6 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Kartläggningen av behovet av en grundläggande kassaservice har fokuserats på att identifiera och kvantifiera de grupper som i dags- läget och framöver inte har ett fungerande alternativ till att utföra sina kassaärenden över disk. I denna analys har hänsyn tagits till i vilken mån kassaservicetjänsterna erbjuds av andra institut än Svensk Kassaservice och i vilka fall kunderna endast är hänvisade till Svensk Kassaservice eller kassaservice via lantbrevbäringen. 
 Behovsbilden belyses ur två perspektiv: ett geografiskt och ett för grupper med särskilda behov (skyddsvärda grupper). 
  
 6.1 
  
 Geografiskt behov 
  
 Svensk Kassaservice tillhandhåller kassaservice genom ca 987 ser- viceställen, varav ca 343 är partners (december 2003), etablerade i hela landet. Detta nätverk täcker i dag in såväl storstad, tätort, tät- ortsnära landsbygd som glesbygd. 
 Analysen av behovet ur ett geografiskt perspektiv har genom- förts med två olika angreppssätt. En genomgång har gjorts av hur behovet ser ut i områden med olika befolkningstäthet (storstad, tätort och glesbygd) där indelningen av riket bygger på SCB:s H- regioner 
 1 
 . Dessutom har en genomgång gjorts utifrån vilka områ- den som idag saknar kommersiella alternativ till Svensk Kassaser- vice. 
  
 1  
 SCB:s  
 H-regioner 
  är en gruppering av kommuner efter lokalt och regionalt befolkningsunderlag, längs skalan  
 storstad-glesbygd. 
  
 125 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 6.1.1 
  
 Boende i storstad 
  
 Av Sveriges befolkning bor ca 3,2 miljoner (36 %) av invånarna i tätorter i storstadsregioner (SCB), dvs. Stockholm, Göteborg och Malmö. 
  
 Figur 6.1.  
 Besök på Svensk Kassaservice – boende i storstad 
 Hur ofta brukar du gå till Svensk Kassaservice för att betala räkningar och ta ut pengar? 
  
 Storstad 
  
 16 
  
 8 
  
 12 
  
 1 
  
 62 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 20 
  
 7 
  
 10 1 
  
 61 
  
 1 
  
 1-3 
  ggr per år 
 Minst 1 gång per kvartal Minst 1 gång i månaden Minst 1 gång/vecka Aldrig 
 Vet ej 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Temo, Undersökning av befolkningens post- och kassavanor 2004. 
 Enligt Temos undersökningar skiljer sig inte användandet av Svensk Kassaservice i storstadsregionerna i någon större utsträck- ning från landet som helhet. 13 % uppger att de besöker Svensk Kassaservice mer än en gång per månad och 16 % att de besöker det några gånger per år, vilket är något lägre än för riket totalt. Uppskattningsvis har Svensk Kassaservice 1,2 miljoner kunder i storstadsregionerna och dessa står för 38 % av den totala transaktionsvolymen. Boende i storstäderna har i dag en om- fattande täckning av Svensk Kassaservicekontor, t.ex. har 86 % av befolkningen i Stockholms län mindre än 2,5 kilometer till ett kontor för Svensk Kassaservice (Glesbygdsverket 2003). 
 126 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Tabell 6.1.  
 Antal kunder och transaktioner i Svensk Kassaservice 2003 
  
 Antal kunder 
  
 Andel av Svensk Kasaservice 
  
 Antal kunder som besöker Svensk 
  
 transaktionsvolym 
  
 Kassaservice minst 1 gång/månad 
  
 Storstad 
  
 1 200 000 
  
 38% 
  
 180 000 
  
 Tätort 
  
 2 000 000 
  
 56% 
  
 300 000 
  
 Glesbygd 
  
 300 000 
  
 7% 
  
 45 000 
  
 I storstäderna finns också god tillgång till fysiska alternativ för att uträtta kassaserviceärenden då storbankerna har ett utbrett kon- torsnät med kontor som erbjuder samma tjänster som Svensk Kassaservice. En förändring som skett under senare tid är att kon- tanthanteringen har avvecklats på vissa bankkontor och att kun- derna istället hänvisas till Svensk Kassaservice vilket har resulterat i att vissa förortscentra saknar alternativ till Svensk Kassaservice manuella kassatjänst. Men som komplement till bankernas kontorsnät finns även god tillgång till andra alternativa kanaler som t.ex. uttagsautomater och butiker för att göra kontantuttag. 
 Befolkningen i storstäderna har i större utsträckning än befolk- ningen i övrigt tillgång till Internet i hemmet och andelen som använder Internet minst en gång per vecka är även den högre än för riket som helhet. Detta gör att ett alternativ som Internetbank har potential att öka ytterligare i storstadsregionerna. 
 Den goda tillgången till kommersiella kanaler innebär att det endast i mycket begränsad omfattning finns ett specifikt behov av Svensk Kassaservice kontor. Svensk Kassaservices roll bedöms därför inte vara avgörande för att kunderna skall kunna utföra sina transaktioner. 
  
 6.1.2 
  
 Boende i tätort 
  
 Enligt SCB:s indelning i  
 H-regioner 
  bor 4,7 miljoner personer i det som kallas större städer och mellanbygden vilket motsvarar 53 % av befolkningen (SCB). 
 Boende i mindre städer utnyttjar Svensk Kassaservice något mer än befolkning som helhet. Det är framförallt fler som använder Svensk Kassaservice några gånger per år och en mindre andel som 
 127 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 aldrig använder Svensk Kassaservice för kontouttag och för att betala räkningar. Svensk Kassaservice har ca 2 miljoner kunder boende i tätorter och dessa svarar för 56 % av det totala antalet transaktioner år 2003. 
  
 Figur 6.2.  
 Besök på Svensk Kassaservice – boende i tätort 
 Hur ofta brukar du gå till Svensk Kassaservice för att betala räkningar och ta ut pengar? 
  
 Städer/Tätort 
  
 23 
  
 7 
  
 9 
  
 2 
  
 58 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 61 
  
 20 
  
 7 
  
 10 
  
 2 
  
 1 
  
 1-3 
  ggr per år 
 Minst 1 gång per kvartal Minst 1 gång i månaden Minst 1 gång/vecka Aldrig 
 Vet ej 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Temo Undersökning av befolkningens post- och kassavanor 2004. 
 I de flesta städer och tätorter i Sverige finns idag alternativ till Svensk Kassaservice i form av banker. Det finns också tillgång till uttagsautomater och butiker som erbjuder uttagsmöjligheter för de som har kontokort. Tillgången till Internet är något lägre än riks- genomsnittet vilket gör att sannolikheten för en övergång till Inter- netbanktjänster som alternativ kan vara något lägre. Som alternativ kan då väljas brevgiro för betalningar. 
 Det mesta tyder på en fortsatt omställning till andra kanaler för de ärenden som idag utförs hos Svensk Kassaservice och att efter- frågan på kassaservicetjänster kommer minska i samma takt som i övriga landet. Detta gör att det finns ett mycket begränsat behov av Svensk Kassaservice kontor och att dessa inte är avgörande för att kunderna skall kunna uträtta sina ärenden. 
 Ett antal mindre orter saknar dock bankalternativ och där är kunderna hänvisade till Svensk Kassaservice för att göra manuella ärenden. Detta innebär att fungerande alternativa lösningar behöver 
 128 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 säkerställas vid en eventuell framtida strukturförändring. (se nedan, områden utan kommersiella alternativ). 
  
 6.1.3 
  
 Boende i glesbygd 
  
 Enligt SCB:s  
 H-regionsindelning 
  bor ca 1 miljon personer i det som kallas glesbygd och tätbygden  
 (H-region 
  H5 och H6), vilket motsvarar ca 11 % av befolkningen. Det finns flera alternativa defi- nitioner av glesbygd. Glesbygdsverket delar in landet i storstad, tätort, tätortsnära landsbygd och glesbygd och enligt denna defini- tion bor ca 2 miljoner människor i tätortsnära landsbygd och 185 440 i glesbygd. 
 Temos undersökning om befolkningens användning av kassaser- vicetjänster utgår från SCB:s  
 H-regionindelning 
  och beteckningen glesbygd avser därför både Tätbygden och Glesbygden. Under- sökningen visar att boende i glesbygd använder Svensk Kassaser- vice i mindre utsträckning än befolkningen i stort. Totalt beräknas antalet kunder uppgå till 300 000 personer vilka står för 7 % av Svensk Kassaservice totala transaktionsvolym 2003. Hela 68 % av befolkningen i dessa områden uppger att de aldrig använder Svensk Kassaservice för att betala räkningar eller ta ut pengar. Framförallt är det en lägre andel i glesbygd som använder kassaservicen  
 1–3 
  gånger per år jämfört med riksgenomsnittet. 
  
 Figur 6.3.  
 Besök på Svensk Kassaservice – boende i glesbygd 
 Hur ofta brukar du gå till Svensk Kassaservice för att betala räkningar och ta ut pengar? 
  
 Glesbygd 
  
 15 
  
 7 
  
 9 
  
 0 
  
 68 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 20 
  
 7 
  
 10  
 1 
  
 61 
  
 1 
  
 1-3 
  ggr per år 
 Minst 1 gång per kvartal Minst 1 gång i månaden Minst 1 gång/vecka Aldrig 
 Vet ej 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Temo Undersökning av befolkningens post- och kassavanor 2004 
 129 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Temos undersökning inkluderar inte användningen av kassaservice i lantbrevbäringen som boende på landet har tillgång till utöver Svensk Kassaservice fasta serviceställen. Lantbrevbäringen betjänar idag ca 750 000 hushåll över hela landet och uppskattningsvis använder ca  
 10–15% 
  av hushållen lantbrevbäraren för att uträtta kassaserviceärenden. 
 I tätortsnära landsbygd och glesbygd är befolkning i allt större utsträckning hänvisad till tätorterna för service. Flera banker har under senare år dragit ned sina kontorsnät i dessa områden varför det på vissa orter idag endast finns Svensk Kassaservice. Andra ka- naler så som brevgiro, Internetbank, kortbetalningar och kortuttag är även tillgängliga i glesbygd. 
 Internetpenetrationen är lägre i glesbygd än för riket i genom- snittet och 2002 hade 48 % tillgång till Internet jämfört med 63,5 % för hela riket. En orsak till detta kan vara det sämre utbudet av snabba uppkopplingar som ADSL, bredband etc. som försvårar övergången till bank på Internet. Detta stöds av Temos undersök- ning som visar att en högre andel av boende i glesbygd använder brevgiro för att betala sina räkningar än Internetbank. För att hämta ut pengar använder boende i glesbygd i större utsträckning bankkontor medan uttagsautomater används i mindre utsträckning, delvis bero- ende på att antalet uttagsautomater i glesbygd är relativt få. 
 Då tillgängligheten till alternativa kanaler är något sämre i gles- bygd kan minskningen av antalet kassaservicetransaktioner ut- vecklas något långsammare än i övriga landet. En överflyttning till nya teknologier försvåras också av den lägre Internetpenetrationen. En faktor som kan skynda på minskningen av transaktionsvoly- merna är att befolkningsunderlaget i glesbygd kontinuerligt mins- kar. Under perioden 1995 till 2000 minskade befolkningen i det som Glesbygdsverket definierar som glesbygdsområden med 8 % och den största minskningen var i skogslänen medan gles- bygdsområden i storstadsregioner (t.ex. skärgården) haft en väx- ande befolkning. 
 Det mesta tyder på att efterfrågan på Svensk Kassaservice tjäns- ter kommer att minska även i glesbygd då en omställning sker till andra kanaler. I de områden som saknar kommersiella alternativ kan det finnas ett specifikt behov av grundläggande kassaservice i form av fasta serviceställen eller lantbrevbäring. 
 130 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 6.1.4 
  
 Boende i områden som saknar kommersiella alternativ 
  
 En annan metod för att kartlägga samhällets behov av grundläg- gande kassaservice ur ett geografiskt behov är att analysera beho- vet i de orter som saknar bankalternativ och av kassaservice via lantbrevbäringen. 
  
 Tabell 6.2.  
 Antal kunder och transaktioner i Svensk Kassaservice 2003 
  
 Antal kunder 
  
 Andel av Svensk 
  
 Antal kunder som har Svensk Kassa- 
  
 Kassaservice 
  
 service som huvudalternativ 
  
 transaktionsvolym 
  
 Orter utan bankalternativ 
  
 280 000 
  
 9% 
  
 42 000 
  
 Lantbrevbäringen 
  
 220 000 
  
 7% 
  
 33 000 
  
 Summa 
  
 500 000 
  
 16% 
  
 75 000 
  
 Svensk Kassaservice har för närvarande ca 261 serviceställen på orter där det saknas ett bankalternativ varav 63 stycken är egna kontor medan 198 är partnerlösningar (december 2003). Dessa serviceställen genomför för närvarande ca 3,2 miljoner transaktio- ner per år (2003), vilket motsvarar 7 % av den totala transaktions- volymen inom Svensk Kassaservice. Kontoren finns såväl i gles- bygd, tätortsnära landsbygd som i storstadsområden och om dessa kontor antas följa riksgenomsnittet 
 2  
 betyder det att ca 280 000 kunder använder denna service. 
 I dagsläget kan kunder på orter utan bankalternativ inte vända sig någon annanstans än till Svensk Kassaservice om de vill uträtta manuella kassaärenden på den lokala orten. Men flera av de orter som ingår i denna kategori kan ligga i närheten av orter där det finns kommersiella alternativ vilket innebär att det verkliga behovet sannolikt är något lägre. 
 Lantbrevbäringen utgör ett viktigt komplement i landsbygd samt glesbygd där ett bankalternativ saknas och där det inte finns under- lag för ett kontor eller en partnerlösning. Som tidigare nämnts betjänar lantbrevbäringen idag ca 750 000 hushåll över hela landet och uppskattningsvis använder ca 220 000 kunder lantbrevbäraren för att uträtta kassaserviceärenden. Transaktionsvolymen i lant- 
  
 2  
 En genomsnittlig kund utför 14 transaktioner per år hos Svensk Kassaservice. 
 131 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 brevbäringen uppgick år 2003 till 2,9 miljoner transaktioner vilket utgör 6,5 % av den totala volymen inom Svensk Kassaservice. 
 Behovet av kassaservicetjänster bedöms minska även i områden som saknar kommersiella alternativ till Svensk Kassaservice och då verksamheten finns spridd över hela landet förväntas minskningen följa genomsnittet för riket. Troligtvis kommer antalet orter som saknar alternativ till Svensk Kassaservice att öka framöver då ban- kerna även i fortsättningen kommer att lägga ned olönsamma kontor eller gör dem kontantlösa. Detta kan medföra viss ökad efterfrågan på kassaservicetjänster i det korta perspektivet. 
 Boende i dessa områden har i likhet med övriga befolkningen tillgång till alternativa tjänster såsom brevgiro och Internetbank för betalningar samt uttagsautomater och butiker för uttag av kontan- ter med kontokort. Trots detta finns ett specifikt behov av Svensk Kassaservice kontor och lantbrevbäringen i områden som saknar kommersiella alternativ. Något som delvis beror på att dessa områ- den har en högre andel pensionärer än riket som helhet, vilka använder kassaservice i högre utsträckning än övriga samhällsmed- borgare (se vidare avsnitt 6.2.2). Omfattningen av behovet upp- skattas år 2004 till ca 75 000 kunder som uppger att de har Svensk Kassaservice och lantbrevbäringen som sitt huvudalternativ för att uträtta kassaärenden. 
  
 6.2 
  
 Särskilda gruppers behov 
  
 Den andra delen i kartläggningen av samhällets behov av grundläg- gande kassaservice är att studera behovet hos ett antal intresse- grupper i samhället. Dessa grupper, som har hämtats från Post- och telestyrelsens rapport  
 (PTS-ER-2003:37) 
  är: 
  
 – 
  
 Ungdomar/Studenter 
  
 – 
  
 Pensionärer 
  
 – 
  
 Asylsökande 
  
 – 
  
 Invandrare 
  
 – 
  
 Småföretag 
  
 – 
  
 Ideella föreningar/organisationer 
  
 – 
  
 Personer som nekas bankrelation 
  
 – 
  
 Funktionshindrade 
  
 132 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Syftet med analysen är att identifiera gruppernas eventuella sär- skilda behov av grundläggande kassaservicetjänster samt det even- tuella specifika behovet av Svensk Kassaservice tjänster. 
  
 6.2.1 
  
 Ungdomar/Studenter 
  
 Studenter och ungdomar använder idag Svensk Kassaservicetjänster i något mindre utsträckning än befolkningen i stort. En större andel uppger att de aldrig besöker Svensk Kassaservice medan drygt 40 % gör det någon gång per månad eller mer sällan. 
  
 Figur 6.4.  
 Besök på Svensk Kassaservice – ungdomar och studenter 
 Hur ofta skulle du säga att du besöker Svensk Kassaservice för att uträtta något ärende? 
  
 Studenter 
  
 21 
  
 22 
  
 57 
  
 Flera ggr/vecka 
  
 Någon gång/vecka 
  
 Ungdomar 
  
 Någon gång/mån 
  
 20 
  
 23 
  
 55 
  
 1 
  
 (16-25 
  år) 
  
 Mer sällan 
  
 Aldrig 
  
 Ej svar 
  
 3 
  
 20 
  
 30 
  
 46 
  
 Totalt 1 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Marktrack november 2003. 
  
 Det specifika behov som gruppen eventuellt kan ha av kassaservi- cetjänster uppstår i två situationer. Studenter vid vissa högskolor har ett behov av att betala kåravgiften över disk för att få ett kvitto som kan visas upp i vid tentamenstillfällen, en rutin som successivt försvinner till förmån för alternativa lösningar. Den andra situatio- nen är ungdomar som inte har etablerat en egen ekonomi och som kan ha ett behov av att betala enskilda räkningar eller göra uttag från eget konto. 
 Generellt har studenter och ungdomar tillgång till alternativa kanaler för att utföra sina kassaärenden, t.ex. använder de Internet i stor utsträckning för att betala räkningar. I åldersgruppen  
 16–24 
  år 
 133 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 har ca 76 % (SCB Statistisk årsbok 2004) tillgång till Internet i bostaden. Studenteter har ofta även tillgång till dator och Internet via skolan och kan därför lättare utföra betalningar via Internet. För uttagstjänster använder ungdomar och studenter redan idag kontokort i större utsträckning än andra och dessutom använder de korten i fler situationer och för lägre belopp (Point, Kortanvänd- ning och attityder). 
 Ungdomar och studerande är en attraktiv kundgrupp för de flesta banker. De arbetar aktivt med riktade erbjudanden innehål- lande både konto, korttjänster och betalningstjänster via Internet eller giro till de som ännu inte är myndiga men har målsmans god- kännande. Studenter har vanligtvis tillgång till ett bankkontor som alternativ till Svensk Kassaservice då högskolor, universitet och andra utbildningsinstitutioner ofta är lokaliserade till orter där det finns kommersiella alternativ. 
 Då ungdomar och studenter har en mycket god tillgång till andra kanaler för att uträtta sina kassaärenden bedöms inte denna grupp ha ett speciellt behov av grundläggande kassaservicetjänster. 
  
 6.2.2 
  
 Pensionärer 
  
 Pensionärerna utgör en stor och växande grupp i samhället. Det finns idag ca 2,2 miljoner pensionärer (Riksförsäkringsverket) i Sverige och av dessa är ca 1,5 miljoner över 65 år (ålderspensionä- rer). År 2008 kommer detta antal att ha ökat till ca 2,3 miljoner respektive 1,6 miljoner (SCB) då de stora barnkullarna från 1940 och  
 1950-talet 
  börjar gå i pension. 
 Dagens pensionärer (66 år eller äldre) använder kassaservice- tjänster och Svensk Kassaservice oftare än övriga grupper i samhäl- let. Andelen som besöker Svensk Kassaservice någon gång per vecka uppgår till 7 % vilket kan jämföras med riksgenomsnittets på 3 % (Marktrack). Samtidigt är det en större grupp av pensionärerna än befolkningen i stort som inte använder Svensk Kassaservice över huvud taget (54% jämfört med 46%). 
 134 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Figur 6.5.  
 Besök på Svensk Kassaservice – pensionärer 
 Hur ofta skulle du säga att du besöker Svensk Kassaservice för att uträtta något ärende? 
  
 Pensionärer 
  
 7 
  
 22 
  
 17 
  
 54 
  
 (66 år eller äldre) 
  
 Totalt 
  
 1  
 3 
  
 20 
  
 30 
  
 46 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Marktrack november 2003. 
 Flera ggr/vecka 
 Någon gång/vecka 
 Någon gång/mån 
 Mer sällan 
 Aldrig 
 Ej svar 
 Gruppen pensionärer består av flera undergrupper med olika behov. En grupp som idag har ett specifikt behov av kassaservice är de ca 45 000 pensionärer som får pensionen utbetald via utbetal- ningskort. De kan idag hämta sina pengar utan kostnad på Svensk Kassaservice då Riskförsäkringsverket står för kostnaden via ett avtal med Nordea (Postgirot). Denna grupp minskar kontinuerligt (ca 15 % per år) och kommer år 2008 att bestå av ca 20 000 perso- ner. Riksförsäkringsverket arbetar aktivt med informationskam- panjer för att få denna grupp att börja använda konto för pensions- utbetalningen, samtidigt som de undersöker möjligheten att hitta nya lösningar och samarbetspartners. 
 De nya ramavtalen som Riksgäldskontoret slutit gällande statens betalningar kan medföra förändringar för denna grupp. Bankgirot arbetar med att ta fram en ny produkt för utbetalningskort då de tillsammans med FöreningsSparbanken och SEB lämnade det för- månligaste anbudet på denna tjänst. Detta kan medföra en över- flyttning för inlösen av utbetalningskort från Svensk Kassaservice till bankkontor då pensionen kommer att utbetalas via bankgirot istället för via postgirot. 
 Utöver de pensionärer som är direkt hänvisade till Svensk Kassa- service finns det många personer som har svårt att ändra sitt bete- ende p.g.a. hög ålder, sjukdom eller vana. Denna grupp kan vara beroende av att ha service i sin närhet och att det finns fungerande transporter till kassaservicestället. Svensk Kassaservice anses ha 
 135 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 haft en viktig funktion för många pensionärer då deras priser histo- riskt har varit lägre än bankernas, så är inte längre fallet. 
 Pensionärerna har som andra kundgrupper tillgång till andra alternativ för att uträtta sina kassaärenden. Internetpenetrationen för pensionärer är i dagsläget lägre än för befolkningen i stort. I åldersgruppen  
 65–75 
  år har 30 % tillgång till Internet i hemmet jämfört med 64 % för befolkningen som helhet (SCB, Statistisk årsbok 2004). I de äldre grupperna är andelen ännu lägre. Detta för- svårar en övergång till Internetbaseradetjänster och därför är troli- gen brevgiro och telefonbank mer naturliga val. 
 Med nya grupper pensionärer kommer även nya värderingar och beteenden. De utnyttjar t.ex. brevgiro, Internet och kontokort i större utsträckning än de allra äldsta pensionärerna varför ökningen av antalet pensionärer inte behöver innebära en ökad efterfrågan av kassaservicetjänster. Det ökade antalet pensionärer tillsammans med en längre livslängd kan medföra att många inte att kan hantera sina bankärenden själva pga. sjukdom utan att de är berättigade till assistans. En möjlighet kan då vara att använda autogiro som kräver en mindre aktiv insats, men troligtvis fortsätter kassaservicetjäns- terna att vara ett viktigt alternativ. 
 Det finns idag grupper av pensionärer som är beroende av kassa- servicetjänster, varav ett mindre antal är direkt beroende av Svensk Kassaservice för att hämta ut sin pension. Dessa grupper minskar i antal varje år och det mesta tyder på att de kan använda bankkonto- ren för att uträtta sina kassaärenden i den mån de finns tillgängliga inom rimligt avstånd. 
  
 6.2.3 
  
 Asylsökande 
  
 De senaste åren har Sverige tagit emot ca 35 000 asylsökande per år men antalet varierar beroende på händelser i vår omvärld. De asyl- sökande får idag en dagersättning från Migrationsverket under den tid deras ärende behandlas och totalt görs ca 14 000 utbetalningar per månad då familjer får en gemensam utbetalning. För utbetal- ningen av denna ersättning har Migrationsverket ett avtal med Nordea (Postgirot) och med Svensk Kassaservice. Detta innebär att de asylsökande idag endast kan hämta ut sin ersättning som ett engångsbelopp under ett fåtal dagar i månaden hos Svensk Kassa- service. 
 136 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Det finns idag inget alternativ för att hantera utbetalningarna. En försvårande omständighet är att de asylsökande ofta saknar giltiga identitetshandlingar och istället får provisoriska handlingar av Migrationsverket. Detta gör att det inte kan garanteras att perso- nen är den han eller hon utger sig för att vara, något som kräver speciallösningar från bankernas sida. Migrationsverket har under lång tid försökt hitta ett alternativ där de asylsökande får ett kon- tokort som är kopplat till ett konto, men det har visat sig vara svårt att uppnå. För närvarande pågår en diskussion med Nordea vilken förhoppningsvis leder till att en ny lösning kan hittas. 
 Kontakter med Riksgäldskontoret visar att det är möjligt att inkludera dessa utbetalningar i Statens gemensamma upphandling av banktjänster i framtiden. Eventuellt kan nuvarande tjänster inom gällande ramavtal anpassas efter Migrationsverkets behov. Det bör därför vara möjligt att finna andra alternativ till den nuvarande utbetalningsrutinen, vilket innebär att behovet av Svensk Kassaser- vice finns kvar i ett kortare perspektiv men inte i ett längre. 
  
 6.2.4 
  
 Invandrare 
  
 Det finns en stor grupp om ca 1 028 000 personer som lever i Sverige men är födda utomlands eller är utländska medborgare. Utöver dessa är ca 700 000 personer födda i Sverige men har minst en förälder som är född utomlands. 
 Invandrare använder Svensk Kassaservice i något större ut- sträckning än befolkningen i helhet. Framförallt är det fler som besöker Svensk Kassaservice någon eller flera gånger per vecka, ca 10 % jämfört med 7 % för samtliga kundgrupper. I undersök- ningen görs dock ingen åtskillnad mellan asylsökande och invand- rare. 
 137 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Figur 6.6.  
 Besök på Svensk Kassaservice – invandrare 
 Hur ofta skulle du vilja säga att du besöker svensk 
 Kassaservice för att uträtta något ärende? (SvK kunder) 
  
 Invandrare 
  
 10 
  
 34 
  
 56 
  
 Någon eller flera 
  
 gånger per vecka 
  
 Någon gång 
  
 per månad 
  
 Mer sällan 
  
 Totalt 
  
 7 
  
 36 
  
 57 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Marktrack november 2003. 
 Invandrargrupperna i samhället bedöms inte av dess företrädare, SIOS (Samarbetsorgan för etniska organisationer i Sverige), ha ett speciellt behov av kassaservicetjänster. Behovet är i större utsträck- ning kopplat till den sociala situationen snarare än till det faktum att de är invandrare. De som är i störst behov av Svensk Kassaser- vice tjänster är nyanlända som ännu saknar identitetshandlingar samt äldre personer som har svårt att anpassa sig till nya vanor. Dessa gruppers behov beskrivs ovan under asylsökande samt pen- sionärer. 
 Anledningen till att invandrare använder Svensk Kassaservice något mer än andra grupper kan vara att de är vana vid kassaservi- cetjänster från sina hemländer. Före detta asylsökande har också blivit styrda till Svensk Kassaservice för att hämta ut sin ersättning och utföra sina bankärenden. SIOS vill framhålla vikten av att in- vandrare får tillgång till adekvat ekonomisk rådgivning så att blir introducerade till de tjänster som finns i Sverige och hur de hittar behovsanpassade lösningar. FöreningsSparbankens satsningar i Rosengård, Rinkeby och Biskopsgården är goda exempel på detta. 
 Invandrargrupperna har en lägre Internetpenetration än befolk- ningen i övrigt vilket gör att färre har möjlighet att använda Internet för att hantera sin ekonomi. Det finns ingenting som pekar på att 
 138 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 invandrare skulle ha sämre förutsättningar att utnyttja andra alternativa tjänster till Svensk Kassaservice så som brevgiro, kontokort eller kassatjänster på bankkontor. Bedömningen är därför att gruppen idag inte har något grundläggande behov av kassaservice vilket inte kan tillgodoses av andra aktörer eller av alternativa tjänster. 
  
 6.2.5 
  
 Småföretag 
  
 Småföretagare använder Svensk Kassaservice i större utsträckning än den totala befolkningen. Närmare 13 % uppger att de utför ärenden minst en gång i veckan jämfört med 4 % för befolkningen som helhet. Men även i denna grupp finns en majoritet som aldrig besöker Svensk Kassaservice (51 %). De tjänster som småföreta- gare använder är att hämta pengar på utbetalningskort (43 %), betala räkningar (32 %) och göra insättning (22 %). Värt att notera är att bara 3 % uppger att de besöker Svensk Kassaservice för att lämna sin dagskassa. 
 En uppskattning av det totala antalet småföretagare i glesbygd med dagskassor visar på ca 16 500 företag och av dessa uppskattas ca 4 500 vara frekventa användare av Svensk Kassaservice. 
  
 Figur 6.7.  
 Besök på Svensk Kassaservice – småföretagare 
 Hur ofta skulle du säga att du besöker Svensk Kassaservice för att uträtta något ärende? 
  
 Småföretagare 
  
 4 
  
 9 
  
 13 
  
 23 
  
 51 
  
 Flera ggr/vecka 
  
 Någon gång/vecka 
  
 Någon gång/mån 
  
 Mer sällan 
  
 Totalt 
  
 Aldrig 
  
 3 
  
 20 
  
 30 
  
 46 
  
 1 
  
 Ej svar 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 Marktrack november 2003. 
 Småföretagarnas behov kan överlag likställas med allmänhetens men vissa av småföretagarna har ett specifikt behov av att lämna sin 
 139 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 dagskassa. Enligt Svensk Handel har det blivit svårare för handlare och andra företagare att lämna ifrån sig sina dagskassor eftersom bankerna blir allt mindre intresserade av att hantera kontanter. Värdeföretagen spelar därför en större roll på kontanthanterings- marknaden och skriver ofta helhetsavtal med företagen som inklu- derar både hämtning, transport och uppräkning. Idag använder en majoritet av de större butikskedjorna denna tjänst, men för de mindre handlarna/företagarna blir detta alltför kostsamt och de är istället hänvisade till kassaservicetjänster eller serviceboxar. 
 Antalet dagskasseinsättningar genom Svensk Kassaservice har minskat med i genomsnitt 9 % per år sedan år 2000 och värdet av dessa dagskassor har även det minskat med i genomsnitt 22 % per år. År 2003 hanterade Svenska Kassaservice 1,71 miljoner dagskas- sor varav 57 000 lämnades in i glesbygd (Svensk Kassaservice). 
 Småföretagare kan såsom andra grupper i samhället använda kortlösningar, Internet och girofunktioner som alternativ till kassa- servicetjänster. Undersökningar visar att en stor andel dagligen kopplar upp sig på Internet och att alltfler småföretagare använder bank på Internet. För att minska kontanthanteringen kan småfö- retagare också installera betalningsterminaler som gör det möjligt för kunden att betala och ta ut pengar med kontokort. Men för att detta skall få ett större genomslag är det nödvändigt, enligt Svensk Handel, att bankerna ändrar sin avgiftsstruktur och gör kortbetal- ningar mer attraktiva för handlarna. 
 Det mesta tyder på att Svensk Kassaservice volymer av dagskas- sor kommer att minska då de inte kan erbjuda samma tjänster som konkurrenterna. Men då kontanthanteringen alltjämt bedöms ut- göra en stor del av småbetalningarna de närmaste åren kvarstår behovet av dagskassehanteringen för vissa grupper av småföreta- gare, särskilt i glesbygd där få realistiska alternativ till Svensk Kassaservice finns idag. Exempel på sådana företag är lokala hand- lare och mindre restauranger samt säsongsföretagare i t.ex. fjällen och skärgårdsområdena där det inte är ekonomiskt försvarbart att sluta helhetsavtal med värdeföretagen. Dessa företag är dock mycket viktiga för den lokala servicen, tillväxten och sysselsätt- ningen. 
 140 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 6.2.6 
  
 Organisationer/ideella föreningar 
  
 Hur ideella föreningar och andra organisationer använder Svensk Kassaservice finns inte kartlagt i någon undersökning, utan deras användande och behov jämställs ofta med småföretagarnas. Det finns ett stort antal föreningar i Sverige men det är svårt att upp- skatta den totala omfattningen. Exempelvis består idrottsrörelsen, som är en av de största föreningsrörelserna, av ca 26 600 idrotts- föreningar (2003). 
 Traditionellt använder en stor andel av de ideella organisatio- nerna postgirot som bas för sin ekonomihantering även om det under senare år har skett en ökad överflyttning till bankgirot. Ideella organisationer och föreningar hanterar precis som många småföretag kontantkassor som de får i samband med evenemang, tävlingar, insamlingar, lottförsäljning etc. Men till skillnad från t.ex. butiker och restauranger har de idag inte möjlighet att ersätta kon- tantkassor med kort pga. avgiftsstrukturer och infrastrukturkrav. För att hantera sin ekonomi går alltfler föreningar över till att använda bank på Internet och även medlemmarna använder i större utsträckning andra kanaler för inbetalningar av medlemsavgifter etc. som t.ex. Internet och girosystemen. 
 Då föreningslivet är en stor rörelse som finns över hela landet bedöms det finnas ett behov av kontantinsättningar och därmed kassaservice under en överskådlig period. Men behovet är inte spe- cifikt kopplat till Svensk Kassaservice utan insättningen kan även göras på ett bankkontor. 
  
