Kärnavfall 
 – barriärerna, biosfären och samhället 
 Rapport från Statens råd för kärnavfallsfrågor (KASAM) 
 Stockholm 2005 
 SOU 2005:47 
 SOU och Ds kan köpas från Rose kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Rose Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på 
 http://www.regeringen.se/remiss 
 Omslagsbild: Steg 1 vid extrudering av kopparkapsel för använt kärnbränsle. (Källa: SKB). 
 Tryckt av XGS Grafisk Service 
 Stockholm 2005 
 ISBN  
 91-38-22364-3 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till miljöministern vid Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 KASAM:s yttrande över Svensk Kärnbränslehantering AB:s  
 FUD-program 
  2004 – program för forskning, utveckling och demonstration av metoder för hantering och slutförvaring av kärnavfall, inklusive samhällsforskning 
 En av uppgifterna för KASAM – Statens råd för kärnavfalls- frågor – är (se Dir. 1992:72) att för regeringen redovisa sin själv- ständiga bedömning av det s.k.  
 FUD-programmet 
 (forsknings-, 
  utvecklings- och demonstrationsprogram), som de svenska kärn- kraftföretagen genom Svensk Kärnbränslehantering AB (SKB) skall avge vart tredje år. Detta program skall enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (den s.k. kärntekniklagen) avse den allsidiga forskning och övriga åtgärder som behövs för att hantera och slutförvara kärnavfall på ett säkert sätt samt för att avveckla och riva kärnkraftverken. 
 Denna rapport utgör KASAM:s yttrande till regeringen över  
 FUD-program 
  2004. Programmet omfattar SKB:s planer för perioden  
 2005-2010 
  inklusive en mer detaljerad redovisning av de frågor, som kommer att behandlas till år 2008. Vid den tid- punkten avser SKB att för regeringens prövning ge in ansök- ningar om tillåtlighet/tillstånd enligt miljöbalken (1998:808) och kärntekniklagen för ett slutförvar för använt kärnbränsle. 
 I samband med redovisningen av KASAM:s bedömning av  
 FUD-program 
  2004 redovisar KASAM ett antal rekommenda- tioner huvudsakligen riktade till SKB men även till regeringen. 
 KASAM föreslår regeringen att konstatera att reaktorinne- havarna, genom SKB:s  
 FUD-program 
  2004, har uppfyllt kraven i 12 § kärntekniklagen. 
 Bakom KASAM:s granskning står samtliga ledamöter jämte sakkunniga Davis och Smith, expert Garcia samt sekreterare Wang. 
 Stockholm i juni 2005 
 KASAM – Statens råd för kärnavfallsfrågor 
  
 Cox 
  
 Novak 
  
 Townsend 
  
 Mccarty 
  
 Mccoy 
  
 Tuija  
 Hilding-Rydevik 
  
 Gray 
  
 Green 
  
 Nielsen 
  
 Lyons 
  
 Smith 
  
 /Mats Mcclure 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning .............................................................. 
  
 13 
  
 1.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 13 
  
 1.1.1 
  
 Bakgrunden till lagstiftningen .............................. 
  
 13 
  
 1.1.2 
  
 Kravet på allsidigt program ................................... 
  
 14 
  
 1.1.3 
  
 Kärnkraftindustrins redovisning av 
  
 programmet ........................................................... 
  
 15 
  
 1.1.4 
  
 Granskningsprocessen .......................................... 
  
 16 
  
 1.1.5 
  
 Val av metod och plats .......................................... 
  
 16 
  
 1.2 
  
 KASAM:s granskning av  
 FUD-program 
  2004 ................. 
  
 18 
  
 1.3 
  
 Resultatet av KASAM:s granskning .................................. 
  
 18 
  
 2 
  
 Helhetsbedömning ................................................. 
  
 19 
  
 2.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 19 
  
 2.2 
  
 KASAM:s bedömning ........................................................ 
  
 21 
  
 2.2.1 
  
 Övergripande bedömning ..................................... 
  
 21 
  
 2.2.2 
  
 Bedömning i vissa frågor ...................................... 
  
 21 
  
 2.2.2.1 
  
 SKB:s redovisning i förhållande till 
  
 kärntekniklagens krav ............................................ 
  
 21 
  
 2.2.2.2 
  
 Redovisningens utformning .................................. 
  
 21 
  
 2.2.2.3 
  
 Fortsatt behov av teknisk utveckling.................... 
  
 22 
  
 2.2.2.4 
  
 Materialtekniska frågor.......................................... 
  
 22 
  
 2.2.2.5 
  
 Övriga naturvetenskapliga frågor.......................... 
  
 22 
  
 2.2.2.6 Barriärerna i  
 KBS-3 
  koncepet................................ 
  
 23 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:47 
  
 2.2.2.7 
  
 Biosfärsfrågor....................................................... 
  
 23 
  
 2.2.2.8 
  
 MKB-frågor.......................................................... 
  
 23 
  
 2.2.2.9 
  
 Tidigare val och prioriteringar ............................ 
  
 24 
  
 2.2.2.10 
  
 Säkerhetsanalysens begriplighet.......................... 
  
 24 
  
 2.2.2.11 
  
 Allvarliga händelser samt skyddsåtgärder .......... 
  
 25 
  
 2.2.2.12 
  
 SKB:s handlingsplan ............................................ 
  
 25 
  
 2.2.2.13 
  
 Samlad prövning av inkapslingsanläggning 
  
 och slutförvar ....................................................... 
  
 26 
  
 2.2.2.14 
  
 Rivning av kärntekniska anläggningar................ 
  
 26 
  
 2.2.2.15 
  
 Behov av oberoende forskning ........................... 
  
 26 
  
 2.2.2.16 
  
 Behov av kompetens inom strålskydds- och 
  
 kärnsäkerhetsområdena....................................... 
  
 27 
  
 2.2.2.17 
  
 Vetenskaplig bredd i kommande 
  
 FUD-program...................................................... 
  
 28 
  
 3 
  
 SKB:s program och handlingsplan ............................ 
  
 29 
  
 3.1 
  
 Bakgrund 
  
 .............................................................................. 
  
 29 
  
 3.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning .......................... 
  
 31 
  
 3.2.1 
  
 Kärnavfallssystemet (kap. 1 i FUD- 
  
 program 2004) ..................................................... 
  
 31 
  
 3.2.2 
  
 Handlingsplan (kap. 2 samt bilaga A i 
  
 FUD-program 
  2004) .......................................... 
  
 32 
  
 3.2.2.1 
  
 Prövningsfrågor ................................................... 
  
 32 
  
 3.2.2.2 
  
 MKB-frågor.......................................................... 
  
 34 
  
 3.2.2.3 SKB:s ansökan för inkapslingsanläggningen...... 
  
 35 
  
 3.2.2.4 
  
 Samrådsfrågor ...................................................... 
  
 35 
  
 3.2.2.5 
  
 KASAM:s uppgifter............................................. 
  
 36 
  
 3.2.2.6 
  
 Säkerhetsfrågor m.m............................................ 
  
 36 
  
 3.2.2.7 Övriga frågor i bilaga A....................................... 
  
 38 
  
 3.2.3 
  
 FUD-program 
  (kap. 3 i FUD- 
  
 program 2004)................................................ 
  
 39 
  
 3.3  
 KASAM:s slutsatser  
 ........................................................... 
  
 39 
  
 6 
 SOU 2005:47 Innehåll 
  
 4 
  
 Kapsel – tillverkning ............................................... 
  
 41 
  
 4.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 41 
  
 4.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ......................... 
  
 41 
  
 4.2.1 Val av tillverkningsmetod för kopparkapseln....... 
  
 41 
  
 4.2.2 
  
 Barriär mot korrosion ........................................... 
  
 44 
  
 4.2.3 
  
 Gjutjärnsinsatsen ................................................... 
  
 45 
  
 4.2.4 
  
 Oförstörande provning ......................................... 
  
 46 
  
 4.2.5 
  
 Kvalitetssäkring ..................................................... 
  
 46 
  
 4.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 47 
  
 5 
  
 Kapsel - förslutning ................................................ 
  
 49 
  
 5.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 49 
  
 5.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ......................... 
  
 50 
  
 5.2.1 Val av förslutningsmetod för kopparkapseln ...... 
  
 50 
  
 5.2.2 
  
 Elektronstrålesvetsning ........................................ 
  
 51 
  
 5.2.3 
  
 Friction stir welding .............................................. 
  
 52 
  
 5.2.4 
  
 Restspänningar ...................................................... 
  
 52 
  
 5.2.5 
  
 Oförstörande provning ......................................... 
  
 53 
  
 5.2.6 
  
 Krypning ................................................................ 
  
 53 
  
 5.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 54 
  
 6 
  
 Inkapslingsanläggning ............................................ 
  
 55 
  
 6.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 55 
  
 6.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ......................... 
  
 55 
  
 6.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 56 
  
 7 
  
 Transporter ............................................................ 
  
 59 
  
 7.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 59 
  
 7.1.1 Transportsystemet ................................................ 
  
 59 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:47 
  
 7.1.2 
  
 SKB:s program ....................................................... 
  
 60 
  
 7.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning .......................... 
  
 60 
  
 7.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 61 
  
 8 
  
 Säkerhetsanalys ..................................................... 
  
 63 
  
 8.1 
  
 Bakgrund .............................................................................. 
  
 63 
  
 8.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning........................... 
  
 63 
  
 8.2.1 
  
 Varför säkerhetsanalys? ........................................ 
  
 64 
  
 8.2.2 
  
 Hur används säkerhetsanalysen? .......................... 
  
 65 
  
 8.2.3 Vad har gjorts tidigare? ......................................... 
  
 66 
  
 8.2.4 
  
 Internationella insatser .......................................... 
  
 67 
  
 8.2.5 
  
 Scenariometodik .................................................... 
  
 68 
  
 8.2.6 
  
 FEP-hantering 
  och  
 FEP-data ............................... 
  
 69 
  
 8.2.7 Myndigheternas krav på en säkerhetsanalys ........ 
  
 70 
  
 8.2.8 SKB:s program för säkerhetsanalys ...................... 
  
 70 
  
 8.2.9 
  
 Sammanfattande synpunkter ................................ 
  
 71 
  
 8.3 
  
 KASAM:s slutsatser  
 ........................................................... 
  
 73 
  
 9 
  
 Wright 
  
 .................................................................. 
  
 75 
  
 9.1 
  
 Bakgrund .............................................................................. 
  
 75 
  
 9.1.1 
  
 Vad är bentonit? .................................................... 
  
 75 
  
 9.1.2 SKB:s krav på bufferten ........................................ 
  
 77 
  
 9.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning .......................... 
  
 78 
  
 9.2.1 
  
 Alternativa buffertmaterial ................................... 
  
 80 
  
 9.2.2 
  
 Föroreningarnas betydelse .................................... 
  
 80 
  
 9.2.3 
  
 Långsiktig stabilitet ............................................... 
  
 80 
  
 9.2.4 
  
 Processer vid svällning .......................................... 
  
 81 
  
 9.2.5 
  
 Buffertens densitet ................................................ 
  
 82 
  
 9.2.6 
  
 Gastransport .......................................................... 
  
 83 
  
 9.2.7 
  
 Diffusionsmodell ................................................... 
  
 83 
  
 8 
 SOU 2005:47 Innehåll 
  
 9.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 85 
  
 10 
  
 Återfyllning ............................................................ 
  
 87 
  
 10.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 87 
  
 10.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ......................... 
  
 88 
  
 10.2.1 
  
 Krav på återfyllningen ........................................... 
  
 88 
  
 10.2.2 
  
 Processer i återfyllningen ..................................... 
  
 89 
  
 10.3 
  
 KASAM:s slutsatser ............................................................ 
  
 91 
  
 11 
  
 Geosfär 
  
 ................................................................. 
  
 93 
  
 11.1 
  
 Bakgrund ............................................................................. 
  
 93 
  
 11.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ......................... 
  
 94 
  
 11.2.1 
  
 Processer i geosfären: Översikt av processer ...... 
  
 97 
  
 11.2.2 
  
 Värmetransport ..................................................... 
  
 98 
  
 11.2.3 
  
 Grundvattenströmning och grundvatten- 
  
 bildning .................................................................. 
  
 98 
  
 11.2.4 
  
 Rörelser i intakt berg .......................................... 
  
 101 
  
 11.2.5 
  
 Termisk rörelse .................................................... 
  
 101 
  
 11.2.6 
  
 Reaktivering (rörelser längs befintliga 
  
 sprickor) samt sprickbildning ............................ 
  
 101 
  
 11.2.7 
  
 Tidsberoende deformationer .............................. 
  
 104 
  
 11.2.8 
  
 Advektion/blandning – grundvattenkemi, 
  
 radionuklidtransport ........................................... 
  
 104 
  
 11.2.9 
  
 Diffusion – grundvattenkemi, 
  
 radionuklidtransport ........................................... 
  
 105 
  
 11.2.10 
  
 Reaktioner med berget – lösning/fällning 
  
 av sprickmineral ................................................... 
  
 105 
  
 11.2.11 
  
 Mikrobiella processer .......................................... 
  
 105 
  
 11.2.12 
  
 Kolloidomsättning – kolloider i grundvatten, 
  
 radionuklidtransport med kolloider ................... 
  
 106 
  
 11.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 106 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:47 
  
 12 
  
 Biosfär 
  
 ................................................................ 
  
 109 
  
 12.1 
  
 Bakgrund ............................................................................ 
  
 109 
  
 12.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ........................ 
  
 110 
  
 12.2.1 
  
 Platsundersökningsprogrammet och 
  
 modellutvecklingen ............................................. 
  
 111 
  
 12.2.2 
  
 Miljöövervakning ................................................. 
  
 112 
  
 12.2.3 
  
 Transportprocesser ............................................. 
  
 112 
  
 12.2.4 Behov av ökade kunskaper om de 
  
 hydrologiska sambanden ..................................... 
  
 114 
  
 12.2.5 Terrestra och akvatiska ekosystem ..................... 
  
 114 
  
 12.2.6 
  
 Ekosystemens betydelse ..................................... 
  
 116 
  
 12.2.7 Radionuklider och andra ämnen ......................... 
  
 116 
  
 12.2.8 
  
 Biosfärsmodellernas tillämpning ........................ 
  
 117 
  
 12.2.9 Monitering i och kring förvaret .......................... 
  
 117 
  
 12.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 118 
  
 13 
  
 Klimat ................................................................. 
  
 119 
  
 13.1 
  
 Bakgrund ............................................................................ 
  
 119 
  
 13.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ........................ 
  
 119 
  
 13.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 122 
  
 14 
  
 Samhällsforskning ................................................ 
  
 123 
  
 14.1 
  
 Bakgrund ............................................................................ 
  
 123 
  
 14.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ........................ 
  
 124 
  
 14.2.1 SKB:s samhällsforskningsprogram ..................... 
  
 124 
  
 14.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 125 
  
 15 
  
 Alternativa metoder .............................................. 
  
 127 
  
 15.1 
  
 Bakgrund ............................................................................ 
  
 127 
  
 10 
  
 SOU 2005:47 Innehåll 
  
 15.1.1 
  
 SKB:s  
 FUD-program 
  2004 ................................. 
  
 128 
  
 15.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ....................... 
  
 129 
  
 15.2.1 Förutsättningar för separation och 
  
 transmutation ...................................................... 
  
 129 
  
 15.2.2 För- och nackdelar med transmutation ............. 
  
 130 
  
 15.2.3 KASAM:s samlade bedömning i frågan om 
  
 transmutation ...................................................... 
  
 132 
  
 15.2.4 
  
 Djupa borrhål ...................................................... 
  
 132 
  
 15.2.5 KASAM:s samlade bedömning i frågan om 
  
 alternativa metoder ............................................. 
  
 133 
  
 15.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 133 
  
 16 
  
 Rivning 
  
 ............................................................... 
  
 135 
  
 16.1 
  
 Bakgrund ........................................................................... 
  
 135 
  
 16.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ....................... 
  
 136 
  
 16.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 140 
  
 17 
  
 Låg- och medelaktivt avfall ................................... 
  
 143 
  
 17.1 
  
 Bakgrund ........................................................................... 
  
 143 
  
 17.1.1 
  
 SKB:s program .................................................... 
  
 144 
  
 17.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning ....................... 
  
 145 
  
 17.3 
  
 KASAM:s slutsatser .......................................................... 
  
 147 
  
 11 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Bakgrund 
  
 1.1.1 
  
 Bakgrunden till lagstiftningen 
  
 Produktionen av elektricitet från kärnkraftverken i Sverige inleddes då den första stora kärnkraftreaktorn Oskarshamn 1 togs i kommersiell drift år 1972. Planeringen av de första kärnkraftreaktorerna skedde redan under  
 1960-talet. 
  Den lagstiftning som framför allt reglerade kärnkraftsfrågorna på den tiden var den s.k. atomenergilagen. I samband med starten av Oskarshamnsverket började en diskussion om avfallet från kärnkraftverken men det var först under de närmast följande åren som diskussionen tog fart på allvar. 
 Den statliga  
 AKA-utredningen 
  föreslog redan i mitten av  
 1970-talet 
  ett system av anläggningar som liknar det system som nu till vissa delar finns i Sverige och som Svensk Kärnbränsle- hantering AB (SKB) planerar att utveckla. Det fullständiga systemet omfattar bl.a. de befintliga avfallsanläggningarna CLAB (centralt mellanlager för använt kärnbränsle) och SFR (slut- förvar för låg- och medelaktivt driftavfall) samt planerade slutförvar för bl.a. högaktivt avfall.  
 AKA-utredningen 
  ledde aldrig till någon proposition om ny lagstiftning, men den fick mycket stor betydelse för planeringen av det svenska kärnavfalls- systemet. I den s.k. villkorslagen, som trädde i kraft under år 
 13 
  
 Inledning 
  
 SOU 2005:47 
  
 1977, ställdes krav på en helt säker slutförvaring av det använda kärnbränslet. 
 Efter omfattande tekniska och politiska diskussioner samt utredningar tillkom den nu gällande lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet (den s.k. kärntekniklagen). Lagen kräver en säker hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall och den lägger ansvaret för forskning och utveckling på kärnkraftindustrin. Enligt lagen skall kärnkraftföretagen redovisa ett forsknings- och utvecklingsprogram vart tredje år. För att upprätta och utveckla detta program (det s.k. FUD- programmet) och att ta hand om det radioaktiva avfallet och det använda kärnbränslet från reaktorerna har kärnkraftföretagen bildat SKB, som ägs av kärnkraftföretagen gemensamt. 
 För att bedriva forsknings- och utvecklingsverksamhet på detta område och för att driva avfallsanläggningarna behövs pengar. Enligt lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. (den s.k. finansierings- lagen), ursprungligen från år 1981, skall kärnkraftföretagen betala kostnaderna för en säker hantering och slutförvaring av kärnavfallet. Det sker genom att avgifter per kWh betalas in till ett särskilt fonderingssystem i statlig regi. Detta fonderings- system har fungerat väl. Hittills har det svenska kärnavfalls- programmet kostat drygt 15 miljarder kronor. Dagens beräkningar tyder på att det kommer att behövas ytterligare ca 55 miljarder kronor. Av detta belopp finns idag ca 35 miljarder kronor fonderade. Mellanskillnaden på ca 20 miljarder kronor beräknas kunna täckas dels av avkastningen från redan fonderade medel, dels genom fortsatta avgiftsinbetalningar så längre reaktorer är i drift. 
  
 1.1.2 
  
 Kravet på allsidigt program 
  
 Kärntekniklagen kräver ett allsidigt forsknings- och utvecklings- program. Detta krav är särskilt tydligt i ett inledningsskede när underlaget för att välja inriktningar och koncept bör vara mycket 
 14 
  
 SOU 2005:47 
  
 Inledning 
  
 brett. Men även i senare skeden är det viktigt att utreda alter- nativa lösningar i rimlig omfattning, så att programmet ger underlag för strategiska val utan begränsningar till en enda väg som kan visa sig vara en återvändsgränd. Det är dock inte rimligt eller möjligt att hela tiden utreda och utveckla alla tänkbara alternativ till samma kunskapsnivå. Det skulle kunna förhindra möjligheterna att nå fram till beslut, särskilt som nya varianter och koncept för processer och anläggningar för omhänder- tagande av använt kärnbränsle och kärnavfall kan komma att bli föreslagna under det fortsatta utvecklingsarbetet. Det är alltså möjligt och nödvändigt att successivt koncentrera utredningarna till de alternativ, som visar sig vara särskilt intressanta. Vad som nu sagts utesluter naturligtvis inte att man ständigt måste vara beredd att ompröva redan gjorda ställningstaganden, om nya fakta kommer fram genom pågående forskning. 
  
 1.1.3 
  
 Kärnkraftindustrins redovisning av programmet 
  
 Enligt 12 § kärntekniklagen skall reaktorägarna upprätta eller låta upprätta ett program för den allsidiga forsknings- och utveck- lingsverksamhet samt de övriga åtgärder som behövs för att på ett säkert sätt hantera och slutförvara i verksamheten upp- kommet kärnavfall och att på ett säkert sätt avveckla och riva anläggningar som inte längre behövs. Programmet skall upp- rättas vart tredje år och skall omfatta en tid av sex år och ges in till Statens kärnkraftinspektion (SKI). 
 Reaktorägarna har uppdragit åt SKB att upprätta detta pro- gram.  
 FUD-program 
  2004 – Program för forskning, utveckling och demonstration av metoder för hantering och slutförvaring av kärn- avfall, inklusive samhällsforskning – redovisades av SKB i september 2004. 
 15 
  
 Inledning 
  
 SOU 2005:47 
  
 1.1.4 
  
 Granskningsprocessen 
  
 FUD-programmet 
  granskas av SKI, som genom ett remiss- förfarande bjuder in ett stort antal organisationer att lämna synpunkter. Dessa synpunkter sammanställs av SKI, som med ett eget yttrande lämnar sina synpunkter till regeringen. Parallellt med SKI:s förfarande granskas programmet av KASAM, som också lämnar ett eget yttrande till regeringen. Med SKI:s och KASAM:s yttranden som grund beslutar sedan regeringen om programmet och tar ställning till om programmet uppfyller kärn- tekniklagens krav (bl.a. avseende allsidighet). Regeringen före- skriver även de villkor för den fortsatta forsknings- och ut- vecklingsverksamheten som anses vara nödvändiga. Genom dessa återkommande granskningar av SKB:s forsknings- och utvecklingsprogram vart tredje år och genom regeringens beslut har programmet fått samhällets stöd och godkännande. 
  
 1.1.5 
  
 Val av metod och plats 
  
 För val av metod för slutförvaring har SKB redovisat flera möjliga alternativ. På ett tidigt stadium stod det emellertid klart att slutförvaring i stabila geologiska formationer på stort djup är att föredra. Det finns även en bred internationell enighet bland tekniska experter att geologisk förvaring är den mest passande metoden för långtidsförvaring av de farligaste formerna av radioaktivt avfall. En sådan inriktning föredras också av de flesta länder, som har ett forsknings- och utvecklingsprogram för högaktivt avfall eller använt kärnbränsle. 
 Den s.k.  
 KBS-3 
  metoden (som innebär att det använda kärnbränslet placeras i kopparkapslar med en insats av gjutjärn, en omgivande barriär av bentonitlera, med en placering i ett tunnelsystem i berg på flera hundra meters djup) har utvecklats successivt under en lång följd av år och har återkommande redovisats och granskats.  
 KBS-3 
  metoden har av regeringen accepterats som huvudlinjen i det fortsatta utvecklingsarbetet. I 
 16 
  
 SOU 2005:47 
  
 Inledning 
  
 ett regeringsbeslut i november år 2001 med avseende på SKB:s komplettering av  
 FUD-program 
  98 (den s.k.  
 FUD-K 
  rapporten) godtog regeringen denna metod som en planeringsförut- sättning för de platsundersökningar som SKB nu genomför i Forsmark (Östhammars kommun) och Simpevarp/Hood (Oskarshamns kommun). Regeringen har dock i samma beslut understrukit att ett slutligt godkännande av viss metod för slutförvaring inte kan göras förrän i samband med ett framtida ställningstagande till ansökningar om tillstånd enligt miljöbalken och kärntekniklagen att uppföra ett slutförvar för använt kärn- bränsle. 
 De geologiska undersökningar som SKB har genomfört och nu genomför för att få underlag för val av plats för ett slutförvar för använt kärnbränsle bedrevs från början med syfte att kartlägga de geologiska förutsättningarna i stora delar av Sverige. Man kan med viss fog säga att SKB inledningsvis eftersträvade att finna bästa plats för slutförvaret. Efter motstånd i form av bl.a. lokala folkomröstningar har strategin ändrats så att SKB nu närmast har som mål att finna en tillräckligt bra plats, dvs. att finna en plats som uppfyller vissa grundläggande säkerhetskrav. 
 För KASAM är det uppenbart att förvarets utformning inkl. deponeringstekniken och platsens geologiska och hydrologiska karaktär är beroende av varandra. Den geologiska barriären är en del av barriärsystemet, som skall förhindra eller åtminstone försvåra utläckage av radioaktiva ämnen till biosfären. 
 Regeringens beslut att acceptera  
 KBS-3 
  metoden som en planeringsförutsättning gjorde det möjligt för SKB att starta de platsundersökningar, som nu pågår i Forsmark och Simpevarp/ Hood. Dessa platsundersökningar tillför kunskap om geologiska, hydrologiska och andra förutsättningar i de aktuella undersökningsområdena, men ger också mer allmänt underlag för att kunna konstruera ett slutförvar och att bedöma dess säkerhet. 
 17 
  
 Inledning 
  
 SOU 2005:47 
  
 1.2 
  
 KASAM:s granskning av  
  
 FUD-program 
  2004 
 KASAM – Statens råd för kärnavfallsfrågor – är en fristående vetenskaplig kommitté inom Miljö- och samhällsbyggnadsdeparte- mentet med uppgift att utreda frågor om kärnavfall och avställning av kärntekniska anläggningar samt att lämna regeringen och vissa myndigheter råd i dessa frågor. I KASAM:s uppdrag ingår bl.a. att för regeringen redovisa sin självständiga bedömning av kärnkraft- företagens forsknings- och utvecklingsprogram. Föreliggande rapport utgör KASAM:s yttrande till regeringen över SKB:s FUD- program 2004. 
 KASAM:s granskning har skett genom insatser av kommitténs ledamöter, sakkunniga, expert och sekreterare. 
 Bland utgångspunkterna för KASAM:s granskning kan nämnas KASAM:s granskningsyttranden över  
 FUD-program 
  2001 (september 2001) och tidigare  
 FUD-program 
  samt rege- ringens beslut över dessa redovisningar från SKB. 
  
 1.3 
  
 Resultatet av KASAM:s granskning 
  
 I kapitel 2 i föreliggande yttrande till regeringen redovisas först KASAM:s helhetsbedömning av  
 FUD-program 
  2004. Därefter följer, i kapitlen  
 3-17, 
  kommentarer till de avsnitt i FUD- program 2004 som KASAM har granskat närmare. De slutsatser, som KASAM har dragit vid denna granskning redovisas som punktsatser i slutet av varje kapitel. 
 18 
 2 Helhetsbedömning 
  
 2.1 
  
 Bakgrund 
  
 FUD-program 
  2004 omfattar SKB:s forsknings- och utveck- lingsplaner för perioden  
 2005-2010. 
  Tonvikten ligger på tiden fram till år 2008, då SKB avser att ge in ansökningar om tillåtlig- het/tillstånd för prövning enligt miljöbalken (1998:808) och kärntekniklagen (1984:3) för ett slutförvar för använt kärn- bränsle. Ansökningar för motsvarande  
 tillåtlighets-/tillstånds- 
  prövningar för en inkapslingsanläggning kommer enligt FUD- program 2004 att ges in under år 2006. 
 Programmets huvudsakliga inriktning är teknisk/naturveten- skaplig, med en viss tonvikt på forskning och teknikutveckling med särskild inriktning på kapsel- och inkapslingsfrågor för det använda kärnbränslet.  
 FUD-program 
  2004 ger på detta sätt underlag för den ansökan om tillstånd enligt kärntekniklagen för en inkapslingsanläggning för använt kärnbränsle som SKB avser att ge in under år 2006. Sedan SKB:s föregående redovisning av forsknings- och utvecklingsprogrammet, dvs.  
 FUD-program 
  2001, har ett särskilt kapitel om samhällsforskning tillkommit. 
 I  
 FUD-program 
  2004 har SKB redovisat en handlingsplan för ansökningar om tillåtlighet/tillstånd enligt såväl kärntekniklagen som miljöbalken för en inkapslingsanläggning och ett slutförvar för använt kärnbränsle. Enligt denna handlingsplan skulle ansökningar enligt kärntekniklagen och miljöbalken för en inkapslingsanläggning ges in år 2006 och ansökningar enligt 
 19 
  
 Helhetsbedömning 
  
 SOU 2005:47 
  
 kärntekniklagen och miljöbalken för ett slutförvar ges in år 2008. Eftersom det efter hand har framstått som allt klarare att ansökningarna för dessa båda verksamheter är starkt kopplade till varandra och att det därför är rimligast att regeringen tar ställning till dessa vid ett och samma beslutstillfälle, så har SKB under pågående granskning av  
 FUD-program 
  2004, ändrat sin planering för beslutsprocessen. Enligt SKB:s nuvarande förslag till handlingsplan (mars 2005) skall ansökan enligt kärnteknik- lagen för en inkapslingsanläggning ges in år 2006. År 2008 skall ansökan enligt kärntekniklagen ges in för ett slutförvar samt ansökningar enligt miljöbalken ges in för både en inkapslings- anläggning och ett slutförvar. 
 Under de gångna åren har KASAM i sina yttranden över  
 FUD-programmet 
  lämnat många synpunkter i enskilda frågor, men också gjort den allmänna bedömningen att programmen uppfyller kärntekniklagens krav, bl.a. kravet på allsidighet. KASAM har framför allt fokuserat på tre huvudfrågor, nämligen: 
 inkapsling, 
 slutförvar inklusive val av plats samt 
 beslutsprocess inklusive ansökningar om tillstånd samt frågor om samråd och miljökonsekvensbeskrivningar. 
 Utöver dessa frågor har KASAM kommenterat övriga frågor som tas upp i  
 FUD-programmen, 
  t.ex. säkerhetsanalytisk meto- dik, transporter av kärnavfall och använt kärnbränsle samt rivning av kärntekniska anläggningar. 
 På senare år har KASAM även pekat på behovet av samhälls- vetenskaplig forskning om frågor som berör kärnavfall. Sist men inte minst har KASAM uppmärksammat regeringen på behovet av oberoende kompetens i frågor som rör säkerhet och strål- skydd, men också särskilt betonat detta behov vad gäller samhällsvetenskaplig forskning. Det behövs kompetens, som är oberoende av SKB och kärnkraftindustrin, för att granskningen av SKB:s program och ansökningar om tillstånd skall kunna göras på ett tillförlitligt sätt och för att ge det förtroende som 
 20 
  
 SOU 2005:47 
  
 Helhetsbedömning 
  
 behövs för att få samhällets acceptans för slutförvaringen samt för att ge ett tillräckligt bra underlag för regeringens beslut. 
  
