SOU 2009:97 
  
 Slutbetänkande av Styrmedelsutredningen 
  
 Stockholm 2009 
  
 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 på arbetsmiljöområdet 
  
 SOU och Ds kan köpas från Jones kundtjänst. För remissutsändningar  
  
 av SOU och Ds svarar Jones Offentliga Publikationer på uppdrag av  
  
 Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress:  
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-598 191 91 
  
 Ordertel: 08-598 191 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad 2009-05-02) 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på  
  
 http://www.regeringen.se/remiss 
  
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
  
 Tryckt av Romero AB 
  
 Stockholm 2009 
  
 ISBN 978-91-38-23327-6 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för  
  
 Arbetsmarknadsdepartementet  
  
 Regeringen beslutade den 6 november 2008 att tillkalla en särskild  
  
 utredare med uppdrag att se över behovet av och möjligheterna att  
  
 införa styrmedel på arbetsmiljöområdet som innebär att arbetsmiljöns  
  
 potential för ökad konkurrenskraft tas till vara genom att  
  
 lyfta fram och förstärka de verksamhetsmässiga och ekonomiska  
  
 drivkrafterna av en god arbetsmiljö. Samtidigt föreskrevs att ett  
  
 deluppdrag om en eventuell koppling av marknadsorienterade  
  
 styrmedel till Arbetsmiljöverkets tillsyn skulle redovisas senast den  
  
 15 april 2009 samt kvarstående frågor senast den 31 oktober 2009.  
  
 Till särskild utredare förordnades fr.o.m. den 6 november 2008  
  
 överdirektören Snyder. Som sekreterare i utredningen  
  
 anställdes fr.o.m. den 6 november 2008 ämnesrådet Durham  
  
 (huvudsekreterare) och fr.o.m. den 10 december 2008 avdelningsdirektören  
  
 Williams. Aguirre samt därefter  
  
 Carter har varit utredningens assistenter.  
  
 Till experter i utredningen förordnades fr.o.m. den 2 januari  
  
 2009 kontorchef Bell, kansliråden Mosley och Simmons  
  
 Dunn, avdelningschefen Robinson och tekniska  
  
 handläggaren Paul.  
  
 Till ledamöter i en referensgrupp förordnades fr.o.m. den 2  
  
 januari 2009 utredaren Barker, LO, sektionschefen Parrish, Sveriges kommuner och landsting, rådgivaren Callahan, Företagarna, utredaren Mccall, Saco,  
  
 juris kandidaten Huang, Svenskt Näringsliv, arbetsmiljöexperten  
  
 Hudson, TCO, och arbetsmiljöexperten Randall, Arbetsgivarverket samt fr.o.m. den 13 januari 2009 rådgivaren  
  
 Torres, Arbetsgivarföreningen KFO.  
  
 Cervantes entledigades fr.o.m. den 3 april 2009 och ersattes  
  
 av handläggaren Ned Carter.  
  
 Utredningen har antagit namnet Styrmedelsutredningen. 
  
 Utredningen överlämnade den 16 april 2009 delbetänkandet En  
  
 ny modell för arbetsmiljötillsyn (SOU 2009:40).  
  
 Regeringen beslutade den 1 oktober 2009 att utredningstiden  
  
 för att redovisa kvarstående frågor förlängs så att uppdraget i den  
  
 delen i stället ska redovisas senast den 30 november 2009.  
  
 Utredningen får härmed överlämna slutbetänkandet Marknadsorienterade  
  
 styrmedel på arbetsmiljöområdet (SOU 2009:97).  
  
 Stockholm i november 2009  
  
 Snyder  
  
 /Bo Barrefelt  
  
 Williams 
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 7  
  
 Författningsförslag ............................................................. 15  
  
 1 Utredningens arbete ................................................... 19  
  
 1.1 Utredningens uppdrag............................................................. 19  
  
 1.2 Utredningens arbete ................................................................ 20  
  
 2 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet ......... 23  
  
 2.1 Arbetsmiljöarbetet – en strategisk del av verksamheten ....... 23  
  
 2.2 Arbetsmiljön – ett konkurrensmedel  
  
 Ett ekonomiskt perspektiv på arbetsmiljön ........................... 26  
  
 2.3 Statens och andra aktörers roller på arbetsmiljöområdet...... 28  
  
 3 Marknadsorienterade styrmedel ................................... 31  
  
 3.1 Allmänt om marknadsorienterade styrmedel......................... 31  
  
 3.2 Certifiering............................................................................... 33  
  
 3.3 Företagens sociala ansvar ....................................................... 38  
  
 3.4 Arbetsgivarvarumärken ........................................................... 45  
  
 3.5 Ekonomiska drivkrafter/styrmedel......................................... 47  
  
 3.6 Redovisningssystem................................................................. 51  
  
 3.7 Upphandling............................................................................. 57  
  
 3.8 Andra marknadsorienterade styrmedel .................................. 62  
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2009:97  
  
 4 Överväganden och förslag ............................................63  
  
 4.1 Marknadsorienterade styrmedel för att förstärka  
  
 arbetsmiljön som konkurrensmedel........................................63  
  
 4.2 Certifiering i den nya tillsynsmodellen...................................68  
  
 4.3 Arbetsmiljökrav i upphandlingen............................................71  
  
 4.4 Arbetsmiljö i utbildningen.......................................................82  
  
 4.5 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro i  
  
 årsredovisningen.......................................................................85  
  
 5 Konsekvenser av utredningens förslag...........................87  
  
 5.1 Samhällsekonomiska och andra konsekvenser av  
  
 utredningens förslag.................................................................87  
  
 6 Författningskommentar ...............................................91  
  
 6.1 Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen  
  
 (1977:1160)...............................................................................91  
  
 6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1091) om  
  
 offentlig upphandling...............................................................92  
  
 6.3 Förslaget till förordning om ändring i  
  
 arbetsmiljöförordningen (1977:1166).....................................93  
  
 Särskilt yttrande.................................................................95  
  
 Särskilt yttrande.................................................................97  
  
 Referenser.......................................................................101  
  
 Bilagor ..................................................................................  
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv .......................................................103  
  
 Bilaga 2 Tilläggsdirektiv............................................................109  
  
 6 
  
 Sammanfattning  
  
 Inledning och principiella utgångspunkter  
  
 Detta är Styrmedelsutredningens slutbetänkande. Utredningen  
  
 lämnade ett delbetänkande En ny modell för arbetsmiljötillsyn  
  
 (SOU 2009:40), i april i år.  
  
 I detta slutbetänkande redovisas kvarstående frågor. Det innebär  
  
 det bredare uppdraget när det gäller att se över behovet av och  
  
 möjligheterna att införa styrmedel som innebär att arbetsmiljöns  
  
 potential för ökad konkurrenskraft tas till vara genom att lyfta  
  
 fram och förstärka de verksamhetsmässiga och ekonomiska drivkrafterna  
  
 av en god arbetsmiljö. Detta är således den centrala uppgiften  
  
 för marknadsorienterade styrmedel. Sambandet mellan  
  
 arbetsmiljön och verksamheten i övrigt och dess resultat ska förtydligas.  
  
 Incitamenten för att arbeta med arbetsmiljön och förbättra  
  
 den ska därmed ökas. Därigenom kan arbetsmiljöfrågorna  
  
 lyftas upp och bli viktigare för alla och en var och en bra arbetsmiljö  
  
 kan om de rätta marknadsförutsättningarna föreligger bli ett  
  
 konkurrensmedel.  
  
 Utgångspunkten för marknadsorienterade styrmedel på arbetsmiljöområdet  
  
 är att utnyttja drivkrafterna som finns på en marknad  
  
 så att arbetsmiljön kan bli ett konkurrensmedel. Detta ska i sin tur  
  
 innebära ett incitament för ett förstärkt och vidgat arbetsmiljöarbete,  
  
 där arbetsmiljön blir viktigare även från verksamhetssynpunkt 
  
 .  
  
 I detta slutbetänkande tas upp frågor som också anknyter till  
  
 delbetänkandet. Det handlar om certifieringens roll på arbetsmiljöområdet  
  
 bl.a. i förhållande till tillsynen.  
  
 7 
  
 Sammanfattning SOU 2009:97 
  
 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 Vi har i kapitel 3 redovisat vissa allmänna synpunkter på vad marknadsorienterade  
  
 styrmedel är och hur de kan bidra till att arbetsmiljön  
  
 blir ett konkurrensmedel.  
  
 Som vi ser det ska marknadsorienterade styrmedel vara ett  
  
 kompletterande styrmedel för att förstärka de drivkrafter som  
  
 redan finns för en bättre arbetsmiljö. Det innebär att de också ska  
  
 verka för att förstärka verksamhetsperspektivet, dvs. att arbetsmiljöfrågorna  
  
 är strategiska frågor av betydelse för verksamhetens  
  
 organisation och innehåll. Detta innebär inte att säkerhets- och hälsomotivet  
  
 ska förminskas. Det finns enligt vår mening ingen motsättning  
  
 mellan det vi kan kalla hälsoperspektivet och verksamhetsperspektivet.  
  
 Det finns i stället ett starkt samband dem emellan vilket  
  
 innebär att de är ömsesidigt beroende av varandra.  
  
 I kapitlet beskriver vi olika marknadsorienterade styrmedel.  
  
 Våra källor är litteratur- och forskningssammanställningar, webbplatser,  
  
 konferenser och studiebesök  
  
 Vår ambition har varit att hitta och beskriva så många relevanta  
  
 styrmedel som möjligt av den här karaktären, som underlag och  
  
 inspiration för våra överväganden och förslag. Avsikten är också att  
  
 redovisningen även därutöver kan ge information och inspiration.  
  
 Inom den begränsade ram som en sådan här utredning har till sitt  
  
 förfogande kan en sådan redovisning av naturliga skäl dock inte bli  
  
 fullständig eller uttömmande.  
  
 Vi redovisar särskilt certifiering, CSR eller Socialt ansvarstagande,  
  
 arbetsgivarvarumärken, ekonomiska drivkrafter/styrmedel,  
  
 såsom vissa försäkringssystem, redovisningssystem  
  
 samt upphandling. Vi framhåller också att jämförelser och ranking  
  
 av verksamheter samt tävlingsmoment kan användas för att lyfta  
  
 fram arbetsmiljön som konkurrensmedel.  
  
 Utredningens överväganden och förslag  
  
 Vi konstaterar att de flesta av de marknadsorienterade styrmedlen  
  
 är relativt nya företeelser och för flera ses en ökad användning. För  
  
 bl.a. CSR/Socialt ansvarstagande och Arbetsgivarvarumärken syns  
  
 ett ökande intresse. Vi gör bedömningen att effekterna av det pågående  
  
 arbetet med standarden för socialt ansvarstagande ISO 26000  
  
 kan bli att intresset ökar ytterligare.  
  
 8 
  
 SOU 2009:97 Sammanfattning  
  
 Åtgärder kan emellertid behövas för att ytterligare stimulera  
  
 eller understödja användandet av sådana styrmedel som bygger på  
  
 att verksamheterna vill konkurrera med ett väl fungerande arbetsmiljöarbete  
  
 och en god arbetsmiljö. Vi konstaterar att de av oss  
  
 redovisade styrmedlen på ett eller annat sätt innehåller det som är  
  
 en förutsättning för ett väl fungerande systematiskt arbetsmiljöarbete,  
  
 dvs. systematik, ett väl definierat förfarande, dokumentation  
  
 samt ett samband med ledningsfrågorna och ekonomin i verksamheten.  
  
 Vi gör därför bedömningen att användning och ökad  
  
 spridning av dessa styrmedel genomgående är positivt för utvecklingen  
  
 av arbetsmiljön samt för strävan att lyfta arbetsmiljöfrågorna  
  
 i det allmänna medvetandet och som viktiga verksamhetsfrågor.  
  
 Vi gör mot den här bakgrunden bedömningen att vissa åtgärder  
  
 från samhällets/statens sida för att stödja, stimulera och förstärka  
  
 användningen av dessa styrmedel är motiverade. Staten är i dag  
  
 redan involverad i certifieringen genom ackrediteringsförfarandet,  
  
 av certifieringsorgan, trots att certifiering på de flesta områden bl.a.  
  
 arbetsmiljöområdet, är en frivillig verksamhet. Vi har inte funnit  
  
 några konstitutionella hinder mot att föreslå att marknadsorienterade  
  
 styrmedel skulle kopplas till den offentliga arbetsmiljötillsynen.  
  
 Vi återkommer i våra förslag i de följande avsnitten till hur vi  
  
 anser att det allmänna kan stödja, stimulera och förstärka användningen  
  
 av marknadsorienterade styrmedel.  
  
 Arbetsmiljöcertifiering  
  
 Vi föreslår att ett ytterligare inslag förs in i den av oss i delbetänkandet  
  
 föreslagna nya tillsynsmodellen. Arbetsgivare som har blivit  
  
 arbetsmiljöcertifierade av ett ackrediterat certifieringsorgan i enlighet  
  
 med kraven i föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete i  
  
 AFS 2001:1 eller kraven i standarden Thornton 18001 föreslås bli  
  
 undantagna från den föreslagna nya tillsynsmetoden och får en  
  
 tilläggsmärkning på Arbetsmiljöverkets webbplats.  
  
 En bestämmelse om detta föreslås föras in 15 § arbetsmiljöförordningen  
  
 (1977:1166).  
  
 Vi angav i våra överväganden om en ny tillsynsmodell i avsnitt  
  
 3.1 i delbetänkandet att vår avsikt var att i utredningens fortsatta  
  
 arbete närmare diskutera certifieringens roll på arbetsmiljöområdet  
  
 9 
  
 Sammanfattning SOU 2009:97 
  
 som ett marknadsorienterat styrmedel och därvid även dess eventuella  
  
 roll i tillsynssystemet.  
  
 I den danska modellen för tillsyn som har varit utgångspunkten  
  
 för vårt förslag om den nya svenska tillsynsmodellen får en arbetsmiljöcertifiering  
  
 motsvarande den svenska den konsekvensen att  
  
 den verksamhet som omfattas av certifieringen blir undantaget från  
  
 den genomgång (s.k. screening) som samtliga verksamheter annars  
  
 måste genomgå. Dessa verksamheter får dessutom en särskild smileysymbol  
  
 på det danska Arbejdstilsynets webbplats, nämligen en  
  
 grön smiley med krona.  
  
 Vi kan konstatera att arbetsmiljöcertifiering har en relativt blygsam  
  
 omfattning i Sverige med i dagsläget 300 företag och 590 arbetsställen  
  
 certifierade, där det emellertid sker en viss ökning. I  
  
 Danmark är ca 2 200 arbetsställen certifierade.  
  
 Certifieringens inriktning mot ledningssystem och systematik  
  
 understryker verksamhetsperspektivet, dvs. sambandet mellan  
  
 arbetsmiljön och verksamhetens planering och drift i övrigt. Samtidigt  
  
 är det viktigt att upprätthålla höga krav på tillförlitlighet i  
  
 certifieringssystemet. Certifieringens och certifikatets trovärdighet  
  
 är beroende av certifieringsorganets trovärdighet och kompetens,  
  
 vilket ackrediteringen syftar till att säkerställa. Det är då också  
  
 angeläget att ackrediteringen uppfyller höga krav på integritet och  
  
 kompetens samt att certifieringar följs upp och certifieringsorgan  
  
 kontrolleras på ett tillförlitligt sätt med erforderliga åtgärder om  
  
 villkoren för certifieringen inte följs.  
  
 För den verksamhet som gjort ett sådant åtagande som en certifiering  
  
 innebär och satsar de relativt omfattande resurser som krävs  
  
 finns det, under de ovan angivna förutsättningarna, anledning att  
  
 göra ett undantag i tillsynen för genomgången av samtliga arbetsställen  
  
 på samma sätt som i Danmark. Vi föreslår också att en särskild  
  
 tilläggsmärkning för dessa fall införs i det av oss föreslagna  
  
 märkningssystemet, där märkningen anger att verksamheten i fråga  
  
 är arbetsmiljöcertifierad för att ytterligare stärka certifieringens  
  
 marknadsvärde.  
  
 Vi finner att det bl.a. från rättssäkerhets- och tydlighetssynpunkt  
  
 är viktigt att den, som avser att göra det relativt omfattande  
  
 åtagande som en certifiering innebär, genom en tydlig  
  
 reglering vet vilka konsekvenserna blir när det gäller den offentliga  
  
 tillsynen. Vi föreslår därför att det förs in en bestämmelse i arbetsmiljöförordningen  
  
 om tillsynsmetoden genomgången genom besök  
  
 av samtliga arbetsställen i den nya tillsynsmodellen samt om att  
  
 10 
  
 SOU 2009:97 Sammanfattning  
  
 undantag gäller för en verksamhet som har erhållit en sådan  
  
 arbetsmiljöcertifiering under ackreditering.  
  
 Det handlar endast om att närmare reglera hur den nya tillsynen  
  
 administrativt och faktiskt ska utövas. Det handlar inte om något  
  
 undantag från tillsynen i sig. Certifierade verksamheter kan alltid  
  
 utsättas för tillsynsåtgärder om det behövs för att tillse att arbetsmiljölagen  
  
 och föreskrifter till den efterlevs, vilket kan bli aktuellt  
  
 t.ex. vid anmälan av missförhållande, skyddsombudsstopp eller  
  
 annat liknande skäl.  
  
 Arbetsmiljökrav i upphandlingen  
  
 Vi föreslår att den som lämnar anbud på en tjänst i en offentlig  
  
 upphandling ska uteslutas från upphandlingen om denne inte har  
  
 fullgjort vad som föreskrivs i arbetsmiljölagen och i föreskrifter  
  
 med stöd av den om skyldighet att undersöka riskerna i verksamheten.  
  
 Skyldigheten avser att utarbeta en skriftlig riskbedömning.  
  
 En bestämmelse om detta föreslås föras in i arbetsmiljölagen. En  
  
 hänvisning till den bestämmelsen föreslås i lagen (2007:1091) om  
  
 offentlig upphandling (LOU).  
  
 Bakgrunden till förslaget är bl.a. följande. Det är ett viktigt  
  
 samhällsintresse att arbetsmiljökraven, som ytterst syftar till att  
  
 skydda liv och hälsa, upprätthålls i upphandlingar. Det får inte bli  
  
 så att arbetsmiljökraven eftersätts i konkurrensen och anbudsprövningen.  
  
 Inriktningen som vi har redovisat för våra förslag är i  
  
 stället att göra arbetsmiljö till ett konkurrensmedel. Det bör mot  
  
 den här bakgrunden inte vara ett val hos den som upphandlar om  
  
 arbetsmiljön ska beaktas eller inte. Vår slutsats är därmed att de  
  
 arbetsmiljökriterier som vi föreslår ska gälla samtliga arbetsgivare  
  
 som vill delta i offentliga upphandlingar.  
  
 De krav som vi vill ska ställas och kontrolleras är sådana grundläggande  
  
 krav som gäller alla arbetsgivare och de är inte tänkta som  
  
 utvärderings- eller tilldelningskriterier. Kraven kan också utformas  
  
 på ett relativt enkelt och lättillämpat sätt. Våra förslag utgår från att  
  
 kriterierna utformas på ett så konkret, tydligt och avgränsat sätt  
  
 som möjligt så att de ska vara enkla att tillämpa och kontrollera för  
  
 såväl den upphandlande myndigheten eller enheten som anbudsgivarna.  
  
 Det som krävs och avses kontrolleras är endast de angivna  
  
 grundkriterierna som indikerar om arbetsmiljökrav i väsentliga  
  
 hänseenden som har betydelse i upphandlingen efterlevs.  
  
 11 
  
 Sammanfattning SOU 2009:97 
  
 Förslaget anknyter till bestämmelserna i 10 kap. 2 § 4. lagen  
  
 (2007:1091) om offentlig upphandling (LOU) som innebär att en  
  
 leverantör får uteslutas från att delta i en upphandling om leverantören  
  
 har gjort sig skyldig till ett allvarligt fel i yrkesutövningen.  
  
 Denna lag genomför bestämmelser i Europaparlamentets och  
  
 rådets direktiv 2004/18/EG om samordning av förfarandena vid  
  
 offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, det  
  
 s.k. klassiska direktivet.  
  
 En kompletterande bestämmelse i enlighet med artikel 45.2  
  
 andra stycket i det direktivet föreslås därför. Vi har funnit att i  
  
 enlighet med praxis och principerna om tvingande hänsyn kan kravet  
  
 på nationell nivå göras obligatoriskt.  
  
 Vi har övervägt att även lägga fram ett förslag om uteslutning av  
  
 anbudsgivare som har fått ett lagakraftvunnet tvångsmedelsbeslut,  
  
 men funnit att regelsystemen vad gäller sanktioner och tvångsmedel  
  
 ser olika ut i de olika EES-länderna. Det kan därför vara  
  
 svårt att jämföra besluten från olika länder och rättssystem. Vi har  
  
 därför valt att enbart lämna ett förslag som är inriktat på ett  
  
 grundläggande krav om riskbedömning som alltid ska göras även av  
  
 utländska arbetsgivare som ska utföra arbete i Sverige. Förutom att  
  
 kravet i sig är grundläggande och centralt indikerar efterlevnaden av  
  
 det också att det finns en medvetenhet om arbetsmiljölagstiftningens  
  
 krav och betydelsen av att följa dem. Kravet följer dessutom av  
  
 EU:s ramdirektiv på arbetsmiljöområdet (rådets direktiv  
  
 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar  
  
 av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetslivet) och ska  
  
 därmed vara genomförd i nationell lagstiftning i samtliga EES-länder.  
  
 Skyldigheten att fortlöpande undersöka riskerna i verksamheten  
  
 anges i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen. Närmare föreskrifter om  
  
 denna skyldighet finns i 8 § Arbetsmiljöverkets föreskrifter om  
  
 systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1)  
  
 Arbetsmiljö i utbildningen  
  
 Vi föreslår att ett arbete påbörjas för att föra in arbetsmiljökunskap  
  
 i högskoleutbildningen. Som ett första steg föreslås att det förs in  
  
 sådana kunskapskrav som obligatorium på civilingenjörs- och civilekonomutbildningarna.  
  
 12 
  
 SOU 2009:97 Sammanfattning  
  
 Bakgrunden är att arbetsmiljökunskap behöver föras in i och  
  
 integreras med funktions- och verksamhetsinriktad utbildning.  
  
 Kunskaper och medvetenhet om arbetsmiljö behöver föras in i  
  
 utbildningen på olika nivåer.  
  
 En fråga är hur arbetsmiljöutbildning ska kunna föras in som ett  
  
 led i yrkesutbildningarna. Viktiga utbildningar i det avseendet är  
  
 utbildningarna av civilingenjörer och civilekonomer.  
  
 Redan Arbetsmiljökommissionen, som deltog i reformarbetet  
  
 inom arbetsmiljöområdet i början av 90-talet, föreslog att det i  
  
 civilingenjörsutbildningen skulle införas en obligatorisk grundutbildning  
  
 i arbetsmiljö på 10 poäng. Kommissionen valde ut  
  
 ingenjörer och tekniker som yrkesgrupp, eftersom de i särskilt hög  
  
 grad genom sitt kunnande och sin yrkesroll påverkar andras  
  
 arbetsmiljö. Civilingenjörer blir ofta chefer och arbetsledare och de  
  
 är med och konstruerar arbetsmiljön i egenskap av konstruktörer,  
  
 produktionstekniker och designers m.m.. Några andra viktiga  
  
 yrkesgrupper är ekonomer och lärare.  
  
 Högskolorna bestämmer kurser och kursinnehåll. Enligt uppgift  
  
 deltar endast 20 procent av de studerande på civilingenjörsutbildningen  
  
 i frivilliga kurser i arbetsmiljö.  
  
 Det kan konstateras att ILO i juni 2006 antog en konvention  
  
 (nr 187) och en rekommendation (nr 197) om ett ramverk för att  
  
 främja arbetarskydd och arbetsmiljö. I artikel 4 i konventionen  
  
 anges i fråga om ett Nationellt system för arbetsmiljöfrågor att i  
  
 det nationella systemet ska ingå bl.a. tillhandahållande av utbildning.  
  
 Enligt vår mening bör tillräcklig arbetsmiljöutbildning vara  
  
 obligatorisk i civilingenjörsutbildningen och även i civilekonomutbildningen.  
  
 Det är nödvändiga kunskaper för den som ska vara  
  
 chef och den som ska ha en funktion som konstruktör av väsentliga  
  
 delar av arbetsmiljön. ILO-konvention nr 187 innebär också som  
  
 framgår ovan ett åtagande att när det är relevant och lämpligt att  
  
 föra in sådana kompetenskrav i yrkesutbildningen.  
  
 Enligt vår uppfattning kan inte kravet på Värderingsförmåga och  
  
 förhållningssätt i examensordningen för civilingenjörsexamen anses  
  
 vara uppfyllda om inte kunskaper i arbetsmiljö på ett konstaterbart  
  
 sätt har erhållits genom direkta utbildningsmoment. Arbetsmiljökunskapen  
  
 bör emellertid kunna erhållas i en utbildning som är  
  
 bredare och där arbetsmiljö har integrerats med andra frågor på ett  
  
 bredare plan.  
  
 13 
  
 Sammanfattning SOU 2009:97 
  
 14  
  
 För civilekonomexamen bör kraven i examensordningen kompletteras  
  
 så att de överensstämmer i den här aktuella delen med  
  
 kraven i civilingenjörsexamen.  
  
 Som vi ser det är vårt förslag i den här delen ett viktigt inslag i  
  
 den övergripande tanken att göra arbetsmiljön till en strategisk  
  
 verksamhetsfråga och till ett konkurrensmedel. Som vi har framhållit  
  
 tidigare är kunskaper, medvetenhet och attityder hos ledningen  
  
 och andra strategiska befattningshavare i en verksamhet  
  
 viktiga för att arbetsmiljön på detta sätt ska få en mer strategisk  
  
 betydelse som ett konkurrensmedel.  
  
 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro i årsredovisningen  
  
 Vi bedömer att kravet på obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron  
  
 i årsredovisningarna i enlighet med årsredovisningslagen  
  
 (1995:1554) m.fl. lagar bör behållas.  
  
 Bakgrunden till förslaget är ett förslag från utredningen om  
  
 enklare redovisning i delbetänkandet Enklare redovisning  
  
 (SOU 2008:67) om att ta bort det angivna kravet.  
  
 Vi ifrågasätter utredningens uppfattning om att sjukfrånvaron  
  
 inte säger särskilt mycket om företagsledningens förmåga att driva  
  
 verksamheten. Även om ohälsa hos en enskild individ många  
  
 gånger har sin grund i helt andra omständigheter än arbetet så har  
  
 höga totala sjuktal inom en verksamhet ofta samband med förhållanden  
  
 i arbetet.  
  
 Vi är övertygade om att uppgifter om sjukfrånvaron kan, i  
  
 enlighet med de överväganden som låg bakom redovisningskravet,  
  
 vara av betydelse, bl.a. som en indikator för arbetsmiljöförhållandena,  
  
 för presumtiva kunder, leverantörer eller arbetssökande, dvs.  
  
 ha betydelse som ett styrmedel på marknaden. 
  
 Författningsförslag  
  
 1. Förslag till  
  
 lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om arbetsmiljölagen (1977:1160)  
  
 att det ska införas en ny 3 kap. 14 §1 av följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 3 kap.  
  
 14 § Den som lämnar anbud  
  
 på en tjänst i en offentlig upphandling  
  
 på vilken lagen  
  
 (2007:1091) om offentlig upphandling  
  
 är tillämplig ska uteslutas  
  
 från upphandlingen om  
  
 denne inte har fullgjort vad i  
  
 denna lag och med stöd av den  
  
 föreskrivs om skyldighet att  
  
 undersöka riskerna i verksamheten.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.  
  
 1 Tidigare 3 kap. 14 § upphävd genom 2008:934.  
  
 15 
  
 Författningsförslag SOU 2009:97  
  
 2. Förslag till  
  
 lag om ändring i lagen (2007:1091) om offentlig  
  
 upphandling  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2007:1091) om offentlig  
  
 upphandling att det ska införas en ny 10 kap. 2 a § av följande  
  
 lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 10 kap.  
  
 2 a § En bestämmelse om  
  
 uteslutning av leverantörer i vissa  
  
 fall finns i 3 kap. 14 § arbetsmiljölagen  
  
 (1977:1160).  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.  
  
 16 
  
 SOU 2009:97 Författningsförslag  
  
 3. Förslag till  
  
 förordning om ändring i arbetsmiljöförordningen  
  
 (1977:1166)  
  
 Härigenom förskrivs i fråga om arbetsmiljöförordningen  
  
 (1977:1166) att 15 § ska ha följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 15 §  
  
 Tillsynsmyndigheten ska genom  
  
 åtgärder som avses i 7 kap.  
  
 arbetsmiljölagen (1977:1160)  
  
 verka för en tillfredsställande  
  
 arbetsmiljö. Tillsynen ska inriktas  
  
 på att bevaka att arbetsgivarna  
  
 planerar och bedriver sin  
  
 verksamhet så att arbetsmiljökraven  
  
 tillgodoses. Vid tillsynen  
  
 ska en helhetsbedömning eftersträvas.  
  
 Tillsynsmyndigheten ska genom  
  
 åtgärder som avses i 7 kap.  
  
 arbetsmiljölagen (1977:1160)  
  
 verka för en tillfredsställande  
  
 arbetsmiljö. Tillsynen ska inriktas  
  
 på att bevaka att arbetsgivarna  
  
 planerar och bedriver sin  
  
 verksamhet så att arbetsmiljökraven  
  
 tillgodoses. Vid tillsynen  
  
 ska en helhetsbedömning eftersträvas.  
  
 Tillsynsmyndigheten ska planera  
  
 och tillämpa en tillsynsmetod  
  
 som innebär att samtliga arbetsställen  
  
 genomgås genom besök  
  
 under ett bestämt tidsintervall.  
  
 Arbetsställen som omfattas av en  
  
 certifiering av ledningssystem för  
  
 arbetsmiljö under ackreditering  
  
 ska vara undantagna från denna  
  
 tillsyn.  
  
 Tillsynsmyndigheten ska göra anmälan till Konsumentombudsmannen  
  
 om den finner att det finns skäl för ingripande  
  
 enligt marknadsföringslagen (2008:486) mot marknadsföring som  
  
 riktas till arbetsgivare.  
  
 I fråga om arbete som utförs i hemmet ska inspektionsbesök ske  
  
 endast på begäran av den arbetsgivare eller arbetstagare som berörs,  
  
 eller om det finns någon annan särskild anledning till det. Motsvarande  
  
 ska gälla för arbete som utförs av den som driver verksamhet  
  
 utan arbetstagare eller utan att ha annan arbetstagare  
  
 anställd än familjemedlem.  
  
 17 
  
 Författningsförslag SOU 2009:97  
  
 18  
  
 I fråga om tillsyn på fartyg gäller bestämmelser i fartygssäkerhetslagen  
  
 (2003:364) och med stöd av lagen meddelade föreskrifter  
  
 i stället för vad som sägs i denna förordning.  
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2011. 
  
 1 Utredningens arbete  
  
 1.1 Utredningens uppdrag  
  
 Utredningens uppdrag är att se över behovet av och möjligheterna  
  
 att införa styrmedel på arbetsmiljöområdet som innebär att  
  
 arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft tas till vara  
  
 genom att lyfta fram och förstärka de verksamhetsmässiga och  
  
 ekonomiska drivkrafterna av en god arbetsmiljö. Sådana styrmedel  
  
 kan enligt direktiven handla om att arbetsmiljöstandarden på olika  
  
 verksamheter bedöms och att verksamheter med ett väl fungerande  
  
 arbetsmiljöarbete eller en på ett visst sätt bedömd god arbetsmiljö  
  
 kan lyftas fram för att förstärka marknadsmekanismer t.ex. när det  
  
 gäller rekrytering av arbetskraft och konkurrensförutsättningar.  
  
 Exempel på sådana styrmedel anges vara arbetsmiljömärkning, certifiering  
  
 eller liknande marknadsorienterade styrmedel. Även styrmedel  
  
 som lyfter fram eller förstärker sambandet mellan arbetsmiljö  
  
 och verksamhetens resultat ingår i uppdraget.  
  
 Direktiven till utredningen är intagna som bilaga 1 och 2.  
  
 Utredningen har som ett deluppdrag haft att utreda möjligheterna  
  
 att koppla marknadsorienterade styrmedel till Arbetsmiljöverkets  
  
 tillsyn och att därvid beakta den tillsynsmodell som tillämpas  
  
 i Danmark med s.k. screening av arbetsställen (genomgång av  
  
 samtliga arbetsställen) och åsättande av s.k. smileys. Deluppdraget  
  
 har redovisats i delbetänkandet En ny modell för arbetsmiljötillsyn  
  
 (SOU 2009:40), där det föreslås att en ny tillsynsmodell  
  
 införs i den svenska tillsynen på arbetsmiljöområdet med den  
  
 danska modellen som förebild.  
  
 Kvarvarande frågor, dvs. utredningens uppdrag i övrigt, ska  
  
 redovisas senast den 30 november 2009.  
  