 6.2.7 
  
 Personer som nekas bankrelation 
  
 Denna grupp består av personer som av någon anledning inte får tillgång till banktjänster i form av inlåningskonto och betaltjänster. 
 Det finns idag ingen vedertagen uppskattning av hur många kunder som nekas bankrelation men antalet anmälningar som görs rörande bankernas agerande kan utgöra en indikation. Finans- inspektionen fick under år 2003 ca 10 anmälningar som rörde inlå- ningskonto eller transaktionstjänster, medan Konsumenternas Bank- och Finansbyrå fick in en till två förfrågningar per månad. Det mesta tyder på att problemen löste sig för de flesta kunder efter att de fått information om hur de skulle agera. Anmälningarna vittnar om att det finns ett problem och att vissa kunder inte får 
 141 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 tillgång till betaltjänster, men att det rör sig om en mycket begrän- sad grupp medborgare. 
 Betalningsanmärkningar utgör ofta ett hinder för att få öppna ett transaktionskonto, särskilt då kunden är ny i banken, men antalet betalningsanmärkningar, när de inträffat och vad de beror på på- verkar också beslutet. Personer under pågående skuldsanering har tidigare haft svårt att få tillgång till betalningstjänster. För att underlätta detta utfärdade Finansinspektionen en rekommendation om att skuldsanering inte skall utgöra ett hinder för att neka kun- den betalningstjänster och därefter har inga nya anmälningar in- kommit (Finansinspektionen, FFFS 2001:8). 
 Utländska medborgare som saknar personnummer kan ha svå- righeter att öppna konto och få tillgång till betaltjänster. Detta skall inte utgöra något skäl till att neka kunden konto utan kan hanteras genom utfärdande av kundnummer eller fiktiva person- nummer hos banken. 
 Det finns idag inga alternativ till kassaservicetjänster för de per- soner som nekas bankrelation. Vissa personer kan ha ett specifikt behov av Svensk Kassaservice om de inte är välkomna på banken pga. oegentligheter, men de flesta kan välja att hantera sina ärenden på ett bankkontor istället. Ingen part uppger att antalet personer som nekas bankrelation är ett ökande problem, snarare tvärtom då kunskapen på bankkontoren har ökat om vilka skyldigheter banken har. 
  
 6.2.8 
  
 Funktionshindrade 
  
 Enligt WHO uppskattas ca 10 % av befolkningen ha någon form av funktionshinder och enligt Arbetskraftsutredningen uppskattas antalet personer i Sverige med någon form av funktionshinder till 1,2 miljoner. Gruppen funktionshindrade omfattar således en stor del av befolkningen och deras behov av stöd och hjälp varierar beroende på typ av funktionshinder. 
 Enligt Handikappförbundens Samarbetsorganisation och Han- dikappombudsmannen har inte funktionshindrade i allmänhet något behov av specifika kassaservicetjänster som till omfattning och innehållet skiljer sig från övriga befolkningens behov. Det vik- tiga är att dessa grupper har samma tillgång till tjänsterna som övriga i samhället. Generellt sett har funktionshindrade idag inga särskilda svårigheter med att utnyttja de tjänster som Svensk 
 142 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Kassaservice eller bankerna tillhandahåller. Men det finns under- grupper med specifika behov av kassaservicetjänster, såsom ut- vecklingsstörda utan personliga assistenter eller hjälp av anhöriga och psykiskt sjuka, vilka har svårt att hantera alternativa tjänster. 
 Då det finns en grupp av funktionshindrade som är i behov av kassaservicetjänster behöver tillgången till denna typ av tjänster säkerställas. Men funktionshindrade som grupp skall inte vara hän- visade till Svensk Kassaservice utan skall kunna uträtta sina kassa- ärenden hos andra institut på samma sätt som övriga kunder. 
  
 6.2.9 
  
 Särskilda behovsgrupper som saknar fysiska alternativ 
  
 De identifierade särskilda behovsgrupperna utgör totalt sett en relativt stor andel av den svenska befolkningen, men en person kan ingå i flera behovsgrupper som t.ex. pensionärer med funktions- hinder etc. Det finns ett utbrett användande av kassaservicetjänster inom de särskilda grupperna men en närmare analys visar att det är väldigt få som har kassaservicen som sitt huvudalternativ och ännu färre som i verkligheten inte har ett annat reellt alternativ. 
 De grupper som idag har ett behov av kassaservicetjänster och av Svensk Kassaservice i synnerhet är ålderspensionärer som får sin pension utbetald via utbetalningskort, asylsökande som hänvisas till Svensk Kassaservice för att hämta sin ersättning, samt personer som nekas bankrelation. Dessutom har småföretagare och ideella föreningar/organisationer i glesbygd, där andra kommersiella alter- nativ saknas, behov av att kunna lämna sina dagskassor och kon- tantkassor. Nedanstående tabell visar den uppskattning av behovet, i antal personer, som gjorts utifrån det resonemang som förts i föregående avsnitt. 
 143 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Tabell 6.3.  
 Sammanställning av särskilda gruppers behov av kassa- service 
  
 Grupp 
  
 Gruppens storlek 
  
 Antal frekventa 
  
 Behov av svensk 
  
 kunder hos Svensk 
  
 Kassaservice 
  
 Kassaservice 
  
 (uppskattat antal) 
  
 Studenter/ungdomar 
  
 1,1 milj. 
  
 ca 230 000 
  
 0 
  
 Pensionärer 
  
 1,5 milj. >65 år 
  
 ca 440 000 
  
 60 000 
  
 Asylsökande 
  
 30 000 
  
 ca 14 000 
  
 15 000 
  
 Invandrare 
  
 ca 1 milj. 
  
 ca 240 000 
  
 0 
  
 Småföretag i glesbygd som 
  
 16 500 
  
 ca 4 500 
  
 5 000 
  
 har dagskassor 
  
 Ideella föreningar/ 
  
 26 600 
  
 Ingen uppgift 
  
 10 000 
  
 organisationer 
  
 idrottsföreningar 
  
 Personer som nekas bank- 
  
 Färre än 10 000 
  
 Ingen uppgift 
  
 10 000 
  
 relation 
  
 Funktionshindrade 
  
 ca 900 000 
  
 Ingen uppgift 
  
 0 
  
 Uppskattat verkligt behov av 
  
 Svensk Kassaservice 
  
 100 000 
  
 Totalt uppskattas antalet kunder inom de särskilda behovsgrup- perna som inte kan lösa sina bankärenden på annat sätt än genom Svensk Kassaservice uppgå till ca 100 000 år 2004. 
  
 6.3 
  
 Sammanfattning av samhällets behov 
  
 Utifrån ett geografiskt perspektiv är det endast de personer som bor i områden utan kommersiella alternativ som har ett direkt behov av en tjänst som staten garanterar, idag i form av Svensk Kassaservice. I dagsläget är det ca en halv miljon personer som använder Svensk Kassaservice i dessa områden varav uppskatt- ningsvis ca 75 000 har den som sitt huvudsakliga alternativ. Dessa ca 75 000 personer kan kanske utgöra en approximation av den grupp som inte har något praktiskt manuellt alternativ till sina kassaserviceärenden. Övriga kunder använder i huvudsak andra kanaler för betalning, insättningar och uttag. 
 De genomgångna särskilda grupperna utgör en relativt stor andel av den totala befolkningen även om hänsyn tas till dubbelräkning 
 144 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 då en person kan ingå i flera behovsgrupper, t.ex. pensionär och invandrare etc. Det är idag många som använder kassaservicetjäns- ter inom de särskilda grupperna men analysen visar att det är få som har det som sitt huvudalternativ och ännu färre som inte har tillgång till ett annat manuellt alternativ. En uppskattning av antalet kunder inom de särskilda behovsgrupperna som inte kan lösa sina kassaärenden idag på annat sätt än genom Svensk Kassaservice uppgår till ca 100 000. 
 En uppfattning av samhällets sammanlagda behov av manuella kassaservicetjänster framträder om behovet ur ett geografiskt behov läggs samman med de särskilda gruppernas identifierade behov. Denna uppskattning visar att år 2004 saknar ca 175 000 per- soner ett manuellt alternativ till Svensk Kassaservice tjänster. 
  
 6.4 
  
 Framtida utveckling för den grundläggande kassaservicen 
  
 Bedömningen av den framtida utvecklingen för den grundläggande kassaservicen tar utgångspunkt i nuvarande marknadssituation och de historiska data som finns tillgängliga för Svensk Kassaservice. Denna bedömning ligger till grund för de scenarier som beskrivs längre fram. Det är viktigt att påpeka att eventuella strukturella förändringar som aktörerna gör i framtiden kan få stora konse- kvenser för marknadsutvecklingen, något som det inte är möjligt att ta hänsyn till i beräkningen. 
  
 6.4.1 
  
 Drivkrafter för volymutvecklingen 
  
 Minskningstakten för samtliga transaktioner inom Svensk Kassa- service oavsett tjänst har varit relativt konstant under den gånga femårsperioden och har i genomsnitt uppgått till 16 % per år. Det mesta tyder på att minskningstakten kommer att ligga på samma nivå de närmsta åren eller eventuellt öka. Nedan beskrivs de driv- krafter som påverkar utvecklingen av antalet transaktioner för de tjänster som Svensk Kassaservice erbjuder inom ramen för den grundläggande kassaservicen, dvs. in- och utbetalningar på bank- giro och postgiro, insättningar och uttag på bankkonto samt han- tering av dagskassor. 
 145 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Det finns ett starkt samband mellan tillväxt i ekonomin och antalet transaktioner i betalningssystemen. Under de kommande två åren förväntar sig konjunkturinstitutet en genomsnittlig eko- nomisk tillväxt på 2,3 % vilket kommer att leda till ett ökat antal transaktioner och en ökad omsättning för handel och restauranger vilka är de största branscherna som hanterar dagskassor. Sambandet mellan antalet kassaservicetransaktioner och ekonomisk tillväxt har dock inte varit starkt historiskt sett varför detta inte kommer att påverka volymutvecklingen för kassaservicetjänster i någon större omfattning. 
 Övriga aktörers (bankernas) agerande på marknaden påverkar till viss del den framtida utvecklingen. Enligt uppgifter från Svenska Bankföreningen finns inga planer på omfattande nedläggningar av lokalkontor inom överskådlig tid. Men vad som sker är att fler kontor avskaffar kontanthanteringen vilket påverkar efterfrågan och medför att en del kunder flyttar över till andra serviceformer. Det historiska sambandet till volymutvecklingen för Svensk Kassa- service har dock inte varit särskilt stark. 
 Svensk Kassaservice egna strukturförändringar innebär inte enbart en anpassning till en minskad efterfrågan utan leder även i sig till minskade volymer då en andel av kunderna går över till andra lösningar i samband med nedläggning av serviceställen. För volymutvecklingen av transaktioner hos Svensk Kassaservice har denna korrelation varit stark för samtliga tjänster. De planerade strukturförändringar som genomförs under år 2004 kommer därför troligtvis leda till fortsatt minskning av volymerna. 
 Tillgången till möjliga substitut för betalningar via kassaservice påverkar starkt den framtida utvecklingen. Historiskt finns en starkt negativ korrelation till utvecklingen av antalet Internet- bankskunder, vilket betyder att Svensk Kassaservice volymer sjun- ker då alltfler väljer att gå över till bank på Internet. År 2002 hade 63,5 % av befolkningen tillgång till Internet i hemmet (SCB), en siffra som troligtvis ökat sedan dess. Endast 46 % av befolkningen använder dock Internet för att betala sina räkningar (Temo) vilket tyder på att det fortsatt finns en tillväxtpotential för Internetban- kerna. 
 Den utestående penningmängden i Sverige har inte minskat som andel av BNP under de senaste åren. Detta innebär att vi fortsatt har en stor mängd kontanter i samhället som skulle kunna innebära en fortsatt stor efterfrågan på insättningar och uttag av kontanter från konton. Riksbanken har gjort försök att förklara hur de utstå- 
 146 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 ende kontanterna används men har bara lyckats förklara ca hälften av beloppet (Riksbanken). 
 Alternativen till uttag över disk är framförallt uttag via automa- ter eller kortbetalningar. Antalet kortbetalningar har ökat drama- tiskt under de senaste åren (37 % år 2002). Våra nordiska granlän- der har dock en högre andel kortbetalningar varför det fortfarande finns ett utrymme för en fortsatt tillväxt. Korrelationen mellan antalet korttransaktioner och volymutvecklingen för insättningar och uttag på konton har historiskt varit starkt negativ. Detta talar för att en fortsatt ökning av kortanvändandet kommer att leda till minskad efterfrågan på uttag och insättningar över disk. Denna trend leder också till ett minskat behov av dagskassehantering och Svensk Kassaservices utveckling på marknaden för uppräkning och insättning är även den negativt korrelerad med antalet kortbetal- ningar. 
 Sambandet mellan tillgängligheten på uttagsautomater samt antal uttagstransaktioner och Svensk Kassaservice volymer har historiskt sett inte varit särskilt stark. Detta kan förklaras av uttagsautoma- terna har gått in i en mognadsfas och att de kunder som har valt att inte använda uttagsautomat troligtvis inte kommer att börja göra det framöver. Om bankerna i framtiden beslutar sig för att införa en avgift för uttag över disk eller i automater skulle det troligtvis få betydande konsekvenser på volymerna. 
 En majoritet av Svensk Handels och Sveriges Hotell och Restau- rang Förbunds (SHR) medlemmar har och vill ha daglig insättning av dagskassor vilket talar för att antalet transaktioner bör minska i mindre takt än volymen pengar. En försämrad tillgänglighet till in- lämningsställen och minskade penningmängder kan dock få konse- kvensen att fler småföretag väljer att inte lämna in dagskassor dag- ligen för att spara tid och pengar. Detta innebär givetvis ökade säkerhetsrisker för den enskilde företagaren. 
 En stark utveckling under senare år är att de större kunderna som t.ex. butikskedjor eftersträvar helhetslösningar som omfattar allt från transport till uppräkning och insättning något som Svensk Kassaservice idag kan inte erbjuda. Kundernas behov av mer integ- rerade tjänster förväntas bestå eller öka, vilket sannolikt innebär att Svensk Kassaservice även framöver kommer att se sin marknads- andel minska. 
 147 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 6.4.2 
  
 Prognos för volymutvecklingen 
  
 Behovsanalysen pekar på att det fortfarande är en bit kvar ner till det antal personer som inte har något alternativ till att hantera sina ärenden via manuell kassaservice och detta gör att nuvarande minskningstakt sannolikt kommer att fortsätta. De alternativ som finns för att betala sina inköp samt räkningar och ta ut kontanter innebär oftast lika snabb eller snabbare service till betydligt lägre kostnader vilket fler och fler upptäcker. 
 Den mest realistiska bedömningen är en fortsatt minskning av antalet transaktioner som ligger i nivå med den historiska utveck- lingen, dvs. med minst 15 % per år. Detta innebär att år 2008 kommer antalet transaktioner hos Svensk Kassaservice att uppgå till ca 19 miljoner givet allt annat lika och att på hela marknaden hanteras ca 32 miljoner manuella bank- och betalningstransaktioner. 
  
 Figur 6.8.  
 Prognos totala antalet transaktioner fram till 2008 
 Transaktioner 
 (MTrans) 
 100 
  
 90 
  
 75 
  
 77 
  
 64 
  
 50 
  
 54 
  
 45 
  
 40 
  
 38 
  
 36 
  
 36 
  
 32 
  
 32 
  
 29 
  
 25 
  
 28 
  
 27 
  
 26 
  
 23 
  
 23 
  
 19 
  
 18 
  
 14 
  
 0 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 Prognos per produktområde 
  
 Betalningstransaktioner 
  
 -17 
  % per år 
  
 Insättning och uttag på konto 
  
 -14 
  % per år 
  
 Dagskassehantering 
  
 -12 
  % per år 
  
 Övriga tjänster 
  
 -25 
  % per år 
  
 I de fortsatta analyserna hanteras parallellt med huvudhypotesen två kompletterande hypoteser för att kontrollera känsligheten i resultatet. Den ena hypotesen innebär att minskningen blir något lägre: 10 % per år. Detta skulle resultera i 26 miljoner transaktioner 
 148 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 vid utgången av år 2008. Den andra hypotesen innebär en något snabbare minskning av betalningstransaktionerna: 19 % per år. I detta fall skulle transaktionerna år 2008 uppgå till 14 miljoner. 
  
 6.4.3 
  
 Utvecklingen på längre sikt (10 år) för samtliga tjänster 
  
 Behovsanalysen visar på att ca 175 000 personer idag är direkt bero- ende av Svensk Kassaservice för att kunna hantera sina bankaffärer, vilka uppskattningsvis genererar ca 2,5 miljoner transaktioner år 2003. Vid utgången av år 2008 hanteras fortfarande totalt ca 20 mil- joner transaktioner, om den grundläggande kassaservicen bedrivs i samma omfattning som idag, vilket betyder att det fortfarande finns kunder som kan använda andra alternativ som utnyttjar Svensk Kassa- service. 
 En bedömning av utvecklingen på tio års sikt är mycket svår att göra. Under denna tid kan nya teknologier skapa nya behov vilket helt förändrar vårt sätt att se på grundläggande kassaservicetjänster. Med den kunskap som finns idag finns det dock inget som talar för att nedgången skulle avta om fem år och flera av de drivkrafter som vi diskuterat ovan kommer även fortsättningsvis att driva utveck- lingen mot en övergång till andra kanaler. 
 Nya kanaler som Internetbanker och kontokort kommer att fortsätta öka. Internetpenetrationen, som idag ligger på ca 65 % för hela befolkningen, bedöms fortsätta öka under hela tioårs- perioden. Under den kommande femårsperioden introduceras den nya kortstandarden med chip som vars potential troligtvis först kommer att kunna utnyttjas fullt ut om några år. De utökade möjligheterna till förbättrade tjänster och ökad säkerhet kommer troligtvis även det att verka för en ökad kortanvändning på bekostnad av kontanterna. 
 Inom den kommande tioårsperioden är det troligt att vi kommer få se ett skifte och att den utestående penningmängden minskar som andel av BNP precis som i våra grannländer. Det kommer dock att dröja länge innan kontanterna fullt ut har ersätts av andra alternativa betalningsmedel vilket innebär att det inom tioårsperio- den fortsatt kommer att finnas ett behov av dagskassehanteringen över hela landet. 
 Den samlade bedömningen är att minskningen av volymerna kommer att fortsätta inom hela tioårsperioden. Ju närmare golvet, som vi idag har uppskattat till 175 000 personer, desto trögrörligare 
 149 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 blir troligtvis kunderna. Detta innebär att vi möjligtvis mot slutet av tioårsperioden kommer att se att minskningen sker i något lägre takt. 
  
 6.5 
  
 Framtidsscenarier 
  
 I detta avsnitt redovisas de framräkningar och analyser av markna- den för grundläggande kassaservice som gjorts utifrån fem olika scenarier. De scenarier som analyserats är följande: 
  
 Tabell 6.4.  
 Fem scenarier 
  
 Basscenario OA 
  
 Rikstäckande omfattning enligt nuvarande definitioner 
  
 Posten är utförare via Svensk Kassaservice och lantbrev- 
  
 bäringen 
  
 Framskrivning av nuläge enligt beslutad affärsplan 
  
 Integrerat scenario OB 
  
 Rikstäckande omfattning enligt nuvarande definitioner 
  
 Posten tillhandahåller den grundläggande kassaservicen 
  
 genom ett nät där post- och kassaservicetjänster levereras 
  
 integrerat 
  
 Uppdraget från staten skiljer sig inte från 0A, men Postens 
  
 metod för utförande gör det 
  
 Scenario 1 
  
 Rikstäckande omfattning enligt förtydligad definition 
  
 Rikstäckning 
  
 (minst 1 serviceställe per kommun och i områden där kom- 
  
 mersiella alternativ saknas samt i lantbrevbäringen) 
  
 Posten är utförare 
  
 Scenario 2 
  
 Omfattningen begränsas geografiskt till områden där kom- 
  
 Geografisk begränsning 
  
 mersiella alternativ saknas samt till lantbrevbäringen 
  
 Posten är utförare 
  
 Scenario 3 
  
 Omfattningen begränsas geografiskt till orter där kommersi- 
  
 Upphandling 
  
 ella alternativ saknas samt till lantbrevbäringen. Produktut- 
  
 budet begränsas till betaltjänster inklusive dagskassehan- 
  
 tering. 
  
 Utförare utses av statlig myndighet via upphandling 
  
 Beräkningarna i scenarierna har baserats på historiska data avseende intäkter och kostnader för Svensk Kassaservice samt gällande affärsplaner. Dessa har räknats om utifrån den bedömda utveck- 
 150 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 lingen av transaktionsvolymerna för de olika tjänsterna, vilken redogjordes för i föregående avsnitt. Dessutom har hänsyn tagits till scenariots specifika antaganden om omfattning, produktutbud och utförare. Viktigt att påpeka är att beräkningarna i scenarierna har baserats på antaganden om volymutveckling utifrån nuvarande antal transaktioner i Svensk Kassaservice, medan hänsyn till sam- hällets behov av grundläggande kassaservice har tagits i utform- ningen av själva scenariot. 
 För att beräkna intäkterna per transaktion har utgångspunkt tagits i nuvarande prisnivåer för betaltjänster med hänsyn till en viss prishöjning år 2004 och år 2005. Vad gäller intäkten per trans- aktion för banktjänster baseras de på nuvarande avtal som Svensk Kassaservice har med Nordea, FöreningsSparbanken och Länsför- säkringar Bank. 
 Beräkningarna har gjorts för en femårsperiod, dvs. 2004 till 2008, och för att skapa jämförbarhet mellan scenarierna antas de omstruktu- reringar som scenariot medför göras under år 2005. De beräkningar som redovisas här baseras på en volymutveckling enligt huvudhypo- tesen, dvs. en minskningstakt på i genomsnitt 15 % per år. 
 Resultatet av beräkningarna visar att scenario 0A och scenario 1 medför de lägsta ackumulerade kostnaden för staten 
 3  
 under perio- den 2004 till 2008. Detta beror på att i dessa scenarier avvecklas ett färre antal serviceställen jämfört med övriga scenarier vilket resulte- rar i lägre omstruktureringskostnader. Scenario 0B medför den högsta ackumulerade kostnaden för staten beroende på att nuva- rande Svensk Kassaservice i princip helt avvecklas och att nya inve- steringar görs för att integrera kassaservicen med Postens nuva- rande brev och paket verksamhet. Detta scenario medför en ökning av antalet serviceställen till närmare 1 900 stycken. 
 En jämförelse mellan de olika scenarierna med avseende på ackumulerad förlust exklusive omstruktureringskostnader 
 4  
 visar att Scenario 3 medför de lägsta förlusterna under perioden 2004– 2008. Scenario 3 visar också den lägsta operativa förlusten år 2008. Vik- tigt att påpeka är att Scenario 3 är svårt att beräkna då den slutliga kostnaden är beroende av ett upphandlingsförfarande och de slut- liga avtal som staten tecknar med aktörerna. 
  
 3 
  
 Beräknat som ackumulerat resultat efter finansiella poster samt ackumulerade kostnader för omstrukturering. Omstruktureringskostnader är kostnader för att avveckla nuvarande kontor inom Svensk Kassaservice och innehåller både omställningskostnader för lokaler och personal. 
  
 4 
  
 Beräknat som ackumulerat resultat efter finansiella poster, dvs. det operativa underskott som uppstår för att driva den grundläggande kassaservicen. 
  
 151 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Figur 6.9.  
 Prognos, ackumulerad kostnad för staten  
 2004–2008 
  
 Kostnad 
  
 (mnkr) 
  
 S0A 
  
 S0B 
  
 S1 
  
 S2 
  
 S3 
  
 0 
  
 -1850 
  
 -1650 
  
 Ackumulerat 
  
 -1 
  000 
  
 -2000 
  
 resultat 
  
 -2400 
  
 -2450 
  
 -2 
  000 
  
 Om- 
  
 -850 
  
 -1350 
  
 -450 
  
 -1150 
  
 strukturerings- 
  
 kostnader 
  
 -800 
  
 -3 
  000 
  
 -2850 
  
 -2850 
  
 -3000 
  
 -3000 
  
 -250 
  
 Restvärde 
  
 -3500 
  
 Tillgångar 
  
 -4 
  000 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
  
 Figur 6.10.  
 Prognos, resultat efter finansiella poster, 2008 
  
 Resultat 
  
 S0A 
  
 S0B 
  
 S1 
  
 S2 
  
 S3 
  
 (mnkr) 
  
 0 
  
 -240 
  
 -250 
  
 -470 
  
 -430 
  
 -570 
  
 -590 
  
 -500 
  
 -750 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 152 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Det enda av de fem scenarierna som representerar en ur ett eko- nomiskt perspektiv stabil kostnadsutveckling är upphandlings- alternativet, scenario 3, vilket illustreras i diagrammet Resultat efter finansiella poster  
 2003–2008 
  nedan. Övriga scenarier visar en viss återhämtning av resultatet efter att de omfattande omstruktu- reringarna har gjorts år 2005, men därefter vänder kurvan återigen nedåt och allt pekar på att de operativa förlusterna kontinuerligt kommer att öka. Detta kommer att skapa ett behov av ytterligare omstruktureringar för att anpassa verksamheten till efterfrågan, vilket gör att det i samtliga scenarier exklusive scenario 3 tillkom- mer omstruktureringskostnader för Posten och därmed för staten i olika utsträckning. 
  
 Figur 6.11.  
 Prognos, intäkter efter finansiella poster  
 2003–2008 
  
 1 400 
  
 1 200 
  
 1 000 
  
 Intäkter 800 
  
 (mnkr) 
  
 S0B 
  
 600 
  
 S0A 
  
 400 
  
 S1 
  
 S2 
  
 200 
  
 0 
  
 S3 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
  
 153 
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice SOU 2004:52 
  
 Figur 6.12.  
 Prognos, resultat efter finansiella poster  
 2003–2008 
  
 0 
  
 -100 
  
 -200 
  
 S3 
  
 Resultat  
  
 -300 
  
 (mnkr) 
  
 S2 
  
 -400 
  
 -500 
  
 S1 
  
 -600 
  
 S0A 
  
 S0B 
  
 -700 
  2003 2004 2005 2006 2007 2008 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 Bilden som illustrerar intäkternas utveckling under perioden 2003– 2008 visar att samtliga scenarier innebär en kraftig krympning av verksamheten. Förklaringen till detta är den underliggande mark- nadsutvecklingen med sjunkande transansaktionsvolymer och att samtliga scenarier omfattar större eller mindre omstruktureringar av verksamheten. En annan faktor är olika antaganden i scenarierna om överflyttning vid en avveckling, dvs. hur stor andel av kunderna som går över till andra alternativ då ett serviceställe avvecklas och hur stor andel som istället uppsöker ett annat Posten/Svensk Kas- saservicekontor. 
 Nedan visas en känslighetsanalys av scenarierna utifrån de två kompletterande hypoteserna, dvs. att minskningstakten av antalet transaktioner blir något lägre, 10 % per år eller något snabbare, 19 % per år. Analysen visar att generellt för samtliga scenarierna blir både den ackumulerade kostnaden för staten  
 2004–2008 
  och det operativa resultatet år 2008 sämre med en snabbare minsk- ningstakt samt något bättre vid en långsammare minskningstakt. Vid en snabbare minskningstakt kommer det att vara nödvändigt att i scenarierna S0A, S0B och S1 minska verksamheten kraftigt under perioden till följd av en lägre efterfrågan, vilket gör att kravet 
 154 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 på rikstäckning kommer att vara svår att upprätthålla. Om inga åt- gärder görs kommer annars det operativa resultatet år 2008 att uppgå till mellan 550 mnkr och 750 mnkr. Även i scenario 2 kom- mer neddragningar att vara nödvändiga till följd av färre transak- tioner i verksamheten. 
  
 Figur 6.13.  
 Prognos, ackumulerad kostnad för staten,  
 2004–2008 
  
 Kostnad 
  
 (mnkr) 
  
 0 
  
 S0A 
  
 -1 
  000 
  
 -2 
  000 
  
 -3 
  000 
  
 -4 
  000 
  
 S0B 
  
 S1 
  
 S2 
  
 S3 
  
 -5 
  000 
  
  Nuvarande  
  
  Långsam  
  
  Snabb 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
  
 Figur 6.14.  
 Prognos, resultat efter finansiella poster,  
 2004–2008 
  
 Resultat 
  
 (mnkr) 
  
 0 
  
 S0A 
  
 -200 
  
 -400 
  
 -600 
  
 -800 
  
 S0B 
  
 S1 
  
 S2 
  
 S3 
  
  Nuvarande 
  
  Långsam  
  
  Snabb 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 155 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Vid en långsammare minskningstakt av antalet transaktioner förbättras den ackumulerade kostnaden för staten under perioden  
 2004–2008 
  och det operativa resultatet år 2008 något, men kommer fortfarande att ge betydande underskott. Förändringar av verksam- heten i samtliga scenarier kan då göras i en något lägre takt. Men få indikatorer pekar på att minskningstakten under perioden kommer att vara långsammare (10 % per år) än historiskt. Det mesta tyder snarare på en minskningstakt enligt historiska siffror eller högre, dvs. mellan 15 % och 19 % per år. 
  
 6.5.1 
  
 Basscenariot (0A) 
  
 I basscenariot är statens uppdrag till Posten gällande den grundläg- gande kassaservicen oförändrat och Posten väljer att fortsatt utföra uppdraget i det separata kontorsnät som tillhör Svensk Kassaser- vice AB. Utvecklingen i detta scenario följer Svensk Kassaservice affärsplan, vilken bl.a. innehåller beslutade kontorsnedläggningar under år 2004 och år 2006, samt nerdragningar av personal på cen- tral nivå år 2006. Efter år 2006 bedömer Svensk Kassaservice att ytterligare utglesning av kontorsnätet är svåra att genomföra inom ramen för uppdraget från staten. Produktutbudet antas i detta sce- nario var detsamma som idag och således inkludera in- och utbetal- ningar på postgiro och bankgiro, uttag och insättningar på avtals- bankernas konto samt hantering av dagskassor. Vid nedläggning av ett serviceställe antas 75 % av kunderna år 2004 och 60 % av kun- derna år 2005 och 2006 att flytta över till ett annat Svensk Kassa- service kontor. 
 156 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Figur 6.15.  
 Scenario 0A, Prognos ekonomiskt utfall  
 2004–2008 
  och antaganden 
 (mnkr) 2 000 
 1 500 
  
 Rörelse- 
  
 1 000 
  
 kostnader 
  
 500 
  
 Intäkter 
  
 0 
  
 Resultat 
  
 -500 
  
 Kostnad 
  
 för staten 
  
 -1 
  000 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 Känslighet 
  
 Enhet 
  
 Nuvarande 
  
 Långsam 
  
 Snabb 
  
 Kostnad Staten mnkr 
  
 -2 
  850 
  
 -2 
  100 
  
 -3 
  500 
  
 Antaganden: 
  
 Nedläggningar 
  
 Enhet 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Kontor 
  
 Antal 
  
 200 
  
 0 
  
 135 
  
 Personal kontor 
  
 Personer 
  
 260 
  
 200 
  
 280 
  
 Överflyttning till annat 
  
 kontor 
  
 % 
  
 75 
  
 60 
  
 60 
  
 IT-kostnaderna 
  ökar 2004 till följd av utrullningen av ett nytt kassasystem, åren därefter kommer kostnaden att minska främst till följd av lägre drift- och underhållskostnader. Antalet serviceställen uppgår år 2006 till 660 stycken. 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 I basscenariot bedöms den totala kostnaden för staten under peri- oden  
 2004–2008 
  uppgå till mellan 2,1 och 3,5 miljarder kronor, med en utveckling över tiden som illustreras i diagrammet ovan. Under åren  
 2004–2006 
  görs besparingar enligt Svensk Kassaservice 
 157 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 affärsplan, vilket resulterar i ett förbättrat resultat efter finansiella poster under dessa år. På längre sikt försämras dock resultatet igen på grund av fortsatt minskande transaktionsvolymer. 
 Basscenariot innebär inga större förändringar för den finansiella marknaden som helhet, utan Svensk Kassaservice finns kvar som bankombud för de banker som är intresserade att upprätta ett part- nerskap. Kravet på Svensk Kassaservice att tillhandahålla den grundläggande kassaservicen över hela landet underlättar för ban- kerna att avveckla kassaservicen på sina egna kontor och i stället hänvisa kunderna till Svensk Kassaservice. 
 För Posten innebär detta scenario per definition att uppdraget och verksamheten rullar vidare som tidigare men att en högre ersättning från staten kommer att vara nödvändig i enlighet med den ekonomiska utvecklingen som redovisats ovan. Scenariot inne- bär vidare inte någon förbättring av Svensk Kassaservice förhand- lingssituation i förhållande till andra banker utan de är fortfarande ålagda att tillhandhålla banktjänster utan att på egen hand ha möj- lighet att göra detta. Scenariot kräver ett avtal med minst en bank om clearing samt om insättning och uttag på konton. 
  