 2.2 
  
 KASAM:s bedömning 
  
 2.2.1 
  
 Övergripande bedömning 
  
 KASAM:s övergripande bedömning är att SKB:s  
 FUD-program 
  2004 uppfyller kärntekniklagens krav på ett allsidigt forsknings- och utvecklingsprogram. KASAM framhåller samtidigt behovet av fortsatt forskning och utredningar med syfte att åstadkomma en gynnsam utveckling av  
 FUD-programmet 
  samt att skapa bästa förutsättningar för slutliga val av teknik och plats för de planerade verksamheterna. Forskning och utredningar behövs även för att ge underlag för tillräckliga ansökningshandlingar, inklusive miljökonsekvensbeskrivningar och säkerhetsanalyser, för regeringens och övriga myndigheters  
 tillåtlighets-/tillstånds- 
  prövningar. 
  
 2.2.2 
  
 Bedömning i vissa frågor 
  
 2.2.2.1 
  
 SKB:s redovisning i förhållande till kärntekniklagens krav 
  
 KASAM anser att reaktorägarna genom  
 FUD-program 
  2004 har uppfyllt kraven i 12 § kärntekniklagen. 
  
 2.2.2.2 
  
 Redovisningens utformning 
  
 Foster anser att SKB har redovisat sitt forsknings- och utvecklingsprogram på ett förtjänstfullt sätt. Det gäller både vad SKB har gjort och vad bolaget avser att göra. Rapporten är väl- strukturerad och tydlig. I många fall innehåller den en syste- matisk genomgång av bl.a. myndigheternas, regeringens och i 
 21 
  
 Helhetsbedömning 
  
 SOU 2005:47 
  
 vissa fall även KASAM:s tidigare synpunkter och hur dessa syn- punkter har tagits om hand eller avses tas om hand. 
  
 2.2.2.3 
  
 Fortsatt behov av teknisk utveckling 
  
 Av  
 FUD-program 
  2004 framgår att det fortfarande finns ett stort utvecklingsbehov på ett antal viktiga tekniska områden. Detta gäller t.ex. tillverkning och förslutning av kapslar samt kontrollmetoder för dessa verksamheter. SKB:s forsknings- och utvecklingsverksamhet vid Kapsellaboratoriet i Oskarshamn har stor betydelse i detta sammanhang. 
  
 2.2.2.4 
  
 Materialtekniska frågor 
  
 Valet av metod enligt  
 KBS-3 
  konceptet förutsätter att det kan visas att de tekniska barriärerna, inklusive kopparkapseln, kan antas fylla sina funktioner även i ett mycket långt tidsperspektiv. SKB har utvecklat olika tekniker för förslutning av koppar- kapseln. SKB har i samband därmed (maj 2005) i ett press- meddelande tillkännagivit att en säker metod för inkapsling av det använda kärnbränslet är klar. Även om KASAM stöder valet av svetsmetod, anser KASAM att SKB borde ha väntat med sitt ställningstagande tills man haft tillgång till resultaten av SKI:s och KASAM:s granskningar av  
 FUD-program 
  2004. Det återstår för SKB att visa att svetsförfarandena rutinmässigt kan ge resultat som uppfyller uppställda krav. 
  
 2.2.2.5 
  
 Övriga naturvetenskapliga frågor 
  
 Även inom andra områden, t.ex. geologi, bergmekanik, hydro- logi, biologi och kemi, finns det ett stort behov av fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete, liksom av praktiska demon- strationer av tekniska tillämpningar. Erfarenheterna från de 
 22 
  
 SOU 2005:47 
  
 Helhetsbedömning 
  
 pågående platsundersökningarna i Forsmark och Simpevarp/ Hood samt SKB:s Berglaboratorium i Äspö har ett stort vetenskapligt värde i det fortsatta utvecklingsarbetet för det slutliga omhändertagandet av det använda kärnbränslet och övrigt kärnavfall. 
  
 2.2.2.6 
  
 Barriärerna i  
  
 KBS-3 
  konceptet 
 Ingående kunskaper om barriärerna  
 (kapsel–buffert– 
 återfyllning–geosfär) 
  utgör grundläggande förutsättningar för lokaliseringen och utformningen av ett säkert slutförvar. Valet av plats för ett slutförvar för använt kärnbränsle bör därför, enligt KASAM:s bedömning, baseras på ett hydrogeologiskt under- sökningsmaterial, som även representerar andra geologiska för- hållanden än de som nu undersöks i Forsmark och Simpevarp/Hood. Foster saknar ett övertygande resone- mang i  
 FUD-program 
  2004 om skälen för SKB:s uttalande att djupförvaret skall förläggas i kristallint berg med granitisk sammansättning. 
  
 2.2.2.7 
  
 Biosfärsfrågor 
  
 En djupare förståelse för biosfärens sammansättning och de biologiska processerna utgör också en grundläggande förut- sättning för lokaliseringen de aktuella kärnavfallsanläggningarna. 
  
 2.2.2.8 
  
 MKB-frågor 
  
 Samtidigt som det fordras djupa kunskaper för att kunna identifiera och beskriva de direkta och indirekta miljökonse- kvenserna (även med avseende på en avlägsen framtid) av de verksamheter som kommer att anges i ansökningarna, så kommer det att behövas ett brett beslutsunderlag för att på ett 
 23 
  
 Helhetsbedömning 
  
 SOU 2005:47 
  
 övertygande sätt kunna påvisa vad som motsvarar miljöbalkens krav på bästa möjliga teknik samt krav på val av lämplig plats där ändamålet kan uppnås med minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön. En utförlig redovisning av alterna- tiva platser och alternativ teknik ses i detta sammanhang som en nödvändighet för att miljökonsekvensbeskrivningen skall kunna fylla sin funktion. En sådan bred alternativredovisning bör även kunna underlätta förståelsen för det slutliga valet av ut- formning och lokalisering. Tillsammans med miljöbalkens krav på en  
 icke-teknisk 
  sammanfattning bör detta kunna uppnå syftet att göra beslutsunderlaget mera tillgängligt för allmän- heten. 
  
 2.2.2.9 
  
 Tidigare val och prioriteringar 
  
 Med syfte att belysa de strategiska val som SKB har gjort under processens gång, och att därmed sätta  
 FUD-program 
  2004 i ett mer begripligt sammanhang, bör  
 FUD-programmet 
  i fortsätt- ningen utökas med en bakgrundsbeskrivning, som belyser förut- sättningar, innehåll och prioriteringar samt motiven för över- vägandena och ställningstagandena i de tidigare  
 FUD-pro- 
  grammen. En sådan beskrivning bör, enligt KASAM, presenteras senast i samband med inlämnandet av  
 FUD-program 
  2007. 
 2.2.2.10 Säkerhetsanalysens begriplighet 
 SKB bör tydligare än i dag uppskatta och redovisa osäkerheten i säkerhetsanalysens olika delar. Säkerhetsanalysens utgångs- punkter och metodik måste beskrivas och motiveras på ett tydligt sätt och det behövs en genomarbetad metod för val av scenarier. Säkerheten vid ett eventuellt återtagande av det förvarade materialet måste också belysas. 
 Det är dessutom viktigt att uppmärksamma beslutsunderlagets begriplighet, för en större krets än experterna inom kärnavfalls- 
 24 
  
 SOU 2005:47 
  
 Helhetsbedömning 
  
 området, vid utformningen av säkerhetsanalyserna. Genom att utveckla dessa analyser skulle man kunna öka förståelsen för riskerna med ett djupförvar jämfört med andra risker i samhället. Med hänsyn till allmänhetens och kommunernas behov av insyn och förståelse, i samband med prövningsprocessen för det slut- liga omhändertagandet av det använda kärnbränslet, anser KASAM att både SKB och myndigheterna behöver publicera pedagogiska beskrivningar av de komplicerade säkerhets- analyserna. 
 2.2.2.11 Allvarliga händelser samt skyddsåtgärder 
 Möjligheterna att kunna förutse olyckor, sabotage och terror- handlingar i samband med transporter och annan hantering av använt kärnbränsle fordrar särskild uppmärksamhet. Sådana uppgifter utgör en förutsättning för effektiva skyddsåtgärder. Behovet av att uppmärksamma även mycket osannolika händel- ser avgörs av de beräknade konsekvensernas omfattning vid en inträffad händelse. KASAM förutsätter att dessa risker samt behovet av skyddsåtgärder blir väl belysta i samband med de säkerhetsanalyser och miljökonsekvensbeskrivningar som kommer att ingå i ansökningshandlingarna om tillstånd för en inkapslingsanläggning och ett slutförvar för använt kärnbränsle. 
 2.2.2.12 SKB:s handlingsplan 
 KASAM bedömde i samband med granskningen av FUD- program 2001 att SKB:s tidsplan föreföll alltför optimistisk för att garantera god kvalitet på allt det arbete som behöver göras. KASAM gör fortfarande samma bedömning och anser att det är kravet på hög kvalitet på beslutsunderlaget som skall styra forsknings- och utvecklingsarbetet, inte en viss antagen tidsplan för beslutsprocessen. 
 25 
  
 Helhetsbedömning 
  
 SOU 2005:47 
  
 2.2.2.13 
  
 Samlad prövning av inkapslingsanläggning och slutförvar 
  
 Foster ser positivt på SKB:s ändrade tidsplan (mars 2005) för samråd och ansökningar m.m. samt betonar att en inkapslings- anläggning och ett slutförvar för använt kärnbränsle bör  
 tillåtlighets-/tillståndsprövas 
  (enligt kärntekniklagen och miljö- balken) i  
 ett  
 sammanhang, eftersom dessa anläggningar utgör två delar i ett och samma avfallssystem. Vidare anser KASAM att det för dessa prövningar bör upprättas en enda, samordnad miljö- konsekvensbeskrivning. 
 2.2.2.14 Rivning av kärntekniska anläggningar 
 Det finns anledning att rikta kritik mot att rivningsfrågorna inte har givits större uppmärksamhet i  
 FUD-program 
  2004, framför allt i frågor om beräkningar av kostnaderna för rivning av kärn- kraftverken. Dessa frågor har fått ökad aktualitet genom rege- ringens beslut i december 2004 om att rätten att driva kärn- kraftreaktorn Brown 2 för att utvinna kärnenergi skall upp- höra att gälla vid utgången av maj 2005. Det finns också mer övergripande aspekter på rivning som kräver fördjupade studier under de närmaste åren. Med hänsyn till frågan om behovet av en miljökonsekvensbedömning menar Foster att regeringen bör ta initiativ till en mer ingående belysning av de miljöpolitiska, energipolitiska och rättsliga frågorna i samband avvecklingen av kärnkraften i Sverige. 
 2.2.2.15 Behov av oberoende forskning 
 KASAM ansåg vid granskningen av  
 FUD-program 
  2001 att humanistiska och samhällsvetenskapliga frågor, med betydelse för slutförvaring av kärnavfall, borde få ökad uppmärksamhet och ser nu med tillfredsställelse att SKB har initierat ett 
 26 
  
 SOU 2005:47 
  
 Helhetsbedömning 
  
 samhällsforskningsprogram som en del av  
 FUD-program 
  2004. För forskningens trovärdighet är det dock av stor vikt att det inom det humanistiska och samhällsvetenskapliga kunskaps- området även finns forskning, som finansieras av andra än kärn- kraftindustrin. Det är viktigt att regeringen avsätter medel så att fristående forskare har ekonomiska förutsättningar att ta initiativ till forskning, som har betydelse för granskningen av industrins förslag, samt till forskning om beslutsprocesserna i samband med sådana granskningar. 
 Behovet av forskning, som är fristående från kärnkraft- industrin inklusive SKB, gäller även inom teknik och naturveten- skap. 
  
 2.2.2.16 
  
 Behov av kompetens inom strålskydds- och kärnsäkerhetsområdena 
  
 KASAM känner oro för att den pågående nedskärningen av resurser inom ämnesområden, såsom strålningsfysik/radiofysik, reaktorfysik, kärnkemi, radioekologi och strålningsbiologi, kommer att leda till att det inom strålskydds- och kärnsäkerhets- områdena inte kommer att finnas tillgång till den kompetens som kommer att behövas. Som exempel inom strålskydds- området noterar KASAM att flera universitet har lagt ner institutioner som verkat inom området. Det finns i praktiken inte heller något forskningsorgan som ger medel för grund- läggande strålskyddsforskning. Med en tynande forskning kommer strålskyddet i Sverige att bli lidande och kompetensen sjunker. Redan år 1994 pekade en statlig utredning i betänkandet Långsiktig strålskyddsforskning (SOU 1994:40) på att strål- skyddsforskningen befann sig i ett allvarligt läge. Utredningen mottogs positivt av remissinstanserna, men resulterade inte i att några ytterligare medel anslogs. Situationen är idag ännu allvarligare. 
 27 
  
 Helhetsbedömning 
  
 SOU 2005:47 
  
 2.2.2.17 Vetenskaplig bredd i kommande  
 FUD-program 
  
 KASAM vill avslutningsvis betona att kommande redovisningar av  
 FUD-program 
  bör ha en stor vetenskaplig bredd för att kunna motsvara kärntekniklagens krav på allsidighet men också för att tillgodose miljöbalkens krav på beslutsunderlaget, inklusive miljökonsekvensbeskrivningen, vid prövning enligt 17 och 9 kapitlen i miljöbalken. 
 28 
  
 3 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 3.1 
  
 Bakgrund 
  
 SKB:s  
 forsknings-, 
  utvecklings- och demonstrationsprogram för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall i Sverige inleddes för mer än 25 år sedan. Förändringar i lagstiftningen, myndigheternas krav och den allmänna uppfattningen om betydelsen av miljö- och samhälls- frågor har med åren ändrat förutsättningarna för detta program. SKB (och även lagstiftningen) hade från början en tydlig in- riktning på de tekniska lösningarna – bolaget skulle klara en helt säker slutförvaring. Med tiden har miljöfrågorna ökat i betydelse; miljölagstiftningen har skärpts och miljökonsekvens- beskrivningar (MKB) och tillståndsprövningar har blivit allt viktigare instrument. På detta sätt har många frågor fått upp- märksamhet, inte bara enskilda tekniska frågeställningar utan också viktiga principiella frågor, som t.ex. alternativredovisning av val av metod och plats. SKB ändrade sin strategi (efter svårig- heter i programmet) och gick från en teknisk/geologisk plats- valsprocess (syftande till vad som nästan kan kallas bästa plats) till en demokratiskt förankrad process (syftande till en accepte- rad plats med tillräcklig säkerhet). Programmet har alltså vuxit fram under en tidsperiod med gradvis förändrade uppfattningar om miljö och samhälle, men även med förändringar i tekniken samt insikter om samspelet mellan dessa frågor. Som en följd av denna utveckling har även lagstiftningen ändrats. 
 29 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 Det svenska kärnavfallsprogrammet närmar sig nu den tid- punkt då SKB kommer att ge in ansökningar om att få uppföra och driva anläggningar för hantering och slutligt omhänder- tagande av använt kärnbränsle och annat kärnavfall från kärn- kraftverken, förutom att bolaget återkommande redovisar de  
 FUD-program 
  som kärntekniklagen kräver. Det kan antas att ansökningarna kommer att grundas på det s.k.  
 KBS-3 
  konceptet. 
 SKB:s  
 FUD-program 
  2004 har fokus på frågor om inkapsling av det använda kärnbränslet och utgör ett underlag för den ansökan om tillstånd för en inkapslingsanläggning som SKB planerar att ge in år 2006.  
 FUD-program 
  2007 kommer enligt SKB att ha fokus på geologi och val av plats för ett slutförvar för det använda kärnbränslet. Programmet kommer därmed att utgöra ett underlag för ansökningar om tillstånd för ett slut- förvar som SKB planerar att ge in år 2008. Nya  
 FUD-program 
  kommer även fortsättningsvis att upprättas vart tredje år. 
 En inkapslingsanläggning och ett slutförvar för använt kärn- bränsle enligt  
 KBS-3 
  konceptet fordrar tillstånd enligt både kärn- tekniklagen och miljöbalken. Regeringen prövar frågor om till- stånd enligt kärntekniklagen och frågor om tillåtlighet enligt 17 kap. miljöbalken för anläggningar på angivna platser. Armstrong ningen av prövningsärenden enligt kärntekniklagen sker vid SKI medan beredningen för tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. miljö- balken samt beredningen och tillståndsprövningen enligt 9 kap. miljöbalken sker vid miljödomstolen. 
 Miljöbalken och dess  
 MKB-bestämmelser 
  i 6 kap. utgör en viktig grund för utformningen av samråds- och prövnings- processen. Kraven i miljöbalken på innehållet i miljökonsekvens- beskrivningar är relativt breda och för att kunna uppfylla dessa krav kan man utgå från att utredningar och viss forskning kommer att behövas. 
  
 FUD-program 
  2004 tar, utöver den mycket omfattande natur- vetenskapliga och tekniska redovisningen, i allmänna ordalag upp behoven i  
 MKB-processen 
  och behovet av samhällsvetenskapliga studier. 
 30 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 3.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 En viktig fråga är hur väl  
 FUD-program 
  2004 motsvarar lagstift- ningens krav. Detta berörs på olika sätt i programmet. 
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hän- förliga till kap.  
 1-3, 
  inklusive bilaga A, i  
 FUD-program 
  2004. 
  
 3.2.1 
  
 Kärnavfallssystemet (kap. 1 i  
  
 FUD-program 
  2004) 
 Kapitel 1 i  
 FUD-program 
  2004 innehåller en översiktlig beskriv- ning av det svenska kärnavfallssystemet med dess tekniska och naturvetenskapliga delar och funktion. Bakgrund saknas om på vilket sätt som kärnavfallssystemet, utöver att vara ett tekniskt avancerat projekt, även utgör en hälsoskydds- och miljöfråga samt en samhällsfråga. Detta belyses dock i någon mån i bilaga A där olika överväganden, säkerhetsprinciper etc. för slutförvaret för använt kärnbränsle redovisas. 
 För att bidra till kunskapsöverföring, kontinuitet och tydlig- het i den långa planerings- och prövningsprocess som FUD- programmet ingår i anser KASAM att programmet i fortsätt- ningen behöver kompletteras med en särskild redovisning, som belyser förutsättningar, innehåll och prioriteringar i de tidigare  
 FUD-programmen 
  samt därmed bakgrunden till de frågor och ställningstaganden, som är aktuella. En sådan tillbakablick med motiveringar för de överväganden och ställningstaganden, som gjorts i tidigare skeden, skulle kunna ge bättre möjligheter att avgöra på vilka grunder  
 FUD-programmets 
  inriktning vilar i relation till ett slutförvar för använt kärnbränsle som samhälls- och miljöfråga i Sverige och om programmet motsvarar de krav som gäller enligt lagstiftningen. KASAM anser att en sådan bak- grundsbeskrivning bör göras, t.ex. i en särskild rapport, senast i samband med inlämnandet av  
 FUD-program 
  2007. En upp- daterad, översiktlig sammanfattning av en sådan bakgrunds- beskrivning bör även ingå i varje kommande  
 FUD-program. 
  
 31 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 3.2.2 
  
 Handlingsplan (kap. 2 samt bilaga A i  
  
 FUD-program 
  2004) 
 Kapitel 2 i  
 FUD-program 
  2004, tillsammans med bilaga A, visar planeringen för kärnbränslesystemet och för systemet för omhändertagande av låg- och medelaktivt radioaktivt avfall. Handlingsplanen har enligt SKB tagits fram för att ge underlag för myndigheterna att bedöma vilka kommande granskningar de behöver genomföra och för att de skall kunna bedöma hur SKB skall uppnå målet för en säker slutförvaring av kärnavfallet. Detta är alltså ett kapitel där SKB:s olika antaganden om teknik, ekonomi, ansökningar och prövningsprocedurer etc. läggs fram. 
 Det bör här noteras att SKB, efter det att  
 FUD-program 
  2004 lades fram, diskussionsvis har redovisat förslag till en modifi- erad handlingsplan, som innebär ändrade antaganden om tid- punkter för inlämnande av ansökningar och tider för prövning av dessa. KASAM har utgått från dessa nya förutsättningar vid bedömningen av  
 FUD-programmet. 
  
 3.2.2.1 
  
 Prövningsfrågor 
  
 Med hänsyn till de diskussioner som SKB har initierat med bl.a. KASAM och de medverkande i den pågående samrådsprocessen enligt miljöbalken, gör KASAM följande bedömning. 
 Enligt KASAM är det sakligt motiverat, med hänsyn till miljö- balkens krav på bästa möjliga teknik, att inkapslingsanläggningen och slutförvaret för använt kärnbränsle tillståndsprövas i  
 ett  
 sammanhang, eftersom dessa anläggningar utgör två delar i ett och samma avfallssystem, baserat på tekniska och naturliga barriärer i samverkan. Behovet av samordning mellan prövning- arna av inkapslingsanläggningen och slutförvaret följer också av 16 kap. 7 § miljöbalken, som anger följande: Vid prövningen enligt denna balk skall hänsyn tas till andra verksamheter eller särskilda anläggningar som kan antas bli behövliga för att verksamheten skall kunna utnyttjas på ett ändamålsenligt sätt. 
 32 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 KASAM ser därför positivt på SKB:s under våren 2005 ändrade förslag till tidsplan för prövningsprocessen. 
 Det är också motiverat att prövningarna enligt olika lagstift- ningar, främst miljöbalken och kärntekniklagen, sker samordnat och i ett sammanhang. I prop. 1997/98:90, om följdlagstiftning till miljöbalken m.m., anges (se s.  
 270-271) 
  bl.a. följande i fråga om samordning mellan prövning enligt miljöbalken och kärn- tekniklagen: Är ärendet av det slaget att regeringen skall pröva tillåtligheten enligt 17 kap. miljöbalken skall miljödomstolen efter beredning av ärendet överlämna det till regeringen för prövning. Det kan förutsättas att miljödomstolens handläggning enligt miljöbalken sker parallellt med en beredning hos SKI av tillståndsärendet enligt kärntekniklagen. Tillåtlighetsprövning enligt miljöbalken och tillståndsprövning bör därvid samordnas så att miljödomstolen har tillgång till expertmyndigheternas granskningsrapporter i kärntekniklagärendet vid sin behandling av tillåtlighetsprövningen enligt miljöbalken. Även regeringens slutliga beredning och beslut enligt de båda lagarna bör ske sam- ordnat. Efter att tillåtlighetsprövningen enligt miljöbalken har slutförts hos regeringen lämnas ärendet åter till miljödomstolen om det krävs tillstånd enligt miljöbalken och då prövas alla ut- släpp och störningar från anläggningen. 
 Som redan framhållits har SKB, efter det att  
 FUD-program 
  2004 gavs in, initierat en diskussion med bl.a. KASAM om en ändrad tidsplan för inlämnandet av ansökningar för de planerade anläggningarna och redovisat en förväntad tidsplan för besluts- processen. SKB:s modifierade handlingsplan för besluts- processen innebär i huvudsak följande. 
 Ansökningar om tillstånd enligt miljöbalken för såväl in- kapslingsanläggning som slutförvar för använt kärnbränsle inges år 2008. Ansökningar om tillstånd enligt kärntekniklagen ges in för inkapslingsanläggningen år 2006 (och kompletteras år 2008) och för slutförvaret år 2008. 
 I samband med diskussionen om den modifierade handlings- planen har SKB även anfört att SKB är överens med samråds- parterna om att prövningen av de olika anläggningsdelarna i 
 33 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 KBS-3 
  systemet bör baseras på ett material som är så komplett, samlat och lättöverskådligt som möjligt. 
  
 3.2.2.2 
  
 MKB-frågor 
  
 Både kärntekniklagen och miljöbalken ställer krav på att ansökan skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning, som skall upp- rättas efter samråd enligt 6 kap. miljöbalken, dvs. med berörda statliga myndigheter, kommuner, allmänheten och organisatio- ner. SKB har i de fortsatta diskussionerna om en modifierad handlingsplan för prövningarna uppgivit att bolaget avser att lämna en miljökonsekvensbeskrivning, som blir gemensam för de båda anläggningarna (en inkapslingsanläggning och ett slut- förvar för använt kärnbränsle) och prövningarna enligt båda dessa lagstiftningar. 
 KASAM anser att det är av stor vikt att det upprättas en enda, samordnad miljökonsekvensbeskrivning inför regeringens tillåt-  
 lighets-/tillståndsprövningar, 
  vilka förutsätts ske samordnat. Detta motiveras av behovet av att få en överblick över de sammanlagda konsekvenserna av en inkapslingsanläggning och ett slutförvar för använt kärnbränsle tillsammans med övriga aktiviteter i samband med byggande och drift av dessa verksam- heter. Det motiveras också av behovet av samordning mellan prövningarna enligt de olika lagstiftningarna och mellan pröv- ningarna av inkapslingsanläggningen och slutförvaret. Detta skulle även tillgodose behovet av allmän insyn och överskådlig- het avseende hela den komplexa slutförvarsfrågan, i ett skede då ansökningshandlingarna inklusive miljökonsekvensbeskrivning- en är kompletterade av SKB och sålunda kan kungöras av berörd myndighet, inför de fortsatta beredningarna och prövningarna. 
 34 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 3.2.2.3 
  
 SKB:s ansökan för inkapslingsanläggningen 
  
 Mot denna bakgrund ser KASAM positivt på SKB:s ändrade för- slag till tidsplan för prövningsprocessen. Förslaget innebär att SKB i ett tidigt skede (år 2006) kommer att lämna in en ansökan (inklusive miljökonsekvensbeskrivning) enbart för en inkaps- lingsanläggning och enbart enligt kärntekniklagen samt att denna preliminära ansökan (liksom den tillhörande miljökonsekvens- beskrivningen) kommer att kompletteras under åren  
 2006-2008. 
  Denna utveckling av ansökan och miljökonsekvensbeskrivningen kommer då att ske i samband med att SKB fortsätter det utökade samrådet enligt 6 kap. 5 § miljöbalken och att SKI, förutom att delta i det utökade samrådet, även granskar den av SKB in- lämnade preliminära ansökan, som underlag för en slutlig an- sökan i ett senare skede. Myndighetens granskning av den av SKB inlämnade preliminära ansökan kan då närmast få karak- tären av en fördjupad del av samrådsprocessen till gagn för såväl innehållet i SKB:s slutliga ansökan med miljökonsekvensbeskriv- ning som SKI:s senare beredning av de kompletta ansöknings- handlingarna. 
  
 3.2.2.4 
  
 Samrådsfrågor 
  
 Ett av syftena med  
 FUD-programmet 
  är att ge underlag för framtida ansökningar enligt miljöbalken och kärntekniklagen. En viktig fråga är då i vilken omfattning som redovisningen i FUD- program 2004 motsvarar kraven på innehållet i ansökningarna enligt dessa lagstiftningar. Resultaten från de senaste samråden enligt 6 kap. miljöbalken och dessas eventuella inverkan på innehållet i  
 FUD-programmet 
  kunde t.ex. ha diskuterats. 
 SKB har genomfört samråd (med berörda enligt 6 kap. 5 § miljöbalken) som underlag för de s.k. omfattnings- och avgränsningsrapporterna (för miljökonsekvensbeskrivningen för en inkapslingsanläggning och ett slutförvar för använt kärn- bränsle i Forsmark eller Simpevarp/Hood 
 )  
 men anger inte om 
 35 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 denna preliminära avgränsning har inverkat på FUD- programmet eller hur man har beaktat resultaten i relation till behoven i  
 FUD-programmet. 
  
 Det är rimligt att anta att arbetet med att upprätta miljö- konsekvensbeskrivningen kan föranleda behov av kortare forsk- ningsprojekt utöver de stora tekniska  
 FUD-projekt 
  som SKB bedriver. Bolaget säger också i samband med den samhällsveten- skapliga insatsen att dessa forskningsresultat skall bidra till inne- hållet i miljökonsekvensbeskrivningen, men det återstår för SKB att visa hur detta kan ske, t.ex. i någon första skiss av innehållet i den kommande miljökonsekvensbeskrivningen. 
  
 3.2.2.5 
  
 KASAM:s uppgifter 
  
 KASAM har ingen formell roll som part i processen för samråd enligt miljöbalken och prövning av tillståndsansökningarna en- ligt miljöbalken och kärntekniklagen. Som framgår av rege- ringens direktiv år 1992 är KASAM:s huvuduppgifter att granska SKB:s  
 FUD-program, 
  att publicera kunskapslägesrapporter om de frågor som KASAM finner aktuella i den pågående processen och att uppmuntra till en fördjupad diskussion om dessa frågor, t.ex. i form av seminarier. Enligt KASAM:s bedömning är det därför nödvändigt att KASAM bevakar det underlag som ges in i anslutning till ansökningarna för att kunna fullgöra sina upp- gifter. Detta innebär att KASAM behöver göra delvis nya insatser. Detta får ses som en naturlig följd av den nya mer intensiva fas som föregår de viktiga beslut som behöver tas, inte minst av regeringen (beslut om ansökningarna men även beslut om  
 FUD-programmen). 
  
 3.2.2.6 
  
 Säkerhetsfrågor m.m. 
  