 Detta är utredningens slutbetänkande där de kvarvarande  
  
 frågorna redovisas.  
  
 19 
  
 Utredningens arbete SOU 2009:97  
  
 1.2 Utredningens arbete  
  
 Som framgår av föregående avsnitt har utredningens arbete varit  
  
 uppdelat i två etapper. Den första etappen avsåg deluppdraget om  
  
 kopplingen av marknadsorienterade styrmedel till Arbetsmiljöverkets  
  
 tillsyn, där den s.k. danska modellen för tillsyn av  
  
 arbetsmiljön skulle beaktas.  
  
 I denna andra etapp har vi arbetat vidare med det bredare uppdraget  
  
 om behovet av och möjligheterna att införa marknadsorienterade  
  
 styrmedel som skulle kunna ta till vara arbetsmiljöns potential  
  
 för ökad konkurrenskraft. En betydande del av arbetet i denna  
  
 andra etapp har, i enlighet med direktiven, bestått i att kartlägga  
  
 och beskriva de styrmedel av denna karaktär som finns och tillämpas  
  
 i Sverige och andra länder. En sådan samlad redovisning av olika  
  
 marknadsorienterade styrmedel kan utöver att vara ett underlag för  
  
 överväganden och förslag ha ett värde i sig som informations- och  
  
 inspirationskälla. Kartläggningen och beskrivningen av existerande  
  
 marknadsorienterade styrmedel kan av naturliga skäl dock inte bli  
  
 heltäckande, inom den ram som utredningen har haft till sitt förfogande.  
  
 Vi har besökt provinserna Ontario och British Columbia i  
  
 Kanada för att ta del av deras system för och arbete med arbetsmiljöfrågorna  
  
 samt deras erfarenheter av olika styrmedel. Vi har  
  
 därvid besökt Ministry of Labour och Workplace Safety  Insurance  
  
 Board of Ontario (WSIB) i Toronto samt Workers Compensation  
  
 Board of British Columbia (Work Safe BC) i Vancouver. Vi  
  
 har vidare besökt olika konferenser och seminarier för att ta del av  
  
 system och erfarenheter i andra länder. Vi har dessutom deltagit i  
  
 en konferens om upphandling.  
  
 Utredningen har utöver de institutioner som vi har träffat vid  
  
 studiebesök och resor haft kontakter med Afa Försäkring Aktiebolag,  
  
 Prevent, Föreningen Svensk Företagshälsovård, Europeiska  
  
 arbetsmiljöbyrån m.fl. aktörer inom arbetsmiljöområdet för att  
  
 inhämta uppgifter om och synpunkter på de frågor som utredningen  
  
 har haft att utreda och överväga.  
  
 Utredningen har, som redan redovisades i delbetänkandet,  
  
 medverkat bl.a. vid ett seminarium med forskare m.fl. från Storbritannien  
  
 verksamma inom det engelska s.k. Foresightprojektet,  
  
 en bred kartläggning av olika faktorer av betydelse för hälsa och  
  
 säkerhet, anordnat av Arbetsmarknadsdepartementet.  
  
 20 
  
 SOU 2009:97 Utredningens arbete  
  
 21  
  
 Vi har med utgångspunkt från vår kartläggning kommit fram till  
  
 att det finns starka skäl att försöka förstärka nuvarande styrmedel  
  
 med ytterligare marknadsincitament för göra arbetsmiljön i större  
  
 utsträckning till ett konkurrensmedel och arbetsmiljöarbetet till en  
  
 viktigare del i företags och andra verksamheters strategiska arbete.  
  
 Våra överväganden och slutsatser leder fram till ett antal förslag.  
  
 Utredningen har haft gemensamma sammanträden med experterna  
  
 och referensgruppen. Samrådet med arbetsmarknadens parter  
  
 och berörda myndigheter har därmed huvudsakligen skett genom  
  
 redovisning och diskussioner vid dessa sammanträden. 
  
 2 Principiella utgångspunkter för  
  
 arbetsmiljöarbetet  
  
 2.1 Arbetsmiljöarbetet – en strategisk del av  
  
 verksamheten  
  
 I takt med att arbetsmiljöfrågorna vidgades till det psykiska och  
  
 sociala området och vidare till frågor om arbetets organisation och  
  
 innehåll blev kopplingen till verksamhetsfrågorna i övrigt tydligare.  
  
 Å ena sidan får det betydelse för arbetsmiljön hur verksamheter  
  
 organiseras och bedrivs och å andra sidan får krav på arbetsmiljön  
  
 betydelse för verksamhetens organisation, drift och resultat.  
  
 Länge betraktades, och fortfarande betraktas i många fall,  
  
 arbetsmiljöfrågorna enbart från ett individperspektiv, dvs. de  
  
 begränsas till frågor om individens hälsa och säkerhet. Som framhålls  
  
 bl.a. i Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådets första rapport1 är  
  
 verksamhetsperspektivet inte tillräckligt uppmärksammat. Detta  
  
 avser hur arbetsmiljön påverkar bl.a. kvalitet, störningar och produktivitet.  
  
 I rapporten anges som exempel att många arbetsmiljöfaktorer  
  
 såsom störande buller, olämpliga arbetsställningar, vibrationer,  
  
 relativt små avvikelser från optimal temperatur och icke  
  
 optimal belysning var och en kan orsaka en markant försämring av  
  
 prestationsförmågan, och en därmed motsvarande produktivitets eller  
  
 kvalitetsförlust. Vidare framhålls att psykologiska faktorer och  
  
 förhållanden i arbetets organisering kan vara minst lika betydelsefulla,  
  
 men det finns få studier som undersökt deras kvantitativa  
  
 effekter på kvalitet och produktivitet.  
  
 Människan är en känslig komponent i ett verksamhetssystem,  
  
 och prestationsförmågan minskar påtagligt om arbetsmiljön brister.  
  
 Enligt rapporten pekar ny forskning på att arbetsmiljöns effekter  
  
 på kvalitet och produktivitet har påtagligt större ekonomisk bety1  
  
 God arbetsmiljö – en framgångsfaktor? (SOU 2009:47). Se bl.a. kapitlet Hur påverkar  
  
 arbetsmiljön kvalitet och produktivitet?  
  
 23 
  
 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet SOU 2009:97  
  
 delse än personalekonomiska faktorer. En förutsättning för att  
  
 kunna utnyttja arbetsmiljöförbättringarnas potential för ökad  
  
 effektivitet är emellertid god kunskap om hur sambanden fungerar.  
  
 Slutsatsen i rapporten är att förbättringar av arbetsmiljön i  
  
 många fall är en fungerande strategi för att öka verksamheters  
  
 effektivitet genom högre kvalitet och produktivitet, och att de  
  
 företag och organisationer som genomför kunskapsbaserade  
  
 arbetsmiljöförbättringar därför skaffar sig konkurrensfördelar.  
  
 Med betoning av helhetssynen på arbetsmiljöfrågorna har det  
  
 blivit allt tydligare att arbetsmiljöfrågorna inte kan behandlas som  
  
 sidovagnsfrågor i verksamheten. De är strategiska verksamhetsfrågor.  
  
 Detta kom också till uttryck i reformeringen av arbetsmiljölagstiftningen  
  
 i slutet på åttiotalet och början av nittiotalet (se  
  
 bl.a. prop. 1986/87:100, bilaga 12 och prop. 1990/91:140). Kraven  
  
 på ett s.k. systematiskt arbetsmiljöarbete, som innebär att arbetsgivaren  
  
 ska systematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten  
  
 på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller föreskrivna  
  
 krav på en god arbetsmiljö, infördes i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen.  
  
 Dessa krav bygger på att arbetsmiljöfrågorna bör integreras  
  
 i verksamhetsstyrningen och finnas med vid strategiska beslut  
  
 om verksamheten.  
  
 Detta synsätt har varit vägledande för inriktningen av arbetsmiljöpolitiken  
  
 och har poängterats i utredningar och översyner  
  
 sedan det introducerades2. Det kan emellertid diskuteras hur väl  
  
 detta har slagit i genom i praktiken.  
  
 Vårt uppdrag är att se över behovet och möjligheterna att införa  
  
 styrmedel som innebär att arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft  
  
 tas till vara genom att lyfta fram och förstärka de  
  
 verksamhetsmässiga och ekonomiska drivkrafterna av en god  
  
 arbetsmiljö. Detta är således den centrala uppgiften för marknadsorienterade  
  
 styrmedel. Sambandet mellan arbetsmiljön och verksamheten  
  
 i övrigt och dess resultat ska förtydligas. Incitamenten  
  
 för att arbeta med arbetsmiljön och förbättra den ska därmed ökas.  
  
 Därigenom kan arbetsmiljöfrågorna lyftas upp och bli viktigare för  
  
 alla och en var och en bra arbetsmiljö kan om de rätta marknadsförutsättningarna  
  
 föreligger bli ett konkurrensmedel på olika  
  
 marknader.  
  
 2 Se bl.a. Promemorian Långsiktig verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv – En  
  
 handlingsplan för att förnya arbetsmiljöarbetet (Ds 2001:28) samt Promemorian arbetsmiljön  
  
 och utanförskapet  en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16)  
  
 24 
  
 SOU 2009:97 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet  
  
 Marknadsorienterade styrmedel för att åstadkomma eller bidra  
  
 till detta kan inriktas mot antingen marknadens utbudssida eller  
  
 efterfrågesida.  
  
 Effekterna av sådana styrmedel är naturligtvis beroende av att  
  
 det finns ett intresse av eller en efterfrågan på en god arbetsmiljö.  
  
 En sådan efterfrågan kan uppstå om t.ex. den som söker arbete på  
  
 arbetsmarknaden väger in arbetsmiljön i sitt arbetssökande och i  
  
 sitt slutliga val av arbetsgivare, en konsument som ska förvärva en  
  
 vara eller en tjänst väger in om varan eller tjänsten har framställts av  
  
 ett företag med god arbetsmiljö eller den som vill lägga ut ett uppdrag  
  
 tar hänsyn till arbetsmiljön hos uppdragstagaren. I sådana fall  
  
 kan det bli en marknadseffekt, dvs. ett behov uppstå att visa en  
  
 positiv bild av verksamhetens arbetsmiljö. Ett marknadsstyrt  
  
 system skulle också kunna bygga på negativa incitament för dem  
  
 med dåliga arbetsmiljöer, dvs. att dessa arbetsgivare bestraffas eller  
  
 utestängs från marknaden. Det är så att säga den andra sidan av  
  
 myntet.  
  
 En ökad efterfrågan kräver förmodligen ökade kunskaper, hos  
  
 både företagsledningar respektive andra verksamhetsutövare och  
  
 enskilda personer, om vad arbetsmiljön står för i allmänhet och en  
  
 ökad medvetenhet om arbetsmiljöns betydelse för såväl hälsa och  
  
 säkerhet som verksamheten i sig. Det finns anledning att fundera  
  
 över behovet av utbildning, kunskapsspridning och opinionsbildande  
  
 insatser där såväl statens som arbetsmarknadsparternas  
  
 roller bör diskuteras.  
  
 I våra överväganden kommer vi att återkomma till hur efterfrågesidan  
  
 skulle kunna påverkas.  
  
 När det gäller utbudssidan handlar det om hur arbetsmiljön kan  
  
 redovisas och visas mot en marknad där det finns en efterfrågan på  
  
 en god arbetsmiljö.  
  
 Marknadskrafterna är ofta kopplade till ekonomiska motiv. Att  
  
 kunna visa att arbetsmiljön ger positiva resultat i ekonomiska eller  
  
 kvalitativa termer ökar naturligtvis arbetsmiljöns betydelse som  
  
 konkurrensmedel. Ekonomiska drivkrafters betydelse direkt eller  
  
 indirekt som marknadsorienterade styrmedel finns det därför  
  
 anledning att belysa. I utredningens direktiv anges också att även  
  
 styrmedel som lyfter fram eller förstärker sambandet mellan  
  
 arbetsmiljö och verksamhetens resultat ingår i uppdraget. Det kan  
  
 finnas intresse hos företag och andra verksamheter att såväl inåt  
  
 som utåt visa sådana samband.  
  
 25 
  
 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet SOU 2009:97  
  
 Den demografiska utvecklingen, med en ökad andel äldre i  
  
 befolkningen och en minskad andel i yrkesverksamma åldrar, kan  
  
 inom många yrkesområden leda till en brist på arbetskraft, vilket  
  
 skulle kunna skärpa konkurrensen om arbetskraften och intresset  
  
 att visa upp en god arbetsmiljö. För att få marknaden att fungera  
  
 som en drivkraft på utbudssidan, dvs. för de som driver företag och  
  
 andra verksamheter, behövs liksom när det gäller efterfrågesidan  
  
 ökade kunskaper och en ökad medvetenhet om arbetsmiljöns betydelse.  
  
 Olika instrument kan behövas för att förstärka sambanden  
  
 med verksamhetens planering, drift och resultat samt t.ex. goodwill-värdet  
  
 av en god arbetsmiljö. Frågor om arbetsmiljöns betydelse  
  
 för lönsamhet och kvalitet hos verksamheter, produkter och  
  
 tjänster blir viktiga.  
  
 2.2 Arbetsmiljön – ett konkurrensmedel  
  
 Ett ekonomiskt perspektiv på arbetsmiljön  
  
 Vi har i föregående avsnitt berört ekonomiska motiv för arbetsmiljöarbetet.  
  
 Det är uppenbart att om arbetsmiljökraven påverkar  
  
 hur verksamheten ska organiseras och bedrivas så har den betydelse  
  
 för verksamhetens utfall och resultat.  
  
 Däremot är, som framhålls i Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådets  
  
 första rapport3, nästa steg – att framgången innebär en ökad  
  
 lönsamhet i monetär mening – svårt att dokumentera. I rapporten  
  
 sägs bl.a. följande:  
  
 Den begränsade forskning som finns bygger generellt på osäkra metoder  
  
 och skakiga underlag, och vissa forskare går så långt som till att  
  
 säga att det inte någonsin kommer att vara möjligt att på ett trovärdigt  
  
 sätt argumentera för att exempelvis ergonomiska insatser är monetärt  
  
 lönsamma. Den som vill argumentera för att arbetsmiljöarbetet måste  
  
 vara en naturlig del av företagens kärnverksamhet skulle kanske i den  
  
 sitsen stå sig bättre genom att lämna de finansiella kalkylerna och i  
  
 stället framhålla arbetsmiljöns betydelse för företagets framgång på  
  
 strategiskt viktiga områden som kvalitet, kreativitet och socialt ansvar.  
  
 Enligt rapporten går det emellertid att diskutera ekonomiska  
  
 fördelar av tre olika slag, kostnader som företaget sparar in, exempelvis  
  
 genom att reducera sjukskrivning, kostnader som företaget  
  
 undviker, exempelvis genom att utbilda personalen i tid för nya  
  
 3 Se fotnot 1. Se bl.a. kapitlet Arbetsmiljö, arbetshälsa, framgång, lönsamhet..  
  
 26 
  
 SOU 2009:97 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet  
  
 arbetsuppgifter så att produktionen inte bromsas upp, och, som det  
  
 tredje slaget, en ökad potential för att tjäna nya pengar, exempelvis  
  
 genom att skapa en arbetsmiljö som främjar kreativitet.  
  
 Slutsatserna när det gäller arbetsmiljö och ekonomi uttrycks i  
  
 Kunskapsrådets rapport på följande sätt:  
  
 Nåväl; ledar en god arbetsmiljö till framgång? Ja, det finns en övertygande  
  
 grund för att tro på att en god arbetsmiljö, förverkligat genom  
  
 ett systematiskt arbetsmiljöarbete och inte–grerat i övrig kärnverksamhet,  
  
 är en framgångsfaktor för indikatorer som de flesta företag  
  
 och organisationer gärna maximerar (tabell 1); både ganska konkreta  
  
 storlekar som hälsa, närvaro och produktivitet, och mera svårfångade  
  
 mått som kreativitet, innovationskraft och återhämtningsförmåga efter  
  
 kriser /---/  
  
 Är en god arbetsmiljö då lönsam i monetär mening? Det är troligt  
  
 att vissa typer av arbetsmiljöinsatser är lönsamma, med tanke på att  
  
 flera av de framgångsindikatorer som arbetsmiljön kan påverka förmodligen  
  
 är förknippade med besparingar, effektivare produktion eller  
  
 bättre produkter. Andra insatser är kanske inte lönsamma, men  
  
 genomförs ändå av företagen av strategiska skäl, eller helt enkelt därför  
  
 att samhället lägger tvång. I dag har inte forskningen en tydlig bild av  
  
 vilka arbetsmiljöinsatser som är lönsamma, hur lönsamma de är och  
  
 hur man kan optimera lönsamheten. Eller av vilka arbetsmiljöinsatser  
  
 som inte är lönsamma, men kanske ändå leder till framgång. I vilket  
  
 fall som helst är frågor om lönsamhet i monetära termer mycket svåra  
  
 att besvara med bara något så när trovärdiga siffror.  
  
 Man kanske ska låta bli?  
  
 När ekonomiska perspektiv diskuteras i detta betänkande och i  
  
 Kunskapsrådets rapport diskuteras närmast arbetsmiljöns betydelse  
  
 för företagen, det företagsekonomiska perspektivet. En dålig  
  
 arbetsmiljö medför naturligtvis kostnader även för samhället och  
  
 individen. I den s.k. tankeramen4 (i fortsättningen används detta  
  
 begrepp för den angivna promemorian) berörs arbetsmiljöns och  
  
 arbetsmiljöarbetets konsekvenser för såväl individen som samhället  
  
 och företagen.  
  
 I detta betänkande kommer som sagt av naturliga skäl fokus,  
  
 liksom det har varit för Kunskapsrådet, att vara på arbetsmiljöns  
  
 konsekvenser för företagen och andra verksamheter.  
  
 Huruvida ekonomin i form av minskade eller undvikna kostnader  
  
 eller möjligheter till ökad förtjänst är en drivkraft för verksamheterna  
  
 är beroende av flera faktorer. Bland de viktigare finns attityder  
  
 till och kunskaper om arbetsmiljö och dess konsekvenser,  
  
 4 Arbetsmiljön och utanförskapet – en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken  
  
 (Ds 2008:16), kapitel 5 Arbetsmiljö och ekonomi.  
  
 27 
  
 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet SOU 2009:97  
  
 mätbarheten och vad som redovisas i t.ex. bokföring och årsredovisningen  
  
 samt allmänt den ekonomiska situationen i företaget i  
  
 fråga. I en undersökning som redovisas i tankeramen (sid. 117)  
  
 angav endast 10 procent av företagen att ökad lönsamhet var en  
  
 drivkraft för att vidta åtgärder för ökad hälsa och säkerhet för de  
  
 anställda. Förmodligen är intresset större i dag, men det finns  
  
 anledning att fundera närmare över hur ekonomiska drivkrafter kan  
  
 förstärkas. Den genomgång av forskningen om arbetsmiljön och  
  
 dess ekonomiska effekter samt de överväganden och slutsatser som  
  
 Kunskapsrådet gör i sin delrapport bör därvid beaktas. Vi kommer  
  
 för utredningens del att återkomma till en beskrivning av ekonomiska  
  
 drivkrafter i kapitel 4 Marknadsorienterade styrmedel.  
  
 2.3 Statens och andra aktörers roller på  
  
 arbetsmiljöområdet  
  
 I enlighet med statens grundläggande ansvar för medborgarnas liv  
  
 och hälsa (det s.k. offentliga åtagandet) har staten ett grundläggande  
  
 ansvar för hälsa och säkerhet inom arbetslivet. Ansvaret  
  
 fullgörs bl.a. genom en tvingande offentligrättslig skyddslagstiftning  
  
 som ställer upp krav på förebyggande åtgärder.  
  
 Kopplat till statens ansvar för en ändamålsenlig lagstiftning  
  
 finns ett ansvar för att lagstiftningen efterlevs, dvs. att det finns en  
  
 effektiv myndighetstillsyn.  
  
 Samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare i det lokala  
  
 arbetsmiljöarbetet är en av grundpelarna som arbetsmiljölagstiftningen  
  
 vilar på och som kommer till uttryck i sjätte kapitlet  
  
 arbetsmiljölagen. Statens roll är mer begränsad här. Staten har sett  
  
 till att det finns ett regelsystem om samverkansorganisation med  
  
 skyddsombud m.m. Denna del av lagstiftningen är företrädesvis av  
  
 arbetsrättslig karaktär.  
  
 Det är i det lokala arbetet på arbetsplatserna i samverkan mellan  
  
 arbetsgivare och arbetstagare och deras representanter som arbetsmiljöarbetet  
  
 bedrivs. Parterna har också en roll när det gäller  
  
 utbildning, opinionsbildning, informationsverksamhet samt kunskapsbildning  
  
 och kunskapsspridning. Kollektivavtal om arbetsmiljö  
  
 täcker endast en del av arbetsmarknaden och de har varierande  
  
 karaktär. Det har under tidernas lopp skett en växelverkan  
  
 mellan statens och parternas insatser, mellan lag och avtal.  
  
 28 
  
 SOU 2009:97 Principiella utgångspunkter för arbetsmiljöarbetet  
  
 29  
  
 I övrigt hänvisar vi till redovisningen i avsnitt 4.5 sid. 106–112 i  
  
 tankeramen.  
  
 Parterna har både branschvis och centralt ett omfattande samarbete  
  
 i arbetsmiljöfrågor. Detta utgör en viktig utgångspunkt att  
  
 bygga vidare på. Dialogen bör baseras på forskning och beprövad  
  
 erfarenhet på området. Forskare och experter på arbetsmiljöområdet  
  
 bör ta en aktiv del i denna dialog.  
  
 På en marknad finns aktörer på såväl utbuds- som efterfrågesidan.  
  
 Samspelet dem emellan konstituerar marknadskrafterna och  
  
 de styrs av olika marknadsmekanismer där tillgång och efterfrågan  
  
 är de avgörande faktorerna. Om och i så fall på vilket sätt staten ska  
  
 lägga sig i vad som sker på marknaden är en kontroversiell och politisk  
  
 fråga. På konsumentområdet t.ex. finns det skyddslagstiftning  
  
 liksom det finns lagstiftning som reglerar arbetsmarknaden.  
  
 Skyddslagstiftningen finns där för att skydda den svagare parten  
  
 och därmed skapa en balanserad och välfungerande marknad.  
  
 Vi kommer i våra avslutande överväganden och förslag att återkomma  
  
 till en diskussion om statens roll när det gäller marknadsorienterade  
  
 styrmedel. 
  
 3 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 3.1 Allmänt om marknadsorienterade styrmedel  
  
 Enligt våra direktiv ska vi se över behovet av och möjligheterna att  
  
 införa styrmedel på arbetsmiljöområdet som innebär att arbetsmiljöns  
  
 potential för ökad konkurrenskraft tas till vara genom att  
  
 lyfta fram och förstärka de verksamhetsmässiga och ekonomiska  
  
 drivkrafterna av en god arbetsmiljö. Det sägs vidare att sådana  
  
 styrmedel kan handla om att arbetsmiljöstandarden på olika verksamheter  
  
 bedöms och att verksamheter med ett väl fungerande  
  
 arbetsmiljöarbete eller en på ett visst sätt bedömd god arbetsmiljö  
  
 kan lyftas fram för att förstärka marknadsmekanismer t.ex. när det  
  
 gäller rekrytering av arbetskraft och konkurrensförutsättningar.  
  
 Som exempel på sådana styrmedel anges arbetsmiljömärkning, certifiering  
  
 eller liknande marknadsorienterade styrmedel. Även styrmedel  
  
 som lyfter fram eller förstärker sambandet mellan arbetsmiljö  
  
 och verksamhetens resultat ingår i uppdraget.  
  
 Som vi redan har varit inne på i föregående avsnitt karakteriseras  
  
 en marknad av att det finns en efterfrågan och ett utbud. Marknadsmekanismerna  
  
 styr hur marknaden fungerar. Förhållandet  
  
 mellan tillgång och efterfrågan på en vara eller en tjänst gör att det  
  
 uppstår en brist eller överskott på marknaden och bestämmer därigenom  
  
 hur attraktiv varan eller tjänsten är, vilket bl.a. visar sig i  
  
 priset på varan eller tjänsten.  
  
 Tanken bakom marknadsorienterade styrmedel på arbetsmiljöområdet  
  
 är att utnyttja drivkrafterna som finns på en marknad så  
  
 att arbetsmiljön kan bli ett konkurrensmedel på denna marknad.  
  
 Detta ska i sin tur innebära ett incitament för ett förstärkt och vidgat  
  
 arbetsmiljöarbete, där arbetsmiljön blir viktigare även från verksamhetssynpunkt.  
  
 Som vi diskuterar i kapitel 2 bestämmer efterfrågan  
  
 på en god arbetsmiljön, eller annorlunda uttryckt hur bety31 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 delsefull och attraktiv den är, i väldigt stor utsträckning hur starkt  
  
 marknadsincitamentet blir.  
  
 Innebörden i begreppet marknadsorienterade styrmedel har diskuterats  
  
 i utredningen bl.a. med vår expert- och referensgrupp. Det  
  
 finns en viss tveksamhet hos många mot begreppet och mot att  
  
 använda sådana styrmedel då man ser en fara i att arbetsmiljöfrågorna  
  
 blir beroende av ett marknadstänkande, dvs. ett beroende  
  
 av marknadskrafterna och därvid en efterfrågan på en marknad.  
  
 Arbetsmiljöfrågorna förutsätts därvid att stå på egna ben, dvs. att  
  
 vara motiverade av att riskerna för olycksfall och ohälsa i arbetet  
  
 ska minimeras och hälsan överhuvudtaget förbättras oberoende av  
  
 om det innebär en marknadsfördel eller inte.  
  
 Som vi ser det ska marknadsorienterade styrmedel ses som ett  
  
 kompletterande styrmedel för att förstärka de drivkrafter som  
  
 redan finns för en bättre arbetsmiljö. Det innebär att de också ska  
  
 verka för att förstärka verksamhetsperspektivet som vi har redovisat  
  
 i föregående kapitel. Detta innebär inte att säkerhets- och hälsomotivet  
  
 ska förminskas. Det finns enligt vår mening ingen motsättning  
  
 mellan det vi kan kalla hälsoperspektivet och verksamhetsperspektivet.  
  
 Det finns i stället ett starkt samband dem emellan vilket  
  
 innebär att de är ömsesidigt beroende av varandra.  
  
 Det finns ingen kristallklar avgränsning av begreppet marknadsorienterade  
  
 styrmedel. Vi har i vår kartläggning och genomgång av  
  
 sådana styrmedel valt att utgå från syftet med dem, vilket är att  
  
 göra arbetsmiljön till ett konkurrensmedel. Vi har intagit en ickerestriktiv  
  
 inställning för att kunna fånga upp alla sådana styrmedel  
  
 eller åtgärder som kan eller skulle kunna förstärka de marknadsmässiga  
  
 motiven för arbetsmiljön och arbetsmiljöarbetet.  
  
 En särskild fråga är hur relevanta sådana styrmedel är inom den  
  
 offentliga sektorn. Även om myndigheter och andra organ inom  
  
 den sektorn inte direkt konkurrerar med varandra i sina respektive  
  
 verksamheter konkurrerar de emellertid ofta om samma arbetskraft.  
  
 Det kan naturligtvis ifrågasättas vilken roll staten ska ha när det  
  
 gäller marknadsorienterade styrmedel. Om marknadskrafterna fungerar  
  
 så kan de förväntas att av sig själva styra mot det som är bäst  
  
 för verksamheten och arbetsmiljön. I begreppet marknadsorienterade  
  
 styrmedel ligger per definition närmast att utnyttja de s.k.  
  
 fria marknadskrafterna till att lyfta fram arbetsmiljöfrågorna. Det  
  
 är emellertid ingen tvekan om att effekterna av marknadskrafterna  
  
 32 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 kan påverkas genom olika åtgärder som lyfter fram och förstärker  
  
 dessa krafter.  
  
 Vi kommer att återkomma till statens roll under våra överväganden.  
  
 Redan nu kan påminnas om att vårt förslag i delbetänkandet  
  
 att införa en ny modell för arbetsmiljötillsyn, baserat på den  
  
 danska modellen för tillsyn, innebär att koppla ett marknadsorienterat  
  
 styrmedel (visandet av tillsynsresultat mot en marknad) till  
  
 den offentliga tillsynen.  
  
 I fortsättningen av det här kapitlet beskriver vi sådana marknadsorienterade  
  
 styrmedel som används i dag eller har redovisats i  
  
 litteraturen och forskningen eller på annat sätt. Våra källor är litteratur-  
  
 och forskningssammanställningar, webbplatser, konferenser  
  
 och studiebesök, t.ex. till Kanada. Vår ambition har varit att hitta  
  
 och beskriva så många relevanta styrmedel av den här karaktären  
  
 som möjligt, som underlag och inspiration för våra överväganden  
  
 och förslag. Inom den begränsade ram som en sådan här utredning  
  
 har till sitt förfogande kan en sådan redovisning av naturliga skäl  
  
 dock inte bli fullständig eller uttömmande.  
  
 3.2 Certifiering  
  
 I utredningens delbetänkande (avsnitt 2.3.2 och bilaga 2) finns en  
  
 närmare beskrivning av certifiering och olika certifieringsordningar.  
  
 Där framgår bl.a. följande:  
  
 Certifiering är en oberoende granskning av att en produkt,  
  
 tjänst, person eller verksamhet uppfyller vissa krav, där granskningen  
  
 vid ett positivt resultat leder till att ett särskilt intyg, ett s.k.  
  
 certifikat, utfärdas. Certifieringen bygger på kravdokument i form  
  
 av nationella eller internationella standarder eller andra allmänt  
  
 accepterade dokument eller regler. Certifieringens huvudsakliga  
  
 syfte är att på ett oberoende sätt visa för kunder, uppdragsgivare/beställare,  
  
 ägare, anställda eller andra intressenter att de aktuella  
  
 kraven är uppfyllda, dvs. certifieringen ska fungera på en marknad och  
  
 kan därmed sägas vara just ett marknadsorienterat styrmedel. En certifiering  
  
 kan naturligtvis också användas internt i en verksamhet för att  
  
 följa och bekräfta nuläget och utvecklingen.  
  
 Certifiering är oftast frivillig och bygger på avtal och vilar därmed  
  
 på civilrättslig grund. Certifiering kan emellertid i vissa fall vara av  
  
 mer offentligrättslig karaktär genom att den är kopplad till möjligheten  
  
 att erhålla en förmån eller motsvarande, t.ex. minskad energi33 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 skatt. I den danska modellen är arbetsmiljöcertifiering kopplad till  
  
 den offentliga tillsynen genom att ett arbetsmiljöcertifikat är en  
  
 förutsättning för att ett företag ska kunna erhålla en grön smiley  
  
 med krona och därmed inte behöva omfattas av den danska screeningordningen.  
  
 Vi har i våra överväganden om en ny tillsynsmodell i avsnitt 3.1  
  
 (sid. 65) i delbetänkandet angivit att vår avsikt var att i utredningens  
  
 fortsatta arbete närmare diskutera certifieringens roll på  
  
 arbetsmiljöområdet som ett marknadsorienterat styrmedel och  
  
 därvid även dess eventuella roll i tillsynssystemet. Vi kommer i våra  
  
 överväganden och förslag i kapitel 4 återkomma till frågan om certifieringens  
  
 roll i tillsynen samt även i övrigt. En fråga som vi har  
  
 tittat närmare på är kostnader och andra konsekvenser av en certifiering.  
  
 Innan vi tittar närmare på kostnadssidan finns det anledning  
  
 att fundera över motiven till att verksamheter väljer certifiering.  
  
 Motiven för certifiering  
  
 När företag har tillfrågats om skälet till att de frivilligt har certifierat  
  
 sig så fås ofta motiveringar som vi vill ha ett kvitto på att vi är  
  
 bra eller vi vill visa personalen att vi bryr oss om den. Det ligger  
  
 i dessa fall nära till hands att dra slutsatsen att verksamheten redan  
  
 innan certifieringen hade en bra arbetsmiljö men att det finns ett  
  
 behov av att kunna styrka och visa detta.  
  
 Hur stort behöver incitamentet vara för att få företag, som har  
  
 mindre bra arbetsmiljö, att certifiera sig?  
  
 Om ett företag har brister i sitt ledningssystem och sin faktiska  
  
 arbetsmiljö så är sannolikt kostnaderna för de interna arbetsmiljöförbättrande  
  
 insatserna mångfaldigt större än kostnaderna för själva  
  
 certifieringen.  
  
 Ett företag torde ha bättre förutsättningar att få grepp om sina  
  
 arbetsmiljöproblem, utan att riskera att få dåligt rykte, om man  
  
 själv tar initiativ till att lösa dessa t.ex. genom att certifiera sig, än  
  
 om missförhållanden vad gäller arbetsmiljön uppdagas vid en  
  
 inspektion.  
  
 Certifiering kan naturligtvis i vissa fall vara ett de facto-krav.  
  