 6.5.2 
  
 Det integrerade basscenariot (0B) 
  
 I det integrerade basscenariot är statens uppdrag till Posten gäl- lande den grundläggande kassaservicen oförändrat men Posten väl- jer att utföra uppdraget i ett integrerat kontorsnät där brev, paket och kassatjänster levereras på samtliga serviceställen. 
 Utvecklingen följer i detta scenario Svensk Kassaservice affärs- plan under åren 2004 och 2005. Men under år 2006 avvecklas Svensk Kassaservices nuvarande kontorsnät, och ett integrerat kontorsnät med ca 1500 serviceställen hos partners och ca 370 postcenter etableras. Ett så finmaskigt kontorsnät med ett ökat antal serviceställen antas medföra att volymminskningen blir 3 procentenheter lägre per år. Samlokaliseringen med brev- och pakettjänster antas också innebära en halvering av personal- och lokalkostnader jämfört med att tillhandahålla tjänsten i ett eget kontorsnät. Lantbrevbäringen som kanal för grundläggande kassa- tjänster påverkas inte och produktutbudet antas vara detsamma som i basscenariot. 
 158 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 Figur 6.16.  
 Scenario 0B, Prognos ekonomiskt utfall  
 2004–2008 
  och antaganden 
 (mnkr) 
  
 2 000 
  
 1 500 
  
 Rörelse- 
  
 kostnader 
  
 1 000 
  
 Intäkter 
  
 500 
  
 0 
  
 Resultat 
  
 -500 
  
 Kostnad 
  
 för staten 
  
 -1 
  000 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 Känslighet 
  
 Enhet 
  
 Nuvarande 
  
 Långsam 
  
 Snabb 
  
 Kostnad Staten 
  
 mnkr 
  
 -3 
  500 
  
 -2 
  700 
  
 -4 
  200 
  
 Antaganden: 
  
 Nedläggningar 
  
 Enhet 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Kontor 
  
 Antal 
  
 200 
  
 0 
  
 450 
  
 Personal kontor 
  
 Personer 
  
 260 
  
 200 
  
 920 
  
 Personal HK 
  
 Personer 
  
 0 
  
 0 
  
 62 
  
 Överflyttning till annat 
  
 kontor 
  
 % 
  
 75 
  
 60 
  
 60 
  
 Ny struktur 
  
 Antal 
  
 Investering 
  
 Enhet 
  
 Serviceställen 
  
 1 500 
  
 250 
  
 KSEK/ss 
  
 Postcenter 
  
 370 
  
 400 
  
 KSEK/PC 
  
 IT-system 
  
 1 
  
 100 
  
 mnkr 
  
 Kostnader 
  
 Enhet 
  
 Effekt 
  
 Kontor 
  
 % 
  
 -50 
  
 Personal kontor 
  
 % 
  
 -50 
  
 Personal HK 
  
 % 
  
 +100 
  
 Investeringarna skrivs av på 5 år. Minskningstakt för transaktioner 3 procent- enheter lägre från 2006 jämfört med huvudhypotesen. 1500 serviceställen hos partners och 370 postcenter. 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 159 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 I det integrerade basscenariot bedöms den totala kostnaden för staten under perioden  
 2004–2008 
  uppgå till mellan 2,7 och 4,2 mdkr, med en utveckling över tiden som illustreras i diagrammet ovan. Åren 2004 och 2005 görs besparingar enligt Svensk Kassaser- vice affärsplan, vilket resulterar i ett förbättrat resultat under dessa år. Omläggningen av servicenätet görs år 2006 och då genomförs investeringar i 1 900 nya serviceställen samt i ett nytt  
 IT-system, 
  något som påtagligt försämrar resultatet under efterföljande år genom ökade avskrivningar. Utöver detta tillkommer omstrukture- ringskostnader inom Svensk Kassaservice till följd av att 50 % av personalen och 650 kontor avvecklas. 
 Det integrerade basscenariot innebär en utökning av antalet ser- viceställen samt att kassaservicen via lantbrevbäringen bibehålls, varför det identifierade behovet ur ett geografiskt perspektiv är mer än väl tillfredställt i detta scenario. För Posten som utförare inne- bär scenariot stora omstruktureringskostnader, vilka har beskrivits ovan men ger troligtvis på något längre sikt lägre operativa kostna- der. Utföraren upprätthåller i detta scenario en rikstäckning med integrerade tjänster men det mesta tyder på att kravet på statligt stöd kommer att öka kontinuerligt då de minskade volymerna in- nebär krympande intäkter som på sikt inte kan bära det omfattande kontorsnätet. 
 Inte heller det integrerade basscenariot innebär någon förbätt- ring av Postens förhandlingssituation i förhållande till andra banker då de fortfarande är ålagda att tillhandhålla banktjänster utan att på egen hand ha möjlighet till detta. Scenariot kräver ett avtal med minst en bank om clearing samt om insättning och uttag på kon- ton. 
 160 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 6.5.3 
  
 Det rikstäckande scenariot (1) 
  
 I det rikstäckande scenariot (S1) förtydligas uppdraget från staten till Posten. Posten åläggs att tillhandahålla grundläggande kassaser- vice på de orter där bankalternativ saknas och att ha minst ett servi- ceställe per kommun. Beräkningarna baseras på att Posten utför detta uppdrag genom Svensk Kassaservice AB. 
 Under år 2004 antas utvecklingen följa Svensk Kassaservice affärsplan, och under år 2005 antas de serviceställen som inte krävs för att uppfylla uppdraget från staten att avvecklas. Lantbrev- bäringen som kanal för grundläggande kassatjänster påverkas inte och produktutbudet antas vara detsamma som i basscenarierna. Vid nedläggning av ett serviceställe antas 75 % av kunderna år 2004 att flytta över till ett annat Svensk Kassaservicekontor eller till lant- brevbäringen. Vid den stora nedläggningen år 2005 sjunker över- flyttningsgraden beroende på att tillgängligheten minskar, något som resulterar i ett antagande om överflyttning med 20 % till ett alternativt serviceställe och 10 % till lantbrevbäringen. 
  
 Figur 6.17.  
 Scenario 1, Prognos ekonomiskt utfall  
 2004–2008 
  och antaganden. 
 (mnkr) 
 2 000 
 1 500 
  
 1 000 
  
 Rörelse- 
  
 500 
  
 kostnader 
  
 Intäkter 
  
 0 
  
 -500 
  
 Resultat 
  
 -1 
  000 
  
 Kostnad 
  
 för staten 
  
 -1 
  500 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 161 
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice SOU 2004:52 
  
 Känslighet 
  
 Enhet 
  
 Nuvarande 
  
 Långsam 
  
 Snabb 
  
 Kostnad Staten 
  
 mnkr 
  
 -2 
  850 
  
 -2 
  400 
  
 -3 
  300 
  
 Antaganden 
 : 
  
 Nedläggningar 
  
 Enhet 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Kontor 
  
 Antal 
  
 200 
  
 0 
  
 450 
  
 Personal kontor 
  
 Personer 
  
 260 
  
 200 
  
 920 
  
 Personal HK 
  
 Personer 
  
 0 
  
 0 
  
 62 
  
 Överflyttning till annat 
  
 kontor 
  
 % 
  
 75 
  
 20 
  
 20 
  
 Överflyttning till lant- 
  
 brevbäring 
  
 % 
  
 75 
  
 10 
  
 10 
  
 Minst ett serviceställe per kommun och på orter där kommersiella alternativ saknas. I övrigt som Scenario 0A. Antalet serviceställen uppgår år 2006 till 390 stycken. 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 I det rikstäckande scenariot bedöms den totala kostnaden för sta- ten under perioden  
 2004–2008 
  uppgå till mellan 2,4 och 3,3 mdkr, med en utveckling över tiden som illustreras i diagrammet ovan. Svensk Kassaservice ekonomi stärks år 2005 på grund av nedlägg- ningar av närmare 450 kontor, vilket minskar kostnaderna. 
 Resultatförbättringen år 2005 är tillfällig och efterföljande år för- sämras resultatet stadigt på grund av de minskande transaktions- volymerna. Svensk Kassaservice har då en begränsad möjlighet att kompensera detta med ytterligare nedläggningar eftersom man redan under år 2005 har lagt ned de flesta kontor inom ramen för statens uppdrag. Det är endast i de fall de finns två kontor eller flera i en kommun som eventuellt ytterligare nedläggningar kan göras inom uppdraget. 
 Scenario 1 innebär en fortsatt rikstäckning men en utglesning av nätet till minst ett serviceställe per kommun och i orter där kom- mersiella alternativ saknas, vilket kan medföra mycket långa av- stånd till närmaste serviceställe i större kommuner. Kassaservice via lantbrevbäringen kommer att finnas kvar varför problemen fram- förallt kan uppstå i tätorter, framförallt i tätorter som ligger utan- för kommunernas huvudort. Detta scenario kommer att medföra en överflyttning av vissa kunder till bankernas kontorsnät. 
 För Posten som utförare innebär detta scenario en större möjlig- het att anpassa antalet serviceställen till efterfrågan i olika delar av landet. Scenariot uppvisar dock inte någon större uthållighet då 
 162 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 volymerna förväntas fortsätta falla vilket innebär att ytterligare rationaliseringar kommer att krävas vid utgången av den studerade perioden om inte kostnaden för staten skall öka kraftigt. 
 Även i detta scenario har Posten en dålig förhandlingssituation gentemot bankerna då de fortfarande är ålagda att tillhandhålla banktjänster utan att på egen hand ha möjlighet till detta. Scenariot kräver ett avtal med minst en bank om clearing samt om insättning och uttag på konton. 
  
 6.5.4 
  
 Geografiskt begränsat scenario (2) 
  
 I det geografiskt begränsade scenariot antas uppdraget från staten till Posten förändras. Uppdraget begränsas geografiskt till att om- fatta grundläggande kassaservice på de orter där bankalternativ saknas samt genom lantbrevbäringen. Posten antas utföra uppdra- get genom Svensk Kassaservice AB. 
 Under år 2004 följer utvecklingen Svensk Kassaservices affärs- plan, och år 2005 anpassas kontorsnätet till de nya kraven, vilket medför mycket stora kontors- och personalneddragningar. Pro- duktutbudet antas i detta scenario var detsamma som i dag och således inkludera in- och utbetalningar på postgiro och bankgiro, uttag och insättningar på avtalsbankernas konto samt hantering av dagskassor. 
  
 Figur 6.18.  
 Scenario 2, Prognos ekonomiskt utfall  
 2004–2008 
  och antaganden 
 (mnkr) 
 2 000 
 1 500 
  
 1 000 
  
 500 
  
 Rörelse- 
  
 kostnader 
  
 0 
  
 Intäkter 
  
 -500 
  
 Resultat 
  
 -1 
  000 
  
 Kostnad 
  
 för staten 
  
 -1 
  500 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 163 
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice SOU 2004:52 
  
 Känslighet 
  
 Enhet 
  
 Nuvarande 
  
 Långsam 
  
 Snabb 
  
 Kostnad Staten 
  
 mnkr 
  
 -3 
  000 
  
 -2 
  600 
  
 -3 
  400 
  
 Antaganden: 
  
 Nedläggningar 
  
 Enhet 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Kontor 
  
 SS 
  
 200 
  
 660 
  
 0 
  
 Personal kontor 
  
 Personer 
  
 260 
  
 1 720 
  
 0 
  
 Personal HK 
  
 Personer 
  
 0 
  
 0 
  
 62 
  
 Överflyttning till annat 
  
 kontor 
  
 % 
  
 75 
  
 20 
  
 20 
  
 Överflyttning till lant- 
  
 brevbäring 
  
 % 
  
 75 
  
 10 
  
 10 
  
 Endast serviceställen på orter där kommersiella alternativ saknas samt kas- saservice via lantbrevbäringen. Antalet serviceställen uppgår år 2006 till ca 200 stycken. 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 I det geografiskt begränsade scenariot bedöms kostnaden för staten under perioden  
 2004–2008 
  bli mellan 2,6 och 3,4 mdkr, med en ut- veckling över tiden som illustreras i diagrammet ovan. Det opera- tiva resultatet stärks under år 2005 genom nedläggningen av samt- liga kontor på orter med bankalternativ. Eftersom kontorsnätet glesas ut kraftigt finns ingen anledning att anta att mer än 20 % av det totala kundunderlaget flyttar till ett annat Svensk Kassaservice- kontor och att ytterligare 10 % antas börja använda lantbrev- bäringskanalen i stället. Detta scenario medför mycket stora om- struktureringskostnader och då nedskärningarna minskar kost- nadsmassan blir det operativa resultatet mindre känsligt för de kontinuerligt fallande transaktionsvolymerna. Men på sikt försäm- ras resultatet efter finansiella poster även i detta scenario i en kon- tinuerlig takt. 
 Scenariot innebär att statens ansvar begränsas geografiskt till områden som saknar ett kommersiellt alternativ, dvs. bankkontor. Detta innebär att de kunder som finns på orter där andra kommer- siella alternativ finns är hänvisade till bankernas kontorsnät för att utföra kassaservice alternativt gå över till andra tjänster såsom brevgiro, kontokort och Internetbank. Överflyttning till andra lös- ningar antas gå snabbare i detta scenario då tillgängligheten till Svensk Kassaservice minskar samt då gamla beteendemönster bryts. Scenariot innebär att det kommer att finnas en tillgänglig kassaser- 
 164 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 vice för alla i hela landet, men att den inte tillhandahålls av en en- skild rikstäckande aktör utan av marknaden och staten i samverkan. 
 För den finansiella marknaden innebär detta scenario en stor omställning och sannolikt är inte kapaciteten i bankernas kontors- nät anpassad för att hantera de volymer som finns hos Svensk Kas- saservice. Då förändringen i sig kommer att medföra en överflytt- ning till alternativa tjänster samt då transaktionsvolymerna fort- sätter minska de kommande åren är detta dock ett övergående pro- blem. 
 För Posten som utförare innebär detta scenario en starkt föränd- rad roll då verksamheten koncentreras till orter utan kommersiella alternativ och omfattningen minskar avsevärt. Även i detta scenario har Posten en dålig förhandlingssituation gentemot bankerna då de fortfarande är ålagda att tillhandhålla banktjänster utan att på egen hand ha möjlighet till detta. Scenariot kräver ett avtal med minst en bank om clearing samt om insättning och uttag på konton. 
  
 6.5.5 
  
 Upphandlingsscenariot (3) 
  
 I upphandlingsscenariot upphör nuvarande uppdrag till Posten om tillhandahållande av en grundläggande kassaservice. En statlig myndighet får i stället i uppdrag att handla upp tjänsten på mark- naden. Upphandlingen begränsas geografiskt till områden där kommersiella alternativ saknas, vilket omfattar både fasta service- ställen på orter där kommersiella alternativ saknas och kassaservice i lantbrevbäringen. I upphandlingen begränsas även produktutbu- det jämfört med nuvarande uppdrag till att endast omfatta betal- tjänster (in- och utbetalningar på postgiro och bankgiro) samt dagskassehantering. Därmed upphör statens ansvar gällande bank- tjänster dvs. insättningar och uttag på konto. 
 I scenariot antas att hela Svensk Kassaservices kontorsnät läggs ner under år 2005, och att en upphandlad lösning träder i kraft under samma år. Vid nedläggningen av kontorsnätet antas kun- derna övergå till att utföra sina ärenden på bankkontor eller via alternativa tjänster, och ingen överflyttning till de upphandlade tjänsterna antas ske. Antalet transaktioner i upphandlingsscenariot beräknas omfatta de transaktioner som under perioden  
 2005–2008 
  skulle ha funnits på motsvarande kontor inom Svensk Kassaservice och inom lantbrevbäringen. 
 165 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 SOU 2004:52 
  
 Figur 6.19.  
 Scenario 3, Prognos ekonomiskt utfall  
 2004–2008 
  och antaganden 
 (mnkr) 
  
 2 000 
  
 1 500 
  
 1 000 
  
 500 
  
 Rörelse- 
  
 kostnader 
  
 0 
  
 Intäkter 
  
 -500 
  
 Resultat 
  
 Kostnad 
  
 -1 
  000 
  
 för staten 
  
 -1 
  500 
  
 -2 
  000 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 Känslighet 
  
 Enhet 
  
 Nuvarande 
  
 Långsam 
  
 Snabb 
  
 Kostnad Staten 
  
 mnkr 
  
 -3 
  000 
  
 -2 
  900 
  
 -3 
  200 
  
 Antaganden: 
  
 Nedläggningar 
  
 Enhet 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Kontor 
  
 Antal 
  
 200 
  
 1 230 
  
 0 
  
 Personal kontor 
  
 Personer 
  
 260 
  
 2 020 
  
 0 
  
 Personal HK 
  
 Personer 
  
 0 
  
 0 
  
 62 
  
 Endast serviceställen på orter där kommersiella alternativ saknas samt kas- saservice via lantbrevbäringen. 2005 handlar staten upp betaltjänster och dagskassehantering via fasta serviceställen och lantbrevbäring. 
 Scenariot har beräknats så att betaltjänster kan upphandlas av olika partners vad gäller fasta serviceställen samt lantbrevbäringen. Även dagskassehan- teringen har beräknats så att den kan upphandlas av en enskild aktör. 
  
 Källa:  
 Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 I upphandlingsscenariot bedöms kostnaden för staten under perio- den  
 2004–2008 
  bli mellan 2,9 mdkr och 3,2 mdkr, med en utveck- ling över tiden som illustreras i diagrammet ovan. Precisionen i prognosen är något lägre än i de övriga scenarierna då den baserar 
 166 
  
 SOU 2004:52 
  
 Samhällets behov av en grundläggande kassaservice 
  
 sig på antaganden om villkor för en upphandling som ännu inte är genomförd. Baserat på de antagande som gjorts är detta scenario det enda som påvisar en uthållig resultatnivå. Detta beror på att större delen av kostnaderna ur ett statligt perspektiv omvandlas från fasta kostnader till rörliga kostnader, och därför lättare kan anpassas till en minskande transaktionsvolym. 
 Scenariot har ur ett geografiskt perspektiv samma konsekvenser som scenario 2, vilket innebär att på orter där det finns ett bank- alternativ kommer Svensk Kassaservice att avvecklas om inte Pos- ten väljer att driva verksamheten vidare på kommersiella grunder. Kunder boende på orter där det finns andra kommersiella alternativ kommer att vara hänvisade till bankernas kontorsnät eller kan välja att gå över till andra tjänster såsom brevgiro, kontokort och Inter- netbank. Liksom i scenario 2 antas överflyttning till andra lösningar gå snabbare då Svensk Kassaservice avvecklas och då invanda bete- endemönster måste förändras. Scenariot garanterar ändå att det kommer att finnas en tillgänglig kassaservice för alla i hela landet, men att den tillhandahålls av marknaden och staten genom en upp- handling. 
 Detta scenario innebär den största omställningen för den finan- siella marknaden. De aktörer som är intresserade av att mot ersätt- ning tillhandahålla de tjänster som specificerats har möjlighet att lämna anbud. Upphandlingen möjliggör för nya aktörer att komma in på den finansiella marknaden, och styrkeförhållandena i gles- bygdsområden kan komma att förändras. Tänkbara deltagare i en upphandling kan vara storbankerna, Posten, livsmedelskedjor samt bensinhandlare. 
 Då tjänsterna uttag och insättning på konton inte omfattas av upphandlingen överlåts tillhandahållandet av dessa tjänster helt till marknaden. Detta bör ses mot bakgrund av att de banker som Svensk Kassaservice idag har avtal med har ingått partnerskap med andra aktörer så som dagligvaruhandel och bensinhandel. Dessa avtal gör det möjligt för kunden att göra uttag och insättningar med sitt kontokort, något som säkerställer en god tillgänglighet till dessa tjänster även i glesbygdsområden. 
 För Posten som nuvarande utförare av en grundläggande kassa- service innebär scenariot en stor förändring. Om de inte finner det kommersiellt motiverat att driva verksamheten vidare kommer hela eller delar av bolaget Svensk Kassaservice att avvecklas med om- struktureringskostnader som följd. 
 167 
 7 Överväganden och förslag 
  
 7.1 
  
 Summering och utgångspunkter 
  
 Resultatet av utredningens arbete kan så här långt summeras i ett antal slutsatser, som också får utgöra utgångspunkter för våra över- väganden och förslag: 
 Betalningsmönster och förutsättningarna för kontanthantering i samhället har förändrats i grunden under de senaste tio åren. När vi tidigare var hänvisade till posten eller banken för att ta ut kontanter och betala räkningar använder de flesta i dag kontokort, elektronisk girering eller autogiro. År 2002 utgjorde andelen kassauttag över disk endast 3 % av det totala antalet uttagstransaktioner och upp- skattningsvis uppgår andelen betalningar över disk till endast 2,3 % av den totala marknaden. En majoritet av befolkningen använder således aldrig eller sällan kassaservicetjänster. Allt tyder på att antalet transaktioner genom kassaservice kommer att fortsätta minska i minst samma takt som under de senaste fem åren, enligt våra beräkningar med mellan 15 % och 19 % per år. 
 Transaktionsvolymen i Svensk Kassaservice beräknas bli halverad under perioden  
 2004–2008. 
  Möjligheterna att uthålligt vända denna utveckling liksom det negativa resultatet i Svensk Kassaservice genom ökat utbud, ökad ersättning från bankerna eller höjda av- gifter är begränsade mot bakgrund av den trendmässigt minskande efterfrågan på kassaservice i samhället som helhet. Utrymmet att öka avgifterna synes särskilt begränsat då de redan i dag ligger på i stort sett samma nivå som bankernas avgifter för motsvarande tjänster. En sådan utveckling skulle också strida mot andemeningen i den nuvarande lagen om grundläggande kassaservice. 
 Sverige ligger mycket långt fram i övergången från manuell kassa- service till enklare och mer kostnadseffektiva lösningar. Omvand- lingen har skett snabbare i Sverige än i de flesta andra länder, vilket kan förklaras med att ny teknik som regel får snabbt genomslag här. Bankernas omstrukturering av kontorsnät och produktutbud 
 169 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 samt prissättning är andra faktorer som förklarar den snabba om- vandlingen av marknaden för betalningar och kontanthantering. 
 De som använder kassaservicetjänster frekvent betalar i genom- snitt ca 1 200 kr/år i avgifter vilket är betydligt mer än vad det kostar att utföra motsvarande tjänster via Internet, autogiro och kontokort. Eftersom det som regel är i övrigt resursstarka personer som snabbt gått över till alternativa betalningssätt är det ofta perso- ner med relativt sett svagare ekonomi som i dag är hänvisade till eller av olika skäl väljer att frekvent använda kassaservice. 
 Även om trenden att nya alternativ ersätter kassaservice är tydlig har inte alla i dag möjlighet att utnyttja de nya lösningarna. Utred- ningens beräkningar av det reella behovet av grundläggande kassa- service uppgår till ca 175 000 personer varav ca 75 000 personer i orter och landsbygd där kommersiella alternativ saknas inom rimligt avstånd och ca 100 000 personer med särskilda behov, s.k. skydds- värda grupper. Antalet personer som har behov av kassaservice antas minska över tid. Även om behovet kan ses som relativt begränsat kvarstår det faktum att marknaden ännu inte på egen hand i alla delar kan säkerställa samhällets samlade behov av betal- ningsförmedling och kontanthantering. 
 Regleringen av den grundläggande kassaservicen är i sina huvud- drag densamma som för tio år sedan. Vissa justeringar har gjorts under åren framför allt som en följd av Postens ändrade verksam- hetsförutsättningar. Den nuvarande regleringen av tillgången på rikstäckande grundläggande kassaservice, liksom anknytningen till Postens kontorsnät, tillkom i en tid då betalningsmönster och kontanthantering baserades på manuella tjänster i posten eller bankerna. Eftersom regleringen inte anpassats till de förändrade förutsättningarna på marknaden för betalningar och kontanthante- ring har kostnaderna för att tillhandahålla en rikstäckande kassa- service enligt nuvarande modell blivit mycket kostsam. Statens kostnad per transaktion har ökat från 9 kr/transaktion år 1999 till 20 kr/transaktion år 2003. Statens totala kostnad, anslag samt under- skottet i Svensk Kassaservice, uppgick 2003 till 900 miljoner kr inklusive omstruktureringskostnader. 
 Om ingen förändring sker kommer statens kostnader för att upprätthålla rikstäckande kassaservice enligt nuvarande omfattning att öka successivt under de kommande åren. Jämfört med det reella behovet av kassaservice innebär den nuvarande konstruktionen en kraftig översubventionering som även inkluderar en indirekt sub- vention till bankerna då de inte är beredda att betala full kostnads- 
 170 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 täckning för de tjänster som tillhandahålls genom Svensk Kassa- service. Kravet på rikstäckning förutsätter att tjänsterna även skall erbjudas i storstäder och tätorter trots att det där i dag finns flera alternativ till Svensk Kassaservice. Vidare är utförandet genom lag bundet till en huvudaktör, Posten, som tillhandahåller tjänsterna i en för ändamålet skapad infrastruktur. 
 Vidare har Postens roll i den finansiella sektorn begränsats, som en direkt följd av statsmakternas beslut, från att driva egen bank- verksamhet och inneha giroverksamhet till att numera endast agera ombud för bankerna. Kassaservice erbjuds i dag genom en infra- struktur som i huvudsak är separerad från postkontoren med undantag för ett begränsat antal kontor och lantbrevbäringen, i vilken man samordnat distribuerar brev och paket och erbjuder kassaservice på landsbygden. Sambandet mellan Postens övriga verksamhet, att förmedla brev och paket, och den grundläggande kassaservicen är numera mycket begränsat. Enligt utredningens bedömning finns det mot denna bakgrund skäl att pröva möjlig- heten att söka alternativa utförare av kassaservice. 
 När gamla vanor förändras till följd av ny teknik och ändrade värderingar påverkas också samhällets funktioner och institutioner. Statens nuvarande ansvar för grundläggande kassaservice formades ursprungligen i en tid då behovsbilden var diametralt annorlunda mot den vi ser i dag och framöver. Det är därför rimligt och ange- läget att anpassa statens ansvar och reglering på detta område så att de bättre speglar samhällets reella behov. Det är dessutom av vikt att statens medel används så effektivt som möjligt i förhållande till de reella behoven samt att kostnaderna kan anpassas över tiden i takt med fortsatt vikande transaktionsvolymer i den grundläggande kassaservicen. 
 Enligt direktiven skall utredningen ta ställning till om staten skall fortsätta att ha ett ansvar i nuvarande omfattning för den grundläggande kassaservicen. Ställningstagandet skall baseras på en analys och bedömning av samhällets behov av och kostnader för en grundläggande kassaservice historiskt sett, i dag och i framtiden. 
 Vi har tolkat utredningsuppdraget som att det framför allt är omfattningen av statens ansvar och utförandet som skall utredas, inte om staten över huvud taget skall ha ansvar för tillgången till kassaservice. Statens ansvar för betalningsförmedling och kontant- hantering kan emellertid formuleras på olika sätt. Det är enligt utredningens bedömning inte självklart att statens ansvar i fort- 
 171 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 sättningen helt och endast skall ta utgångspunkt i tillgång till manuell kassaservice. 
 I det följande redovisas utredningens fortsatta överväganden och förslag enligt följande disposition: 
  
 Omfattningen av statens ansvar  
  
 (7.2) 
  
 Politiskt mål för grundläggande betaltjänster (7.3) 
  
 Uppdrag att träffa branschöverenskommelse om tillgång till betaltjänster som tilläggstjänster till konto (7.4) 
  
 Vem eller vilka skall tillhandahålla de grundläggande betal- tjänsterna? (7.5) 
  
 Särskilda åtgärder för de skyddsvärda grupperna (7.6) 
  
 Behovet och utformningen av en ändamålsenlig bevakning av samhällets behov (7.7) 
  
 7.2 
  
 Omfattningen av statens ansvar 
  
 Samhällets behov 
 Som framgår av kapitel 6 har utredningen kommit fram till att det utifrån ett geografiskt perspektiv endast är de personer som bor i områden utan kommersiella alternativ som har ett direkt behov av en tjänst som staten garanterar, i dag genom Svensk Kassaservice. Samtidigt har vi funnit att det i dagsläget är ca en halv miljon personer som använder Svensk Kassaservice i dessa områden och av dessa är det uppskattningsvis ca 75 000 som har Svensk Kassa- service som sitt huvudsakliga alternativ. Det bör därmed vara så att den grupp som saknar alternativ för att utföra manuella kassa- servicetjänster i dagsläget uppgår till ca 75 000 personer. De övriga använder i huvudsak andra kanaler för betalning, insättningar och uttag. Detta är då det geografiskt betingade behovet som inte till- godoses genom marknadsaktörerna. 
 Utredningen har också studerat vilka grupper i samhället som använder Svensk Kassaservice tjänster i högre utsträckning än andra. Vi har konstaterat att de genomgångna särskilda grupperna utgör en relativt stor andel av den totala befolkningen även om hänsyn tas till dubbelräkning, då en person kan ingå i flera behovs- grupper, t.ex. pensionärer med funktionshinder etc. Sammantaget finns ett utbrett användande av kassaservicetjänster inom de sär- skilda grupperna men analysen visar att det är få som har det som sitt huvudalternativ och ännu färre som inte har ett annat fysiskt 
 172 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 alternativ. Vi har uppskattat antalet kunder inom de särskilda behovsgrupperna som inte kan lösa sina bankärenden på annat sätt än genom Svensk Kassaservice till ca 100 000. Detta utgör därmed behovet utifrån olika grupper i befolkningen. 
 En majoritet av befolkningen besöker aldrig eller sällan Svensk Kassaservice. Det reella behovet av grundläggande kassaservice – antalet personer som i dag saknar fysiska eller andra alternativ – uppskattas till ca 175 000 personer. De som saknar alternativ finns enligt ovan dels i lands- och glesbygd (ca 75 000), dels bland skyddsvärda grupper i samhället som av olika skäl inte har tillgång till andra alternativ än manuell kassaservice (ca 100 000). 
 Detta är situationen i dag. Vi har vidare kunnat dokumentera att transaktionsvolymerna minskat kontinuerligt för Svensk Kassa- service. Under de fem senaste åren har transaktionerna minskat med ca 16 procent per år. I dag utgör kassaärenden en mycket liten del av marknaden för betalningar och tjänster. Det är framför allt en följd av att marknaden erbjuder enklare och mer kostnads- effektiva alternativ såsom betalningar över Internet, autogiro, kredit- kort, bankkort, brevgiro och uttagsautomater. 
 Våra beräkningar visar att antalet transaktioner hos Svensk Kassaservice troligen kommer att halveras under de kommande fem åren. Transaktionerna beräknas minska från ca 45 miljoner transak- tioner år 2003 till ca 20 miljoner transaktioner år 2008. Minsk- ningstakten kan bli ännu högre efter år 2008 när generations- växlingen tar fart med t.ex. fler pensionärer som är vana att använda Internet. I vår internationella utblick har vi funnit att utvecklingen med minskande transaktionsvolymer för manuella kassaärenden är den samma i alla de studerade länderna. 
 Vår bedömning är att nedgången i transaktionsvolymerna i första hand är efterfrågedriven, dvs. en följd av att marknaden erbjuder enklare och mer kostnadseffektiva alternativ. Bankerna och handeln arbetar för att erbjuda enkla alternativ till kassaservice- tjänster och för att minska volymen av kontanter i samhället. Utbudet av kassaservice – antal serviceställen, öppettider, avgifts- sättning m.m. – kan dämpa minskningstakten kortsiktigt men kan inte över tid kompensera den minskande efterfrågan. Övergången från manuell kassaservice till andra lösningar är oåterkallelig i den meningen att den som t.ex. väljer elektronisk betalning över Inter- net eller något annat alternativ för att sköta sina betalningar normalt inte återgår till manuella tjänster. 
 173 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Vid en jämförelse med andra länder i Europa framstår Sverige som det enda land som använder direkt statligt stöd för manuella kassaservicetjänster. Sverige, Norge och Schweiz är de enda länder som utredningen har funnit där tillgång till kassaservice reglerats. Förhållandena i Schweiz skiljer sig dock avsevärt på det finansiella området från de nordiska länderna. Postföretagets finansiella verksamhet innefattar bankverksamhet och är i själva verket en stor inkomstkälla för postföretaget. I flera länder har Postens mot- svarighet bankrättigheter alternativt driver postgiroverksamhet, vilket ger ekonomiska förutsättningar att även tillhandahålla vissa enklare kassaservicetjänster. I Finland, som är det land som gått längst i att låta marknaden ta hand om kassaservicetjänster, har postföretaget inte längre någon del i kassaservicen, som i stället helt sköts av bankerna. I Finland har det dock införts lagstiftning om en skyldighet för banker att tillhandahålla betaltjänster till den som så önskar. 
 Sverige ligger långt fram vad gäller tillgången till Internet och Internetanvändning. Av befolkningen hade år 2002 ca 62 procent tillgång till Internet i bostaden. I åldersgruppen  
 16–24 
  år har ca 76 procent tillgång till Internet i bostaden. Utvecklingen av olika betalningsinstrument i Sverige visar en fortsatt ökning av elektro- nisk girering och kredit- och bankkort. Ca 40 procent av befolk- ningen har använt Internet för att utföra banktjänster. Övergången till nya alternativ har skett förhållandevis snabbt i Sverige, vilket kan hänga samman med att ny teknik som regel har lätt att få genomslag här. Men förändringen är även en följd av att många aktörer arbetar för att få fram enkla och kostnadseffektiva alter- nativ. Statliga myndigheter ligger långt framme i arbetet med att utveckla andra utbetalningslösningar än manuell kassaservice. Bankerna driver fram enklare och mer kostnadseffektiva betal- ningsalternativ. Handelns intresse och möjligheter att medverka i betalningshantering och kontantförsörjning har ökat successivt, inte minst som en följd av egenintresset att minska kostnaderna för kontanthanteringen. Sammantaget finns det numera flera aktörer i samhället som erbjuder olika typer av tjänster för att möta sam- hällets behov av betalningsförmedling och kontantförsörjning. 
 174 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Statens kostnader för den grundläggande kassaservicen 
 Om vi utgår från det basscenario som vi redogjort för i kapitel 6, enligt vilket statens uppdrag till Posten att utföra den grundläggan- de kassaservicen inte ändras och Posten väljer att fortsatt utföra uppdraget genom ett separat kontorsnät tillhörande Svensk Kassa- service och med ett oförändrat produktutbud, bedöms kostnaden för staten åren  
 2004–2008 
  bli ca 2,8 miljarder kr, varav ca 2,4 miljar- der kr avser operativa förluster och resterande utgör omställnings- kostnader. 
 Storleken på dessa kostnader måste sättas i relation till behovet. Det reella behovet av grundläggande kassaservice – antalet personer som i dag saknar fysiska eller andra alternativ – uppskattas av oss till ca 175 000 personer. Mot denna bakgrund måste det ifrågasättas om den nuvarande omfattningen av statens ansvar med ett rikstäckande nät för manuella kassatjänster är rimlig. 
  