 Det finns många syften angivna i de olika kapitlen i FUD- program 2004 och det är svårt att överblicka och att värdera 
 36 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 dessa. I bilaga A finns ett särskilt avsnitt om säkerhet, som naturligtvis är en central fråga i detta sammanhang. SKB anger att det yttersta syftet är att åstadkomma ett säkert förvar för använt kärnbränsle. SKB redovisar ett antal säkerhetsprinciper som vägledning i arbetet för att åstadkomma långsiktig säkerhet, vilket är utmärkt att man tydliggör. Några frågor med anledning av säkerhetsprinciperna är följande: 
 Vad avser SKB när bolaget talar om snabba, genomgripande och oförutsägbara samhällsförändringar, som man bör tänka på i samband med slutförvarets säkerhet? Är det något av de samhällsvetenskapliga projekten som fokuserar detta? Är detta en viktig fråga för  
 FUD-programmet 
  och för miljö- konsekvensbeskrivningen? 
 SKB talar bara om själva djupförvaret i de punkter som tas upp; men hur är det med säkerheten kring inkapslings- anläggning och transporter och hur är riskerna för olyckor, sabotage och terrorism? Är det rimligt att också ta dessa i beaktande? Två säkerhetsrapporter skall tas fram nämligen  
 SR-Can 
  (SKB:s säkerhetsanalys som underlag till ansökan om att bygga en inkapslingsanläggning; SKB har under år 2004 lämnat en preliminär säkerhetsredovisning som belyser den metodik SKB avser att använda vid kommande säker- hetsanalyser) och  
 SR-site 
  (SKB:s säkerhetsanalys som under- lag till ansökan om att bygga ett djupförvar). SKB uppger emellertid inte vad som avses ingå i t.ex.  
 SR-site. 
  
 SKB säger att den övergripande systemanalysen skall ta hän- syn till missöden och störningar; men vilka sådana kan inträffa och är det möjligt att bedöma om alla är beaktade? Dessa frågor återges inte i bilagan och man får i de inledande kapitlen inte veta om de är viktiga att beakta i FUD- programmet. 
 SKB säger att miljökonsekvensbeskrivningen skall visa att djupförvarsprojektet kan genomföras med acceptabla konse- kvenser för människor och miljön och på annat ställe säger man att miljökraven skall uppfyllas. Vad menas här med 
 37 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 acceptabla, vem avgör det och hur skall det visas? Det hade varit rimligt med en diskussion kring dessa överväganden och hur de har betydelse för utformningen av  
 FUD-pro- 
  grammet. Motsvarande gäller för de miljökrav man hänvisar till. 
 SKB kommer att redovisa fakta om vad projektet kan tillföra samhället, men kommer att överlåta värderandet till andra enligt uppgift i bilaga A. Det är klokt tänkt men valet av vilka fakta som presenteras är också ett sätt att välja vilken bild man vill pre- sentera. För den öppna  
 MKB-processens 
  skull hade det varit bra om de sammanlagda kunskapsbehoven inför upprättandet av an- sökningarna och utformningen av anläggningarna hade lagts fram som bakgrund till valet av inriktning i  
 FUD-program 
  2004. 
 KASAM konstaterar sammanfattningsvis att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen bör vara en viktig utgångspunkt för att motivera olika delar av  
 FUD-programmet. 
  Kunskaps- behovet för miljökonsekvensbeskrivningen bör därför redovisas utförligt. Det är också en viktig uppgift för SKB att argumentera för  
 FUD-programmets 
  fortsatta inriktning med utgångspunkt i detta kunskapsbehov samt målsättningen om en öppen MKB- process och därmed goda förutsättningar för förståelse och acceptans för  
 FUD-programmet. 
  
 3.2.2.7 
  
 Övriga frågor i bilaga A 
  
 Vilka frihetsgrader för vägval kommer att finnas i olika skeden av samråds- och prövningsprocessen? SKB hävdar att tillräcklig tid måste avsättas för att ta fram solida beslutsunderlag, men det finns inga resonemang om man uppnått detta med sin planering av  
 FUD-programmet 
  eller om det finns frågor, som är extra kritiska med tanke på tidsaspekten. Kommande beslutsprocesser är väl definierade, enligt SKB, men bolaget säger inget om vad man menar med detta uttalande och om det har någon betydelse för  
 FUD-programmets 
  inriktning. Framställningen har en 
 38 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 närmast översiktlig karaktär vilket gör det svårt att se vilka överväganden som gjorts inför  
 FUD-programmet. 
  I avsnitt A 2.3.2 skriver SKB t.ex. att avsikten är att göra vägvalen på systemnivå ner till detaljer, men att definitiva val kommer att göras i så sena skeden som möjligt, för att bl.a. ta till vara den senaste teknikutvecklingen. Ur det offentligas synvinkel kan man undra över om vi idag vet exakt vilka avgörande vägval som kommer att finns kvar att göra när ansökan väl lämnas in, och om dessa frihetsgrader är acceptabla för samhället och dess beslutande instanser?  
 FUD-programmet 
  ger inte underlag att bedöma detta. 
  
 3.2.3 
  
 FUD-program 
  
  (kap. 3 i  
 FUD-program 
  2004) 
 Kapitel 3 i  
 FUD-program 
  2004 utgör en kort sammanfattning av inriktningen på  
 FUD-program 
  2004. Den samhällsvetenskapliga forskningens koppling till hela slutförvarsprojektet och hur man tänker ta till vara resultaten från den samhällsvetenskapliga forskningen är svåra att se i detta kapitel.  
 FUD-program 
  2004 ger inte heller någon närmare vägledning om kopplingen mellan behoven av kunskapsunderlag för miljökonsekvensbeskriv- ningen, övrig planering, projektering, anläggande och drift till det samhällsvetenskapliga programmet. 
  
 3.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM anser att kommande  
  
 FUD-program 
  bör utökas med en särskild bakgrundsbeskrivning, som belyser förut- sättningar, innehåll och prioriteringar i de tidigare FUD- programmen. En sådan tillbakablick med motiveringar för de överväganden och ställningstaganden, som gjorts i tidigare skeden, skulle kunna ge bättre möjligheter att avgöra på vilka grunder  
 FUD-programmets 
  inriktning vilar och om pro- 
 39 
  
 SKB:s program och handlingsplan 
  
 SOU 2005:47 
  
 grammet motsvarar de krav som ställs i lagstiftningen. Bakgrundsbeskrivningen bör presenteras senast i samband med inlämnandet av  
 FUD-program 
  2007. En uppdaterad, översiktlig sammanfattning av en sådan bakgrundsbeskriv- ning bör även ingå i varje kommande  
 FUD-program. 
  
 FUD-program 
  
  2004 innehåller allmänna beskrivningar av kopplingen till krav enligt miljöbalken, men saknar konkreta resonemang om  
 FUD-programmets 
  inriktning i relation till kravet på innehåll i den kommande miljökonsekvensbeskriv- ningen. (Se även KASAM:s slutsatser i kap. 14 i frågor om samhällsvetenskaplig forskning.) 
  
 FUD-program 
  
  2004 saknar ett samlat resonemang om de sammanlagda kunskapsbehoven inför upprättandet av an- sökningar om tillstånd, för ett slutförvar för använt kärn- bränsle, med tillhörande miljökonsekvensbeskrivning och som underlag för  
 FUD-programmets 
  inriktning. 
  
 KASAM förordar att inkapslingsanläggningen och slutför- varet för använt kärnbränsle tillståndsprövas (enligt kärn- tekniklagen och miljöbalken) i  
  
 ett  
 sammanhang, eftersom dessa anläggningar utgör två delar i ett och samma avfalls- system, baserat på tekniska och naturliga barriärer i sam- verkan. KASAM bedömer att det därför är av stor vikt att det upprättas en enda, samordnad miljökonsekvensbeskriv- ning inför regeringens  
 tillåtlighets-/tillståndsprövningar 
  enligt miljöbalken och kärntekniklagen av inkapslings- anläggningen och slutförvaret för använt kärnbränsle. 
  
 KASAM ser positivt på SKB:s ändrade förslag till tidsplan för prövningsprocessen men anser att det tydligt bör framgå att de preliminära ansökningshandlingarna som SKB avser att ge in till SKI under år 2006 skall betraktas som underlag för en fördjupning av det pågående samrådet enligt 6 kap. miljö- balken inför prövning enligt kärntekniklagen. 
  
 40 
 4 Kapsel – tillverkning 
  
 4.1 
  
 Bakgrund 
  
 Kapselns funktion är att isolera kärnavfallet från omgivningen. Kapseln har en mycket central barriärfunktion. Så länge kapseln är intakt kommer inga radioaktiva ämnen att läcka ut. Kapseln måste vara beständig i djupförvarets kemiska miljö och tåla de mekaniska påkänningar som kan uppträda. Utgångspunkten är att kapseln skall motstå korrosionsangrepp under minst 100 000 år. Kapseln måste vara tillräckligt tjock så att strålningen på ut- sidan inte ger upphov till radiolys, för då skulle korrosion snabbt ske. SKB:s referenskapsel är utformad som en yttre korrosions- barriär av koppar och en tryckbärande insats av segjärn. 
  
 4.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 5 i  
 FUD-program 
  2004. 
  
 4.2.1 
  
 Val av tillverkningsmetod för kopparkapseln 
  
 SKB har i huvudsak provat fyra metoder för tillverkningen av kopparrör till kapslarna: Rullformning, extrusion, dornpressning och smide. Rullformning utförs på så sätt att en plåt förs emellan 
 41 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 SOU 2005:47 
  
 tre valsar så att plåten får formen av en del av en cylinder. Vid extrusion följs en hel sekvens av bearbetningssteg, se figur 4.1. 
  
 Figur 4.1  
 Steg 1 vid extrudering (från Utveckling av tillverkning- steknik för kopparkapslar med gjutna insatser. Lägesrapport i augusti 2001 av  
 Bates; SKB rapport  
 R-01-39) 
  
 42 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 Först trycks götet samman (stukas) och får samtidigt en större diameter. Därefter hålas ämnet och slutligen placeras det i extrusionspressen för att fås sin slutliga dimension. Vid dorn- pressning extruderas ett ämne från två håll med dorn så att ett rör med bibehållen botten kan erhållas. 
 En ny metod har börjat studeras för att tillverka sömlösa rör genom smidning, se figur 4.2. Ett värmt göt placeras i en press, stukas, hålas från ena sidan, vänds och hålas från andra sidan. Det hålade götet sätts på en dorn och smids sedan runt om så att ämnet förlängs och samtidigt blir tunnare. Genom ett successivt val av dorndiametrar och smidesverktyg kan de önskade rör- dimensionerna uppnås. 
  
 Figur 4.2  
 Framställning av ämne för ringsmide (från Läges- rapport kapseltillverkning av  
 Bates, Lopez, Shaw och Jackson, juni 2004; SKB rapport  
 R-04-14) 
  
 43 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 SOU 2005:47 
  
 Resultaten demonstrerar att alla fyra metoderna är tänkbara att använda men att extrudering har givit den bästa mikro- strukturen (jämn mikrostruktur och fin kornstorlek). Det är sedan länge välkänt att detta krävs för att kapseln skall få acceptabla mekaniska långtidsegenskaper (krypduktilitet) och för att kunna godkännas vid oförstörande provning. Tyvärr verkar det endast finnas ett företag som har en tillräckligt stor press för att genomföra extrusionen och därför är det nöd- vändigt att ha minst en ytterligare fungerande metod. 
 KASAM rekommenderar att SKB fokuserar sin tillverkning till ytterligare en metod, utöver extrusion, med tanke på det omfattande arbete som återstår att kvalitetssäkra framställningen av kapseln, även om möjligheterna att vidareutveckla de övriga metoderna är påtagliga. 
 Beträffande kapsellock och botten är den naturliga tillverk- ningsmetoden smidning. Homogenitet i deformation och mikro- struktur är här viktigt. Även om goda resultat har uppnåtts bör ytterligare modelleringsarbete genomföras så att fördelningen av mikrostrukturen kan predikteras för olika deformationsförlopp. Detta är ett angeläget underlag när tillverkningskraven för lock och botten skall specificeras. Det är oklart om tillräckligt fin kornstorlek har uppnåtts i de lock som hittills har tillverkats. 
  
 4.2.2 
  
 Barriär mot korrosion 
  
 Kopparkapselns viktigaste funktion är som barriär mot korro- sion. 
 Hittills framkomna resultat har inte påvisat att någon specifik korrosionstyp är livslängdsbegränsande, även om detta inte är någon verifikation att kritiska mekanismer inte skulle kunna förekomma. 
 KASAM vill framhålla att fortsatta studier erfordras inom två områden: i) accelererade långtidsförsök för spänningskorrosion och ii) korrosion som styrs av växelverkan med betonit. Dess- utom är fortsatta försök i Äspölaboratoriet i aktuell miljö ange- 
 44 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 lägna för att visa att gjorda förutsägelser är korrekta inom det tidsperspektiv på omkring tio år som är möjligt att studera. Få korrosionsstudier har hittills utförts för svetsat material. KASAM anser att det är angeläget att sådana studier genomförs. 
  
 4.2.3 
  
 Gjutjärnsinsatsen 
  
 För att ta upp det hydrostatiska trycket planeras kapseln att för- ses med en insats av segjärn (en form av gjutjärn). Formen hos grafiten i gjutjärnet styr de mekaniska egenskaperna. Hos segjärn bör grafiten vara kulformig för att tillfredställande hållfasthet, duktilitet och seghet skall erhållas. Grafitens form styrs genom små tillsatser till smältan. SKB har låtit tillverka ett antal insatser. Insatserna har uppvisat varierande mikrostruktur och mekaniska egenskaper. Det tycks vara svårt att få en homogen kulformig grafit i komponenter av den storlek som insatserna utgör. Inte heller de mekaniska egenskaperna har helt nått uppställda krav. En fortsatt kartläggning av sambandet mellan mikrostrukturen och mekaniska egenskaper är därför central. Järnets samman- sättning, gjutningen och insatsens egenskaper måste optimeras så att specificerade krav kan uppfyllas. 
 En viktig frågeställning gäller risken för sprödbrott hos in- satsen. Om tillräckligt stora defekter samt ogynnsam mikro- struktur föreligger finns risk för kollaps hos kapseln när den utsätts för det hydrostatiska trycket, som råder i djupförvaret. Sådana egenskaper hos järninsatsen måste därför absolut und- vikas. Fortsatta bestämningar av hur  
 brott-segheten 
  varierar över tillverkade insatser är därför en angelägen uppgift, liksom det är att utnyttja dessa resultat i finit  
 element-beräkningar 
  för att verifiera att brottrisken är försumbar. Resultaten utgör en bas för optimering av tillverkningsprocessen, materialspecifikationen och provningsmetoderna. 
 45 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 SOU 2005:47 
  
 4.2.4 
  
 Oförstörande provning 
  
 Mängden och storleken av defekter måste begränsas för att kapselns funktion skall kunna säkras. Det pågående arbetet med att formulera acceptanskriterier för detta måste fortsätta, så att säkra tillverkningskrav kan formuleras. För att bestämma före- komsten av defekter utnyttjas oförstörande provning (OFP). Arbetet med att utveckla  
 OFP-metoder 
  har pågått under längre tid men måste likafullt intensifieras. Även om de metoder, som tillverkarna använder sig av för att prova kapselkomponenterna, har kartlagts så är dokumentationen knapphändig och det är inte möjligt att läsa ut vilken precision i resultaten som kan förväntas. 
 KASAM anser att den typen av dokumentation måste tas fram under den kommande treårsperioden. Detta gäller inte minst gjutjärninsatsen där förekomsten av porositet och andra defekter kan uppträda i betydande omfattning om en noggrann kontroll inte genomförs. SKB menar att det finns goda förutsättningar att detektera defekter över insatsen men detta måste också verifieras. T.ex. måste referenskomponenter med kända defekter av aktuella typer tas fram så att en precis kalibrering av den oförstörande provningen kan göras. 
 De försök som har inletts med  
 OFP-teknik 
  för att bestämma kornstorleken hos kopparmaterialet liksom andra mikro- strukturparametrar hos både koppar och gjutjärn bör föras vidare. Om dessa försök är framgångsrika kan precisionen i mikrostrukturen hos den färdiga kapseln ökas. 
  
 4.2.5 
  
 Kvalitetssäkring 
  
 Det kvalitetssystem för kapseltillverkning som SKB redan har utvecklat, bör dokumenteras i detalj så att även oberoende be- dömare kan övertygas om att det är tillfredställande. I systemet skall, som SKB påpekar, både den planerade egna kapselfabriken och underleverantörer innefattas. 
 46 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kapsel - tillverkning 
  
 4.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM rekommenderar att SKB fokuserar sin tillverkning av kopparrör till ytterligare en metod, utöver extrusion, med tanke på det omfattande arbete som återstår när det gäller att 
  
 kvalitetssäkra framställningen av kapseln. 
  
 Fortsatta korrosionsstudier erfordras inom två områden: 
  
 i) 
  
 accelererade långtidsförsök för spänningskorrosion och 
  
 ii) 
  
 korrosion som styrs av växelverkan med betonit. 
  
 En fortsatt kartläggning av sambandet mellan mikrostruktur och mekaniska egenskaper hos gjutjärnsinsatsen är central. Material och process måste optimeras så att specificerade krav kan uppfyllas. 
  
 Arbetet med att utveckla metoder för oförstörande provning (OFP) måste fortsättas med full intensitet. Speciellt viktigt är det att dokumentationen tas fram så att det är möjligt att läsa ut vilken precision i resultaten som kan förväntas. 
  
 Även beträffande system för kvalitetssäkring bör dokumen- tationen utökas så att oberoende bedömare kan tolka säker- hetsnivån. 
  
 47 
 5 Kapsel - förslutning 
  
 5.1 
  
 Bakgrund 
  
 Beroende på tillverkningsmetoden kommer en eller flera svetsar att finnas på kapslarna. Utveckling av svetsmetoder för detta ändamål har pågått under mycket lång tid och börjar nu ge resultat. SKB studerar två metoder: Friction stir welding (FSW) och elektronstrålesvetsning (EBW). 
 Friction stir welding (FSW) är en relativt ny svetsmetod som uppfanns år 1991. Metoden har revolutionerat svetsning av aluminiumlegeringar. År 1997 inleddes försök att tillämpa den på koppar. Metoden har ännu inget svenskt namn. Principen för metoden framgår av figur 5.1. Ett roterande verktyg förs mellan två plåtar på ett sådant sätt att en effektiv blandning av materialet i dem erhålles. Temperaturen i svetsen är i närheten av smält- punkten, men den överstigs inte. Detta minskar risken för distorsion samt för bildande av hålrum i svetsen. 
 49 
  
 Kapsel - förslutning 
  
 SOU 2005:47 
  
 Figur 5.1  
 Principsskiss över friction stir Prince (från Utveckling av tillverkningsteknik för kopparkapslar med gjutna insatser. Lägesrapport i augusti 2001 av  
 Bates, SKB rapport  
 R-01-39) 
  
 5.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 6 i  
 FUD-program 
  2004. 
  
 5.2.1 
  
 Val av förslutningsmetod för kopparkapseln 
  
 Två svetsmetoder för att försluta kopparkapslarna studeras parallellt vid SKB:s kapsellaboratorium: Elektronstrålesvetsning och friction stir Prince. Under den senaste treårsperioden har betydande framsteg gjorts. Svetsar med tillfredställande struktur har kunnat framställas med båda metoderna. KASAM anser att det är rimligt att SKB har valt friction stir Prince som referens- metod men konstaterar att det fortfarande saknas erfarenheter 
 50 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kapsel - förslutning 
  
 beträffande möjligheterna att visa att svetsförfarandena rutin- mässigt kan ge resultat som uppfyller uppställda krav. 
  
 5.2.2 
  
 Elektronstrålesvetsning 
  
 Utvecklingen av elektronstrålesvetsning har pågått i mer än två decennier och varit fylld av problem. Elektronstrålesvetsning av koppar är en mycket komplicerad process på grund av kopparns höga värmeledningsförmåga och låga viskositet i smältan. 
 Avsikten har hela tiden varit att utforma svetsprocessen så att risken för att få defekter i svetsen blir liten. Flera nyckelinsatser har gjorts under åren  
 2002–2004. 
  En ny typ av katod har utvecklats, som ger en rund profil i botten på svetsen. Detta reducerar risken för defekter i denna del av svetsen. Vidare har en utrustning tagits fram för att oscillera elektronstrålen. För svetsning av kopparn utnyttjas en speciell typ av elektron- strålesvetsning med begränsat vakuum. Det har dock visat sig nödvändigt att förbättra vakuumet för att undvika störningar av elektronstrålen. Ytterligare insatser planeras för att ytterligare förbättra utrustningen vid Kapsellaboratoriet. Speciellt kommer katoderna att vidareutvecklas och högspänningssystemet att modifieras för att undvika överslag. 
 Med tanke på utvecklingsinsatserna så kunde först år 2003 mera systematiska insatser göras för att fastställa viktiga process- parametrar och på detta sätt undvika oönskade defekter i svetsen. Genom att utnyttja högre svetshastigheter och för- bättrade möjligheter att oscillera elektronstrålen, har svetsens kvalitet väsentligt kunnat förbättras. SKB hävdar nu att man kan uppnå ett homogent svetsgods och få en jämn yta på svetsen. 
 KASAM vill framhålla att det nu är viktigt att demonstrera att metoden fungerar på en bredare uppsättning av prover liksom att den kan användas i produktionstekniska sammanhang. SKB planerar att genomföra sådana försök. 
 51 
  
 Kapsel - förslutning 
  
 SOU 2005:47 
  
 5.2.3 
  
 Friction stir Prince 
  
 En metod som fått snabb utbredning inom industrin under senare är friction stir welding (FSW). Med metoden fogas material samman med friktionsvärme från ett roterande verktyg utan att materialet smälts, se figur 5.1. Detta förhindrar en in- homogen stelningsstruktur och distorsion i svetsen. I samarbete med TWI (Cambridge) har SKB utvecklat  
 FSW-metoden 
  för svetsning av kopparkapslar. Svetsar med god mikrostruktur har framgångsrikt tagits fram med den utrustning som nu finns vid Kapsellaboratoriet. 
 KASAM anser att det fortsatta arbetet bör inriktas på fastställa värden på processparametrar såsom svetshastighet och verktygskrafter så att defektfria svetsar med god mikrostruktur kan erhållas. Ett viktigt hjälpmedel är modellering av mikro- strukturen med hjälp av finit  
 element-metoder. 
  Det finns idag en omfattande internationell verksamhet inom detta område och det är viktigt att den utnyttjas. Med hjälp av modelleringen kan de olika faserna vid svetsningen beskrivas, nämligen start och acceleration, stationär fas och avslutning. Med modellering kan även den skäggbildning, som kan uppträda vid distorsion, studeras. 
 När lämpliga processparametrar fastställts bör mekaniska egenskaper inklusive krypning och seghet dokumenteras. Att svetsarna har tillräckliga korrosionsegenskaper bör även veri- fieras. 
  
 5.2.4 
  
 Restspänningar 
  
 KASAM anser att typiska restspänningsnivåer i svetsförbanden måste bestämmas experimentellt. Parallellt bör ny modellering av restspänningarna göras med nya data för krypning och plastisk deformation. Restspänningarna bör vara låga för att minimera risken för spänningskorrosion. 
 52 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kapsel - förslutning 
  
 5.2.5 
  
 Oförstörande provning 
  
 Tidigare har i första hand fel av typen porositet, där defekterna har en påtaglig volym, kunnat studeras med hjälp av röntgen. Däremot har defekter av typ sprickor och bindfel i svetsarna endast kunnat undersökas i begränsad utsträckning eftersom lämplig ultraljudsteknik inte funnits tillgänglig. Detsamma gäller ytnära fel som lämpligen studeras med hjälp av induktionsteknik. Denna situation har nu förändrats i och med att ny teknik har tagits fram. 
 KASAM rekommenderar SKB att fortsätta utvecklingen av oförstörande provningsmetoder för svetsar så att förekommande  
 defekt-typer 
  säkert kan detekteras. Metoderna bör kalibreras mot provkroppar med kända defekter. Dessutom bör systema- tiska försök med blindprov genomföras, där defektfördelningar som inte är kända i förväg karakteriseras med oförstörande metoder. När denna karakterisering är avslutad sågas sedan proverna upp så att OFP resultaten kan verifieras. SKB planerar att utnyttja teoretiska resultat för ultraljudsprovning, vilket KASAM finner tillfredsställande. Vidare bedrivs internationellt samarbete på området med bl.a. BAM i Berlin, vilket är värdefullt. 
 Det är angeläget att SKB publicerar dokumentation av erhållna resultat från den oförstörande provningen. Detta har hittills skett i begränsad utsträckning trots uppmaningar från myndig- heterna. 
  
 5.2.6 
  
 Krypning 
  
 Fortsatta studier av krypning av kopparmaterialet och speciellt då för svetsförband är angelägna. Krypegenskaperna måste verifieras för svetsförband som är framtagna under produktions- tekniska förhållanden. Beräkningar av krypdeformationen för hela eller delar av kapslar bör genomföras. 
 53 
  
 Kapsel - förslutning 
  
 SOU 2005:47 
  
 5.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Det är viktigt att SKB demonstrerar att elektronstråle- svetsning fungerar på en bredare uppsättning av prover än som hittills studerats liksom att metoden kan användas i produktionstekniska sammanhang. 
  
 KASAM anser att det är rimligt att SKB har valt friction stir Prince som referensmetod men anser att SKB borde ha väntat med sitt ställningstagande tills man haft tillgång till resultaten av SKI:s och KASAM:s granskningar av FUD- program 2004. Det återstår för SKB att visa att svets- förfarandena rutinmässigt kan ge resultat som uppfyller upp- ställda krav. 
  
 KASAM anser att för friction stir Prince bör det fortsatta arbetet inriktas på att fastställa värden på processparametrar såsom svetshastighet och verktygskrafter, så att defektfria svetsar med god mikrostruktur kan erhållas. Fortsatt arbete med att modellera den uppkomna mikrostrukturen bör även bedrivas. 
  
 När lämpliga processparametrar för svetsmetoderna fast- ställts bör mekaniska egenskaper inklusive krypning och seg- het dokumenteras. Att svetsarna har tillräckliga korrosions- egenskaper bör även verifieras. 
  
 Storleken på restspänningar i svetsförbanden bör kartläggas. 
  
 KASAM rekommenderar SKB att fortsätta utvecklingen av oförstörande provningsmetoder för svetsar så att förekom- mande defekttyper säkert kan detekteras. Det är angeläget att SKB publicerar dokumentation av erhållna resultat från den oförstörande provningen så att precisionen i resultaten kan bedömas. 
  
 54 
 6 Inkapslingsanläggning 
  
 6.1 
  
 Bakgrund 
  
 Av  
 FUD-program 
  2004 framgår att SKB har räknat med att ansöka om tillåtlighet/tillstånd enligt såväl miljöbalken som kärntekniklagen för en inkapslingsanläggning för använt kärn- bränsle under år 2006. I ett senare presenterat förslag till modifierad handlingsplan räknar SKB med att den ansökan som bolaget kommer att ge in under år 2006 kommer att be- gränsas till att enbart avse prövning enligt kärntekniklagen. SKB:s huvudalternativ är att bygga inkapslingsanläggningen i anslutning till CLAB, där det använda kärnbränslet mellanlagras i avvaktan på inkapsling och slutförvaring. SKB har även studerat möjligheten att lokalisera inkapslingsanläggningen till Forsmark under förutsättning att även slutförvaret lokaliseras dit. Samråd med berörda enligt 6 kap. miljöbalken pågår, med avseende på båda dessa lokaliseringsalternativ, med syfte att ta fram underlag för ansökan och tillhörande miljökonsekvensbeskrivning. 
  
 6.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 8 i  
 FUD-program 
  2004. 
 Valet av metod för att ta hand om kärnavfallet är en avgörande fråga. SKB:s förslag till utformning av inkapslingsanläggningen 
 55 
  
 Inkaplingsanläggning 
  
 SOU 2005:47 
  
 utgår från antagandet att  
 KBS-3 
  metoden vid kommande tillståndsprövningar kommer att kunna visas uppfylla säkerhets- kraven enligt kärntekniklagen samt godkännas som bästa möjliga teknik enligt miljöbalken, vid slutligt omhändertagande av det använda kärnbränslet. Av  
 FUD-program 
  2004 framgår att ut- formningen av inkapslingsanläggningen bl.a. är beroende av val av metod för svetsning av kopparkapseln samt var anläggningen kommer att lokaliseras. Enligt KASAM bör avgörandet om vad som kan anses vara bästa möjliga teknik och tillräckligt säkert ske med avseende på inkapslingsanläggningen och slutförvaret sammantagna, eftersom dessa anläggningar utgör två delar i ett och samma avfallssystem, baserat på tekniska och naturliga barriärer i samverkan. 
 Utformningen av inkapslingsanläggningen måste även göras med hänsyn till de driftstörningar och olyckor som kan upp- komma i verksamheten. Särskilda krav på utformningen för att t.ex. ta hand om skadat bränsle och defekta kapslar med använt bränsle bör beskrivas närmare. KASAM förutsätter också att SKB inom ramen för miljökonsekvensbeskrivningen och säker- hetsanalyserna kommer att utförligt beskriva och värdera konse- kvenserna, bl.a. med avseende på människors hälsa och miljön, av möjliga störningar i verksamheten samt redogöra för de skydds- åtgärder som planeras vid olika typer av mer eller mindre allvarliga händelser. 
  
 6.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Enligt KASAM bör avgörandet om vad som kan anses vara bästa möjliga teknik och tillräckligt säkert ske med avseende på inkapslingsanläggningen och slutförvaret sammantagna. 
  
 KASAM anser att särskilda krav på utformningen för att ta hand om skadat bränsle och defekta kapslar med använt bränsle bör beskrivas närmare. 
  