 Det kan vara ett krav som har ställts upp för att få ett entreprenaduppdrag  
  
 eller liknande.  
  
 34 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 I de flesta situationer kommer det att handla om att väga motiven  
  
 för och fördelarna med certifiering mot kostnaderna. I det följande  
  
 har vi gjort ett försök att ange kostnaderna i ett antal typfall.  
  
 Kostnader för certifiering av ledningssystem för arbetsmiljö m.m.  
  
 Kostnaderna för en certifiering av ett ledningssystem för arbetsmiljö  
  
 är bl.a. beroende av verksamhetens storlek. Nedan redovisas  
  
 fyra exempel på kostnader vid certifiering. Underlaget till exempel  
  
 1 och 2 bygger på offerter som är lämnade av tre olika certifieringsorgan  
  
 och är sammanställt av SWEDAC. Exempel 3 och 4  
  
 avser certifiering av ledningssystem mot ISO 14001 (miljöcertifiering)  
  
 och OSHAS 18001 (arbetsmiljöcertifiering) i ett paket, vilket  
  
 är ett vanligt alternativ.  
  
 Underlaget till exempel 3 och 4 är uppskattningar gjorda av ett  
  
 certifieringsorgan respektive ett företag som genomgått en certifiering.  
  
 Utöver de i det följande redovisade kostnaderna tillkommer  
  
 företagets egna kostnader för t.ex. deltagande av personal vid förberedelse  
  
 och genomförande av certifieringen.  
  
 Kostnaderna för certifiering i de angivna exemplen har beräknats  
  
 för genomförande av de olika delarna i en certifieringscykel  
  
 som normalt omfattar en treårsperiod.  
  
 Certifieringscykeln  
  
 Certifieringsrevisionen innebär en dokumentgranskning och besök på  
  
 plats hos företaget..  
  
 Uppföljning år 1 (uppföljande revision) innebär besök på plats. Den  
  
 uppföljande revisionen tar ungefär 1/3 av tiden för certifieringsrevisionen.  
  
 Uppföljning år 2 (uppföljande revision) innebär besök på plats. Den  
  
 uppföljande revisionen tar ungefär 1/3 av tiden för certifieringsrevisionen.  
  
 Förnyelse av certifikat år 3 (förnyelserevision) innebär besök på plats  
  
 och tar ungefär 2/3 av tiden för certifieringsrevisionen.  
  
 35 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 En certifiering kan utgöra en certifiering i sig (ny certifiering) eller en  
  
 certifiering som komplement till en annan befintlig certifiering t.ex. ett  
  
 certifierat ledningssystem för kvalitet och/eller miljö.  
  
 En certifiering som är en komplettering i förhållande till en  
  
 annan certifiering innebär en kombinerad revision av ledningssystemet  
  
 för arbetsmiljö och det andra systemet.  
  
 Nedan följer fyra exempel på kostnadsberäkningar rörande certifiering  
  
 av ledningssystem för arbetsmiljö. Kostnaderna vad gäller  
  
 resor och specifika förhöjda kringkostnader har inte närmare  
  
 bedömts. Kostnaderna varierar från företag till företag beroende på  
  
 lokalisering och komplexitet i verksamheten.  
  
 Exempel 1  
  
 Mekanisk industri med 15 anställda och som är geografiskt lokaliserad  
  
 i närheten av certifieringsorganet.  
  
 Totalkostnad för de första 3 åren (tkr)  
  
 Ny certifiering av ledningssystem för arbetsmiljö 4575  
  
 Utökning med ledningssystem för arbetsmiljö 3055  
  
 Exempel 2  
  
 Mekanisk industri med 125 anställda och som är geografiskt lokaliserad  
  
 i närheten av certifieringsorganet). Totalkostnad för de första  
  
 3 åren (tkr)  
  
 Ny certifiering av ledningssystem för arbetsmiljö 110175  
  
 Utökning med ledningssystem för arbetsmiljö 80120  
  
 36 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 Exempel 3  
  
 Ett företag med cirka 50 anställda (uppskattad kostnad ) (tkr)  
  
 Utökning av certifiering 60  
  
 Ny certifiering 70–90  
  
 Uppföljning år 1 25  
  
 Uppföljning år 2 25  
  
 Förnyelse av certifikat år 3 etc. 50  
  
 Exempel 4  
  
 En högskola med cirka 1 000 anställda (ett verkligt fall)(tkr);  
  
 Certifiering 320  
  
 Uppföljning år 1 120  
  
 Uppföljning år 2 120  
  
 Förnyelse av certifikat år 3 etc. 160  
  
 Fördelning av certifikat på olika företag  
  
 Nedan redovisas fördelningen av arbetsmiljöcertifieringar på olika  
  
 företagsstorlekar.  
  
 37 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 ad arbetsmiljö de som arbetar i  
  
 för 
  
 Certifikaten fördelar sig relativt jämnt mellan olika branscher.  
  
 3.3 
  
 nsibility, CSR) eller  
  
 Figur 3.1 Fördelning av certifikat i förhållande till antal anställda inom  
  
 organisationen (Uppgifter baserade på information från ackrediterade  
  
 certifieringsorgan i Sverige, november 2009). Totalt har  
  
 328 certifikat utfärdats.  
  
 mer än 28 st anställda 
  
 38 % 
  
 1 till 49 st anställda 
  
 39 % 
  
 50 till 249 st anställda 
  
 33 % 
  
 mer än 28 st anställda 
  
 38 % 
  
 1 till 49 st anställda 
  
 39 % 
  
 50 till 249 st anställda 
  
 33 % 
  
 Även om antalet utfärdade certifikat är störst vad beträffar små  
  
 företag och minst vad beträffar stora företag så är det stora antalet  
  
 anställda, som arbetar i en certifier 
  
 etag med mer än 250 anställda.  
  
 Företagens sociala ansvar  
  
 (Corporate Social Respo 
  
 Socialt ansvarstagande  
  
 Idén om företagens sociala ansvar, ett slags samhällsansvar, har växt  
  
 fram i olika internationella sammanhang. Under mitten av nittiotalet  
  
 väcktes frågan i samband med stora omstruktureringar inom  
  
 industrin i Europa då det handlade om följderna av friställningar  
  
 och social utslagning. Inom EU har frågan diskuterats sedan millennieskiftet  
  
 inledningsvis inom ramen för Lissabonstrategin för  
  
 38 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 l ekonomi 
  
 porate Social Responsibility, dvs.  
  
 CS 
  
 ga hänsyn i sin verksamhet och i sin samverkan  
  
 med intressenterna.  
  
 , konsumenter och leverantörer. I grönboken  
  
 säg 
  
 ch bättre  
  
 arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.  
  
 bala miljöfrågor samt korruptio 
  
 bli ett kompetenscentrum för företagens sociala  
  
 an 
  
 tillväxt och hållbar utveckling. Det grundläggande synsättet har  
  
 varit att långsiktigt hållbar utveckling måste omfatta såvä 
  
 sk tillväxt som social sammanhållning och miljöhänsyn.  
  
 I en grönbok 2001 utvecklar EG-kommissionen EU:s syn på  
  
 Företagens sociala ansvar (i fortsättningen använder vi den engelska  
  
 förkortningen för Cor 
  
 R). Där beskrivs CSR som  
  
 /---/ett begrepp som innebär att företagen på frivillig grund integrerar  
  
 sociala och miljömässi 
  
 Frivilligheten och intresseperspektivet är grundläggande i CSR.  
  
 Frivilligheten innebär att företagen förutsätts att agera på ett sätt  
  
 som går utöver lagstadgade krav. Intressenterna är de som på olika  
  
 sätt påverkar eller påverkas av verksamheten, dvs. aktieägare, kapitalplacerare,  
  
 anställda 
  
 s vidare följande:  
  
 Europeiska unionen intresserar sig därför för företagens sociala  
  
 ansvarstagande eftersom det på ett positivt sätt kan bidra till det strategiska  
  
 mål som man fattade beslut om i Lissabon: att bli världens  
  
 mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi,  
  
 med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler o 
  
 Grönboken delar upp CSR i den interna och den externa dimensionen.  
  
 Den interna dimensionen berör bl.a. personalförvaltning,  
  
 arbetsmiljö, personalutbildning samt ansvarsfulla och ickediskriminerande  
  
 rekryteringsprocesser. I den externa dimensionen handlar  
  
 det om relationer till externa intressenter såsom lokalsamhället,  
  
 affärspartners, leverantörer och konsumenter. Den dimensionen  
  
 avser mänskliga rättigheter och glo 
  
 n och globala uppförandekoder.  
  
 Efter att ett flerpartsforum hade presenterat en slutrapport 2004  
  
 kom EU-kommissionen med ett meddelande 20061. Avsikten är att  
  
 Europa ska 
  
 svar.  
  
 Föregående och parallellt med EU:s arbete och i viss mån påverkande  
  
 detta har ett arbete skett avseende frågor om företagens  
  
 ansvar för den globala utvecklingen och mänskliga rättigheter inom  
  
 1 Europeiska kommissionens meddelande om genomförande av partnerskapet för tillväxt och  
  
 sysselsättning: Göra Europa till ett kompetenscentrum för företagens sociala ansvar  
  
 (KOM(2006) 136)  
  
 39 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 per som  
  
 avs 
  
 eller  
  
 kö 
  
 re vill jobba på ett  
  
 för 
  
 de som antas påverka situationen är att numera finns CSR  
  
 FN (FN:s Global Compact från år 2000) och OECD. Den senare  
  
 organisationen har bl.a. tagit fram riktlinjer för multinationella  
  
 företag2. Riktlinjerna avser respekt för mänskliga rättigheter,  
  
 bidrag till en hållbar utveckling, en strävan efter kontinuerlig  
  
 miljöförbättring, främjande av konkurrens samt motverkande av  
  
 korruption. FN:s Global Compact bygger på tio princi 
  
 er mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och att motverka  
  
 korruption.  
  
 CSR är ett växande fenomen. År 2005 hade 64 procent av de 250  
  
 största multinationella företagen publicerade CSR-rapporter. När  
  
 det gäller efterfrågesidan är bilden något svårtolkad. Enligt en  
  
 undersökning gjord 20023 säger sig ca 47 procent vara beredda att  
  
 betala extra för miljö- och KRAV-märkta produkter medan dessa  
  
 produkter endast utgör ca 3 procent av marknaden. Det är med  
  
 andra ord skillnad mellan teori och praktik. I den faktiska valpsituationen  
  
 tvingas förmodligen kunden i fråga att prioritera  
  
 mellan olika intressen, där kostnadsfrågan kan bli avgörande.  
  
 I en undersökning av Universum4 anges att svenska högskolestudenter  
  
 värderar företagens CSR-arbete högre än unga yrkesaktiva.  
  
 33 procent av studenterna tycker att etik och moral är viktigast  
  
 vid valet av framtida arbetsgivare mot 21 procent av de unga  
  
 yrkesverksamma. Som god moral räknas bl.a. att hantera de  
  
 anställda bra, och att företaget har goda arbetsförhållanden.  
  
 20 procent av högskolestudenterna anser att socialt ansvarstagande  
  
 är viktigast vid valet av framtida arbetsgivare. Av undersökningen  
  
 framgår att det finns nationella skillnader. En slutsats i rapporten är  
  
 att ungdomar i dag i större utsträckning än tidiga 
  
 etag som står för samma eller liknande värderingar som man har  
  
 själv och man vill vara stolt över sin arbetsgivare  
  
 Vidare konstateras det att god etik, moral och socialt ansvarstagande  
  
 hos företag värderas över lag högre bland kvinnor än bland  
  
 män, både bland studenter och unga yrkesverksamma, och värderas  
  
 ungefär lika högt bland ekonomer, teknologer och data/it-folk. Ett  
  
 förhållan 
  
 2 Globalt ansvar 2007  
  
 3 Corporate Social Responsibility – Hur kommer det att utvecklas i framtiden? En uppsats  
  
 av Moore och Perez, Företagsekonomiska institutionen vid Stockholms  
  
 universitet.  
  
 4 Universum är ett internationellt företag som bl.a. gör enkätundersökningar med  
  
 högskolestuderande och yrkesverksamma och arbetar som konsulter inom  
  
 Arbetsgivarvarumärken (Employer Branding)(se avsnitt 4.4)  
  
 40 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 so 
  
 nsanalytiker, s.k. etikanalytiker, betygsätter  
  
 för 
  
 ällsansvar kan leda till ett  
  
 ök 
  
 sin verksamhet och företagets värdegrund skaffar  
  
 sig 
  
 m akademiskt ämne på en mängd universitet och högskolor i  
  
 Sverige.  
  
 En hel del såväl svensk som internationell ekonomisk forskning  
  
 har tittat på betydelsen av CSR-arbete för lönsamhet och värdeskapande5 
  
 . Forskningen har därvid tittat på kapitalplacerarnas beteenden  
  
 och undersökt olika aktiefonders, bl.a. s.k. etiska fonders  
  
 avkastning och värdering. En ansvarsfull och hållbar kapitalförvaltning  
  
 har växt fram, benämnd Socially Responsible Investments  
  
 (SRI). Den tar sikte på mer långsiktiga effekter av företagens agerande  
  
 med fokus på miljömässiga, sociala och etiska aspekter. Principer  
  
 för sådana investeringar (PRI) har utvecklats främst inom  
  
 FN. Särskilda fina 
  
 etag utifrån miljömässiga och sociala kriterier i enlighet med  
  
 olika ratingsystem.  
  
 Motiven för företagen är ofta påverkan på företagens goodwill,  
  
 som kan ge fördelar i form av lägre kapitalkostnader, bättre efterfrågan  
  
 på varumarknaden och en konkurrensfördel om arbetskraft.  
  
 Dessa fördelar kan komma olika vägar och enligt ekonomisk teori  
  
 från kapitalmarknaden, varumarknaden och faktormarknaden. Det  
  
 kan också uttryckas som att ett ökat samh 
  
 at förtroende för verksamheten, vilket i sin tur kan skapa mervärde  
  
 för företaget och dess intressenter.  
  
 I en studie 20036 har 52 tidigare genomförda studier om  
  
 sambandet mellan CSR och lönsamhet sammanställts och analyserats.  
  
 Slutsatsen är att bra CSR-prestanda är positivt associerat  
  
 med bra finansiell prestanda, även om styrkan i sambandet kan  
  
 variera beroende på bransch och kontext. Företagen som aktivt  
  
 integrerar CSR i  
  
 konkurrensfördelar som minskar riskerna och ger ett ekonomiskt  
  
 mervärde.  
  
 Vikten av att kommunicera CSR-arbetet och den uppförandekod  
  
 (codes of conduct) som företagen förutsätts anta har också  
  
 diskuterats. CSR är frivilligt och det finns i princip inga lagstadgade  
  
 krav på redovisning av CSR-arbetet, förutom att viss ickefinansiell  
  
 information om miljö och personal ska lämnas i förvaltningsbesrättelsen  
  
 i den mån detta behövs för att förstå verksamhetens  
  
 finansiella utveckling. Många av de företag som bedriver ett organiserat  
  
 CSR-arbete har emellertid infört s.k. hållbarhetsredovis5  
  
 CSR – från risk till värde, Öhrlings PricewaterhouseCoopers, 2008  
  
 6 Corporate Social and Financial Performance: A Meta-analysis, Tidskriften Organization  
  
 Studies, 2003.  
  
 41 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 ra organisationer i över 60 länder  
  
 anv 
  
 till A+.  
  
 pställning av dokument inom  
  
 od Leverantörer  
  
  Arbetsmiljöpolicy  
  
 jöpolicyn anges ett övergripande mål för  
  
 arb 
  
 kan hämtas  
  
 GRI Compliance  
  
 ktlinjer avseende affärsetik samt sociala och miljöekter  
  
  Miljöpolicy  
  
 ningar. För dessa finns riktlinjer, Substainability Reporting Guidelines  
  
 utgivna av organisationen Global Reporting Initiative  
  
 (GRI). Redovisningen sker antingen i årsredovisningen eller i separata  
  
 dokument. En särskild fråga som diskuteras är om redovisningen  
  
 ska granskas av någon utomstående. Detta görs i flera fall.  
  
 Nästan 1 000 företag och and 
  
 änder sig av redovisning enligt GRI7. Redovisningen kan rankas  
  
 på en skala från C 
  
 Följande är ett exempel på up 
  
 ramen för CSR:  
  
  Uppförandek 
  
  Etiska riktlinjer  
  
  Miljöpolicy  
  
  Jämställdhetspolicy  
  
 I den angivna arbetsmil 
  
 etsmiljöarbetet, ett mål för det systematiska arbetsmiljöarbetet  
  
 samt ansvarsfördelning.  
  
 Ett annat exempel på dokument och redovisning  
  
 från ett stort internationellt företag:  
  
  Årsredovisning som inkluderar hållbarhetsrapport  
  
  Hållbarhetsrapport, som bl.a. innehåller  
  
 Index  
  
  Reultatrapport, redovisning av indikatorer  
  
  Sammanfattande redovisning av prestanda bl.a. avseende sociala  
  
 och miljörelaterade indikatorer  
  
  Affärskod, ri 
  
 relaterade asp 
  
 7 Corporate Social Responsibility – Hur kommer det att utvecklas i framtiden? En uppsats  
  
 av Moore och Perez, Företagsekonomiska institutionen vid Stockholms  
  
 universitet.  
  
 42 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 I skriften CSR – från risk till värde anges som krav på information  
  
 och systemet för att skapa värde att företaget  
  
  integrerar sociala, miljömässiga och ekonomiska frågor i affärsmodellen,  
  
 beslutsprocesserna, bolagsstyrningen och affärsledningen,  
  
  säkerställer att affärsstrategin och affärsutvecklingen är i linje  
  
 med krav på hållbar utveckling och att denna hållbara utveckling  
  
 genomsyrar den operativa verksamheten,  
  
  skapar incitament för resultatansvariga chefer at identifiera  
  
 strategiska möjligheter och risker och ger dem förutsättningar  
  
 att arbeta med de långsiktiga värdepåverkande utvecklingsfrågorna  
  
 och  
  
  redovisar resultaten.  
  
 I arbetet med CSR och kraven på leverantörer har ett nytt arbetssätt  
  
 börjat tillämpas av många företag som verkar i mindre utvecklade  
  
 länder t.ex. Kina8 där leverantörerna ibland lämnar oriktiga  
  
 uppgifter om arbetsförhållandena för att få och behålla kontrakt. I  
  
 stället för att enbart arbeta för att hitta sådana leverantörer som  
  
 sägs upp så försöker företagen att i stället bygga upp ett förtroende  
  
 och en öppenhet. I stället för att säga upp de leverantörer som inte  
  
 uppfyller kraven är inriktningen att inleda en dialog och försöka  
  
 stödja dem att successivt och på ett planerat sätt göra detta. Därigenom  
  
 kan öppenheten om de faktiska förhållandena öka och en  
  
 utveckling ske på sikt.  
  
 ISO-standard om socialt ansvarstagande  
  
 I januari 2005 påbörjades inom ISO (International Standards  
  
 Organisation) ett arbete som syftar till att skapa en global standard  
  
 innehållande riktlinjer för hur arbetet med socialt ansvarstagande  
  
 ska bedrivas. Standardens namn ska vara Vägledning för Socialt  
  
 ansvarstagande och dess beteckning ISO 26000. Ett standardförslag  
  
 är nu ute för omröstning i de drygt 80 deltagande länderna. Avsikten  
  
 är att standarden ska antas år 2010.  
  
 8 Nyhetsflash om Svenska företags ansvar i Kina av Wells, arbetsmarknadsråd i  
  
 Peking, 12 augusti 2009  
  
 43 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 Begreppet Socialt ansvarstagande (Social responsibility) motsvarar  
  
 CSR men har valts för att ange att ansvaret inte bara berör  
  
 företag utan alla typer av organisationer.  
  
 I standardförslaget definieras socialt ansvarstagande som  
  
 /---/en organisations ansvar för effekterna som dess beslut och aktiviteter  
  
 har på samhället och miljön så att dessa, genom ett öppet och  
  
 etiskt uppträdande leder till hållbar utveckling, hälsa och samhällets  
  
 välfärd, tar hänsyn till intressenternas förväntningar, följer gällande  
  
 lagstiftning och är i överensstämmelse med internationella uppförandenormer  
  
 samt genomsyrar organisationen och praktiseras i dess  
  
 relationer.  
  
 Avsikten med ISO-standarden är framförallt  
  
  att underlätta för företag och organisationer att organisera och  
  
 styra sitt sociala ansvarstagande,  
  
  att bidra till att förbättra arbets- och livsvillkor för människor  
  
 och  
  
  att ge bättre möjlighet att jämföra olika organisationers arbete  
  
 med socialt ansvarstagande.  
  
 Den svenska standardiseringsorganisationen SIS9 och den brasilianska  
  
 ABNT leder tillsammans det globala projektet med att ta  
  
 fram den nya standarden. Standardförslaget har följande innehåll:  
  
 1. Omfattning  
  
 2. Termer och definitioner  
  
 3. Förståelse för social ansvarstagande  
  
 4. Principer för socialt ansvarstagande  
  
 5. Arbeta med socialt ansvarstagande och intressentdialog  
  
 6. Vägledning om kärnområden för socialt ansvarstagande  
  
 7. Vägledning för att införa socialt ansvarstagande i verksamheten  
  
 I en bilaga anges exempel på initiativ och verktyg för socialt  
  
 ansvarstagande.  
  
 Standardförslaget omfattar sju kärnområden med vardera mellan  
  
 tre och åtta underområden. Kärnområdena är: Organisationsstyrning,  
  
 mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö, rättvisa affärs9  
  
 Ytterligare information om standardförslaget och arbetet med detta finns på www.sis.se;  
  
 sök på socialt ansvarstagande.  
  
 44 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 metoder, konsumentfrågor, engagemang i och utveckling av regionen.  
  
 Ett underområde under Arbetsrätt är arbetsmiljö.  
  
 3.4 Arbetsgivarvarumärken  
  
 Begreppet Arbetsgivarvarumärke (Bailey) har  
  
 utvecklats sedan mitten av 90-talet10. Det handlar om att vara en  
  
 attraktiv arbetsgivare för den befintliga och framförallt den framtida  
  
 potentiella personalen, de som verksamheten behöver rekrytera.  
  
 Det har utvecklats strategier och metoder för att bygga, vidmakthålla  
  
 och marknadsföra ett attraktivt varumärke som arbetsgivare.  
  
 Ett medvetet användande av ett utvecklat arbetsgivarvarumärke  
  
 är vanligast inom kunskapsintensiva verksamheter där det  
  
 finns ett stort behov av kvalificerad arbetskraft. Det handlar om att  
  
 konkurrera om att rekrytera talangfull och skicklig personal och att  
  
 få dem att vilja stanna kvar i organisationen.  
  
 Samtidigt skulle det kunna hävdas att alla arbetsgivare förmodligen  
  
 kan sägas ha ett ofrivilligt arbetsgivarvarumärke, dvs. att det  
  
 finns en uppfattning hos de anställda och allmänheten inklusive  
  
 potentiella anställda om hur bra eller dålig arbetsgivare en viss verksamhet  
  
 är i förhållande till andra verksamheter.  
  
 Ett verktyg som används när varumärket ska byggas är enkätundersökningar  
  
 riktade mot den befintliga personalen och högskolestuderande.  
  
 Även undersökningar riktade mot personal som  
  
 har slutat i verksamheten används. Den befintliga personalens syn  
  
 på företaget och den bild som den kan förmedla utåt är viktiga för  
  
 varumärkesskapandet. Undersökningarna används sedan för att  
  
 skapa den image som verksamheten vill kommunicera utåt men  
  
 även inåt i organisationen. I den teori som utvecklats omkring  
  
 strategier för arbetsgivarvarumärken används begreppet Employer  
  
 Value Proposition (EVP) för själva varumärkesskapandet. I det  
  
 fortsatta arbetet tas sedan fram en kommunikationsplan och kommunikationsmaterial  
  
 att spridas i marknadsföringen och rekryteringsförfarandet.  
  
 Strategin anges översiktligt att bestå av områdena  
  
 förståelse, positionering, kommunikation samt skötsel och  
  
 utveckling av arbetsgivarvarumärket. Det vi nyss har beskrivit  
  
 10 De engelska forskarna White och Goodman räknas som skaparna av begreppet  
  
 arbetsgivarvarumärke, (employer brand) i en studie 1996. Deras definition av begreppet är  
  
 the package of functional, economic and psychological benefits provided by employment,  
  
 and identified with the employing company. (Ambler och Goodman 1996, s.187).  
  
 45 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 nämligen CSR-arbetet (avsnitt 3.3) kan vara en del i att skapa ett  
  
 bra arbetsgivarvarumärke.  
  
 Det finns även ekonomiska resonemang kopplade till varumärkesstrategin.  
  
 Företag anses ha möjlighet att skaffa sig liknande  
  
 fördelar av att skapa ett starkt arbetsgivarvarumärke som av att ha  
  
 konkurrenskraftiga produktvarumärken. Det finns i teorin fyra  
  
 klassiska effekter som ett starkt varumärke för med sig: Det minskar  
  
 anskaffningskostnaderna för nya kunder, det skapar starka  
  
 relationer mellan kunder och producenten, det ökar lojaliteten hos  
  
 kunderna och konsumenter är beredda att betala mer för ett starkt  
  
 varumärke.  
  
 Liknande resonemang har ansetts kunna föras när det gäller ett  
  
 starkt arbetsgivarvarumärke. För det första kan rekryteringskostnaderna  
  
 minskas på grund av att efterfrågad arbetskraft söker  
  
 sig till företaget och det därmed är lätt att få kvalificerade sökanden.  
  
 Dessutom kan det skapas bra relationer mellan arbetsgivaren  
  
 och de anställda, vilket i sin tur naturligt leder till att anställda  
  
 stannar längre i företaget. En effekt har ansetts vara att företag med  
  
 starka arbetsgivarvarumärken kan attrahera eftertraktad och skicklig  
  
 personal men samtidigt betala mindre för dem i form av lön än  
  
 annars.  
  
 Ibland har arbetsgivarvarumärken beskrivits som ett löfte till  
  
 arbetsmarknaden. Förmodligen är det ett relativt långsiktigt och  
  
 tålmodigt arbete att skapa ett gott arbetsgivarvarumärke som den  
  
 ideala arbetsgivaren. Det förtroende för och identifiering till varumärket  
  
 som skapar varumärkeskapitalet kan förmodligen dock  
  
 mycket snabbt raseras om löftet inte hålls.  
  
 Den bästa arbetsgivaren – ranking av företag och andra  
  
 verksamheter  
  
 Arbetsgivarvarumärken används ibland till att jämföra olika verksamheter  
  
 och baserat på jämförelsen rangordna och lista verksamheterna.  
  
 Detta kan förstärka incitamenten i varumärkesstrategin.  
  
 Ranking av företag sker dessutom i olika tidskrifter, exempelvis  
  
 i den amerikanska tidskriften Fortune. Där publiceras en lista på de  
  
 100 bästa amerikanska företagen att arbeta för (se http://money.  
  
 cnn.com/magazines/fortune/bestcompanies). Även i Sverige genomförs  
  
 jämförelser av arbetsgivare. Ett exempel är det s.k. Stora  
  
 46 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 arbetsmiljöpriset, som tidskriften DuJobbet och Arbetsmiljöforum  
  
 delar ut varje år.  
  
 3.5 Ekonomiska drivkrafter/styrmedel  
  
 Försäkringssystem  
  
 I Sverige och övriga nordiska länder är arbetsskadeförsäkringarna  
  
 allmänna och obligatoriska försäkringar där avgifterna till försäkringen  
  
 inte är beroende av utfallet, dvs. hur många och allvarliga  
  
 skador som har inträffat och lett till utbetalning av ersättning (flat  
  
 rate systems). I många andra länder är arbetsskadeförsäkringssystemen  
  
 baserade på differentierade avgifter som är differentierade  
  
 med hänsyn till bl.a. inträffade skadefall. Försäkringspremierna i  
  
 sådana system fungerar som ekonomiska drivkrafter; dvs. incitament  
  
 för att förhindra att arbetsskador inträffar.  
  
 Vi har i en konferens i Wien och framförallt vid vårt besök i  
  
 Kanada tagit del av försäkringssystem med differentierade avgifter/premier.  
  
 Det är på sin plats att här påpeka att vi valt att redovisa försäkringssystem  
  
 med differentierade avgifter även om vi inte har till  
  
 uppgift att överväga och föreslå förändringar i det svenska arbetsskadeförsäkringssystemet.  
  
 Sådana försäkringssystem är emellertid  
  
 globalt sett viktiga marknadsorienterade och ekonomiska styrmedel  
  
 på arbetsmiljöområdet.  
  
 I Kanada besökte vi såväl Toronto i provinsen Ontario som  
  
 Vancouver i provinsen British Columbia.  
  
 I Toronto besökte vi Ministry of Labour (MOL) som bl.a.  
  
 utövar tillsyn över Ontarios arbetsmiljölagstiftning (Occupational  
  
 Health  Safety Act, OSHA) samt Workplace Safety  Insurance  
  
 Board of Ontario (WSIB) som administrerar och utövar tillsyn  
  
 över Ontarios arbetsskadelagstiftning (Workplace safety  Insurance  
  
 Act).  
  
 I British Columbia besökte vi Workers Compensation Board of  
  
 British Columbia (Work Safe BC) som administrerar och utövar  
  
 tillsyn över såväl British Columbias arbetsmiljölagstiftning (Occupational  
  
 Health and Safety Regulation ,OHS Regulation) som provinsens  
  
 arbetsskadelagstiftning (Workers Compensation Act).  
  
 I bägge provinserna finns det ett starkt samband mellan tillsynen  
  
 av arbetsmiljölagstiftningen och tillsynen och administraio47 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 nen av arbetsskadelagstiftningen. WSIB i Ontario har inom ramen  
  
 för sitt uppdrag att övervaka arbetsskadelagstiftningen även till  
  
 uppgift att verka för att arbetsskador förebyggs. Detta inbegriper  
  
 då att även titta på arbetsplatsernas arbetsmiljöarbete. Det här  
  
 innebär ett visst överlapp i förhållande till MOL:s uppgifter. Det i  
  
 sin tur medför ett behov av samarbete mellan dessa två myndigheter  
  
 men också med de frivilliga arbetsmiljöorganisationer som är  
  
 aktiva på arbetsmiljöområdet (Health and Safety Associations).  
  
 Samarbetet bygger bl.a. på en s.k. Firm Selection Model som  
  
 anger hur arbetsplatser och frågor ska fördelas mellan dessa tre  
  
 aktörer. Modellen bygger på en uppdelning av arbetsplatserna i fyra  
  
 risknivåer, där de med högst risk tilldelas MOL och de övriga  
  
 WSIB och arbetsmiljöorganisationerna.  
  
 En fördel med ett så intimt samarbete, och i Work Safe BC:s fall  
  
 samordning inom en myndighet, är att uppgifter från administrationen  
  
 och tillsynen av arbetsskadeförsäkringen kan användas i tillsynen  
  
 av arbetsmiljölagstiftningen. Tillsynen av arbetsmiljölagstiftningen  
  
 finansieras dessutom av avgifterna till arbetsskadeförsäkringen.  
  
 Även forskningen finansieras av dessa avgifter.  
  
 Arbetsmiljölagstiftningen, som alltså är delstatlig, är uppbyggd  
  
 på liknande sätt som vår lagstiftning och efter liknande principer.  
  
 Arbetsmiljöansvaret är baserat på Internal Responsibility System  
  
 (IRS) som i stort sett motsvarar principerna bakom systematiskt  
  
 arbetsmiljöarbete (SAM). Federal lagstiftning finns för gruvor,  
  
 banker och post, flyg, tåg och andra interprovinsiella och internationella  
  
 transporter samt telefonbolag, TV och radio. I övrigt är  
  
 alltså lagstiftning och tillsyn delstatlig.  
  
 Tillsynen utförs vid inspektioner och förelägganden (orders)  
  
 utfärdas regelmässigt omgående vid upptäckta brister. Överträdelser  
  
 av lagstiftningen och dessa orders leder regelmässigt till sanktioner.  
  
 I Ontario utförs ca. 100 000 inspektioner som i sin tur leder  
  
 till drygt 1 000 domar och totalt drygt 12 miljoner Kanadadollar  
  
 (CAD), dvs. drygt 80 miljoner kronor i böter per år.  
  
 Som redan har nämnts finns det i arbetsskadelagstiftningen  
  
 inbyggt ekonomiska incitament för förebyggande insatser.  
  
 Premierna i de kanadensiska arbetsskadesystemen bestäms i  
  
 princip på följande sätt:  
  
 48 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
  Grupptillhörighet (Premium or Industry Rate Groups).  
  
 Verksamheten placeras in en viss avgiftsgrupp beroende på  
  
 bransch m.m.  
  
  Verksamhetens egna prestationer och utfall (Experience  
  
 Rating) kan minska eller öka premieandelen i förhållande till  
  
 den basic premium rate som gäller för gruppen eller eventuellt  
  
 flytta verksamheten till en annan rate group  
  
  Bättre resultat än förväntat kan i vissa fall leda till återbäring  
  
 (rebate) av betalda premier.  
  