 7.2.1 
  
 Grundläggande betaltjänster 
  
 Utredningens bedömning:  
 Statens ansvar skall avse grund- läggande betaltjänster. Detta skall omfatta betalningsförmedling, uttag av kontanter samt hantering av dagskassor för näringsidkare och ideella föreningar. 
 Det sätt på vilket tjänsterna skall tillhandahållas bör kunna anpassas över tiden till behovet hos olika grupper. Trenden i samhället att minska kontanthanteringen bör inte motverkas. 
 Vilka slags tjänster bör staten ta ett ansvar för? 
 De tjänster som i dag anses omfattade av den grundläggande kassa- servicen är framförallt möjlighet att betala räkningar, ta ut kontan- ter på vissa värdehandlingar och att göra insättningar och uttag på konton, jämför prop. 2001/02:34, sid. 12. Samhällets behov av de tjänster som ingår i den grundläggande kassaservicen varierar dock. Det bör också finnas en vaksamhet hos staten mot att ta över olönsamma delar av kommersiell verksamhet. I annat fall kan staten tvingas ta ansvar för de kostsamma delarna av de kommersiella aktörernas verksamhet. Innehavet av ett eget kontorsnät är en viktig konkurrensfaktor på den finansiella marknaden. 
 175 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Storbankerna har tämligen väl utbyggda kontorsnät över landet för att tillförsäkra sig om närhet till kunderna. Nischbanker däremot koncentrerar ofta sin verksamhet till ett eller ett fåtal kontor, varav flertalet inte hanterar kontanter. Dessa banker förlitar sig på moderna transaktionsmedier som Internetbank, telefonbank, bank- och kreditkort samt uttagsautomater. I deras affärsstrategi ligger därmed säkerligen i många fall ett övervägande om att avsaknaden av ett kundnära kontorsnät för deras del kompenseras av de lägre kostnaderna och att de i vart fall inte är beredda att ta de investeringar som det skulle kräva att etablera ett eget nät. I detta läge riskerar en statlig satsning på ett rikstäckande nät för tjänster som skall utföras på uppdrag av banker och andra kreditinstitut att snedvrida konkurrensen på marknaden. 
 För att i största utsträckning undvika denna typ av konsekvenser bör omfattningen av statens ansvar när det gäller tjänsteutbudet begränsas till sådana tjänster som har särskild betydelse från sam- hällssynpunkt. När det gäller tjänster som insättning på inlånings- konto bör det därför i allmänhet inte vara en uppgift för staten att säkerställa ett kontorsnät får att möjliggöra sådana insättningar. Det bör i stället som huvudprincip vara en uppgift för marknadens aktörer att se till att det finns en tillräcklig infrastruktur för att kunderna skall kunna göra insättningar på konto. 
 När det gäller tjänsteutbudet bör statens ansvar begränsas till det som är grundläggande för samhällets behov. Vår behovsanalys visar att det finns såväl ett geografiskt betingat behov som ett behov för vissa grupper att kunna betala räkningar och ta ut kontanter som inte tillgodoses på marknadens villkor. Därför bör det anses vara av särskild vikt för privatpersoner och företag att ha möjligheter att på visst sätt betala räkningar och att ta ut kontanter. Vi anser därför att statens ansvar bör omfatta i vart fall betalningsförmedling och uttag av kontanter. Vi återkommer nedan till på vilka sätt dessa tjänster bör utföras. 
 En problemställning som framgår direkt av våra direktiv är dags- kassehanteringen i gles- och landsbygd. Behovsanalysen visar att kontanter kommer att finnas kvar under överskådlig tid och att företag med dagskassor kommer att ha ett fortsatt behov av att lämna in dem. I dag finns ca 16 500 företag i branscher som hante- rar dagskassor på orter där det inte finns något bankalternativ. Enligt Svensk Handel har det blivit svårare för handlare och andra företagare att lämna ifrån sig sina dagskassor, eftersom bankerna blir allt mindre intresserade av att hantera kontanter. Medan större 
 176 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 företag anlitar värdeföretag såsom Securitas, Arroyo och PSAB blir detta alltför kostsamt för småföretagarna. De är istället hänvisade till kassaservicetjänster eller serviceboxar. En utveckling där småföretagare i gles- och landsbygd själva tvingas ombesörja hante- ringen av dagskassor bör inte godtas såväl av hänsyn till regional utveckling som av säkerhetsskäl. Även hantering av dagskassor bör därför omfattas av statens ansvar. 
 På vilket sätt skall tjänsterna tillhandahållas? 
 Den närmare utformningen av den grundläggande kassatjänsten är i dag inte reglerad. Regeringen bemyndigas enligt lagen om grund- läggande kassaservice att meddela närmare föreskrifter om de tjänster som skall ingå i kassaservicen. Några sådana föreskrifter har hittills inte meddelats. I propositionen Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34, sid. 12) anges bara att det är fråga om att det t.ex. skall finnas en möjlighet att betala räkningar, ta ut kontanter på vissa värdehandlingar och att göra insättningar och uttag på konton samt att tjänsterna med vissa undantag bör tillhandahållas fem dagar i veckan. Varken i lagen om grundläggande kassaservice eller i den förutvarande motsvarande regleringen i postlagen har lagstiftaren preciserat på vilket sätt tjänsterna skall tillhandahållas, om det t.ex. skall ske över disk eller på annat sätt. 
 Den tidigare hanteringen av frågan om statens ansvar för grund- läggande kassaservice har präglats av att fokus legat vid att säkra tillgången till manuell service. Sett i ljuset av den snabba utveck- lingen på marknaden för betalningar och kontanthantering kan man hävda att fokus hittills legat på att säkra de gamla och relativt sett mer kostsamma lösningarna till en allt högre prislapp för staten. Genom att vidga perspektivet och bredda ansatsen för statens insatser på området kan fler än i dag få tillgång till de enklare och mindre kostsamma tjänster som möjliggörs genom Internet, autogiro och kortlösningar. I en sådan ansats kan staten även främja utvecklingen inom andra näraliggande områden såsom att minska hanteringen av kontanter i samhället till gagn för såväl ökad säkerhet som samhällsekonomisk effektivitet. 
 Betalningar via post- och bankgiro kan ske i kassa, vilket kräver manuell betjäning och möjlighet till kontanthantering. Allen kan då vara ett mycket effektivare system. Dels minskar behovet av manuell service avsevärt, dels behövs inte någon kontanthantering. 
 177 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Ett problem med brevgiro kan vara att det finns grupper, t.ex. äldre pensionärer, som har svårt att klara att fylla i betalningsorder och inbetalningskort korrekt. Särskilt kan detta gälla för dem som inte tidigare använt sig av brevgiro för att betala räkningar. Det kan fordra tillgång till serviceställen där kunden kan få personlig hand- ledning för att fylla i blanketterna korrekt. En sådan servicenivå bör därför kunna ställas som krav för att en tjänst skall anses som grundläggande. Ett annat sätt som bör kunna godtas som en del av en grundläggande tjänst är automater för girobetalningar. 
 Uttag av kontanter kan naturligtvis ske i kassa som ett uttag från ett konto, direkt från ett kreditinstitut eller hos någon som enligt ett uppdragsavtal utför tjänster åt ett kreditinstitut. Uttag av kontanter kan också ske med hjälp av kort och kan då ske hos alla som har avtal med det kortutgivande kreditinstitutet om sådana uttag. Kort kan dessutom ofta användas för att ut pengar via uttagsautomat. Möjligheten att använda sig av kort bör därför god- tas. Tillgång till uttagsautomater bör utgöra en del av grundläggan- de tjänster. Det kan dock för en del vara lättare att ta ut kontanter i kassa med hjälp av kort, eftersom kassabiträdet då kan ge viss assistans. Möjlighet att ta ut kontanter i uttagsautomat kan därför behöva kompletteras med möjlighet att ta ut i kassa. Även uttag med hjälp av andra värdehandlingar såsom utbetalningskort och check bör kunna omfattas. Däremot bör inte uttag i kassa direkt mot konto med hjälp av uttagsavi omfattas. Insättning och uttag på konto utan användande av en värdehandling skall således inte omfattas av statens ansvar. 
 Hantering av dagskassor kan innehålla olika moment. Svensk Kassaservice hantering består i dag av tjänsten dagskasseinsättning, som inkluderar uppräkning och insättning av dagskassor bestående av fler än tio sedlar på företagskonto eller föreningskonto. Svensk Kassaservice tar i huvudsak emot dagskassor över disk men det går även att teckna avtal om att lämna dagskassor till lantbrevbäraren. I dagskassetjänsten ingår även beställning av mynt och sedlar samt i vissa geografiska områden hantering av utländsk valuta. Värde- företagen däremot tecknar ofta helhetsavtal med företagen som inkluderar både hämtning, transport och uppräkning. Det som skall ingå i en grundläggande tjänst för dagskassehantering bör vara behovsstyrt men samtidigt med beaktande av kostnaderna och anpassbart över tiden. Det går därför inte nu att närmare ange vilka moment som bör omfattas av en grundläggande tjänst för hante- ring av dagskassor. Svensk Kassaservice tjänst baseras dock mycket 
 178 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 på tillgången till ett fast kontorsnät. Med en annan lösning måste tillgängligheten i stället lösas genom värdetransporter. 
 Det går sammanfattningsvis inte att nu uttömmande ange vilka sätt som skall anses omfattas av grundläggande tjänster utan beho- vet hos olika användargrupper måste vara styrande och betal- tjänsterna måste kunna ändras över tiden i takt med beteende- förändringar och teknisk utveckling. Eftersom de tjänster som vi anser bör omfattas av statens ansvar således inte är begränsade till tjänster som tillhandahålls genom manuell betjäning över disk i kassa, anser vi att ett bättre samlingsnamn på de in- och utbetal- ningar det rör är grundläggande betaltjänster. Statens ansvar bör således avse grundläggande betaltjänster. 
  
 7.2.2 
  
 Betaltjänster måste vara tillgängliga för alla i samhället 
  
 Utredningens bedömning:  
 Alla i samhället skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster. Det är en uppgift för marknaden att möjliggöra detta. Statens uppgift är att se till att marknaden tar sitt ansvar. 
 En självklar utgångspunkt bör vara att alla – eller i vart fall så gott som alla – i samhället har behov av att kunna utföra betalningar på ett enkelt och effektivt sätt. Den tekniska utvecklingen har ökat tillgängligheten till betaltjänster för de grupper i samhället som har tillgång till de nya betalningssätten, såsom brevgiro, kort samt telefon- och Internetbank. Dessa tjänster är också betydligt billi- gare för kunden än manuella tjänster. Genom att ändra omfatt- ningen av statens ansvar från en grundläggande kassaservice baserad på huvudsakligen manuell betjäning till grundläggande betaltjänster bör staten samtidigt se till att alla grupper i samhället får tillgång till enkla och effektiva betaltjänster. 
 I denna del är det således fråga om en utökning av statens ansvar i förhållande till i dag. Vi anser att detta är en viktig del i det paket av förändringsåtgärder avseende den grundläggande kassaservicen som vi nu föreslår. 
 I vår behovsanalys har vi gått igenom behoven hos användar- grupper som är frekventa användare hos Svensk Kassaservice. Vi har undersökt behoven av grundläggande kassaservice hos ung- domar och studenter, pensionärer, asylsökande, invandrare, små- 
 179 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 företag, ideella föreningar och organisationer, personer som nekas bankrelation samt funktionshindrade. Vi har bedömt att det inte föreligger särskilda behov för ungdomar och studenter samt invandrare. För de övriga grupperna ser behoven och de möjliga lösningarna för att tillgodose dessa olika ut. 
 För en del av pensionärerna och vissa funktionshindrade finns ett behov av tjänster som är anpassade för deras särskilda förut- sättningar. Antalet pensionärer i samhället ökar. Det finns i dag grupper av pensionärer som är beroende av kassaservicetjänster, varav ett mindre antal är direkt beroende av Svensk Kassaservice för att hämta ut sin pension, eftersom de saknar konto. Dessa grupper minskar i antal varje år och det mesta tyder på att de kan använda bankkontoren för att uträtta sina kassaärenden i den mån de finns tillgängliga inom rimligt avstånd. Riksförsäkringsverket har träffat ett avtal med Nordea som innebär att pensionärerna kan hämta ut pensionen utan avdrag för avgifter hos Svensk Kassaservice. Ett motsvarande avtal bör kunna upphandlas med banker och andra kreditinstitut. 
 På längre sikt bör det inte heller förutsättas att samhället skall garantera tillgång till en kostsam infrastruktur enbart för att till- godose ett invant beteende. Eftersom pensionärerna i allmänhet måste betraktas som en grupp som inte har några svårigheter att få en bankrelation, bör det faktum att en del av dem väljer att inte öppna konto inte vara skäl nog för att upprätthålla ett nät för manuella betaltjänster. Strävan att minska den kostsamma och riskabla kontanthanteringen som genomsyrar handeln och bankväsendet måste få fortgå. En annan fråga är att det ökade antalet pensionärer tillsammans med en längre livslängd kan med- föra att många inte kan hantera sina bankärenden själva på grund av åldersdemens eller sjukdom utan att de är berättigade till assistans. Detta gäller även för vissa funktionshindrade. Det kan avse perso- ner med en lättare utvecklingsstörning utan personliga assistenter eller hjälp av anhöriga och vissa psykiskt sjuka. Funktionshindrade som grupp skall dock inte vara hänvisade till en särskild infra- struktur för att uträtta betaltjänster utan skall kunna uträtta sina kassaärenden hos samma institut och på samma sätt som övriga kunder. I allmänhet bör därför dessa gruppers särskilda behov till- godoses genom att betaltjänsterna i samhället är så utformade att de kan användas av alla. Några särlösningar för att tillgodose dessa gruppers behov genom att upprätthålla en särskild infrastruktur för betaltjänster som dessa grupper kan använda kan inte vara en rimlig 
 180 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 lösning. Handikappanpassning måste i stället avse tjänsterna och tillgången till dem. Målsättningen måste vara att alla i samhället skall kunna använda enkla och effektiva betaltjänster. För vissa pensionärer och funktionshindrade blir det dock nödvändigt med någon form av assistans, och i en del fall måste detta ordnas genom god man eller förmyndare. Beträffande den upphandling avseende kassaservice för funktionshindrade som Post- och telestyrelsen gör i dag återkommer vi i avsnitt 7.6. 
 En annan grupp med särskilda behov är asylsökande. Våra kontakter med Riksgäldskontoret har visat att det är möjligt att i framtiden inkludera utbetalningar av dagersättning från Migrationsverket till asylsökande i statens gemensamma upphand- ling av banktjänster. Möjligheten att anpassa nuvarande tjänster inom gällande ramavtal efter Migrationsverkets behov bör också prövas. Vi återkommer till detta i avsnitt 7.6. Det bör därför vara möjligt för Migrationsverket att finna andra alternativ till den nuvarande utbetalningsrutinen för dagersättningar till asylsökande, vilket bör medföra att behovet av Svensk Kassaservice för sådana utbetalningar bortfaller efter en övergångsperiod. Liksom för pen- sionärer och funktionshindrade bör en särskild infrastruktur för de asylsökandes behov undvikas. Det är tvärtom av särskild vikt för denna grupp att från början använda samma kanaler som det övriga samhället för att påskynda integrationen för dem som beviljas asyl. 
 Småföretagare och föreningslivet med framförallt ideella före- ningar har enligt vår analys inte några behov som hänger samman med dem som grupper betraktade utan deras behov är geografiskt betingade. 
 För de personer som nekas bankrelation har vi konstaterat att det i dag inte finns några alternativ till kassaservicetjänster. Enligt det nya regelverket för bank- och finansieringsrörelse skall institut som tillhandahåller kontoformer som omfattas av den statliga insättningsgarantin vara skyldiga att ta emot insättningar på sådana konton från var och en. Skyldigheten gäller därmed banker, kredit- marknadsföretag och värdepappersbolag som tillhandahåller sådana konton. Skyldigheten skall dock inte gälla i fall där det finns sakliga skäl att neka någon tillgång till konto, t.ex. om sökanden tidigare har varit ohederlig mot institutet, om misstanke om penningtvätt finns eller om det finns risk för att en företrädare för institutet genom att tillhandahålla kontot på något sätt främjar brott. Det kan vara svårfrånkomligt att vissa problem med tillgång till betal- tjänster kan uppstå för dem som instituten har rätt att vägra öppna 
 181 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 inlåningskonto, vilka omfattas av insättningsgarantin. Inte heller denna omständighet bör dock motivera att staten skall upprätthålla en särskild infrastruktur för denna grupp. Det viktigaste när det gäller dem som vägras sådant konto är att det verkligen bara avser fall där sakliga skäl för vägran föreligger. De flesta som drabbas av sådan vägran bör också kunna välja att hantera sina ärenden manuellt på ett bankkontor. Våra undersökningar tyder inte på att antalet personer som nekas bankrelation är ett växande problem, snarare tvärtom, då kunskapen på bankkontoren har ökat om vilka skyldigheter banken har. 
 Varken enligt bankrörelselagen eller, efter ändringarna enligt regeringens proposition Reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse (prop. 2002/03:139), enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti finns det någon skyldighet för kontoförande institut som tillhandahåller konton som omfattas av insättningsgarantin att också tillhandahålla betaltjänster knutna till kontot såsom t.ex. checkar, kort eller girering. 
 I sina remissvar i remissbehandlingen inför propositionen om reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse anförde Kon- sumentverket och Sveriges Konsumentråd att det borde övervägas att införa en skyldighet för banker att tillhandahålla betaltjänster. Banklagskommitténs (Fi 1995:09, dir. 1995:86 och dir. 1999:36) bedömning och bedömningen enligt Finansdepartementets prome- moria Reformerade bank- och finansieringsrörelseregler (Ds 2002:5) med omarbetade och ändrade förslag avseende kommitténs förslag i huvudbetänkandet Reglering och tillsyn av banker och kredit- marknadsföretag (SOU 1998:160) var att det inte fanns skäl att införa skyldighet för en bank att tillhandahålla kunden andra tjänster, såsom t.ex. checkar och kort kopplade till kontot. Rege- ringen anför i propositionen (sid. 262) att frågan om s.k. tilläggs- tjänster behandlas av Finansinspektionen i ett allmänt råd om inlåningskonton och tillhörande banktjänster (FFFS 2001:8). I 3 § anges att kontohavaren, för att på ett effektivt sätt kunna sköta uttag av kontanter, överföringar och betalningar, bör ges möjlighet att koppla tilläggstjänster till ett inlåningskonto, om det inte finns skäl mot detta. Finansinspektionen har under år 2002 gjort en uppföljning av detta allmänna råd. Av uppföljningen framgår att det finns problem men att de inte är av sådan omfattning att det finns anledning att agera från lagstiftarens sida. Emellertid kommer Finansinspektionen att bevaka frågan kontinuerligt. Regeringen 
 182 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 gör därför bedömningen att det för närvarande inte finns behov av att ålägga instituten en skyldighet att tillhandahålla tilläggstjänster. 
 I vår internationella utblick i kapitel 5 har vi konstaterat att i Finland, som har i många hänseenden jämförbara förhållanden med Sverige, tillhandahåller deras motsvarighet till Posten inte längre finansiella tjänster. Däremot har Finland infört en rätt för kunder till grundläggande banktjänster. Rättigheten har lagfästs i Finlands kreditinstitutslag. I 50 a § kreditinstitutslagen stadgas således nu- mera att en depositionsbank endast av vägande skäl får vägra att öppna ett vanligt inlåningskonto och att bevilja en produkt som är avsedd för användningen av ett sådant konto eller vägra att sköta ett uppdrag som avser betalningsförmedling för en fysisk person som lagligen vistas i en stat som hör till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Skälet till vägran skall ha samband med kunden eller med kundens tidigare beteende eller med att det uppenbart inte finns något verkligt behov av ett kundförhållande. Kunden skall underrättas om orsaken till vägran. Bestämmelsen skall inte tillämpas, om något annat följer av bestämmelser i lagen om identifiering av kunder eller av lagen om förhindrande och utredning av penningtvätt. 
 Frågan om tillgång för alla till betaltjänster kopplade till vissa inlåningskonton bör anses utgöra ett led i att ge alla tillgång till enkla och effektiva betaltjänster. Det förefaller också naturligt om de aktörer som bedriver verksamhet på området är de som träffas av en skyldighet att tillhandahålla betaltjänster. Posten har i dag inte egna förutsättningar att tillhandahålla betaltjänster utan är beroende av att träffa avtal med banker om att bli bankombud, vilket enligt den nya lagstiftningen motsvaras av att sluta uppdrags- avtal med kreditinstitut. Vi anser därför att frågan om tillgång för alla till betaltjänster kopplade till vissa inlåningskonton måste ut- göra en del i det åtgärdspaket vi lägger i detta betänkande. Vi har övervägt att föreslå en lagstiftning liknande den i Finland men stannat för att pröva möjligheterna att genom en branschöverens- kommelse uppnå samma resultat. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 7.6.3. 
 183 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 7.2.3 
  
 Betaltjänster i hela landet 
  
 Utredningens bedömning:  
 Det skall finnas tillgång till grund- läggande betaltjänster i hela landet till rimliga priser. 
 För oområden där marknaden tillgodoser behovet av grundläggande betaltjänster skall staten inte vidta några åtgärder för att öka tillgängligheten. 
 Statens ansvar för grundläggande betaltjänster skall geogra- fiskt begränsas till de orter och den landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och där det inte heller finns några jämförbara alternativ. På landsbygd där kommersiella alternativ saknas skall grundläggande betal- tjänster finnas tillgängliga genom lantbrevbäringen, om det inte sker på annat sätt. 
 Enligt utredningsdirektiven skall vi särskilt ta ställning till om statens ansvar för kassaservicen skall begränsas till de orter där det inte är kommersiellt att bedriva kassaserviceverksamhet och där det inte heller finns några andra alternativ. Vi skall också särskilt ta ställning till problemen med dagskassehantering i gles- och lands- bygd och föreslå vilka åtgärder som kan vidtas för att lösa dessa problem. 
 Samhällets behov av och statens kostnader för dessa tjänster måste bli utslagsgivande för bedömningen av om staten som i dag skall säkerställa tillgång till tjänsterna i hela landet eller bara på de orter där det inte är kommersiellt motiverat att bedriva kassa- serviceverksamhet och där det inte heller finns några alternativ. 
 Samhällets behov 
 Vår behovsanalys har visat att det i storstäderna finns god tillgång till fysiska alternativ för att uträtta kassaserviceärenden, då stor- bankerna har ett utbrett kontorsnät med kontor som erbjuder sam- ma tjänster som Svensk Kassaservice. Det pågår dock en utveckling där kontanthanteringen avvecklas på vissa bankkontor, varvid kunderna hänvisas till Svensk Kassaservice. Detta har inneburit att vissa förortscentra saknar alternativ till Svensk Kassaservice manuella kassatjänst. Som komplement till bankernas kontorsnät finns i storstadsområdena även god tillgång till andra alternativa 
 184 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 kanaler som t.ex. uttagsautomater och butiker för att göra kontant- uttag. 
 Tillgången till Internet och Internetanvändningen är också högre i storstäderna än i övriga delar av landet. Alternativ som Internet- bank har därmed potential att öka ytterligare i storstadsregionerna. 
 Vi har konstaterat att den goda tillgången till kommersiella kanaler i storstäderna innebär att det där bara i mycket begränsad omfattning finns ett behov av Svensk Kassaservice kontor. Statens roll bedöms därför inte vara avgörande för att kunderna skall kunna utföra sina transaktioner i storstäderna. 
 I de flesta andra städer och tätorter i Sverige finns i dag också alternativ till Svensk Kassaservice i form av banker. Det finns också tillgång till uttagsautomater och butiker som erbjuder uttagsmöjlig- heter för dem som har kontokort. Tillgången till Internet är visser- igen något lägre än riksgenomsnittet men detta bör inte tillmätas någon avgörande betydelse särskilt som tillgången till Internet där kan förväntas öka. 
 Ett antal mindre orter saknar dock bankalternativ och där är kunderna i dag hänvisade till Svensk Kassaservice för att göra manuella ärenden. 
 I tätortsnära landsbygd och glesbygd är befolkning i allt större utsträckning hänvisad till tätorterna för service. Bankerna har ofta lagt ner kontor i dessa områden, varför det på vissa orter i dag endast finns Svensk Kassaservice att tillgå. 
 Tillgången till Internet är också lägre i glesbygd än för riket i genomsnittet. Uppkopplingarna till Internet är som regel långsam- mare vilket kan orsaka praktiska problem i användningen av Inter- netbank. Vi har också konstaterat att en högre andel av boende i glesbygd använder brevgiro för att betala sina räkningar än Inter- netbank. För att hämta ut pengar använder boende i glesbygd i större utsträckning bankkontor medan uttagsautomater används i mindre utsträckning, delvis beroende på att antalet uttagsautomater i glesbygd är relativt få. 
 Vår behovsanalys visar att det är i områden som saknar kommersiella alternativ som det finns ett specifikt behov av grund- läggande betaltjänster i form av fasta serviceställen eller lantbrev- bäring. 
 Trots att Svensk Kassaservice i dag har en omfattande verksam- het på orter där det saknas bankalternativ med 261 serviceställen och att dessa för närvarande genomför ca 3,2 miljoner transak- tioner per år (2003) motsvarar detta bara ca 7 procent av den totala 
 185 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 transaktionsvolymen inom Svensk Kassaservice. Dessa kontor finns såväl i glesbygd, tätortsnära landsbygd som i storstadsområ- den. Flera av de orter som ingår i denna kategori ligger dock i när- heten av orter där det finns fysiska alternativ, vilket innebär att det verkliga behovet sannolikt är något lägre. 
 Lantbrevbäringen utgör ett viktigt komplement i landsbygd samt glesbygd där andra fysiska alternativ saknas och där det inte finns underlag för ett fast serviceställe. Vi har konstaterat att lantbrev- bäringen i dag betjänar ca 750 000 hushåll över hela landet och upp- skattningsvis använder ca 220 000 kunder lantbrevbäraren för att uträtta kassaserviceärenden. Transaktionsvolymen i lantbrevbäringen uppgick år 2003 till 2,9 miljoner transaktioner vilket utgör 6,5 pro- cent av den totala volymen inom Svensk Kassaservice. 
 Behovet av kassaservicetjänster kommer enligt vår bedömning att minska även i områden som saknar kommersiella alternativ till Svensk Kassaservice. Minskningen förväntas följa genomsnittet för riket. 
 Vår behovsanalys visar att småföretagare och föreningslivet, framförallt ideella föreningar har ett behov av att kunna lämna ifrån sig sina dagskassor. En majoritet av Svensk Handels och Sveriges Hotell och Restaurang Förbunds (SHR) medlemmar har och vill ha daglig insättning av dagskassor. Vi har också kunnat konstatera att en stark utveckling under senare år är att de större kunderna som t.ex. butikskedjor eftersträvar helhetslösningar som omfattar allt från transport till uppräkning och insättning. En försämrad tillgänglighet till inlämningsställen leder sannolikt till ökade säker- hetsrisker för den enskilde företagaren. Problemen med dagskasse- hantering gäller framförallt näringsverksamhet. Samtidigt måste beträffande näringsverksamhet beaktas att varje verksamhet som utgångspunkt måste bära sina egna kostnader. Problemen bör där- för anses begränsade till orter där kommersiella alternativ saknas eller där det skulle bli orimligt dyrt att anlita t.ex. värdeföretag på rent kommersiella villkor. 
 Statens kostnader 
 I våra kostnadsberäkningar har vi räknat på olika scenarier, varav tre med ett rikstäckande åtagande och två med ett statligt åtagande endast där det inte är kommersiellt motiverat att bedriva verksam- heten och där det inte heller finns några alternativ. 
 186 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 I avsnitt 7.2 har vi redovisat vilka kostnader ett oförändrat statligt ansvar skulle medföra. Kostnaden för staten för åren 2004– 2008 beräknas bli ca 2,8 miljarder kr, varav ca 2,4 miljarder avser operativa förluster. 
 Scenariot med ett förtydligat uppdrag till Posten vad avser riks- täckning med minst ett serviceställe per kommun har tillsammans med basscenariot den lägsta ackumulerade kostnaden för staten under perioden 2004 till 2008. Den ackumulerade kostnaden för staten för perioden har beräknats till ca 2,8 miljarder kr, varav ca 2,0 miljarder belöper på operativa förluster och resterande på om- struktureringskostnader. 
 En omständighet till av betydelse i detta sammanhang är att vi erfarit att Posten numera eftersträvar en större enhetlighet i sitt tjänsteutbud i olika typer av serviceställen under postemblemet för att underlätta för kunderna att hitta rätt. 
 Vi har därför också räknat på ett scenario där kassaservicetjänster integreras i Postens nät för brev och paket. Detta scenario medför den högsta ackumulerade kostnaden för staten för perioden, ca 3,5 miljarder kr, varav ca 800 miljoner kr utgör omställningskostnader och ca 250 miljoner kr i kvarvarande restvärde på nyinvesteringar gjorda 2005, beroende på att nuvarande Svensk Kassaservice i prin- cip helt avvecklas och att nya investeringar görs för att integrera kassaservicen med Postens nuvarande brev- och paketverksamhet. 
 En jämförelse mellan de olika scenarierna med avseende på acku- mulerad förlust exklusive omstruktureringskostnader visar att de båda scenarierna där statens ansvar begränsas till orter där kommer- siella alternativ saknas och till lantbrevbäringen medför de lägsta förlusterna under perioden. Så innebär de båda scenarierna acku- mulerade kostnader för staten om ca 3,0 miljarder kr. De samlade operativa förlusterna under perioden begränsas dock till ca  
 1,6–1,9 
  miljarder kr. 
 Avvägning mellan behov och kostnader 
 Av behovsanalysen framgår att samhällets behov av grundläggande betaltjänster, som vi valt att kalla dem, är koncentrerat till orter där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla tjänsterna och där det inte heller finns några andra alternativ. Boende i dessa områden har i och för sig i likhet med övriga befolkningen tillgång till alternativa tjänster såsom brevgiro och Internetbank för 
 187 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 betalningar. Det avgörande måste dock vara att tjänsterna skall vara jämförbara med de som omfattas av de grundläggande betal- tjänsterna enligt vad vi redogjort för tidigare. De långsiktiga kost- naderna för de scenarier som vi räknat på som har denna begränsning av statens ansvar är också klart lägre än de som bygger på ett rikstäckande statligt åtagande att tillhandahålla tjänsterna. 
 Beträffande platser som betjänas genom lantbrevbäring saknas i många fall andra fysiska alternativ. Många som bor och verkar på landsbygden, därav många äldre, är i dag hänvisade till lantbrev- bäringen framförallt för att uträtta sina betalningar och ta ut kon- tanter men även för dagskassehantering. Även betaltjänster på landsbygden måste därför omfattas av statens ansvar. 
 Det kan finnas andra aktörer än lantbrevbäringen som kan tillhandahålla sådana tjänster på landsbygden. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 7.5. 
 På dessa grunder föreslår vi att statens ansvar för grundläggande betaltjänster i geografiskt hänseende skall begränsas till de orter och den landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och där det inte heller finns några andra jämförbara alternativ. Saknas andra alternativ till lantbrev- bäringen måste det säkerställas att Posten AB genom lantbrev- bäringen tillhandahåller betaltjänsterna på landsbygden. Detta bör vara en del av det statliga ansvaret. 
 Vi har tidigare definierat att grundläggande betaltjänster inne- fattar dagskassehantering, varför denna tjänst enligt vårt förslag skall ingå i statens ansvar i sådana områden. 
 Ett sådant statligt ansvar för grundläggande betaltjänster skulle inte ha någon innebörd om det inte vore förenat med en begrän- sning av vad tjänsterna får kosta i förhållandet till kunden. Det stat- liga ansvaret bör därför också innefatta att priset för de grund- läggande betaltjänsterna skall vara rimligt. I detta ligger att de inte får vara så kostsamma att de inte är överkomliga för flertalet av dem som skulle vilja nyttja tjänsterna. En utgångspunkt bör kunna vara vad tjänsterna kostar i orter där de tillhandahålls på rent kom- mersiella grunder. 
 188 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 7.3 
  
 Politiskt mål för grundläggande betaltjänster 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett politiskt mål skall fastställas för grundläggande betaltjänster. Målet skall lyda: 
 Alla i samhället skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser. 
 Målet skall fastställas av riksdagen. 
 Enligt utredningsdirektiven skall vi i den mån utredningen lägger fram förslag som står i strid med de befintliga politiska målen för post- och kassaservice, lägga fram förslag till nya mål. 
 I Budgetpropositionen 2003 anges under utgiftsområde 22 Kom- munikationer att målet för den grundläggande kassaservicen (prop. 2001/02:34, bet. 2001/02:TU01, rskr.2001/02:125) är att: 
 Alla i hela landet skall ha möjlighet att verkställa och ta emot betal- ningar till enhetliga priser. 
 Målet ligger inom politikområdet IT, tele och post. Politikområdet hör under utgiftsområde 22 Kommunikationer i statsbudgeten. 
 Målet är dock inte fastställt av riksdagen. Någon sådant mål finns inte formulerat i propositionen Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34). Riksdagens beslut i anledning av propositionen gällde regeringens förslag till lag om grundläggande kassaservice och lag om ändring i postlagen (1993:1684). Första stycket i 1 § lagen om grundläggande kassaservice kan dock sägas innefatta ett politiskt mål. Stycket lyder: 
 Det skall finnas en kassaservice i hela landet som innebär att alla har möjlighet att verkställa och ta emot betalningar till enhetliga priser. 
 Betalningsförmedling och kontantförsörjning är nödvändiga inslag i en väl fungerande ekonomi och ingår i den meningen i samhällets infrastruktur. Teknikutvecklingen med elektroniska alternativ via Internet respektive utvecklingen av nya produkter och tjänster i banksystemet och handeln har lett till ett kraftigt ökat utbud av enkla och kostnadseffektiva alternativ till manuell kassaservice. I dag finns ett brett utbud av alternativ som också utnyttjas av de allra flesta. 
 189 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Trots framväxten av nya lösningar kan marknaden ännu inte fullt ut garantera att alla kan genomföra betalningar och få tillgång till kontanter. Under de närmaste åren – åtminstone de närmaste fem – kommer det därför alltjämt finnas behov av vissa statliga insatser. Mot bakgrund av den trendmässiga minskade efterfrågan av manuell kassaservice och det ökade utbudet av alternativ, finns det dock skäl att begränsa statens insatser så att de bättre än i dag speglar samhällets behov. 
 Statens stöd föreslås omfatta: 
  
 – 
  
 möjlighet att betala räkningar och ta ut kontanter samt hante- ring av dagskassor (grundläggande betaltjänster), 
  
 – 
  
 orter och landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla tjänsterna och där det inte heller finns några andra alternativ samt 
  
 – 
  
 stöd till vissa skyddsvärda grupper bl.a. genom att säkerställa att branschen tar sitt ansvar för att alla skall få tillgång till betal- tjänster. 
  