 KASAM förutsätter att SKB inom ramen för miljö- konsekvensbeskrivningen och säkerhetsanalyserna kommer 
  
 56 
  
 SOU 2005:47 
  
 Inkapslingsanläggning 
  
 att utförligt beskriva och värdera konsekvenserna, bl.a. med avseende på människors hälsa och miljön, av möjliga stör- ningar i verksamheten samt redogöra för de skyddsåtgärder som planeras vid olika typer av mer eller mindre allvarliga händelser. 
 57 
 7 Transporter 
  
 7.1 
  
 Bakgrund 
  
 7.1.1 
  
 Transportsystemet 
  
 Transporter av använt kärnbränsle avses ske med beprövad teknik. Av  
 FUD-program 
  2004 framgår att SKB har goda er- farenheter inom detta område och att det sker ett utbyte av erfarenheter mellan länderna, framför allt inom IAEA:s program, och att SKB deltar i detta arbete. SKB:s redovisning av transport- frågorna i  
 FUD-program 
  2001 var mycket kortfattad, alltför kortfattad enligt vissa remissinstanser. För att ge en utförligare beskrivning av transporter av använt kärnbränsle redogör SKB nu för transportfrågor i ett särskilt kapitel i  
 FUD-program 
  2004. 
 Transporter mellan inkapslingsanläggning och slutförvar sker i särskilda transportbehållare  
 (70-75 
  ton inklusive last). Trans- portsystemets viktigaste komponenter är, förutom transport- behållare, fartyget Sigyn (kapacitet ca 10 bränsletransport- behållare) och terminalfordon. Ca 200 transporter per år kommer att behövas. Samma transportsystem (med olika typer av transportbehållare) används sedan flera år för transporter av olika typer av kärnavfall och använt kärnbränsle från kärnkraft- verken till CLAB. 
 De särskilda transportbehållare, som planeras för bränsle- kapslarna, väger som ovan nämnts  
 70-75 
  ton inklusive last. De har en diameter på ca 1,6 m och en godstjocklek på  
 25-30 
  cm 
 59 
  
 Transport 
  
 SOU 2005:47 
  
 samt neutronabsorberande material. Transportbehållarna upp- fyller de krav som fastställts av IAEA för bl.a. strålskärmning och täthet. Detta kontrolleras med beräkningar och tester. 
 Fartyget Sigyn kan behöva ersättas av ett nytt fartyg med i huvudsak samma funktion som det nuvarande. Transporterna av bränslekapslar kommer att integreras i det transportsystem för olika typer av kärnavfall som behövs i framtiden. 
 De skyddsfrågor som aktualiseras i samband med transporter är framför allt strålskärmning, säkerhet och safeguards (kärn- ämneskontroll). Särskilda tillstånd för transporterna krävs av SKI och SSI som också utövar tillsyn över transportverksam- heten. 
  
 7.1.2 
  
 SKB:s program 
  
 SKB:s program för de kommande sex åren innebär en fortsätt- ning av det nu pågående programmet (transporter från kärn- kraftverken och Studsvik till CLAB och SFR). Det finns planer för ett nytt fartyg. Kraven på det nya fartyget är ännu inte preci- serade, men fartygets funktioner skall i princip vara desamma som för Brown. Även andra delar av transportsystemet kan med tiden behöva ersättas. Som tidigare nämnts projekteras transportbehållare för bränslekapslarna. I samband med ansökan för djupförvaret skall en redovisning av transportsystemet ske och inför ansökan för inkapslingsanläggningen skall en läges- rapport presenteras. 
  
 7.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 9 i  
 FUD-program 
  2004. 
 KASAM ser inga särskilda svårigheter i utveckling, underhåll och drift av transportsystemet från en teknisk utgångspunkt. Befintlig teknik kan användas och det finns omfattande erfaren- 
 60 
  
 SOU 2005:47 
  
 Transport 
  
 heter av transporter samt en fungerande tillsyn genom SKI och SSI. KASAM vill dock erinra om att transporter av använt kärn- bränsle – även när bränslet är inkapslat – är en potentiell källa till hot mot människors hälsa och miljön. Det använda kärnbränslet innehåller höga aktivitetsmängder, som kräver effektiv inneslut- ning av materialet och god strålavskärmning. 
 De hot som det använda kärnbränslet representerar i tran- sportsammanhang är av samma slag som när det förvaras i kärn- kraftverken eller i CLAB och innefattar  
 strålskydds-, 
  säkerhets- och  
 safeguards-aspekter. 
  Men riskerna kan vara större vid tran- sporter än vid förvaring och hantering i de särskilda anläggningar som finns och dessa risker måste uppmärksammas och analyseras i detalj. Här avses bl.a. de ökade riskerna för missöden, sabotage- och terroristhandlingar, som kommit att aktualiseras i andra sammanhang. En bättre redovisning av detta bör göras. 
 KASAM förutsätter därför att SKB gör en analys av säkerhets- frågor (och angränsande frågor) i samband med transporter av inkapslat bränsle och att en sådan analys presenteras i anslutning till den kommande ansökan för inkapslingsanläggningen. Detta kan eventuellt ingå i den lägesrapport av kapseltransporterna som SKB avser att lämna in som underlag för denna ansökan. 
  
 7.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM ser inga särskilda svårigheter i utveckling, underhåll och drift av transportsystemet från en teknisk utgångspunkt. Befintlig teknik kan användas och omfattande erfarenheter av transporter finns. Riskerna vid transporter bör dock upp- märksammas bl.a. mot bakgrund av hot om sabotage- och terroristhandlingar. 
  
 En bättre redovisning av konsekvenserna av sabotage- och terroristhandlingar bör göras. 
  
 KASAM förutsätter att SKB gör en analys av säkerhetsfrågor i samband med transporter av inkapslat bränsle och att en 
  
 61 
  
 Transport 
  
 SOU 2005:47 
  
 sådan analys presenteras i anslutning till den kommande ansökan för inkapslingsanläggningen. 
 62 
 8 Säkerhetsanalys 
  
 8.1 
  
 Bakgrund 
  
 Säkerhetsanalyser för slutförvaringen av använt kärnbränsle på stort djup i den svenska berggrunden har gjorts i flera omgångar, av såväl SKB som SKI och SSI. Resultaten har redovisats som tekniska rapporter med utförliga beskrivningar av kunskaps- underlag, beräkningsmetoder och beräkningsresultat. Dessa rapporter har av många uppfattats som svårbegripliga. Politiker och allmänhet i de kommuner där SKB planerat eller genomfört förstudier för slutförvaringen fäster självklart stort avseende vid frågan om en slutförvaring är säker eller kan innebära allvarliga risker för dem själva eller framtida generationer. 
 Frågan om det går att slutförvara det använda kärnbränslet har också tagits upp i diskussioner om det är ansvarsfullt att fortsätta att driva de nuvarande kärnkraftaggregaten en begränsad tid eller på obestämd tid. Mot denna bakgrund är metoder för utveckling av säkerhetsanalysen en viktig del av  
 FUD-programmet 
  och det kan vara motiverat att sammanfatta vad som hittills har gjorts i frågan och varför det gjorts. 
  
 8.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap.  
 13-14 
  i  
 FUD-program 
  2004. 
 63 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 8.2.1 
  
 Varför säkerhetsanalys? 
  
 Använt kärnbränsle är farligt. Det innehåller radioaktiva ämnen som avger joniserande strålning. Man kan inte hantera eller uppehålla sig i närheten av ett bränsleelement som tagits ut ur en reaktor, om inte bränsleelementet är inneslutet i en tjockväggig behållare eller har placerats djupt under ytan i en vattenfylld bassäng. Radioaktiva ämnen kan – om de kommer ut i omgiv- ningen – också ansamlas i våra kroppar genom att vi äter, dricker eller inandas dem. 
 Men att radioaktiva ämnen i använt kärnbränsle är farliga betyder inte nödvändigtvis att använt kärnbränsle utgör någon fara för människor och miljö. Om bränslet omges av så tjocka strålskärmar att dess strålning inte kan tränga igenom och om de radioaktiva ämnena är så väl inneslutna att de inte kan slippa ut i vår livsmiljö så utgör bränslet inte någon risk för människor eller andra varelser i något av hanteringsleden. 
 Det är säkerhetsanalysens uppgift att visa hur effektivt vi kan avskärma och innesluta de radioaktiva ämnena i bränslet, och hur robust och varaktigt detta skydd kan förväntas bli. Den måste också visa vilka risker det blir, om skyddsbarriärerna skadas eller om vi tvingas eller vill ta tillbaka avfallet. Dessa risker måste jämföras med andra risker av samma typ, t.ex. strålningsbidraget från Tjernobyl eller strålningsbidraget från naturligt radioaktiva ämnen, som ständigt frigörs från berggrunden genom erosion och vittring. 
 Säkerhetsanalysen utnyttjas inte bara för att i ett visst skede bedöma säkerheten för slutförvaringen utan också som ett verk- tyg för att identifiera behovet av nödvändig forskning och ut- veckling. Säkerheten måste sedan fortlöpande analyseras för hela den tid som det använda kärnbränslet är farligt. 
 Överväganden beträffande den långsiktiga säkerheten hos ett djupförvar för använt kärnbränsle kommer med nödvändighet också att innefatta en rad etiska bedömningar. 
 64 
  
 SOU 2005:47 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 8.2.2 
  
 Hur används säkerhetsanalysen? 
  
 Såväl SKB som tillsynsmyndigheterna behöver analysera hur ett slutförvar fungerar och hur säkert det är. Analyser behöver göras i flera omgångar, från de första konstruktionsförslagen genom det fortsatta forsknings- och utvecklingsprogrammet och fram till driften och förslutningen av anläggningen. 
 I inledningsskedet är naturligtvis kunskaperna i många av- seenden ofullständiga. Man får göra rimliga antaganden snarare än att luta sig mot säkra utredningar om barriärernas egenskaper. När utvecklingsarbetet närmar sig verkställighet, platsunder- sökningar och prototyptillverkning av enskilda barriärer, behövs analyserna som underlag för kravspecifikationer på berggrunden och på de tillverkade barriärerna. 
 I ansökan om att få uppföra anläggningar måste det ingå en komplett säkerhetsanalys av hela förvaringssystemet eftersom de olika hanteringsstegen inkapsling, eventuell mellanlagring, transporter och deponering var för sig ställer krav som måste vara kända och kunna tillgodoses från början. Detta har också tydligt uttalats av regeringen i sitt beslut efter SKB:s komplette- ring av  
 FUD-program 
  92. Regeringen fann att en samlad säker- hetsanalys bör ingå som underlag i eventuella ansökningar att få uppföra den planerade inkapslingsanläggningen. 
 Det är viktigt att även SKI och SSI i god tid bildar sig en egen uppfattning om vilka krav som behöver ställas på förvaret i sin helhet och på enskilda barriärer, och för att ha egna bedöm- ningsunderlag när tillståndsansökningar från SKB skall prövas vid olika tillfällen. Såväl SKI som SSI arbetar sedan länge med att utveckla egen kompetens för säkerhetsanalys. Det är enligt KASAM:s bedömning angeläget att denna typ av verksamhet kan fortsätta. 
 Säkerhetsanalyser av slutförvaringen har betydelse på flera nivåer, för staten, för de centrala och lokala myndigheterna, för kringboende, som berörs av lokaliseringen av olika anläggningar och för medborgare som i övrigt engagerar sig i frågor om kärnkraften. Just därför bör säkerhetsanalyserna vara möjliga att 
 65 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 ta del av för alla berörda. Både SKB och myndigheterna måste anstränga sig för att förklara och att t.ex. publicera pedagogiska beskrivningar av de säkerhetsanalyser som genomförts. Det handlar inte om förenklade analyser utan om pedagogiska be- skrivningar av de komplicerade analyser som behövs och att myndigheterna måste vara de experter som kommunerna kan förlita sig på i prövningsprocessen. 
  
 8.2.3 
  
 Vad har gjorts tidigare? 
  
 Planeringen av ett slutförvar för högaktivt radioaktivt avfall och använt kärnbränsle påbörjades under år 1977. Under några få år presenterades tre säkerhetsanalyser. Den första,  
 KBS-1 
  (1977), visade att det var möjligt att uppfylla en extremt hög grad av säkerhet genom att deponera högaktivt förglasat radioaktivt avfall (efter upparbetning, som då var aktuell) i ett djupt geo- logiskt förvar. Regeringen accepterade denna säkerhetsbedöm- ning och två färdigställda reaktorer tilläts starta baserat på denna säkerhetsanalys. 
 Några år senare gjordes två nya studier,  
 KBS-2 
  och  
 KBS-3, 
  vilka utredde deponering av  
 icke-upparbetat 
  använt bränsle i kopparkapslar. Dessa säkerhetsanalyser visade att också detta var möjligt att göra med mycket hög grad av säkerhet. I  
 KBS-3 
  lösningen är bränslet inkapslat i kopparbehållare som placeras i djupa borrhål i utgrävda tunnlar på ett djup av ca 500 m under markytan. Behållarna omges av kompakterad bentonitlera. Denna grundläggande idé är basen för det nuvarande pro- grammet och har också utnyttjats av många andra länder som en start för deras egen utveckling på området. 
 För närvarande undersöks två lokaler, en Simpevarp/Hood (Oskarshamns kommun) och en i Forsmark (Östhammars kommun), som möjliga platser för djupförvaring av använt kärn- bränsle från alla de svenska reaktorerna. En av dessa platser avses komma att användas förutsatt att bergets egenskaper och andra förhållanden är acceptabla. 
 66 
  
 SOU 2005:47 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 De säkerhetsanalyser som hittills har gjorts baseras på modeller av möjliga utsläpp och transport av radioaktiva ämnen genom de konstruerade barriärerna och genom berg och mark – huvudsakligen via grundvatten – till biosfären. 
 Mycket information om flöden och transportegenskaper i berg och bergmaterial har erhållits från laboratoriet i Stripa- gruvan  
 (1978-1992). 
  Det nya berglaboratoriet på Äspö, som startade sin verksamhet under tidigt  
 1990-tal, 
  har tillhandahållit mycket viktig information om flöden och transportegenskaper, bergmekanik, lerans egenskaper m.m., vilka nu utnyttjas för konstruktion och säkerhetsanalys för ett kommande djupförvar. 
 När det gäller biosfären har olika nationella och internatio- nella modeller och databaser utnyttjats. 
  
 8.2.4 
  
 Internationella insatser 
  
 Metodik för analys av ett slutförvars långsiktiga säkerhet har varit föremål för ett omfattande internationellt samarbete och är så fortfarande. Insatserna har till stor del kanaliserats genom OECD/NEA och IAEA men omfattande arbete har också gjorts i direkt samarbete mellan länder. I de internationella projekten har metodikfrågor analyserats och utvecklats och modeller för t.ex. grundvattentransport och radionuklidtransport har ana- lyserats och jämförts. Databaser för scenarioanalys har upp- rättats och finns tillgängliga. Modellernas tillförlitlighet och begränsningar har utvärderats (verifiering och validering) och en omfattande kunskapsbas finns tillgänglig för säkerhetsanalys av slutförvar. Frågor om relevanta tidsperioder för säkerhets- analysen och kunskapsunderlagets kvalitet har diskuterats. 
 Denna typ av internationellt arbete fortsätter inom bl.a. NEA och IAEA och även här medverkar både SKI, SSI och SKB. På detta sätt sker oberoende granskning av programmen. 
 67 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 8.2.5 
  
 Scenariometodik 
  
 Säkerhetsanalysen av ett slutförvar måste behandla inkapslingen, transporterna, deponeringsskedet – när det använda kärnbränslet placeras tillsammans med buffertmaterialet i förberedda positio- ner i berget – och den fortsatta utvecklingen av slutförvaret efter förslutning inklusive eventuell återtagning. 
 Analysen av säkerheten på lång sikt görs med hjälp av antagan- den om den framtida utvecklingen av barriärernas tillstånd och av yttre förhållanden, framför allt klimatet. Ett sådant antagande, som kallas scenario, beskrivs så utförligt som det behövs för be- räkningarna av konsekvenserna med avseende på säkerheten. Ingen kan göra anspråk på att kunna förutse den framtida ut- vecklingen i dess helhet, men en omsorgsfull inventering av tänkbara utvecklingar och händelser är ändå befogad. Med hjälp av scenarioanalyser kan ett slutförvar konstrueras så robust, att det tål de framtida påfrestningar vi kan förutse, i den utsträck- ning vi anser befogad. 
 Med hjälp av en säkerhetsanalys går det dock inte att fastställa hur stora resurser vår generation skall lägga ner på att förebygga skador, som hypotetiskt kan drabba framtida generationer. Hur försiktighetsprincipen skall tillämpas på säkerhetsanalysens resultat är ytterst ett politiskt avgörande. 
 Det närmast tillhands liggande antagandet om framtiden är att berggrunden och klimatet förblir som de är i dag. Detta an- tagande används av både SKB, SKI och SSI som en utgångspunkt för den långsiktiga analysen. Antagandet kommer att stämma med verkligheten under någon tid efter förslutningen dock allra högst några tusen år. Berggrunden förändras visserligen mycket långsamt, men klimatet kommer antagligen att förändras avse- värt inom några årtusenden (se kommentarer till kap. 21, Klimat, i  
 FUD-program 
  2004). 
 68 
  
 SOU 2005:47 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 8.2.6 
  
 FEP-hantering 
  
  och  
 FEP-data 
  
 Under senare år har en logisk metod tagits fram för att bygga upp modeller för biosfären, med utnyttjande av s.k.  
 FEP-listor 
 (FEP-databaser). 
  Metoden används även för andra system. FEP står för Mack, Events och Processes och kan på svenska översättas som Förhållanden/egenskaper, Händelser och Processer inom geologi, kemi, ekologi, fysik m.m. och avser egenskaper, händelser och processer inom ett givet system som med viss sannolikhet kan förekomma. Varje enskild FEP- komponent (händelse, egenskap eller process), t.ex. att en förkastning i berggrunden uppstår efter det att en glaciär dragit sig tillbaka över ett landområde, kan tillsammans med andra  
 FEP-komponenter 
  sättas ihop till ett scenario. T.ex. kan man anta att denna förkastning sker precis i anslutning till djup- förvaret, kombinerat med ogynnsamma flödesförhållanden i berggrunden som leder till snabb transport och spridning av läckande radionuklider från förvaret till biosfären. 
 Många säkerhetsanalyser, internationellt sett, har utnyttjat metoden med att sätta upp listor över olika  
 FEP-komponeter, 
  som – efter bedömning och viss utgallring på grund av låg sannolikhet – kombineras till olika scenarier. Därefter beräknas konsekvensen till kritisk grupp i form av effektiv dos utifrån de sammanställda scenarierna. Identifieringen av faktorer att beakta utgör en viktig del av säkerhetsanalysen. Det aktuella initial- tillståndet beskrivs liksom processer, externa förhållanden, säkerhetsfunktioner, funktionsindikatorer och kriterier för dessa. Funktionsindikatorerna utvärderas. En preliminär upp- sättning scenarier väljs för analys. Efter val av indata analyseras systemets utveckling för valda scenarier. Dessa utvärderas och eventuellt väljes ytterligare scenarier. Man modellerar och analy- serar därefter termiska, mekaniska, gasrelaterade och kemiska processer samt genomför beräkningar av radionuklidtransport. 
 69 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 8.2.7 
  
 Myndigheternas krav på en säkerhetsanalys 
  
 Ett viktigt syfte med säkerhetsanalysen är att visa att man klarar myndigheternas krav. Dessa krav sammanfattas i föreskrifter, som utfärdats av SSI (SSI FS 1998:1) och SKI (SKI FS 2002:1). 
 Huvudkriteriet för att förvaret skall kunna accepteras är att det utformas så att den årliga risken för skadeverkningar (död- lig cancer) efter förslutningen blir högst  
 10 
 -6 
  
 för en representativ individ i den grupp som utsätts för den största risken. Detta motsvarar en dosgräns på ca 10 mSv/år dvs. ca 1 % av den naturliga bakgrundsstrålningen. Detta är som KASAM tidigare påpekat ett mycket strängt krav. SKI har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om föreskrifternas tillämpning. SSI har just nu ett förslag till allmänna råd till en av sina föreskrifter ute på remiss och bl.a. KASAM har nyligen yttrat sig över detta förslag. De allmänna råden innehåller oftast viktig och till själva före- skriften kompletterande information. 
  
 8.2.8 
  
 SKB:s program för säkerhetsanalys 
  
 Säkerhetsanalysen är till största delen inriktad på beskrivning och beräkning av grundvattnets förmåga att tränga igenom barriärerna, och att därefter transportera radioaktiva ämnen från bränslet till biosfären. Dessa förlopp beskrivs enklast och mest överskådligt, om man indelar förvaret och dess omgivande miljö i tre delar, som fungerar på olika sätt. 
 Den första är de tillverkade barriärerna. Deras uppgift är att innesluta radionukliderna så att de inte kommer ut till berget. Den andra är berggrunden omkring förvaret. Berggrunden kan inte innesluta radionukliderna, eftersom den innehåller rörligt grundvatten, som kan transportera radionukliderna, men den kan fördröja och späda ut dem. Den tredje är biosfären, där radionukliderna fördelas mellan sediment i våtmarker, ytvatten med havet som slutstation och grundvatten. Våtmarker kan torrläggas och bli åkermark, djur i vattendragen kan ingå i vår 
 70 
  
 SOU 2005:47 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 näringskedja och grundvatten kan avtappas med brunnar för hushållsbruk eller bevattning av växande grödor. I säkerhets- analysen arbetar man med matematiska modeller av de olika händelseförloppen, men underlaget till modellerna är en detalje- rad beskrivning av förloppen. 
 I säkerhetskapitlet (kap. 14 i  
 FUD-program 
  2004) knyts stora delar av  
 FUD-programmet 
  samman. Kapitlet beskriver SKB:s program för att vidareutveckla metodiken för analys av den lång- siktiga säkerheten hos djupförvaret. Analysens utformning är beroende av den initiala tidpunkt man väljer för beskrivning av förvaret. Säkerhetsanalysen är fortfarande koncentrerad på den långsiktiga säkerheten. En nyhet är att samhällsvetenskaplig forskning har tillkommit. De viktigaste säkerhetsanalysprojekten för dagen är de analyser som måste bifogas ansökningarna om byggandet av en inkapslingsanläggning resp. ett djupförvar för det använda kärnbränslet. 
 SKB arbetar med detaljerade och komplicerade s.k. system- modeller som består av flera integrerade delmodeller. Numeriska beräkningar av radionuklidtransport görs med nyutvecklade datorprogram. Programmen tillåter såväl deterministiska beräk- ningar som probabilistiska. Arbetet med säkerhetsanalysen är koncentrerat till förvarsalternativet  
 KBS-3V 
  (vertikal deponering i hål borrade från underjordiska horisontella tunnlar). Alterna- tivet  
 KBS-3H 
  (horisontell deponering) utreds av finska Posiva Oy i samarbete med SKB. 
 Förutom huvudscenariot analyseras nu också en situation med skadade kapslar – ett krav som tidigare framförts av KASAM. 
  
 8.2.9 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 Foster konstaterar att SKB fortsatt utvecklingen av sin metodik när det gäller att analysera den långsiktiga säkerheten för djupförvaret. Det är ett imponerande arbete som pågår när det gäller långtidssäkerheten för  
 KBS-3 
  konceptet. Arbetet är väl strukturerat och logiskt uppbyggt och har förutsättningar att 
 71 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 efter fortsatt utveckling ge en bra utgångspunkt för framtida säkerhetsanalyser. Redovisningen av säkerhetsanalysens olika delar är dock fortfarande ojämn – från detaljerade beskrivningar med beräkningsexempel till väldigt översiktliga eller obefintliga delar. 
 Valet av scenarier för analyserna av slutförvarets långsiktiga säkerhet är en central del av varje säkerhetsanalys. Valda scenarier måste täcka in ett tillräckligt brett spektrum av osäkerheter och ogynnsamma FEP. Initialt bör SKB ha en bred ansats i det prelimi- nära valet av scenarier och inte från början utesluta mindre sanno- lika men ogynnsamma FEP och avvikelser från initialtillståndet från riskanalysen. SKB behöver en genomarbetad metod för val av scenarier. Olika typer av sabotage och terrorhandlingar bör också ingå bland scenarierna. När det gäller de modeller som används, kan de trots sin detaljeringsgrad fortfarande inte ge något annat än väldigt grova beskrivningar av verkligheten. KASAM anser att det är angeläget och självklart att modellerna även i framtiden noggrant utvärderas av oberoende granskare. 
 SKB har tillämpat den metodik, som beskrivs i  
 FUD-program 
  2004, för en detaljerad säkerhetsanalys för hela förvarssystemet (se rapporten Interim main report of the safety assessment SR- Can, SKB TR  
 04-11). 
  Det är tilltalande att metodiken redan nu demonstreras och kan granskas innan den används i samband med att ansökan om tillstånd för inkapslingsanläggningen lämnas in år 2006. Användandet av s.k. funktionsindikatorer är ett bra initiativ som skulle kunna stärka säkerhetsanalysen. 
 Detta är i linje med tidigare önskemål från KASAM, att separata och detaljerade säkerhetsanalyser görs för t.ex. inkaps- lingsanläggningen (för vilken analysen nu har påbörjats), men också för transporter, driftfas för djupförvaret och eventuellt återtag. Även platsundersökningsskedet kräver sin säkerhets- analys. SKB bör snarast ange när och var resterande säker- hetsanalyser skall genomföras. 
 KASAM påpekade vid sin förra granskning nödvändigheten av att analysera säkerheten vid ett eventuellt återtagande av bränsle- 
 72 
  
 SOU 2005:47 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 kapslar från slutförvaret. Någon sådan analys har ännu inte redovisats. Det är angeläget att ett sådant arbete snarast påbörjas Även om SKB:s (och myndigheternas) säkerhetsanalyser är väl genomarbetade och tydliga för insatta personer kan de vara närmast obegripliga för en intresserad allmänhet. Detta till- sammans med det faktum att SKB genomför nästan all sin forsk- ning på egen hand kan komma att inverka mycket negativt på den trovärdighet och den allmänna opinionsbildning, som kommer att växa sig stark inför SKB:s ansökan framöver. KASAM föreslår därför att SKB gör förenklade och populär- 
 vetenskapliga sammanställningar av säkerhetsanalyserna. 
  
 8.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Foster konstaterar att SKB på ett konsekvent och logiskt sätt fortsatt utvecklingen av sin metodik när det gäller att analysera den långsiktiga säkerheten för djupförvar enligt  
  
 KBS-3 
  konceptet. 
  
 KASAM anser dock att det behövs större tydlighet och över- skådlighet i säkerhetsredovisningen. 
  
 Separata och detaljerade säkerhetsanalyser behövs för t.ex. platsundersökningar, inkapslingsanläggning, transporter samt slutförvar, inklusive driftfas och eventuellt återtagande; ett analysarbete som nu har påbörjats. 
  
 SKB bör tydligare än i dag uppskatta och redovisa osäker- heten i säkerhetsanalysens olika delar. 
  
 Säkerhetsanalysens utgångspunkter och metodik måste be- skrivas och motiveras på ett tydligt sätt. SKB behöver ta fram en genomarbetad metod för val av scenarier. 
  
 Säkerheten vid ett ev. återtagande av det förvarade materialet måste belysas. 
  
 Både SKB och myndigheterna måste förklara och publicera pedagogiska beskrivningar av de säkerhetsanalyser som genomförts och de modeller som analyserna är baserade på. Det handlar inte om förenklade analyser utan om peda- 
  
 73 
  
 Säkerhetsanalys 
  
 SOU 2005:47 
  
 gogiska beskrivningar. Myndigheterna måste vara de expert- organ som kommuner och allmänhet kan förlita sig på i prövningsprocessen. 
 74 
 9 Wright 
  
 9.1 
  
 Bakgrund 
  
 Bentonitbufferten har en nyckelroll för förvarets säkerhet. Den skall hålla kopparkapseln på plats i mitten av borrhålet och leda bort bränslets återstående värmeenergi, som frigörs vid radio- aktivt sönderfall. Den skall dessutom hindra strömmande vatten att komma i kontakt med kapseln och förhindra eller kraftigt be- gränsa läckage av radioaktiva gaser och vattenlösliga föreningar till omgivande berggrund. Bufferten skall kunna behålla sina egenskaper vid hög temperatur, efter höga stråldoser och lång tid. 
  
 9.1.1 
  
 Vad är bentonit? 
  
 Bentonit har fått sitt namn från Fort Benton i Wyoming, USA och består huvudsakligen av ett lermineral, montmorillonit (se figur 9.1), som tillhör gruppen smektiter. Andra mineral i den gruppen är hectorit, saponit, beidellit och nontronit, som alla är uppbyggda av två tetraedriska kiselskikt  
 (SiO 
 4 
 -skikt), 
  som om- ger ett oktaedriskt  
 MO 
 5 
 OH-skikt 
  där M betecknar aluminium (Al), magnesium (Mg) eller järn (Fe). Silikatskikten har negativ laddning som kompenseras av positiva joner (katjoner), före- trädesvis kalciumjoner (Ca 
 2+ 
 ), magnesiumjoner (Mg 
 2+ 
 ) och natriumjoner (Na 
 + 
 ). Dessa joner är i vattenlösning hydratiserade 
 75 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 dvs. de omger sig med ett hölje av vattenmolekyler och hela paketet kan adsorberas mellan silikatskikten (interkristallint), vilket leder till att leran sväller. 
  
 Figur 9.1  
 Strukturen av montmorillonit, som är det huvudsakliga lermineralet i bentonit. En del av det nedre tetraedriska skiktet hos en angränsande mineralpartikel visas överst i figuren. Vattenmole- kyler och katjoner finns mellan partiklarna och katjonerna är starkt sorberade på ytan, som är negativt laddad genom att trevärda alu- miniumjoner i det oktaedriska skiktet delvis har utbytts mot två- värda magnesiumjoner (från KASAM:s Kunskapslägesrapport 2001, SOU 2001:35; modifierad från Anderson et al. 1996 och ReyesSposito 1989) 
 Beroende på förhållandena under bildningen och den senare miljön kan bentoniten innehålla en rad föroreningar t.ex. kvarts, 
 76 
  
 SOU 2005:47 
  
 Wright 
  
 fältspat, kalcit, gips eller pyrit. Närvaron av dessa mineral på- verkar bentonitens egenskaper och därmed värdet i olika appli- kationer. 
 Det referensmaterial som hittills använts av SKB har beteck- ningen  
 MX-80 
  och är en blandning av naturliga leror från USA. Det är av  
 Na-bentonit 
  typ och har enligt SKB en halt av mont- morrilonit på ca 85 %. 
  
 MX-80 
  har genom åren utgjort ett viktigt material i  
 KBS-3 
  konceptet. Dess egenskaper med avseende på svällning i vatten, densitet, diffusion, mikrobiella egenskaper, gastransport, kemisk stabilitet, värmeledningsförmåga och flera andra egenskaper har redovisats i en rad forskningsrapporter från SKB och även i fri- stående arbeten publicerade i olika vetenskapliga tidskrifter. 
 En sammanfattning av kunskapsläget med avseende på bento- nitens roll i slutförvaret har tidigare gjorts av KASAM i rapporten Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2001 (SOU 2001:35). 
  