 En exempel på premieandel (premium rate) är hämtat från olje och  
  
 gasutvinningssektorn där premieandelen i gruppen är 3,25  
  
 CAD/100 CAD i lönesumma, dvs. 3,25 procent av lönesumman.  
  
 Ett angivet exempel med 6 miljoner CAD (40,5 miljoner kronor) i  
  
 lönesumma ger 195 000 CAD i premier, dvs. drygt 1,3 miljoner  
  
 kronor. Denna andel och därmed premien kan minskas om resultatet  
  
 i form av inträffade arbetsskador kan minskas i hela gruppen  
  
 eller om företaget kan visa egna förbättringar. Inom ramen för ett  
  
 särskilt program för småföretag (Merit Adjusted Premium (MAP)  
  
 Plan for Small Business) kan en premiereducering på 10 procent  
  
 ske om under en treårsperiod ingen ersättningsgill skada anmäls. I  
  
 det motsatta fallet med en kraftig ökning av arbetsskador med en  
  
 kostnad över en viss nivå kan premierna ökas med upp till  
  
 50 procent.  
  
 Omfattningen av verksamheten i Ontario kan illustreras av att  
  
 det är ca. 300 000 yrkanden om ersättning varje år och en utbetalning  
  
 från försäkringen med ca. 4 miljarder CAD (ca. 25 miljarder  
  
 kronor).  
  
 Som framgår är premierna dels kollektivt bestämda (beroende av  
  
 bransch etc.), dels individuellt bestämda genom system med experience  
  
 rating etc. Det finns därför såväl ett intresse av hur hela  
  
 gruppen presterar som ett individuellt incitament. Flera program  
  
 och samarbetsformer finns som understödjer såväl det gemensamma  
  
 som det individuella intresset.  
  
 Work Safe BC har nyligen inrättat ett Partner Program som  
  
 innehåller en möjlighet till certifiering Certificate of Recognition  
  
 (COR) där certifieringen ger en återbäring (rebate) på upp till  
  
 15 procent av betalda premier. I Ontario övervägs för närvarande  
  
 att införa en liknande modell.  
  
 49 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 I såväl Ontario som British Columbia finns det olika incitamentsprogram,  
  
 ofta av karaktären Partner Programs för olika  
  
 slag av företag, stora eller små. Ett sådant program i Ontario är  
  
 Safety Groups Program med deltagande av för närvarande ca.  
  
 4 000 företag. Programmet är ett frivilligt program där företrädare  
  
 för både stora och små företag träffas för utbyte av erfarenheter  
  
 och arbetssätt och där företag kan åta sig mentorskap för andra  
  
 företag.  
  
 Genomgående tycks kostnadskalkyler och konstnadsberäkningar  
  
 vara viktiga redskap i kanadensiska företag. Vi redovisar i  
  
 nästa delavsnitt det exempel på en kostnadskalkyl som utvecklats  
  
 inom Work Safe BC. Vi redovisar där också det kalkylverktyg som  
  
 nyligen har tagits fram i Sverige av Prevent.  
  
 Vi har i detta delavsnitt beskrivit de ekonomiska incitament som  
  
 ligger i försäkringssystem med differentierade avgifter. I avsnitt 5.5  
  
 i tankeramen diskuteras också vissa aspekter på ekonomiska incitament.  
  
 Som vi redovisar på flera ställen i betänkandet, bl.a. när det  
  
 gäller beskrivningen av olika marknadsorienterade styrmedel, t.ex. i  
  
 fråga om Arbetsgivarvarumärken, Socialt ansvarstagande och  
  
 Redovisningssystem, finns det ofta ett mått av ekonomiska incitament  
  
 kopplat till marknadsorienterade styrmedel.  
  
 Kostnadskalkyler m.m.  
  
 Verktyg för att beräkna kostnader för arbetsskador, särskilt arbetsolycksfall,  
  
 har tagits fram i olika sammanhang. Inom Work Safe BC  
  
 i Vancouver, British Columbia, Canada (se föregående delavsnitt)  
  
 har det utvecklats en Cost/Safety calculator som är särskilt inriktad  
  
 på mindre företag (se www2.worksafebc.com/Safety/Home.  
  
 asp).  
  
 Kostnadskalkylverktyget är ett dataprogram med ett formulär  
  
 som har utvecklats för att beräkna olika kostnader som hänger ihop  
  
 med ett arbetsolycksfall. Dessa kostnader är:  
  
  Kostnader i samband med själva olyckan (Incident costs)  
  
  Kostnader i samband med utredningen av olyckan (Investigation  
  
 costs)  
  
  Kostnader för materiella skador i samband med olyckan  
  
 (Damage costs)  
  
 50 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
  Kostnader i samband med att rekrytera en temporär eller  
  
 permanent ersättare för den skadade arbetstagaren (Replacement  
  
 costs)  
  
  Kostnader som hänger samman med produktionsbortfall (Productivity  
  
 Costs)  
  
 Avsikten är att samtliga kostnader som på något sätt påverkas av  
  
 skadefallet ska komma med. I kostnadskalkylen beräknas avslutningsvis  
  
 bl.a. hur lång tid det tar för företaget i fråga att tjäna in de  
  
 beräknade kostnaderna med hänsyn till intjäningsförmågan i form  
  
 av omsättning och vinstmarginal.  
  
 I Sverige har partsorganet Prevent (se www.prevent.se) nyligen  
  
 tagit fram ett verktyg (benämnt LönSAM), för att göra beräkningar  
  
 på planerade investeringar i det systematiska arbetsmiljöarbetet.  
  
 En funktion är att beräkna värdet av personalinvesteringar, såsom  
  
 minskad sjukfrånvaro eller nyrekryteringar.  
  
 3.6 Redovisningssystem  
  
 Allmänt om redovisningssystem  
  
 I direktiven till utredningen har berörts användningen av olika  
  
 redovisningssystem som kan användas för att bl.a. visa sambandet  
  
 mellan arbetsmiljö och verksamheternas resultat. Personalekonomiska  
  
 redovisningar nämns liksom de s.k. hälsoboksluten, dvs. den  
  
 obligatoriska redovisningen av sjukfrånvaron i årsredovisningarna.  
  
 Som anges i direktiven har de här frågorna belysts i tankeramen,  
  
 dvs. promemorian Ds 2008:16. Där har bl.a. angivits följande (s.  
  
 139):  
  
 Ett annat alternativ är att kräva eller främja att de ekonomiska konsekvenserna  
  
 av arbetsmiljön, såväl fördelar/nyttan som kostnaderna,  
  
 synlig- eller tydliggörs utåt och internt i verksamheten. I dag finns lagstadgade  
  
 krav på en obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna  
  
 hos företag och förvaltningar (ofta kallade hälsobokslut) 
  
 , men däremot inga krav på en arbetsmiljöredovisning eller en  
  
 personalekonomisk redovisning.  
  
 Olika modeller och metoder finns utformade för att redovisa personalförhållanden  
  
 i form av olika nyckeltal m.m. Det finns anledning att  
  
 fundera över hur användbara modeller och metoder kan tas fram och  
  
 hur de kan ges en bred spridning.  
  
 51 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 Frågor om personalekonomisk redovisning behandlades av  
  
 Arbetsmiljökommissionen i dess betänkande Arbete och hälsa  
  
 (SOU 1990:49). En arbetsgrupp tillsattes därefter med uppgift att  
  
 utarbeta ett förslag till lagstiftning om personalekonomisk redovisning.  
  
 Förslaget till en lag om personalekonomisk redovisning  
  
 genomfördes dock inte.  
  
 Krav på obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro infördes som  
  
 en del i strategin för ökad hälsa i arbetslivet i samband med den  
  
 ökade sjukfrånvaron i slutet av 90-talet och början av 2000-talet (se  
  
 proposition 2002/03:6). Krav på s.k. hälsobokslut var en punkt i  
  
 den dåvarande regeringens s.k. 11-punktsprogram för ökad hälsa i  
  
 arbetslivet.  
  
 Redovisningskravet innebär en skyldighet för privata arbetsgivare,  
  
 kommuner och landsting samt staten att lämna uppgifter  
  
 om anställdas sjukfrånvaro i årsredovisningen. På detta sätt blev det  
  
 möjligt för myndigheter, anställda och andra intressenter att ta del  
  
 av uppgifterna. Syftet med en sådan redovisning var bl.a. att öka  
  
 medvetenheten om sjukfrånvarons fördelning på olika verksamheter  
  
 samt att påverka arbetsgivare att vidta åtgärder för att minska  
  
 sjukfrånvaron. Arbetsgivare med högst tio anställda omfattas inte  
  
 av uppgiftsskyldigheten.  
  
 Uppgifter skall lämnas om den totala sjukfrånvaron, sjukfrånvaron  
  
 hos kvinnor respektive män samt hos anställda i åldersintervallerna  
  
 29 år eller yngre, 30–49 år och 50 år eller äldre. Därutöver  
  
 ska även den andel av sjukfrånvaron som avser långstidssjukfrånvaro,  
  
 dvs. sjukfrånvaro som varat i 60 dagar eller mer, anges.  
  
 Bestämmelser om detta infördes i årsredovisningslagen  
  
 (1995:1554), lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut  
  
 och värdepappersbolag, lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag  
  
 samt i lagen (1997:614) om kommunal redovisning.  
  
 För den statliga sektorn fördes bestämmelser in i förordningen  
  
 (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag.  
  
 Bakgrunden till förslaget är följande.  
  
 De privata arbetsgivarnas skyldighet att lämna årsredovisning  
  
 regleras i 6 kap. 1 § bokföringslagen. Av bestämmelsen följer bl.a.  
  
 att samtliga aktiebolag, ekonomiska föreningar och handelsbolag i  
  
 vilka en eller flera delägare är juridiska personer är skyldiga att  
  
 avsluta sin redovisning med en årsredovisning. Undantagna är vissa  
  
 mindre företag, bl.a. sådana som drivs i annan associationsform  
  
 eller som enskild firma. De närmare bestämmelserna om årsredo52 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 visningens innehåll och form regleras i årsredovisningslagen  
  
 (ÅRL), lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag  
  
 samt lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. En årsredovisning  
  
 består av en balansräkning, en resultaträkning, noter,  
  
 en förvaltningsberättelse och i vissa fall en finansieringsanalys.  
  
 Balansräkningen, resultaträkningen och noterna skall upprättas  
  
 som en helhet. De ska ge en rättvisande bild av företagets ställning  
  
 och resultat. Det ska lämnas tilläggsupplysningar om det behövs  
  
 för att en rättvisande bild ska ges.  
  
 Även primärkommuner, landstingskommuner och kommunalförbund  
  
 är skyldiga att upprätta årsredovisning. Denna skyldighet  
  
 följer av 8 kap. 16 § kommunallagen (1991:900). Regler för årsredovisningen  
  
 finns i lagen om kommunal redovisning.  
  
 Statliga myndigheters skyldighet att upprätta årsredovisning  
  
 regleras i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag.  
  
 Årsredovisningen skall bestå av en resultatredovisning, en resultaträkning,  
  
 en balansräkning, en anslagsredovisning, en finansieringsanalys  
  
 samt noter.  
  
 I propositionen (sid. 19) anges de intressen som en redovisning  
  
 av sjukfrånvaron skulle kunna möta. Det handlar följaktligen om en  
  
 redovisning såväl utåt mot externa intressenter som inåt i verksamheten.  
  
 Ägare till företag, borgenärer, leverantörer, staten eller kommunens medborgare  
  
 och andra externa intressenter har ett intresse av att få information  
  
 om sjukfrånvarons omfattning. En hög sjukfrånvaro innebär som  
  
 redan nämnts stora direkta och indirekta kostnader. Särskilt i verksamheter  
  
 i tjänstesektorn eller i s.k. kunskapsföretag kan information  
  
 som är relaterad till personalen vara av särskilt intresse vid bedömningen  
  
 av den ekonomiska ställningen samt av utvecklingsmöjligheterna  
  
 i en verksamhet. Förekomsten av sjukfrånvaro bland personalen  
  
 kan sägas vara en aspekt på hur företagsledningen förvaltar företagets  
  
 resurser. En hög sjukfrånvaro kan vara ett tecken på att verksamheten  
  
 inte bedrivs på ett effektivt sätt.  
  
 För de anställda och för de fackliga organisationerna kan uppgifterna  
  
 utgöra ett underlag för bedömning av arbetsmiljön på arbetsplatsen.  
  
 Detta stöds inte minst av att samtliga arbetstagarorganisationer som  
  
 svarat på remissen tillstyrker arbetsgruppens förslag om en obligatorisk  
  
 redovisning av sjukfrånvaro. Den som överväger att ta anställning  
  
 har också ett intresse av att få uppgifter om sjukfrånvaron på den  
  
 aktuella arbetsplatsen eftersom dessa uppgifter kan ge en indikation på  
  
 arbetsförhållandena.  
  
 Staten har intresse av att följa utvecklingen av sjukfrånvaron och den  
  
 sammanlagda direkta samhälleliga kostnaden för denna. Detta är särskilt  
  
 viktigt mot bakgrund av den utveckling av sjukfrånvaron som  
  
 53 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 redovisats i avsnitt 4.1. Om uppgifter om sjukfrånvaro lämnas i årsredovisningarna  
  
 skulle de vid sidan av nämnda intresse av ökad uppmärksamhet  
  
 kunna utgöra ett underlag för Arbetsmiljöverket vid dess  
  
 prioritering av tillsynsinsatserna, något som verket också framhållit  
  
 som positivt i sitt remissyttrande över promemorian. Regeringen anser  
  
 att verket genom förslaget även får ett bättre underlag för sin tillsyn av  
  
 arbetsgivarnas systematiska arbetsmiljöarbete.  
  
 Krav på att företagen i sin årsredovisning ska redovisa sjukfrånvaro  
  
 kan klassificeras som ett marknadsorienterat styrmedel, i och med  
  
 att informationen riktar sig till och kan få betydelse för leverantörer,  
  
 arbetssökande och andra marknadsaktörer. Inget hindrar att  
  
 verksamheten särskilt i den interna redovisningen utvecklar informationen  
  
 om sjukfrånvaron och de sammanhängande personalförhållandena.  
  
 Många verksamheter har också mer utvecklad personalekonomisk  
  
 redovisning. I boken Hälsobokslut – modell  
  
 utifrån arbetsplatsens behov11 redovisas tankar om ett mer utvecklat  
  
 hälsobokslut.  
  
 Utredningen om enklare redovisning har i ett delbetänkande  
  
 Enklare redovisning (SOU 2008:67) föreslagit att den angivna  
  
 skyldigheten att upprätta en redovisning av sjukfrånvaron ska tas  
  
 bort.  
  
 Följande är det huvudsakliga skälet för förslaget (delbetänkandet  
  
 sid. 118–119).  
  
 Bestämmelsen om uppgifter om sjukfrånvaro i 18 a § saknar motsvarighet  
  
 i EG-direktiven. Av förarbetena till bestämmelsen framgår  
  
 bl.a. följande (prop. 2002/03:6, s. 19). En hög sjukfrånvaro innebär  
  
 stora direkta och indirekta kostnader. Särskilt i verksamheter i tjänstesektorn  
  
 eller i s.k. kunskapsföretag kan information som är relaterad  
  
 till personalen vara av särskilt intresse vid bedömningen av den ekonomiska  
  
 ställningen samt av utvecklingsmöjligheterna i en verksamhet.  
  
 En hög sjukfrånvaro kan vara ett tecken på att verksamheten inte  
  
 bedrivs på ett effektivt sätt. Även internt inom en verksamhet bör en  
  
 redovisning av sjukfrånvaro – som en del av en intern redovisning eller  
  
 en extern sådan – också leda till ökade insikter hos arbetsgivarna om  
  
 arbetsmiljöns betydelse för de anställdas hälsa.  
  
 Av förarbetena framgår alltså att bestämmelserna om uppgift om  
  
 sjukfrånvaro delvis motiverades av de externa intressenternas informationsbehov.  
  
 Vi ifrågasätter denna ståndpunkt av följande skäl. För det  
  
 första behöver höga, eller för den delen låga, ohälsotal inte alls ha med  
  
 företagsledningens förmåga att driva verksamheten att göra. Ohälsa  
  
 11 Lawson och Johnson, Hälsobokslut – en modell utifrån arbetsplatsens  
  
 behov, Metodicum AB, 2003  
  
 54 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 hos en enskild har många gånger sin grund i helt andra omständigheter  
  
 än arbetet. Att en investerare skulle betrakta just uppgifter om sjukfrånvaro  
  
 bland personalen som en betydelsefull indikator på företagets  
  
 intjäningsförmåga och framtida utvecklingsmöjligheter tror vi inte på.  
  
 Till detta kommer att den redovisningshandling som tilldrar sig investerarnas  
  
 intresse är koncernredovisningen och i den handlingen finns  
  
 inget krav på uppgift om sjukfrånvaro (jfr 7 kap. 14 och 32 §§). Såvitt  
  
 kan utläsas av motiven till bestämmelserna var ett syfte med dem att  
  
 öka företagens intresse för arbetsmiljöfrågor. Det får förmodas att  
  
 avsikten härmed var att på så sätt förmå företagen att mer aktivt arbeta  
  
 med dessa frågor och att, vid behov, vidta åtgärder för att förbättra  
  
 arbetsmiljön. Vi är emellertid övertygade om att framför allt mindre  
  
 företag oftast har en mycket god uppfattning om hälsotillståndet bland  
  
 de anställda och att företagen i allmänhet vidtar adekvata åtgärder för  
  
 att komma tillrätta med eventuella hälsoproblem. Inte minst ekonomiska  
  
 skäl talar för denna slutsats eftersom arbetsgivarna svarar för  
  
 den anställdes sjukersättning under de första fjorton dagarna i sjukperioden  
  
 i form av sjuklön (7 § lagen [1991:1047] om sjuklön) och  
  
 först därefter betalar Försäkringskassan ut sjukpenning. Företagens  
  
 omsorg om personalen tror vi inte påverkas av att de offentligt måste  
  
 redovisa sjukfrånvaron. Men framför allt anser vi att denna typ av  
  
 information, som alltså avkrävs företagen i syfte att påverka deras  
  
 beteende, inte hör hemma i en årsredovisning. Slutligen kan det konstateras  
  
 att bestämmelserna om uppgift om sjukfrånvaro i den praktiska  
  
 tillämpningen visat sig utomordentligt svåra att få något grepp  
  
 om och att omsätta till vettig information vilket ytterligare talar för att  
  
 de bör upphävas.  
  
 Vi ifrågasätter den citerade utredningens uppfattning om att sjukfrånvaron  
  
 inte säger särskilt mycket om företagsledningens förmåga  
  
 att driva verksamheten. Även om ohälsa hos en enskild individ  
  
 många gånger har sin grund i helt andra omständigheter än  
  
 arbetet har höga totala sjuktal inom en verksamhet ofta samband  
  
 med förhållanden i arbetet. Vi vill här bl.a. hänvisa till de uppskattningar  
  
 som gjordes i promemorian Långsiktig verksamhetsutveckling  
  
 ur ett arbetsmiljöperspektiv (Ds 2001:28) om huruvida och i  
  
 vilken utsträckning sjukskrivningar är arbetsrelaterade. Flera uppgifter  
  
 indikerade att åtminstone hälften av långtidssjukfrånvaron  
  
 var att betrakta som arbetsrelaterad (se sid. 182–184 samt 206– 
  
 207). Arbetsgivarna har också kostnader för sjukfrånvaron även  
  
 efter sjuklöneperiodens utgång.  
  
 Enligt vår uppfattning är det  
  
 uppenbart att sjukfrånvaron innebär höga kostnader och dessutom  
  
 hinder mot en effektiv verksamhet och att den därför är en betydelsefull  
  
 indikator på företagets intjäningsförmåga och framtida  
  
 utvecklingsmöjligheter.  
  
 55 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 Enligt vår uppfattning vore det olyckligt om kravet på obligatorisk  
  
 redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna togs bort.  
  
 Det som sägs av utredningen om enklare redovisning talar möjligen  
  
 i stället för att redovisningen av ohälsan och hälsan utvecklas. I  
  
 kapitel 4 utvecklas vår bedömning i denna del.  
  
 Sociala eller socioekonomiska bokslut  
  
 Vid utredningens sammanträden med experterna och referensgruppen  
  
 har diskuterats sociala eller socioekonomiska bokslut, som  
  
 används i s.k. sociala företag, dvs. företag som sysselsätter människor  
  
 som befinner sig i utanförskap av något slag. Vi väljer här att  
  
 redovisa kort om dessa även om de inte i en mer strikt mening kan  
  
 anses vara marknadsorienterade styrmedel. Huvudsyftet med det  
  
 sociala bokslutet, som vi uppfattar det, är att visa på den samhällsekonomiska  
  
 vinsten eller rättare sagt de minskade kostnader för  
  
 samhället som det innebär att dessa personer är sysselsatta i sociala  
  
 företag, även om det är med olika samhällsstöd. Syftet kan därigenom  
  
 vara snarlikt syftet med ett marknadsorienterat styrmedel  
  
 eftersom det avses påverka externa intressenter och aktörer.  
  
 Det socioekonomiska bokslutet bygger på att det företagsekonomiska  
  
 bokslutet kompletteras med ett samhällsekonomiskt  
  
 perspektiv. Syftet med detta är att internalisera relevanta delar av  
  
 det sociala företagets externa effekter. Bokslutet består av tre olika  
  
 delar; en resultaträkning, en nyckeltalsanalys och en investeringsanalys.  
  
 Redogörelse för sociala företag och sociala eller socioekonomiska  
  
 bokslut finns bl.a. i rapporterna Bättre  Billigare, SocioEkonomiskt  
  
 Bokslut för de sociala arbetskooperativen KOS och  
  
 BRIGGEN av Wilson  Turner (2007-06-15),  
  
 Det sociala företaget och samhället, Socioekonomiska bokslut för  
  
 Vägen ut! Kooperativen och Basta Arbetskooperativ, av samma  
  
 författare, utgiven av Nutek och NTG Socialt företagande (2006)  
  
 samt en sammanfattande rapport Ur samhällets perspektiv En  
  
 introduktion till Socioekonomiska bokslut.  
  
 56 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 3.7 Upphandling  
  
 Allmänt om upphandling  
  
 Upphandling handlar om ett förfarande för att införskaffa en vara  
  
 eller tjänst i en verksamhet, vilket oftast handlar om en upphandling  
  
 i konkurrens som i sin tur innebär en inbjudan från den upphandlande  
  
 verksamheten till leverantörer på marknaden att lämna  
  
 anbud. Upphandling kan ske mellan privata företag eller i offentlig  
  
 verksamhet där en myndighet eller annat offentligt styrt organ  
  
 upphandlar för det allmännas räkning. I det senare fallet är det  
  
 fråga om offentlig upphandling för vilket särskilda regler gäller. För  
  
 den privata upphandlingen finns ingen särskild sådan reglering. Där  
  
 är enbart allmänna avtals- och köprättsliga regler tillämpliga.  
  
 För offentlig upphandling gäller lagen (2007:1091) om offentlig  
  
 upphandling (LOU), som genomför EG-direktivet 2004/18/EG  
  
 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader,  
  
 varor och tjänster, det s.k. klassiska direktivet.  
  
 Direktivet behandlar upphandling inom det som brukar betecknas  
  
 som den klassiska sektorn.  
  
 Utöver det angivna direktivet finns EG-direktivet 2004/17/EG  
  
 om samordning av förfarandena vid upphandling inom områdena  
  
 vatten, energi, transporter och posttjänster, det s.k. försörjningsdirektivet.  
  
 Det direktivet är genomfört genom lagen (2007:1092)  
  
 om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och  
  
 posttjänster. Upphandling inom försörjningssektorerna kallas inte  
  
 offentlig, eftersom även privata organ kan vara upphandlande  
  
 enheter inom dessa sektorer. När man talar om offentlig upphandling  
  
 görs emellertid inte alltid denna åtskillnad utan offentlig upphandling  
  
 kan i dagligt tal omfatta såväl upphandling inom den klassiska  
  
 sektorn som försörjningssektorerna. Huruvida en myndighet  
  
 eller annat organ utgör en upphandlande myndighet bestäms inom  
  
 den klassiska sektorn utifrån syftet med verksamheten. Syftet skall  
  
 vara att tillgodose behov i det allmännas intresse.  
  
 Ett viktigt skäl till den relativt omfattande regleringen av  
  
 offentlig upphandling är att upphandlingen ska ske i rättvis konkurrens.  
  
 Upphandlande myndigheter ska behandla leverantörer på  
  
 ett likvärdigt och icke diskriminerande samt öppet sätt.  
  
 Från gemenskapsrättslig utgångspunkt har regleringen vid  
  
 offentlig upphandling införts för att bidra till genomförandet av  
  
 den gemensamma marknaden genom att företag i alla medlems57 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 stater skal kunna konkurrera på lika villkor om offentliga kontrakt  
  
 i medlemsstaterna. Den ökade konkurrens detta medför syftar till  
  
 att ge de upphandlande myndigheterna och enheterna möjlighet att  
  
 ingå affärsmässigt fördelaktiga kontrakt. Av betydelse är att den  
  
 offentliga upphandlingen är omfattande i pengar räknat.  
  
 Värdet av samtliga offentliga upphandlingar (inom den klassiska  
  
 sektorn och försörjningssektorerna) uppgick år 2007 till 143 miljarder  
  
 kronor. Värdet av offentliga upphandlingar över det s.k.  
  
 tröskelvärdet inom den klassiska sektorn beräknas för samma år till  
  
 90 miljarder kronor, varav drygt 34 miljarder kronor avsåg tjänster.  
  
 I 1 kap. 9 § LOU anges principerna för offentlig upphandling  
  
 vilka motsvarar generella EG-rättsliga principer. Enligt bestämmelsen  
  
 ska upphandlande myndigheter behandla leverantörer på ett  
  
 likvärdigt och icke-diskriminerande sätt samt genomföra upphandlingar  
  
 på ett öppet sätt. Vidare ska principerna om ömsesidigt erkännande  
  
 och proportionalitet iakttas.  
  
 Offentlig upphandling består av ett antal olika steg eller delmoment,  
  
 som översiktligt skulle kunna anges på följande sätt:  
  
  Planering och bestämmande av upphandlingens föremål och  
  
 värde att jämföras med tröskelvärden under vilka LOU inte är  
  
 tillämplig  
  
  Upprätta förfrågningsunderlag: Vad ska upphandlas, villkor,  
  
 grund för tilldelning av kontrakt och utvärderingskriterier  
  
  Annonsering  
  
  Anbudsprövningen  
  
  Tilldelning av kontrakt  
  
  Ingående av kontrakt  
  
 En väsentlig uppgift i förfrågningsunderlaget är föremålet för upphandlingen 
  
 , som skall anges preciserat och begripligt. Hur föremålet  
  
 för upphandlingen formuleras definierar möjligheterna att  
  
 ställa upp krav i upphandlingen. I många fall krävs att underlaget  
  
 innehåller noggranna och detaljerade tekniska specifikationer. I  
  
 förfrågningsunderlaget kan som vi strax återkommer till även ställas  
  
 krav på sociala hänsyn och miljöhänsyn.  
  
 Anbudsprövningen består av olika moment. En första sållning i  
  
 form av en lämplighetsprövning ska göras mot kvalifikationskriterier  
  
 58 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 som avser om leverantören begått brott, är i konkurs eller inte  
  
 betalat skatt eller fullgjort vissa liknande skyldigheter mot samhället.  
  
 Enligt bestämmelser i 10 kap. LOU om uteslutning av leverantörer  
  
 ska leverantörer uteslutas från upphandlingen vid vissa allvarliga  
  
 brott och får uteslutas bl.a. vid vissa andra brott och vid allvarliga  
  
 fel i yrkesutövningen. Vi återkommer i våra överväganden  
  
 och förslag i avsnitt 4.3 till detta begrepp. Vidare ska en lämplighetsprövning  
  
 göras mot kvalifikationskriterier som avser anbudsgivares  
  
 ekonomiska samt tekniska och yrkesmässiga kapacitet.  
  
 Slutligen ska de kvalificerade leverantörerna prövas mot utvärderingskriterierna  
  
 i förfrågningsunderlaget med hänsyn till den valda  
  
 utvärderingsgrunden samt eventuella särskilda kontraktsvillkor.  
  
 Utvärderingsgrunden eller tilldelningsgrunden ska enligt 12 kap.  
  
 1 § LOU antingen vara 1. det lägsta priset eller 2. det ekonomiskt  
  
 mest fördelaktiga för den upphandlande myndigheten.  
  
 Beslut i en upphandling ska kunna prövas rättsligt. Nyligen har  
  
 det i en promemoria från Finansdepartementet Nya rättsmedel  
  
 m.m. på upphandlingsområdet bl.a. föreslagits ändringar i LOU  
  
 och lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten,  
  
 energi, transporter och posttjänster (LUF) för att genomföra  
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/66/EG av den 11  
  
 december 2007 om ändring av rådets direktiv 89/665/EEG och  
  
 92/13/EEG vad gäller effektivare förfaranden för prövning av  
  
 offentlig upphandling.  
  
 Sociala hänsyn  
  
 De angivna EG-direktiven och därmed bl.a. LOU innehåller  
  
 bestämmelser om integrering av miljöhänsyn och sociala hänsyn i  
  
 upphandlingsprocessen. Sociala hänsyn kan vara arbetsmiljökrav.  
  
 Sådana krav kan åtminstone ställas upp som särskilda kontraktsvillkor 
  
 . En uttrycklig bestämmelse om detta finns i 6 kap. 13 §  
  
 LOU, som anger att en upphandlande myndighet får ställa särskilda  
  
 sociala, miljömässiga och andra villkor för hur ett kontrakt  
  
 ska fullgöras. De avsedda särskilda kontraktsvillkoren måste anges i  
  
 förfrågningsunderlaget och i annonsen.  
  
 Möjligheterna att ta sociala hänsyn på annat sätt i offentlig upphandling  
  
 tycks mer omdiskuterad (se bl.a. Upphandlingsutredningens  
  
 slutbetänkande SOU 2006:28 sid. 188–193). Det kan konstateras  
  
 att situationen när det gäller miljöhänsyn är klarare, möjligen på  
  
 59 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 grund av att de har en längre tradition i upphandlingssammanhang.  
  
 Miljökrav anses kunna ställas upp som ett utvärderingskriterium  
  
 eller som ett kvalifikationskriterium vid all slags upphandling,  
  
 utöver möjligheten att ställa miljökrav som ett tillkommande kontraktsvillkor.  
  
 Särskilda bestämmelser finns om miljömärken i LOU  
  
 och miljöegenskaper nämns särskilt i 12 kap. 1 § om tilldelning av  
  
 kontrakt etc. Det finns emellertid en rättsutveckling när det gäller  
  
 sociala krav som framgår av det refererade avsnittet ur Upphandlingsutredningens  
  
 slutbetänkande.  
  
 Med stöd av vad som anges i propositionen Ny lagstiftning om  
  
 offentlig upphandling och upphandling inom områdena vatten,  
  
 energi, transporter och posttjänster, prop. 2006/07:128, avsnitt  
  
 10.3 Villkor för fullgörande av kontrakt och om miljöhänsyn och  
  
 sociala hänsyn, kan följande sägas om möjligheterna att ställa krav  
  
 på sociala hänsyn, t.ex. arbetsmiljöhänsyn, som kontraktsvillkor i  
  
 offentlig upphandling.  
  
 Den upphandlande myndigheten respektive enheten kan, efter  
  
 att i annonsen ha angett villkoret, ställa som krav att anbudsgivarna  
  
 i sina anbud bekräftar att de åtar sig att uppfylla villkoret om de  
  
 tilldelas kontraktet. De anbud där anbudsgivaren inte accepterar  
  
 villkoret skall på den grunden inte antas. De särskilda kontraktsvillkoren  
  
 skall vara förenliga med icke-diskrimineringsprincipen  
  
 och övriga för offentlig upphandling grundläggande gemenskapsrättsliga  
  
 principer, dvs. likabehandling, öppenhet, förutsebarhet,  
  
 ömsesidigt erkännande och proportionalitet, samt EG-fördragets  
  
 regler om den inre marknaden. Ett särskilt kontraktsvillkor skall  
  
 således vara proportionellt i förhållande till kontraktet i övrigt.  
  
 Villkoret kan därför endast avse den del av leverantörens verksamhet  
  
 som omfattas av det som upphandlas. Ett mer svepande krav  
  
 som skulle avse även andra delar av verksamheten skulle kunna  
  
 ifrågasättas stå i strid med proportionalitetsprincipen, eftersom det  
  
 inte har tillräcklig anknytning till det som upphandlats. Ett villkor  
  
 som ställs i upphandlingskontraktet måste även vara kontrollerbart  
  
 och rent faktiskt även kontrolleras av den upphandlande myndigheten  
  
 eller enheten.  
  