 Staten föreslås därutöver ta ett ökat ansvar för att underlätta över- gången till mer kostnadseffektiva lösningar för de grupper som i dag är beroende av manuell kassaservice. Den långsiktiga inrikt- ningen för det statliga åtagandet bör vara att underlätta övergången till de nya alternativen snarare än att cementera betalningsmönster och fysisk infrastruktur som inte kommer att behövas på sikt och som inte är ekonomiskt försvarbara i ett statsfinansiellt perspektiv. 
 I lagen om grundläggande kassaservice stadgas att grundläggande kassaservice skall tillhandahållas till enhetliga priser i hela landet. I propositionen anges (sid. 9 f.) att regeringen lägger stor vikt vid att priset för de olika tjänsterna i grundutbudet av manuella kassa- tjänster inte skall bero på var i landet man bor. Den grundläggande kassaservice som staten skall svara för, anför regeringen i propo- sitionen, skall således alltjämt utgöra en kassaservice i hela landet som innebär att alla har möjlighet att verkställa och ta emot betal- ningar till enhetliga priser. 
 Utredningen anser att det inte är rimligt med betydande pris- variationer för samma betaltjänster mellan olika delar av landet. Kravet på enhetliga priser är dock med nödvändighet förbundet med att det skall vara en och samma tillhandahållare av service- utbudet. Vi anser inte att detta bör vara en del av det politiska målet för grundläggande betaltjänster. I avsnitt 7.2.3 har vi kommit 
 190 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 till slutsatsen att det statliga ansvaret för grundläggande betal- tjänster bör innefatta att priset för de grundläggande betaltjänster- na skall vara rimligt. I detta ligger att de inte får vara så kostsamma att de inte är överkomliga för det stora flertalet av dem som skulle vilja nyttja tjänsterna. En utgångspunkt bör kunna vara vad tjänster- na kostar i områden där de tillhandahålls på rent kommersiella grunder. Genom detta ges garantier för att stora prisskillnader i landet för grundläggande betaltjänster inte uppkommer. Målet för politiken bör därför innefatta att det skall finnas tillgång till grundläggande betaltjänster i hela landet till rimliga priser. 
 I enlighet med utredningens bedömning i avsnitt 7.2.2 anser vi därutöver att det inte är tillräckligt att tjänsterna finns tillgängliga i hela landet till rimliga priser. Vi anser att alla grupper i samhället bör få tillgång även till de nya och mycket mer effektiva betaltjänster som har utvecklats framgångsrikt under de senaste åren. Det är därför viktigt att marknadens aktörer tar sitt samhällsansvar för att se till att så sker. Statens roll bör vara att driva på utvecklingen i denna riktning och vi återkommer med förslag till åtgärder för detta i avsnitt 7.4. Till detta kommer att vissa riktade åtgärder kan behövas för att stödja skyddsvärda grupper. Till detta återkommer vi i avsnitt 7.6. Sammanfattningsvis bör det därför ingå i målet för politiken att alla i samhället skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster. 
 Vi föreslår därför att ett nytt politiskt mål formuleras som lyder: 
 Alla i samhället skall ha tillgång till grundläggande betaltjänster till rimliga priser. 
 Vi anser att denna målsättning hanteras bäst som ett politiskt mål. Detta mål skall i vanlig ordning följas upp i samband med budget- propositionen varje år. En myndighet bör också få i uppdrag av regeringen att årligen följa utvecklingen och rapportera till rege- ringen om hur målet uppfyllts. Vi återkommer till denna myndig- hetsuppgift i avsnitt 7.7. 
 I dag ingår den grundläggande kassaservicen i politikområdet IT, tele och post inom utgiftsområde 22 Kommunikationer i stats- budgeten. Historiskt sett har kassaservicen varit en integrerad del i postverksamheten. Utvecklingen under senare tid har emellertid lett till att detta samband i dag saknas. Detta framhölls redan i propositionen Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34). Enligt propositionen hade postmarknaden förändrats avsevärt. Från att 
 191 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Posten i praktiken varit ensam postoperatör hade antalet verk- samma postoperatörer successivt ökat för att under senare år ha stabiliserats till ett femtiotal. Ingen av de övriga operatörerna bedrev verksamhet av finansiellt slag. I takt med att postmarknaden förändrats hade postlagstiftningen kontinuerligt anpassats i syfte att skapa förutsättningar för en väl fungerande postmarknad. Mot bakgrund av denna utveckling fanns det enligt propositionen inte längre något sådant samband mellan postverksamhet och den finan- siella verksamhet som kassaservice utgör, som motiverade att regle- ringen av tjänsterna hölls samlade i en lag. Regleringen av en grund- läggande kassaservice borde därför enligt regeringen fortsätt- ningsvis ske i en separat lag. 
 Vidare ägs postgirot inte längre av Posten utan ingår i dag i  
 Nordea-koncernen. 
  Den grundläggande kassaservicen tillhanda- hålls i ett nät åtskilt från nätet för postverksamheten. Kassaservice- verksamheten sköts dessutom av ett särskilt bolag. De tjänster som Posten utfört enligt lagen om grundläggande kassaservice har bolaget utfört såsom bankombud enligt bankrörelselagen vilket med den nya lagen om bank- och finansieringsrörelse kommer att motsvaras av ett uppdragsavtal med ett kreditinstitut. De grund- läggande betaltjänsterna bör därför anses utgöra finansiella tjänster. Vi föreslår därför att de grundläggande betaltjänsterna inte skall ingå i politikområdet IT, tele och post utan i stället ingå i politik- området Finansiella system och tillsyn inom utgiftsområde 2 Sam- hällsekonomi och statsförvaltning i statsbudgeten. 
 Slutligen föreslår vi, eftersom frågan om ett politiskt mål för grundläggande betaltjänster är en så pass övergripande fråga av allmän vikt, att målet bör underställas riksdagen för beslut. 
 192 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 7.4 
  
 Uppdrag att träffa branschöverenskommelse om tillgång till vissa betaltjänster som tilläggstjänster till konto 
  
 Utredningens förslag 
 : En särskild utredare skall ges ett upp- drag att söka åstadkomma en branschöverenskommelse om att institut som erbjuder sig att ta emot insättningar som omfattas av garanti för insättningar enligt lagen (1995:1571) om insätt- ningsgaranti skall tillhandahålla vissa betaltjänster som tilläggs- tjänster, t.ex. kort eller check, knutna till kontot på skäliga vill- kor till insättare som önskar sådana tjänster, om det inte finns särskilda skäl emot det. 
 Har utredaren inte kunnat åstadkomma en branschöverenskommelse om tillgång till sådana betaltjänster, skall skälen för detta redovisas. Utredaren skall i sådant fall samtidigt lämna förslag på åtgärder som hon eller han anser nödvändiga för att vissa betaltjänster som tilläggstjänster till konto som omfattas av insättningsgarantin skall bli tillgängliga för alla. Anser utredaren att ändring av lagstiftning är nödvändig skall förslaget innefatta förslag till författningstext. 
 Som har omnämnts i avsnitt 7.2.2 har frågan om tilläggstjänster kopplade till inlåningskonto som omfattas av den statliga insätt- ningsgarantin behandlats i regeringens proposition Reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse (prop. 2002/03:139). Regeringen hänvisar i propositionen (sid. 262) till att frågan om s.k. tilläggstjänster behandlas av Finansinspektionen i ett allmänt råd om inlåningskonton och tillhörande banktjänster (FFFS 2001:8). I 3 § anges att kontohavaren, för att på ett effektivt sätt kunna sköta uttag av kontanter, överföringar och betalningar, bör ges möjlighet att koppla tilläggstjänster till ett inlåningskonto, om det inte finns skäl mot detta. Det anges vidare i propositionen att Finansinspektionen under år 2002 har gjort en uppföljning av detta allmänna råd. Av uppföljningen framgår att det finns problem men att de inte är av sådan omfattning att det finns anledning att agera från lagstiftarens sida. Emellertid kommer Finansinspektionen att bevaka frågan kontinuerligt. Regeringen gör därför i propositionen bedömningen att det för närvarande inte finns behov av att ålägga instituten en skyldighet att tillhandahålla tilläggstjänster. 
 193 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Finansinspektionens allmänna råd om inlåningskonton och till- hörande banktjänster (FFFS 2001:8) trädde i kraft den 1 september 2001. Syftet med de allmänna råden är att verka för att bankerna har en tillfredsställande hantering av inlåningskonton och till- hörande banktjänster och att personer ges möjlighet att få öppna konto i banken och att också få tillgång till tilläggstjänster. 
 Finansinspektionen beslutade att under år 2002 följa upp de allmänna råden och undersöka om det fanns hinder för att få öppna konto eller att få tilläggstjänster. En enkät skickades ut till banker och Svenska Bankföreningen samt till Finansinspektionens sam- arbetsorganisationer Konsumentverket, Allmänna reklamations- nämnden, Konsumenternas Bank- och finansbyrå och Sveriges Konsumentråd. I enkäten ingick frågor om bl.a. hur många klago- mål om inlåning och tilläggstjänster organisationerna fått under de senaste åren och vad som orsakat klagomålen. Finansinspektionen gick också igenom sin egen statistik över klagomål för de aktuella frågeställningarna. 
 Finansinspektionen har i en promemoria, FI Dnr  
 02-4261-200, 
  redogjort för sin granskning av möjligheten att öppna konto och att få tilläggstjänster i banker. 
 Resultatet av undersökningen blev att: 
  
 – 
  
 endast ett fåtal klagomål inkommit till bankerna och berörda organisationer om rätten att få öppna konto och att få tilläggstjänster. 
  
 – 
  
 klagomålen utgör mindre än 1 procent av det totala antalet klagomål. 
  
 – 
  
 antalet klagomål inte har ökat utan snarare finns en tendens till minskning. 
  
 – 
  
 den vanligast orsaken till att neka konto är betalningsanmärk- ning eller misskött konto. 
  
 – 
  
 tecken finns på att det kan vara problem för skuldsanerade personer att få konto. 
  
 – 
  
 det finns inga indikationer på att utländska medborgare sär- behandlas. 
  
 Av svaren som inkommit från samarbetsorganisationerna framgår dock en oro för att vissa konsumentgrupper såsom ekonomiskt resurssvaga, lågutbildade och personer som genomgår skuldsane- ring skall stängas ute från basala banktjänster. 
 194 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Finansinspektionen anger i sin analys av undersökningen att det insamlade materialet pekar på att det finns tecken på att problemen har minskat. Inspektionen anger vidare att av undersökningen framgår att endast i enstaka fall förekommer att någon nekas att erhålla konto i bank. Hindren för att öppna konto och få tilläggs- tjänster har minskat. Finansinspektionen pekar som en orsak till denna utveckling på de allmänna råd som inspektionen utfärdat, eftersom en minskning av antalet klagomål kan konstateras efter att dessa trädde i kraft. Samtidigt konstaterar Finansinspektionen att det bland konsumentföreträdare finns en oro för att vissa konsumentgrupper stängs ute från finansiella bastjänster. 
 Slutsatsen från Finansinspektionen är att det inte framkommit uppgifter som tyder på att det finns problem för en person att öppna konto i en bank eller att få tillgång till tilläggstjänster, dvs. tjänster för uttag av kontanter, överföringar och betalningar. Finansinspektionen ser därför för närvarande inte några skäl till att vidta ytterligare åtgärder med anledning av frågeställningarna, förutom att fortsätta att bevaka området. 
 När det gäller fortsatta åtgärder anger Finansinspektionen i rapporten att inspektionen kommer att fortsätta att bevaka statisti- Oconnell på området. Finansinspektionen kommer enligt rapporten att bevaka problemområdet, eftersom det är oacceptabelt att personer nekas få inlåningskonto eller att inte erbjudas någon form av tilläggstjänster. Alla måste, anges det i rapporten, ges möjlighet att på ett effektivt sätt kunna sköta uttag av kontanter, överföringar och betalningar. 
 Beträffande frågan om problem för personer som genomgår skuldsanering att erhålla konto eller tilläggstjänster kommer Finans- inspektionen att i samråd med Konsumentverket se över möjlig- heterna att stärka deras rätt i sammanhanget, anges det vidare i rapporten. 
 Utredningen delar uppfattningen att det är oacceptabelt att personer nekas få inlåningskonto, eller konto som omfattas av insättningsgarantin enligt den nya ordningen, eller att få tillgång till någon form av tilläggstjänster, t.ex. kort eller check. Detta blir särskilt tydligt om Svensk Kassaservice verksamhet förändras. Grupper utan bankrelation kan då få svårigheter att klara sina betalningar. Branschen måste därför förmås att ta sitt fulla ansvar för att alla skall få tillgång till vissa betaltjänster som tilläggs- tjänster, t.ex. kort eller check, kopplade till konton. Detta bör inte lösas genom förpliktelser för bankombud eller uppdragstagare utan 
 195 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 genom skyldigheter som gäller direkt för dem som tillhandahåller inlåningskonton. Genom att den nya bank- och finansieringsrörelse- lagstiftningen öppnar för olika aktörer att tillhandahålla inlåning kan det dock behöva preciseras vilka konton som bör vara förenade med möjlighet till vissa betaltjänster som tilläggstjänster. En ut- gångspunkt bör kunna vara att det är konton som omfattas av den statliga insättningsgarantin som på en kunds begäran skall kunna förenas med tilläggstjänster för kontantuttag, överföringar och betalningar som är enkla och effektiva. Det skall inte behöva inne- bära ett krav på att tillhandahålla något som går utöver det service- utbud som institutet redan tillhandahåller utan endast att institu- tets tjänster för sådana ändamål skall vara öppna för alla som vill att ansluta sig på skäliga villkor. 
 Finns särskilda skäl att inte bevilja tillgång till vissa betaltjänster som tilläggstjänster knutna till ett sådant konto bör det i vissa undantagsfall vara möjligt. Detta bör dock begränsas till rena undantagsfall. 
 Mot bakgrund av Finansinspektionens rapport, som pekar på en positiv utveckling när det gäller tillgång till att öppna konto och få tilläggstjänster knutna till kontot, anser vi att det bör prövas att få till stånd en branschöverenskommelse om att banker som erbjuder sig att ta emot insättningar som omfattas av garanti för insättningar enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti skall tillhandahålla vissa betaltjänster som tilläggstjänster knutna till kontot på skäliga villkor till insättare som önskar sådana tjänster, om det inte finns särskilda skäl emot det. 
 Uppgiften att försöka åstadkomma en sådan branschöverens- kommelse bör kunna lämnas till en av regeringen utsedd särskild utredare. Uppdraget bör således kunna lämnas i formen av ett ut- redningsuppdrag inom kommittéväsendet. Misslyckas utredaren att åstadkomma en branschöverenskommelse om tillgång till vissa betaltjänster som tilläggstjänster, t.ex. kort eller check, knutna till ett konto, skall skälen för detta redovisas i samband med redo- visningen av uppdraget. I ett sådant fall bör det ingå i uppdraget att samtidigt lämna förslag på de åtgärder som utredaren anser nöd- vändiga för att sådana betaltjänster skall bli tillgängliga för alla. Uppdraget bör inrymma att lämna konkreta lagförslag, om det anses nödvändigt. 
 196 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 7.5 
  
 Vem eller vilka skall tillhandahålla de grundläggande betaltjänsterna? 
  
 Utredningsdirektiven anger att vi, efter att ha tagit ställning till om staten skall fortsätta att ha ansvar i nuvarande omfattning för den grundläggande kassaservicen, skall bedöma om det även i fortsätt- ningen skall vara Posten som tillhandhåller kassaservicen i landet eller, om lämpligt, föreslå en annan lösning och den lagstiftning som lösningen kräver. 
 I avsnitt 7.2 har utredningen tagit ställning till omfattningen av statens ansvar. Vi har där bl.a. tagit ställning för att statens ansvar skall gälla grundläggande betaltjänster. Ansvaret är därmed inte inskränkt till manuella kassatjänster. Vi har också tagit ställning för att statens ansvar geografiskt skall begränsas till de orter och den landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och där det inte heller finns några jämförbara alter- nativ. På landsbygd där kommersiella alternativ saknas skall grund- läggande betaltjänster finnas tillgängliga genom lantbrevbäringen, om det inte finns andra alternativ. I de områden där kommersiella alternativ finns eller där det bör anses kommersiellt motiverat att tillhandahålla grundläggande betaltjänster skall dessa tillhandahållas genom marknadsaktörernas försorg utan statliga subventioner. Statens ansvar är i det sammanhanget att se till att tjänsterna är till- gängliga för alla i samhället. Åtgärder för att säkerställa detta har föreslagits i avsnitt 7.4. 
 Utredningen har analyserat de olika handlingsalternativ som kan finnas när det gäller vem som skall tillhandahålla tjänsterna i fråga. 
 Några alternativ har utredningen i kunnat utesluta som ogenom- förbara för syftet att säkra statens ansvar. Utredningen har således funnit att det inte är ett alternativ att föreslå att Posten säljer Svensk Kassaservice till någon annan utomstående aktör som åtar sig att tillhandahålla tjänsten gentemot staten. Ett sådant åtagande skulle nämligen föra framförallt två problem med sig. Det ena är att avtalet rimligen bara skulle kunna garantera det statliga ansvaret under en viss tid, eftersom det bör vara svårt att få någon som är villig att ikläda sig en tidsobegränsad förpliktelse om att upprätt- hålla tjänsterna. Till detta hör att det också bör vara omöjligt att säkerställa villkoren för tjänsternas tillhandahållande för någon längre tid. Detta medför att när villkoren en dag måste omförhand- las så saknar staten garantier för att det statliga ansvaret kommer att uppfyllas av aktören. Det andra problemet med försäljnings- 
 197 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 lösningen är att offentliga kontrakt skall upphandlas enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling. Dessutom förefaller det enligt utredningen inte realistiskt att finna en köpare av Svensk Kassaservice mot bakgrund av dess ekonomiska förutsättningar, såväl historiskt som nuvarande, dvs. att verksamheten är förlust- bringande. 
 Ett annat alternativ skulle kunna vara att staten tillhandahåller de grundläggande betaltjänsterna i egen regi genom en myndighet eller ett statligt verk. Vi har dock i ett tidigt utredningsskede uteslutit också detta alternativ. Om staten själv skall tillhandahålla grund- läggande betaltjänster till medborgarna bör det nämligen vara en förutsättning att verksamheten står på egna ben. Det förefaller inte tillfredsställande att en statlig verksamhet skall vara beroende av att staten kan bli bankombud eller enligt den nya ordningen teckna uppdragsavtal med bank eller annat kreditinstitut. Därför skulle en lösning som innebär att staten tar över den verksamhet som i dag bedrivs av Svensk Kassaservice enligt vår uppfattning behöva kompletteras med att staten bedriver bankrörelse. Vi har också funnit att det inte är en framkomlig väg att Riksbanken eller Riksgäldskontoret tar hand om en sådan verksamhet. Verksam- heten skulle nämligen inte ligga i linje med deras övriga verksam- het. Lösningen skulle därför fordra att staten bildar en ny funktion som bedriver bankrörelse. Vi anser mot bakgrund av den utveckling som varit med Postens försäljning av Postgirot att inte heller denna lösning är en framkomlig väg. 
 Skyldighet att tillhandahålla vissa betaltjänster som tilläggstjänster har vi diskuterat i avsnitt 7.4. Vi har där stannat för att i nuläget föreslå ett uppdrag till en särskild utredare för att träffa en bransch- överenskommelse. En ytterligare frågeställning i sammanhanget är dock om en skyldighet att tillhandahålla grundläggande betal- tjänster kan åläggas som en samhällsomfattande tjänst. Förpliktel- sen för Posten AB som följer av lagen om grundläggande kassa- service bör anses vara av sådant slag. I så fall skulle det dock enligt vår mening förefalla naturligt att en sådan förpliktelse också riktades direkt mot dem som har förutsättningarna att tillhanda- hålla tjänsterna på egen hand, inte som bankombud eller enligt uppdragsavtal. Förpliktelsen skulle då kunna omfatta banker och andra kreditinstitut. Regelverket skulle kunna innehålla bestäm- melser om hur en eller flera lämpliga aktörer skall utses för att tillhandahålla samhällsomfattande betaltjänster. Ett sådant regel- verk skulle också kunna innehålla mekanismer för avgifter, t.ex. 
 198 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 koncessionsavgifter, från övriga aktörer på marknaden för att finansiera den samhällsomfattande tjänsten, om sådan kompensa- tion skulle visa sig nödvändig. I och för sig bör det anses ligga inom ramen för våra utredningsdirektiv att föreslå en sådan ordning. Vi har dock bedömt att ett sådant förslag inte ligger i linje med den förda politiken för lagstiftningen för finansiella tjänster och därför inte skulle vara genomförbart under rådande omständigheter. Skäl för denna bedömning är bl.a. att i regeringens proposition 2001/02:34 om grundläggande kassaservice fördes över huvud taget inte något resonemang om möjligheten att i stället förplikta banker att tillhandahålla grundläggande kassatjänster och i regeringens ganska nyligen lämnade proposition 2002/03:139 om reformerade regler för bank- och finansieringsrörelse behandlas inte heller frågan om samhällsomfattande betaltjänster. I sistnämnda proposition görs i stället bedömningen att det inte föreligger skäl att införa en skyldighet att tillhandahålla tilläggstjänster såsom checkar och kort kopplade till konton som omfattas av insättningsgarantin. Om en sådan ordning med möjlighet att förplikta institut att tillhandahålla samhällsomfattande betaltjänster hade varit ett alternativ för rege- ringen, borde utredningsdirektiven enligt vår mening omnämnt möjligheten att lägga en sådan skyldighet på andra typer av aktörer än Posten AB. 
 Ett handlingsalternativ är naturligtvis att det alltjämt är det stat- ligt ägda bolag som också har till uppgift att genomföra röstmot- tagning enligt 11 kap. vallagen, dvs. Posten AB, som skall tillhanda- hålla grundläggande betaltjänster och därmed tillgodose statens ansvar på området. 
 Ett annat alternativ, som dessutom redan diskuterades i samband med propositionen Grundläggande kassaservice (prop. 2001/02:34), är att upphandla tjänsterna. Detta innebär att staten köper tjänsterna till det pris aktörerna är beredda att offerera. 
 Vi har därmed funnit två huvudalternativ. Det första alternativet är att ett statligt ägt bolag tillhandahåller tjänsterna. Det andra alternativet är att den som skall tillhandahålla tjänsterna utses genom ett upphandlingsförfarande. 
 Innan vi går in på de olika handlingsalternativen skall dock först något sägas om regler om statligt stöd och tjänster av allmänt intresse enligt  
 EG-fördraget. 
  
 199 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 7.5.1 
  
 EG:s regler om statligt stöd och tjänster av allmänt intresse 
  
 Utredningens bedömning:  
 Grundläggande betaltjänster är tjänster i allmänhetens intresse. Ersättning som utgår från staten för att tillhandahålla tjänsterna skall utgå under sådana förut- sättningar att den antingen inte utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i  
 EG-fördraget 
  eller, om den skulle utgöra sådant stöd, ändå är förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 86.2 i fördraget. 
 Konkurrensreglerna i  
 EG-fördraget 
  
 EG-fördraget 
  innehåller regler till skydd för den fria rörligheten inom gemenskapen för bl.a. tjänster som kassaservice och andra finansiella tjänster är att hänföra till. Fördraget innehåller särskilt regler till skydd för den fria konkurrensen. Reglerna till skydd för konkurrensen finns i artikel 3 punkten g samt i artiklarna  
 81–89. 
  
 Exklusiva och särskilda rättigheter 
 I artikel 86.1 i  
 EG-fördraget 
  anges att medlemsstaterna beträffande offentliga företag och företag som de beviljar särskilda eller exklusiva rättigheter inte skall vidta och inte heller bibehålla någon åtgärd som strider mot reglerna i fördraget, i synnerhet reglerna i artiklarna 12 samt  
 81–89. 
  Artikel 12 gäller skydd mot diskrimine- ring på grund av nationalitet medan artiklarna  
 81–89 
  är konkur- rensregler. 
 Posten AB har inte någon ensamrätt att tillhandahålla grund- läggande kassaservice i dag. Tjänster som omfattas av den grundläggande kassaservicen tillhandahålls även av andra aktörer, framförallt av banker. På samma sätt kommer grundläggande betal- tjänster enligt vårt förslag inte att vara förbehållna någon eller ett fåtal aktörer. Ett förslag om en sådan exklusiv eller särskild rättig- het skulle för övrigt vara oförenlig med gemenskapens politik på området för att skapa en inre marknad för finansiella tjänster. Den lagstiftning som gäller för området, dvs. snart den nya bank- och finansieringsrörelselagstiftningen, måste naturligtvis iakttas av alla som vill driva verksamhet på området. Därutöver finns dock inga 
 200 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 hinder för tillträde till marknaden. Det kan därför inte bli fråga om att bevilja en viss aktör ensamrätt att tillhandahålla grundläggande betaltjänster enligt våra förslag. 
 Tjänster av allmänt intresse 
 I artikel 16 i  
 EG-fördraget 
  anges att utan att det påverkar tilllämp- ningen av artiklarna 73, 86 och 87 och med beaktande av den bety- delse som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har för unionens gemensamma värderingar och den roll som dessa tjänster spelar när det gäller att främja social och territoriell sammanhållning, skall gemenskapen och medlemsstaterna, var och en inom ramen för sina respektive befogenheter och inom detta fördrags tillämpnings- område, sörja för att sådana tjänster utförs på grundval av principer och villkor som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter. 
 I artikel 86.2 i fördraget stadgas att företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller som har karaktären av fiskala monopol skall vara underkastade reglerna i fördraget, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot gemenskapens intresse. 
 Meningen går isär mellan vissa medlemsstater och kommissionen om rättsläget beträffande tjänster av allmänt intresse. Medan vissa stater hävdar att det finns tjänster som är så viktiga att de inte ens omfattas av fördraget så menar kommissionen att detta är sådant som regleras av artikel 86.2. 
 Enligt punkten 3 i samma artikel skall kommissionen säkerställa att bestämmelserna i artikeln tillämpas och, när det är nödvändigt, utfärda lämpliga direktiv eller beslut vad avser medlemsstaterna. 
 I kommissionens meddelande Tjänster i allmänhetens intresse i Europa (2001/C 17/04) anges att det i första hand är medlems- staternas myndigheter på nationell, regional och lokal nivå som ansvarar för att på ett tydligt och öppet sätt definiera vad som skall anses vara en tjänst i allmänhetens intresse, och hur denna tjänst skall utföras. Gemenskapens uppgift är att med stöd av fördraget och med tillgängliga medel se till att dessa tjänster så väl som möj- ligt svarar mot användarnas och medborgarnas behov i fråga om kvalitet och pris. 
 201 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 I propositionen Grundläggande kassaservice (prop. 2001:02:34) hänvisar regeringen till bestämmelserna om tjänster i allmänhetens intresse i artikel 86 i  
 EG-fördraget. 
  Därvid anges följande i av- snittet om kostnader (sid. 14). 
 Artikeln är utformad på sådant sätt att den ger ett visst utrymme för avvikelse från gemenskapens gängse principer för konkurrenspolitiken och friheterna inom den inre marknaden. Under vissa omständigheter kan nämligen riktad ekonomisk ersättning lämnas till viss aktör på marknaden, om det är nödvändigt för att säkerställa tillgången på vissa tjänster. Den intervention med statliga medel som görs på en viss marknad får inte gå utöver vad som är nödvändigt för att garantera att tjänsten utförs på ett effektivt sätt. Syftet är att säkerställa en allmän tillgång till vissa grundläggande tjänster av god kvalitet och till ett överkomligt pris. I enlighet med  
 EG-fördragets 
  principer är det en självklar utgångspunkt att ersättningen för tillhandahållandet av den grundläggande kassaservicen inte får innebära en överkompensation. 
 De båda scenarier som utredningen har beräknat intäkter och kostnader för som innehåller en geografisk begränsning (scenario 2 och 3 i avsnitt 6.5) visar stora underskott för åren  
 2004–2008. 
  Beräkningarna visar att statens ackumulerade kostnad för perioden kommer att uppgå till ca 3,0 miljarder kr. Så mycket medel måste staten därför skjuta till för att verksamheten skall kunna upprätthållas. 
 Statligt stöd 
 Regler om statligt stöd finns i  
 EG-fördraget 
  framförallt i artiklarna  
 87–89. 
  
 Frågan om statsstödsreglernas tillämpning på företag som till- handahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har delvis klar- gjorts genom  
 EG-domstolens 
  dom av den 24 juli 2000 i Altmark- målet  
 (C-280/00). 
  En tysk domstol vände sig år 2000 till EG- domstolen med en begäran om förhandsavgörande i ett mål vid den nationella domstolen. Begäran avser statsstödsreglernas tilllämplig- het vid ersättning som utgör vederlag för allmän trafikplikt. 
 Domen klargör att en ersättning som utgör vederlag för allmän trafikplikt inte är ett statligt stöd enligt den definition som åter- finns fördragets artikel 87.1 under förutsättning att följande fyra kriterier är uppfyllda: 
 202 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 1. 
  
 Det mottagande företaget skall faktiskt ha ålagts skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster, och dessa skyldigheter skall vara klart definierade. 
  
 2. 
  
 De kriterier som reglerar hur ersättningen skall beräknas skall vara fastställda i förväg på ett objektivt och öppet sätt. 
  
 3. 
  
 Ersättningen får inte överstiga vad som krävs för att täcka de kostnader som har uppkommit i samband med skyldigheten att tillhandahålla tjänsten, med avdrag för intäkter som har erhållits och med tillägg av en rimlig vinst på verksamheten. 
  
 4. 
  
 När det företag som ges ansvaret för att tillhandahålla tjänsten inte har upphandlats, skall storleken på ersättningen fastställas på förhand. Ersättningen skall fastställas på grundval av en undersökning av de kostnader som ett genomsnittligt och väl- skött företag som är utrustat med de verktyg som krävs för full- görandet av tjänsten skulle ha åsamkats, med hänsyn tagen till intäkter och en rimlig vinst som uppkommit vid fullgörandet av tjänsten. 
  
 Den 21 maj 2003 presenterade kommissionen sin grönbok om tjänster i allmänhetens intresse. Grönboken utgör ett diskussions- underlag och tar bl.a. upp tjänsternas roll, dess kvalitet, pris och tillgänglighet. 
 Kommissionär Monti som har ansvar för konkurrens- och stat- stödsfrågor har tagit ett initiativ för att skapa större genom- siktbarhet och legal säkerhet när det gäller relationen mellan tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och statsstödsreglerna. I det paket som Freeman kommer att presentera, sannolikt under våren 2004, kommer antagligen att ingå dels ett utkast till riktlinjer rörande statsstödsreglernas tillämpning på företag som tillhanda- håller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, dels ett beslut i enlighet med artikel 86.3 i fördraget rörande tjänster som inte uppfyller  
 Altmark-domens 
  villkor men som alltjämt skall anses för- enliga med fördraget. 
 Den ersättning som i dag utgår till Posten AB har prövats av kommissionen. Kommissionen meddelade den 2 juli 2002 beslut i ärende om statligt stöd nr N 749/01 – Sverige, Posten AB (publ); girobetalningstjänster. I ärendet hade Näringsdepartementet under- rättat kommissionen i enlighet med artikel 88.3 i  
 EG-fördraget 
  om sitt beslut, under förutsättning av kommissionens godkännande, att betala 400 miljoner kr till Posten AB för att det tillhandahåller den grundläggande kassaservicen. De svenska myndigheterna uppgav 
 203 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 att de avsåg att göra en ny anmälan om behovet av grundläggande kassatjänster kvarstår efter år 2005. Kommissionen, som även prövade de tidigare åtgärderna för att tillförsäkra kassatjänsterna enligt postlagen, hade inte några invändningar mot vare sig den tidigare eller anmälda åtgärden. Skälen beträffande den anmälda åtgärden var i huvudsak: 
  
 – 
  
 Den föreslagna ersättningen till Posten AB för kostnaderna för att tillhandahålla den samhällsomfattande kassaservicen utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG- fördraget. Skälet för detta var framförallt att den statliga ersätt- ningen skall kompensera Posten AB för de extra nettokostnader som bolaget åsamkas på grund av tjänsten och som andra operatörer och banker inte har. Under förutsättning att ersättningen inte överstiger de extra nettokostnaderna för fullgörandet av skyldigheten att tillhandahålla den grundläggande kassaservicen innebär den ingen fördel för Posten AB eftersom den statliga ersättningen bara har till effekt att minska de nackdelar Posten AB har i förhållande till konkurrenter som tillhandahåller motsvarande tjänster. Den tidigare åtgärden utgjorde inte heller statligt stöd, eftersom den beviljade ersättningen inte översteg de extra nettokostnaderna för att tillhandahålla denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. 
  
 – 
  
 Även om den anmälda åtgärden utgjorde statligt stöd, skulle den utgöra nytt statligt stöd som är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 86.2 i fördraget, eftersom mekanismer har införts för att garantera att utbetalningen av statligt stöd inte överstiger nettokostnaderna för att tillhandahålla denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse och eftersom åtgärden inte påverkar handeln i en omfattning som strider mot gemenskapens intresse. 
  
 Det kan i sammanhanget anmärkas att den svenska regeringen åtog sig att i slutet av varje år, på grundval av de årliga analytiska sepa- rata redovisningarna, fastställa om ersättningen överstiger de extra nettokostnaderna för skyldigheten att tillhandahålla den grund- läggande kassaservicen. Om en överkompensation sker, kommer staten att återkräva den omedelbart, angav regeringen samtidigt. 
 I regleringsbrev för budgetåret 2004 avseende anslaget 37:3 Ersätt- ning till Posten AB för grundläggande kassaservice inom utgifts- 
 204 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 område 22 Kommunikationer (rskr. 2003/04/75) anges att anslaget om 400 miljoner kr får användas för att tillhandahålla en grund- läggande kassaservice. Under förutsättning att Posten AB fortsatt tillhandahåller en grundläggande kassaservice skall Regeringskansliet månadsvis i efterskott utbetala en tolftedel av anslagsbeloppet 400 miljoner kr till Posten AB. 
 Regleringsbrevet innehåller också ett krav om återrapportering. I brevet anges att enligt kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980, senast ändrat genom direktiv 2000/52/EG av den 26 juli 2000, om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlems- stater och offentliga företag (transparensdirektivet), skall separat redovisning upprättas för statligt finansierad och annan konkur- rensutsatt verksamhet. Posten AB skall i samband med upprättad årsredovisning inkomma med separat redovisning avseende den verksamhet som bedrivs enligt lagen (2001:1276) om grundläggan- de kassaservice. 
 Posten AB har tillhandahållit kassaserviceverksamheten i ett särskilt bolag, Svensk Kassaservice AB, sedan den 1 juni 2002. Genom detta säkerställs separat redovisning av den statligt finan- sierade kassaservicen. 
 Utifrån detta bör en målsättning för utredningen vara att föreslå en ordning för statens ansvar för grundläggande betaltjänster som är så utformad att anslag som utgår för att tillhandahålla tjänsterna utgår under sådana förutsättningar så entydigt förenlig med den gemensamma marknaden att det inte ens skall behöva anmälas till kommissionen enligt artikel 88.3 i  
 EG-fördraget. 
  