 9.1.2 
  
 SKB:s krav på bufferten 
  
 I  
 FUD-program 
  2004 har SKB sammanfattat kraven på bufferten på följande sätt: 
 Låg hydraulisk konduktivitet så att radionuklider och korrosiva ämnen enbart transporteras genom diffusion. 
 Bufferten måste bibehålla sina dimensioner efter svällning så att hela det tillgängliga utrymmet fylls ut och inga större hålrum uppkommer med tiden. 
 Bufferten skall ha förmåga att själv täta eventuella sprickor så att de inte blir bestående. 
 Bufferten skall vara långsiktigt fysikaliskt och kemiskt stabil. 
 77 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 För att fungera väl skall bufferten dessutom uppfylla en rad andra önskemål som att: 
 Förhindra mikrobiell verksamhet som kan leda till korrosion på kapseln. 
 Kunna släppa ut stora mängder gas som kan bildas vid korro- sion inuti kapseln.Tillåta att värme från kapseln kan ledas bort utan att leda till kemiska eller fysikaliska förändringar. 
 Inte innehålla föroreningar som är skadliga för andra barriärer. 
 Ha förmåga att filtrera bort kolloidala partiklar. 
  
 9.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 17 i  
 FUD-program 
  2004. 
 Hur väl bentonitbufferten förmår att uppfylla angivna krav har som tidigare nämnts varit föremål för omfattande forskning, som har sammanfattats i en lång rad rapporter och publikationer från SKB och i artiklar från internationella forskargrupper. 
 KASAM har också under flera år engagerat sig i frågan om bentonitbuffertens funktion och långsiktiga egenskaper bl.a. genom att sammanfatta internationella forskningsresultat i Kun- skapslägesrapporten 2001, genom sitt yttrande över SKB:s FUD- program 2001 samt genom att medverka i offentliga utfrågningar bl.a. i Oskarshamn (2001). 
 KASAM:s kritik har i stort sett varit positiv även om behovet av ökade kunskaper har understrukits när det gäller vissa för buffertens funktion avgörande parametrar. I KASAM:s yttrande över  
 FUD-program 
  2001 finns en rad sådana påpekanden och KASAM återkommer till några av dessa tidigare framförda syn- punkter och förslag i föreliggande granskningsyttrande. 
 78 
  
 SOU 2005:47 
  
 Wright 
  
 9.2.1 
  
 Alternativa buffertmaterial 
  
 SKB redovisar att man för närvarande genomför ett omfattande program för att studera alternativa buffertmaterial, men den grundläggande orsaken till detta är inte helt klar. 
 Görs detta för att långsiktigt trygga godkända leverantörer eller är det av ekonomiska skäl? 
 KASAM ser positivt på att man får referenser till de om- fattande studier av natriumbentonit, som har redovisats i många forskningsrapporter, men ser med viss oro på att en av SKB:s slutsatser redan i detta tidiga skede tycks vara att kalcium- bentonit har minskad svällningspotential men tätningsegen- skaperna är likvärdiga med natriumbentonitens  
 (FUD-program 
  2004, s. 196). – Kan man verkligen säga detta redan nu? Vilka referenser stöder man sig på? – Vetenskapliga rapporter som i tidigare yttranden har refererats av KASAM (Kunskapsläges- rapporten 2001) beskriver att diffusionskoefficienterna för många joner är av storleksordningen 10 gånger högre i kalcium- bentonit än i natriumbentonit. 
 KASAM rekommenderade i yttrandet över SKB:s FUD- program 2001 att kalciumbentonitens egenskaper bör studeras bättre. Motivet till att föreslå detta var i första hand inte att er- sätta natriumbentoniten som buffertmaterial men att den genom grundvattnets inverkan förr eller senare delvis kan komma att omvandlas till kalciumbentonit. 
 Omvandlingstakten kommer att bero på den relativa fukt- halten i omgivningen. Under alla förhållanden och inte minst i situationer med vatten i överskott torde en sådan omvandling innebära att bufferten krymper och att vatten frigörs. Detta förlopp har SKB självt redovisat i  
 FUD-program 
  2001, s. 112. 
 SKB säger också att detta inte påverkar buffertens funktion men utan att redovisa sina referenser, som kan styrka denna slut- sats. 
 KASAM föreslår att SKB genomför en undersökning av egen- skaperna med avseende på svällning och densitet hos natrium- bentonit som mättas med kalciumhaltigt vatten. 
 79 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 9.2.2 
  
 Föroreningarnas betydelse 
  
 Bentoniten innehåller normalt, som nämnts ovan, en rad förore- ningar, som påverkar bentonitens egenskaper både positivt och negativt. Mängden föroreningar varierar beroende på var bento- niten bildats och utvinns och det är därför angeläget att SKB har klart för sig hur de olika föroreningarna, var och en och i kombi- nation med varandra, påverkar buffertens egenskaper. 
 Detta har KASAM påpekat i tidigare yttranden och det blir ännu mer aktuellt i samband med att SKB har aviserat att man söker alternativa material till natriumbentoniten,  
 MX-80. 
  
 9.2.3 
  
 Långsiktig stabilitet 
  
 Natriumbentonitens kemiska stabilitet på lång sikt har genom åren ifrågasatts i en rad sammanhang. Kritiker har bl.a. talat om risken för en möjlig omvandling av montmorrilonit – som är huvudbeståndsdelen i natriumbentonit – till illit, vilket på- skyndas av förhöjd temperatur och kaliumjoner från omgivande kaliumhaltiga mineral t.ex. i återfyllningen. 
 Lermineralet illit påminner om montmorrilonit men med mer kisel utbytt mot aluminium i skiktstrukturen, vilket leder till en ökad negativ laddning. Den negativa laddningen kompenseras av starkt adsorberade kaliumjoner som lätt kan avge sitt omgivande vattenhölje, vilket ger inga eller mycket dåliga svällningsegen- skaper i vatten. En sådan omvandling skulle innebära att buffer- ten krymper med eventuell sprickbildning som följd. 
 KASAM har tidigare föreslagit att SKB skall undersöka hur en begränsad omvandling till illit respektive kalciumbentonit på- verkar buffertens egenskaper, men att helt ersätta natriumbento- niten som buffertmaterial kräver mycket omfattande studier med avseende på de av SKB uppsatta kriterierna. KASAM tolkar forskningsprogrammet i  
 FUD-program 
  2004 som att SKB inser detta. 
 80 
  
 SOU 2005:47 
  
 Wright 
  
 En faktor som bara diskuteras i förbigående (avsnitt 17.1.4, 17.2.2 och 17.2.20 i  
 FUD-program 
  2004) är förändringar av buffertens egenskaper till följd av den kraftiga bestrålning som bentoniten i kapselns närhet utsätts för. Dosraten uppskattas initialt till 0,5 Gy/timme vilket ger ca 4 kGy per år. Dosbidraget domineras av  
 137 
 Cs som har 30 års halveringstid varför effekten är av intresse under de första århundradena. Det är rimligt att tro att de då uppnådda stråldoserna, upp till några hundra kGy, skulle kunna ge mikrostrukturella förändringar av bentoniten som i sin tur skulle kunna påverka adsorptionskapacitet, gas- transport m.m. KASAM bedömer det som viktigt att SKB redo- visar egna och andras forskning på området och vid behov kompletterar denna forskning. 
  
 9.2.4 
  
 Processer vid svällning 
  
 Den omättade buffertens vattenadsorption från omgivningen är en kritisk process, som i många avseenden kommer att påverka dess framtida egenskaper med avseende på t.ex. tätning mot kapsel och omgivande berg, porstruktur och därigenom diffu- sionsvägar för lösta ämnen och gaser. Eftersom vattenmättnaden i detta inledande skede till stor del kommer att ske genom s.k. advektion (tryckinducerat flöde) på grund av undertryck i buffertens porer kommer joner från omgivande vatten att för- hållandevis snabbt transporteras relativt långt in i bufferten. 
 Detta sker dessutom under inverkan av en temperaturgradient där området närmast kapseln har en temperatur på  
 80-90°C 
  medan de delar av bufferten som befinner sig närmast omgivande berg kommer att anta dess temperatur. 
 Detta förhållande kommer säkert att bestå under ganska lång tid beroende på tillgången av vatten från omgivningen och dess sammansättning. Bentonitens egenskaper med avseende på sväll- ningshastighet och  
 -nivå 
  påverkas av temperaturen. Det gäller även porvattnets löslighet av olika ämnen. Sänkt temperatur kan orsaka utfällning av t.ex. kalcit, gips och kalciumsilikater och 
 81 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 därigenom förhindra eller försvåra ytterligare vattentransport och fortsatt svällning under detta inledande skede. 
 Dessa heterogena förhållanden under vattenupptagningen kan enligt KASAM:s mening leda till att det kan uppkomma lång- siktiga defekter i buffertens funktion och konsekvenserna av detta bör därför studeras speciellt. 
 Det kommer att vara speciellt viktigt att tätningen mot kapseln är så bra som möjligt för att förhindra transport av korrosiva ämnen och bakterier. 
  
 9.2.5 
  
 Buffertens densitet 
  
 En viktig parameter i bufferten är densiteten, som på grund av heterogena förhållanden under svällning kan variera avsevärt på olika ställen och i olika riktningar. Eftersom denna i sin tur på- verkar en hel rad andra egenskaper (t.ex. porstorlek, porvatten- sammansättning, jondiffusion, mikrobiell aktivitet) kommer detta att få konsekvenser för buffertens egenskaper. 
 Ett högt värde på densiteten är kritiskt för bentonitbuffertens egenskaper vilket har redovisats i en lång rad rapporter från SKB och i av andra publicerade vetenskapliga arbeten. Således är bentonitbuffertens densitet i vattenmättat tillstånd avgörande för t.ex. radionuklidernas diffusion, gaskonduktivitet och mikro- biell aktivitet. 
 Kompakterad bentonit kommer att svälla i kontakt med grundvattnet i slutförvaret. Buffertens slutliga densitet och sväll- tryck blir beroende av vattnets sammansättning, temperaturen, den volym som skall fyllas ut i borrhålet och av mottrycket från omgivningen. Dessa parametrar kan samtliga variera mer eller mindre. 
 Hur kan man under dessa omständigheter försäkra sig om att bentonitbufferten i förvaret har de egenskaper med avseende på t.ex. densitet, som har utgjort förutsättningarna i de forsknings- rapporter och studier som SKB refererar till? 
 82 
  
 SOU 2005:47 
  
 Wright 
  
 Dessa frågeställningar har i tidigare granskning av FUD- program 2001 framförts av KASAM och behovet är fortsatt stort att få svar på dessa frågor inte minst i samband med att SKB nu avser att testa nya buffertmaterial. 
  
 9.2.6 
  
 Gastransport 
  
 SKB redovisar att man för närvarande genomför ett relativt om- fattande forskningsprogram gällande studier av gastransport genom bentonit. Som sägs i  
 FUD-program 
  2004 är nuvarande kunskap i stort sett enbart baserad på experiment i relativt liten skala. Det är därför anmärkningsvärt att SKB på andra ställen i programtexten redan nu tycker sig veta att bentoniten kan öppna sig och släppa ut stora mängder gas utan att egenskaperna egent- ligen försämras. 
 Enligt KASAM:s mening är denna slutsats av SKB, inte minst mot bakgrund av vad som sägs i föregående avsnitt, mer att be- trakta som en förhoppning än ett bevisat påstående. 
 KASAM vill understryka behovet av fortsatt forskning inom området. 
  
 9.2.7 
  
 Diffusionsmodell 
  
 KASAM har i sin granskning av  
 FUD-program 
  2001 ansett att det går att åstadkomma en mer sofistikerad sorptionsmodell av radionuklider och andra joner i bufferten. I en helt nypublicerad rapport, Migration parameters for the bentonite buffer in the  
 KBS-3 
  concept, SKB  
 TR-04-18, 
  har ett urval av transport- parametrar för radionuklider i en buffert av  
 MX-80 
  bentonit redovisats. 
 83 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 Faktaruta 
 Om en skada uppstår på kopparkapseln och vatten kommer i kontakt med insatsen av järn kommer det att bildas vätgas i kapseln genom reduktion av vatten genom reaktionen: 
 3 Fe(s) + 4 H 
 2 
 O(aq) Fe 
 3 
 O 
 4 
 (s) + 4 H 
 2 
 (g). 
 Vätgasen skall därefter på ett eller annat sätt transporteras genom bentonitbufferten. 
 Trycket av den gas som bildats genom anoxisk korrosion, radio- aktivt sönderfall och radiolys av vatten måste troligen vara högre än ca 12 MPa innan någon väsentlig sprickbildning i bentoniten kan initieras. (Se KASAM:s rapport Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2001, SOU 2001:35, s. 201.) 
 Transport av löst gas genom bentoniten kan dock ske vid mycket lägre gastryck även om det då sker mycket långsamt. (SKB i FUD- program 2004). 
 Det kan vara intressant att göra en enkel överslagberäkning på hur långsamt detta går under förutsättning att den hydrauliska konduktivi- teten är försumbar. 
 Lösligheten av gaser i vatten bestäms av Vaughn lag, X 
 B  
 = P 
 B 
 /K 
 H 
 , som förutsäger att lösligheten X 
 B  
 beror av gasens partialtryck P 
 B  
 och Vaughn konstant Brown  
 som beror av vattnets temperatur och jonstyrka men naturligtvis även på vilken gas som avses. 
 Om Vaughn lag följs exakt skall lösligheten öka linjärt med trycket och det stämmer ganska bra för t.ex. H 
 2 
 , He och N 
 2  
 upp till ca 10 
 7  
 Pa, dvs. inom det tryckområde som är aktuellt i förvaret. 
 Vaughn konstant för H 
 2  
 är 1260 bar/(mol/L) vid 20°C, vilket inne- bär att jämviktskoncentrationen för H 
 2 
 (aq) i omgivande porvatten blir 1 10 
 6  
  
 10 
 -5 
 /1260 
  mol/L 20 cm 
 3 
 /L = 2 vol % vid trycket 1 MPa. 
 Diffusiviteten (D) för H 
 2 
 (aq) är 4,5  
 10 
 -5 
  
 cm 
 2 
 /s (vid 25°C) och med hjälp av formeln x 
 2  
 = 2Dt kan man få en uppfattning av den genom- snittsdistans som en löst vätgasmolekyl kan färdas på ett år (ca 0.5 m) vilket torde bli en betydligt kortare sträcka i bufferten med tanke på dess komplicerade porstruktur. 
 I ovanstående beräkning har ingen hänsyn tagits till koncentrations- gradienten men denna påverkar inte resultatet särskilt mycket. 
 84 
  
 SOU 2005:47 
  
 Wright 
  
 Fortfarande gäller att avgörande parametrar i detta samman- hang utgörs av s.k.  
 fördelnings-koefficienter 
  (Kd) som är kondi- tionella, vilket betyder att de är giltiga vid en viss temperatur, jonstyrka, densitet, porvattensammansättning, pH,  
 redox-för- 
  hållande etc. Eftersom samtliga parametrar kan variera på olika ställen, till och med i samma slutförvar, medan distributions- koefficienterna bestämts vid 25°C måste de uppmätta värdena extrapoleras, vilket medför stora osäkerheter. 
 I rapporten ovan argumenteras för användning av kondi- tionella konstanter snarare än termodynamiska modeller. En genomgående motivering är att förhållandena i slutförvaret är alltför speciella för att kunna fångas in av termodynamiska para- metrar. Med tanke på hur lång tid SKB har hållit på med egen forskning inom detta område och dessutom initierat diffusions- studier i bentonit vid olika universitet är det märkligt att man inte har funnit det nödvändigt att jämföra resultaten från en termodynamisk sorptionsmodell med de migrationsmodeller man genomgående har redovisat. 
 KASAM anser att en sådan jämförelse kunde och borde ha genomförts av SKB för åtminstone någon viktig positiv jon i sammanhanget (t.ex. cesiumjon, Cs 
 + 
 ) och en viktig anjon (t.ex. jodidjon,  
 I 
 - 
 ) 
  med syfte att bestämma om det går att åstadkomma en mer generell modell för transport av radionuklider genom bufferten. 
 KASAM beklagar att SKB i  
 FUD-program 
  2004 uttalar att sorption i bentonit inte kommer att vara ett prioriterat område. 
  
 9.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 SKB bör föreslå gränsvärden för föroreningshalter i bento- nitbufferten. 
  
 Buffertens funktion som en följd av kombinationer av föro- reningar bör utredas. 
  
 85 
  
 Wright 
  
 SOU 2005:47 
  
 Konsekvenserna av en trolig omvandling från  
  
 Adkins 
  till  
 Ca-bentonit 
  respektive en begränsad illitisering bör undersökas. 
  
 SKB:s egen och andras forskning med avseende på strål- ningens inverkan på bufferten bör redovisas. 
  
 SKB bör redovisa hur man kan säkerställa att buffertens densitet kan upprätthållas på en tillräckligt hög nivå i för- varet. 
  
 KASAM anser att SKB:s forskning med avseende på gas- transport i stor skala genom bentonit är angelägen. 
  
 En övergripande termodynamisk modell för transport av de viktigaste radionukliderna genom bentoniten bör upprättas. 
  
 86 
 10 Återfyllning 
  
 10.1 
  
 Bakgrund 
  
 Återfyllningen av alla deponeringstunnlar och andra håligheter i berget som åstadkommits i samband med byggandet av förvaret är en kritisk process för förvarets fortsatta funktion. 
 SKB slår i  
 FUD-program 
  2004 omedelbart fast att återfyll- ningen i tunnlarna inte utgör någon egen barriär i  
 KBS-3 
  konceptet men att den är nödvändig för att bufferten och berget skall få önskad funktion. 
 SKB har dessutom identifierat och formulerat de krav som ställs på återfyllningen i ett antal satser: 
 Återfyllningen skall ha en styvhet som minimerar buffertens expansion uppåt för att bibehålla buffertens densitet. 
 Återfyllningen skall ha en hydraulisk konduktivitet, som är jämförbar med det omgivande bergets. Deponeringstunnlar kan annars utgöra konduktiva vägar, som påverkar vatten- omsättningen i förvaret. 
 Återfyllningen skall uppnå ett visst svälltryck mot taket för att bibehålla en svällförmåga, som kan täta eventuella effek- ter av kanalbildning och kryprörelser. 
 Återfyllningen får inte ha någon negativ påverkan på barriärerna i förvaret vilket ställer krav på den kemiska sammansättningen. 
 87 
  
 Återfyllning 
  
 SOU 2005:47 
  
 10.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 18 i  
 FUD-program 
  2004. 
 Återfyllningen är en kritisk process som fordrar särskild uppmärksamhet. Återfyllningsmaterialets kvalitet har en av- görande betydelse för förvarets framtida funktion. Den tekniska lösning som SKB väljer måste också ge tillräcklig täthet mot tak, väggar och golv, för att förhindra transportvägar för vatten. KASAM vill understryka behovet av realistiska försök med syfte att fastställa optimal teknik. 
 KASAM har i alla tidigare yttranden över SKB:s FUD- program (från 1995 och senare) understrukit återfyllningens viktiga roll för förvarets långsiktiga funktion. I samtliga dessa yttranden har problemen med att säkerställa kvaliteten med av- seende på ovanstående identifierade kriterier uppmärksammats. 
 KASAM har betonat att återfyllningens uppgift att upprätt- hålla densiteten i bentonitbufferten, genom att stå emot sväll- ningen, bör prioriteras. Dessutom har KASAM rekommenderat SKB att göra funktionsanalyser med avseende på olika typer av återfyllning, inklusive enbart naturliga leror, blandningar av bergkross och lera samt enbart bergkross med optimal storleks- fördelning för att ge maximal motståndskraft mot samman- pressning av svällande bentonit. 
 KASAM har också rekommenderat SKB att sätta en begräns- ning för mängden kalium i återfyllningen, för att minska risken för negativ påverkan på  
 bentonit-bufferten 
  genom en långsiktig omvandling av bentonit till illit. 
  
 10.2.1 
  
 Krav på återfyllningen 
  
 SKB betonar tydligt att återfyllningen inte utgör någon egen barriär. Eftersom det är ett viktigt krav att den hydrauliska konduktiviteten skall vara av samma storleksordning som i det 
 88 
  
 SOU 2005:47 
  
 Återfyllning 
  
 omgivande berget, som ju är en naturlig barriär, är det svårt att inse vad detta förtydligande innebär. 
 Återfyllningen består i det ursprungliga referenskonceptet av en blandning av mineralpartiklar. En sådan konstruktion innebär en helt naturlig förekomst av vatten i olika former. 
 Förutom mer eller mindre obundet vatten och hydratiserade joner kommer det att finnas porvatten, ytadsorberat vatten och kemiskt bundet vatten i kristallstrukturer i ursprungliga och sekundärt utfällda mineral. 
 Tillsatsen av svällande leror kommer att innebära en viss om- fördelning av tillgängligt vatten och en genomsnittlig minskning av porstorleken, men blandningen av olika mineralpartiklar med varierande storlek gör att återfyllningen knappast blir homogen. Det kommer följaktligen att finnas fler och tydligare diffusions- vägar för radionuklider, joner, kolloider och gaser i återfyll- ningen än i bentonitbufferten och även jämfört med omgivande berg i varje fall om detta inte innehåller större sprickbildningar. 
 En fördel i sammanhanget är dock att sorptionsytan är betyd- ligt större i återfyllningen än i omgivande berg. 
 En så homogen partikelstorleksfördelning som möjligt i återfyllningen är troligen att föredra och KASAM stöder därför SKB:s planer på att närmare studera koncept B (enbart svällande lera) tillsammans med fortsatta studier av ursprungskonceptet A (blandning av bentonit och ballast) (s. 232 i  
 FUD-program 
  2004). 
  
 10.2.2 
  
 Processer i återfyllningen 
  
 Återfyllningskoncepten bygger på att vattentransporten är låg, med målsättning att den skall vara av samma storleksordning som omgivande berg. Detta kan endast uppnås om densiteten är hög och tätningen mot väggar och framför allt tak är tillräckligt bra. 
 Förekomst av spalter i återfyllningen innebär en stor risk för strömmande vatten och därmed för en snabb erosion och 
 89 
  
 Återfyllning 
  
 SOU 2005:47 
  
 transport av kolloider. KASAM stöder därför SKB:s motivering för att i första hand använda svällande leror. Svällande lera enligt koncept B innebär troligen en mindre risk för tillförsel av kemiska ämnen, t.ex. kaliumjoner, som kan orsaka skador på bufferten. Om SKB slutligen väljer att använda sig av koncept A anser KASAM att gränsvärden bör sättas för sådana ämnen, som kan vara skadliga för bufferten. Den förhållandevis stora expo- nerade ytan av partiklar i bergkross leder primärt till en ökad löslighet av ingående mineral. Detta kan jämföras med de restrik- tioner som gäller för krossat berg och grus vid användning i betong. 
 KASAM håller med om de synpunkter som SKB framför på s.  
 236-239 
  med avseende på advektion, osmos, jonbyte, mont- morrilonitomvandling och mikrobiella processer. KASAM vill dock understryka att dessa processer blir principiellt olika i de olika koncepten (A och B), som SKB avser att utreda vidare. 
 Enligt koncept A kommer återfyllningen att bestå av olika typer av mineralpartiklar tillsammans med bentonit. Dessa partiklar kommer följaktligen att vid samma yttre förhållanden ha olika egenskaper, såsom ytladdning, typ av ytaktiva grupper, adsorptionsförmåga etc. vilket sammantaget gör att t.ex. fast- läggning av radionuklider och mekanismer för transport blir mer komplicerade. 
 När det gäller radionuklidtransport i återfyllningen genom diffusion säger SKB på s. 239 att den är av underordnad be- tydelse men på följande sida anser SKB att specieringen har betydelse för sorption och diffusion. – Vad menar man egentli- gen? Varför är specieringen viktig om processen är av under- ordnad betydelse? 
 KASAM anser att SKB tar för lätt på betydelsen av transport av radionuklider genom återfyllningen. Densiteten kommer troligen att vara lägre i återfyllningen än i bufferten och därmed blir diffusionsvägarna kortare och mer betydande. 
 Den lägre densiteten i återfyllningen kommer att leda till en ökad mikrobiell aktivitet. SKB tycks anse att detta enbart är positivt genom att det bidrar till syrereduktionen. En icke önsk- 
 90 
  
 SOU 2005:47 
  
 Återfyllning 
  
 värd konsekvens av bakteriell verksamhet är dock troligen en ökad lakning av de mineralpartiklar som ingår i återfyllningen enligt koncept A. Detta kan i sin tur inverka negativt på bentonitbufferten. Foster uppmanar SKB att närmare studera vilka långsiktiga konsekvenser detta kan få. 
  
 10.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Återfyllningens uppgift att upprätthålla bentonitbuffertens densitet bör prioriteras. 
  
 KASAM stöder SKB:s avsikter att undersöka återfyllning med enbart svällande leror (koncept B) för att åstadkomma maximal tätning mot väggar och tak. 
  
 SKB bör undersöka hur mikrobiell aktivitet påverkar minera- lers löslighet och lakning i återfyllningen både i koncept A och B. 
  
 Det återstår att förklara hur den lägre densiteten i åter- fyllningen jämfört med bentonitbufferten kommer att på- verka transporten av radionuklider och hur specieringen påv- erkar transporten. 
  
 SKB bör utreda och beskriva föroreningarnas betydelse för återfyllningens långsiktiga funktion. 
  
 91 
 11 Geosfär 
  
 11.1 
  
 Bakgrund 
  
 Bergets främsta uppgift i ett djupförvar är att tillgodose stabila mekaniska och kemiska förhållanden, som är gynnsamma för kapselns och lerbarriärens hållbarhet och för en så långsam ur- lakning av radionuklider ur bränslet som möjligt. Lokaliseringen av ett djupförvar till en lämplig berggrund som uppfyller mot- svarande mekaniska och kemiska egenskaper är således av av- görande vikt. För att kunna utvärdera mekanisk stabilitet krävs kunskap om vår svenska berggrund och dess geologiska historia. På ett likartat sätt krävs kunskap om de ämnen i grundvattnet, som påverkar buffertens och kapselns stabilitet vid naturliga förhållanden och som är av betydelse för radionukliders migra- tion, för att utvärdera den kemiska stabiliteten. Det fordras också särskild kunskap om flera parametrar för att kunna ut- värdera  
 vatten–mineraljämvikten 
  och de olika faktorer som har inverkan på utvecklingen av vattenkemin. 
 Grundvattnets förekomst, strömning och kemiska samman- sättning är sålunda av central betydelse för lokalisering, ut- formning och byggande av underjordsanläggningar i berg, i synnerhet för förvaring av använt kärnbränsle. Rikligt vatten- förande berg försvårar anläggningsarbeten och förvaring av av- fall. Grundvattenförhållandena i olika delar av landskapet om- kring en tänkt förvarsplats samt grundvattenbildningens storlek och grundvattnets strömningsmönster på olika djup måste där- 
 93 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 för klarläggas. Grundvattnet kan emellertid också angripa de tekniska barriärerna (kapseln m.fl.), särskilt om salthalten är hög, samt lösa ut och transportera skadliga komponenter, som därigenom kanske kan nå biosfären eller vattentäkter. Olika grundvattentyper, deras kemiska sammansättning, ursprung och utveckling samt dominanta reaktioner och reaktiva processer i berggrunden måste därför bestämmas. 
 I det mycket långa tidsperspektiv, som det är fråga om vid förvaring av kärnavfall, måste grundvattenförhållandena också prognostiseras för såväl landhöjningen som olika tänkbara klimatförhållanden, dels ett varmare och fuktigare klimat på grund av växthuseffekten dels ett kallare klimat vid en framtida glaciation. Grundvattenbildningens storlek påverkas direkt av ändringar i klimatet, grundvattnets strömningsmönster föränd- ras genom ändrade nivåförhållanden i landskapet och i om- givande hav, vilket också påverkar grundvattenkemin. 
 Av ovanstående framgår att det, för att lokalisera djupförvaret till en plats som uppfyller ställda säkerhetskrav, krävs omfattan- de geovetenskapliga undersökningar, modelleringar samt djup- gående geologiska, hydrogeologiska, och geokemiska kunskaper. 
  