 Tillämpningsområdet för särskilda kontraktsvillkor inom det  
  
 sociala området är naturligen begränsat till köp av tjänster och  
  
 bygg- och anläggningsarbeten med hänsyn till att det är fråga om  
  
 villkor för uppdragets utförande. Vid varuupphandlingar kan klausuler  
  
 som innebär sociala krav som påverkar organisation eller  
  
 60 
  
 SOU 2009:97 Marknadsorienterade styrmedel  
  
 policy för en anbudsgivare från en annan medlemsstat vara diskriminerande  
  
 eller medföra ett oberättigat handelshinder (se EGkommissionens  
  
 tolkningsmeddelande den 15 oktober 2001).  
  
 Lagtexten i LOU anger dock att bestämmelsen är tillämplig  
  
 även vid upphandlingar enligt 2 kap., dvs. vid varuupphandlingar,  
  
 eftersom den kan komma i fråga vid blandade kontrakt som innefattar  
  
 inslag av både tjänste- och varuupphandling eller bygg- och  
  
 anläggningsarbete i kombination med varuupphandling. Vidare kan  
  
 särskilda kontraktsvillkor tillämpas vid varuupphandlingar där  
  
 varan ännu inte tillverkats, dvs. om leverantören tillverkar varan på  
  
 uppdrag av den upphandlande myndigheten respektive upphandlande  
  
 enheten. Myndigheten eller enheten kan t.ex. ställa det kravet  
  
 att leverantören skall följa bestämmelserna i de grundläggande  
  
 ILO-konventionerna om dessa inte införlivats i den nationella lagstiftningen  
  
 (se beaktandesats 33 i det klassiska direktivet). I linje  
  
 härmed bör krav kunna ställas på arbetsmiljön när arbete utförs  
  
 inom ramen för ett upphandlingskontrakt.  
  
 Till grund för propositionen låg förslag från Upphandlingsutredningen  
  
 i dess delbetänkande Nya upphandlingsregler  
  
 (SOU 2005:22). Enligt tilläggsdirektiv (dir. 2005:39) till utredningen  
  
 skulle den utöver de analyser som legat till grund för förslagen  
  
 i delbetänkandet göra en fördjupad analys av möjligheten att  
  
 införa bestämmelser som innebär att den upphandlande myndigheten  
  
 eller enheten bör ställa miljökrav eller sociala krav. Förslag  
  
 bl.a. i den här delen har lämnats i utredningens slutbetänkande Nya  
  
 upphandlingsregler 2 (SOU 2006:28). Utredningen föreslår bl.a. att  
  
 i de båda upphandlingslagarna ska införas en bestämmelse som  
  
 innebär att upphandlande myndigheter/enheter bör ställa miljökrav  
  
 och sociala krav, i den utsträckning det är påkallat med hänsyn till  
  
 upphandlingens art. Här behandlas således också möjligheten att  
  
 ställa miljökrav och sociala krav även i andra skeden av upphandlingen.  
  
 Syftet med att införa ett sådant generellt bör-krav anges  
  
 vara att markera betydelsen av att sådana krav ställs, när det är  
  
 befogat. Utredningen framhåller att även om någon rättslig förpliktelse  
  
 att ställa miljökrav och sociala krav inte finns kan andelen  
  
 upphandlingar där sådana krav ställs öka och på så sätt bidra till att  
  
 önskvärda miljömässiga och sociala mål uppnås.  
  
 Som vi delvis återkommer till i kapitel 4 kan arbetsmiljökrav  
  
 även bli aktuella i andra skeden av upphandlingen, t.ex. vid utformningen  
  
 av förfrågningsunderlaget, vid lämplighetsprövningen mot  
  
 61 
  
 Marknadsorienterade styrmedel SOU 2009:97  
  
 62  
  
 kvalifikationskriterier och vid bestämmandet av utvärderingskriterier.  
  
 Av intresse i sammanhanget är även bestämmelserna i ILO-konvention  
  
 (nr. 94) angående arbetsklausuler i kontrakt, däri offentlig  
  
 myndighet är part som antogs av ILO:s allmänna konferens den 29  
  
 juni 1949. Samtidigt med konventionen antogs en rekommendation  
  
 (nr. 84) angående arbetsklausuler i kontrakt, däri offentlig myndighet  
  
 är part. Sverige har inte ratificerat konventionen. Konventionens  
  
 förenlighet med EU:s upphandlingsdirektiv behandlas i  
  
 Upphandlingsutredningens slutbetänkande (avsnitt 10).  
  
 Vi vill vidare peka på det förslag som Utredningen om arbetsmiljölagen  
  
 lämnade i sitt slutbetänkande Bättre arbetsmiljöregler II  
  
 (SOU 2007:43) med anledning av ett deluppdrag som avsåg beställaransvar.  
  
 Utredningen föreslår att det förs in en ny bestämmelse i  
  
 3 kap. arbetsmiljölagen om att den som inhämtar anbud på utförandet  
  
 av en tjänst över ett visst kontraktsvärde ska i förfrågningsunderlaget  
  
 beakta att de personer som skall utföra arbetet inte får  
  
 utsättas för risker för ohälsa och olycksfall.  
  
 3.8 Andra marknadsorienterade styrmedel  
  
 Som vi har redovisat tidigare gör vi inte anspråk på att vår redovisning  
  
 av marknadsorienterade styrmedel är uttömmande. Det  
  
 finns olika verktyg och metoder t.ex. gemensam märkning av verksamheter  
  
 som gjort vissa åtaganden, som utöver de vi har redovisat  
  
 syftar till att lyfta fram fördelar som ofta kan få betydelse på en  
  
 marknad. Vi har också i utredningen diskuterat metoder som bygger  
  
 på s.k. självdeklaration av arbetsmiljön. Förhoppningsvis har vi  
  
 identifierat och beskrivit de mest betydelsefulla. 
  
 4 Överväganden och förslag  
  
 4.1 Marknadsorienterade styrmedel för att förstärka  
  
 arbetsmiljön som konkurrensmedel  
  
 Verksamhetsperspektivet  
  
 I avsnitt 2.1 har vi betonat det s.k. verksamhetsperspektivet, att  
  
 arbetsmiljöfrågorna är viktiga verksamhetsfrågor. Det är en viktig  
  
 utgångspunkt för våra överväganden.  
  
 Med betoning av helhetssynen på arbetsmiljöfrågorna har det  
  
 blivit allt tydligare att arbetsmiljöfrågorna är strategiska verksamhetsfrågor.  
  
 Kraven på ett s.k. systematiskt arbetsmiljöarbete, som  
  
 innebär att arbetsgivaren ska systematiskt planera, leda och kontrollera  
  
 verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön  
  
 uppfyller föreskrivna krav på en god arbetsmiljö, bygger på att  
  
 arbetsmiljöfrågorna integreras i verksamhetsstyrningen och finnas  
  
 med vid strategiska beslut om verksamheten.  
  
 Detta synsätt har varit vägledande för inriktningen av arbetsmiljöpolitiken  
  
 och har poängterats i utredningar och översyner  
  
 sedan det introducerades1. Det kan emellertid diskuteras hur väl  
  
 detta har slagit i genom i praktiken.  
  
 Som vi har angivit i bl.a. kapitel 2 om de principiella utgångspunkterna  
  
 för arbetsmiljöarbetet och därmed vårt arbete är vårt  
  
 uppdrag att se över behovet och möjligheterna att införa styrmedel  
  
 som innebär att arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft  
  
 tas till vara genom att lyfta fram och förstärka de verksamhetsmässiga  
  
 och ekonomiska drivkrafterna av en god arbetsmiljö. Detta  
  
 ser vi således som den centrala uppgiften för marknadsorienterade  
  
 styrmedel. Sambandet mellan arbetsmiljön och verksamheten i  
  
 övrigt och dess resultat ska förtydligas. Incitamenten för att arbeta  
  
 1 Se bl.a. Promemorian Långsiktig verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv – En  
  
 handlingsplan för att förnya arbetsmiljöarbetet (Ds 2001:28) samt Promemorian Arbetsmiljön  
  
 och utanförskapet  en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16)  
  
 63 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 med arbetsmiljön och förbättra den ska därmed ökas. Därigenom  
  
 kan arbetsmiljöfrågorna lyftas upp och bli viktigare för alla och en  
  
 var och en bra arbetsmiljö kan om de rätta marknadsförutsättningarna  
  
 föreligger bli ett konkurrensmedel på olika marknader.  
  
 Förstärka marknadsmekanismerna  
  
 Vi har i kapitel 3 redovisat olika marknadsorienterade styrmedel. Vi  
  
 har också redovisat ekonomiska styrmedel liksom ekonomiska  
  
 effekter av marknadsorienterade styrmedel där sådana effekter har  
  
 studerats. Ett gemensamt drag hos dessa styrmedel är att de erbjuder  
  
 sätt för företag och andra verksamheter att framförallt utåt mot  
  
 en marknad visa hur t.ex. arbetsmiljöarbetet bedrivs och resultatet  
  
 av detta arbete. I många fall kan dessa styrmedel också användas för  
  
 att inåt i verksamheten styra upp och följa arbetet med arbetsmiljö  
  
 och verksamhetsutveckling. Vår kartläggning och redovisning visar  
  
 att de redovisade styrmedlen finns tillgängliga och används, men  
  
 det har ofta varit svårare att kunna se omfattningen av användningen  
  
 samt vilka motiven för att välja dem har varit.  
  
 Några undersökningar för att utreda vilka motiven m.m. är har  
  
 vi inte genomfört och inte heller bedömt vara möjliga att genomföra  
  
 på ett meningsfullt sätt under utredningsarbetets gång. Det  
  
 finns siffror på hur många företag m.m. som är arbetsmiljöcertifierade  
  
 och hur många som har ett CSR-arbete. Det senare är förmodligen  
  
 det system som omfattas av de flesta globalt sett. Som vi  
  
 redovisar i avsnitt 3.3 har det beräknats att 2005 hade 64 procent av  
  
 de 250 största multinationella företagen publicerade CSR-rapporter.  
  
 Enligt en annan uppgift finns det nästan 1 000 företag och  
  
 andra organisationer i över 60 länder som använder sig av redovisning  
  
 enligt GRI (Global Reporting Initiative). I Sverige är 18 företag  
  
 medlemmar i CSR Sweden som anges som Sveriges största nätverk  
  
 för CSR-företag. Arbetsmiljöcertifierade enligt AFS 2001:1  
  
 eller Thornton 18001 är i dagsläget 590 arbetsställen eller 300 verksamheter.  
  
 Ser vi till samtliga drygt 900 000 företag i Sverige (se  
  
 tankeramen s. 6) är andelen som har valt att använda sig av ett  
  
 marknadsorienterat styrmedel mycket liten. Samtidigt kan det konstateras  
  
 att de flesta av dessa styrmedel är relativt nya företeelser  
  
 och för flera ses en ökad användning. För CSR och Arbetsgivarvarumärken  
  
 syns ett ökande intresse. Effekterna av det pågående  
  
 64 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 arbetet med standarden för socialt ansvarstagande ISO 26000 kan  
  
 eventuellt bli att intresset ökar ytterligare.  
  
 Åtgärder kan emellertid behövas för att ytterligare stimulera  
  
 eller understödja användandet av sådana styrmedel som bygger på  
  
 att verksamheterna vill konkurrera med ett väl fungerande arbetsmiljöarbete  
  
 och en god arbetsmiljö. Vi konstaterar att de av oss  
  
 redovisade styrmedlen på ett eller annat sätt innehåller det som är  
  
 en förutsättning för ett väl fungerande systematiskt arbetsmiljöarbete,  
  
 dvs. systematik, ett väl definierat förfarande, dokumentation  
  
 samt ett samband med ledningsfrågorna och ekonomin i verksamheten.  
  
 Vi gör därför bedömningen att användning och ökad  
  
 spridning av dessa styrmedel genomgående är positiv för utvecklingen  
  
 av arbetsmiljön samt för strävan att lyfta arbetsmiljöfrågorna  
  
 i det allmänna medvetandet och som viktiga verksamhetsfrågor.  
  
 Vi gör mot den här bakgrunden bedömningen, trots att marknadsorienterade  
  
 styrmedel i stor utsträckning är privaträttsliga  
  
 företeelser och i mycket kommersiella produkter, att vissa åtgärder  
  
 från samhällets/statens sida för att stödja, stimulera och förstärka  
  
 användningen av dessa styrmedel är motiverade. Staten är i dag  
  
 redan involverad i certifieringen genom ackrediteringsförfarandet,  
  
 trots att certifiering på de flesta områden bl.a. arbetsmiljöområdet,  
  
 är en frivillig verksamhet. Vi har heller inte funnit några konstitutionella  
  
 hinder mot att föreslå att marknadsorienterade styrmedel  
  
 skulle kopplas till den offentliga arbetsmiljötillsynen.  
  
 Vi återkommer i våra förslag i de följande avsnitten till hur vi  
  
 anser att det allmänna kan stödja, stimulera och förstärka användningen  
  
 av marknadsorienterade styrmedel.  
  
 Som vi har berört i bl.a. avsnitt 2.1 är effekterna av marknadsorienterade  
  
 styrmedel beroende av att det finns en efterfrågan på en  
  
 god arbetsmiljö. Det är möjligt att det alltför slentrianmässigt har  
  
 betraktats som en självklarhet att arbetsmiljöfrågorna är högprioriterade  
  
 av arbetstagarna. Det finns anledning att fundera över  
  
 om det behövs opinionsbildande och andra medvetandegörande  
  
 åtgärder för att öka intresset för arbetsmiljön. Konkret kan en  
  
 sådan efterfrågan uppstå om t.ex. den som söker arbete på arbetsmarknaden  
  
 väger in arbetsmiljön i sitt arbetssökande och i sitt slutliga  
  
 val av arbetsgivare, en konsument som ska förvärva en vara eller  
  
 en tjänst väger in om varan eller tjänsten har framställts av ett  
  
 företag med god arbetsmiljö eller den som vill lägga ut ett uppdrag  
  
 tar hänsyn till arbetsmiljön hos uppdragstagaren. I sådana fall kan  
  
 det bli en marknadseffekt, dvs. ett behov uppstå att visa en positiv  
  
 65 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 bild av verksamhetens arbetsmiljö och arbetsmiljöarbete. Ett marknadsstyrt  
  
 system skulle också kunna bygga på negativa incitament  
  
 för dem med dåliga arbetsmiljöer, dvs. att dessa arbetsgivare  
  
 bestraffas eller utestängs från marknaden.  
  
 Efterfrågan på en god arbetsmiljö eller annorlunda uttryckt  
  
 intresset eller incitamenten för att visa eller erbjuda ett gott  
  
 arbetsmiljöarbete och en god arbetsmiljö är i hög grad beroende av  
  
 marknaden och då närmast arbetsmarknaden. En brist på arbetskraft  
  
 skulle kunna öka intresset av marknadsorienterade styrmedel.  
  
 Den demografiska utvecklingen med allt färre i arbetsför ålder som  
  
 ska försörja en ökad andel icke yrkesverksamma förväntas i många  
  
 redovisningar att skapa brist på arbetskraft (se bl.a. tankeramen s.  
  
 710).  
  
 Jämförelser  
  
 I den allmänna debatten tycks intresset av ökad kvalitet i olika  
  
 avseenden att öka. Det gäller bl.a. sjuk- och äldrevården där det har  
  
 inrättats en webbtjänst (Omvard.se) som gör det möjligt att jämföra  
  
 olika vårdgivare för att erhålla en ökad kännedom om skillnader  
  
 och likheter i vården baserat på offentlig statistik.  
  
 Inom den kommunala sektorn har Sveriges kommuner och  
  
 landsting utvecklat s.k. Öppna jämförelser som innebär att verksamheten  
  
 inom vissa verksamhetsområden som kommuner, landsting  
  
 och regioner ansvarar för jämförs vad avser kvalitet, resultat  
  
 och kostnader. Öppna jämförelser görs inom områdena hälso- och  
  
 sjukvård, äldreomsorg, grund- och gymnasieskola, trygghet och  
  
 säkerhet samt folkhälsa. Avsikten är att jämförelserna ska redovisas  
  
 i årliga rapporter.  
  
 Vårt förslag om en ny tillsynsmodell och flera av de nu redovisade  
  
 marknadsorienterade styrmedlen syftar till jämförelser.  
  
 Intresset från företag och andra att satsa resurser och arbete på  
  
 marknadsorienterade styrmedel hänger återigen i mycket hög grad  
  
 på efterfrågan på en god arbetsmiljö, dvs. betalar sig sådana  
  
 ansträngningar i ökat anseende på marknaden med en åtföljande  
  
 ökad efterfrågan på företagets produkter eller tjänster.  
  
 Vi har även under kapitel 3, avsnitt 3.4 Arbetsgivarvarumärken  
  
 redovisat sätt att göra jämförelser mellan olika verksamheter. Det  
  
 handlar där om ranking och liknande.  
  
 66 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 Utbud och efterfrågan – hur kan de stimuleras?  
  
 En ökad efterfrågan kräver förmodligen ökade kunskaper, hos både  
  
 företag, andra verksamhetsutövare och enskilda personer, om vad  
  
 arbetsmiljön står för i allmänhet och en ökad medvetenhet om  
  
 arbetsmiljöns betydelse för såväl hälsa och säkerhet som verksamheten  
  
 i sig och resultatet i reala och ekonomiska termer. Det finns  
  
 anledning att fundera över behovet av utbildning, kunskapsspridning  
  
 och opinionsbildande insatser där såväl statens som arbetsmarknadsparternas  
  
 roller bör diskuteras. Vi återkommer i avsnitt  
  
 4.4 till ett förslag som avser arbetsmiljökunskap i högskoleutbildningar.  
  
 Som vi på flera ställen berör i betänkandet är marknadskrafterna  
  
 ofta kopplade till ekonomiska motiv. Att kunna visa att arbetsmiljön  
  
 ger positiva resultat i ekonomiska eller kvalitativa termer  
  
 ökar arbetsmiljöns betydelse som konkurrensmedel. Ekonomiska  
  
 styrmedel är betydelsefulla för att skapa och öka incitamenten för  
  
 arbetsmiljöarbetet. Detta gäller också för de marknadsorienterade  
  
 styrmedlen, dvs. att de blir mer attraktiva om ekonomiska och värdeskapande  
  
 effekter kan visas (se t.ex. vad som sägs om den ekonomiska  
  
 forskningen om CSR i avsnitt 3.3).  
  
 För att få marknaden att fungera som en drivkraft på utbudssidan,  
  
 dvs. för de som driver företag och andra verksamheter,  
  
 behövs liksom när det gäller efterfrågesidan ökade kunskaper och  
  
 en ökad medvetenhet om arbetsmiljöns betydelse. Olika instrument  
  
 kan behövas för att förstärka sambanden med verksamhetens  
  
 planering, drift och resultat samt t.ex. good-will-värdet av en god  
  
 arbetsmiljö. Frågor om arbetsmiljöns betydelse för lönsamhet och  
  
 kvalitet hos verksamheter, produkter och tjänster är viktiga.  
  
 Vi har i delbetänkandet föreslagit att marknadsorienterade  
  
 styrmedel i form av märkning av arbetsställen kopplas till resultatet  
  
 av arbetsmiljötillsynen. Vi återkommer i våra förslag nedan med  
  
 förslag till en komplettering av det förslaget med att koppla ytterligare  
  
 ett sådant styrmedel till tillsynen.  
  
 Det finns som också det Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet har  
  
 angett (kunskapsrådets första rapport God arbetsmiljö – en framgångsfaktor?,  
  
 SOU 2009:47) ett behov av ytterligare forskning och  
  
 metodutveckling om sambanden mellan arbetsmiljö och ekonomi  
  
 och sätt att mäta och redovisa arbetsmiljön i ekonomiska termer.  
  
 67 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 4.2 Certifiering i den nya tillsynsmodellen  
  
 Förslag: Ett ytterligare inslag förs in i den av oss i delbetänkandet  
  
 föreslagna nya tillsynsmodellen. Arbetsgivare som har blivit  
  
 arbetsmiljöcertifierade av ett ackrediterat certifieringsorgan i  
  
 enlighet med kraven i föreskrifterna om systematiskt arbetsmiljöarbete  
  
 i AFS 2001:1 eller kraven i standarden Thornton  
  
 18001 blir undantagna från genomgången av samtliga arbetsställen  
  
 och får en tilläggsmärkning på Arbetsmiljöverkets webbplats.  
  
 En bestämmelse om detta förs in 15 § arbetsmiljöförordningen  
  
 (1977:1166).  
  
 Bakgrund  
  
 Vi har i våra överväganden om en ny tillsynsmodell i avsnitt 3.1 s.  
  
 65 i delbetänkandet angivit att vår avsikt var att i utredningens fortsatta  
  
 arbete närmare diskutera certifieringens roll på arbetsmiljöområdet  
  
 som ett marknadsorienterat styrmedel och därvid även  
  
 dess eventuella roll i tillsynssystemet.  
  
 I den danska modellen för tillsyn som har varit utgångspunkten  
  
 för vårt förslag om den nya svenska tillsynsmodellen får en dansk  
  
 arbetsmiljöcertifiering motsvarande den svenska den konsekvensen  
  
 att den verksamhet som omfattas av certifieringen blir undantaget  
  
 från den genomgång (s.k. screening) som samtliga verksamheter  
  
 annars måste genomgå. Dessa verksamheter får dessutom en särskild  
  
 smileysymbol på det danska Arbejdstilsynets webbplats,  
  
 nämligen en grön smiley med krona (se figur 4.1) om verksamheten  
  
 skickar in en kopia av arbetsmiljöcertifikatet till Arbejdstilsynet  
  
 och anhåller om att det offentliggörs. Dessa verksamheter  
  
 anses göra en extraordinär insats för att säkra en hög arbetsmiljönivå.  
  
 Verksamheterna ska dessutom skicka in en försäkran som säkerställer  
  
 att certifieringsorganet informerar Arbejdstilsynet om verksamhetens  
  
 certifikat blir fråntaget, temporärt fråntaget eller bortfaller.  
  
 En grön smiley med krona kan tas bort från Arbejdstilsynets  
  
 webbplats om verksamheten får ett eller flera beslut som ska medföra  
  
 en gul eller en röd smiley, eller om det ackrediterade certifieringsorganet  
  
 i samband med en certifiering har gett besked till  
  
 68 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 et närmare beskrivit certifiering och olika  
  
 cer 
  
 ch/eller mot det  
  
 int 
  
 id sker en viss ökning. I  
  
 Da 
  
 med  
  
 erforderliga åtgärder om villkoren för certifieringen inte följs.  
  
 Arbejdstilsynet att verksamhetens certifikat är fråntaget, temporärt  
  
 fråntaget eller har bortfallit.  
  
 Figur 4.1  
  
 Överväganden  
  
 Vi har i avsnitt 3.2 i det här betänkandet samt i avsnitt 2.3.2 och  
  
 bilaga 2 i delbetänkand 
  
 tifieringsordningar.  
  
 Det som nu är aktuellt att överväga är om arbetsmiljöcertifiering,  
  
 dvs. certifiering under ackreditering av ledningssystemet för  
  
 arbetsmiljö, ska innebära en särbehandling i den av oss i delbetänkandet  
  
 föreslagna nya tillsynsmodellen på liknande sätt som i den  
  
 danska modellen. Det handlar om den certifiering under ackreditering  
  
 av Swedac som görs mot Arbetsmiljöverkets föreskrifter  
  
 (AFS 2001:1) Systematiskt arbetsmiljöarbete o 
  
 ernationella kravdokumentet Thornton 18001.  
  
 Vi kan konstatera att arbetsmiljöcertifiering har en relativt blygsam  
  
 omfattning i Sverige med i dagsläget ca 300 företag och ca 590  
  
 arbetsställen certifierade, där det emellert 
  
 Green är siffran ca 2 200 arbetsställen.  
  
 Vi anser att det finns anledning att se positivt på arbetsmiljöcertifieringen  
  
 som styrmedel. Certifieringens inriktning mot ledningssystem  
  
 och systematik understryker verksamhetsperspektivet,  
  
 dvs. sambandet mellan arbetsmiljön och verksamhetens planering  
  
 och drift i övrigt. Samtidigt är det viktigt att upprätthålla höga krav  
  
 på tillförlitlighet i certifieringssystemet. Certifieringens och certifikatets  
  
 trovärdighet är beroende av certifieringsorganets trovärdighet  
  
 och kompetens, vilket ackrediteringen syftar till att säkerställa.  
  
 Det är då också angeläget att ackrediteringen uppfyller höga  
  
 krav på integritet och kompetens samt att certifieringar följs upp  
  
 och certifieringsorgan kontrolleras på ett tillförlitligt sätt  
  
 69 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 För den verksamhet som gjort ett sådant åtagande som en certifiering  
  
 innebär och satsar de relativt omfattande resurser som krävs  
  
 (se avsnitt 3.2 om kostnader för olika typfall) finns det, under de  
  
 ovan angivna förutsättningarna, anledning att göra ett undantag i  
  
 tillsynen för genomgången av samtliga arbetsställen på samma sätt  
  
 som i Danmark. Vi föreslår också att en särskild tilläggsmärkning  
  
 för dessa fall införs i det av oss föreslagna märkningssystemet, där  
  
 märkningen anger att verksamheten i fråga är arbetsmiljöcertifierad  
  
 för att ytterligare stärka certifieringens marknadsvärde.  
  
 Författningsreglering  
  
 I vårt förslag till ny tillsynsmodell i delbetänkandet (avsnitt 3.4)  
  
 gjordes bedömningen att det inte finns behov av någon ny eller  
  
 ändrad reglering i lag eller förordning för att införa den nya  
  
 modellen. Den närmare reglering som behövs för att införa den nya  
  
 tillsynsmodellen i det praktiska tillsynsarbetet ansåg vi kunde  
  
 överlåtas till Arbetsmiljöverket, som bör kunna införa sådana föreskrifter  
  
 som verkställighetsföreskrifter med stöd av 18 § p. 7  
  
 arbetsmiljöförordningen eller som tjänsteföreskrifter.  
  
 Vi anförde bl.a. följande (avsnitt 3.4 s. 70–71)  
  
 Vi anser inte att det behöver göras några ändringar eller tillägg i  
  
 arbetsmiljölagen (1977:1160) med anledning av förslaget till en ny tillsynsmodell.  
  
 Bestämmelserna i 7 kap. arbetsmiljölagen ger de nödvändiga  
  
 befogenheterna för Arbetsmiljöverket att utöva tillsynen av  
  
 arbetsmiljön även med den nya inriktningen. Förslaget bygger vidare  
  
 på befintliga möjligheter att meddela förelägganden och förbud i  
  
 enlighet med 7 kap. 7 §. Några förändringar avses inte åstadkommas i  
  
 sanktionssystemet.  
  
 Vi har övervägt om den nya tillsynsmodellen med den förändrade  
  
 inriktningen av besöksverksamheten och märkningssystemet bör  
  
 komma till uttryck i regeringens tillämpningsföreskrifter till lagen i  
  
 15 § arbetsmiljöförordningen (1977:1166). Vi har emellertid funnit att  
  
 det inte är nödvändigt att göra något tillägg eller annan ändring på förordningsnivå.  
  
 Regeringens riktlinjer och anvisningar för att genomföra  
  
 den nya tillsynsmodellen bör kunna lämnas i samband med att förslagen  
  
 behandlas i budgetpropositionen och i berörda regleringsbrev.  
  
 När nu ett undantag ska göras från en generell ordning kommer  
  
 frågan om författningsreglering i ett något annorlunda läge. Vi finner  
  
 att det bl.a. från rättssäkerhets- och tydlighetssynpunkt är viktigt  
  
 att den som avser att göra det relativt omfattande åtagande som  
  
 70 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 en certifiering innebär vet genom en tydlig reglering vilka konsekvenserna  
  
 blir när det gäller den offentliga tillsynen. Vi föreslår  
  
 därför numera att det förs in en bestämmelse i arbetsmiljöförordningen  
  
 om genomgången genom besök av samtliga arbetsställen i  
  
 den nya tillsynsmodellen samt om att undantag gäller för en verksamhet  
  
 som har erhållit en sådan arbetsmiljöcertifiering under  
  
 ackreditering som vi tidigare har redovisat. Avsikten är emellertid  
  
 inte att de certifierade verksamheterna ska undantas från den lagstadgade  
  
 tillsynen i sig. Det handlar endast om att närmare reglera  
  
 hur den nya tillsynsmetoden administrativt och faktiskt ska utövas.  
  
 Dessa verksamheter kan i övrigt alltid utsättas för tillsynsåtgärder  
  
 om det behövs för att tillse att arbetsmiljölagen och föreskrifter till  
  
 den efterlevs, vilket kan bli aktuellt t.ex. vid anmälan av missförhållande,  
  
 skyddsombudsstopp eller annat liknande skäl. Någon  
  
 lagändring anser vi emellertid inte behövas utan det vi föreslår  
  
 innebär närmast en administrativ reglering av tillsynen som faller  
  
 inom regeringens restkompetens.  
  
 4.3 Arbetsmiljökrav i upphandlingen  
  
 Förslag: Den som lämnar anbud på en tjänst i en offentlig upphandling  
  
 ska uteslutas från upphandlingen om denne inte har  
  
 fullgjort vad som föreskrivs i arbetsmiljölagen och i föreskrifter  
  
 med stöd av den om skyldighet att undersöka riskerna i verksamheten  
  
 (skriftlig riskbedömning).  
  
 En bestämmelse om detta förs in i arbetsmiljölagen. En hänvisning  
  
 till den bestämmelsen förs in i lagen (2007:1091) om  
  
 offentlig upphandling (LOU).  
  
 Bakgrund och överväganden  
  
 Allmänt  
  
 Vi har i avsnitt 3.7 beskrivit vad som gäller om upphandling och då  
  
 särskilt offentlig upphandling.  
  
 Vi har där framhållit att ett viktigt skäl till den relativt omfattande  
  
 regleringen av offentlig upphandling är att upphandlingen  
  
 ska ske i rättvis konkurrens. Upphandlande myndigheter ska  
  
 71 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 behandla leverantörer på ett likvärdigt och icke diskriminerande  
  
 samt öppet sätt.  
  
 Vi har vidare framhållit att från gemenskapsrättslig utgångspunkt  
  
 har regleringen vid offentlig upphandling införts för att  
  
 bidra till genomförandet av den gemensamma marknaden genom  
  
 att företag i alla medlemsstater skall kunna konkurrera på lika villkor  
  
 om offentliga kontrakt i medlemsstaterna. Den ökade konkurrens  
  
 detta medför syftar till att ge de upphandlande myndigheterna  
  
 och enheterna möjlighet att ingå affärsmässigt fördelaktiga  
  
 kontrakt.  
  
 Sociala hänsyn, såsom arbetsmiljöhänsyn, kan integreras i upphandlingsprocessen.  
  
 Tvingande hänsyn såsom skydd av människors  
  
 hälsa och liv ska samtidigt garanteras.  
  
 Mot den här bakgrunden och med hänsyn till den övergripande  
  
 inriktningen att göra arbetsmiljö till ett konkurrensmedel har vi  
  
 funnit det både naturligt och angeläget att lyfta fram arbetsmiljöfrågorna  
  
 inom ramen för upphandlingsförfarandet.  
  
 Vi har övervägt olika alternativ när det gäller hur arbetsmiljökrav  
  
 ska på ett ändamålsenligt sätt kunna föras in i upphandlingsförfarandet.  
  
 Inriktningen är att samtliga anbudsgivare som ska  
  
 komma ifråga för att konkurrera om offentliga kontrakt klarar vissa  
  
 grundkriterier när det gäller efterlevnaden av arbetsmiljölagen.  
  
 Samtidigt har vi funnit det viktigt att utforma kriterierna på ett så  
  
 konkret, tydligt och avgränsat sätt som möjligt så att de ska vara  
  
 enkla att tillämpa och kontrollera för såväl den upphandlande myndigheten  
  
 eller enheten som anbudsgivarna. Det som krävs och avses  
  
 kontrolleras är endast vissa grundkriterier som indikerar om  
  
 arbetsmiljölagstiftningen i väsentliga hänseenden som har betydelse  
  
 i upphandlingen efterlevs. Som vi har framhållit tidigare (se kapitel  
  
 3) ska alla arbetsgivare, såväl inhemska som utländska, som utför  
  
 arbete i Sverige uppfylla arbetsmiljölagen och föreskrifterna till den  
  
 i samtliga avseenden som föranleds av den verksamhet som bedrivs.  
  
 Vi har också angivit att sociala hänsyn i första hand finns med i  
  
 LOU som möjliga kontraktsvillkor. Samtidigt har vi hänvisat till  
  
 vad som bl.a. redovisas i Upphandlingsutredningens slutbetänkande  
  
 SOU 2006:28 om rättsutvecklingen och möjligheterna att  
  
 ställa sociala krav.  
  