 205 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 7.5.2 
  
 Ett statligt ägt bolag 
  
 Utredningens förslag:  
 Lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice skall upphävas för att upphöra att gälla den 1 juli 2006. En avveckling av kassaservicetjänsterna skall innan dess få ske under en övergångsperiod som skall börja den 1 januari 2006. 
 I bolagsordningen för Posten AB (publ.) skall i verksamhets- beskrivningen anges att bolaget skall erbjuda den som avser att tillhandahålla grundläggande betaltjänster genom lantbrevbäringen att utföra tjänsterna. Verksamheten skall inte bedrivas i vinst- syfte. Därutöver skall Posten AB (publ.) självt eller genom dotterbolag få tillhandahålla betaltjänster på kommersiell grund. 
 Vi har ovan i inledningen till avsnitt 7.5 bedömt att det inte är en framkomlig väg att genom lag förplikta banker och andra kredit- institut att tillhandahålla grundläggande betaltjänster som en sam- hällsomfattande tjänst. Om ett statligt bolag som Posten AB skall förpliktas att tillhandahålla tjänsten genom lag som sker i dag, uppkommer vissa nya frågeställningar. 
 Koppling till vallagen 
 I dag är det Posten AB som är förpliktigat att tillhandahålla den grundläggande kassaservicen. Den koppling som görs i lagen om grundläggande kassaservice till röstmottagning enligt vallagen innebär att kassaservicen skall tillhandahållas genom samma bolag som har till uppgift att genomföra röstmottagningen. 
 Som vi redovisat i avsnitt 2.2 har regeringen tillsatt en kommitté med uppdrag att se över vallagen (dir. 2003:37). Den del av kommitténs arbete som rör vår utredning är uppdraget om det lokala ansvaret för genomförande av val och förtidsomröstningen. I direktiven anges att som tidigare redovisats ansåg regeringen i prop. 2001/02:53 att tiden då inte var mogen att genomföra det förslag som Valtekniska utredningen år 2000 lagt fram om att det övergripande ansvaret för att det finns platser i kommunen där väljarna kan lämna sina röster före och på valdagen skall samlas hos kommunen. Ett av skälen till regeringens ståndpunkt var att en sådan förändring inte borde genomföras så nära inpå ett val, som det då handlade om. 
 206 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Enligt kommittédirektiven finns det inte något nu som talar för att strukturrationaliseringarna på postområdet inte skulle behöva fortsätta under kommande år. Frågan om ansvaret för 
 förtidsröstningen aktualiseras därmed på nytt. 
 Kommittén skall därför enligt sina direktiv överväga om tiden nu är mogen att genomföra det förslag om ett samlat lokalt ansvar för genomförande av val, som Valtekniska utredningen år 2000 lade fram. 
 Enligt den här utredningens direktiv (se bilaga 1) skall vi ta hän- syn till det uppdrag som 2003 års vallagskommitté har såvitt avser ansvaret för förtidsröstningen (dir. 2003:37). 
 Enligt vad vi erfarit torde man kunna räkna med ett framtida kommunalt ansvar för förtidsomröstningen. 
 Enligt vallagskommitténs direktiv skall deras förslag kunna till- lämpas vid 2006 års val. 
 Det bör därför vara en utgångspunkt för vårt arbete att Posten AB:s ansvar för förtidsomröstningen kommer att ha upphört inför de allmänna valen år 2006. Det bör också innebära att våra förslag bör vara i kraft senast vid denna tid. Om den koppling till vallagen som i dag finns i lagen om grundläggande kassaservice på grund av vallagskommitténs förslag tas bort, måste ett annat sätt väljas för att utse ansvarig aktör. 
 Krav på generellt tillämpbara föreskrifter 
 Som ett led i lagstiftningsarbetet rörande den grundläggande kassa- servicen utarbetades promemorian Grundläggande kassaservice av Näringsdepartementet. Enligt promemorians lagförslag angavs det uttryckligt att den kassaservice som lagen skulle gälla skulle till- handahållas genom Posten AB (publ.). Förslaget innehöll också en bestämmelse i vilken det angavs att Posten AB (publ.) skulle svara för att det kan anordnas röstmottagning i enlighet med vad som stadgas i 11 kap. vallagen (1997:157). 
 Det bör här erinras om att enligt dåvarande 1 a § postlagen (1993:1684) skulle det finnas en kassaservice i hela landet som innebar att alla hade möjlighet att verkställa och ta emot betal- ningar till enhetliga priser. Statens ansvar, som således framgick av postlagen, säkerställdes genom ett avtal mellan staten och Posten AB. 
 207 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Lagrådet avstyrkte promemorians lagförslag. Beträffande det faktum att Posten AB i förslaget utpekades som den som skulle tillhandahålla kassatjänsterna anförde lagrådet följande. Regerings- formens regler om normgivningsmakten bygger på en distinktion mellan generella föreskrifter och beslut i enskilda fall. Ett grund- läggande krav på en föreskrift är att den skall vara generellt utformad. I förarbetena till regeringsformen (prop. 1973:90 sid. 203 f.) sägs att det inte bör vara möjligt för riksdagen att fatta ett beslut som uttryckligen anges avse endast ett visst konkret fall. Kravet på generell tillämpbarhet får enligt propositionen anses vara uppfyllt om en lag avser situationer av ett visst slag eller vissa typer av handlingssätt eller om den riktar sig till eller på annat sätt berör en i allmänna termer bestämd krets av personer. Detta hindrar inte att bestämmelser i en lag undantagsvis kan vara så utformade att de i praktiken blir tillämpliga endast på ett enstaka fall. Lagen måste emellertid även i en sådan situation vara generellt utformad. Kravet på normgivningens allmängiltighet har betydelse också för stadgandet i 11 kap. 8 § regeringsformen enligt vilket riksdagen inte får fullgöra rättskipnings- eller förvaltningsuppgift i vidare mån än som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Riksdagen kan därför inte ens genom lag tillägna sig rätten att fatta beslut i enskilda fall. 
 Lagrådet konstaterade att förslaget innebar att ett i privaträtts- liga former organiserat bolag skulle åläggas vissa uppgifter. Att staten ägde samtliga aktier i bolaget saknade i detta sammanhang betydelse. Bolaget var när det gällde dess relationer till det allmänna att betrakta som en enskild i regeringsformens mening. Att riks- dagen genom lag skulle ålägga ett visst bolag att tillhandahålla grundläggande kassaservice eller att ensam svara för någon annan uppgift som inte innefattade myndighetsutövning stod enligt lag- rådets uppfattning i strid såväl med grunderna för 8 kap. rege- ringsformen som med 11 kap. 8 §. Lagrådet avstyrkte därför för- slaget i denna del. 
 I propositionen om grundläggande kassaservice angav regeringen (prop. 2001/02:34, sid. 10) att det visserligen enligt regeringens mening kunde ifrågasättas om förhållandet att en uppgift innefattade myndighetsutövning innebar någon principiell skillnad mot förevarande fall, såvitt avsåg kravet på generell utformning. Vidare kunde enligt propositionen den föreslagna regleringen inte heller självklart anses ta sikte på ett beslut i ett enskilt fall. Mot bakgrund av Lagrådets starka betänkligheter fann dock regeringen 
 208 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 det lämpligt att tydligare markera lagens allmängiltighet genom att, i stället för att namnge Posten i lagtexten, ange att kassaservicen skall tillhandahållas genom ett statligt ägt bolag. Posten avsågs dock liksom dittills utföra uppdraget. Posten hade vissa uppgifter i vallagen, där bolaget utpekades med namn. Enligt regeringens mening förelåg inget hinder enligt regeringsformen mot att i den föreslagna lagen ange att kassaservicen skall tillhandahållas genom det bolag som också har till uppgift att genomföra röstmottagning enligt 11 kap. vallagen. 
 Om kopplingen till vallagen tas bort till följd av ändringar beträffande ansvaret för den förtida omröstningen, måste i så fall ett annat urvalskriterium väljas för att i lag peka ut ansvariga för att utföra de grundläggande betaltjänster som staten skall subven- tionera. Att i lagen peka ut Posten AB är som lagrådet funnit inte i överensstämmelse med regeringsformens regler om normgivnings- makten som bygger på en distinktion mellan generella föreskrifter och beslut i enskilda fall. 
 Koppling till postlagen 
 En anledning till att förplikta en postoperatör skulle kunna vara den infrastruktur som en sådan operatör förfogar över för att kunna distribuera post och paket. Särskilt gäller detta en post- operatör som tillhandahåller den samhällsomfattande posttjänsten. Det är i dag bara Posten AB som tillhandahåller en sådan samhälls- omfattande tjänst i Sverige. Det är dock fullt möjligt från laglig synpunkt med en annan tillhandahållare av tjänsten eller flera olika postoperatörer som tillhandahåller den samhällsomfattande post- tjänsten i landet. 
 En tanke skulle då kunna vara att förplikta den eller dem som tillhandahåller den samhällsomfattande posttjänsten att tillhanda- hålla grundläggande kassaservice. 
 I propositionen 2001/02:34 (sid. 10 f.) förs dock ett resonemang angående varför den grundläggande kassaservicen i egenskap av en finansiell tjänst skulle regleras i en särskild lag och inte som dittills i postlagen. Resonemanget bygger på att det samband mellan post- och kassatjänster som fanns vid postlagens införande inte längre kvarstod samt att ingen av de övriga ca femtiotalet postoperatörer- na utom Posten AB bedrev finansiell verksamhet. Postlagen hade också kontinuerligt förändrats för att ge förutsättningar för en väl 
 209 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 fungerande postmarknad. Att Posten tillhandahöll en grundläggan- de kassaservice genom sitt distributionsnät ansågs inte utgöra ett tillräckligt skäl för att kassaserviceverksamheten skall regleras i en lag som i övrigt uteslutande reglerar postmarknaden, där finansiell verksamhet inte ingår. 
 Det skulle i så fall tala för att det är just Postens distributionsnät som är intressant för att tillhandahålla den grundläggande kassa- servicen. I ett sådant fall kvarstår dock problematiken med invänd- ningen mot att genom lag förplikta Posten AB att tillhandahålla tjänsten som Lagrådet framförde i sitt yttrande över förslaget till lag om grundläggande kassaservice. Om det i stället är det distribu- tionsnät som en postoperatör som tillhandahåller den samhälls- omfattande posttjänsten innehar som är anledningen till att anse en sådan operatör lämplig för att tillhandahålla också en samhälls- omfattande betaltjänst, skulle det däremot kunna vara förenligt med kravet på att föreskrifter skall vara generella. 
 I ett sådant fall uppkommer dock en annan frågeställning, näm- ligen om det är förenligt med EG:s regelverk för marknadstillträde på postområdet att förplikta sådana postoperatörer att tillhanda- hålla även finansiella tjänster. 
 På postområdet finns Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för posttjänster och förbättring av kvaliteten på tjänsterna (post- direktivet). Direktivet är ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom post- sektorn i gemenskapen. 
 Postdirektivet behandlar inte kassatjänster eller andra tjänster av finansiell art. Postdirektivet är ett minimidirektiv, dvs. det fast- ställer miniminivåer för harmonisering av marknaden för post- tjänster. Det kräver däremot inte en fullständig harmonisering, se artikel 26 i direktivet. Postdirektivet genomförs i svensk lagstift- ning genom framförallt postlagen (1993:1684). 
 Med postverksamhet avses i postlagen regelbunden befordran av brev mot avgift (3 §). Tillstånd krävs enligt 4 § postlagen för rätten att bedriva postverksamhet. 
 Postlagen reglerar inledningsvis den samhällsomfattande post- tjänsten. Enligt 1 § postlagen innefattar den samhällsomfattande posttjänsten följande. Det skall finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla kan ta emot brev och andra adresserade för- sändelser som väger högst 20 kg. Posttjänsten skall vara av god 
 210 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 kvalitet och det skall finnas möjlighet för alla att få sådana för- sändelser befordrade till rimliga priser. Dessutom skall enstaka försändelser befordras till enhetliga priser. Det skall finnas möjlig- het att försäkra försändelser och att få kvitto från mottagaren på att en försändelse har tagits emot. 
 Tillstånd att bedriva postverksamhet får enligt 5 b § postlagen förenas med villkor om skyldighet för tillståndshavare: 
  
 1. 
  
 att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst och på visst sätt fullgöra vad som föreskrivs om tjänsten, 
  
 2. 
  
 att på visst sätt fullgöra vad som föreskrivs i lagen om att post- verksamhet skall bedrivas under förhållanden som tillgodoser rimliga krav på tillförlitlighet och så att skyddet för avsändarnas och mottagarnas personliga integritet upprätthålls, 
  
 3. 
  
 att i verksamheten ta hänsyn till handikappades behov av sär- skilda posttjänster, och 
  
 4. 
  
 att beakta totalförsvarets behov av posttjänster under höjd beredskap. 
  
 En fråga som uppkommer i samband med betaltjänster är då om det skulle vara möjligt att knyta en skyldighet att tillhandahålla grundläggande betaltjänster till rätten att bedriva postverksamhet. Är det t.ex. möjligt att knyta en skyldighet att tillhandahålla grund- läggande betaltjänster i vissa delar av landet till rätten att bedriva postverksamhet som är förenad med villkor om att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst? 
 Oavsett om en sådan skyldighet för en postoperatör att till- handahålla grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet skulle regleras i postlagen eller i en särskild lag, innebär det att ytterligare villkor kommer att belasta en sådan postoperatör jämfört med vad som gäller i dag. I och för sig kan rättsföljden av att inte uppfylla villkoret formuleras på olika sätt. Gemensamt för lösningarna bör dock bli att dessa villkor inte har stöd i postdirektivet. I artikel 26 i postdirektivet anges bara att direktivet inte hindrar någon med- lemsstat från att vidmakthålla eller införa åtgärder som är mer liberala än dem som föreskrivs i detta direktiv. Sådana åtgärder måste vara förenliga med fördraget. Motsatsvis måste det då enligt utredningens uppfattning följa att direktivet hindrar åtgärder som är mindre liberala än vad direktivet föreskriver. Direktivet reglerar visserligen bara posttjänster men om andra betungande skyldig- heter förknippas med rätten att tillhandahålla posttjänster på den 
 211 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 svenska marknaden bör detta kunna anses motverka etablerings- friheten på området. 
 I själva verket har den grundläggande kassaservicen hittills visat sig vara en betungande skyldighet för Posten AB. Verksamheten har trots den statliga ersättning årligen gått med stora underskott. 
 Samtidigt har medlemsstaterna dock möjlighet enligt vad som sagts ovan att definiera vad som skall anses vara en tjänst i all- mänhetens intresse, och hur denna tjänst skall utföras. För att inte riskera att utgöra ett etableringshinder eller att riskera att snedvrida postmarknaden bör det dock enligt utredningens mening undvikas att en betungande skyldighet – även om den avser en tjänst i all- mänhetens intresse – som inte har stöd i postdirektivet åläggs postoperatörer. Särskilt betänkligt bör det vara att lägga en skyl- dighet på enbart postoperatörer, om skyldigheten lika gärna hade kunnat omfatta en annan grupp, t.ex. banker och andra kredit- institut. Skyldigheten kan i ett sådant fall uppfattas som ett etableringshinder för postoperatörer i Sverige. Skulle det däremot vara så att bara postoperatörer har faktisk möjlighet att uppfylla ett sådant åtagande skulle detta kunna vara ett skäl för att lägga en skyldighet att tillhandahålla en tjänst i allmänhetens intresse på dem. 
 I detta sammanhang vill vi också framhålla att postlagstiftningen som nämnts tidigare kontinuerligt har anpassats i syfte att skapa förutsättningar för en fungerande postmarknad. Vi anser att en för- pliktelse i lag som i praktiken enbart skulle komma att gälla för Posten AB att upprätthålla ett servicenät som inte är anpassat till postverksamheten utan i stället för att tillhandahålla finansiella tjänster riskerar att motverka denna utveckling. Det bör därför inte vara ett alternativ att i en lag om grundläggande betaltjänster förplikta den som tillhandahåller den samhällsomfattande post- tjänsten att tillhandahålla grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet. 
 Uppdrag till Posten och bestämmelserna om offentlig upphandling 
 Ett alternativ till att i lag förplikta Posten AB att tillhandahålla grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet skulle kunna vara genom ett avtal mellan staten och Posten eller genom att bolags- ordningen för Posten beträffande verksamhetsinriktningen ange att Posten skall tillhandahålla grundläggande betaltjänster. 
 212 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Fråga uppkommer då om ett sådant uppdrag i själva verket är ett köp av en tjänst, ett offentligt kontrakt som enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling (LOU) skall upphandlas. 
 I 5 kap. LOU finns bestämmelser om upphandling av tjänster. I 5 kap. 2 § LOU stadgas att bestämmelserna i kapitlet inte skall tillämpas vid upphandling av tjänster från en annan upphandlande enhet som på grund av lag eller annan författning, som är förenlig med  
 EG-fördraget, 
  har ensamrätt att utföra tjänsten. Undantaget följer av Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om sam- ordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/52/EG av den 13 oktober 1997 om ändring av direktiven 92/50/EEG, 93/36/EEG och 93/37/EEG (tjänstedirektivet), artikel 6. Paragra- fen räknar upp fem förutsättningar för undantaget. För det första rör det enbart upphandling av tjänster. För det andra måste upp- handlingen göras från en annan upphandlande enhet. För det tredje skall det avse en tjänst som den andra upphandlande enheten har ensamrätt att utföra. För det fjärde skall ensamrätten ha tillkommit på grund av lag eller annan författning. För det femte måste för- fattningen vara förenlig med  
 EG-fördraget. 
  
 En frågeställning som kan uppkomma i samband med om Posten AB skulle ges i uppgift att tillhandahålla grundläggande betal- tjänster är om 5 kap. 2 § LOU kan utgöra grund för att inte upp- handla tjänsterna. 
 En ensamrätt för Posten att tillhandahålla grundläggande kassa- service måste innefatta ett monopol, en ensamrätt för Posten att tillhandahålla sådana tjänster, jämför prop. 1992/93, sid. 96 samt RÅ ref. 60. Jämför i detta sammanhang även  
 EG-domstolens 
  dom i mål  
 C-360/96 
 (Arnhem-målet) 
  om angående tolkningen av artiklarna 1 och 6 i direktiv 92/50/EEG samt domstolens dom i mål  
 C-107/98 
 (Teckal-målet) 
  angående artikel 6 i direktiv 92/50/EEG. 
 Vi har inledningsvis i avsnitt 7.5.1 konstaterat att det inte kan bli fråga om att bevilja en viss aktör ensamrätt att tillhandahålla grund- läggande betaltjänster enligt våra förslag. Bestämmelsen i 5 kap. 2 § LOU kan därför inte utgöra grund för att i stället för att upphandla tjänsterna ge ett uppdrag till Posten AB genom ett avtal med staten. Att enbart i Postens bolagsordning ange att det är en verk- samhet för Posten AB att tillhandahålla grundläggande betal- tjänster i vissa delar av landet bör inte vara ett alternativ, eftersom verksamheten enligt våra beräkningar kommer att gå med under- skott och det därför fordras att staten skjuter till årlig ersättning. 
 213 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Det måste därför till någon form av avtal för att reglera utförandet av tjänsten och den statliga ersättningen. LOU blir då tillämplig på ett sådant avtal. 
 Grundläggande för frågan om LOU alls är tillämplig bör vara om det är fråga om ett avtal. Överenskommelser inom samma juridiska person  
 (in-house) 
  eller ordergivning eller en lagstiftad skyldighet att utföra något och liknande är inte avtal och omfattas därmed inte av LOU. Jämför skrivningen i ingressen i tjänstedirektivet (92/50/EEG) där det anges att direktivet endast skall omfatta till- handahållande av tjänster på grund av avtal därom medan tillhanda- hållande av tjänster på annan grund, t.ex. enligt lagar eller andra författningar eller anställningsavtal, inte omfattas av direktivet. En slutsats blir då att om grundläggande betaltjänster utformas som en samhällsomfattande tjänst och en aktör utpekas som skyldig att tillhandahålla tjänsten, vilket i så fall enligt regeringsformen måste ske genom lag, så blir inte LOU tillämplig. Skall däremot uppfyl- landet av statens ansvar för grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet säkerställas genom ett avtal med en annan aktör, även om det skulle vara ett statligt ägt bolag, måste det föregås av offentlig upphandling enligt LOU. Slutsatsen blir att det inte är möjligt att genom ett avtal mellan staten och Posten AB tillförsäkra att statens ansvar för tillhandahållandet av grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet uppfylls utan att först iaktta bestämmelserna i LOU och därmed konkurrensutsätta urvalet av aktör. 
 Allmänna överväganden 
 Historiskt har kassaservice varit en integrerad del i postverksam- heten. Utvecklingen under senare år har emellertid förändrat Postens förutsättningar att tillhandahålla kassaservicetjänster. Detta har skett delvis som en följd av framväxten av alternativ på marknaden, delvis som en följd av beslut som fattats av statsmakterna respek- tive av Posten AB. T.ex. får Posten inte längre driva egen bankrörelse – i de länder där Postens motsvarighet får driva bank erbjuds kassaservicetjänster utan statligt stöd. Posten äger inte längre postgirot sedan det såldes till Nordea för några år sedan. I de länder där giroverksamhet alltjämt ingår i en postkoncern, till- handahålls kassaservice utan statligt stöd. Sedan några år tillbaka drivs kassaservicen i ett separat nät skiljt från Postens nät för brev och paket. Verksamheterna bedrivs i olika bolag och med olika 
 214 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 firmabeteckningar gentemot kunderna. Därmed har sambandet mellan kassaservice och Posten ytterligare luckrats upp. 
 Statens insatser genom Posten har underlättat bankernas om- strukturering av såväl kontorsnät som produkt- och tjänsteutbud. Nya kontorslösa banker har etablerats där kunder kunnat hänvisas till Svensk Kassaservice för enklare ärenden som kräver kostsam manuell betjäning. Bankernas ersättning till Svensk Kassaservice medger inte kostnadstäckning vilket innebär att underskotten i kassaservicen till en del kan sägas spegla en indirekt subvention till banksystemet Enligt bankernas bedömning har nedläggningar av bankkontor nu klingat av. Det finns inga nu uttalade planer från bankernas sida på att i någon större omfattning avveckla ytterligare kontor. 
 Underskottet i Svensk Kassaservice tär på Postens kapital vilket försvårar en stabil ekonomisk utveckling av postverksamheten. Om statens ersättning för betaltjänsterna liksom beträffande kassa- servicen fortlöpande skulle komma att understiga Postens verkliga underskott för verksamheten, måste förr eller senare staten gå in med ett aktieägartillskott. Detta kan då komma i konflikt med EG:s regler om statligt stöd. 
 Det enda av de fem scenarierna som vi har redogjort för i avsnitt 6.5 som representerar en ur ett ekonomiskt perspektiv uthållig utveckling är Upphandlingsalternativet (S3). Övriga scenarier visar en viss återhämtning av resultatet efter att de omfattande omstruk- tureringarna har gjorts år 2005, men därefter vänder kurvan återigen nedåt och allt pekar på att de operativa förlusterna konti- nuerligt kommer att öka. Detta kommer att skapa ett behov av ytterligare omstruktureringar för att anpassa verksamheten till efterfrågan. 
 Utredningens kontakter med banker och handel visar att det bör finnas aktörer som mot ersättning är beredda att erbjuda grund- läggande betaltjänster i områden där kommersiella alternativ sak- nas. Det är också utredningens bedömning att det finns andra aktörer än Posten AB som kan vara lämpligare som tillhandahållare än Posten för de grundläggande betaltjänsterna. Det är då fråga om aktörer som redan finns på marknaden och har en infrastruktur som kan användas för tjänsterna. Det handlar framförallt om aktörer inom handeln i förening med bankväsendet samt om före- tag inom värdehanteringsbranschen. 
 Sådana aktörer torde i många fall kunna tillhandahålla en högre servicenivå än vad Svensk Kassaservice har gjort, t.ex. i fråga om 
 215 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 öppettider och geografisk tillgänglighet. Det är också fullt möjligt att tjänsterna blir billigare gentemot kunderna. 
 Ett skäl för upphandling av en aktör som tillhandahållare av tjänsterna är att anpassa statens stöd efter det faktiska behovet över tiden. Ett annat skäl är att på så vis utnyttja hela samhällets infrastruktur för att upphandla det mest kostnadseffektiva utförandet. Våra kostnadsberäkningar beträffande upphandlings- scenariot i kapitel 6 visar också på en sådan besparing. 
 Posten bör ges rimliga förutsättningar att utveckla postverksamheten (brev, paket och logistik). 
 Sammantaget saknas motiv för att Posten AB ensam skall ha uppdraget att erbjuda manuella kassaservicetjänster. Postens engagemang inom betaltjänstområdet bör i fortsättningen utgå från affärsmässiga överväganden och erbjudas bara om det anses ligga inom ramen för Postens grundläggande affärsidé. Posten bör dock alltjämt ha som en uppgift att tillhandahålla lantbrevbärarnätet i viss omfattning. Vi återkommer till denna fråga. 
 Möjligheterna att använda sig av andra aktörer än Posten för att på så vis kunna erbjuda en bättre service till allmänheten till lägre kostnad för staten bör tas till vara. Genom att andra aktörer som använder en infrastruktur för andra ändamål ges tillfälle att också tillhandahålla grundläggande betaltjänster kan en bättre anpassning ske till de fallande transaktionsvolymerna för manuella betal- tjänster. Regleringen för grundläggande kassaservice bör således anpassas till de förändrade förutsättningarna på marknaden. Om ingen förändring sker kommer statens kostnader för att upprätt- hålla rikstäckande kassaservice enligt nuvarande omfattning att öka successivt under de kommande åren, samtidigt som serviceutbudet stadigt kommer att försämras i takt med en fortlöpande neddrag- ning av antal serviceställen och öppettider. 
 Vi har därför kommit fram till att upphandlingsalternativet är det alternativ som långsiktigt ger det bästa utfallet för såväl samhället i stort som Posten AB. Även ur ett konsumentperspektiv ser vi fördelar med upphandlingsalternativet eftersom det här finns en utvecklingspotential jämfört med dagens servicenivå. Anledningen till att upphandlingsscenariot långsiktigt är bäst för samhället är framförallt att det bygger på att använda infrastruktur som används för andra ändamål. För att utse lämpliga aktörer som tillhandahållare av grundläggande betaltjänster har vi således funnit att ett förfarande med offentlig upphandling är det lämpligaste sättet. 
 216 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Upphävande av lagen om grundläggande kassatjänster 
 Slutsatsen av ovanstående resonemang blir att vi anser att det inte är lämpligt att genom lag förpliktiga Posten AB att tillhandahålla grundläggande betaltjänster. Det är inte heller en möjlighet för staten att utan att iaktta LOU ingå avtal med Posten om att bolaget skall tillhandahålla betaltjänsterna. 
 Vi anser därmed att lagen om grundläggande kassaservice bör upphävas. Betaltjänsterna bör i stället upphandlas. Vi har erfarit att 2003 års vallagskommitté kommer att föreslå att ansvaret för den förtida omröstningen skall övergå på kommunerna och att detta skall vara genomfört inför de allmänna valen hösten 2006. Mot denna bakgrund bör det vara lämpligt att lagen om grundläggande kassaservice upphör att gälla den 1 juli 2006. En avveckling av verk- samheten bör få ske under tiden den 1 januari till den 31 juni 2006 i takt med att det nya förfarandet med offentlig upphandling av tjänsterna kommer i gång och avtal om att tillhandahålla tjänsterna börjar att gälla. För att den upphandlande myndigheten skall få viss framförhållning för att kunna påbörja upphandlingsförfarandet bör Posten AB, om bolaget avser att avveckla någon del av den verk- samhet som det är skyldigt att tillhandahålla enligt lagen om grund- läggande kassaservice innan lagen upphör att gälla den 1 juli 2006, vara skyldigt att lämna en avvecklingsplan till regeringen senast den 1 september 2005. Denna plan bör då kunna ligga till grund för upphandlingen. 
 Som vi tidigare har redovisat i avsnitt 7.4 anser vi att det är viktigt att alla i samhället får del av enkla och effektiva sätt för betalningar. Vi ser därför att det är viktigt att ett sådant uppdrag lämnas till en särskild utredare för att på så vis samtidigt försäkra sig om att alla grupper får del av betaltjänsterna. Upphandlingen kan inte ersätta detta. Upphandlingen skall ses som ett komple- ment till att de kommersiella aktörerna tar sitt ansvar för att alla får tillgång till enkla och effektiva betaltjänster. 
 Det finns också i framtiden ett behov av en fortlöpande bevak- ning av att samhällets behov av grundläggande betaltjänster till- godoses på motsvarande sätt som Post- och telestyrelsen enligt lagen om grundläggande kassaservice har ett uppdrag att bevaka att kassaservicen motsvarar samhällets behov. Vi återkommer till den- na fråga i avsnitt 7.7. 
 I avsnitt 7.2.3 har vi konstaterat att beträffande platser som i dag betjänas via lantbrevbäring saknas i många fall andra fysiska alter- 
 217 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 nativ på rimligt avstånd. Många som bor och verkar på lands- bygden, därav många äldre, är därför i praktiken hänvisade till lant- brevbäringen framförallt för att uträtta sina betalningar och ta ut kontanter men även för dagskassehantering. Vi har bedömt att grundläggande betaltjänster skall finnas tillgängliga även på lands- bygden och att detta måste omfattas av statens ansvar när tjänster- na inte tillhandahålls på kommersiella grunder. 
 För att samtidigt iaktta kravet på offentlig upphandling anser vi att ett uppdrag till Posten att tillhandahålla grundläggande betaltjänster genom lantbrevbäringen bör utformas som en verk- samhetsinriktning för Posten AB i dess bolagsordning. Det är då inte fråga om att tillhandahålla denna tjänst direkt till staten utan avser i stället att som underleverantör tillhandahålla den assistans genom lantbrevbäringen som är nödvändig för att den eller de som avser att tillhandahålla grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet skall kunna täcka även de delar som betjänas av lantbrev- bäringen. 
 Posten AB skall i enlighet med vårt förslag till bolagsordning ha som en verksamhet att erbjuda annan aktör att tillhandahålla betaltjänster genom lantbrevbäringen, om alternativ saknas. 
 Andra sådana underleverantörer kan också tänkas. Det viktiga bör vara att lösningen ger god tillgänglighet på rimliga villkor för kunderna. Det skulle kunna vara fråga om tidningsdistributörer på landsbygden, t.ex. om en bank väljer att samarbeta med en tidnings- distributör i enlighet med ett uppdragsavtal för ett eller flera om- råden i landet. Ett sådant samarbete med tidningsdistributörer kräver i så fall att sådana praktiska lösningar kan åstadkommas så att betalningstjänster kan utföras på för kunderna rimliga tider på dygnet. 
 I en situation där Posten är ensam om att som underleverantör erbjuda ett distributionsnät för grundläggande betaltjänster på landsbygden kan farhågor uppkomma om att Posten kan sätta för höga priser för sina tjänster. För att undvika detta bör det i bolagsordningen klargöras att Posten AB skall erbjuda den som avser att tillhandahålla grundläggande betaltjänster genom lantbrevbäringen att utföra tjänsterna. Syftet med denna verksam- het för Posten skall inte vara att bereda vinst till aktieägaren, dvs. staten. Det måste anges särskilt i bolagsordningen. Givetvis måste Posten ha rätt att ta ut priser för sina tjänster som ger kostnadstäckning för bolaget. Det bör samtidigt understrykas att det för denna verksamhet inte skall utgå någon ersättning till 
 218 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Posten från staten genom anslag. Det är i stället den som anlitar Posten som underleverantör som skall ersätta Posten. Det är bara tillhandahållandet av själva den servicekanal som lantbrevbäringen utgör som skall bedrivas utan vinstsyfte, dvs. utförandet av tjänsten gentemot kund. Andra centrala funktioner såsom administration av t.ex. försörjning till lantbrevbärarna med kontanter, blanketter, clearingfunktioner och  
 IT-stöd 
  ingår inte i det som Posten skall ha som en samhällsuppgift att utföra. Den verksamhet som Posten bedriver utan vinstsyfte måste redovisas särskilt. 
 Posten bör utöver verksamheten att tillhandahålla en service- kanal genom lantbrevbärarna ha möjlighet att tillhandahålla betal- tjänster på kommersiell grund. Skulle Posten, t.ex. tillsammans med andra aktörer, välja att själva offerera tjänsterna gentemot staten i en upphandling, skall ersättning utgå från staten till Posten men då på grund av avtalet. Om Posten anser det vara kommersiellt motiverat att tillhandahålla vissa betaltjänster bör detta också vara möjligt för bolaget. För sådan verksamhet skall dock inte utgå något stöd. Bolaget bör liksom i dag kunna välja att lägga sådan verksamhet i ett dotterbolag. Det innebär att utredningens förslag inte innebär några hinder för Posten att genom Svensk Kassaservice fortsätta med den verksamhet som bedrivs i dag under förutsättningen att verksamheten kan bedrivas på kommersiell grund utan statliga anslag eller, i vissa delar av landet, med ersättning på grund av avtal efter en upphandling. 
  