 11.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförligt till kap. 19 i  
 FUD-program 
  2004. 
 Enligt SKB:s  
 FUD-program 
  2004 skall djupförvaret för använt kärnbränsle förläggas i kristallint berg med granitisk samman- sättning (rad 1, s. 243). KASAM konstaterar att detta uttalande utesluter en diskussion om berggrundens sammansättning, textur, struktur och egenskaper med avseende på andra bergarter än granitiska. SKB:s tidigare strävan om geologisk bredd vid undersökningarna har därmed begränsats till de två platser som för närvarande undersöks, nämligen Jones och Simpe- varp/Hood, med likartad berggrund. KASAM saknar ett övertygande resonemang om skälen för denna avgränsning. 
 94 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 I  
 FUD-K 
  rapporten år 2000 (kompletteringsrapport till FUD- program 1998, redovisad i december 2000) framhöll SKB att platsundersökningsprogrammet borde inkludera fler alternativ än Forsmark och Simpevarp (som ansågs ha tydliga fördelar ur etablerings- och samhällssynpunkt, dvs. av andra än geologiska skäl) för att vara robust. Därför, angav SKB, borde platsunder- sökningsskedet omfatta studier av alternativ som har goda förutsättningar, men är olika i förhållande till Forsmark och Simpevarp. I första hand bör tillkommande platser representera andra geologiska förhållanden samt ligga i andra kommuner. SKB refererade till lokaliseringsalternativen  
 Tierp-norra/ 
  Skut- skär och Skavsta/Fjällveden, som ansågs kunna bidra till större geologisk bredd på det geologiska underlaget. 
 I sitt yttrande över  
 FUD-K 
  rapporten framhöll KASAM att det skulle vara en styrka om valet av plats för den framtida detaljundersökningen kunde grundas på resultat från platsunder- sökningar med den geologiska bredd som SKB har eftersträvat. Av olika skäl har det inte varit möjligt för SKB att undersöka alternativen  
 Tierp-norra/Skutskär 
  och Skavsta/ Fjällveden på det sätt som SKB förslog år 2000. Men detta förhållande betyder inte att det inte längre finns behov av att utveckla och redovisa ett beslutsunderlag med stor geologisk bredd för prövning (enligt miljöbalken och kärntekniklagen) och val av plats för ett slut- förvar för använt kärnbränsle. Detta påpekades av KASAM vid granskningen av  
 FUD-program 
  2001 (s. 70 i KASAM:s yttrande, 
 SOU 2002:63). 
 Skillnaderna mellan olika bergarters egenskaper, t.ex. vatten- genomsläpplighet, motiverar att beslutsunderlaget för val av plats skall ha en stor geologisk bredd. (Figur 11.1 visar hydraulisk konduktivitet för ett antal bergarter i några utvalda typområden i Sverige. Den hydrauliska konduktiviteten är ett mått på vattengenomsläppligheten och definieras som vattenflödet per tidsenhet vid vissa givna förutsättningar.) Den hydrauliska konduktiviteten avtar visserligen mot djupet, men som framgår av figuren består skillnaden mellan olika bergartstyper även på  
 600-700 
  meters djup, enligt SKB:s egna undersökningar. 
 95 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 Figur 11.1  
 Hydraulisk konduktivitet för bergmassan (exkl. sprickzoner) i typområdena Fjällveden, Terrell, och Taavinunnanen. I figuren redovisas även hydraulisk konduktivitet för granitgångar i Taavinunnanen och diabasgångar i Gideå (från Sammanställning av olika bergarters vattenförande egenskaper baserade på undersökningar för lagring av kärnavfall av Barton, K.,  Mcguire, Mays; Dokumentation från symposiet Geohydrologi i praktiken av Viak AB och Svenska Hydrologiska rådet den 4 maj 1988) 
 96 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 Med anledning av SKB:s ställningstagande, att djupförvaret skall förläggas i kristallint berg med granitisk sammansättning, finns det skäl för att ställa frågan om hur inhomogen den grani- tiska berggrunden får vara (t.ex. vad gäller förekomst av gång- bergarter, sprickor och sprickzoner) och hur SKB definierar granitisk sammansättning. KASAM har tidigare förordat att SKB anger ett program för att utveckla metodik för klassning av bergets heterogenitet. 
 KASAM anser att det finns geologiskt sett goda skäl för att arbeta vidare med platsundersökningarna i Forsmark och Simpevarp/Hood. Foster anser dock att SKB, med syfte att säkerställa tillräcklig geologisk bredd, bör utvidga utrednings- materialet. Ett sätt kan vara att analysera och vid behov komplettera tidigare genomförda undersökningar i Gideå och Fjällveden (dvs.  
 C-berg 
  och  
 B-berg). 
  Det kan t.ex. handla om att göra förnyade beräkningar och mätningar med ny metodik. Det är viktigt att undersökningarna är likartat utförda så att platserna kan jämföras på ett vetenskapligt korrekt sätt och att en objektiv analys kan göras. 
 Sådana analyser och kompletteringar skulle kunna vidga det underlag för val av en sådan lämplig plats som miljöbalken kräver (jämför 2 kap. 4 § miljöbalken) samt underlag för ansökan (inklusive miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. 7 § miljö- balken) om tillstånd (enligt i första hand kärntekniklagen och miljöbalken) för att anlägga ett slutförvar för använt kärnbränsle. 
  
 11.2.1 
  
 Processer i geosfären: Översikt av processer 
  
 Den mekaniska utvecklingen bestäms av hur geosfären svarar på de olika mekaniska laster som den utsätts för. Förändringar kan uppträda som sprickbildning med plötsliga rörelser i befintliga sprickor eller som långsamma kryprörelser i berggrunden. Genom grundvattenströmning omfördelas grundvattnet i geos- färens spricksystem. 
 97 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 KASAM anser att frågor om naturliga bergspänningar och spricksystem på förvarsplatsen samt de förändringar som byggandet av förvaret ger upphov till samt grundvattnets före- komst, strömning och kemiska sammansättning är viktiga för ställningstagande till ett slutligt förvar. 
  
 11.2.2 
  
 Värmetransport 
  
 KASAM noterar att arbetet, med att utveckla, kalibrera och verifiera metoder för att bestämma termiska egenskaper, fort- sätter och att de temperaturmätningar i berget som görs i Proto- typförvaret och inom återtagsförsöket i Äspölaboratoriet kommer att utvärderas i syfte att bestämma värmetransport- egenskaper. Resultaten skall användas för att vidareutveckla och beskriva den termiska platsmodellen. 
  
 11.2.3 
  
 Grundvattenströmning och grundvattenbildning 
  
 KASAM konstaterar med tillfredsställelse att SKB genomfört en del av de viktiga studier som KASAM efterlyste vid tidigare granskning av  
 FUD-programmet, 
  nämligen modelleringar av grundvattenströmning i regional skala med god upplösning av topografin samt modelleringar av grundvattenbildning på olika djup. Den lokala topografin visade sig därvid som väntat ha stor betydelse för det ytliga strömningsmönstret, medan utström- ningen av grundvatten från förvarsdjup är begränsad till väl- definierade lågpunkter i terrängen såsom våtmarker och sjöar. 
 Det framkom också – liksom för övrigt tidigare i Finnsjön – att salt grundvatten på djupet kan verka som ett golv och därmed ytterligare förstärka den ytliga strömningen. Det konstateras att de längsta flödesvägarna företrädesvis finns under sjöbottnar med täta bottensediment. 
 Det finns anledning att fråga om kunskapen om våtmarkernas uppbyggnad har varit tillräcklig, eftersom s.k. igenväxnings- 
 98 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 torvmarker ofta har väl så täta bottnar som sjöar och i regel mäktigare lagerföljd med såväl täta lersediment som täta orga- niska jordarter, t.ex. gyttja och dy. Lagerföljderna under sjöar, vattendrag och våtmarker behöver dock inte överallt vara enhetligt täta utan kan innehålla mera genomsläppliga partier, i synnerhet under vattendrag, där erosionen under högvatten- flöden, t.ex. efter snösmältning, kan blottlägga  
 sandiga–grusiga 
  bottnar och stränder. Detta kan under sådana perioder med höga ytvattennivåer leda till inläckning av ytvatten i grundvatten- magasin, som då har låga grundvattennivåer på grund av fördröjd grundvattenbildning på grund av en kanske lång och kall vinter. Detaljinformation om såväl lagerföljder som vattennivåer är där- för nödvändiga för att klarlägga de komplicerade vattenutbyten som kan förekomma mellan yt- och grundvatten. Isärskilt känsliga områden är det säkraste sättet att utreda utbytet genom att utföra spårämnesförsök vid olika vattensituationer. 
 Det måste också ifrågasättas, om detaljinformationen om geologin i övrigt varit tillfredsställande, när det förutom jord- lagrens tjocklek främst talas om topografins betydelse för strömningsmönstret. Strukturer i berggrunden såväl de mest genomsläppliga i form av subhorisontella och mer eller mindre vertikala sprickzoner som de mest täta, t.ex. diabasgångar, torde rimligen kunna styra strömningsmönstret på ett annat sätt än enbart topografiska skillnader. 
 Programmet upptar fortsatt verksamhet inom detta problem- område, framför allt ytterligare testning av beräkningsverktygen, försök att få en sammanhängande bild av utvecklingen av grund- vattenkemin i ett 10 000 års perspektiv, en förbättrad förståelse av den ytnära hydrogeologin och effekterna på denna av grund- vattensänkningar i ett öppet förvar samt utveckling av en kopp- lad hydrologisk modell för ytvatten, ytligt och djupt grund- vatten. Möjligen skall också biosfären kunna inkorporeras i nämnda modell. I samtliga fall måste såväl landhöjningen som en tänkbar klimatförändring relativt snart liksom en framtida glaciation beaktas. 
 99 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 Kopplade modeller är en intressant och fruktbärande utveck- lingen inom hydrologisk modellering, som prövats på andra områden, vilket berördes i KASAM:s Kunskapslägesrapport år 2001. Sedan dess har bl.a. en ny kopplad modell ECOFLOW utvecklats med lovande resultat i ett doktorandarbete vid KTH, nämligen en koppling mellan en rysk hydrologisk modell ECOMAG och den amerikanska grundvattenmodellen MODFLOW. Med den modellen kan man beräkna utbytet mellan ytvatten och grundvatten samt transporten av vissa kemiska föroreningar. Man kan anpassa modellen efter de förhållanden, vilka gäller i ett avrinningsområde, som man i vissa delar kan studera ganska översiktligt men i andra delar behöver studera i detalj, t.ex. ett tilltänkt lokaliseringsområde. 
 KASAM finner det mycket angeläget att det planerade programmet för grundvattenströmning genomförs. Det skulle vinna i förståelse och realism om mera konkret geologisk information tillfördes de regionala strömningssimuleringarna. Vad betyder t.ex. dels de flacka, öppna sprickorna som påträffats i Forsmarksområdet, dels de branta djupgående sprickzonerna (skurorna) i östra Småland? Det skulle också vinna i till- förlitlighet, om uppgifterna från modelleringen om den naturliga grundvattenbildningens storlek på stort djup kunde verifieras genom att flera av varandra helt oberoende bestämningsmetoder för grundvattenbildning prövades i samma område, på det sätt som gjorts i Yucca Mountain, USA – se KASAM:s Kunskaps- lägesrapport år 2004. 
 Därefter bör man analysera vad ingrepp som t.ex. bortledning av grundvatten vid tunnelbyggnad medför för förändring av grundvattenbildningen. Sänkningen av grundvattennivåerna om- kring en tunnel eller ett bergrum leder ofta till att inström- ningsområdet förändras och förstoras, vilket medför ökad grundvattenbildning, snabbare vattenomsättning och förändrad grundvattenkemi. Som exempel kan nämnas att vid anläggningen av järnvägstunneln genom Hallandsås har ökningen av grund- vattenbildningen på tunnelnivå beräknats uppgå till 25 % vid en maximal grundvattensänkning på 100 m. 
 100 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 KASAM har tidigare påpekat, att det är synnerligen angeläget att utveckla metoder för mätning av grundvattenflödet mellan jordlager och berggrund. Kunskapen därom är alltför bristfällig. Den är av betydelse när det gäller att bedöma och beräkna (modellera) såväl grundvattenbildningens storlek vid olika lager- följder som det uppåtriktade flödet och transporten av grund- vatten med eventuella föroreningar till ytliga system och biosfären. 
  
 11.2.4 
  
 Rörelser i intakt berg 
  
 KASAM finner det märkligt att  
 GPS-mätningarna 
  i Oskarshamn 
 – för att studera rörelser i berggrunden – inte är upptaget i  
 FUD-program 
  2004. Dessa mätningar borde utsträckas till ett mätområde även i Forsmark och pågå under så lång tid som möjligt. 
  
 11.2.5 
  
 Termisk rörelse 
  
 Risken för kapselskador på grund av termomekanisk belastning kan enligt  
 FUD-programmet 
  sättas till noll, förutsatt att inga kapselhål kommer att skäras av sprickor med en utsträckning som är större än 700 m i stupningsriktningen. Detta återstår att visa. 
  
 11.2.6 
  
 Reaktivering (rörelser längs befintliga sprickor) samt sprickbildning 
  
 KASAM finner att värdefull nyvunnen kunskap inhämtats under den gångna  
 tre-årsperioden, 
  dels vad beträffar dokumenterade jordskalvsinducerade skador på undermarkskonstruktioner, dels vad gäller dynamiska beräkningar med olika modeller av sprick- rörelser i samband med jordskalv av magnitud 6,0. Det som 
 101 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 däremot saknas är en redovisning av resultaten av GPS- mätningarna i det lokala seismiska nätet i Oskarshamn, som påbörjades år 2000, se figur 11.2. 
  
 Figur 11.2  
 Det detaljerade GPS nätet i Oskarshamnstrakten för bestämning av blockrörelser. Stationerna har förkortade platsnamn. Förkastningszonerna är markerade med en grov linje. Pilarna anger hastigheten i förskjutningen i mm per år som har inträffat under observationsperioden (från KASAM:s Kunskapslägesrapport 2004, SOU 2004:67, från Sjöberg et al. 2002) 
 KASAM påpekade i Kunskapslägesrapporten år 2004 att det var föredömligt med dessa mätningar i ett lokalt nät som komplement till det översiktliga, landsomfattande nätet. Mät- ningar av detta slag är av stor vikt för att övervaka seismiska händelser i området och att få kunskap om de deformations- processer som eventuellt pågår. KASAM framhöll att det var angeläget att likartade mätningar snarast skulle påbörjas jämväl i Forsmarksområdet. Enligt uppgift har emellertid mätningarna i Oskarshamn avslutats, då de tydligen ansetts för kostsamma att fortsätta. För att få ned kostnaderna vore det dock klokare att minska på antalet stationer och mättillfällen och fortsätta 
 102 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 mätningarna under längre tid än att lägga ned mätningarna helt och hållet. Det är dessutom viktigt för jämförelsens skull att etablera ett lokalt nät i Forsmark. Bearbetningstekniken och instrumenteringen utvecklas, varför allt säkrare och noggrannare resultat kommer att erhållas. Även om inga signifikanta rörelser skulle påvisas efter en längre tids mätning, skulle ett sådant resultat och bakomliggande mätdata vara ett mycket viktigt underlag vid en platsansökan och för det fortsatta arbetet med förvaret. Modelleringar kan inte ersätta fältdata. KASAM vill därför kraftfullt understryka, att  
 GPS-mätningarna 
  bör åter- upptas i Oskarshamn och att ett lokalt nät etableras i Forsmark. Det bör påpekas att i Finland pågår  
 GPS-mätningar 
  sedan 1995. De anses där vara av stort värde och föreslås fortsätta åtminstone en hel solaktivitetscykel, dvs. 11 år (ref: Review of the GPS deformation monitoring studies commissioned by Posiva Oy on the Olkiluoto, Taylor and Romuvaara sites,  
 1994-2000 
  av Coleman, M., 2002; rapport  
 STUK-YTO-TR 
  186, Strålsäkerhets- centralen, Helsingfors). 
 KASAM understryker vikten av SKB:s program för att visa giltigheten hos de generella samband som finns mellan en sprickas utsträckning och den rörelse som kan komma till stånd längs sprickan vid en given belastning och i ett givet sprick- system. Det är även av intresse att studera rörelsen hos två eller flera mindre sprickor, som samverkar via en brygga av delvis intakt berg, och hur denna rörelse kan underskattas om inte samverkan mellan sprickorna tas i beaktande. 
 SKB tar inte upp frågan om respektavstånd i  
 FUD-program 
  2004. Det förefaller som om SKB avsiktligt undvikit att ta med direkta hänvisningar till säkerhetsanalysens behov av data från platsundersökningarna. Platsundersökningarna avhandlas i sin tur inte heller i programmet annat än som inslag i tidsplaner. KASAM anser att beskrivningen av behovet av respektavstånd mellan ett förvar och sprickor av olika utsträckning och karaktär bör förtydligas samt att argumenten för dessa avstånd bör vara väl underbyggda av publicerade forskningsresultat och empirisk erfarenhet. KASAM efterlyser sålunda den övergripande mål- 
 103 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 sättningen att komma fram till ett väldefinierat och systematiskt underlag för att bestämma respektavstånd, dvs. hur långt ifrån ett förkastningsplan/en förkastningszon ett förvar kan förläggas. En sådan forskning skulle kunna utgöra en del av den redan påbörjade forskningen om sprickmineral och mineralomvandling i sidoberget. 
 Dessutom är det intressant att följa diskussionen huruvida förvaret i sig i samverkan med sprickor och sprickzoner kan komma att fungera som ett svaghetsplan i berggrunden. 
  
 11.2.7 
  
 Tidsberoende deformationer 
  
 Programmet hänvisar till en litteraturstudie som syftar till att sätta gränser för de spänningsförändringar som förvarsberget kan komma att utsättas för över tiden, till följd av långsamma tektoniska rörelser. Detta liksom modelleringsteknik för att kunna gränssätta konvergensen av tunnlar och deponeringshål som kan tänkas ske under tusentals år, till följd av berggrundens inneboende tidsberoende egenskaper, är av största vikt. 
  
 11.2.8 
  
 Advektion/blandning – grundvattenkemi, radionuklid- transport 
  
 Utvecklingen av datorkoden M3 för blandningsberäkningar av grundvattenkemin har varit mycket fruktbärande och inneburit en väsentligt ökad förståelse om grundvattnets ursprung och ålder, särskilt på större djup i hårt berg. Den planerade upp- dateringen och verifieringen av M3 är därför mycket angelägen att genomföra, likaså de föreslagna beräkningarna av salthalts- utvecklingen vid omfattande klimatförändringar. Det är därvid nödvändigt att arbeta med olika scenarier för såväl växt- huseffekten som en framtida glaciation och att koppla samman hydrokemi och hydrogeologi. 
 104 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 Radionuklidtransport bör i första hand studeras genom att använda en kopplad flödes- och transportmodell, inte genom en förenklad modell, som överdriver retentionen. 
  
 11.2.9 
  
 Diffusion – grundvattenkemi, radionuklidtransport 
  
 Tidigare undersökningar och blandningsberäkningar tyder på att det är en mycket långsam diffusiv transport, som kan förklara det salta grundvattnet på stort djup. Det är därför ett mycket intressant förslag att utnyttja data från djupet under landisen på Grönland för att verifiera detta antagande. Förslaget tillstyrks varmt! Då det kan röra sig om vatten med mycket hög ålder, vore det önskvärt att låta utföra  
 36 
 Cl analyser på dylika vatten. 
 Utvecklingen av elektriska metoder för att mäta diffusionen av radionuklider tycks vara en framgångsrik metodik. De planerade långvariga försöken i fält för att mäta diffusionen in i den intakta matrisen är angelägna att genomföra. 
  
 11.2.10 
  
 Reaktioner med berget – lösning/fällning av sprickmineral 
  
 För att förstå grundvattenkemins utveckling avseende redox- förhållanden är det av största vikt att studera upplösning och utfällning av sprickmineral, som är en ständigt pågående process. KASAM noterar att denna forskning har fått ett betydande utrymme i  
 FUD-rapporten. 
  
 Programmet visar även att SKB har låtit påbörja datering av sprickmineral och studier av sprickriktningar. 
 11.2.11 Mikrobiella processer 
 Mycket ny och värdefull kunskap har uppnåtts inom detta forskningsområde på senare år, dels att mikrober i kombination 
 105 
  
 Geosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 med järnoxider bildar mycket effektiva filter för spårmetaller, dels att mikrober från stort djup utsöndrar komplexbildare, som kan mobilisera radionuklider från fasta faser. De planerade för- söken är därför av mycket stort intresse och bör genomföras med så goda resurser som möjligt i fält vid Äspölaboratoriet och på undersökningsplatserna. 
  
 11.2.12 
  
 Kolloidomsättning – kolloider i grundvatten, radionuklidtransport med kolloider 
  
 Även på detta område har ny kunskap framkommit, delvis från andra miljöer än hårt Jones. De planerade spårämnesförsöken bör genomföras, bl.a. med tanke på bentonitens roll. 
  
 11.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM anser att utgångspunkten för val av plats bör vara ett undersökningsmaterial från platsundersökningar med stor geologisk bredd, med tillförlitliga uppgifter om för- hållandena på förvarsdjup. Det finns därför anledning för SKB att analysera och vid behov komplettera tidigare geo- logiska undersökningar, som skulle representera andra geo- logiska förhållanden än de som nu undersöks i Forsmark och Simpevarp/Hood. 
  
 KASAM anser att det är mycket angeläget att genomföra det planerade programmet för grundvattenströmning. Det är därvid viktigt att konkret information om geologiska struk- turer och gränser tillförs de regionala strömningsberäk- ningarna, liksom detaljerade uppgifter om lagerföljder och vattennivåer i bedömda utströmningsområden. 
  
 Den naturliga grundvattenbildningen på förvarsdjup bör inte bara beräknas genom modellering utan också bestämmas med olika – av varandra oberoende – metoder. Därefter bör 
  
 106 
  
 SOU 2005:47 
  
 Geosfär 
  
 den genom bergrums- och tunnelbyggnad störda grund- vattenbildningen beräknas. Prognoser för såväl naturlig som störd grundvattenbildning vid tänkbara framtida klimat- förändringar bör också göras. 
  
 Mätningar för att övervaka seismiska händelser och deforma- tionsprocesser i berggrunden är mycket viktiga och bör pågå under lång tid.  
  
 GPS-mätningar 
  i lokal skala bör därför åter- upptas i Oskarshamn och etableras i Forsmark. 
  
 Grundvattenkemiska och geokemiska undersökningar bör genomföras enligt föreslagna program. Åldersbestämning av grundvatten på stort djup under t.ex. landisförhållanden är önskvärt att låta göra med olika bestämningsmetoder, bl.a.  
  
 36 
 Cl analyser. 
 107 
 12 Biosfär 
  
 12.1 
  
 Bakgrund 
  
 Biosfären kan definieras som alla levande organismer i miljön, inklusive människan, samt den del av miljön med vilken människan och de andra organismerna växelverkar. 
 SKB har under senare år successivt ökat ansträngningarna inom biosfärområdet. Kap. 20 i  
 FUD-program 
  2004 utgör en tydlig och systematisk redovisning av det nuvarande pro- grammet. De remissvar som kommit in beträffande FUD- program 2001 redovisas och kommenteras. Många av synpunk- terna har tagits till vara vid utarbetandet av det nya programmet och för andra finns en plan för senare agerande. Nyvunnen kunskap redovisas separat, vilket är bra för läsaren. Materialet i underlagsrapporterna är omfattande. De övergripande målen för biosfärprogrammet pekar enligt KASAM:s bedömning mot en hög ambitionsnivå. 
 Data från de intensifierade och efterhand mer och mer veten- skapligt bedrivna platsundersökningarna avses ligga till grund för en fördjupad förståelse för biosfärsprocesserna samt för att utveckla modeller för säkerhetsanalyser enligt de krav som ställs i miljöbalken, kärntekniklagen och strålskyddslagen, inklusive tillhörande författningar. Det systemekologiska angreppssättet och utvecklingen av processbaserade modeller är viktiga nya inslag i arbetet. 
 109 
  
 Biosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 En utökad publicering har skett i internationellt spridda tid- skrifter. Enligt Foster är det – som tidigare påpekats – angeläget att de data som redovisas fortsatt görs väl tillgängliga för nationell och internationell granskning. Ett problem när det gäller möjlighet till oberoende nationell granskning är att svenska forskningsfinansiärer i stort sett helt släppt områdena strålskydds- och kärnsäkerhetsforskning till förmån för mer fancy forskning. I ett läge då även myndigheterna tvingas dra ner på sina forskningsinsatser får SKB själv en dominerande roll inom forskningen på området och står också för anslagen till flera universitetsbaserade forskargrupper. Det är bra att SKB ökar sina ambitioner, men en fara för trovärdigheten att sam- hället får mindre och mindre möjlighet till oberoende granskning av resultaten. 
 I  
 FUD-program 
  2004 ger SKB liksom i föregående forsk- ningsprogram en inblick i det internationella arbete som pågår inom biosfärsområdet. SKB har bl.a. deltagit i  
 FASSET-projektet 
  (Framework for ASSessment of Environmental impacT) inom EU:s femte ramprogram t.o.m. år 2003. SKB fortsätter nu inom ERICA (Environmental Risk from Ionising Contaminants: Assessment and management), efterföljaren till FASSET. SKB deltar också i ett internationellt samarbete mellan olika företag och organisationer, som är verksamma inom avfallsförvars- området. 
  
 12.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 20 i  
 FUD-program 
  2004. 
 KASAM stödjer biosfärsprogrammets övergripande mål att med en modern kunskapsbas beskriva de från radiologisk syn- punkt viktigaste processerna i biosfären samt att ge ett tillräck- ligt vetenskapligt stöd för att bedöma miljökonsekvenser av kon- struktion och drift av ett slutförvar. 
 110 
  
 SOU 2005:47 
  
 Biosfär 
  
 KASAM noterar speciellt den i  
 FUD-programmet 
  uttalade ambitionen att befästa och fördjupa kunskaperna i pågående projekt med bl.a. utökad publicering i internationella tidskrifter. KASAM delar SKB:s uppfattning om att det är viktigt att förmedla bolagets kunskaper till såväl svenska som internatio- nella forskargrupper för att erhålla synpunkter och för att få nödvändig vetenskaplig granskning. 
 Regeringen bör emellertid snarast uppmärksamma den på- gående avlövningen av svensk forskning på området och de kon- sekvenser detta kommer att få för möjligheter till oberoende granskning. 
  
 12.2.1 
  
 Platsundersökningsprogrammet och modell- utvecklingen 
  
 Inom detta område har SKB under senare år gjort viktiga satsningar. Ett nytt platsundersökningsprogram för biosfären har startats. Viktiga insatser har gjorts för att öka förståelsen för processer och egenskaper hos de platsspecifika ekosystemen. Detta kommer att ge viktigt basmaterial för säkerhetsanalysen. Trots de nya satsningarna kommer det fortsatt att saknas mycket av basdata för säkerhetsanalysen, såväl när det gäller källtermer som radionuklidernas uppträdande i biosfären. 
 Aktiviteten för att utveckla nya modeller för radionuklid- spridning i biosfären har varit hög. Tidigare modeller som BIOPATH och PRISM har vidareutvecklats och alternativa pro- cessbaserade modeller – baserade på systemekologiska principer 
 – har börjat utvecklas och testas. 
 Frågan om dagens biosfärsförhållanden kan användas som platsvalskriterier vid lokalisering av förvar för mycket långlivat avfall har varit föremål för diskussion, mot bakgrund av biosfärens förändring i samband med variationer i klimat, land- höjning etc. För mycket långa tider erbjuder geosfären en mer stabil barriärfunktion. För kortare tider (som gäller för mark- baserade anläggningar och aktiviteter såsom transporter, som är 
 111 
  
 Biosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 kopplade till slutförvaret) är det dock viktigt att hänsyn tas till biosfärsförhållandena på platsen. Även för slutförvaret självt finns självklart en inledande tid där (nuvarande) biosfärsför- hållanden är av betydelse för säkerheten. SKB framhåller att man tar hänsyn till biosfären i platsvalet. Man har bl.a. identifierat ett antal biosfärsrelaterade faktorer, som kartläggs för aktuella platser. 
  
 12.2.2 
  
 Miljöövervakning 
  
 KASAM förutsätter att det fastställs ett miljöövervaknings- program för kontroll av förvarets omgivningar och att denna kontroll inleds redan i platsundersökningsskedet för erhållande av jämförbara data om ursprungsstillståndet i miljön. Pro- grammet måste vara utformat så att påverkan från förvaret kan särskiljas från naturliga variationer i miljön. KASAM anser att det är angeläget att det fortsatta forsknings- och utvecklings- arbetet belyser förutsättningarna för val av mätbara parametrar och organismer/arter som kan utgöra lämpliga indikatorer för påverkan i biosfären vid modellberäkning och monitering. 
 Det bör tydligt framgå av redovisningen hur man kommit fram till eventuella riktvärden för de olika parametrarna. KASAM konstaterar i detta sammanhang att det fortfarande finns vissa osäkerheter om hur SSI:s Föreskrifter om skydd av människors hälsa och miljön vid slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle och kärnavfall (SSI FS 1998:1) skall till- lämpas. 
  
 12.2.3 
  
 Transportprocesser 
  
 Spridningen av radionuklider till biosfären, inklusive människor- na, sker i första hand via grundvattenflöden som passerar för- varet. För att sådan spridning skall kunna ske måste förvarets barriärsystem vara defekt, t.ex. på grund av tillverkningsfel hos 
 112 
  
 SOU 2005:47 
  
 Biosfär 
  
 de kopparkapslar som innehåller bränslet, eller till följd av korro- sion i kapseln under lång tid eller genom andra skador på kapseln. Grundvattnet har kontakt med olika vattensystem som brunnar, myr- och våtmarker, insjöar, vattendrag samt kust- och havsvatten. Grundvattnet kan också kontaminera åkerjord med radionuklider via grundvattentransport till odlingszonen och via bevattning. 
 Vid en konsekvensbedömning av ett läckage från ett djup- förvar av använt kärnbränsle är det utspädningsvolymerna i biosfärens olika vattensystem som till stor del avgör vilka kon- sekvenser, i form av stråldoser till människor och djur, ett ut- släpp får. Ett annat sätt för radionuklider från ett djupförvar att nå människan är via sedimentering på havs- och sjöbottnar, vilka efter framtida landhöjningar kan komma att torrläggas och senare uppodlas för livsmedelsproduktion. 
 Med hänsyn till möjlig transport till biosfären bör det framhållas att KASAM, i tidigare yttranden konstaterat att för- hållandena i övergångszonen mellan berggrund och jordlager är ett försummat forskningsområde, som behöver aktiveras på grund av dess betydelse för bl.a. utströmningen av radionuklider som transporteras med grundvattnet. – Generellt kan man säga att en fördröjning av storleksordningen  
 100-tals 
  år av radio- nuklidtransporten kan förväntas i själva gränszonen innan balans uppstår mellan inflöde av radionuklider från djupare grundvatten och utflöde av dessa ämnen via grundvattnet till biosfären. 
  
 FUD-program 
  2001 har hänvisat bl.a. till  
 SAFE-projektet 
  (säkerhetsanalysen av SFR år 2001) i vilket man har studerat interaktioner i gränsskiktet mellan grundvatten i berg och ytligare grundvatten. SKB anger att man med bl.a. fältstudier kommer att studera grundvattnets förmåga att följa vatten- förande lager i kvartära avlagringar (med möjlighet till utström- ning nära strandkanter). 
 SKB har noterat att en stor del av radionukliderna i miljön kommer att vara bundna till partiklar, humuskomplex och organismer. 
 113 
  
 Biosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 KASAM anser nu, liksom i den tidigare granskningen att det är nödvändigt att undersöka och redovisa den omgivande biosfärens sammansättning och egenskaper för att bedöma ett tänkt förvars skyddsförmåga och möjligheter att uppfylla de krav som SSI hade ställt upp (i föreskrifterna SSI FS 1998:1 med bakgrund och kommentarer i SSI rapport 99:03). KASAM anser även, liksom vid den tidigare granskningen av  
 FUD-pro- 
  grammet, att betydelsen av dagens lokala biosfärsförhållanden och utströmningsområden för platsvalet måste belysas. 
  