 Innan vi går in på de olika alternativen och de slutliga övervägandena  
  
 bör en generell fråga som vi har haft att ta ställning till  
  
 behandlas. Frågan avser möjligheten med hänsyn till gemenskapsrätten  
  
 att göra kraven obligatoriska, dvs. föra in ska-krav. Vi kon72 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 staterar att upphandlingsdirektivet och därmed också LOU i stor  
  
 utsträckning är en reglering av förhållandet mellan olika parter, i  
  
 egenskap av upphandlare och anbudsgivare, och att den huvudsakligen  
  
 bygger på att den upphandlande myndigheten eller  
  
 enheten ges möjlighet att (får) ställa sociala krav. I vissa av  
  
 bestämmelserna om uteslutning av anbudsgivare/leverantörer i  
  
 10 kap. LOU finns det emellertid ska-krav vad gäller viss grov  
  
 brottslighet m.m.  
  
 Vi konstaterar samtidigt att i enlighet med de generella principerna  
  
 om tvingande hänsyn bör det vara möjligt att genom nationella  
  
 bestämmelser ställa krav på sådana åtgärder som behövs för  
  
 att skydda människors hälsa och liv även i en upphandling. Detta  
  
 framgår också av skäl 6 till direktivet som lyder som följer.  
  
 6. Ingenting i detta direktiv bör hindra vidtagande eller genomförande  
  
 av sådana åtgärder som behövs för att skydda allmän ordning, allmän  
  
 moral och allmän säkerhet, att skydda människors och djurs hälsa och  
  
 liv eller att bevara växter, i synnerhet med sikte på en hållbar utveckling,  
  
 under förutsättning att åtgärderna överensstämmer med fördraget.  
  
 Det är ett viktigt samhällsintresse att arbetsmiljökraven, som  
  
 ytterst syftar till att skydda liv och hälsa, upprätthålls i upphandlingar.  
  
 Det får inte bli så att arbetsmiljökraven eftersätts i konkurrensen  
  
 och anbudsprövningen. Inriktningen som vi har redovisat  
  
 för våra förslag är i stället att göra arbetsmiljö till ett konkurrensmedel.  
  
 Det bör mot den här bakgrunden inte vara ett val hos  
  
 den som upphandlar om arbetsmiljön ska beaktas eller inte. Vår  
  
 slutsats är därmed att de arbetsmiljökriterier som vi föreslår ska  
  
 gälla samtliga arbetsgivare i offentliga upphandlingar. Arbetsmiljökriterierna  
  
 ska alltså kunna formuleras som ska-krav.  
  
 Vi har som sagt övervägt olika alternativ, bl.a. i vilket skede av  
  
 upphandlingen som arbetsmiljökrav ska in och kontrolleras. Vi har  
  
 övervägt om det ska ske som kontraktsvillkor i enlighet med 6 kap.  
  
 13 § LOU där bl.a. sociala villkor uttryckligen nämns. Ett alternativ  
  
 är att göra 6 kap. 12 § LOU, som särskilt avser arbetarskydd  
  
 obligatorisk när det gäller sådana bestämmelser. Bestämmelsen är  
  
 fakultativ och ger en möjlighet att på nationell nivå ålägga en upphandlande  
  
 myndighet att i förfrågningsunderlaget ange hos vilket  
  
 eller vilka organ en anbudssökande eller anbudsgivare kan få relevanta  
  
 uppgifter om skyldigheter avseende de bestämmelser om  
  
 beskattning, miljöskydd, arbetarskydd och arbetsvillkor som gäller i  
  
 73 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 den medlemsstat, region eller ort där tjänsterna eller entreprenaden  
  
 skall utföras och som skall tillämpas på dessa entreprenader eller  
  
 tjänster under fullgörandet av kontraktet (vår kursivering).  
  
 Bestämmelsen har gjorts tvingande i bl.a. Danmark (se expertutlåtandet  
  
 i betänkandet Bättre arbetsmiljöregler II, SOU 2007:43,  
  
 bilaga 5 sid. 228). Bestämmelsen är emellertid en generell bestämmelse  
  
 som endast anger var uppgifter om t.ex. arbetsmiljökrav kan  
  
 inhämtas.  
  
 Vi har slutligen övervägt att införa arbetsmiljökrav som uteslutningskrav  
  
 i enlighet med 10 kap. 2 § 4. LOU om allvarligt fel i  
  
 yrkesutövningen (se nedan).  
  
 Vi har när vi har prövat fördelar och nackdelar med de olika  
  
 alternativen stannat för det sistnämnda alternativet med uteslutningskrav.  
  
 De krav vi vill ska ställas och kontrolleras är sådana  
  
 grundläggande krav som gäller alla arbetsgivare och de är inte  
  
 tänkta som utvärderings- eller tilldelningskriterier. Kraven kan  
  
 också utformas på ett relativt enkelt och lättillämpat sätt.  
  
 Alternativet när det gäller 6 kap. 12 § LOU skulle kunna ha  
  
 vissa fördelar genom att det bl.a. särskilt avser arbetarskydd.  
  
 Bestämmelsen anger emellertid som vi har nämnt endast var information  
  
 om gällande regler kan inhämtas. Vi redovisar längre fram  
  
 att Arbetsmiljöverket är ett sådant organ som kan ha att lämna  
  
 uppgifter till anbudsgivare om vilka arbetsmiljöregler som gäller vid  
  
 arbeten som sker i Sverige.  
  
 Som vi har angivit utgår våra förslag från att kriterierna utformas  
  
 på ett så konkret, tydligt och avgränsat sätt som möjligt så att  
  
 de ska vara enkla att tillämpa och kontrollera för såväl den upphandlande  
  
 myndigheten eller enheten som anbudsgivarna. Det som  
  
 krävs och avses kontrolleras är endast vissa grundkriterier som  
  
 indikerar om arbetsmiljökrav i väsentliga hänseenden som har  
  
 betydelse i upphandlingen efterlevs. Dessa krav ska vara klara för  
  
 samtliga anbudsgivare utan att dessa ska behöva gå via t.ex.  
  
 Arbetsmiljöverket, vilket skulle vara en kostnad för såväl verket  
  
 som anbudsgivarna. Det är naturligtvis inget som hindrar att  
  
 anbudsgivare vänder sig till Arbetsmiljöverket ändå, vilket kan vara  
  
 särskilt behövligt för utländska anbudsgivare som kan vända sig till  
  
 verket som förbindelsekontor enligt utstationeringslagen.  
  
 74 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 Allmänt om uteslutningskrav  
  
 Bestämmelserna i 10 kap. 2 § 4. lagen om offentlig upphandling  
  
 (LOU) innebär att en leverantör får uteslutas från att delta i en  
  
 upphandling om leverantören har gjort sig skyldig till ett allvarligt  
  
 fel i yrkesutövningen och den upphandlande myndigheten kan visa  
  
 detta. Enligt artikel 45.2 i EG-direktivet 2004/18/EG om samordning  
  
 av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader,  
  
 varor och tjänster, det s.k. klassiska direktivet, ska medlemsstaterna  
  
 i enlighet med nationell rätt och med hänsyn till gemenskapsrätten  
  
 fastställa villkoren för tillämpning av den angivna  
  
 punkten.  
  
 I skäl 43 i direktivet anges följande om bakgrunden till en motsvarande  
  
 och en anslutande bestämmelse i direktivet.  
  
 /---/Om det i nationell rätt ingår sådana bestämmelser, kan överträdelse  
  
 av miljölagstiftningen eller lagstiftningen om otillåten samverkan  
  
 vid offentlig upphandling som lett till lagakraftvunnen dom  
  
 eller beslut med likvärdig effekt betraktas  
  
 som brott mot den ekonomiska aktörens yrkesetik eller som ett allvarligt  
  
 fel. Bristande efterlevnad av nationella bestämmelser för  
  
 genomförande av rådets direktiv 2000/78/EG (1) och 76/207/EEG (2)  
  
 om lika behandling av arbetstagare som lett till lagakraftvunnen dom  
  
 eller beslut med likvärdig effekt kan betraktas som ett brott mot den  
  
 ekonomiska aktörens yrkesetik eller som ett allvarligt fel.  
  
 I skäl 34 anges följande bl.a. om utländska företag som utstationerar  
  
 arbetstagare.  
  
 Gällande lagar, förordningar och kollektivavtal rörande anställningsvillkor  
  
 och arbetarskydd, på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå,  
  
 är tillämpliga vid fullgörandet av ett offentligt kontrakt om dessa  
  
 bestämmelser och tillämpningen av dem överensstämmer med gemenskapsrätten.  
  
 För gränsöverskridande verksamhet, när arbetstagare i en  
  
 medlemsstat utför tjänster i en annan medlemsstat i samband med  
  
 fullgörandet av ett offentligt kontrakt, fastställs i Europaparlamentets  
  
 och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering  
  
 av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (1) de  
  
 minimivillkor som måste uppfyllas i värdlandet gentemot de utstationerade  
  
 arbetstagarna. Om det i nationell rätt ingår bestämmelser i  
  
 detta avseende, kan det om dessa förpliktelser inte uppfylls betraktas  
  
 som ett allvarligt fel eller som ett brott mot den ekonomiska aktörens  
  
 yrkesetik, som kan medföra att den ekonomiska aktören utesluts från  
  
 det offentliga upphandlingsförfarandet.  
  
 75 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 Upphandlingsutredningen refererar i avsnitt 6.4 om rättsutvecklingen  
  
 när det gäller sociala krav till EG-kommissionens tolkningsmeddelande  
  
 om gemenskapslagstiftning med tillämpning på  
  
 offentlig upphandling och om möjligheterna att ta sociala hänsyn  
  
 vid offentlig upphandling ( KOM (2001) 566 slutlig, EGT nr C  
  
 333, 28.11.2001, s. 27). Meddelandet utgår från de tidigare upphandlingsdirektiven  
  
 men anses fortfarande ha aktualitet. På s. 190  
  
 sägs följande.  
  
 Det erinras om att en leverantör som brutit mot lagstiftning inom det  
  
 sociala området kan uteslutas om överträdelsen enligt nationell lagstiftning  
  
 utgör ett brott mot yrkesetiken eller ett allvarligt fel i yrkesutövningen  
  
 (tolkningsmeddelandet s. 30). Någon gemenskapsrättslig  
  
 definition av begreppet allvarligt fel i yrkesutövningen finns inte.  
  
 Medlemsstaten får definiera begreppet i sin nationella lagstiftning och  
  
 själv avgöra om underlåtenhet att fullgöra vissa skyldigheter på det  
  
 sociala området utgör ett sådant fel. Ett exempel som anges är att en  
  
 inhemsk leverantör som inte upprättat en jämställdhetsplan, trots att  
  
 sådan skyldighet föreligger enligt den nationella lagstiftningen, kan  
  
 uteslutas förutsatt att underlåtenheten utgör ett allvarligt fel i yrkesutövningen  
  
 enligt nationella regler.  
  
 Med hänsyn till att 10 kap. 2 § 3. LOU avser lagakraftvunnen  
  
 brottmålsdom avseende yrkesutövningen kan motsatsvis dras den  
  
 slutsatsen att punkten 4 inte avser sådana fel som innebär brott och  
  
 att den då inte heller omfattar brottmålsdomar. Det som närmast  
  
 ligger till hands med hänsyn till vad som sägs ovan bl.a. i kommissionens  
  
 tolkningsmeddelande och i skäl 43 är att punkt 4 kan vara  
  
 tillämplig på bristande efterlevnad av en lagstiftning som på något  
  
 sätt reglerar yrkesutövningen Angivande av t.ex. miljöskyddslagstiftning  
  
 och nationella bestämmelser för genomförande av jämställdhetsdirektivet  
  
 får anses vara exempel på sådan lagstiftning och  
  
 ingen uttömmande beskrivning. Arbetsmiljölagstiftningen är enligt  
  
 vår uppfattning också en sådan lagstiftning som reglerar yrkesutövningen.  
  
 Arbetsmiljölagstiftningen är alltid tillämplig när någon utför  
  
 arbete i Sverige. Detta bekräftas också i skäl 34 som refereras ovan,  
  
 där det bl.a. anges att lagar och förordningar om bl.a. arbetarskydd  
  
 på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå, är tillämpliga vid fullgörandet  
  
 av ett offentligt kontrakt om dessa bestämmelser och tilllämpningen  
  
 av dem överensstämmer med gemenskapsrätten.  
  
 Arbetsmiljöbestämmelser på gemenskapsnivå är genomförda i den  
  
 svenska arbetsmiljölagstiftningen.  
  
 76 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 Skäl 34 behandlar särskilt arbete som utförs av en utstationerad  
  
 arbetstagare i en medlemsstat i EU i en annan medlemsstat i samband  
  
 med fullgörandet av ett offentligt kontrakt.  
  
 För dessa fall gäller utstationeringsdirektivet (Europaparlamentets  
  
 och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om  
  
 utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av  
  
 tjänster). Skäl 34 anger att om nationella bestämmelser inte uppfylls  
  
 kan det betraktas som ett allvarligt fel eller som ett brott mot  
  
 den ekonomiska aktörens yrkesetik, som kan medföra att den ekonomiska  
  
 aktören utesluts från det offentliga upphandlingsförfarandet.  
  
 De nationella bestämmelserna som genomför utstationeringsdirektivet  
  
 finns i utstationeringslagen (lag (1999:678) om utstationering  
  
 av arbetstagare). Enligt den lagen gäller arbetsmiljölagen  
  
 alltid vid arbete som av utstationerad arbetstagare utförs i Sverige.  
  
 I 10 kap. 2 § 4. LOU anges vidare att det ska vara fråga om ett  
  
 allvarligt fel i yrkesutövningen. En underlåtenhet att följa arbetsmiljölagstiftningen  
  
 kan innebära stora risker för arbetstagarnas  
  
 hälsa och säkerhet. En underlåtenhet av detta slag innebär enligt vår  
  
 uppfattning att det föreligger ett allvarligt fel i nu aktuellt avseende.  
  
 Enligt artikel 45.2 andra stycket i det klassiska direktivet ska  
  
 medlemsstaterna i enlighet med nationell rätt och med hänsyn till  
  
 gemenskapsrätten fastställa villkoren för tillämpning av punkten.  
  
 Närmare om förslaget  
  
 Vi har som vi har redovisat redan tidigare i detta avsnitt stannat för  
  
 att utforma förslaget om arbetsmiljöhänsyn som ett uteslutningskrav.  
  
 En kompletterande bestämmelse i enlighet med artikel 45.2  
  
 andra stycket i det klassiska direktivet föreslås därför.  
  
 Vi har övervägt att föreslå som en del i förslaget att endast de  
  
 arbetsgivare som inte har åsidosatt arbetsmiljölagstiftningens krav  
  
 på ett sådant sätt att de fått ett lagakraftvunna föreläggande eller  
  
 förbud ska kunna konkurrerar om offentliga kontrakt, dvs. de som  
  
 fått sådana tvångsmedelsbeslut skulle uteslutas. Vi anser att det  
  
 vore rimligt att den som så påtagligt har åsidosatt arbetsmiljölagstiftningen  
  
 och där bristen kvarstår borde uteslutas. I annat fall riskerar  
  
 upphandlingar att ske på bekostnad av de gällande arbetsmiljökraven.  
  
 Dessutom skulle strävan att främja att arbetsmiljön  
  
 77 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 blir ett konkurrensmedel i en konkurrens på lika villkor i samband  
  
 med offentlig upphandling kunna motverkas.  
  
 Vi konstaterar emellertid att ett sådant förslag kan innebära  
  
 problem bl.a. i förhållande till utländska anbudsgivare. Om  
  
 bestämmelsen endast skulle avse svenska myndighetsbeslut om  
  
 förelägganden och förbud skulle leverantörer från andra länder  
  
 inom EES-området så länge de inte utför arbete i Sverige få fördelar  
  
 i upphandlingen i förhållande till svenska leverantörer, eftersom de  
  
 inte kan träffas av svenska myndighetsbeslut. För att syftet med  
  
 bestämmelsen skulle uppnås och den skulle bli neutral i förhållande  
  
 till vilket land inom EES som leverantörerna kommer från skulle  
  
 bestämmelsen även behöva omfatta motsvarande myndighetsbeslut  
  
 inom arbetsmiljöområdet från något annat EES-land. Hänsyn  
  
 måste tas till förbudet mot att diskriminera på grund av nationalitet  
  
 i enlighet med de EG-rättsliga principerna om icke-diskriminering  
  
 (se 1 kap. 9 § LOU).  
  
 Regelsystemen vad gäller sanktioner och tvångsmedel ser olika  
  
 ut i de olika EES-länderna. Det kan således vara svårt att jämföra  
  
 besluten från olika länder och rättssystem och göra bedömningen  
  
 vad som är motsvarande myndighetsbeslut. Det skulle eventuellt  
  
 kräva omfattande utredningar och svåra bedömningar. Som vi har  
  
 redovisat är inriktningen att kriterierna ska vara enkla att tillämpa  
  
 och kontrollera för såväl den upphandlande myndigheten eller  
  
 enheten som anbudsgivarna.  
  
 Med hänsyn till dessa svårigheter har vi valt att avstå från att  
  
 lägga fram ett förslag i enlighet med vad som nu har redovisats.  
  
 Vi har i stället valt att enbart lägga fram ett förslag som är  
  
 inriktat på ett grundläggande krav om riskbedömning som alltid  
  
 ska ha gjorts även av utländska arbetssgivare som ska utföra arbete i  
  
 Sverige. Förutom att kravet i sig är grundläggande och centralt  
  
 indikerar efterlevnaden av det också att det finns en medvetenhet  
  
 om arbetsmiljölagstiftningens krav och betydelsen av att följa dem.  
  
 Kravet följer dessutom av EU:s ramdirektiv på arbetsmiljöområdet  
  
 (rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för  
  
 att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i  
  
 arbetslivet) och ska därmed vara genomförd i nationell lagstiftning  
  
 i samtliga EES-länder.  
  
 Skyldigheten att fortlöpande undersöka riskerna i verksamheten  
  
 anges i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen. Närmare föreskrifter om  
  
 denna skyldighet finns i 8 § Arbetsmiljöverkets föreskrifter om  
  
 systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1) och lyder.  
  
 78 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 8 § Arbetsgivaren skall regelbundet undersöka arbetsförhållandena  
  
 och bedöma riskerna för att någon kan komma att drabbas av  
  
 ohälsa eller olycksfall i arbetet.  
  
 När ändringar i verksamheten planeras, skall arbetsgivaren  
  
 bedöma om ändringarna medför risker för ohälsa eller olycksfall  
  
 som kan behöva åtgärdas.  
  
 Riskbedömningen skall dokumenteras skriftligt. I riskbedömningen  
  
 skall anges vilka risker som finns och om de är allvarliga  
  
 eller inte.  
  
 Förslaget innebär att de anbudsgivare diskvalificeras som inte har  
  
 genomfört en relevant skriftlig riskbedömning i enlighet med dessa  
  
 föreskrifter. Detta är som sagt ett för alla verksamheter grundläggande  
  
 men också centralt krav när det gäller det systematiska  
  
 arbetet med arbetsmiljön. Det följer också som sagt av EU-lagstiftning.  
  
 En kompletterande bestämmelse i enlighet härmed behövs. Frågan  
  
 är då var en sådan bestämmelse ska placeras. Mycket talar för  
  
 att den ska placeras i LOU eftersom den avser den offentliga upphandlingen.  
  
 Vi finner emellertid att den bättre passar i arbetsmiljölagen,  
  
 eftersom syftet med den i första hand är att förstärka incitamenten  
  
 för arbetsmiljöarbetet och att garantera att arbetsmiljökrav  
  
 uppfylls. Bestämmelsen har därmed mer av offentligrättslig karaktär.  
  
 Intresset av att bestämmelser om offentlig upphandling är  
  
 samlade och lätt kan hittas av de som deltar i en upphandling kan  
  
 tillgodoses genom att i LOU ta in en hänvisning till bestämmelsen i  
  
 arbetsmiljölagen.  
  
 Förslaget avser den som lämnar anbud i en offentlig upphandling  
  
 på vilken LOU är tillämplig. Det handlar alltså om den som  
  
 tillhandahåller tjänster på marknaden. I LOU anges dessa subjekt  
  
 som leverantörer. I arbetsmiljölagen finns bestämmelser om  
  
 skyddsansvar för leverantörer av tekniska anordningar och farliga  
  
 ämnen (3 kap. 8 och 9 §§). Vissa av de skyldigheter som nu angivna  
  
 skyddsansvar innebär inträder redan vid marknadsföringen.  
  
 Det nu föreslagna ansvaret för anbudsgivare i en offentlig upphandling  
  
 är snarlikt det befintliga leverantörsansvaret i arbetsmiljölagen.  
  
 Avsikten är liksom när det gäller det befintliga leverantörsansvaret  
  
 att arbetsmiljöhänsyn ska beaktas på ett tidigt stadium.  
  
 79 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 Avsikten är också att genom anknytningen till LOU begränsa  
  
 anbudsgivares skyldighet till offentliga upphandlingar över tröskelvärdet  
  
 enligt 3 kap. 1 § LOU.  
  
 Mot den angivna bakgrunden föreslår vi att det förs in en kompletterande  
  
 bestämmelse i arbetsmiljölagen om uteslutning av den  
  
 som lämnar anbud om tjänstkontrakt (leverantörer enligt LOU:s  
  
 terminologi) i den angivna situationen. Eventuella arbetsgivare som  
  
 inte har genomfört en relevant riskbedömning ska inte kunna konkurrera  
  
 om tilldelningen av offentliga kontrakt. Syftet med  
  
 bestämmelsen är att förhindra en otillbörlig konkurrens på bekostnad  
  
 av arbetsmiljön och att främja att arbetsmiljön blir ett konkurrensmedel  
  
 i en konkurrens på lika villkor i samband med  
  
 offentlig upphandling. Förslaget kommer dessutom om det  
  
 genomförs, enligt vår uppfattning, att öka kvalitén på utförda  
  
 tjänster. Proportionalitetskravet har beaktats.  
  
 Vi vill betona att avsikten inte är att det ska göras en särskild  
  
 riskbedömning för just den aktuella upphandlingen. En genomförd  
  
 riskbedömning kommer naturligtvis normalt att avse ett arbete  
  
 som faller inom anbudsgivarens vanliga verksamhetsområde. En  
  
 gjord riskbedömning är också relevant genom att den visar att  
  
 anbudsgivaren har kompetens och förmåga att göra en riskbedömning  
  
 på ett adekvat sätt.  
  
 Vi har övervägt att begränsa bestämmelsen till statliga upphandlingar.  
  
 Eftersom vi anser att det som uttryckligen regleras genom  
  
 den föreslagna bestämmelsen i princip redan är möjligt för den  
  
 upphandlande myndigheten med stöd av den refererade bestämmelsen  
  
 i LOU finner vi inte anledning att göra en sådan avgränsning.  
  
 Vi vill också erinra om den möjlighet som enligt 6 kap. 12 §  
  
 LOU finns för den upphandlande myndigheten att i förfrågningsunderlaget  
  
 upplysa om vilka organ som kan lämna en anbudssökande  
  
 eller anbudsgivare information bl.a. om de bestämmelser  
  
 om arbetarskydd och arbetsvillkor som kommer att gälla vid de  
  
 tjänster eller byggentreprenader som ska omfattas av det kontrakt  
  
 som ska slutas. Om den upphandlande myndigheten gör detta ska  
  
 den samtidigt begära att anbudssökanden eller anbudsgivaren  
  
 bekräftar att hänsyn har tagits till sådana bestämmelser vid utformningen  
  
 av anbudet. Det innebär att ett informationskrav bör åtföljas  
  
 av ett redovisningskrav, dvs. något slags bekräftelse på att kraven  
  
 uppfyllts. Detta överensstämmer också med den princip som  
  
 80 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 finns i den offentliga upphandlingen att det både ska vara möjligt  
  
 att kontrollera att krav uppfylls och att kontroll faktiskt sker.  
  
 I 9 § lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare (utstationeringslagen)  
  
 som genomför det s.k. utstationeringsdirektivet  
  
 (Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16  
  
 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med  
  
 tillhandahållande av tjänster) anges att Arbetsmiljöverket ska vara  
  
 förbindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets och  
  
 anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering  
  
 i Sverige. Regeringen har i en lagrådsremiss den 8 oktober 2009  
  
 med anledning av Lavalutredningens förslag föreslagit att verkets  
  
 roll som förbindelsekontor ska förstärkas. För information om  
  
 kollektivavtal som kan komma att bli tillämpliga ska verket hänvisa  
  
 till berörda kollektivavtalsparter. Arbetsmiljöverket är alltså det  
  
 organ som det kan hänvisas till i förfrågningsunderlaget. Verket har  
  
 på sin webbplats (www.av.se) uppgifter om sin roll som förbindelsekontor  
  
 samt om tillämpliga bestämmelser vid utstationering.  
  
 I bestämmelserna i 10 kap. 2 § lagen (2007:1091) om offentlig  
  
 upphandling (LOU) om uteslutning av leverantörer anges dessutom  
  
 att en leverantör för uteslutas om denne i något väsentligt  
  
 hänseende har låtit bli att lämna begärda upplysningar eller har  
  
 lämnat felaktiga upplysningar.  
  
 Det är enligt vår mening relativt enkelt för en upphandlande  
  
 myndighet eller enhet att kontrollera om den föreslagna uteslutningsgrunden  
  
 föreligger. Uppgifter om genomförd riskbedömning  
  
 bör kunna begäras i förfrågningsunderlaget. Om så sker är anbudsgivaren  
  
 skyldig att lämna uppgiften.  
  
 Förslaget bygger på att efterlevnaden av den föreslagna  
  
 bestämmelsen omfattas av Arbetsmiljöverkets tillsyn enligt 7 kap.  
  
 arbetsmiljölagen.  
  
 Privat upphandling  
  
 Vårt förslag som har redovisats ovan avser endast den offentliga  
  
 upphandlingen. Vårt resonemang om vikten av att utnyttja marknadskrafterna  
  
 i samband med offentlig upphandling för att främja  
  
 en god arbetsmiljö är naturligtvis gångbara även när det gäller privat  
  
 upphandling i betydelsen upphandling utanför det allmännas  
  
 verksamhet. Det skulle därför kunna övervägas att införa krav även  
  
 vid den privata upphandlingen. Vi har dock stannat för att endast  
  
 81 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 föreslå en tilläggsreglering till lagstiftningen om offentlig upphandling,  
  
 dvs. ett område där det redan finns en särskild reglering  
  
 av upphandlingsförfarandet.  
  
 Vi vill emellertid när det gäller den privata upphandlingen erinra  
  
 om det förslag som Utredningen om arbetsmiljölagen lämnade i  
  
 sitt slutbetänkande Bättre arbetsmiljöregler II (SOU 2007:43) om  
  
 att införa en ny bestämmelse i 3 kap. arbetsmiljölagen om att den  
  
 som inhämtar anbud på utförandet av en tjänst över ett visst kontraktsvärde  
  
 ska i förfrågningsunderlaget (se avsnitt 4.7) ange viss  
  
 arbetsmiljöinformation.  
  
 4.4 Arbetsmiljö i utbildningen  
  
 Förslag: Ett arbete påbörjas för att föra in arbetsmiljökunskap i  
  
 högskoleutbildningen. Som ett första steg förs sådana kunskapskrav  
  
 in som obligatorium på civilingenjörs- och civilekonomutbildningarna  
  
 Bakgrund och överväganden  
  
 Integreringsprincipen, som kan sägas ligga bakom kravet på ett  
  
 systematiskt arbetsmiljöarbete, kan även tillämpas på utbildningen,  
  
 dvs. arbetsmiljökunskap behöver föras in i och integreras med  
  
 funktions- och verksamhetsinriktad utbildning. Kunskaper och  
  
 medvetenhet om arbetsmiljö behöver föras in i utbildningen på  
  
 olika nivåer. Detta behöver ske redan i den grundläggande utbildningen  
  
 i grund- och gymnasieskolan, som en förberedelse för  
  
 arbetslivet. Arbetsmiljökunskaper behövs naturligtvis även hos eleverna  
  
 för att kunna hantera skolans egna arbetsmiljöfrågor.  
  
 Vi har i avsnitt 3.3 om socialt ansvarstagande redovisat hur  
  
 innehållet i utbildningen i det aktuella avseendet har betydelse för  
  
 kunskaperna, medvetenheten och attityderna. Det framgår där  
  
 (enligt en undersökning av Universum) att en relativt stor andel av  
  
 svenska högskolestudenter värderar företagens CSR-arbete högre  
  
 än unga yrkesaktiva och att etik- och moralfrågor är viktiga vid  
  
 valet av framtida arbetsgivare. Som god moral räknas bl.a. att hantera  
  
 de anställda bra, och att företaget har goda arbetsförhållanden.  
  
 20 procent av högskolestudenterna anser att socialt ansvarstagande  
  
 är viktigast vid valet av framtida arbetsgivare. Av undersökningen  
  
 82 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 framgår att det finns nationella skillnader och mellan könen. En  
  
 slutsats i rapporten är att ungdomar i dag i större utsträckning än  
  
 tidigare vill jobba på ett företag som står för samma eller liknande  
  
 värderingar som man har själv och man vill vara stolt över sin  
  
 arbetsgivare  
  
 Vidare konstateras det att god etik, moral och socialt ansvarstagande  
  
 hos företag värderas ungefär lika högt bland ekonomer,  
  
 teknologer och data/it-folk. Ett förhållande som antas påverka  
  
 situationen är att numera finns CSR som akademiskt ämne på en  
  
 mängd universitet och högskolor i Sverige.  
  
 En fråga är hur arbetsmiljöutbildning ska kunna föras in som ett  
  
 led i yrkesutbildningarna. Viktiga utbildningar i det avseendet är  
  
 utbildningarna av civilingenjörer och civilekonomer. Detta är ingen  
  
 ny upptäckt. Arbetsmiljökommissionen, som deltog i reformarbetet  
  
 inom arbetsmiljöområdet i början av 90-talet, föreslog att  
  
 det i civilingenjörsutbildningen infördes en obligatorisk grundutbildning  
  
 i arbetsmiljö på 10 poäng. Kommissionen angav dessutom  
  
 de allmänna ämnesområden som borde ingå. Kommissionen  
  
 valde ut ingenjörer och tekniker som yrkesgrupp, eftersom de i särskilt  
  
 hög grad genom sitt kunnande och sin yrkesroll påverkar  
  
 andras arbetsmiljö. Civilingenjörer blir ofta chefer och arbetsledare  
  
 och de är med och konstruerar arbetsmiljön som konstruktörer  
  
 och designers m.m.. Några andra viktiga yrkesgrupper är ekonomer  
  
 och lärare.  
  
 När arbetsmiljöarbetet skall integreras i verksamheten räcker  
  
 det inte längre med att bara några få arbetsmiljöexperter har goda  
  
 arbetsmiljökunskaper, utan kunskaper behövs hos väldigt många  
  
 fler. Alla chefer och arbetsledare måste ha goda kunskaper bl.a. om  
  
 hur arbetsmiljöarbetet skall utföras, I princip alla på en arbetsplats  
  
 bör ha åtminstone grundläggande arbetsmiljökunskaper. Alla har ju  
  
 en roll i arbetsmiljöarbetet.  
  
 När det gäller arbetsmiljöutbildning för arbetsplatserna har  
  
 arbetsmarknadens parter, dvs. de fackliga organisationerna och  
  
 arbetsgivarna och deras organisationer, en avgörande roll. Parterna  
  
 har slutit en del kollektivavtal som innehåller krav på arbetsmiljöutbildning  
  
 av chefer och skyddsombud. Sådana krav finns emellertid  
  
 inte för hela arbetsmarknaden.  
  
 När det gäller högskoleutbildningarna är läget ett annat.  
  
 Högskolorna bestämmer kurser och kursinnehåll. Enligt uppgift  
  
 deltar endast 20 procent av de studerande på civilingenjörsutbildningen  
  
 i frivilliga kurser i arbetsmiljö.  
  
 83 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 Det kan konstateras att ILO i juni 2006 antog en konvention  
  
 (nr 187) och en rekommendation (nr § 197) om ett ramverk för att  
  
 främja arbetarskydd och arbetsmiljö. I artikel 4 i konventionen  
  
 anges i fråga om ett Nationellt system för arbetsmiljöfrågor att i  
  
 det nationella systemet ska ingå bl.a. tillhandahållande av utbildning.  
  
 I rekommendationen (II.5) anges att varje medlem ska sträva  
  
 efter att införa occupational safety and health concepts and, where  
  
 appropriate, competencies in educational and vocational training  
  
 programmes. Konventionen har ratificerats av Sverige.  
  
 I högskoleförordningen (1993:100) finns som bilaga 2 intaget en  
  
 examensordning som för de olika högskoleutbildningarna anger  
  
 vilka krav som ska uppfyllas för att få en viss högskoleexamen. För  
  
 civilingenjörsexamen anges följande:  
  
 Färdighet och förmåga  
  
 För civilingenjörsexamen skall studenten  
  
 /---/  
  
  visa förmåga att utveckla och utforma produkter, processer och  
  
 system med hänsyn till människors förutsättningar och behov och  
  
 samhällets mål för ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbar utveckling,  
  
 /---/  
  
 Värderingsförmåga och förhållningssätt  
  
 För civilingenjörsexamen skall studenten  
  
  visa förmåga att göra bedömningar med hänsyn till relevanta, vetenskapliga,  
  
 samhälleliga och etiska aspekter samt visa medvetenhet om  
  
 etiska aspekter på forsknings- och utvecklingsarbete,  
  
  visa insikt i teknikens möjligheter och begränsningar, dess roll i  
  
 samhället och människors ansvar för hur den används, inbegripet sociala  
  
 och ekonomiska aspekter samt miljö- och arbetsmiljöaspekter, och  
  
  visa förmåga att identifiera sitt behov av ytterligare kunskap och att  
  
 fortlöpande utveckla sin kompetens.  
  