 7.5.3 
  
 Upphandling av grundläggande betaltjänster i vissa delar av landet 
  
 Utredningens förslag:  
 Post- och telestyrelsen skall få i uppdrag av regeringen att upphandla de grundläggande betaltjänsterna. Upphandlingen skall avse de orter och den landsbygd där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och där det inte heller finns några jämförbara alternativ. 
 Uppdrag att vidta förberedelser för avtal skall gälla från och med den 1 juli 2005. Upphandlingen skall vara avslutad och avtal börja gälla från och med tidigast den 1 januari 2006 och senast den 1 juli samma år. 
 219 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Den offentliga upphandlingen i Sverige uppgår till ca 400 miljarder kronor per år (SOU 1999:139). En betydande del av de verksam- heter som köps av myndigheter har upphandlats under många år. I andra fall har man först under senare år övergått från egen- produktion till upphandling. Motivet är att upphandling i konkur- rens många gånger är ett mer kostnadseffektivt sätt att köpa varor och att få tjänster utförda än att bedriva verksamhet i egen regi. Ett annat motiv är att upphandlingsformen gör det möjligt att politiskt styra och finansiera viss verksamhet utan att snedvrida konkurren- sen mellan olika utförare på det sätt som kan ske när statligt stöd ges till en utförare utan föregående upphandling. 
 Upphandling i konkurrens leder som regel till att kostnaderna kan sänkas jämfört med produktion i egen regi. Detta har flera orsaker. En är direkta konkurrenseffekter genom att utförarna får starkare incitament att pressa kostnaderna och att beställaren kan välja mellan flera alternativ. En annan är att utförare kan komma in som kan utnyttja stordrifts- och samproduktionsfördelar genom att samordna verksamheten med annan verksamhet. En tredje är att beställaren ofta tvingas att mer noggrant än tidigare definiera inne- hållet i de tjänster som skall utföras och de kvalitetskrav som skall ställas på dessa. En baksida av detta är att det även uppkommer kostnader för att genomföra upphandlingen, i första hand genom utformning och övervakning av kvalitetssäkringssystem. 
 Upphandlingen innebär att de aktörer som är intresserade att mot ersättning tillhandahålla någon eller några av de tjänster som innefattas i grundläggande betaltjänster erbjuder sig att mot ersätt- ning för en viss tid tillhandahålla tjänsten med den täckning och servicenivå som den upphandlande myndigheten angett i krav- specifikationen. Givetvis skall den som tillhandahåller tjänsten ock- så ta ut avgifter för detta av kunden. Avgiften skall dock vara rimlig. En utgångspunkt bör kunna vara vad samma slag av tjänst normalt kostar på marknaden där den tillhandahålls på kommer- siella grunder. 
 I våra kontakter med tänkbara kandidater till att lämna anbud vid sådan upphandling har vi kommit fram till att de som kan vara intresserade framförallt är vissa storbanker med egna kontor och med hjälp av ombud/uppdragstagare framförallt inom livsmedels- handeln, spelombud och petroleumhandeln samt vissa nischbanker med ombud/uppdragstagare i handelsföretag i den egna handels- kedjan. Även banker i förening med Posten AB såvitt avser lant- brevbäringen är en tänkbar part vid en upphandling. I förhållande 
 220 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 till det sistnämnda bör dock ett alternativ kunna vara banker i förening med tidningsutdelande företag inom tidningsbranschen, på platser där särskild tidningsdistribution finns på landsbygden. 
 En utförare bör kunna kombinera tillhandahållandet av tjänst- erna tillsammans med andra tjänster eller produkter som denne tillhandahåller i sin kärnverksamhet, såsom en livsmedelshandel eller bensinstation i sådana delar av landet där betaltjänsterna inte kan tillhandahålls på kommersiella grunder och där andra alternativ saknas. Att utnyttja befintlig infrastruktur för att tillhandahålla betaltjänsterna, bör innebära en betydande samhällsekonomisk besparing gentemot att bibehålla en särskild infrastruktur bara för betaltjänsterna. T.ex. bör det vara fullt möjligt med den nya lagstiftningen för bank- och finansieringsrörelse att tillhandahålla betalningsförmedling och kontantuttag i kassalinjen hos uppdrags- tagare i form av handelsföretag m.m. till banker och andra kredit- institut. 
 Upphandling bör öppna för att nya aktörer kan komma in på den finansiella marknaden. Den ekonomiska strukturen i glesbygds- områden kan genom detta komma att förändras. Det bör i detta sammanhang påminnas om att vi föreslår att tillgång till service- ställen för insättning på konto inte är ett statligt åtagande, utom till den del det kan ingå i hanteringen av dagskassor. Beträffande uttag av kontanter föreslår vi att detta begränsas till uttag på vissa värde- handlingar, såsom kort, utbetalningskort från post- eller bankgiro samt check. Eftersom tjänsterna insättning på konto och uttag på konto i kassa utan användning av värdehandling bara med hjälp av en uttagsavi inte skall omfattas av upphandlingen, överlåts till- handhållandet av dessa tjänster i stället till marknaden. Flera banker har också redan slutit avtal med andra aktörer så som dagligvaru- handel och bensinhandel om möjlighet att bl.a. göra uttag och insättningar via korttjänsterna vilket bör säkerställa en god tillgäng- ighet för dessa tjänster även i många glesbygdsområden. 
 En statlig myndighet bör få i uppdrag att upphandla grund- läggande betaltjänster i sådana delar av landet där det inte är kom- mersiellt motiverat att tillhandahålla tjänsterna och där det inte heller finns några andra alternativ. Båda dessa rekvisit skall vara uppfyllda för att upphandling skall ske. Kravet på att det inte heller skall få finnas några andra alternativ på en ort eller på landsbygden för att en upphandling skall få ske innebär att om det t.ex. finns ett bankkontor på en ort så skall upphandling av en betaltjänst på orten eller i närbelägen landsbygd inte ske och detta även om det i 
 221 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 och för sig inte anses kommersiellt motiverat att tillhandahålla betaltjänster på orten. 
 Myndigheten bör dock inför en upphandling ta till vara den kompetens som finns hos länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan när det gäller att bedöma den lokala servicen och servicebehovet för att tillförsäkra sig om lokalkännedom inför bedömningen av behovet av upphandling av grundläggande betal- tjänster. Varje upphandling bör därför ske efter samråd med dessa organ. 
 Uppdraget till myndigheten bör framgå av dess instruktions- förordning. Det kan preciseras i de årliga regleringsbrevet till myn- digheten där de finansiella ramarna också skall framgå. Det bör vara tillräckligt att behovet av samråd med länsstyrelse, regionala själv- styrelseorgan och samverkansorgan framgår av regleringsbrevet. 
 Det finns en uppenbar risk med ett system där staten åtar sig ett ansvar på områden där marknaden inte tillgodoser samhällets behov att marknaden koncentrerar sig på de lönsamma delarna och låter staten ta hand om de mindre lönsamma. För att i möjligaste mån motverka en sådan utveckling bör staten tolerera en viss tröghet i systemet. Det faktum att en bank har lagt ner ett kontor på en ort eller upphört med kontanthanteringen på kontoret bör inte genast leda till att en upphandling sker av tillhandahållande av grundläg- gande betaltjänster på orten. En kortare övergångsperiod bör i allmänhet få accepteras för att se om utvecklingen leder till att någon annan aktör tar över utan att staten träder in. Perioden måste vara tillräckligt lång för att det skall kunna bedömas att ingen annan aktör är beredd att på marknadsmässiga villkor tillhandahålla betaltjänster på orten samtidigt som den inte får vara oacceptabelt lång från servicesynpunkt. Länsstyrelse, regionalt självstyrelseorgan eller samverkansorgan bör kunna ge den upphandlande myndig- heten vägledning beträffande om det är sannolikt att någon annan aktör inom rimlig tid kan tänkas tillhandahålla tjänster på kom- mersiell grund eller om tjänsterna måste upphandlas. Den regionalt förankrade kompetens som finns hos ovanstående aktörer bör även i andra delar av upphandlingsarbetet kunna vara en resurs för den upphandlande myndigheten. Även om ett sådant förfarande kan leda till försämrad service under en övergångsperiod, skulle det motsatta, dvs. att staten omedelbart träder in efter att den på kom- mersiella villkor tillhandahållna servicen dragits in, kunna leda till ökande kostnader för staten genom att marknadsaktörerna lämnar mindre lönsamma delar av verksamheten med vetskapen om att 
 222 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 staten ändå kommer att träda in. Det måste också finnas en viss flexibilitet i systemet på så vis att en nedläggning av ett kontor på en ort kan uppvägas av att tjänsteutbud har ökat i en annan när- belägen ort. Den upphandlande myndigheten måste dock alltid, och i varje enskilt fall, noga avväga de ibland motstående intressena om statens kostnader för att upphandla grundläggande betaltjänster mot det övergripande målet om att människor och företag i alla delar av landet skall ha tillgång till såväl kommersiell som offentlig service i tillräcklig omfattning. 
 På samma sätt måste den upphandlande myndigheten fort- löpande följa utvecklingen för de grundläggande betaltjänsterna inför förlängningar av avtal och nya upphandlingar. Utnyttjas en tjänst, såväl ett fast serviceställe som t.ex. en lantbrevbärarlinje, i så pass liten utsträckning att kostnaderna för tjänsten inte framstår som skäliga med hänsyn till utnyttjandet bör tjänsten inte längre finansieras med statliga medel efter avtalsperiodens slut. 
 Upphandlingen skall även omfatta landsbygd där betalservice inte finns att tillgå inom rimligt avstånd, i en närbelägen ort. 
 Upphandlingen bör avse varje tjänsteslag för sig. Det kan finnas olika tillhandahållare beroende på om det avser betalningsförmed- ling, uttag av kontanter eller dagskassehantering. Även inom dessa tjänsteslag kan olika tillhandahållare finnas för olika sätt att till- handahålla tjänsterna. Så kan en leverantör befinnas lämplig för att tillhandahålla uttagsautomater medan en annan är lämplig för uttag av kontanter i kassa på vissa värdehanlingar. 
 Upphandling måste avse en väl avvägd period. Denna period bör kunna variera beroende på vilken typ av tjänst som är i fråga. Hantering av dagskassor är en typ av tjänst där ett kortare upp- handlingsintervall bör tillämpas. Det är viktigt att en sådan tjänst fungerar väl för kunderna, dvs. företagen och om den inte gör det bör möjligheten att byta leverantör finnas. Beträffande andra tjänster kan det vara värdefullt med längre avtalsperioder för att kundgrupper som framförallt äldre skall finna sig tillrätta med vart de skall vända sig. En avvägning måste dock i alla hänseenden göras till att behov kan finnas av att byta leverantör om det skulle visa sig att tjänsten inte fungerar tillfredsställande. Det är inte i alla avseen- den tillräckligt att avtalet innehåller hävningsklausuler i händelse av kontraktsbrott. Å andra sidan får inte avtalsperioden vara så kort att anbudsgivare tvekar inför de investeringar som fordras utan avtalsperioden måste vara anpassad till att nedlagda investeringar 
 223 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 kan betala sig. Förlängningsklausuler bör kunna tillämpas för att uppnå tillräckliga avtalstider med hänsyn till investeringskostnader. 
 I avsnitt 7.2.1 har vi bedömt att statens ansvar skall avse grund- läggande betaltjänster. Detta skall omfatta betalningsförmedling, uttag av kontanter samt hantering av dagskassor för näringsidkare och ideella föreningar. I avsnittet har vi också diskuterat på vilket sätt tjänsterna bör tillhandahållas. Det sätt på vilket tjänsterna skall tillhandahållas bör kunna anpassas över tiden till behovet hos olika grupper. En viktig aspekt bör därvid vara att den allmänna trenden i samhället att minska kontanthanteringen inte bör motverkas. Den upphandlande myndigheten bör också ha frihet att ägna sig åt ny- tänkande. Kan tjänster som t.ex. brevgiro få en större användning om handledning vid behov finns tillgänglig på fasta serviceställen kan detta vara ett lämpligt alternativ, om det skulle visa sig kostnadseffektivt i övrigt. Att nu i detalj beskriva hur det tjänste- utbud som upphandlingen skall omfatta skall se ut vore emellertid att föregripa den upphandlande myndighetens arbete. Det bör vara en stor del av arbetet med att genomföra en upphandling av grundläggande betaltjänster att i kravspecifikationen för respektive tjänsteslag utforma tjänsten så att den bäst svarar mot samhällets behov samtidigt som tjänsteutformningen är kostnadseffektiv. 
 Upphandling bygger på styrning via kontrakt. Den ställer därför krav på beställarens förmåga att genom kontrakt definiera, mäta och övervaka kvaliteten i de tjänster som upphandlas. En första förutsättning för att en framgångsrik upphandling kan genomföras är därför att beställaren har eller skaffar en sådan förmåga genom utveckling av system för kvalitetskontroll. En andra förutsättning är att upphandlingen är utformad så att det uppstår en verklig konkurrenssituation. Om det bara finns en möjlig producent är ofta produktion i egen regi den bästa lösningen. 
 Vid offentlig upphandling är det vanligt att en myndighet i en och samma upphandling handlar upp flera varor och tjänster av liknande typ. En upphandling av t ex städtjänster, transporter eller livsmedel i en kommun kan avse flera väl definierade objekt (sko- lor, daghem och förvaltningsbyggnader), olika transporttjänster (färdtjänst, skolskjuts) eller olika slag av livsmedel. Vid sådan upp- handling kan ofta vissa leverantörer utnyttja synergier mellan olika delverksamheter (samordnings- och stordriftsfördelar) om de erhåller ett samlat ansvar för hela eller en del av verksamheten. Å andra sidan kan det även finns mindre eller lokala leverantörer som mer kostnadseffektivt kan tillhandahålla enskilda delverksamheter. 
 224 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Vid en traditionell upphandling upphandlas sådana delverksam- heter separat. Därmed går beställaren miste om de samordnings- vinster som kan göras. Därtill innebär detta en extra risk för små leverantörer som i sin budgivning tvingas göra en avvägning mellan risken att få för många kontrakt och risken att få för få. Alternativt kan beställaren slå samman de olika delarna till en helhet som upp- handlas som ett helt paket. Det kan emellertid ha flera nackdelar. Konkurrensen minskar genom att färre leverantörer kan ge bud på hela paketet. I ett längre perspektiv försvåras även möjligheten för nya företag att komma in, eftersom sådana ofta börjar i en liten skala. Därtill kommer att beställaren går miste om de fördelar som en lokal utförare kan erbjuda genom närhet och samordning med annan lokal verksamhet. 
 Ett sätt att undvika detta dilemma är att ge möjlighet till kombinationsbudgivning. I s.k. kombinatorisk upphandling tillåts företag med stor kapacitet att bjuda på (fria) kombinationer av delar samtidigt som den ger företag med mindre kapacitet möjlig- het att riskfritt via inlagda restriktioner ge anbud på fler delar än de har kapacitet att ta. Budgivningen ökar den potentiella konkur- rensen från små företag samtidigt som upphandlaren potentiellt kan dra fördel av de större företagens synergier. En ytterligare möjlig effekt är att anbudskarteller försvåras. Tekniken med kom- binatorisk upphandling har varit känd länge, men förhindrats av att det snabbt uppstår komplexa beräkningsproblem för att finna den fördelning av delar mellan anbudsgivarna som minimerar upphand- larens kostnad. Sedan dessa problem lösts av forskare vid Uppsala universitet har emellertid metodiken prövats i Sverige och utom- lands av ett flertal företag och statliga myndigheter. I Sverige genomfördes den första statliga kombinatoriska upphandlingen av Vägverket vid upphandling av beläggningsarbeten i region Mälar- dalen från år 2002. Verkets utvärdering av upphandlingen under detta och följande år visar att kombinatorisk anbudsgivning ökar konkurrensen från framförallt små och medelstora leverantörer och sänker upphandlingskostnaden jämfört med den konventionella metoden 
 1 
 . 
  
 1  
 Lee, S. m.fl., Vägverkets upphandling av beläggningsarbeten 2003 inom Region Mälar- dalen, april 2003; promemorian beskriver och diskuterar upphandlingen av beläggningsarbete inom Region Mälardalen 2003 där leverantörer fick möjlighet att lämna kombinatoriska an- bud. 
 225 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Det finns inga erfarenheter av upphandling av grundläggande betaltjänster av den art som vi nu föreslår. Därför har utredningen diskuterat konsekvenserna av att upphandling skulle misslyckas. 
 Vi ser dock inte något behov av eller ens möjlighet till att sam- tidigt med en upphandlingsmodell ha en möjlighet för staten att i lag förplikta någon att tillhandahålla tjänsterna. Våra kontakter med de olika aktörerna på marknaden pekar klart på ett intresse bland dessa att erbjuda betaltjänster vid ett upphandlingsförfaran- de. Dessutom kräver möjligheten att förplikta någon att tillhanda- hålla en betaltjänst lagform, vilket gör att de svårigheter med detta som vi pekat på åter aktualiseras. Utan att behålla nuvarande lösning enligt lagen om grundläggande kassaservice med en kopp- ling till vallagen kan vi inte se en genomförbar lösning som fordrar lagform utan att samtidigt ta med banker och andra kreditinstitut bland dem som kan förpliktas att tillhandahålla en samhällsomfat- tande tjänst. En ytterligare möjlighet i det sammanhanget skulle naturligtvis också kunna vara att staten såsom ägare till Posten gav bolaget i uppdrag att åter bilda bank inom koncernen. Vi har dock bedömt det alternativet som både mindre lämpligt från företags- ekonomisk synpunkt som i praktiken ogenomförbart på grund av de tidigare ställningstaganden till Postens verksamhet som staten i egenskap av ägare har gjort. 
 Upphandlande myndighet 
 Efter att ha studerat vissa myndigheters verksamhetsområden har vi stannat för att föreslå att Post- och telestyrelsen bör få i uppdrag av regeringen att genomföra upphandling av grundläggande betal- tjänster i vissa delar av landet. Uppdraget skall preciseras i årliga regleringsbrev. Upphandlingen skall finansieras genom anslag inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning i stads- budgeten, i enlighet med det politikområde som vi i avsnitt 7.3 föreslagit att verksamheten skall falla in under, nämligen Finansiella system och tillsyn. 
 226 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Övergångsperiod 
 Det bör inte vara möjligt att på en gång avbryta verksamheten i Svensk Kassaservice och övergå till upphandlingsförfarandet. I stäl- let måste en övergångsperiod finnas. I föregående avsnitt har vi föreslagit att lagen om grundläggande kassaservice skall upphöra att gälla från och med den 1 juli 2006. Under en övergångsperiod om ett halvår dessförinnan, dvs. från och med den 1 januari 2006 skall Posten AB få avveckla den kassaservice som tillhandahålls genom dotterbolaget Svensk Kassaservice. En sådan avveckling måste ske i samverkan med Post- och telestyrelsen som skall upphandla tjänsterna enligt den nya ordningen enligt vårt förslag. Post- och telestyrelsen bör därför få i uppdrag att upphandla med verkan från den 1 januari 2006, dvs. avtalen skall kunna börja att gälla från och med detta datum. Detta innebär att uppdraget att förbereda och genomföra upphandlingarna måste börja att gälla minst ett halvår innan eller från och med den 1 juli 2005. Under första halvåret 2006 måste därför anslagen för grundläggande betaltjänster fördelas mel- lan vad som skall utgå till Posten AB och vad som skall utgå till Post- och telestyrelsen för upphandlingen. Om Posten AB avser att påbörja en avveckling av verksamheten innan lagen upphör att gälla, skall bolaget därför senast den 1 september 2005 ge in en avveck- lingsplan till regeringen. I budgetpropositionen för år 2006 föreslår regeringen den nya nivån på anslaget som från och med år 2006 skall täcka kostnaden för de upphandlade betaltjänsterna. 
  
 7.6 
  
 Särskilda åtgärder för de skyddsvärda grupperna 
  
 Utredningens förslag:  
 Konsumentverket skall ges i uppdrag att genomföra en informations- och utbildningskampanj för att hjälpa de skyddsvärda grupperna till nya, enkla och kostnads- effektiva betaltjänster. 
 Riksförsäkringsverket skall ges i uppdrag att i samråd med Riksgäldskontoret hitta en ny lösning för att genomföra utbetalningar till ålderspensionärer som saknar bankkonto. 
 Riksgäldskontoret skall ges i uppdrag att utreda om befintliga tjänster inom ramavtalen för statens betalningar kan avropas av Migrationsverket, alternativt utarbeta ett underlag för en separat upphandling tillsammans med Migrationsverket. 
 227 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Post- och telestyrelsen uppdrag att upphandla en utsträckt kassaservice till äldre och funktionshindrade i glesbygd ändras till att avse grundläggande betaltjänster. 
 Information och utbildning 
 Dagens pensionärer (66 år eller äldre) använder kassaservicetjänster och Svensk Kassaservice oftare än övriga grupper i samhället. Utöver de pensionärer som är direkt hänvisade till Svensk Kassa- service finns det många personer som har svårt att ändra sitt beteende pga. hög ålder, sjukdom eller vana. Även invandrare använder Svensk Kassaservice i något större utsträckning än befolkningen i helhet beroende på att de kan vara vana vid kassa- servicetjänster från sina hemländer. Före detta asylsökande har också blivit styrda till Svensk Kassaservice för att hämta ut sin ersättning och utföra sina bankärenden. 
 Enligt företrädare för handikapporganisationerna har inte funk- tionshindrade i allmänhet något behov av specifika kassaservice- tjänster som till omfattning och innehållet skiljer sig från övriga befolkningens behov. Men det finns undergrupper med särskilda behov av kassaservicetjänster, såsom utvecklingsstörda utan per- sonliga assistenter eller hjälp av anhöriga och psykiskt sjuka, vilka kan ha svårt att hantera alternativa tjänster. 
 För att pensionärer, invandrare, funktionshindrade och andra skyddsvärda grupper ska få tillgång till enkla och kostnadseffektiva betaltjänster behövs information och utbildning. Redan i dag anordnar Pensionärernas Riksorganisation (PRO), Sveriges Pensio- närsförbund (SPF), Samarbetsorgan för etniska organisationer i Sverige (SIOS) samt olika handikappförbund informationsträffar och utbildningar för sina medlemmar som syftar till att t.ex. ge ekonomisk rådgivning, lära sig använda bank på Internet. Även Riksförsäkringsverket har genomfört informationskampanjer för att öka användningen av bankkonto för utbetalningar av ersätt- ningar. 
 Informations- och utbildningsinsatser måste intensifieras för att de som i dag är stora användare av Svensk Kassaservice skall ges möjlighet att ta till sig alternativa tjänster vid en förändring. Utred- ningen föreslår att Konsumentverket ges i uppdrag att genomföra en informations- och utbildningskampanj i samarbete med organi- sationer som företräder de olika skyddsvärda grupperna samt 
 228 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 kommunernas konsumentvägledare för att hjälpa dessa grupper till nya, enkla och kostnadseffektiva betaltjänster. Informations- satsningarna bör dessutom ske i samverkan med bankerna och Svensk Kassaservice. 
 Informationskampanjen bör bedrivas inom två områden. Det första området avser information till kunder vid avvecklingen av Svensk Kassaservice med råd om hur de kan hantera sina bankärenden i framtiden. Det andra området avser information till konsumenter om de alternativ som finns till kassaservice såsom brevgiro, kontokort, telefon och Internetbank. Utbildnings- insatsen kan t.ex. innehålla enklare utbildning i att använda brevgiro för att utföra sina betaltjänster och/eller hur man använder ett kontokort för att göra betalningar och ta ut kontanter, eller mer avancerade utbildningar som syftar till att använda bank på Internet. Konsumentverket skall också ges möjlighet att etablera samarbete med bankerna för att kunna hänvisa intresserade till ekonomisk rådgivning och för dem behovsanpassade tjänster. 
 För genomförandet av informations- och utbildningskampanjen bör Konsumentverket tilldelas ett anslag av engångskaraktär under år 2006. 
 Utbetalningar till ålderspensionärer utan bankkonto 
 Det finns i dag ca 45 000 pensionärer som har ett specifikt behov av kassaservice då de får sin pension utbetald via utbetalningskort. De kan hämta sina pengar utan kostnad på Svensk Kassaservice eftersom Riskförsäkringsverket står för den via avtal med Nordea (Postgirot). Gruppen minskar kontinuerligt (ca 15 % per år) och kommer år 2008 att bestå av ca 20 000 personer, men hänsyn måste ändå tas till denna grupp vid en förändring. 
 Utredningen föreslår därför att Riksförsäkringsverket skall ges i uppdrag att i samråd med Riksgäldskontoret hitta en ny lösning för att genomföra utbetalningar till ålderspensionärer som saknar bankkonto. 
 Uppdraget består i att undersöka om utbetalningarna kan göras i en annan form än via postgirots utbetalningskort och/eller i sam- arbete med en annan aktör än Nordea och Svensk Kassaservice. I uppdraget ingår dessutom att tillsammans med Riksgäldskontoret och Bankgirot undersöka möjligheten att använda den utbetal- ningsprodukt som är under utveckling enligt ramavtalet om statens 
 229 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 betalningar mellan Riksgäldskontoret och  
 SE-Banken 
  samt Förenings- Sparbanken. 
 Ersättning till asylsökande 
 De asylsökande får dagersättning från Migrationsverket under den tid deras ärende behandlas. För utbetalning av denna ersättning har Migrationsverket ett avtal med Nordea (Postgirot) och Svensk Kassaservice. Detta innebär att de asylsökande i dag endast kan hämta ut sin ersättning som engångsbelopp under ett fåtal dagar i månaden hos Svensk Kassaservice. 
 Migrationsverket har under lång tid arbetat med att hitta en ny lösning för utbetalningarna då nuvarande rutin inte är tillfredstäl- lande, dock utan att nå en överenskommelse. Enligt nuvarande rutin kan ersättningen endast hämtas som ett engångsbelopp under ett fåtal dagar i månaden. Då utbetalningen görs per familj kan det handla om relativt stora summor, vilket i sig är en säkerhetsrisk, men också hindrar de asylsökande att ta del av enklare och bekvämare tjänster. Därför torde ett konto som är kopplat till ett kontokort vara ett bättre alternativ som ger innehavaren möjlighet att hämta ut ersättningen i mindre belopp. 
 Utredningen föreslår att Riksgäldskontoret skall ges i uppdrag att utreda om befintliga tjänster inom ramavtalen för statens betalningar kan avropas av Migrationsverket, alternativt utarbeta ett underlag för en separat upphandling tillsammans med Migrationsverket. 
 Utsträckt kassaservice till äldre och funktionshindrande i glesbygd 
 Post- och telestyrelsen upphandlar i dag utsträckt post- och kassa- service till äldre och funktionshindrade i glesbygd vars situation ofta kompliceras av långa avstånd till olika serviceinrättningar. Detta innebär att lantbrevbäraren tillhandahåller kassatjänster i anslutning till bostaden och under år 2003 hade ca 1 500 hushåll tillgång till denna tjänst. 
 Utredningen föreslår att Post- och telestyrelsen ges i fortsatt uppdrag att upphandla utsträckt service till äldre och funktions- hindrade i glesbygd, men att uppdraget ändras till att avse grund- läggande betaltjänster. 
 230 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 7.7 
  
 Behovet och utformningen av en ändamålsenlig bevakning av samhällets behov av grundläggande betaltjänster 
  
 Utredningens förslag:  
 Konsumentverket skall få i uppdrag att bevaka att de grundläggande betaltjänsterna motsvarar samhällets behov. 
 Finansiell verksamhet som ingår i grundläggande betaltjänster står i allmänhet under tillsyn av Finansinspektionen. Bestämmelser om detta finns i dag framförallt i bankrörelselagen och i den nya ordningen främst i lagen om bank- och finansieringsrörelse. Vissa verksamheter som ingår i grundläggande betaltjänster, som hantering av dagskassor, kan dock ligga utanför tillsynen för Finans- inspektionen. Det kan t.ex. gälla värdetransporter. 
 Den grundläggande kassaservicen som sådan har inte i något skede stått under Post- och telestyrelsens egentliga tillsyn. Post- och telestyrelsen har dock ett uppdrag att bevaka att kassaservicen motsvarar samhällets behov. Med våra förslag upphör lagen om grundläggande kassaservice att gälla utan att någon ny lag tillkom- mer. Det kan då inte bli aktuellt med någon tillsyn i egentlig bemärkelse. Däremot behövs liksom i dag en uppföljning av hur tjänsterna tillhandahålls allmänheten. 
 Post- och telestyrelsens uppgift blir enligt våra förslag att upp- handla de grundläggande betaltjänsterna i vissa delar av landet. Givetvis innebär en sådan uppgift även att myndigheten måste följa upp att och hur tjänsterna tillhandahålls. Myndigheten måste göra detta av två skäl. Dels måste myndigheten bevaka att de parter som myndigheten ingått avtal med uppfyller sina åtaganden, dels måste myndigheten inför kommande upphandlingar ha en tillräcklig insyn i förhållandena på marknaderna för sådana tjänster för att kunna bedöma var ett framtida upphandlingsbehov föreligger. Det skulle kunna anses att en sådan uppföljning vore tillräcklig för att bevaka samhällets behov av grundläggande betaltjänster. Utredningen bedömer dock att en från den upphandlande myndigheten fri- stående organisation bör tilldelas uppgiften att fortlöpande bevaka samhällets behov av grundläggande betaltjänster. Bevakningen bör vara en uppföljning av det politiska målet för grundläggande betal- tjänster som vi föreslagit i avsnitt 7.3. 
 231 
  
 Överväganden och förslag 
  
 SOU 2004:52 
  
 Vi har efter att ha studerat vissa myndigheters ansvarsområden funnit att Finansinspektionen och Konsumentverket ligger närmast till hands för uppgiften. 
 En nyttoaspekt som bör följas upp handlar om resultatet i för- hållande till det mål som finns med upphandling av grundläggande betaltjänster, dvs. att garantera alla medborgare en god tillgäng- lighet till grundläggande betaltjänster oavsett boendeort. Denna nytta skall relateras till de statsfinansiella kostnader som upp- handlingen resulterar i. En årlig uppföljning kan fokusera på denna nyttoaspekt. 
 Tillgänglighet avser dels medborgares fysiska tillgänglighet till serviceställen som kan erbjuda betaltjänster, dels tillgänglighet i fråga om förmåga, kunskap och andra möjligheter att nyttja servicen. Ett sätt att värdera nyttan med en god tillgänglighet är att räkna på de kostnader som konsumenter slipper genom att ha servicen kvar i sin närhet. Ett annat mer kvalitativt sätt att värdera nyttan är att över tid mäta konsumenters upplevelse av deras tillgänglighet till servicen. 
 Konsumentverket har utvecklat en servicedatabas, dvs. ett geo- grafiskt informationssystem som i dag omfattar befolkningsdata nerbrutet på rutor om 250 kvadratmeter, alla landets dagligvaru- butiker samt viss annan kommersiell service, inklusive kassaservice- och bankkontor avseende år 2001, kartor med vägattribut samt en programvara för tillgänglighetsberäkningar. Till befolkningsdata och dagligvarubutiker finns dessutom kopplat andra data så som ålder, inkomstuppgifter, omsättning, etc. 
 Enligt Konsumentverket går servicedatabasen att utvidga i syfte att beräkna de boendes resavstånd till närmaste serviceställe med kassaservice eller grundläggande betaltjänster med vår föreslagna terminologi. Det går också att beräkna ökade transportkostnader för att resa till näst närmaste serviceställe vid nedläggning av det i dag närmaste stället. 
 Konsumentverket har också utvecklat en konsumentenkät för att kartlägga hur konsumenter upplever servicen i sin lokala dagligbutik och var de brukar handla. Denna enkät är framtagen för att utgöra ett planeringsverktyg vid insatser som riktar sig till att utveckla landsbygdshandeln. Enkätundersökningarna genomförs oftast av kommuner och används av dem som ett underlag för att planera serviceförsörjning och åtgärder som bör vidtas för att upp- rätthålla en god servicenivå. I dag finns ca 30 000 svar registrerade i enkätverktyget. 
 232 
  
 SOU 2004:52 
  
 Överväganden och förslag 
  
 En liknande enkät går att utveckla för att följa upp hur konsu- menter upplever tillgängligheten till grundläggande betaltjänster. 
 Finansinspektionens huvuduppgift är att genom tillsyn upprätt- hålla stabiliteten i det finansiella systemet. 
 Eftersom vi anser att det är angeläget att kundperspektivet beaktas fullt ut i denna fråga, förefaller Konsumentverket lämp- ligast för denna uppgift. Vi föreslår därför att Konsumentverket får i uppdrag av regeringen att bevaka att de grundläggande betal- tjänsterna motsvarar samhällets behov. 
 Uppföljningen av de grundläggande betaltjänsterna bör ske efter samråd med Post- och telestyrelsen. Det är dock Konsumentverket som självständigt och slutligen skall ta ställning till hur väl de politiska målen har uppfyllts. Konsumentverket skall årligen rapportera till regeringen. Regeringen skall i samband med budgetpropositionen årligen återrapportera till riksdagen om hur de politiska målen har uppfyllts. 
 233 
 8 Konsekvenser av förslagen 
 I detta kapitel redovisas konsekvenserna av utredningens förslag. Konsekvenserna för statens åtagande vad gäller grundläggande betaltjänster har framgått av föregående kapitel. Detsamma gäller konsekvenserna för boende i lands- och glesbygd samt de grupper som har ett särskilt behov av grundläggande betaltjänster som sta- ten garanterar. Utredningen bedömer att förslagen inte får negativa konsekvenser för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen och därför kommer inte någon detaljerad bedömning avse- ende detta att redovisas. 
  