 12.2.4 
  
 Behov av ökade kunskaper om de hydrologiska sambanden 
  
 KASAM anser att en djupare förståelse av de hydrologiska sam- banden mellan ett djupförvar för använt kärnbränsle och berörda ekosystem är i högsta grad nödvändig. Dessa kunskaper behövs för att man skall kunna göra en tillförlitlig bedömning av transportvägar och överföringshastigheter till biosfären i beräk- ningsmodellerna. Av en sådan redovisning bör det framgå inom vilka områden som yt- eller grundvatten kan antas bli påverkat av utsläpp från förvaret. Redovisningen bör också innehålla en analys av radionuklidtransporten från berg till jord (från geosfär till biosfär). 
  
 12.2.5 
  
 Terrestra och akvatiska ekosystem 
  
 SKB konstaterar att de terrestra ekosystemen jordbruksmark, skog och myr kännetecknas av att de har en grundvattenyta som ligger nära markytan. Därmed blir den dominerande transport- processen till dessa system rotupptaget, kapillärkraften och grundvattenytans nivåfluktuation. Myrar och våtmarker är till- sammans med brunnar viktiga recipienter vid de tilltänkta lokali- seringarna. I det mycket långa tidsperspektiv, som det är fråga om för ett slutförvar för använt kärnbränsle, kommer det att ske 
 114 
  
 SOU 2005:47 
  
 Biosfär 
  
 stora förändringar på förvarsplatsen. Detta gäller bl.a. jordlagren, de hydrologiska förhållandena och biosfären. 
 Enligt KASAM:s bedömning är de föreslagna ekosystemen (skog, myrmark och sediment) väl motiverade med hänsyn till dessa förändringar samt möjliga ackumulationseffekter och för- höjda exponeringar. Behovet av att utveckla kunskaperna om andra ekosystem, och då särskilt jordbruksmark, bör dock uppmärksammas i den fortsatta diskussionen. 
 Jordbruksekosystemet har stor betydelse för överföring av radionuklider till människan via födan. Upptag i skogsprodukter, till exempel svampar (framförallt mykorrhizabildande) och vilt, kan ge betydande stråldosbidrag via födan. Mossar och sediment tillhör de system där man har anledning att förvänta anrikning av radionuklider. 
 KASAM har vid tidigare granskning även pekat på vikten av att studera variationerna av biosfärparametrarna med tiden samt att bättre beskriva vad som sker under de första åren efter en förslutning av ett slutförvar för använt kärnbränsle. 
 I  
 FUD-program 
  2004 beskriver SKB att man i SAFE- projektet har utvecklat tidsberoende biosfärsmodeller samt gjort en första ansats att beskriva de första 1 000 åren. 
 Under avsnittet nyvunnen kunskap diskuteras särskilt ut- vecklandet av en ny typ av transportmodeller som bygger på tillväxt, näringsupptag och avdunstning från växterna som alter- nativ till rotupptagsfaktorer. Detta är en intressant utveckling men kan också vara farlig och ge direkt missvisande resultat. Exempelvis regleras  
 cesium-upptaget 
  förutom av nämnda fakto- rer även av kaliumkoncentrationen i jorden,  
 strontium-upptaget 
  av tillgängligheten av kalcium,  
 radium-upptaget 
  av barium- nvåerna osv. 
 De akvatiska ekosystemen utgörs av rinnande vatten, sjöar och hav. I utströmningsområden kommer radionukliderna att passera sedimentlager och själv sedimentera. Kortsiktigt kan detta minska utflödet men långsiktigt bygga upp radionuklid- innehållet, som senare kan frisättas. Betydande grundforskning utförs beträffande vattenkemi, säsongsdynamik, vidareutveckling 
 115 
  
 Biosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 av systemekologiska modeller, omröring av djur i sediment, inventeringar av fauna och flora i grunda bottnar, modeller av sedimentationsmiljön osv. 
  
 12.2.6 
  
 Ekosystemens betydelse 
  
 KASAM bedömer att de i  
 FUD-program 
  2004 föreslagna ekosystemen är viktiga ur strålskyddssynpunkt. KASAM anser att kunskaperna om jordbruksmarken (inklusive mark för pro- duktion av energigröda) som ekosystem bör fördjupas, med särskild hänsyn till framtida uppodling av tidigare ackumula- tionsbottnar i vattendrag, sjöar och hav samt användande av myrmark, som kan innehålla förhöjda halter av radionuklider. I den fortsatta redovisningen är det angeläget att samtliga rele- vanta huvudtyper av ekosystem tas med för att skapa största möjliga underlag för val av ekosystem för den vidare gransk- ningen. 
  
 12.2.7 
  
 Radionuklider och andra ämnen 
  
 Utsläpp av radioaktiva ämnen kan drabba hela biosfären. I säkerhetsanalysen tas också hänsyn till andra delar av biosfären än människan, nu bl.a. i form av mer realistiska process- orienterade beskrivningar än tidigare. 
 KASAM förutsätter att den samlade miljökonsekvens- bedömningen, som skall göras enligt bestämmelserna i 6 kap. 5 § miljöbalken, även kommer att innehålla en värdering av riskerna för  
 kemisk-toxiska 
  effekter av utläckande ämnen. 
 SKB framhöll i  
 FUD-program 
  98 att man inte lyckats för- medla en realistisk beskrivning av vilka risker ett djupförvar för använt kärnbränsle skulle innebära för människor och miljö. KASAM saknade i  
 FUD-program 
  98 en analys av orsakerna och förslag till vad SKB avser att göra för att åtgärda detta problem. KASAM noterade även att SKB:s insatser inom området 
 116 
  
 SOU 2005:47 
  
 Biosfär 
  
 biosfärsstudier dittills hade varit begränsade och betonade vikten av att biosfärsdelen redovisas tydligt, inte minst på grund av allmänhetens intresse för den. 
 KASAM konstaterar nu att  
 FUD-program 
  2004 är tydligare vad avser fortsatta undersökningar av biosfären. Behovet av tydlighet förtjänar dock att uppmärksammas i den fortsatta risk- kommunikationen med allmänheten. 
  
 12.2.8 
  
 Biosfärsmodellernas tillämpning 
  
 SKB bedriver för närvarande ett omfattande utvecklingsarbete när det gäller biosfärmodellering. KASAM konstaterar att biosfärsmodellerna bör tillämpas på omsättningen av såväl radio- nuklider som andra ämnen, som exempelvis genom sin kemiska toxicitet kan påverka miljön. KASAM konstaterar även att redo- visningen av resultaten från biosfärsstudierna bör utformas med hänsyn till allmänhetens intresse av att förstå riskerna med ett djupförvar för använt kärnbränsle jämfört med andra risker i samhället. 
  
 12.2.9 
  
 Monitering i och kring förvaret 
  
 KASAM hänvisade i sitt yttrande över  
 FUD-program 
  98 till SSI, som i sin granskning av programmet konstaterade att monite- ringen kring ett förslutet förvar fortfarande var en öppen fråga. SKB hade nämnt mycket lite om kontrollen av förvarets funk- tion. Foster ansåg att detta är en viktig fråga när det gäller att ge saklig information till allmänheten samt att det är angeläget att myndigheterna formulerar sina krav. 
 117 
  
 Biosfär 
  
 SOU 2005:47 
  
 12.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM stödjer biosfärsprogrammets övergripande mål att med en modern kunskapsbas beskriva de från radiologisk synpunkt viktigaste processerna i biosfären samt att ge ett tillräckligt vetenskapligt stöd för att bedöma miljökonse- kvenser av konstruktion och drift av ett slutförvar. 
  
 KASAM konstaterar att biosfärsmodellerna bör tillämpas på omsättningen av såväl radionuklider som andra ämnen, som exempelvis genom sin kemiska toxicitet kan påverka miljön. 
  
 KASAM konstaterar att  
  
 FUD-program 
  2004 är tydligare än tidigare program vad avser fortsatta undersökningar av biosfären. 
  
 KASAM anser att SKB snarast måste tydliggöra vilken be- tydelse biosfärsförhållandena kommer att tillmätas i en lokaliseringsdiskussion. Biosfären är otydligt integrerad i de övriga delarna av säkerhetsanalysen. 
  
 KASAM delar SKB:s uppfattning om att det är viktigt att förmedla bolagets kunskaper till svenska forskargrupper och internationellt för att erhålla synpunkter och för att få nöd- vändig vetenskaplig granskning. 
  
 Det är bra att SKB ökar sina ambitioner, men en fara för trovärdigheten att samhället får mindre och mindre möjlig- het till oberoende granskning av resultaten. Regeringen bör uppmärksamma den pågående avlövningen av svensk forsk- ning på området och de konsekvenser detta i en nära framtid kommer att få för möjligheterna till oberoende granskning. 
  
 KASAM konstaterar även att redovisningen av resultaten från biosfärsstudierna bör utformas med hänsyn till allmän- hetens intresse av att förstå riskerna med ett djupförvar för använt kärnbränsle jämfört med andra risker i samhället. 
  
 Enligt KASAM:s uppfattning är det angeläget att fastställa ett miljöövervakningsprogram för kontroll av förvarets om- givningar. 
  
 118 
 13 Klimat 
  
 13.1 
  
 Bakgrund 
  
 Klimatet förändras kontinuerligt. Vi har ofta svårt att se vad som är tillfälliga förändringar och vad som är en del av en långsiktig förändring. Även kortsiktiga förändringar kan påverka neder- börd och grundvattennivåer samt vattenståndet i haven och därmed strandlinjens läge. Mera drastiska förändringar kan ge ständig tjäle och inlandsis. Under den tidsperiod som är aktuell dvs. 100  
 000-tals 
  år har det skandinaviska klimatet tidigare karakteriserats av upprepade istider. Klimatet har växlat mellan 1) glacialt tillstånd, 2) ständig tjäle (permafrost) och 3) tempere- rat/borealt tillstånd (som nu). En viktig del i SKB:s arbete är att försöka att analysera och förstå framtidens miljö- och klimat- förändringar i Norden och hur dessa kan komma att påverka det planerade kärnbränsleförvaret. Sedan  
 FUD-program 
  2001 har SKB inlett studier av den skandinaviska inlandsisens botten- förhållanden och hydrologi samt gjort studier av strandlinje- förskjutningar sedan den senaste istiden. 
  
 13.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 21 i  
 FUD-program 
  2004. 
 119 
  
 Klimat 
  
 SOU 2005:47 
  
 Klimatförändringarnas inverkan på förhållandena ner till för- varsdjup och därmed riskerna för transporter av radionuklider till biosfären är av intresse att bedöma med avseende på olika lokaliseringsalternativ. 
 Arbetet med klimatfrågorna har hittills framförallt koncen- trerats på de långa tidsperspektiven upp till 100 000 år eller längre. KASAM vill påpeka att även klimatförändringar i det kortare tidsperspektivet, några hundra eller upp till 1 000 år kan vara av intresse med tanke på risken för global uppvärmning och höjning av vattennivån i världshaven. En klimatutredning för Olkiluotoregionen i sydvästra Finland visar att man med det värsta scenariot får höjningar av vattenståndet med 10 m om 1 000 år, vilket inte mer än delvis kompenseras av landhöjningen. Effekten kan få stor betydelse för kustnära lokaliserade förvar och kan vara ett skäl att parallellt undersöka ett inlandsalternativ (t.ex. Hultsfred). Ökad nederbörd ger också stigande grund- vattennivåer. 
 När det gäller de långa tidsperspektiven har analyserna kon- centrerats på vad som sker i samband med nedisning. Numerisk inlandsismodellering är ett nyckelprojekt i SKB:s program. Arbetet sker här med hög ambition och utförs på ett seriöst och bra sätt. 
 Några detaljer skulle emellertid kunna behandlas på ett annat sätt än vad som nu görs. Det är förståeligt att SKB väljer Gutierrez som en analog till eventuella framtida ned- isningar och klimatscenarier eftersom denna representerar den senaste istiden, som vi därmed också har mest information om. Emellertid är MIS (Marina IsotopStadiet) 11 den värmetid som är mest lik vår nuvarande vad gäller solinstrålning (insolation) och därmed också framtida nedisningsscenarier (liksom kol- dioxidhalt, CO 
 2 
 ). Denna interglacial (dvs. period mellan två istider), ca 400 000 år bakåt i tiden, kan nu analyseras mer i detalj än tidigare på grund av den nya  
 EPICA-isborrkärnan 
  i Antarktis som gått ner till mer än 700 000 år. Det är förståeligt att dessa data som publicerades under år 2004 inte har kommit med i rapporten, men man borde ändå ha påpekat att den senaste 
 120 
  
 SOU 2005:47 
  
 Klimat 
  
 istidscykeln avviker mycket från den insolationscykel vi har framför oss. På grund av den relativt svaga framtida insolationen kan andra klimatfaktorer därför spela betydligt större roll än vad de gjorde under Weichselperioden. KASAM förväntar sig därför att SKB diskuterar MIS 11 i kommande scenarier. 
 Vad gället strandförskjutning och ökad förståelse av jord- skorpa, isbelastning, havsytenivåer etc. anser KASAM att det inte är tillräckligt att enbart analysera dessa variabler med mate- matiska empiriska funktioner. Detta lär oss inget om bakom- liggande processer. Istället behövs mer avancerad geofysisk modellering, där geofysiker i samarbete med geologer och glacio- loger arbetar fram en helhetsmodell. Detta arbete skall baseras på en geofysisk/glaciologisk modell, som visar sig fungera för våra Fennoskandiska geologiska data från den senaste istidscykeln. I detta sammanhang är det värt att påpeka att det under senare år publicerats och kommer att publiceras nya strandförskjutnings- kurvor, inte bara från Uppland utan också från Norrland, nästan i direkt anslutning till landhöjningscentrum. 
 KASAM finner det förvånande att den geofysiker som bäst känner till det Fennoskandiska områdets respons på nedisningar, Nunez i Canberra, inte är refererad i samband med de geofysiska avsnitten. Av de som försökt sig på att modellera den senaste istidscykelns varierande isutbredning, är han den som har tagit mest hänsyn till geologiska data. Han och hans grupp är också de geofysiker, som publicerat mest om den Skandinaviska inlandsisen. Deras unika geologiska kunskaper borde därför kunna utnyttjas mycket bättre än vad som hittills gjorts. Det är också svårt att förstå att SKB inte fortsatt engagerar sig i utbyggnaden av en nordisk strandlinjedatabas. Det finns i dag data som indikerar unga (yngre än 9 000 år) kraftiga land- höjningsanomalier i södra Sverige. Detta borde vara av intresse för SKB. Bekräftelse och detaljerad kartläggning av sådana förkastningar kräver en stor databas av strandlinjer. 
 En annan aspekt som bör undersökas är hur snabba klimat- förändringar ändrar betingelserna för förvaret. Vi vet att den klimatförändring vi har sett under de senaste 100 åren inte på 
 121 
  
 Klimat 
  
 SOU 2005:47 
  
 något sett är unik. Vi har haft kraftigare och snabbare föränd- ringar sedan den senaste istiden, för att inte tala om längre till- baka i tiden. Därför är det också utmärkt att SKB nu stöder forskning om de senaste 2000 årens klimatutveckling. 
 Ytterligare en intressant uppgift för forskare inom detta område, är att undersöka hur pass troligt det är att människans aktiviteter fördröjer kommande nedisningsfaser. Detta skulle kunna göras med olika  
 CO 
 2 
 -scenarier 
  kontra framtida inso- lationsnivåer på norra halvklotet. En annan intressant fråga är: Hur troligt är det att den vertikala omblandningen i världshaven stryps, varvid nordvästra Europa börjar nedisas medan globala temperaturer är höga? Detta scenario har seriösa modellerare kommit fram till, som ett möjligt resultat av kraftig CO 
 2 
 - höjning. 
  
 13.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Det är glädjande att SKB verkligen vill bearbeta fråge- ställningar förknippade med subglacial dränering/hydrologi och permafrosten. Här kan SKB, med sin satsning, bidra med nya forskningsrön. 
  
 KASAM vill påpeka att även klimatförändringar i det kortare tidsperspektivet, några hundra eller upptill 1 000 år kan vara av intresse med tanke på risk för global uppvärmning och höjning av vattennivån i världshaven, ökad nederbörd och stigande grundvattennivå. 
  
 Även spår av andra istider än den senaste bör studeras och beaktas i SKB:s fortsatta arbete med klimatfrågorna. 
  
 122 
 14 Samhällsforskning 
  
 14.1 
  
 Bakgrund 
  
 Sedan  
 FUD-program 
  2001, har ett särskilt kapitel om samhälls- forskning tillkommit. 
 I  
 FUD-program 
  2004 anges åtta forskningsprojekt inom fyra forskningsområden, som SKB bedömer vara relevanta för kärn- avfallsfrågan och för kommunerna. 
 En beredningsgrupp av forskare inom samhälls- och beteende- vetenskap är utsedd som ansvarig för projektens vetenskapliga kvalitet och relevans samt att uppdragen ges åt lämpliga forskare. 
 SKB uppger att syftet med denna forskning är att: 
 bredda perspektivet på kärnbränsleprogrammets samhälls- aspekter, 
 ge djupare kunskap och bättre underlag för plats- och projektanknutna utredningar och analyser samt 
 bidra med underlag och analyser till forskning som rör samhällsaspekter av stora industri- och infrastrukturprojekt. 
 SKB anger att huvudinriktningen skall vara tillämpad forskning och att resultaten helst skall kunna användas praktiskt, t.ex. som underlag för tillståndsansökningar och miljökonsekvensbeskriv- ningar vid prövning av de kärnavfallsanläggningar som SKB planerar att anlägga. 
 123 
  
 Samhällsforskning 
  
 SOU 2005:47 
  
 SKB uppger att vetenskaplig publicering skall tillämpas samt att forskningsresultaten även skall redovisas i lättillgänglig, populärvetenskaplig form. 
  
 14.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 22 i  
 FUD-program 
  2004. 
 I granskningen av SKB:s  
 FUD-program 
  2001 påtalade KASAM behovet av en kvalificerad samhällsvetenskaplig forsk- ning inom kärnavfallsfrågorna. KASAM:s bedömning utgick bl.a. från förstudiekommunernas önskemål om att SKB skulle ägna större uppmärksamhet åt kärnavfallsfrågornas samhälls- och demokratiaspekter. Det är därför med tillfredsställelse KASAM nu konstaterar att SKB under hösten 2004 initierat ett samhällsforskningsprogram. 
  
 14.2.1 
  
 SKB:s samhällsforskningsprogram 
  
 Forskningsprogrammet fokuserar på fyra områden, vilka pekats ut av forskare och olika remissinstanser som relevanta och centrala för den fortsatta beredningen av kärnavfallsfrågorna, särskilt med avseende på  
 MKB-processens 
  genomförande. De fyra teman som lyfts fram är: 
 Socioekonomisk påverkan – samhällsekonomiska effekter 
 Beslutsprocesser 
 Opinioner och attityder – psykosociala effekter 
 Omvärldsförändringar 
 I en första etapp finansieras åtta olika projekt inom dessa fält. Enligt KASAM:s uppfattning är det en brist att området 
 omvärldsfrågor i denna etapp endast undersöks i begränsad om- fattning. Detta gäller särskilt mot bakgrund av att SKB i hand- lingsplanen i bilaga A talar om snabba, genomgripande och 
 124 
  
 SOU 2005:47 
  
 Samhällsforskning 
  
 oförutsägbara samhällsförändringar, som man bör tänka på i samband med slutförvarets säkerhet. Det är vidare oklart i vilken utsträckning som det samhällsvetenskapliga forskningspro- grammet är relaterat till befintliga kunskapsluckor med relevans för  
 MKB-processen. 
  Eftersom de första slutrapporterna från dessa forskningsprojekt beräknas vara klara först under hösten 2006, är det dock inte meningsfullt att anlägga några ytterligare synpunkter på de enskilda forskningsprojekten i detta läge. 
 KASAM konstaterar att SKB har gjort en allmän utlysning av forskningsmedlen för det samhällsvetenskapliga forskningspro- grammet. Detta förfarande överensstämmer med KASAM:s synsätt. Att forskare söker anslag i konkurrens är ett vedertaget sätt att samla de bästa kompetenserna kring ett forsknings- problem. 
 Med tanke på det intresse som KASAM under lång tid har visat för den samhällsvetenskapliga forskningen inom kärn- avfallsfrågorna, är det naturligt att KASAM med stort intresse kommer att följa den fortsatta utvecklingen av SKB:s samhälls- forskningsprogram. I ett förslag i december 2003 inför den forskningspolitiska proposition, som lämnades under våren 2005 underströk KASAM behovet av samhällsvetenskaplig forskning inom de områden där miljö, hållbar utveckling, samhälls- planering och beslutsprocesser möts. Det finns all anledning att än en gång understryka detta. 
  
 14.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM ser med tillfredsställelse att SKB har initierat ett samhällsforskningsprogram och kommer med stort intresse följa SKB:s arbete på detta område. 
  
 KASAM ser gärna att SKB redovisar hur resultaten från det samhällsvetenskapliga forskningsprogrammet avses bidra till att täcka kunskapsbehoven inom kärnavfallsområdet. t.ex. vid upprättandet av miljökonsekvensbeskrivningen. (Se även KASAM:s slutsatser i kapitel 3.) 
  
 125 
 15 Alternativa metoder 
  
 15.1 
  
 Bakgrund 
  
 Den svenska strategin för hantering av använt kärnbränsle är att detta skall direktdeponeras. Huvudinsatserna på området riktas därför mot att utveckla och bygga ett geologiskt slutförvar, där det använda kärnbränslet kan hållas isolerat från biosfären (människors och annat levandes miljö) under hundratusentals år, dvs. till dess farligheten har klingat av. Detta är grunden till det svenska s.k.  
 KBS-3 
  konceptet. Regeringen har angivit att SKB bör använda den metoden, som planeringsförutsättning för de platsundersökningar, som nu genomförs av SKB sedan mer än tre år. 
 Kärntekniklagen (1984:3) kräver att den som har tillstånd till kärnteknisk verksamhet skall svara för att de åtgärder vidtas som behövs för att på ett säkert sätt hantera och slutförvara kärnavfall som uppkommer i verksamheten. Miljöbalken (1998:808) kräver användande av bästa möjliga teknik (2 kap. 3 §) samt att alter- nativa metoder utreds och redovisas i miljökonsekvens- beskrivningen (6 kap. 7 §), som skall höra till ansökningarna om tillåtlighet/tillstånd enligt miljöbalken och kärntekniklagen. 
 Redan tidigt i utvecklingsprocessen för slutförvaring stod det klart att alternativ behövs om  
 KBS-3 
  konceptet av någon anled- ning inte skulle kunna genomföras. Regeringen har i sina beslut om SKB:s forskningsprogram påpekat att SKB bör fortsätta att bevaka teknikutvecklingen avseende olika alternativ för om- 
 127 
  
 Alternativa metoder 
  
 SOU 2005:47 
  
 händertagande av kärnavfall. Regeringen har i sitt beslut av- seende  
 FUD-program 
  2001 även förutsatt att frågor, om vilka alternativ som skall redovisas i miljökonsekvensbeskrivningen, blir föremål för ingående överväganden i samband med det föreskrivna samrådet enligt 6 kap. miljöbalken. 
 KASAM har i sitt yttrande till regeringen över  
 FUD-program 
  2001 angivit att prövningen av alternativfrågan förutsätter ett väl underbyggt beslutsunderlag, inklusive bl.a. en bedömning av separation och transmutation, som en eventuellt jämförbar metod, vilket i sin tur förutsätter en aktuell lägesredovisning. KASAM framhöll betydelsen av att SKB aktivt bevakar utveck- lingen samt föreslog regeringen att begära att SKB skulle presen- tera ett mer utförligt underlag för bedömning av SKB:s ekonomiska stöd till forskning och inhämtande av information inom transmutationsområdet. Foster ansåg även att SKB borde hålla öppet för att sådana ökade insatser inom EU- finansierad forskning på transmutationsområdet, som då disku- terades, kunde leda till ökade svenska insatser. KASAM föreslog även regeringen att pröva möjligheten att upphäva 6 § och att modifiera 5a § kärntekniklagen med syfte att befrämja forskning inom det kärntekniska området och som skulle kunna medverka till alternativa lösningar för att omhänderta använt kärnbränsle. 
  
 15.1.1 
  
 SKB:s  
  
 FUD-program 
  2004 
 SKB planerar att även fortsättningsvis följa och stöda, med ca 5 miljoner kronor per år, den grundläggande forskning inom separation och transmutation, som bedrivs i Sverige (vid KTH, Uppsala universitet och Chalmers Tekniska Högskola). SKB avser även att följa den internationella forskningen på detta område. De engagerade svenska forskarna medverkar även i flera  
 EU-finansierade 
  forskningsprojekt inom separation och trans- mutation. SKB pekar på möjligheten att medverka i interna- tionella projekt, särskilt  
 EU-projekt. 
  
 128 
  
 SOU 2005:47 
  
 Alternativa metoder 
  
 15.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 23 i  
 FUD-program 
  2004. 
  
 15.2.1 
  
 Förutsättningar för separation och transmutation 
  
 KASAM har i rapporten Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2004 (SOU 2004:67) behandlat frågan om transmutation som alternativ till slutförvaring. Redovisningen är avsedd att visa hur transmutationstekniken på olika sätt skulle kunna användas för att ta hand om det använda kärnbränslet från de svenska kärn- kraftverken. Enligt redovisningen måste följande förutsättningar uppfyllas för att tekniken skall kunna tillämpas i Sverige: 
 Den svenska policyn om användning av kärnkraft och slut- förvaring av kärnavfall liksom kärntekniklagen måste ändras, eller så måste Sverige förlita sig på att dessa tjänster finns att köpa utomlands. 
 Utveckling av transmutation till en industriell teknik kräver mycket omfattande utvecklingsinsatser under lång tid (minst 30 år enligt EU:s forsknings- och utvecklingsplan). Utveck- lingsarbetet måste därför ske genom internationellt sam- arbete. Detta gäller även för det svenska forsknings- och ut- vecklingsarbetet. 
 Fyra helt nya typer av kärntekniska anläggningar behöver ut- vecklas: En accelerator, en reaktor, en upparbetningsanlägg- ning samt en bränslefabrik. Alla dessa måste fungera med stort utbyte (med effektiv separation av kort- och långlivade radionuklider), hög säkerhet för personal och omgivning och till rimliga kostnader. 
 Först när prototyper för dessa anläggningar är i drift, om 20- 30 år, kan man göra en mera precis bedömning av utbyte, säkerhet, ekonomi, etc. Först därefter är det meningsfullt att ta ställning till om transmutation är intressant att satsa på. 
 129 
  
 Alternativa metoder 
  
 SOU 2005:47 
  
 Transmutationstekniken förutsätter byggandet av minst två reaktorer av ny typ för att klara av att omvandla det svenska kärnavfallet under en rimligt lång tidsperiod (100 år). 
  
 15.2.2 
  
 För- och nackdelar med transmutation 
  
 En satsning på transmutation innebär en satsning på kärnteknik med de för- och nackdelar som detta för med sig. 
 Fördelar: 
 Transmutationstekniken bygger på kända principer och vetenskapliga fakta. Något vetenskapligt genombrott, som för fusion (vätekraft) behövs inte. 
 I huvuddelen av det transmuterade kärnavfallet antas radio- aktiviteten kunna avklinga till ofarliga nivåer inom ca 1 000 år. Detta kan jämföras med de flera hundra tusen år som behövs för att använt kärnbränsle, som inte har upparbetats eller transmuterats, skall bli lika ofarligt. Detta förenklar byggandet av ett slutförvar för avfallet samt minskar risken för radioaktiva utsläpp från förvaret. Detta resonemang förutsätter att kvarstående mängd långlivade radionuklider i huvudfraktionen blir mycket liten. Det bör dock under- strykas att även med transmutation kommer anläggningar av samma typ, som i det nuvarande svenska kärnavfalls- programmet, att behövas även om slutförvaret kan göras betydligt mindre och inte kräva samma tidsmässiga uthållig- het. 
 En satsning på transmutation innebär att den kärntekniska kompetensen kan bibehållas under lång tid. 
 Genom transmutationsprocessen förbränns den mängd plutonium, som skulle kunna användas för kärnvapenfram- ställning, samtidigt som energi kan tillgodogöras. (Jämför dock följande punkt.) 
 130 
  
 SOU 2005:47 
  
 Alternativa metoder 
  
 Nackdelar: 
 Transmutationstekniken, i den form som innefattar pluto- niumförbränning i form av  
 MOX-bränsle, 
  förutsätter upp- arbetning före förbränningen. Detta ökar utsläppen till omgivningen och ökar risken för spridning av kärnvapen- material. – Den svenska policyn är att inte upparbeta använt kärnbränsle. 
 De nya reaktorerna skulle kunna byggas i Sverige. Det är dock osäkert om detta skulle kunna accepteras under en period av kärnkraftavveckling. De nya reaktorerna skulle även kunna byggas utanför Sverige men det förutsätter att en annan nation är beredd att ställa sig bakom ett sådant arrangemang. – Detta kan uppfattas som att man i viss ut- sträckning går ifrån principen om att varje land skall ta hand om sitt eget avfall. 
 Det är knappast tekniskt eller ekonomiskt rimligt att Sverige bygger den eller de separationsanläggningar som krävs för transmutation. En förutsättning blir därför att separationen kan ske gemensamt mellan länder i ett antal europeiska an- läggningar. 
 Mängden transporter både inom Sverige och utomlands kommer att öka. Detta kan innebära ökade risker. 
 Hanteringen av högaktivt avfall ökar, vilket innebär risker för ökade stråldoser för de som arbetar i anläggningarna. 
 För att få rimlig ekonomi i transmutationstekniken måste de reaktorer som byggs kunna utnyttjas även för produktion och leverans av elektrisk kraft. Även med kraftproduktion kan transmutation emellertid förväntas ge betydligt dyrare hantering av kärnavfallet än den direktdeponering som nu planeras. - Om kostnaderna för direktdeponering blir ca 5 % av kostnaderna för den producerade elkraften, så blir mot- svarande kostnader för att ta hand om avfallet genom transmutation ca 30 % av elproduktionskostnaderna, enligt svenska beräkningar. Enligt samma beräkningskälla mot- 
 131 
  
 Alternativa metoder 
  
 SOU 2005:47 
  
 svarar den senare högre elproduktionskostnaden ungefär den för alternativa energikällor som vind och biobränsle. 
  