 /---/  
  
 För civilingenjörsexamen skall också de preciserade krav gälla som  
  
 varje högskola själv bestämmer inom ramen för kraven i denna examensbeskrivning.  
  
 Det är uppenbart att arbetsmiljöaspekter finns med i examenskraven.  
  
 Enligt uppgift omfattas emellertid arbetsmiljökunskap i dag  
  
 endast av frivilliga kurser på högskolan. Enligt vår mening bör tillräcklig  
  
 arbetsmiljöutbildning vara obligatorisk i civilingenjörsutbildningen  
  
 och även i civilekonomutbildningen. Det är nödvändiga  
  
 kunskaper för den som ska vara chef och den som ska ha en  
  
 funktion som konstruktör av väsentliga delar av arbetsmiljön. ILOkonvention  
  
 nr 187 innebär också som framgår ovan ett åtagande att  
  
 84 
  
 SOU 2009:97 Överväganden och förslag  
  
 när det är relevant och lämpligt föra in sådana kompetenskrav i  
  
 yrkesutbildningen.  
  
 Enligt vår uppfattning kan inte kravet på Värderingsförmåga  
  
 och förhållningssätt i examensordningen för civilingenjörsexamen  
  
 anses vara uppfyllt om inte insikter i arbetsmiljöaspekter på ett  
  
 konstaterbart sätt har erhållits genom direkta utbildningsmoment.  
  
 Arbetsmiljökunskapen bör emellertid kunna erhållas i en utbildning  
  
 som är bredare och där arbetsmiljö har integrerats med andra  
  
 frågor. Det är snarare en fördel om arbetsmiljöaspekter kan förenas  
  
 med andra aspekter på ett mer övergripande sätt. Det är de funktionella  
  
 kraven på kunskaper som är avgörande och inte utbildningen  
  
 i sig. Samtidigt är det enligt vår mening inte möjligt att  
  
 erhålla sådana kunskaper utan att få en adekvat och konkret utbildning.  
  
 Det gäller att få lära sig vad arbetsmiljö är, vilken betydelse  
  
 den har för verksamheterna, hur arbetsmiljöarbetet ska utföras och  
  
 integreras samt vilket skyddsansvar som finns.  
  
 För civilekonomexamen bör kraven i examensordningen kompletteras  
  
 så att de överensstämmer i den här aktuella delen med  
  
 kraven i civilingenjörsexamen.  
  
 Som vi ser det är vårt förslag i den här delen ett viktigt inslag i  
  
 den övergripande tanken att göra arbetsmiljön till en strategisk  
  
 verksamhetsfråga och till ett konkurrensmedel. Som vi har framhållit  
  
 tidigare är kunskaper, medvetenhet och attityder hos ledningen  
  
 och andra strategiska befattningshavare i en verksamhet  
  
 viktiga för att arbetsmiljön på detta sätt ska få en mer strategisk  
  
 betydelse som ett konkurrensmedel.  
  
 4.5 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro i  
  
 årsredovisningen  
  
 Vår bedömning: Kravet på obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron  
  
 i årsredovisningarna i enlighet med årsredovisningslagen  
  
 (1995: 1554) m.fl. lagar bör behållas.  
  
 Bakgrund och överväganden  
  
 Vi har i avsnitt 3.6 redovisat det krav som finns på obligatorisk  
  
 redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna och de skäl som  
  
 85 
  
 Överväganden och förslag SOU 2009:97  
  
 86  
  
 fanns för att föra in detta krav. Vi har vidare där redovisat förslaget  
  
 från utredningen om enklare redovisning i delbetänkandet Enklare  
  
 redovisning (SOU 2008:67) om att ta bort det angivna kravet.  
  
 Vi avslutar avsnitt 3.6 med att ifrågasätta den utredningens  
  
 uppfattning om att sjukfrånvaron inte säger särskilt mycket om  
  
 företagsledningens förmåga att driva verksamheten. Även om  
  
 ohälsa hos en enskild individ många gånger har sin grund i helt  
  
 andra omständigheter än arbetet har höga totala sjuktal inom en  
  
 verksamhet ofta samband med förhållanden i arbetet. Vi hänvisar  
  
 bl.a. till de uppskattningar som gjordes i promemorian Långsiktig  
  
 verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv (Ds 201:28)  
  
 om huruvida och i vilken utsträckning sjukskrivningar är arbetsrelaterade.  
  
 Flera uppgifter indikerade att åtminstone hälften av  
  
 långtidssjukfrånvaron var att betrakta som arbetsrelaterad (se promemorian  
  
 sid. 182–184 samt 206–207). Enligt vår uppfattning är  
  
 det dessutom uppenbart att sjukfrånvaron innebär höga kostnader  
  
 och dessutom hinder mot en effektiv verksamhet och att den därför  
  
 är en betydelsefull indikator på företagets intjäningsförmåga  
  
 och framtida utvecklingsmöjligheter.  
  
 Enligt vår uppfattning vore det olyckligt om kravet på obligatorisk  
  
 redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna togs bort.  
  
 Det som sägs av utredningen om enklare redovisning talar möjligen  
  
 i stället för att redovisningen av ohälsan och hälsan utvecklas.  
  
 Vi är övertygade om att uppgifter om sjukfrånvaron kan, i  
  
 enlighet med de överväganden som låg bakom redovisningskravet,  
  
 vara av betydelse, bl.a. som en indikator för arbetsmiljöförhållandena,  
  
 för presumtiva kunder, leverantörer eller arbetssökande, dvs.  
  
 ha betydelse som ett styrmedel på marknaden. 
  
 5 Konsekvenser av utredningens  
  
 förslag 
  
 5.1 Samhällsekonomiska och andra konsekvenser av  
  
 utredningens förslag  
  
 Arbetsmiljöcertifiering  
  
 Ett förslag om ett undantag från tillsynsmetoden genomgång  
  
 genom besök av samtliga arbetsställen (ibland kallat screening) i  
  
 den i delbetänkandet föreslagna nya tillsynsmodellen lämnas i  
  
 avsnitt 4.2. Förslaget innebär att det företag som har blivit arbetsmiljöcertifierat  
  
 inte ska omfattas av genomgången genom besök.  
  
 Förslaget innebär att resursbehovet i den offentliga tillsynen minskar.  
  
 Arbetsmiljöverkets genomgång ersätts av en genomgång av det  
  
 privaträttsliga certifieringsorganet. De frigjorda tillsynsresurserna  
  
 kan bl.a. användas för en mer effektiv tillsyn av övriga verksamheter.  
  
 Certifieringen är frivillig men genom undantaget blir certifieringen  
  
 ett alternativ till delar av tillsynen och det uppstår administrativa  
  
 lättnader i tillsynen. En certifiering är relativt kostsam  
  
 men det föreslagna undantaget medför att de administrativa kostnaderna  
  
 för företagen med anledning av tillsynsverksamheten totalt  
  
 blir lägre än de annars skulle bli. Det blir samtidigt upp till arbetsgivaren  
  
 att avgöra om de fördelar som certifieringen innebär i det  
  
 här avseendet och även i övrigt t.ex. i konkurrenshänseende motiverar  
  
 de kostnader och insatser som certifieringen innebär. Vi har i  
  
 avsnitt 3.2 redovisat kostnadsberäkningar för företag av olika slag  
  
 och storlek vid arbetsmiljöcertifiering. Dessa kostnader är som sagt  
  
 dock inte en direkt konsekvens av utredningens förslag men måste  
  
 av arbetsgivaren vägas mot de besparingar som görs på de administrativa  
  
 kostnaderna genom undantaget från genomgången  
  
 genom besök.  
  
 87 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag SOU 2009:97  
  
 Som vi tidigare har angivit är i dagsläget ca 600 arbetsställen  
  
 arbetsmiljöcertifierade enligt AFS 2001:1 eller Thornton 18001.  
  
 Jämför vi med Danmark, ca 2 200 med arbetsmiljöcertifierade verksamheter,  
  
 men med färre arbetsställen och arbetsgivare än Sverige  
  
 och tar hänsyn till att arbetsmiljöcertifiering får en offentligrättslig  
  
 betydelse kommer antalet certifierade arbetsställen med stor sannolikhet  
  
 att öka relativt kraftigt i Sverige. Av figur 3.1 i avsnitt 3.2  
  
 framgår den fördelning som finns i dag när det gäller arbetsmiljöcertifikat  
  
 för olika företagsstorlekar. När det gäller fördelningen av  
  
 de tillkommande certifikaten till följd av vårt förslag finns det  
  
 anledning tro att de mindre företagens andel ökar.  
  
 Arbetsmiljöverkets administration av undantaget från tillsynen  
  
 och en eventuell tilldelning av en särskild märkning inom ramen för  
  
 den föreslagna nya tillsynsmodellen kan komma att kräva vissa  
  
 resurser som vi dock bedömer som marginella i förhållande till tidigare  
  
 angivna minskade kostnaderna för tillsynen.  
  
 Avsikten är att ett genomförande av förslaget ska påverka konkurrensförhållandena  
  
 för företagen.  
  
 Arbetsmiljökrav i upphandlingen  
  
 Förslaget om arbetsmiljökrav i upphandlingen innebär att den möjlighet  
  
 som redan finns enligt upphandlingslagstiftningen LOU att  
  
 utesluta verksamheter vid ett fel i yrkesutövningen, som utgörs av  
  
 att arbetsmiljölagstiftningen inte följs, görs obligatorisk såvitt  
  
 gäller det grundläggande kravet om en skriftlig riskbedömning.  
  
 Det krav som vi föreslår ska gälla vid offentlig upphandling  
  
 gäller redan för samtliga arbetsgivare enligt arbetsmiljölagen och  
  
 föreskrifter till den. Således uppstår i princip inga ökade kostnader  
  
 för att uppfylla kravet för sådana anbudsgivare. De måste ändå följa  
  
 dessa krav. Företagen får här göra en avvägning mellan möjligheten  
  
 att vinna en upphandling och de administrativa kostnaderna för att  
  
 delta i upphandlingen.  
  
 För den upphandlande myndigheten uppstår eventuellt en  
  
 mindre kostnad för kontrollen av att kravet upprätthålls. Som vi  
  
 har redovisat under avsnitt 5.3 är det relativt enkelt för en upphandlande  
  
 myndighet att kontrollera om den föreslagna uteslutningsgrunden  
  
 föreligger. Uppgifter om genomförd riskbedömning  
  
 bör kunna begäras redan i förfrågningsunderlaget. Om så sker är  
  
 anbudsgivaren skyldig att lämna uppgiften. Anbudsgivarnas admi88 
  
 SOU 2009:97 Konsekvenser av utredningens förslag  
  
 89  
  
 nistrativa kostnader begränsas därmed till kostnaden för att på  
  
 något sätt visa riskbedömningen.  
  
 Vi gör samtidigt bedömningen att den ökade kvaliteten i det  
  
 upphandlade arbetet samt den minskade risken för avbrott i arbetet  
  
 genom myndighetskrav kan innebära en avsevärd kostnadsminskning  
  
 för såväl upphandlaren som anbudsgivaren. Denna kostnad  
  
 kan vara svår att beräkna men det bör beaktas att det sammanlagda  
  
 värdet av den offentliga upphandlingen vad avser tjänster var drygt  
  
 34 miljarder kronor 2007 (se avsnitt 3.2).  
  
 Arbetsmiljö i utbildningen  
  
 Förslaget innebär att som ett första steg i ett arbete att föra in  
  
 arbetsmiljökunskap i högskoleutbildningen förs sådana kunskapskrav  
  
 in som obligatorium på civilingenjörs- och civilekonomutbildningarna.  
  
 I civilingenjörsutbildningarna bedöms kunskap och kompetens  
  
 hos lärarna finnas redan i dagsläget, varför några nämnvärda kostnader  
  
 inte uppstår som en konsekvens av förslaget. För civilekonomutbildningen  
  
 är läget med all säkerhet ett annat. Lämpligt  
  
 utbildningsmaterial finns att tillgå och behöver inte utvecklas speciellt,  
  
 men däremot kan behov av lärarutbildning uppstå. Alternativt  
  
 kan lärare rekryteras utifrån och medför då en kostnad.  
  
 Vi har i avsnitt 4.4 angivit att arbetsmiljökunskapen bör kunna  
  
 erhållas i en utbildning där arbetsmiljö har integrerats med andra  
  
 frågor och att det är en fördel om arbetsmiljöaspekter kan förenas  
  
 med andra aspekter på ett övergripande sätt. 
  
 6 Författningskommentar  
  
 6.1 Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen  
  
 (1977:1160)  
  
 3 kap. 14 § Den som lämnar anbud på en tjänst i en offentlig upphandling  
  
 på vilken lagen (2007:1091) om offentlig upphandling är  
  
 tillämplig ska uteslutas från upphandlingen om denne inte ha fullgjort  
  
 vad i denna lag och med stöd av den föreskrivs om skyldighet att  
  
 undersöka riskerna i verksamheten.  
  
 Förslaget behandlas i kapitel 4, avsnitt 4.2.  
  
 Förslaget kompletterar bestämmelser i 10 kap. 2 § lagen  
  
 (2007:1091) om offentlig upphandling (LOU) om uteslutning av  
  
 anbudsgivare (leverantörer i LOU:s terminologi) från en sådan  
  
 upphandling vid ett allvarligt fel i yrkesutövningen. Begreppet finns  
  
 i punkt 4 i den angivna bestämmelsen LOU och kan vara tillämplig  
  
 på bristande efterlevnad av en lagstiftning som på något sätt reglerar  
  
 yrkesutövningen Arbetsmiljölagstiftningen får anses vara en  
  
 sådan lagstiftning. En underlåtenhet att följa den i nu aktuellt avseende  
  
 utgör ett allvarligt fel i yrkesutövningen.  
  
 Förslaget är inriktat på ett grundläggande krav om riskbedömning  
  
 som alltid ska göras även av utländska arbetssgivare som ska  
  
 utföra arbete i Sverige. Kravet följer dessutom av EU:s ramdirektiv  
  
 på arbetsmiljöområdet (rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni  
  
 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas  
  
 säkerhet och hälsa i arbetslivet) och ska därmed vara genomförd i  
  
 nationell lagstiftning i samtliga EES-länder.  
  
 Skyldigheten att fortlöpande undersöka riskerna i verksamheten  
  
 anges i 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen. Närmare föreskrifter om  
  
 denna skyldighet finns i 8 § Arbetsmiljöverkets föreskrifter om  
  
 systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1).  
  
 91 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:97  
  
 Förslaget avser den som lämnar anbud i en offentlig upphandling  
  
 på vilken LOU är tillämplig. Det handlar alltså om den som  
  
 tillhandahåller tjänster på marknaden. I LOU anges dessa subjekt  
  
 som leverantörer. Genom anknytningen till LOU begränsas  
  
 anbudsgivares skyldighet till offentliga upphandlingar över tröskelvärdet  
  
 enligt 3 kap. 1 § LOU.  
  
 Förslaget innebär att anbudsgivare som omfattas ska uteslutas  
  
 från offentlig upphandling om de inte har genomfört en skriftlig  
  
 riskbedömning i enlighet med de angivna föreskrifterna till arbetsmiljölagen.  
  
 Detta är som sagt ett för alla arbetsgivare grundläggande  
  
 men också centralt krav när det gäller det systematiska  
  
 arbetet med arbetsmiljön.  
  
 6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen  
  
 (2007:1091) om offentlig upphandling  
  
 10 kap. 2 a § En bestämmelse om uteslutning av leverantörer i vissa  
  
 fall finns i 3 kap. 14 § arbetsmiljölagen (1977:1160).  
  
 Förslaget behandlas i kapitel 4, avsnitt 4.2.  
  
 Förslaget är en följdändring till förslaget under 6.1.  
  
 92 
  
 SOU 2009:97 Författningskommentarer  
  
 93  
  
 6.3 Förslaget till förordning om ändring i  
  
 arbetsmiljöförordningen (1977:1166)  
  
 15 § andra stycket Tillsynsmyndigheten ska planera och tillämpa en  
  
 tillsynsmetod som innebär att samtliga arbetsställen genomgås genom  
  
 besök under ett bestämt tidsintervall. Arbetsställen som omfattas av en  
  
 certifiering av ledningssystem för arbetsmiljö under ackreditering ska  
  
 vara undantagna från denna tillsyn.  
  
 Förslaget behandlas kapitel 4, avsnitt 4.2.  
  
 Förslaget innebär att det förs in ett nytt andra stycke i bestämmelsen.  
  
 Det syftar till att införa ett undantag från den i delbetänkandet  
  
 föreslagna nya tillsynsmodellens tillsynsmetod med genomgång  
  
 genom besök av samtliga arbetsställen inom ett bestämt  
  
 tidsintervall. Undantaget avser arbetsställen som är arbetsmiljöcertifierade  
  
 under ackreditering. Dessa arbetsställen ska emellertid  
  
 endast vara undantagna från denna tillsynsmetod och inte från tillsynen  
  
 i sig. 
  
 Särskilt yttrande  
  
 av Hudson, ledamot i referensgruppen  
  
 Jag anser att utredningen på ett utmärkt sätt har kartlagt möjligheterna  
  
 att använda så kallade marknadsmässiga styrmedel på  
  
 arbetsmiljöområdet. Den slutsats jag drar är att den här formen av  
  
 styrmedel endast kan få verklig effekt om de kombineras med tydliga  
  
 ekonomiska sanktioner eller bidrag från staten. Det är först då  
  
 de blir något annat än de frivilliga marknadsföringsmetoder som  
  
 redan finns till exempel i form av certifiering.  
  
 Eftersom de olika kostnaderna för en dålig arbetsmiljö drabbar  
  
 både individ, företag och samhälle haltar en analys som bara fokuserar  
  
 på företagens situation. Denna avgränsning har också inneburit  
  
 att de offentliga och ideella sektorerna med sina bredare uppdrag  
  
 haft svårt att se hur utredningens uppdrag ska kunna anpassas  
  
 till deras verksamhet. Jag förväntar mig att den bredare analysen  
  
 kommer att göras i den nationella handlingsplan för arbetsmiljöområdet  
  
 som håller på att tas fram av Arbetsmarknadsdepartementet.  
  
 I det arbetet ska den här utredningens resultat naturligtvis  
  
 vara en del.  
  
 Utredningens förslag att företag som har certifierat sitt arbetsmiljölednings-system  
  
 ska kunna undantas från så kallad screening  
  
 tycker jag är logiskt eftersom den formen av inspektion kommer  
  
 att inriktas på det mer generella arbetsmiljöarbetet i företaget. Det  
  
 tidigare delbetänkandet har dock visat vilka kostnader som krävs  
  
 för en fullt utbyggd verksamhet med screening så det lär dröja  
  
 innan den här frågan blir aktuell för majoriteten av företag.  
  
 Det är glädjande att utredningen föreslår att krav på en skriftlig  
  
 riskbedömning ska ställas på det företag som vill lämna anbud vid  
  
 offentlig upphandling. Det kommer att minska risken för att oseriösa  
  
 företag använder dålig arbetsmiljö som konkurrensmedel.  
  
 95 
  
 Särskilt yttrande SOU 2009:97  
  
 Om den obligatoriska redovisningen av sjukfrånvaron i årsredovisningarna  
  
 tas bort kommer Sverige att bryta mot EU:s ramdirektivs  
  
 krav. Det innebär att vi från facklig sida kommer att kräva att  
  
 kravet på en skriftlig sammanställning av olyckor, sjukfrånvaro och  
  
 allvarliga tillbud åter införs i föreskriften om systematiskt arbetsmiljöarbete.  
  
 Det är utmärkt att utredningen tydligt markerar mot  
  
 det här förslaget att försämra det svenska regelverket.  
  
 De anställdas kunskaper om arbetsmiljön och de regler som  
  
 gäller för arbetsmiljön har stor betydelse för säkerheten på arbetsplatsen.  
  
 Attityder och beteenden hos såväl personal som chefer och  
  
 arbetsledare betyder mycket för säkerhetskulturen i en verksamhet.  
  
 Det är viktigt att alla anställda har någon form av baskunskaper om  
  
 betydelsen av god arbetsmiljö och om reglerna i stort.  
  
 Det är minst lika viktigt att de unga som inträder på arbetsmarknaden  
  
 har en insikt om vikten av god arbetsmiljö och en  
  
 grundläggande kännedom om reglerna.  
  
 Jag välkomnar därför utredningens förslag om obligatoriskt krav  
  
 på arbetsmiljökunskap i civilingenjörs- och civilekonomutbildningarna.  
  
 Det kravet bör också snabbt införas i rektors- och läkarutbildningarna.  
  
 På sikt bör sedan samma krav införas i alla utbildningsplaner  
  
 för högskola, gymnasium och grundskola, anpassad till  
  
 de olika nivåerna. På vissa högre utbildningar bör även ledarskapsutbildning  
  
 läggas in.  
  
 96 
  
 Särskilt yttrande  
  
 av ledamoten Huang, ledamot i referensgruppen  
  
 Certifiering i den nya tillsynsmodellen  
  
 Jag har, tillsammans med övriga arbetsgivarrepresentanter, avvisat  
  
 förslaget om ny tillsynsmodell. Om en sådan modell trots allt  
  
 skulle bli genomförd, finner jag det rimligt att arbetsgivare som  
  
 blivit certifierade undantas från den s.k. screeningen.  
  
 Arbetsmiljökrav i upphandlingen  
  
 Förslaget om att leverantör som inte upprättat skriftlig riskbedömning  
  
 ska uteslutas från att delta i offentlig upphandling bör inte  
  
 genomföras.  
  
 Den föreslagna bestämmelsen är felaktig ur systematisk synvinkel,  
  
 den är sakligt sett opåkallad, den strider mot gemenskapsrätten  
  
 och den är obegriplig ur ett verkansperspektiv.  
  
 Systematiken  
  
 Bestämmelser om offentlig upphandling återfinns bl.a. i LOU, men  
  
 även i LUF. Den föreslagna bestämmelsen skulle innebära en  
  
 utvidgning av de fall i vilka en leverantör ska uteslutas från en  
  
 upphandling. Eftersom bestämmelsen är ovillkorlig träffar den –  
  
 enligt sin lydelse – också leverantörer från andra EU-medlemsstater  
  
 och även leverantörer från tredje land, oavsett vilken sorts tjänst  
  
 som avses. Det synes därför ur lagteknisk synvinkel minst sagt  
  
 märkligt att bestämmelsen skulle införas i arbetsmiljölagen.  
  
 Offentlig upphandling omfattar synnerligen betydande belopp och  
  
 har mycket stor betydelse för såväl den offentliga ekonomin som  
  
 97 
  
 Särskilt yttrande SOU 2009:97  
  
 för en fungerande konkurrens på marknaden. Det är därför väsentligt  
  
 för den praktiska rättstillämpningen att alla bestämmelser av  
  
 operativ innebörd samlas i LOU och LUF.  
  
 Sakskälen  
  
 Utredningen har enligt min mening inte tillräckligt övervägt vilka  
  
 sakskäl det finns för att införa en så pass ingripande åtgärd som  
  
 obligatorisk uteslutning från offentlig upphandling. Som bestämmelsen  
  
 är utformad träffas varje underlåtenhet, oavsett om den är  
  
 stor eller liten, som den upphandlande myndigheten kan visa. En  
  
 bestraffande lagstiftningsåtgärd måste rimligtvis vara proportionell  
  
 i förhållande till det missförhållande den avser att stävja. Någon  
  
 sådan proportionalitetsbedömning synes inte ha gjorts. Därtill  
  
 kommer att utredningen inte alls verkar ha övervägt den snedvridning  
  
 av konkurrensförhållandena mellan olika branscher som  
  
 bestämmelsen skulle innebära, se mera därom nedan. Bestämmelsen  
  
 är helt enkelt orimlig.  
  
 Gemenskapsrätten  
  
 De svenska reglerna för offentlig upphandling är ett utflöde av  
  
 gemenskapsrätten. Det innebär bl.a. att de grundläggande principerna  
  
 för den offentliga upphandlingen måste respekteras. Dessa  
  
 återfinns bl.a. i 1 kap 9 § LOU. Den nu tilltänkta bestämmelsen  
  
 träffar enligt sin lydelse alla tjänsteupphandlingar oavsett deras  
  
 karaktär. Så t.ex. träffas en konsulttjänst utförd i annan medlemsstat 
  
 , oaktat att detta skulle innebära ett brott mot principerna om  
  
 kravet på likvärdighet och icke-diskriminering. Gentemot samtliga  
  
 anbudsgivare måste bestämmelsen också anses innebära ett brott  
  
 mot proportionalitetsprincipen. Det kan helt enkelt inte försvaras  
  
 ur ett gemenskapsrättsligt perspektiv att varje fel eller försummelse  
  
 avseende riskbedömning enligt arbetsmiljölagen skulle leda till en  
  
 så pass ingripande åtgärd som uteslutning från offentlig upphandling.  
  
 Överhuvudtaget synes utredningen ha missförstått räckvidden  
  
 av möjligheterna att ställa reglerna om offentlig upphandling till  
  
 tjänst för det allmännas tvångsmakt på andra områden. Att dessa  
  
 möjligheter gravt överskattats är dessvärre ingen ny företeelse, t.ex.  
  
 har olika myndigheter genom s.k. tillkommande kontraktsvillkor  
  
 98 
  
 SOU 2009:97 Särskilt yttrande  
  
 försökt ålägga leverantörerna diverse pålagor. Detta har bl.a.  
  
 resulterat i att förvaltningsdomstolarna vid flera tillfällen tvingats  
  
 konstatera brott mot upphandlingsreglerna i form av krav på kollektivavtal  
  
 hos leverantörerna.  
  
 Utredningen verkar inte ha förstått att upphandlingsdirektivens  
  
 beaktandesatser, och EU-kommissionens tolkningsmeddelanden,  
  
 endast i begränsad utsträckning kan läggas till grund för slutsatser  
  
 om vad gemenskapsrätten tillåter eller inte. Det som här avgör  
  
 utgången är praxisen från (numera) EU-domstolen. Såvitt nu kan  
  
 bedömas låter sig denna f.n. inte tolkas så utsträckt som utredningen  
  
 synes föreställa sig. Utredningens bedömning av gemenskapsrätten  
  
 i nu förevarande avseende är helt otillräcklig och bör  
  
 inte läggas till grund för lagstiftning.  
  
 Verkansperspektivet  
  
 Det är svårbegripligt att utredningen föreslår en bestämmelse, som  
  
 innebär att underlåtenhet enligt arbetsmiljölagen i nu aktuellt  
  
 avseende skulle vara ett allvarligt fel i yrkesutövningen i en viss typ  
  
 av verksamhet, men inte i en annan. Detta får konsekvenser för de  
  
 inbördes konkurrensförhållandena mellan olika branscher. Det är  
  
 anmärkningsvärt att utredningen inte har beaktat denna kontradiktoriska  
  
 omständighet.  
  
 Förutom ovanstående invändningar utifrån regelverken om  
  
 offentlig upphandling anser jag att den föreslagna regeln helt enkelt  
  
 är obehövlig. Det måste betraktas som synnerligen överilat att i ett  
  
 nytt sammanhang uppställa samma krav, som redan följer av lag,  
  
 särskilt med tanke på att regeringen lägger ner stor möda på arbetet  
  
 med regelförenkling.  
  
 Arbetsmiljö i utbildningen  
  
 Utredningens förslag om Arbetsmiljö i utbildningen är välkommet.  
  
 Det är rimligt att arbetet påbörjas genom införande av arbetsmiljökunskap  
  
 i de föreslagna högskoleutbildningarna, eftersom dessa  
  
 ofta leder till chefsbefattningar och arbetsledande befattningar.  
  
 De anställdas kunskaper om arbetsmiljön och dess regler har  
  
 stor betydelse för säkerheten på arbetsplatserna. Attityder och  
  
 beteenden hos personal, chefer och arbetsledare betyder mycket  
  
 99 
  
 Särskilt yttrande SOU 2009:97  
  
 100  
  
 för säkerhetskulturen i en verksamhet. Det är viktigt att alla  
  
 anställda har någon form av baskunskaper om betydelsen av god  
  
 arbetsmiljö och om reglerna i stort. Minst lika angeläget är att de  
  
 unga som inträder på arbetsmarknaden har en insikt om vikten av  
  
 god arbetsmiljö och en grundläggande kännedom om reglerna.  
  
 Därför vill jag understryka vikten av att arbetsmiljökunskap på  
  
 sikt integreras i utbildningssystemet på olika nivåer. Arbetsmiljökunskap  
  
 bör göras till ett obligatoriskt ämne i utbildningsplanerna,  
  
 anpassad till de olika nivåerna. På vissa högre utbildningar bör även  
  
 ledarskapsutbildning läggas in.  
  
 Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro i årsredovisningen  
  
 Jag kan inte ställa mig bakom förslaget om att kravet på obligatorisk  
  
 redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningen bör behållas.  
  
 Till att börja med anser jag inte att ett krav på redovisning av  
  
 sjukfrånvaron kommer att utgöra ett marknadsorienterat styrmedel  
  
 på det sätt som utredningen syftar till. Dels finns det inga klara  
  
 belägg för hur stor andel av sjukfrånvaron på ett företag de facto  
  
 har samband med förhållanden i arbetet. Dels känner företagen väl  
  
 till omfattningen av sin sjukfrånvaro, inte minst av det skälet att  
  
 den medför stora kostnader i form av sjuklön och förlorad produktion.  
  
 Att ett bibehållet redovisningskrav i detta läge skulle  
  
 utgöra ytterligare incitament för företagen finner jag ytterst  
  
 osannolikt.  
  
 Jag håller helt med om de argument för borttagande av redovisningsskyldigheten  
  
 som framförs i delbetänkandet Enklare redovisning  
  
 (SOU 2008:67). Jag delar uppfattningen att ohälsotal inte  
  
 kan betraktas som en indikator på företagets intjäningsförmåga och  
  
 att företagens omsorg om personalen inte påverkas av att de måste  
  
 redovisa sjukfrånvaro, m.fl. resonemang som förs angående borttagande  
  
 av kravet.  
  
 Att behålla redovisningskravet strider slutligen mot regeringens  
  
 mål om regelförenkling, eftersom kravet utgör en administrativ  
  
 börda för företagen. 
  
 Referenser  
  
 Ambler, T.  Goodman, S. (1996), The employer brand. Journal of  
  
 Brand Management 4, s. 185206.  
  
 Arbetsmarknadsdepartementet (2001), Långsiktig verksamhetsutveckling  
  
 ur ett arbetsmiljöperspektiv, Ds 2001:28.  
  
 Arbetsmarknadsdepartementet (2008), Arbetsmiljön och utanförskapet  
  
 – en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken,  
  
 Ds 2008.16  
  
 Arbetsmiljökommissionen (1990), Arbete och hälsa, SOU 1990:49.  
  
 Arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet (2009), God arbetsmiljö – en  
  
 framgångsfaktor? SOU 2009:47.  
  
 Martinez, Marquez, Cooper (2003), Hälsobokslut – en  
  
 modell utifrån arbetsplatsens behov, Metodicum AB,  
  
 Ferrell, Clark (2009), Nyhetsflash om Svenska företags ansvar i  
  
 Kina, 12 augusti 2009  
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16  
  
 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband  
  
 med tillhandahållande av tjänster.  
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG om samordning  
  
 av förfarandena vid upphandling inom områdena vatten,  
  
 energi, transporter och posttjänster.  
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG om samordning  
  
 av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader,  
  
 varor och tjänster.  
  
 Europeiska kommissionens meddelande om genomförande av  
  
 partnerskapet för tillväxt och sysselsättning: Att göra Europa  
  
 till ett kompetenscentrum för företagens sociala ansvar, KOM  
  
 (2006) 136.  
  
 Europeiska kommissionens tolkningsmeddelande om gemenskapslagstiftning  
  
 med tillämpning på offentlig upphandling,  
  
 KOM (2001) 566 slutlig, EGT nr C 333, 28.11.2001, s. 27.  
  
 101 
  
 Referenser SOU 2009:97  
  
 Griffith, Cox, Adams (2006), Det sociala företaget  
  
 och samhället, Socioekonomiska bokslut för Vägen ut! Kooperativen  
  
 och Basta Arbetskooperativ, Nutek och NTG Socialt  
  
 företagande.  
  
 Griffith, Cox, Adams (2007), Bättre  Billigare -  
  
 SocioEkonomiskt Bokslut för de sociala arbetskooperativen KOS  
  
 och BRIGGEN.  
  