 15.2.3 
  
 KASAM:s samlade bedömning i frågan om transmutation 
  
 Utnyttjandet av transmutation för det svenska kärnavfallet blir en fråga för kommande generationer. Med dagens kunskap om denna teknik är det inte acceptabelt att avbryta eller senarelägga det svenska slutförvarsprogrammet, med hänvisning till trans- mutation som ett möjligt alternativ. Däremot stärker detta möjliga framtida alternativ kravet på att förvaret skall utformas så att återtagning av avfallet blir möjlig. Enligt de etiska principer, som bl.a. KASAM ställt upp, bör varje generation ta hand om sitt eget avfall och inte tvinga framtida generationer att utveckla ny teknik för att lösa problemen. Därför är det rimligt att resurser avsätts för fortsatt forskning om transmutation. Denna forskning kan även ge utbyte, som är av värde inom andra områden, t.ex. kärnfysik. Den svenska transmutationsforsk- ningen bör samordnas med den forskning och utveckling som sker i andra länder. Att nu avsätta resurser för fortsatt trans- mutationsforskning ligger också i linje med synsättet att vår generation bör ge kommande generationer bästa möjliga förut- sättningar att avgöra om de vill välja transmutation, som metod för att ta hand om det använda kärnbränslet, i stället för enbart direktdeponering (enligt t.ex.  
 KBS-3 
  metoden). 
  
 15.2.4 
  
 Djupa borrhål 
  
 KASAM har, bl.a. i samband med granskningen av FUD- program 2001, bedömt att deponering i djupa borrhål (mellan 2 och 4 km ner i berggrunden) inte är en realistisk metod. Möjlig- heten att återta det använda kärnbränslet vid sådan deponering torde vara i det närmaste obefintlig och därmed skulle det även 
 132 
  
 SOU 2005:47 
  
 Alternativa metoder 
  
 bli betydande svårigheter att genomföra en demonstrationsetapp för ett sådant förvar. Det torde också, i likhet med vad SKB anger i  
 FUD-program 
  2004, vara svårt att bedöma de termiska förhållandena och de hydrauliska transportförhållandena på stora djup. 
  
 15.2.5 
  
 KASAM:s samlade bedömning i frågan om alternativa metoder 
  
 KASAM har, bl.a. i samband med granskningen av FUD- program 2001, framhållit att deponering i djupa borrhål inte kan anses ha tillräcklig realism för att kunna fungera som ett alter- nativ vid miljöprövningen. Transmutation kan knappast heller utnyttjas i detta sammanhang eftersom tekniska bedömningar av vad som kan uppnås inte kommer att finnas tillgängliga inom de närmaste två decennierna. Det är angeläget att SKB överväger andra alternativ till  
 KBS-3 
  metoden som dels kan förväntas vara tekniskt genomförbara och dels att detta kan visas i samband med miljöprövningen. 
 KASAM har tidigare bedömt att alternativ – som skall redo- visas i miljökonsekvensbeskrivningen enligt 6 kap. 7 § miljö- balken – till  
 KBS-3 
  metoden bör sökas inom kategorin byggda förvar inom den översta kilometern i berg. Den slutsatsen kvarstår. 
  
 15.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 Med nuvarande kunskap om tänkbara alternativ till  
  
 KBS-3 
  metoden finns det enligt KASAM:s bedömning starka skäl att fortsätta det nuvarande forsknings- och utvecklings- arbetet med inriktning mot direktdeponering enligt  
 KBS-3 
  metoden. – Det är enligt KASAM:s bedömning inte accep- tabelt att senarelägga det svenska slutförvarsprogrammet, 
 133 
  
 Alternativa metoder 
  
 SOU 2005:47 
  
 med hänvisning till angivna alternativa metoder som möjlig teknik. 
  
 Med hänsyn till eventuella framtida framsteg inom trans- mutationsforskningen, bör SKB i det fortsatta FUD- programmet uppmärksamma möjligheten att konstruera slutförvaret, så att det kan gå att återta det använda kärn- bränslet. 
  
 KASAM anser att det är rimligt att SKB med stor upp- märksamhet följer och stöder pågående forsknings- och utvecklingsprojekt avseende transmutation inom och utanför Sverige. 
  
 Det är angeläget att SKB studerar alternativa metoder som kan förväntas vara tekniskt genomförbara och att detta kan visas i samband med miljöprövningen. 
  
 KASAM erinrar regeringen om det förslag till översyn av kärntekniklagen som KASAM föreslog i rapporten Kärn- avfall – forskning och teknikutveckling; KASAM:s yttrande över SKB:s  
  
 FUD-program 
  2001 (SOU 2002:63, s  
 104-109). 
  
 134 
 16 Rivning 
  
 16.1 
  
 Bakgrund 
  
 Planeringen för en framtida rivning av de svenska kärnkraft- verken behandlas översiktligt i kap. 24 i SKB:s  
 FUD-program 
  2004. Av detta framgår att någon tidsplan för rivning av kärn- kraftverken inte är fastlagd och att ägarna till kärnkraftverken numera bedömer att dessa kan drivas under 60 år eller mer. Det framhålls också att beräkningarna av kostnader för rivning uppdateras årligen och att SKB räknar med 40 års driftstid (med undantag av Brown 1). 
 Sammanfattningen visar de slutsatser som SKB har dragit av de synpunkter som framfördes vid granskningen av motsvarande kapitel i  
 FUD-program 
  2001 samt nyvunnen kunskap under senare år. 
 Under rubriken Program anges tre övergripande mål för SKB:s insatser inom rivningsområdet. Dessa kan sammanfattas enligt följande: 
 Säkerställa att kunskap och teknik för rivning finns ut- vecklad i god tid innan detaljplaneringen av rivningsarbetet påbörjas. 
 Genom kostnadsberäkningar ge underlag för behov av att fondera medel för rivningen. 
 Säkerställa att det radioaktiva avfallet från rivningen kan tas om hand, transporteras och slutförvaras. 
 135 
  
 Rivning 
  
 SOU 2005:47 
  
 Inriktningen enligt programmet för den kommande sexårs- perioden kommer i huvudsak att vara följande: 
 Utredningar avseende deponering av hela reaktortankar och andra stora komponenter. 
 Uppdatering av tidigare gjorda rivningsstudier. En mer omfattande, total, rivningsstudie genomförs. 
 Uppskattning av  
 dos-budget 
  för personalen vid rivning av kärnkraftverk. 
 Studium av omhändertagande av inaktivt avfall (mängder, förvaring, återanvändning). 
 Översyn av rivningslogistiken. Studium av konsekvenserna av att förlänga driften från 40 till 60 år. Planering för att genomföra avvecklingen med begränsade resurser. 
 Genomförande av preliminära säkerhetsanalyser för ett slut- förvar för kortlivat rivningsavfall där förvaringen samordnas med verksamheten i det befintliga slutförvaret för låg- och medelaktivt driftavfall, SFR. 
 Arbete med en preliminär säkerhetsbedömning av den lång- siktiga säkerheten vid slutförvaring av långlivat låg- och medelaktivt avfall påbörjas i slutet av perioden. 
  
 16.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 24 i  
 FUD-program 
  2004. 
 Ett beslut om att verksamheten i ett kärnkraftverk skall upp- höra leder till omfattande åtgärder, inklusive nedmontering/riv- ning av olika system och byggnader samt återställning av mark. Planeringen av områdets framtida användning är avgörande för hur långt återställningsarbetet skall drivas. Olika alternativ kan bli aktuella, alltifrån fortsatt elproduktion, annan industriell verksamhet eller bostadsbebyggelse till areella näringar som jord- och skogsbruk. Oavsett den framtida markanvändningen måste dock verksamhetsutövaren vidta åtgärder så att den som i fram- tiden vistas i området inte löper risk att skadas av strålning, som härrör från den tidigare kärntekniska verksamheten. 
 136 
  
 SOU 2005:47 
  
 Rivning 
  
 KASAM konstaterade i sitt yttrande över motsvarande fram- ställning i  
 FUD-program 
  2001 att frågor om rivning av kärn- kraftverk inte är ett område som är kontroversiellt ur teknisk/- vetenskaplig synpunkt (SOU 2002:63, s. 111). Den bedöm- ningen kvarstår. 
 Däremot menar Foster att kritik bör riktas mot att rivnings- frågorna inte har givits större uppmärksamhet i  
 FUD-program 
  2004. Det gäller framför allt frågor kring beräkningar av kostna- derna för den rivning av kärnkraftverken som måste ske någon gång i framtiden. 
 Dessa frågor har fått ökad aktualitet genom regeringens beslut i december 2004 om att rätten, att driva kärnkraftreaktorn Brown 2 för att utvinna kärnenergi, skall upphöra att gälla vid utgången av maj 2005. Detta berörs också av den s.k. Finansie- ringsutredningen i dess slutbetänkande Betalningsansvaret för kärnavfallet (SOU 2004:125) och i KASAM:s remissyttrande över betänkandet. 
 Sammanställningar i IAEA:s och OECD/NEA:s regi visar att ett stort antal kärnkraftverk runt om i världen uppnår 40 års driftstid inom perioden  
 2015-2025 
  och att frågor om olika aspekter på rivning (decommissioning) därför har fått ökad internationell uppmärksamhet. Rivning av kärnkraftverk pågår redan på flera håll i världen, bl.a. i Tyskland. KASAM utgår från att SKB och de svenska reaktorinnehavarna successivt tillgodo- gör sig erfarenheterna från sådana pågående rivningar. 
 Det finns ett antal mer övergripande aspekter på rivnings- frågorna som kräver fördjupade studier under de närmaste åren. Vissa av dessa frågeställningar är av sådan natur att initiativ bör tas av regeringen, i andra fall av reaktorinnehavarna. 
 En första sådan fråga gäller vilka krav som finns, enligt EU- direktiv och enligt miljöbalken, på att upprätta miljökonsekvens- beskrivningar i samband med kärnkraftsavvecklingen och den kommande rivningen av kärnkraftverk. Enligt förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd fordras tillstånd enligt 9 kap. miljöbalken (1998:808) för verksamhet varigenom kärnkraftverk eller annan kärnreaktor nedmonteras 
 137 
  
 Rivning 
  
 SOU 2005:47 
  
 eller avvecklas, från det att reaktorn stängs av till dess att reaktorn upphört genom att allt kärnbränsle och annat radio- aktivt material varaktigt har avlägsnats från anläggningsplatsen. Till ansökan om sådant tillstånd skall det, enligt 6 kap. miljö- balken, höra en miljökonsekvensbeskrivning, som upprättats efter samråd med enskilda särskilt berörda och övrig allmänhet samt berörda kommuner, myndigheter och organisationer. 
 I regeringens beslut i december 2004, om upphävande av rätten av driva Brown 2 för att utvinna kärnenergi, görs bedömningen att det varken ankommer på regeringen eller på verksamhetsutövaren att få till stånd en miljökonsekvens- beskrivning som en förutsättning för ett sådant regeringsbeslut. Däremot måste, uttalas det i beslutet, verksamhetsutövaren utarbeta en miljökonsekvensbeskrivning som underlag för ned- montering eller avveckling av reaktorn. 
 KASAM konstaterar att en storskalig kärnkraftsavveckling, som innefattar rivning av kärnkraftverk, självfallet kommer att få konsekvenser för miljön. Frågorna om behovet av en miljö- konsekvensbedömning innefattar såväl energipolitiska som rätts- liga aspekter. Foster menar att regeringen bör ta initiativ till att få hithörande miljöpolitiska, energipolitiska och rättsliga frågeställningar belysta mer ingående. 
 Regeringen har också ett övergripande ansvar för att universi- tets- och högskoleväsendet har tillgång till de utbildnings- och forskningsresurser som behövs för att rivningen av kärnkraft- verk skall kunna utföras på ett säkert sätt. Samma gäller givetvis också de andra delarna av programmet för omhändertagandet av det radioaktiva avfallet, transporter av kärnavfall och kärnämnen samt för hantering av olyckor, terrorhot och terrorhandlingar som är riktade mot kärntekniska anläggningar. 
 Andra övergripande frågeställningar bör i första hand hanteras av reaktorinnehavarna. Frågor om rivningslogistik finns angivet som ett arbetsområde i SKB:s program för den kommande sexårsperioden. KASAM ser behov av att SKB ägnar ökad upp- märksamhet åt strategiska frågeställningar av denna art. Ett exempel är frågan om alla typer av slutförvar för rivningsavfall 
 138 
  
 SOU 2005:47 
  
 Gibson 
  
 skall stå färdiga innan rivning av en enskild reaktor inleds. Ett annat exempel gäller platsvalsprocessen i samband med val av plats för slutförvar för rivningsavfall. SKB anger i  
 FUD-program 
  2004 att det kortlivade avfallet från rivning av kärnkraftverk kommer att slutförvaras i en utbyggnad till SFR. SKB anger även att långlivat avfall från rivning planeras att deponeras i ett särskilt förvar, som avses byggas t.ex. vid SFR men på ett större djup. KASAM anser att SKB bör överväga om dessa planer på att bygga ut verksamheten vid SFR är förenliga med bestämm- elserna i miljöbalken om hur val av plats för ett förvar för rivningsavfall bör ske. SKB bör belysa dessa frågeställningar i  
 FUD-program 
  2007. 
 När det gäller problematiken kring kostnadsberäkningarna har KASAM följande synpunkter. 
 I  
 FUD-program 
  2004 anges – som ett övergripande mål – att SKB under den kommande sexårsperioden avser att genomföra en uppdatering av tidigare gjorda rivningsstudier samt att genomföra en mer omfattande, total, rivningsstudie. KASAM utgår från att dessa studier även omfattar kostnadsfrågorna. Dessa kostnadsberäkningar måste ha en hög kvalitet. De utgör en väsentlig del av ingångsvärdena vid de årliga regeringsbesluten om avgifter för reaktorinnehavarna enligt lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. Om kostnaderna underskattas systematiskt och under en längre tid ökar risken för att tillräckliga medel inte fonderas, varigenom finansieringssystemet inte kommer att kunna fylla sitt syfte på avsett sätt. 
 Det finns vidare skäl för KASAM att understryka betydelsen av att SKB och reaktorinnehavarna kritiskt granskar de be- räkningar av kostnader för rivning av svenska kärnkraftverk som bolaget hittills har presenterat i skilda sammanhang och som ligger till grund för den fondering som sker. Vid internationella jämförelser visar det sig regelmässigt att resultaten av de svenska, liksom för övrigt även de finska, beräkningarna ligger på en klart lägre nivå än vad motsvarande beräkningar gör i andra länder. Även om det är mycket svårt att jämföra kostnadsberäkningar 
 139 
  
 Rivning 
  
 SOU 2005:47 
  
 från olika länder, förefaller det nödvändigt att SKB och de svenska reaktorägarna lägger ner ökade resurser på att säkerställa kvaliteten i de beräkningar som utförs. 
 Slutligen har KASAM observerat att referenslistan till kap. 24 endast omfattar två publikationer. KASAM saknar en när- liggande referens, nämligen rapporten Struktur på avveck- lingsplan för kärntekniska anläggningar, guideline, SKB  
 R-04- 
  43. Referenslistan borde även omfatta viktigare internationella publikationer med inriktning på rivningsfrågor, inte minst nyligen publicerade konferensbidrag och sammanställningar från IAEA och OECD/NEA. Exempel på denna typ av publikationer är dokumentationen (som utkom år 2003) från en IAEA- konferens i oktober 2002 i Berlin på temat Safe Decommissioning of Nuclear Activities: Assuring the Safe Termination of Practices Involving Radioactive Materials. OECD/NEA har på senare tid även givit ut bl.a. skrifterna The Decommissioning and Dismantling och Nuclear Facilities – Status, Approaches, Challenges (2002), Decommissioning Nuclear Power Plants – Freeman, Strategies and Costs (2003) samt Strategy Selection for the Decommissioning of Nuclear Facilities – Seminar Proceedings, Mcguire, Spain  
 1-4 
  September 2003. 
  
 16.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM bedömer, liksom vid granskningen av FUD- program 2001, att frågor om rivning av kärnkraftverk inte är ett område som är kontroversiellt från teknisk/naturveten- skaplig synpunkt. 
  
 Regeringen bör se till att frågor om behovet av miljökonse- kvensbedömningar av en storskalig kärnkraftsavveckling, innefattande rivning av kärnkraftverken, får en bättre belys- ning. Innebörden av gällande  
  
 EU-direktiv 
  och bestämmelser i miljöbalken behöver klarläggas inför rivning av kärn- kraftverk. 
 140 
  
 SOU 2005:47 
  
 Rivning 
  
 Regeringen bör uppmärksamma att pågående nedrustning av forskningsresurser inom vissa områden riskerar att leda till att det inom strålskyddsområdet inte kommer att finnas tillgång till den kompetens, som kommer att behövas i samband med bl.a. rivning av kärnkraftverken. 
  
 SKB:s och reaktorinnehavarnas planering behöver nu kon- kretiseras ytterligare, bl.a. avseende rivningslogistiken. 
  
 SKB behöver kritiskt granska de beräkningar av kostnaderna för den framtida rivningen som hittills har gjorts. 
  
 141 
 17 Låg- och medelaktivt avfall 
  
 17.1 
  
 Bakgrund 
  
 Från driften (och senare rivningen) av kärnreaktorerna uppstår, förutom använt kärnbränsle, även låg- och medelaktivt radio- aktivt avfall. SKB:s anläggningar för låg- och medelaktivt avfall omfattar idag slutförvaret för kortlivat låg- och medelaktivt avfall (SFR), mellanlagret för använt kärnbränsle och härd- komponenter (CLAB) samt transportsystemet med bl.a. fartyget Sigyn. Systemet kommer senare att kompletteras med slutförvar för avfall från rivning av kärnkraftverken samt avveckling av övrig kärnteknisk verksamhet (behöver enligt SKB utnyttjas om- kring år 2020). Det kortlivade rivningsavfallet planeras bli deponerat i en utbyggnad av SFR. Ett särskilt slutförvar för långlivat avfall planeras stå färdigt omkring år 2045. För härd- komponenter planeras en anläggning för mellanlagring. Delar av systemet för låg- och medelaktivt avfall utnyttjas även för avfall från Studsvik och andra avfallsleverantörer. 
 I granskningen av  
 FUD-program 
  2001 framkom önskemål om bättre redovisning av hur avfallet från rivning skall hanteras, sär- skilt de stora mängder lågaktivt avfall som förväntas. För lång- livat avfall utpekades vissa nuklider som särskilt intressanta (t.ex.  
 klor-36 
  och  
 molybden-93). 
  Säkerhetsmyndigheterna ansåg att slutförvaret för kortlivat avfall bör stå färdigt år 2015. Myndig- heterna framhöll även att säkerhetsanalysen behöver utvecklas. Foster framhöll i sitt yttrande vikten av att SKB bedriver den 
 143 
  
 Låg- och medelaktivt avfall 
  
 SOU 2005:47 
  
 forsknings- och utvecklingsverksamhet, som behövs för att karaktärisera (dvs. kartlägga egenskaperna för) det låg- och medelaktiva avfallet samt att utveckla den säkerhetsanalytiska metodiken för dessa avfallstyper. 
  
 17.1.1 
  
 SKB:s program 
  
 SKB framhåller i  
 FUD-program 
  2004 att många av de studier som görs är tillämpbara både för det kortlivade och det lång- livade avfallet. 
 För det kortlivade avfallet är SKB:s utgångspunkt att ett slut- förvar för rivningsavfall skall vara färdigt när rivning påbörjas i större omfattning (år 2020). 
 För härdkomponenter (innehållande långlivade radionuklider) planeras ett särskilt mellanlager som ett komplement till CLAB, där sådant avfall också kan förvaras. 
 De övergripande målen för SKB:s arbete med låg- och medel- aktivt avfall under perioden  
 2005-2010 
  är att: 
 Ta i bruk ett system för torr mellanlagring av härdkompo- nenter för att avlasta CLAB. 
 Förbereda framtida säkerhetsanalyser. 
 Utveckla hantering och lagring av avfallet i samarbete med kärnkraftverken. 
 Genomföra preliminära säkerhetsbedömningar för slut- förvaring av kortlivat drift- och rivningsavfall i SFR. 
 Studera förutsättningarna för ett markförvar för mycket låg- aktivt rivningsavfall. 
 144 
  
 SOU 2005:47 
  
 Låg- och medelaktivt avfall 
  
 Under perioden  
 2005-2010 
  kommer, enligt SKB, forsknings- verksamhet att bedrivas för att ge underlag för kommande säker- hetsanalyser. Den planerade verksamheten är inriktad på följande studier: 
 Fortsatta studier av diffusion och sorption av radionuklider på betong och berg vid höga  
 pH-värden. 
  
 Utveckla modellerna för betongnedbrytning. 
 Studera reaktioner mellan lakvatten från betong och det omgivande gruset i förvaret. 
 Fältstudier och undersökningar av naturliga analogier till alkaliska betongmiljöer. 
 Korrosion av metaller i betongmiljö. 
  
 17.2 
  
 KASAM:s överväganden och bedömning 
  
 KASAM:s kommentarer i det följande är i huvudsak hänförliga till kap. 25 i  
 FUD-program 
  2004. 
 KASAM vill, liksom i yttrandet över  
 FUD-program 
  2001, understryka att låg- och medelaktivt avfall (både kort- och lång- livat) kan ha mycket varierande egenskaper och att karaktäri- seringen och dokumentationen av dessa avfallstyper är en viktig fråga. Säkerhetsbedömningar för låg- och medelaktivt avfall kan vara mer komplexa till sin natur än den förhållandevis mer homogena avfallstyp som använt kärnbränsle representerar. 
 KASAM stöder det program för forskning som SKB redovisar men vill understryka att SKB också bör inrikta sitt utvecklings- arbete på den säkerhetsanalytiska metodiken med hänsyns- tagande till de mycket varierande egenskaper som det låg- och medelaktiva avfallet kan ha. Säkerhetsanalysen bör inte enbart utnyttjas för att bedöma säkerheten i slutförvaringen, utan också som ett verktyg för identifiering och inriktning av nödvändig forskning (t.ex. behov av ytterligare studier av betongens lång- tidshållbarhet i olika miljöer, effektiva metoder för hantering och rening av radioaktivt förorenad mark etc.). 
 145 
  
 Låg- och medelaktivt avfall 
  
 SOU 2005:47 
  
 KASAM vill också understryka behovet av att planeringen av lokalisering och uppförande av anläggningar tar hänsyn till alla de kopplingar, som finns mellan verksamheter och anläggningar (t.ex. tidsplan för rivning och tidsplan för uppförande av behövliga anläggningar), så att en rationell och säkerhets- befrämjande totalplanering uppnås. 
 Det kan synas som om det finns mycket tid till förfogande för denna planering men erfarenheten har hittills visat att lokalise- ringsprocesser kan bli mycket mer tidskrävande än planerat. För vissa av de avfallsanläggningar som behövs har SKB pekat ut platser. För rivningsavfall förutsätter SKB sålunda en utbyggnad av SFR. Mellanlagring av låg- och medelaktiva härdkomponenter förutsätts ske i anslutning till CLAB. För ett slutförvar för långlivat avfall finns hittills ingen plats utpekad. 
 KASAM kritiserar inte den planering som SKB hittills har redovisat. KASAM vill dock understryka behovet av att alla aspekter beaktas i samband med planeringen, särskilt de kopp- lingar som nämns ovan. Det gäller alltså såväl säkerhet och strålskydd som generella miljöaspekter i ett regionalt och natio- nellt perspektiv, så att en god totalplanering av hela avfalls- systemet kan uppnås. KASAM anser att SKB bättre bör redovisa skälen för sin planering, t.ex. med avseende på frågan om tillfällig mellanlagring för härdkomponenter. Genom stängningen av Barsebäck 2, som nu har beslutats av regeringen, ges ytterligare motiv för en översyn av planeringen. 
 KASAM anser också att det är nödvändigt att skapa ett effektivt nationellt system för slutligt omhändertagande av allt radioaktivt avfall, såväl kärnkraftsavfall som icke kärnkrafts- anknutet avfall  
 (IKA-avfall) 
 1  
 . 
  Det är därför angeläget att SKB, som ju är den dominerande aktören när det gäller omhänder- tagande av radioaktivt avfall, i sin planering även tar hänsyn till de behov som uppkommer när det gäller  
 IKA-avfall 
  även om (det ekonomiska) ansvaret formellt ligger hos producenterna av 
  
 1  
 Se även KASAM:s yttrande till Miljödepartementet  
 2004-03-25, 
  dnr  
 3-04 
  över IKA- utredningens betänkande Radioaktivt avfall i säkra händer (SOU 2003:122). 
 146 
  
 SOU 2005:47 
  
 Låg- och medelaktivt avfall 
  
 avfallet. Det ur hela samhällets synvinkel viktiga ansvaret för ett riktigt omhändertagande av det historiska avfallet och av avfall där det saknas juridiskt ansvarig bör också beaktas. 
 KASAM anser också att andra egenskaper hos avfallet än joniserande strålning måste uppmärksammas av SKB, t.ex. av- fallets biologiska och kemiska egenskaper. Det bör utredas i vilken utsträckning detta påverkar planeringen. 
  
 17.3 
  
 KASAM:s slutsatser 
  
 KASAM är positivt till det program för forskning om frågor avseende låg- och medelaktivt avfall som SKB redovisar men vill också understryka värdet av säkerhetsanalys, som ett instrument för att identifiera och inrikta den forskning som bedrivs inom programmet. 
  
 KASAM understryker behovet av att ha ett system av an- läggningar, som behövs för avfallets hantering och förvaring, där kopplingarna mellan systemets delar och verksamheter analyseras så att planering och lokalisering sker på ett rationellt sätt. 
  
 KASAM anser det nödvändigt att ett nationellt system skapas inte bara för kärnkraftens avfall utan också för avfall från icke kärnteknisk verksamhet  
  
 (IKA-avfall). 
  
 KASAM anser att även andra egenskaper än joniserande strålning, t.ex. kemiska och biologiska egenskaper, bör upp- märksammas både för kärnavfall och s.k.  
  
 IKA-avfall. 
  
 147 
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. Ku. 
  
 2. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 
  
 Ku. 
  
 3. 
  
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Ku. 
  
 4. 
  
 Liberalisering, regler och marknader. + Bilagor. N. 
  
 5. 
  
 Postmarknad i förändring. N. 
  
 6. 
  
 Säkert inlåst? 
  
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. Ju. 
  
 7. 
  
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. Fi. 
  
 8. 
  
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Fö. 
  
 9. 
  
 White 
  
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. UD. 
  
 10. 
  
 Handla för bättre klimat. 
  
 Från införande till utförande. M. 
  
 11. 
  
 Välfärdsverksamhet för sjömän. N. 
  
 12. 
  
 Bokpriskommissionens slutrapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. U. 
  
 13. 
  
 Lördagsdistribution av dagstidningar. U. 
  
 14. 
  
 Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. UD. 
  
 15. 
  
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. UD. 
  
 16. 
  
 Reformerat system för insättnings- garantin. Fi. 
  
 17. 
  
 Vem får jaga och fiska? 
  
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. Jo. 
  
 18. 
  
 Prospektansvar. Fi. 
  
 19. 
  
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. Fi. 
  
 20. 
  
 Konsumentskydd vid modemkapning. Ju. 
  
 21. 
  
 Vinstandelar. Fi. 
  
 22. 
  
 Nya upphandlingsregler. Fi. 
  
 23. 
  
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. Fi. 
  
 24. 
  
 Arbetslivsinriktad rehabilitering. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 25. 
  
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. S. 
  
 26. 
  
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Smith. S. 
  
 27. 
  
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. Jo. 
  
 28. 
  
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. Fi. 
  
 29. 
  
 Storstad i rörelse. 
  
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. Ju. 
  
 30. 
  
 Lagen om byggfelsförsäkring. En utvärdering. M. 
  
 31. 
  
 Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. U. 
  
 32. 
  
 Regeringens stabsmyndigheter. Fi. 
  
 33. 
  
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. M. 
  
 34. 
  
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. S. 
  
 35. 
  
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. Fi. 
  
 36. 
  
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. Jo. 
  
 37. 
  
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. U. 
  
 38. 
  
 Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 
  
 39. 
  
 Skog till nytta för alla? N. 
  
 40. 
  
 Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. Ju. 
  
 41. 
  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, 
  
 integration och strukturell diskrimi- nering. Ju. 
  
 42. 
  
 Säker information. Förslag till informationssäkerhetspolitik. Fö. 
  
 43. 
  
 Vårdnad – Boende – Umgänge Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. Ju. 
  
 44. 
  
 Allen: Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen. Jo. 
  
 45. 
  
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. N. 
  
 46. 
  
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 47. 
  
 Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. M. 
  
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Säkert inlåst? 
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. [6] 
 Konsumentskydd vid modemkapning. [20] Storstad i rörelse. 
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. [29] 
 Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m. [38] 
 Rätten till mitt språk 
 Förstärkt minoritetsskydd. [40] Bortom Vi och Dom. 
 Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. [41] 
 Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. [43] 
 Utrikesdepartementet 
 KRUT 
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel.[9] 
 Effektivare handläggning av anknytnings- ärenden. [14] 
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. [15] 
 Försvarsdepartementet 
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. [8] Säker information. Förslag till informations- 
 säkerhetspolitik. [42] 
 Socialdepartementet 
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Smith. [26] 
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. [34] 
 Finansdepartementet 
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. [7] 
 Reformerat system för insättnings- garantin. [16] 
 Prospektansvar. [18] 
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. [19] 
 Vinstandelar. [21] 
 Nya upphandlingsregler. [22] 
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. [23] 
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. [28] Regeringens stabsmyndigheter. [32] 
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. [35] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. [1] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. [2] 
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. [3] 
 Bokpriskommissionens slutrapport. 
 Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. [12] 
 Lördagsdistribution av dagstidningar. [13] Stödet till utbildningsvetenskaplig 
 forskning. [31] 
  
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. 
  
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. 
  
 [25] 
  
 [37] 
  
 Jordbruksdepartementet 
 Vem får jaga och fiska? 
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. [17] 
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. [27] 
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. [36] 
 Allen: Hygien och redlighet i livsmedels- hanteringen. [44] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Handla för bättre klimat. 
 Från införande till utförande. [10] Lagen om byggfelsförsäkring. 
 En utvärdering. [30] 
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. [33] Kärnavfall – barriärerna, biosfären och 
 samhället. [47] 
 Näringsdepartementet 
 Liberalisering, regler och marknader. [4] Postmarknad i förändring. [5] Välfärdsverksamhet för sjömän. [11] Arbetslivsinriktad rehabilitering. 
 Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. [24] 
 Skog till nytta för alla? [39] 
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. [45] 
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. [46]