 Ong, Vaughn, Lang (2007), Corporate Social Responsibility  
  
 – Hur kommer det utvecklas i framtiden? Kandidatuppsats vid  
  
 Företagsekonomiska institutionen vid Stockholms universitet  
  
 Regeringens proposition (1986/87:100), bilaga 12, med förslag till  
  
 statsbudget  
  
 Regeringens proposition (1990/91:140) Arbetsmiljö och rehabilitering  
  
 Regeringens proposition (2002/03:6) Obligatorisk redovisning av  
  
 sjukfrånvaro  
  
 Regeringens proposition (2006/07:128) Ny lagstiftning om offentlig  
  
 upphandling och upphandling inom områdena vatten, energi,  
  
 transporter och posttjänster  
  
 Styrmedelsutredningen (2009), En ny modell för arbetsmiljötillsyn,  
  
 SOU 2009:40.  
  
 Tidskriften Organization Studies, (2003). Corporate Social and  
  
 Financial Performance: A Meta-analysis.  
  
 Upphandlingsutredningen (2005), Nya upphandlingsregler, SOU  
  
 2005:22  
  
 Upphandlingsutredningen (2006) Nya upphandlingsregler 2, SOU  
  
 2006:28  
  
 Utredningen om arbetsmiljölagen (2007), Bättre arbetsmiljöregler  
  
 II, SOU 2007:43.  
  
 Utredningen om enklare redovisning (2008), Enklare redovisning,  
  
 SOU 2008:67.  
  
 Öhrling PricewaterhouseCoopers (2008), CSR – från risk till värde.  
  
 102 
  
 Bilaga 1  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Marknadsorienterade styrmedel på  
  
 arbetsmiljöområdet  
  
 Dir.  
  
 2008:129  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 6 november 2008  
  
 Sammanfattning av uppdraget  
  
 En särskild utredare ska se över behovet av och möjligheterna att  
  
 införa styrmedel på arbetsmiljöområdet som innebär att arbetsmiljöns  
  
 potential för ökad konkurrenskraft tas till vara genom att  
  
 lyfta fram och förstärka de verksamhetsmässiga och ekonomiska  
  
 drivkrafterna av en god arbetsmiljö. Sådana styrmedel kan handla  
  
 om att arbetsmiljöstandarden på olika verksamheter bedöms och  
  
 att verksamheter med ett väl fungerande arbetsmiljöarbete eller en  
  
 på ett visst sätt bedömd god arbetsmiljö kan lyftas fram för att förstärka  
  
 marknadsmekanismer t.ex. när det gäller rekrytering av  
  
 arbetskraft och konkurrensförutsättningar. Exempel på sådana  
  
 styrmedel är arbetsmiljömärkning, certifiering eller liknande marknadsorienterade  
  
 styrmedel. Även styrmedel som lyfter fram eller  
  
 förstärker sambandet mellan arbetsmiljö och verksamhetens resultat  
  
 ingår i uppdraget.  
  
 Utredaren ska särskilt utreda möjligheterna att koppla sådana  
  
 styrmedel till Arbetsmiljöverkets tillsyn av efterlevnaden av arbetsmiljölagen.  
  
 Det system som har införts i Danmark för s.k. screening  
  
 av arbetsställen och tilldelning av s.k. smileys m.m. bör därvid  
  
 beaktas.  
  
 103 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:97  
  
 Bakgrund  
  
 En tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken  
  
 Inom Arbetsmarknadsdepartementet pågår ett arbete med att  
  
 utforma den framtida arbetsmiljöpolitiken. Inom ramen för arbetet  
  
 tas det fram underlag för en diskussion och överväganden om den  
  
 framtida politiken. Promemorian Arbetsmiljön och utanförskapet –  
  
 en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16),  
  
 som presenterades den 21 februari 2008, har tagits fram som ett led  
  
 i detta arbete. Promemorian innehåller en faktaredovisning och  
  
 vissa slutsatser om principiella utgångspunkter för det fortsatta  
  
 arbetet.  
  
 Inom ramen för arbetet sker samråd med arbetsmarknadens  
  
 parter.  
  
 Det fortsatta arbetet med den framtida arbetsmiljöpolitiken  
  
 Huvudinriktningen för arbetet med den framtida arbetsmiljöpolitiken  
  
 är följande. Arbetsmiljöpolitiken måste ges en mer offensiv  
  
 och positiv innebörd. Det ska inte enbart handla om att förhindra  
  
 en dålig arbetsmiljö, utan i framtiden även i mycket högre grad om  
  
 att se arbetsmiljön som något som kan utveckla såväl individer som  
  
 verksamhet och vara en framgångsfaktor och ett konkurrensmedel.  
  
 Den andra viktiga utgångspunkten för det fortsatta arbetet är att  
  
 arbetsmiljön och arbetsmiljöpolitiken har stor betydelse för att  
  
 möjliggöra regeringens jobbpolitik, en politik som innebär att alla  
  
 som vill och kan arbeta ska ha möjlighet att göra det utifrån sina  
  
 egna förutsättningar. Den ska tillsammans med jobbpolitiken bidra  
  
 till att minska utanförskapet på arbetsmarknaden och inom arbetslivet  
  
 genom att skapa förutsättningar inte bara för fler arbeten utan  
  
 även för arbeten med goda och utvecklande arbetsvillkor, som ger  
  
 möjlighet för fler att delta i arbetslivet.  
  
 Sammanfattningsvis finns därmed två huvudfokus för det fortsatta  
  
 arbetet med den framtida arbetsmiljöpolitiken, nämligen att  
  
 den ska bidra till den samlade jobbpolitiken samt att den ska lyfta  
  
 fram arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft.  
  
 Inom ramen för inriktningen som handlar om arbetsmiljöns  
  
 potential för ökad konkurrenskraft betonas, bl.a. i promemorian  
  
 Ds 2008:16, behovet av att undersöka vilka styrmedel som skulle  
  
 kunna fungera för att lyfta fram och förstärka de verksamhets104 
  
 SOU 2009:97 Bilaga 1  
  
 mässiga och ekonomiska drivkrafterna av en god arbetsmiljö samt  
  
 vilken roll staten respektive arbetsmarknadens parter och andra  
  
 marknadsaktörer ska ha på det här området. Därvid kan det övervägas  
  
 om arbetsmiljöcertifiering eller någon annan form av bedömning  
  
 och utpekande av bra arbetsgivare är något som skulle kunna  
  
 förstärka marknadsmekanismer när det gäller rekrytering av  
  
 arbetskraft och konkurrensförutsättningar.  
  
 Arbetsmiljö och ekonomi – arbetsmiljön som konkurrensmedel  
  
 Arbetsmiljön kan ha en ekonomisk betydelse för såväl individ och  
  
 samhälle som företag och andra organisationer. Kopplingen mellan  
  
 arbetsmiljö och ekonomi har fått en allt större uppmärksamhet  
  
 under senare år och särskilt inom de nordiska länderna används  
  
 ekonomiska argument för att motivera satsningar på en bättre  
  
 arbetsmiljö.  
  
 Med en ökad betoning av helhetssynen på arbetsmiljön och särskilt  
  
 mot bakgrund av införandet av krav på ett systematiskt  
  
 arbetsmiljöarbete som är integrerat i verksamheternas planering  
  
 och drift (i enlighet med 3 kap. 2 a § arbetsmiljölagen) har sambandet  
  
 mellan arbetsmiljö och verksamhetsutveckling liksom verksamheternas  
  
 resultat betonats alltmer. Frågan om att hitta sätt att  
  
 redovisa kostnader för ohälsa och en dålig arbetsmiljö respektive  
  
 intäkter av en bra arbetsmiljö har varit aktuell under lång tid.  
  
 Företag och förvaltningar har också använt olika personalekonomiska  
  
 redovisningar. En särskild form av redovisning, som  
  
 ibland har gått under namnet hälsobokslut är de obligatoriska  
  
 redovisningar av sjukfrånvaron som ska ske i företags och förvaltningars  
  
 årsbokslut enligt särskild författningsreglering.  
  
 Inom ramen för den dåvarande regeringens försöksverksamhet  
  
 inom den offentliga sektorn under åren 2001–2006 har det i ett  
  
 projekt prövats olika alternativa modeller för att styra och redovisa  
  
 resultat och effekter av förebyggande och rehabiliterande insatser  
  
 hos ett antal kommuner. Vinnova har haft regeringens uppdrag att  
  
 följa och utvärdera detta och övriga projekt i försöksverksamheten.  
  
 Slutredovisning av uppdraget gjordes i augusti 2006 (dnr 200300032,  
  
 N2002/11731/ARM, se även www.minskaohalsan.se.  
  
 105 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:97  
  
 De här frågorna har belysts i promemorian Ds 2008:16. Där har  
  
 bl.a. angivits följande (s. 139):  
  
 Ett annat alternativ är att kräva eller främja att de ekonomiska konsekvenserna  
  
 av arbetsmiljön, såväl fördelar/nyttan som kostnaderna,  
  
 synlig- eller tydliggörs utåt och internt i verksamheten. I dag finns lagstadgade  
  
 krav på en obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron i årsredovisningarna  
  
 hos företag och förvaltningar (ofta kallade hälsobokslut) 
  
 , men däremot inga krav på en arbetsmiljöredovisning eller en  
  
 personalekonomisk redovisning.  
  
 Olika modeller och metoder finns utformade för att redovisa  
  
 personalförhållanden i form av olika nyckeltal m.m. Det finns anledning  
  
 att fundera över hur användbara modeller och metoder kan tas  
  
 fram och hur de kan ges en bred spridning.  
  
 Ekonomiska styrmedel skulle även kunna vara fördelaktiga ur konkurrenssynpunkt.  
  
 Företag ska inte få fördelar av att göra avkall på  
  
 arbetsmiljön. Det finns anledning att i stället överväga hur de positiva  
  
 incitament som finns för arbetsmiljöåtgärder kan förstärkas genom  
  
 olika styrmedel.  
  
 I promemorian förs en diskussion om arbetsmiljön som konkurrensmedel  
  
 bl.a. mot bakgrund av den demografiska utvecklingen  
  
 med en ökad andel äldre i befolkningen och en minskad andel i  
  
 yrkesverksamma åldrar och därmed en eventuell brist på arbetskraft.  
  
 Det diskuteras om och på vilket sätt den marknadsmässiga  
  
 fördelen av en god arbetsmiljö kan stimuleras ytterligare, t.ex.  
  
 genom att arbetsmiljöstatusen hos olika arbetsställen redovisas och  
  
 att resultatet kommuniceras utåt mot omvärlden. I promemorian  
  
 nämns bl.a. den danska modellen, som innebär att arbetsstället i  
  
 fråga efter ett tillsynsbesök av den danska arbetsmiljömyndigheten  
  
 Arbeidstilsynet tilldelas en smileysymbol som offentliggörs på  
  
 tilsynets webbplats. I systemet ingår också en s.k. screening av  
  
 samtliga arbetsställen i Danmark, varvid det görs en bedömning av  
  
 arbetsmiljöstandarden som får betydelse för den framtida tillsynen  
  
 och för tilldelandet av smileysymboler. Det finns även en koppling  
  
 till certifieringssystem för arbetsmiljön.  
  
 I promemorian nämns vidare de initiativ som tagits i fråga om  
  
 arbetsgivarvarumärken samt arbetet med frågor om företagens  
  
 sociala ansvar (CSR)(se s. 22).  
  
 TI Sverige finns i dag möjlighet för företag och förvaltningar att  
  
 certifiera ledningssystemet för arbetsmiljö. Sådan certifiering görs  
  
 mot Arbetsmiljöverkets föreskrifter i AFS 2001:1, Systematiskt  
  
 arbetsmiljöarbete. Systemet innehåller krav på ett ledningssystem  
  
 som ofta kombineras med kvalitets- och/eller miljöledningssystem.  
  
 106 
  
 SOU 2009:97 Bilaga 1  
  
 Uppbyggnaden av systemet och certifieringen görs i samverkan  
  
 med de fackliga representanterna. Styrelsen för ackreditering och  
  
 teknisk kontroll, SWEDAC, ackrediterar certifieringsorganen i  
  
 enlighet med särskilda föreskrifter om sådan ackreditering. Certifiering  
  
 med SWEDAC-ackreditering inom arbetsmiljöområdet kan  
  
 även göras mot den amerikanska standarden OHSAS 18001.T  
  
 Uppdraget  
  
 En särskild utredare ska mot den angivna bakgrunden se över  
  
 behovet av och möjligheterna att införa styrmedel på arbetsmiljöområdet  
  
 som innebär att arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft  
  
 tas till vara genom att lyfta fram och förstärka de  
  
 verksamhetsmässiga och ekonomiska drivkrafterna av en god  
  
 arbetsmiljö. Sådana styrmedel kan handla om att arbetsmiljöstandarden  
  
 på olika verksamheter bedöms och att verksamheter  
  
 med ett väl fungerande arbetsmiljöarbete eller en på ett visst sätt  
  
 bedömd god arbetsmiljö kan lyftas fram för att förstärka marknadsmekanismer  
  
 t.ex. när det gäller rekrytering av arbetskraft och  
  
 konkurrensförutsättningar.  
  
 Exempel på sådana styrmedel är arbetsmiljömärkning, certifiering  
  
 eller liknande marknadsorienterade styrmedel. Även styrmedel  
  
 som lyfter fram eller förstärker sambandet mellan arbetsmiljö  
  
 och verksamhetens resultat ingår i uppdraget.  
  
 Utredaren ska särskilt utreda möjligheterna att koppla sådana  
  
 styrmedel till Arbetsmiljöverkets tillsyn av efterlevnaden av  
  
 arbetsmiljölagen. Möjligheten att använda certifieringssystem ska  
  
 övervägas.  
  
 Utredaren ska kartlägga, beskriva och beakta existerande styrmedel  
  
 av nu aktuell karaktär i Sverige och andra länder och de  
  
 erfarenheter och effekter som de haft på arbetsmiljön och arbetsmiljöarbetet.  
  
 Det system som har införts i Danmark för s.k.  
  
 screening av arbetsställen och tilldelning av s.k. smileys m.m.,  
  
 liksom den prioritering och klassificering av arbetsställen som i dag  
  
 sker som ett led i planeringen av Arbetsmiljöverkets tillsyn bör  
  
 beaktas. Utredaren ska också beakta EG-rättens grundläggande  
  
 krav på fri rörlighet. Utredaren ska vidare beakta ratificerade  
  
 internationella konventioner.  
  
 Utredaren ska beakta den forskning som kan finnas på området  
  
 nationellt och internationellt.  
  
 107 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:97  
  
 108  
  
 Om utredaren bedömer att det finns behov av reglering ska förslag  
  
 om den närmare utformningen av en sådan reglering lämnas.  
  
 Utredaren ska bedöma och redovisa effekterna på arbetsmiljön av  
  
 sina förslag.  
  
 Utredaren ska redovisa konsekvenserna av och kostnaderna för  
  
 sina förslag samt föreslå hur kostnaderna ska finansieras.  
  
 Arbetsformer  
  
 Utredaren ska i sitt arbete samråda med arbetsmarknadens parter  
  
 samt Arbetsmiljöverket och andra berörda myndigheter.  
  
 Redovisning av uppdraget  
  
 Resultatet av uppdraget ska i fråga om möjligheterna att koppla i  
  
 uppdraget aktuella styrmedel till Arbetsmiljöverkets tillsyn av  
  
 efterlevnaden av arbetsmiljölagen redovisas senast den 15 april  
  
 2009. Redovisningen vad gäller kvarvarande frågor ska ske senast  
  
 den 31 oktober 2009.  
  
 (Arbetsmarknadsdepartementet) 
  
 Bilaga 2  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Tilläggsdirektiv till Styrmedelsutredningen  
  
 (A 2008:03)  
  
 Dir.  
  
 2009:87  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 1 oktober 2009  
  
 Förlängd tid för uppdraget  
  
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 6 november 2008 tillkallades  
  
 en särskild utredare med uppdrag att se över behovet av  
  
 och möjligheterna att införa styrmedel på arbetsmiljöområdet.  
  
 Dessa styrmedel ska innebära att arbetsmiljöns potential för ökad  
  
 konkurrenskraft tas till vara genom att lyfta fram och förstärka de  
  
 verksamhetsmässiga och ekonomiska drivkrafterna av en god  
  
 arbetsmiljö (dir. 2008:129). Enligt dessa kommittédirektiv skulle  
  
 ett deluppdrag om en eventuell koppling av marknadsorienterade  
  
 styrmedel till Arbetsmiljöverkets tillsyn redovisas senast den 15  
  
 april 2009 samt kvarstående frågor senast den 31 oktober 2009.  
  
 Den 15 april 2009 överlämnade utredningen delbetänkandet En ny  
  
 modell för arbetsmiljötillsynen (SOU 2009:40).  
  
 Utredningstiden för att redovisa kvarstående frågor förlängs.  
  
 Uppdraget ska i stället redovisas senast den 30 november 2009.  
  
 (Arbetsmarknadsdepartementet) 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. En mer rättssäker inhämtning av 
  
 elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen.  
  
 Ju. 
  
 2. Nya nät för förnybar el. N. 
  
 3. Ransonering och prisreglering i krig och 
  
 fred. Fö. 
  
 4. Sekretess vid anställning av myndighetschefer 
  
 . Fi. 
  
 5. Säkerhetskopiors rättsliga status. Ju. 
  
 6. Återkrav inom välfärdssystemen. 
  
 – Förslag till lagstiftning. Fi. 
  
 7. Den svenska administrationen av jordbruksstöd.  
  
 Jo. 
  
 8. Trygg med vad du äter – nya myndigheter 
  
 för säkra livsmedel och hållbar produktion.  
  
 Jo. 
  
 9. Säkerhetskontroller vid fullmäktigeoch  
  
 nämndsammanträden. Fi. 
  
 10. Miljöprocessen. M. 
  
 11. En nationell cancerstrategi för  
  
 framtiden. S. 
  
 12. Skatt i retur. Fi. 
  
 13. Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjning.  
  
 Ju. 
  
 14. Grundlagsskydd för digital bio och andra 
  
 yttrandefrihetsrättsliga frågor. Ju. 
  
 15. Kraftsamling! 
  
 – museisamverkan ger resultat.  
  
 + Bilagor. Ku. 
  
 16. Betänkande av Kulturutredningen. 
  
 Grundanalys 
  
 Förnyelseprogram 
  
 Kulturpolitikens arkitektur. Ku. 
  
 17. Kommunal kompetenskatalog. 
  
 En problemorientering. Ju. 
  
 18. Två rapporter till Grundlagsutredningen. 
  
 Ju. 
  
 19. Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. Ju. 
  
 20. Mer järnväg för pengarna. N. 
  
 21. Redovisning av kommunal medfinansiering.  
  
 Fi. 
  
 22. En ny alkohollag. S. 
  
 23. Olovlig tobaksförsäljning. S. 
  
 24. De statliga beställarfunktionerna och  
  
 anläggningsmarknaden. N. 
  
 25. Samordnad kommunstatistik för styrning 
  
 och uppföljning. Fi. 
  
 26. Det växande vattenbrukslandet. Jo. 
  
 27. Ta klass. U. 
  
 28. Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och 
  
 flexibelt. + Bilagor. U. 
  
 29. Fritid på egna villkor. IJ. 
  
 30. Skog utan gräns? Jo. 
  
 31. Effektiva transporter och samhällsbyggande  
  
 – en ny struktur för sjö, luft, 
  
 väg och järnväg. N. 
  
 32. Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. S. 
  
 33. Skatterabatt på aktieförvärv och vinstutdelningar 
  
 . Fi. 
  
 34. Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. Ju. 
  
 35. Moderna hyreslagar. Ju. 
  
 36. Främja, Skydda, Övervaka  
  
 – FN:s konvention om rättigheter för  
  
 personer med funktionsnedsättning. IJ. 
  
 37. Enklare beslutsfattande i ekonomiska 
  
 föreningar. Ju. 
  
 38. Ingen får vara Murphy. Tydligare  
  
 ansvarsfördelning inom socialtjänsten. S.  
  
 39. En ny kollektivtrafiklag. + Bilagor. N. 
  
 40. En ny modell för arbetsmiljötillsyn. A. 
  
 41. Bättre och snabbare insättningsgaranti. Fi. 
  
 42. Vattenverksamhet. M. 
  
 43. Klinisk forskning – ett lyft för sjukvården. 
  
 U. 
  
 44. Integritetsskydd i arbetslivet. A. 
  
 45. Områden av riksintresse och Miljökonsekvensbeskrivningar 
  
 . M. 
  
 46. Försenad årsredovisning och bokföringsbrott,  
  
 m.m. Ju. 
  
 47. God arbetsmiljö - en framgångsfaktor? A 
  
 48. Koncessioner för el- och gasnät. N. 
  
 49. Bättre samverkan. Några frågor kring  
  
 samspelet mellan sjukvård och socialförsäkring.  
  
 S. 
  
 50. Nytt pensionssystem för den statsunderstödda  
  
 scenkonsten. Fi. 
  
 51. Avskaffande av filmcensuren för vuxna 
  
 – men förstärkt skydd för barn och unga 
  
 mot skadlig mediepåverkan. Ku. 
  
 52. Staten och imamerna.  
  
 Religion, integration, autonomi. U. 
  
 53. Fiskevård i enskilt vatten. En översyn av 
  
 lagen om fiskevårdsområden. Jo. 
  
 54. Uthållig älgförvaltning i samverkan. Jo. 
  
 55. Ett effektivare smittskydd. S. 
  
 56. Den nya migrationsprocessen. Ju. 
  
 57. Myndighet för hållbart samhällsbyggande 
  
 – en granskning av Boverket. M. 
  
 58. Skatteförfarandet. Fi. 
  
 59. Skatteincitament för gåvor till forskning 
  
 och ideell verksamhet. Fi. 
  
 60. Återvändandedirektivet och svensk rätt.  
  
 Ju. 
  
 61. Modernare adoptionsregler. Ju. 
  
 62. Skatt på fluorerade växthusgaser. Fi. 
  
 63. Totalförsvarsplikt och frivillighet. Fö. 
  
 64. Flickor och pojkar i skolan – hur 
  
 jämställt är det? U. 
  
 65. Moderniserade skatteregler för ideell 
  
 sektor. Fi. 
  
 66. Signalspaning för polisiära behov. Ju. 
  
 67. Försvarsmaktens helikopter 4  
  
 – frågan om vidmakthållande eller avveckling.  
  
 Fö. 
  
 68.Lag om stöd och skydd för barn och unga 
  
 (LBU) + bilaga. S. 
  
 69. En ny ransonerings- och prisregleringslag. 
  
 Fö. 
  
 70. Utvärdering av buggning och preventiva 
  
 tvångsmedel. Ju.  
  
 71. EU, Sverige och den inre marknaden  
  
 – En översyn av horisontella bestämmelser  
  
 inom varu- och tjänsteområdet. UD. 
  
 72. Insyn och integritet i brottsbekämpningen  
  
 – några frågor. Ju. 
  
 73. Vägval för filmen. Ku. 
  
 74. Höghastighetsbanor  
  
 – ett samhällsbygge för stärkt utveckling 
  
 och konkurrenskraft. N. 
  
 75. Folkbokföringen. Fi. 
  
 76. Svenskt rättsväsende i internationella 
  
 uppdrag, m.m. Ju. 
  
 77. EU:s Viseringskodex. Ju. 
  
 78. Ökad säkerhet i domstol. Ju. 
  
 79. Några begravningsfrågor. Ku. 
  
 80. Kriminalvården – ledning och styrning.  
  
 Ju. 
  
 81. Lag om resenärers rättigheter i lokal och 
  
 regional kollektivtrafik. N. 
  
 82. En ny postlag. N. 
  
 83. Miljömålen i nya perspektiv. + Bilagor. M. 
  
 84. Regler för etablering av vårdgivare. 
  
 Förslag för att öka mångfald och  
  
 integration i specialiserad öppenvård. S. 
  
 85. Gymnasial lärlingsutbildning 
  
 – hur blev det? Erfarenheter från första 
  
 försöksåret. U. 
  
 86. Strategi för myndigheternas arbete med 
  
 e-förvaltning. Fi 
  
 87. En ny kameraövervakningslag. Ju. 
  
 88. Kärnkraft – nya reaktorer och ökat skadeståndsansvar 
  
 . M. 
  
 89. Gränslandet mellan sjukdom och arbete. 
  
 Arbetsförmåga/Medicinska förutsättningar  
  
 för arbete/Försörjningsförmåga. S. 
  
 90. Tredje sjösäkerhetspaketet. 
  
 Hamnstatskontrolldirektivet,  
  
 Övervakningsdirektivet,  
  
 Flaggstatsdirektivet. N. 
  
 91. Fingeravtryck i uppehållstillstånd. Ju. 
  
 92. Se medborgarna – för bättre offentlig 
  
 service. Fi. 
  
 93. Inkluderande arbetsliv. A. 
  
 94. Att nå ut och nå ända fram.  
  
 Hur tillgången till policyinriktad utvärdering  
  
 och forskningsresultat inom 
  
 utbildningsområdet kan tillgodoses. U. 
  
 95. Sjöarbetskonventionen – om Sveriges 
  
 anslutning. N.  
  
 96. En utvidgad trafikförsäkring. S. 
  
 97.  
  
 Marknadsorienterade styrmedel på 
  
 arbetsmiljöområdet. A. 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 En mer rättssäker inhämtning av elektronisk  
  
 kommunikation i brottsbekämpningen.[1] 
  
 Säkerhetskopiors rättsliga status. [5] 
  
 Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjning.  
  
 [13] 
  
 Grundlagsskydd för digital bio och andra 
  
 yttrandefrihetsrättsliga frågor. [14] 
  
 Kommunal kompetenskatalog. 
  
 En problemorientering. [17] 
  
 Två rapporter till Grundlagsutredningen. [18] 
  
 Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. [19] 
  
 Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. [34] 
  
 Moderna hyreslagar. [35] 
  
 Enklare beslutsfattande i ekonomiska 
  
 föreningar. [37] 
  
 Försenad årsredovisning och bokföringsbrott, 
  
 m.m. [46] 
  
 Den nya migrationsprocessen. [56] 
  
 Återvändandedirektivet och svensk rätt. [60] 
  
 Modernare adoptionsregler. [61] 
  
 Signalspaning för polisiära behov. [66] 
  
 Utvärdering av buggning och preventiva 
  
 tvångsmedel. [70] 
  
 Insyn och integritet i brottsbekämpningen 
  
 – några frågor. [72] 
  
 Svenskt rättsväsende i internationella uppdrag, 
  
 m.m. [76] 
  
 EU:s Viseringskodex. [77] 
  
 Ökad säkerhet i domstol. [78] 
  
 Kriminalvården – ledning och styrning. [80] 
  
 En ny kameraövervakningslag. [87] 
  
 Fingeravtryck i uppehållstillstånd. (91) 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 EU, Sverige och den inre marknaden 
  
 – En översyn av horisontella bestämmelser 
  
 inom varu- och tjänsteområdet. [71] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ransonering och prisreglering i krig och fred. 
  
 [3] 
  
 Totalförsvarsplikt och frivillighet. [63] 
  
 Försvarsmaktens helikopter 4  
  
 – frågan om vidmakthållande eller avveckling.  
  
 [67] 
  
 En ny ransonerings- och prisregleringslag. 
  
 [69] 
  
 Socialdepartementet 
  
 En nationell cancerstrategi för framtiden. [11] 
  
 En ny alkohollag. [22] 
  
 Olovlig tobaksförsäljning. [23] 
  
 Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. [32] 
  
 Ingen får vara Murphy. Tydligare ansvarsfördelning  
  
 inom socialtjänsten. [38] 
  
 Bättre samverkan. Några frågor kring samspelet  
  
 mellan sjukvård och socialförsäkring.  
  
 [49] 
  
 Ett effektivare smittskydd. [55] 
  
 Lag om stöd och skydd för barn och unga 
  
 (LBU). + Bilaga. [68]  
  
 Regler för etablering av vårdgivare. 
  
 Förslag för att öka mångfald och 
  
 integration i specialiserad öppenvård. [84] 
  
 Gränslandet mellan sjukdom och arbete. 
  
 Arbetsförmåga/Medicinska förutsättningar  
  
 för arbete/Försörjningsförmåga. 
  
 [89] 
  
 En utvidgad trafikförsäkring. [96] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Sekretess vid anställning av myndighetschefer 
  
 . [4] 
  
 Återkrav inom välfärdssystemen. 
  
 – Förslag till lagstiftning. [6] 
  
 Säkerhetskontroller vid fullmäktigeoch  
  
 nämndsammanträden. [9] 
  
 Skatt i retur. [12] 
  
 Redovisning av kommunal medfinansiering. 
  
 [21] 
  
 Samordnad kommunstatistik för styrning 
  
 och uppföljning. [25] 
  
 Skatterabatt på aktieförvärv och vinstutdelningar 
  
 . [33] 
  
 Bättre och snabbare insättningsgaranti. [41] 
  
 Nytt pensionssystem för den statsunderstödda  
  
 scenkonsten. [50] 
  
 Skatteförfarandet. [58] 
  
 Skatteincitament för gåvor till forskning och  
  
 ideell verksamhet. [59] 
  
 Skatt på fluorerade växthusgaser. [62] 
  
 Moderniserade skatteregler för ideell sektor. 
  
 [65] 
  
 Folkbokföringen. [75] 
  
 Strategi för myndigheternas arbete med 
  
 e-förvaltning. [86] 
  
 Se medborgarna – för bättre offentlig service.  
  
 [92] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Ta klass. [27] 
  
 Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och 
  
 flexibelt. + Bilagor. [28] 
  
 Klinisk forskning – ett lyft för sjukvården. [43] 
  
 Staten och imamerna. Religion, integration, 
  
 autonomi. [52] 
  
 Flickor och pojkar i skolan – hur jämställt är  
  
 det? [64] 
  
 Gymnasial lärlingsutbildning – hur blev det?  
  
 Erfarenheter från första försöksåret. [85] 
  
 Att nå ut och nå ända fram.  
  
 Hur tillgången till policyinriktad utvärdering  
  
 och forskningsresultat inom 
  
 utbildningsområdet kan tillgodoses. [94] 
  
 Jordbruksdepartementet 
  
 Den svenska administrationen av jordbruksstöd.  
  
 [7] 
  
 Trygg med vad du äter – nya myndigheter 
  
 för säkra livsmedel och hållbar produktion.  
  
 [8] 
  
 Det växande vattenbrukslandet. [26] 
  
 Skog utan gräns? [30] 
  
 Fiskevård i enskilt vatten. En översyn av lagen 
  
 om fiskevårdsområden. [53] 
  
 Uthållig älgförvaltning i samverkan. [54] 
  
 Miljödepartementet 
  
 Miljöprocessen. [10] 
  
 Vattenverksamhet. [42] 
  
 Områden av riksintresse och Miljökonsekvensbeskrivningar 
  
 . [45] 
  
 Myndighet för hållbart samhällsbyggande 
  
 – en granskning av Boverket. [57] 
  
 Miljömålen i nya perspektiv. + Bilagor. [83] 
  
 Kärnkraft – nya reaktorer och ökat skadeståndsansvar 
  
 . [88] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Nya nät för förnybar el. [2] 
  
 Mer järnväg för pengarna. [20] 
  
 De statliga beställarfunktionerna och 
  
 anläggningsmarknaden. [24] 
  
 Effektiva transporter och samhällsbyggande 
  
 – en ny struktur för sjö, luft, väg och  
  
 järnväg. [31] 
  
 En ny kollektivtrafiklag. + Bilagor. [39] 
  
 Koncessioner för el- och gasnät. [48] 
  
 Höghastighetsbanor. 
  
 Ett samhällsbygge för stärkt utveckling  
  
 och konkurrenskraft. [74] 
  
 Lag om resenärers rättigheter i lokal och 
  
 regional kollektivtrafik. [81] 
  
 En ny postlag. [82] 
  
 Tredje sjösäkerhetspaketet. 
  
 Hamnstatskontrolldirektivet, Övervakningsdirektivet,  
  
 Flaggstatsdirektivet. 
  
 [90] 
  
 Sjöarbetskonventionen – om Sveriges  
  
 anslutning. [95] 
  
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
  
 Fritid på egna villkor. [29] 
  
 Främja, Skydda, Övervaka  
  
 – FN:s konvention om rättigheter för 
  
 personer med funktionsnedsättning. [36] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Kraftsamling! 
  
 – museisamverkan ger resultat. + Bilagor. 
  
 [15] 
  
 Betänkande av Kulturutredningen. 
  
 Grundanalys 
  
 Förnyelseprogram 
  
 Kulturpolitikens arkitektur. [16] 
  
 Avskaffande av filmcensuren för vuxna 
  
 – men förstärkt skydd för barn och unga 
  
 mot skadlig mediepåverkan. [51] 
  
 Vägval för filmen. [73] 
  
 Några begravningsfrågor. [79] 
  
 Arbetsmarknadsdepartementet 
  
 En ny modell för arbetsmiljötillsyn. [40] 
  
 Integritetsskydd i arbetslivet. [44] 
  
 God arbetsmiljö - en framgångsfaktor? [47] 
  
 Inkluderande arbetsliv. [93] 
  
 Marknadsorienterade styrmedel på arbetsmiljöområdet.  
  
 [97]