 8.1 
  
 Konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar 
  
 De undersökningar som utredningen tagit del av visar att småföre- tagare använder Svensk Kassaservice AB i något större utsträckning än befolkningen generellt. Närmare 13 % uppger att de utför ären- den minst en gång i veckan jämfört med 4 % för befolkningen som helhet. Småföretagare använder tjänster såsom inlösen av utbetal- ningskort (43 %), betalning av räkningar (32 %) och insättning på konto (22 %), medan 3 % uppger att de lämnar sin dagskassa (MarkTrack 2003). 
 Enligt vår analys har småföretagare inte några särskilda behov av grundläggande betaltjänster som hänger samman med dem som grupp utan deras behov är snarare geografiskt betingat. Den tjänst som småföretagare är i störst behov av, och som endast kan hante- ras via bankkontor, servicebox eller värdetransport, är dagskasse- hantering. En majoritet av Svensk Handels och Sveriges Hotell och Restaurang Förbunds (SHR) medlemmar har och vill ha daglig in- sättning av dagskassor. En försämrad tillgänglighet till inlämnings- ställen leder sannolikt till ökade säkerhetsrisker för den enskilde företagaren. Samtidigt måste hänsyn tas till att varje näringsverk- 
 235 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 samhet som utgångspunkt måste bära sina egna kostnader. Proble- men anses därför vara begränsade till orter där kommersiella alter- nativ saknas eller där det skulle bli orimligt dyrt att anlita t.ex. vär- deföretag på rent kommersiella villkor. 
 Utredningens förslag innebär en omställning för småföretagare på orter med tillgång till kommersiella alternativ. Dessa kunder kommer i framtiden att vara hänvisade till bankernas kontorsnät för att göra manuella kassaärenden samt till serviceboxar etc. för avlämning av dagskassor. De kan också välja att gå över till alterna- tiva tjänster såsom brevgiro, Internet, bankomater etc. där de flesta banktjänster kan hanteras. Småföretagare som finns i gles- och landsbygd där kommersiella alternativ saknas kommer att få till- gång till grundläggande betaltjänster inklusive dagskassehantering via den upphandling som staten ansvarar för. Detta säkerställer att det även i fortsättningen kommer att vara möjligt att driva företag i lands- och glesbygd med tillgång till en god service inom rimligt avstånd. 
 En fråga som kan ställas är vad konsekvensen blir om det kom- mersiella alternativ som finns på en ort inte är intresserad av att ta emot dagskassor. Detta kan bli en konsekvens av utredningens förslag, men risken bedöms som liten då det i dag finns flera alter- nativ till hantering av dagskassor på marknaden både i form av ban- ker och värdeföretag. Utredningen förslag säkerställer dessutom att upphandlingen av grundläggande betaltjänster görs i områden där kommersiella alternativ saknas. I övriga områden förutsätts att när- heten till ett kommersiellt alternativ är rimligt. Det ingår dessutom i utredningens förslag att Konsumentverket bl.a. skall bevaka till- gängligheten till de grundläggande betaltjänsterna efter upphand- lingen och årligen redovisa detta. Om ett missförhållande, liknande det som beskrivits ovan, skulle påtalas bedömer utredningen att en sådan ort skulle omfattas av statens ansvar och att dagskassehan- teringen därmed skulle ingå i den upphandling som Post- och tele- styrelsen genomför. 
 236 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 8.2 
  
 Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet 
  
 Utredningens förslag innebär att hela eller delar av Svensk Kassa- service AB kommer att avvecklas, beroende på om Posten AB fin- ner det kommersiellt motiverat att tillhandahålla betaltjänster i sitt serviceutbud eller inte. 
 Om hela Svensk Kassaservice avvecklas innebär det att ca 1 600 anställda över hela landet förlorar sina arbeten. Personalen inom Svensk Kassaservice och tidigare på de gamla postkontoren har under många år verkat under kontinuerliga kontorsnedläggningar med personalnedskärningar som följd. Svensk Kassaservice har även beslutat om ytterligare nedläggningar av kontor som kommer att verkställas under perioden  
 2004–2005. 
  
 En avveckling av Svensk Kassaservice bör sättas i relation till de konsekvenser en fortsatt drift av verksamheten enligt nuvarande uppdrag kan medföra. Då våra beräkningar i basscenariot visar att bolaget även i framtiden kommer att gå med förlust och sannolik- heten för ett ökat statligt anslag är liten, medför detta att Postens kapital kommer att belastas negativ. Detta kan sannolikt leda till omstruktureringar inom  
 Posten-koncernen 
  som helhet för att und- vika att den finansiella situationen försämras ytterligare. Då trans- aktionsvolymerna antas minska med ca 15 % per år den kommande femårsperioden kommer det inte heller vara ekonomiskt försvar- bart att upprätthålla den infrastruktur som basscenariot anger. Detta i sig kommer att leda till att Svensk Kassaservice verksamhet måste anpassas till en vikande efterfrågan, med avveckling av servi- ceställen och personal som följd. 
 Ur ett annat perspektiv innebär utredningens förslag troligtvis att arbetstillfällen i lands- och glesbygd kan bevaras. Om t.ex. livs- medels- eller bensinhandlare blir ombud för en upphandlad service på orter där kommersiella alternativ saknas får de ytterligare en tjänst i sitt utbud. Detta kan locka fler kunder till butiken och därmed öka handlarens chans till överlevnad. Handlare på mindre orter verkar i en konkurrensutsatt miljö och måste värja sig mot både etablering av stormarknader och i vissa områden ett vikande befolkningsunderlag. 
 Det kan hävdas att den offentliga servicen i delar av landet för- sämras då utredningens förslag innebär en geografisk begränsning av statens ansvar för grundläggande betaltjänster till områden som saknar kommersiella alternativ. Samtidigt har utredningen konsta- 
 237 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 terat att det är orimligt att staten tar ansvar för en rikstäckande infrastruktur med kontinuerligt sjunkande volymerna pga. ändrat beteende. Utredningen anser att på de orter där det är kommersiellt motiverat att bedriva verksamhet får banker och andra kreditinsti- tut sörja för att en god service upprätthålls. 
  
 8.3 
  
 Kostnader för staten och förslag till finansiering 
  
 Staten ersätter för närvarande Posten AB med 400 miljoner kronor (mnkr) per år för bolagets åtagande om en rikstäckande kassaser- vice. Men Svensk Kassaservice AB och därmed Postens kostnad för åtagandet överstiger detta anslag. Detta gör att staten som ägare av Posten dessutom har en indirekt kostnad för den grundläggande kassaservicen då Svensk Kassaservice och tidigare Posten Försälj- ning har gått med förlust under många år. Kontinuerliga omstruk- tureringar har gjorts av verksamheten, vilket har belastat Postens resultaträkning och därmed dess egna kapital. Detta har under perioden  
 1999–2003 
  inneburit att Posten har belastats med ca 300 mnkr per år i verksamhetsförlust och ca 180 mnkr per år i om- struktureringskostnader. 
 Om inga förändringar görs av Postens nuvarande uppdrag kom- mer kostnaderna för perioden  
 2004–2008 
  att utvecklas enligt den prognos som basscenariot anger, vilken redovisas nedan. 
  
 Tabell 8.1.  
 Utvecklingen av Svensk Kassaservice AB:s verksamhet under perioden  
 2004–2008 
  enligt basscenariot 
  
 År/mnkr 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2006 
  
 2008 
  
 Summa 
  
 Verksamhetsförlust 
  
 510 
  
 420 
  
 400 
  
 500 
  
 570 
  
 2400 
  
 Omstruktureringskostnader 
  
 160 
  
 120 
  
 170 
  
 0 
  
 0 
  
 450 
  
 Summa kostnad 
  
 670 
  
 540 
  
 570 
  
 500 
  
 570 
  
 2850 
  
 Källa 
 : Svensk Kassaservice, Capgemini. 
 En oförändrad situation innebär att verksamhetsförlusten per år beräknas uppgå till mellan 400 mnkr och 570 mnkr (exklusive stat- ligt anslag), vilket skall sättas i relation till Postens nuvarande anslag på 400 mnkr per år. Utöver detta kommer beslutade kostna- der för nedläggningar av serviceställen att uppgå till 450 mnkr under perioden  
 2004–2006. 
  Sannolikt kommer ytterligare nedlägg- ningar att vara nödvändiga under åren  
 2007–2008 
  för att inte verk- 
 238 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 samhetsförlusterna i Svensk Kassaservice skall urholka Postens finansiella situation, något som kan vara svårt inom nuvarande uppdrag. Alternativet är att höja det statliga anslaget så att Posten får full kostnadstäckning för att driva verksamheten vidare. 
 Utredningens förslag kommer att innebära en lägre kostnad för staten på längre sikt samt medföra en större flexibilitet att anpassa uppdragets omfattning efter den pågående strukturomvandlingen inom de finansiella tjänsterna och därmed kundernas efterfrågan. Enligt utredningens förslag får Post- och telestyrelsen i uppdrag att upphandla de grundläggande betaltjänsterna. Uppdrag att vidta förberedelser för avtal skall gälla från och med den 1 juli 2005. Upphandlingen skall vara avslutad och avtal börja gälla från och med tidigast den 1 januari 2006 och senast den 1 juli samma år. Ut- över upphandlingen föreslås ett antal kompletterande åtgärder som syftar till att stärka konsumenternas ställning på den finansiella marknaden. Nedan beskrivs förslagets konsekvenser med utgångs- punkt i den föreslagna tidsplanen. Beräkningarna bygger på vårt antagande om att Posten inte väljer att fortsätta erbjuda betal- tjänster genom Svensk Kassaservice. 
 Under åren 2004 och 2005 fortsätter Posten genom dotterbola- get Svensk Kassaservice att bedriva verksamheten enligt nuvarande uppdrag. Post- och telestyrelsen startar den 1 juli 2005 arbetet med upphandlingen av de grundläggande betaltjänsterna. En särskild utredare utses av regeringen vilken påbörjar arbetet med att nå en branschöverenskommelse med bankerna om tillgång till vissa betaltjänster som tilläggstjänster till ett transaktionskonto. 
 Under år 2006 utvecklar och implementerar den/de aktörer som vunnit upphandlingen de grundläggande betaltjänsterna. Senast den 1 juli 2006 skall detta arbete vara färdigställt. Under samma period avvecklar Svensk Kassaservice sin verksamhet och Konsumentver- ket genomför i samarbete med Svensk Kassaservice, avtalsbankerna (Nordea, Föreningssparbanken och Länsförsäkringar Bank) samt olika intresseorganisationer en informations- och utbildningskam- panj som riktar sig mot nuvarande kunder och framförallt de skyddsvärda grupperna. Riksgäldskontoret bistår under samma period Migrationsverket i att förhandla fram en ny lösning för ut- betalningar av dagersättning till asylsökande. 
 Från år 2007 och framåt, beroende på avtalens längd med de parter som vunnit upphandlingen, löper avtalen om grundläggande betaltjänster. Konsumentverket följer årligen upp resultatet av upphandlingen i förhållande till det mål som finns med upphand- 
 239 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 ling av de grundläggande betaltjänsterna, dvs. att garantera alla medborgare en god tillgänglighet till grundläggande betaltjänster oavsett boendeort. Post- och telestyrelsen följer parallellt upp att parterna uppfyller villkoren i avtalen. De finansiella konsekven- serna redovisas i nedanstående tabell. 
  
 Tabell 8.2.  
 Finansiella konsekvenser av utredningens förslag under perioden  
 2004–2008 
  
 År /mnkr 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2006 
  
 2008 
  
 Summa 
  
 Svensk Kassaservice 
  
 Verksamhetsförlust 
  
 510 
  
 420 
  
 200 
  
 - 
  
 - 
  
 1130 
  
 Omstruktureringskostnader 
  
 160 
  
 120 
  
 1070 
  
 - 
  
 - 
  
 1350 
  
 Summa kostnad 
  
 670 
  
 540 
  
 1270 
  
 - 
  
 - 
  
 2480 
  
 År /mnkr 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2006 
  
 2008 
  
 Summa 
  
 Upphandlingskostnad 
  
 - 
  
 - 
  
 200-300 
  
 200-300 
  
 200-300 
  
 600-900 
  
 Särskilda åtgärder 
  
 IT-investeringar 
  
 - 
  
 - 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 3 
  
 Kampanjkostnader 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 Summa kostnad 
  
 223-323 
  
 200-300 
  
 200-300 
  
 623-923 
  
 Källa 
 : Svensk Kassaservice, Capgemini, Utredningens egen analys. 
 Då utredningens förslag föreslås börja gälla under år 2006 uppstår kostnader för nuvarande verksamheten i Svensk Kassaservice under perioden  
 2004–2005 
  enligt gällande affärsplan. Som tidigare om- nämnts är det svårt att exakt beräkna kostnaden för en upphandling som avgörs i förhandling mellan parterna. Med utgångspunkt i det beräknade upphandlingsscenariot (S3) och diskussioner med olika aktörer uppskattar vi att kostnaden för utredningens förslag uppgår till mellan 200 mnkr och 300 mnkr per år. Under år 2006 återfinns också en engångskostnad på 3 mnkr för investeringar i  
 IT-stöd 
  av- seende uppföljningsuppdraget samt 20 mnkr som avser informa- tions- och utbildningskampanjen vid övergången från Svensk Kassaservice till upphandling. Båda dessa kostnadsposter är hän- förliga till Konsumentverkets uppdrag. Riksgäldskontoret antas kunna utföra sitt uppdrag enligt utredningens förslag inom nuva- rande finansiella ramar. 
 240 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 Utredningens förslag medför engångskostnader under år 2006 då Svensk Kassaservice verksamhet avvecklas och de upphandlade betaltjänsterna lanseras. Men redan år 2009 ger utredningens för- slag en positiv effekt då den ackumulerade kostnaden för staten under perioden  
 2004–2009 
  blir lägre jämfört med att driva verk- samheten vidare enligt nuvarande uppdrag. Från år 2010 och framåt blir kostnaden för staten betydligt lägre och kommer årligen att uppgå till mellan 200 mnkr och 300 mnkr beroende på avtalens längd. 
 Staten ger i dag ett anslag på 400 mnkr per år till Posten. Detta bör fortsatt utgå under åren 2004 och 2005. Då riksdagen beslutat om propositionen om grundläggande betaltjänster ger regeringen Post- och telestyrelsen i uppdrag att genomföra upphandlingen i enlighet med propositionens inriktning. I budgetpropositionen för år 2006 föreslår regeringen den nya nivån på anslaget som från och med år 2006 skall täcka kostnaden för de upphandlade betaltjäns- terna. 
 Hur de verksamhetsförluster och omstruktureringskostnader som uppstår i Svensk Kassaservice under perioden  
 2004–2006 
  skall hanteras anser utredningen är en fråga för ägaren. Dessa kostnader har historiskt belastat Postens egna kapital, och därmed staten indi- rekt som ägare av Posten. Då verksamhetens negativa resultat har varit kända för Posten har avsättningar gjorts under tidigare år för framtida verksamhetsförluster och omstruktureringskostnader. Dessa avsättningar uppgick vid bokslutet per den 31 december 2003 till 604 mnkr avseende verksamhetsförluster och till 969 mnkr avseende omstruktureringskostnader. Det bör vara möjligt att använda dessa avsättningar för att täcka de kostnader som uppstår under perioden  
 2004–2006 
  för avvecklingen av Svensk Kassaservice. 
  
 8.4 
  
 Konsekvenser för kommunerna 
  
 De konsekvenser som kan identifieras för kommunerna generellt är att Svensk Kassaservice serviceställen sannolikt läggs ned om inte Posten AB finner det kommersiellt motiverat att upprätthålla verk- samheten. Detta innebär sannolikt att Svensk Kassaservice service- ställen kommer att försvinna. Boende på landsbygden kommer att ha fortsatt tillgång till grundläggande betaltjänster, genom Post- och telestyrelsens upphandling, där det saknas kommersiell service. 
 241 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 Vår behovsanalys har visat att det i storstäderna finns god till- gång till fysiska alternativ för att uträtta kassaserviceärenden, då storbankerna har ett utbrett kontorsnät med kontor som erbjuder samma tjänster som Svensk Kassaservice. Som komplement finns även god tillgång till andra alternativa kanaler som t.ex. uttags- automater och butiker för att göra kontantuttag. Tillgången till Internet och Internetanvändningen är också högre i storstäderna än i övriga delar av landet, vilket gör att alternativ som Internetbank har hög potential i storstadsregionerna. 
 Detsamma gäller i de flesta andra städer och tätorter i Sverige där det finns alternativ till Svensk Kassaservice i form av bankernas kontorsnät. Det finns också tillgång till uttagsautomater och buti- ker som erbjuder uttagsmöjligheter för dem som har kontokort. Tillgången till Internet är visserligen något lägre än riksgenom- snittet men detta bör inte tillmätas någon avgörande betydelse då tillgången till Internet i dessa områden förväntas öka. 
 Utredningen konstaterar att den goda tillgången till kommersi- ella kanaler i storstäderna, städer och tätorter gör att behovet av Svensk Kassaservice är mycket begränsat. En statligt garanterad infrastruktur bedöms därför inte vara avgörande för att kunderna skall kunna utföra sina bankärenden. Upphandlingen är avsedd att täcka det behov som finns och som inte tillgodoses av marknaden. 
  
 8.5 
  
 Samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt 
  
 En självklar utgångspunkt bör vara att alla – eller i vart fall så gott som alla – i samhället har behov av att kunna utföra betalningar på ett enkelt och effektivt sätt. Den tekniska utvecklingen har ökat tillgängligheten till betaltjänster för de grupper i samhället som har tillgång till de nya betalningssätten, såsom brevgiro, kontokort samt telefon- och Internetbank. Dessa tjänster är också betydligt billigare för kunden än manuella tjänster. Genom att ändra om- fattningen av statens ansvar från en grundläggande kassaservice baserad på huvudsakligen manuell betjäning till grundläggande betaltjänster bör det samtidigt åstadkommas att staten tar ett ansvar för att se till att alla grupper i samhället får tillgång till enkla och effektiva betaltjänster. 
 I denna del är det således fråga om en utökning av statens ansvar i förhållande till i dag. 
 242 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 Utredningens förslag om upphandling av grundläggande betal- tjänster öppnar för att nya aktörer kan komma in på den finansiella marknaden, och att den ekonomiska strukturen i glesbygdsområ- den kan komma att förändras. Utöver de omställningar som sker i de områden där tjänsterna handlas upp innebär förslaget även en överflyttning av kunder till bankernas nätverk på de orter där det idag finns ett kommersiellt alternativ. 
 De senaste tio åren har det skett dramatiska förändringar på den finansiella marknaden vad gäller utveckling av nya tjänster. Det finns idag en god tillgång till tjänster som är enklare och mer kost- nadseffektiva för både kunderna, kreditinstituten och samhället, jämfört med kassaservice. Denna utveckling gör att de resursstarka personerna snabbt går över till alternativa betalningssätt medan personer med svagare ekonomi är hänvisade till eller väljer att använda den dyrare kassaservicen. Utredningens förslag kommer att påskynda övergången till alternativa tjänster såsom brevgiro, kontokort och Internetbank, vilket kommer att medföra att alltfler utnyttjar de samhällsekonomiskt fördelaktiga och kostnadseffek- tiva betalsystemen. Samtidigt kommer en fortsatt tillgång till grundläggande betaltjänster att garanteras via upphandlingen för boende i områden utan kommersiella alternativ. Sannolikt kan till- gänglighet och servicenivå förbättras då nya aktörer får tillträde till marknaden med innovativa idéer och en infrastruktur byggd i huvudsak för andra ändamål än kassaservice. 
 Utredningens förslag kan också påverka resmönstren i olika regioner beroende på hur närhet och tillgänglighet till ett service- ställe förändras efter en genomförd upphandling. Det är dock svårt att bedöma hur denna förändring kommer att ske och hur den kommer att påverka de olika regionerna. 
  
 8.6 
  
 Regionalpolitiska konsekvenser 
  
 Det övergripande målet för den regionala utvecklingspolitiken är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med en god servicenivå i alla delar av landet. 
 Med väl fungerande lokala arbetsmarknadsregioner avses att de är så attraktiva för människor och företag att det är möjligt att ta till vara den potential och livskraft som finns i alla regioner. Med hållbar avses att politiken skall bidra till att nuvarande och kom- mande generationer kan erbjudas sunda ekonomiska, sociala och 
 243 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 ekologiska förhållanden. Med en god servicenivå i alla delar av landet avses att insatserna skall bidra till att människor och företag i alla delar av landet skall ha tillgång till såväl kommersiell som offentlig service i tillräcklig omfattning. 
 Statens viktigaste roll är att skapa goda grundförutsättningar – nödvändiga strukturer för en hållbar tillväxt och en god servicenivå i alla delar av landet. 
 Utvecklingen inom betaltjänstområdet har medfört att det har vuxit fram ett brett utbud av olika tjänster. Dessa karakteriseras av att kunderna har möjlighet att sköta sina bankärenden oberoende om de har tillgång till ett bank eller kassaservicekontor. Exempel på detta är brevgiro, Internetbank och kontokort. Denna utveckling har gynnat konsumenter i hela landet, men boende i lands- och glesbygd har kanske haft den relativt sett största fördelen då de tidigare hade svårt att få tillgång till betaltjänster inom rimligt av- stånd. Utvecklingen inom betaltjänstområdet har således varit positiv ur ett regionalpolitiskt perspektiv. 
 Utredningens förslag säkerställer att behovet av grundläggande betaltjänster ur ett regionalt perspektiv tillgodoses, då tjänsterna kommer att upphandlas i områden som saknar kommersiella alter- nativ. 
  
 8.7 
  
 Konsekvenser för brottslighet och det brottsförebyggande arbetet 
  
 Utredningens förslag kommer att innebära strukturförändringar på den finansiella marknaden då en betydande del av de transaktioner som nu hanteras av Svensk Kassaservice kommer att flyttas över till framförallt bankernas kontorsnät samt i viss mån till butiker. Då en stor andel av transaktionerna hos Svensk Kassaservice härrör sig till Nordea/Postgirot kommer en viss överflyttning att ske till ICA- butikerna eftersom ICA och Nordea har slutit ett uppdragsavtal. Avtalet innebär att Collins kunder har möjlighet att göra kon- tantuttag på upp till 2000 kronor per tillfälle med hjälp av sitt bankkort direkt i  
 ICA-butikens 
  kassa. 
 Detta innebär att det totala antalet bank- och kassaservicekontor som hanterar kontanter i samhället kommer att minska, men att de kvarvarande bankkontoren i vissa områden troligtvis kommer att hantera större volymer av kontanter (förutsatt att volymen av kontanter är konstant). Det mesta tyder på att en minskning av 
 244 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 kontantvolymen kommer att ske på längre sikt då alltfler väljer att använda elektroniska lösningar. Men för att inte rånrisken på enskilda bankkontor skall öka kommer en mer regelbunden hämt- ning av kontanter att vara nödvändig. Detta torde inte utgöra något problem då bankerna redan i dag har avtal med värdetransport- företag för hantering av kontanter. 
 Vad gäller ett ökat uttag av kontanter i butik finns det inget som tyder på att detta skulle leda till en högre säkerhetsrisk, snarare tvärtom då butikerna har möjlighet att minska volymen av kon- tanter i kassan. 
 En avveckling av Svensk Kassaservice kontor kommer att på- skynda övergången till alternativa tjänster såsom brevgiro, konto- kort och Internetbank, vilket i sig leder till ett minskat utrymme för transaktioner som inte går att spåra. Därmed försämras möjlig- heterna för den svarta sektorn att utföra vissa typer av olagliga transaktioner. Utredningens förslag kan därför leda till en begräns- ning av den ekonomiska brottsligheten. 
 Utredningens förslag gällande upphandling av betaltjänster i om- råden som saknar kommersiella alternativ bedöms inte heller det få några utökade konsekvenser för brottsligheten eller det brottsföre- byggande arbetet. Redan idag finns Svensk Kassaservice represente- rade på dessa orter och i landsbygden och över 75 % av servicestäl- lena drivs i partnerregi med t.ex. livsmedelsbutiken (vanligtvis ICA eller Coop), bensinhandlaren eller tobaksaffären som ombud (avser år 2003). Vid en upphandling är det inte orimligt att anta att en stor del av att dessa fortsatt kommer att vara ombud, men att huvud- mannen kommer att vara en annan. Detsamma gäller kassaservicen via lantbrevbäringen, som också är en tjänst som redan idag tillhan- dahålls. 
 Det som kan medföra en ökad säkerhetsrisk för ombuden är att det statliga åtagandet och därmed upphandlingen endast omfattar betaltjänster, inklusive uttag på vissa värdehandlingar, jämfört med i dag då även insättningar och uttag på bankkonto med avi omfat- tas. Detta kan medföra att ombuden får ett större inflöde av kon- tanter i verksamheten jämfört med i dag, utan möjlighet till ett ut- flöde av kontanter i motsvarande utsträckning då uttagsmöjlighe- terna begränsas till kontantuttag via kontokort, check eller utbetal- ningskort. Detta kan leda till att ombudens kontantkassor blir något högre. 
 Det blir den upphandlande myndighetens ansvar att tillsammans med den part som lägger ett anbud om utförande av hela eller delar 
 245 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2004:52 
  
 av tjänsten att se till att en hög säkerhetsnivå kan upprätthållas. Viktiga aspekter som bör beaktas är behov av försäkringar, kassa- skåp, mer regelbunden upphämtning av kontanter,  
 IT-säkerhet 
  osv. 
 Vad gäller småföretag med dagskassor kommer deras behov att hanteras antingen via den befintliga infrastrukturen på marknaden, dvs. banker eller värdeföretag, eller av den aktör som via upphand- ling får i uppdrag att ombesörja dagskassehanteringen. Företagets geografiska placering kommer att avgöra valet aktör. 
  
 8.8 
  
 Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män 
  
 Utredningens förslag kan påverka förutsättningarna för jämställd- het mellan män och kvinnor negativt. Förslaget innebär att statens ansvar begränsas till områden som saknar kommersiella alternativ och att marknaden därutöver får tillgodose behoven av kassaser- vice, vilket kan försämra tillgängligheten till närmaste serviceställe. Detta kan påverka flera grupper negativt, men kanske främst pen- sionärer som kan få längre avstånd till ett serviceställe för att ut- rätta sina kassaärenden och som samtidigt kan ha svårt att förflytta sig på egen hand. En majoritet av de äldre pensionärerna är kvin- nor, varav många saknar körkort och/eller tillgång till egen bil. 
 En ytterligare risk ur ett jämställdhetsperspektiv är att om Svensk Kassaservice AB avvecklas kan upp till 1 600 personer mista sin anställning. En övervägande majoritet av de anställda inom Svensk Kassaservice är kvinnor som har en ålder över ca 55 år. För dessa kvinnor, som i många fall har en lång anställningstid i Posten, förutsätts att Posten kan erbjuda stöd och andra lämpliga insatser inom ramen för sitt pågående omstruktureringsarbete. 
 246 
 Litteraturförteckning 
 Allgårdh, Cox m.fl., EU och  
 EG-rätten, 
  3 uppl., Norstedts Tryckeri AB, Sthlm 1999. 
 Hodge, Garcia, Regional befolkningsomfördelning bland unga och gamla, Institutet för framtidsstudier 2003:13. 
 Arbetsställen per postnummer, Undersökning beställd av Post- och kassaserviceutredningen och utförd av SCB, 2004. 
 Bank och Finansstatistik, Bankföreningen, 2002. 
 Bank of International Settlement, Red Book 2003. 
 Bankerna 2003 enligt Svenskt Kvalitetsindex, Svenska Bank- föreningen. 
 Betaltjänster för alla, Konsumentverket, Rapport 2001:13. 
 Betaltjänster och kundrörlighet, Finansinspektionen, 17 september 1998. 
 BGC AB, årsredovisning 2002. 
 BNP i OECD området, Konjunkturinstitutet, 2003. 
 Den svenska finansmarknaden 2003, Sveriges Riksbank. 
 Fakta om gles- och landsbygd, Glesbygdsverket, 2003. 
 Fakta om handeln i Sverige, Svensk Handel, 2004. 
 FFFS 2001:8, Finansinspektionen. 
 247 
  
 Litteraturförteckning 
  
 SOU 2004:52 
  
 Finanssektorns stabilitet 2003, Finansinspektionen, 
 Dnr  
 03-6480-601. 
  
 Företagspresentation, Svensk Kassaservice,  
 2003-10-09. 
  
 Grundläggande kassaservice i Sverige, Post- och telestyrelsen,  
 PTS-ER-2003:37, 
  2003. 
 Bailey, Higgins m.fl., Offentlig upphandling, uppl. 1:2, 
 Norstedts Tryckeri AB. 
 Information Society Statistics – Pocketbook 2003, Eurostat, 2003. 
 Internetbankkunder i Bankföreningens medlemsbanker, Svenska Bankföreningen, juni 2003. 
 Crawford, King, Rekordgenerationen slår till igen, Konsultförlaget 2001, Kairos Future AB. 
 Konjunkturbedömning, Handels utredningsinstitut, 2003:4. 
 Kontantförsörjningen i Sverige – struktur, roller och ansvar, Sveriges Riksbank, Dnr  
 2002-146-DIR. 
  
 Korpi, Martinez, Regionala obalanser – ett demografiskt perspektiv, Institutet för framtidsstudier 2003:1. 
 Kortanvändning och attityder, Point, 2003. 
 Marktrack, Kundundersökning, Mistat AB på uppdrag av Svensk Kassaservice AB, Telefonintervjuer med ca 1200 personer som säger sig besöka Svensk Kassaservice och som representerar allmänheten eller ett företag, mars 2004. 
 Marktrack, Kundundersökning, Mistat AB på uppdrag av Svensk Kassaservice AB, Telefonintervjuer med ca 1000 personer som säger sig besöka Svensk Kassaservice och som representerar allmänheten eller ett företag, november 2003. 
 Nygren, Johnson och Schmitt,  
 Thompson, 
  Det enkelriktade Sverige, TCO, 2001. 
 248 
  
 SOU 2004:52 
  
 Litteraturförteckning 
  
 Penning- och valutapolitik, Sveriges Riksbank 2001:4. 
 Penning- och valutapolitik, Sveriges Riksbank 2003:2. 
 Privatpersoners användning av datorer och Internet 2003, SCB 2004. 
 Riksbanken, Den svenska finansmarknaden, 2003. 
 Statistik om Stockholm, Utrednings och Statistik Kontoret 
 Stockholm Stad, Nr: S 2003:15. 
 Statistisk årsbok, SCB, 2004. 
 Sveriges framtida befolkning, Demografiska rapporter 2003:05 samt Demografiska rapporter 2003:04, SCB. 
 Temo – Undersökning av befolkningens post- och kassaservice- vanor, Post- och Telestyrelsen, 2004. 
 The Banking´s Changing Dynamics, The Boston Consulting 
 Group, 8/03. 
 Årsbok 2003, Glesbygdsverket, 2003. 
 Material från Internetsidor 
 Konsumenternas Bank- och Finansbyrå 
 www.konsumentbankbyran.se 
 Svenska Bankföreningen 
 www.bankforeningen.se 
 Bankgirot 
 www.bankgirot.se 
 Nordea 
 www.nordea.se 
 Postgirot 
 www.postgirot.se 
 249 
  
 Litteraturförteckning 
  
 SOU 2004:52 
  
 Privatgirot 
 www.privatgirot.se 
 Statistiska Centralbyrån SCB www.scb.se 
 250 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Ny reglering av postverksamhet och 
  
 Dir. 
  
 behov av statliga insatser för den 
  
 2003:117 
  
 grundläggande kassaservicen 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 9 oktober 2003 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare tillkallas för att dels utreda hur postverksam- het bör regleras, dels behovet av statliga insatser för den grund- läggande kassaservicen. 
 Utredaren skall 
  
 beskriva postmarknaden samt göra en samhällsekonomisk analys av effekterna av liberaliseringen av postmarknaden, 
  
 analysera det politiska målet för postområdet och utvärdera regleringen och myndighetsansvaret på postmarknaden samt bedöma om lagstiftningen och myndighetsansvarets utform- ning är ägnade att säkerställa att det postpolitiska målet nås, samt 
  
 om det behövs föreslå förändringar i lagstiftning, det postpoli- tiska målet och myndighetsansvaret. 
  
 Utredaren skall vidare 
  
 analysera och bedöma samhällets behov av en grundläggande kassaservice och utifrån bedömningen ta ställning till om staten bör fortsätta att ha nuvarande ansvar för servicen, 
  
 ta ställning till om det är Posten som bör tillhandahålla kassa- servicen och, om så inte bedöms vara fallet, föreslå andra former för att säkerställa tillhandahållandet av kassaservicen och ange vilken lagstiftning som krävs för ändamålet, samt 
  
 bedöma kostnaderna för en framtida lösning som är godtagbar ur ett samhällsekonomiskt och konkurrensrättsligt perspektiv och som tillgodoser rimliga krav på tillgänglighet. 
  
 251 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 Postservice 
 Liberaliseringen av postmarknaden 
 Reglering som innebär öppnande av marknader syftar till att uppnå samhällsekonomiska vinster genom att släppa fram nya idéer och nya företag på marknaden och bidra till att samhällets resurser utnyttjas effektivt. Konkurrens är således inte något självändamål utan ett medel för att skapa ett ökat och mer varierat utbud av varor och tjänster till lägre priser och högre kvalitet, till nytta för konsumenterna. En fungerande konkurrens kräver alltid ett grund- läggande regelverk i form av lagar och andra bestämmelser som sätter gränser för aktörernas beteenden på marknaden. När det gäller marknader som nyligen har öppnats för konkurrens kan det behövas särskilda regler, utöver de generella konkurrensreglerna, i syfte att säkerställa att marknaden utvecklas i önskvärd riktning. Erfarenheten, såväl svensk som internationell, visar dock att regel- reformeringar så gott som alltid även följs av oförutsedda effekter. 
 Syftet med avskaffandet av brevmonopolet var att öppna mark- naden för fri konkurrens för att därigenom skapa en effektiv post- verksamhet till rimliga priser. Att gå från en marknad med en aktör till en särreglerad öppen marknad med konkurrens har dock visat sig innebära vissa problem på postmarknaden. 
 Liberaliseringen har gett upphov till positiva effekter men de bedöms inte fullt ut ha fått genomslag för konsumentkollektivet. Aktörerna på den svenska postmarknaden utgörs idag av Posten AB (publ) (Posten), CityMail Sweden AB och ett drygt  
 30-tal 
  mindre postoperatörer. Posten är alltjämt den helt dominerande aktören på marknaden och konkurrenssituationen på postmark- naden bedöms skifta dels mellan olika marknadssegment, dels geo- grafiskt. Generellt kan dock konstateras att antalet operatörer på marknaden minskar samt att det förefaller svårt för operatörerna att få lönsamhet i verksamheten. En beskrivning av postmarknaden och en förutsättningslös analys av vilka samhällsekonomiska effek- ter liberaliseringen av postmarknaden har medfört bör därför göras. 
 Politiska mål, reglering och myndigheternas roller 
 Enligt det  
 postpolitiska  
 målet, fastslaget i postlagen (1993:1684) skall det finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet som inne- bär att alla kan ta emot brev och andra adresserade försändelser 
 252 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 1 
  
 som väger högst tjugo kilo. Det skall finnas en möjlighet för alla att få sådana försändelser befordrade till rimliga priser samt försäkrade och kvitterade av mottagaren. Dessutom skall enstaka försändelser befordras till enhetliga priser. 
 Enligt postlagen krävs tillstånd för att få bedriva postverksam- het. Tillstånd får förenas med villkor om skyldighet för tillstånds- havaren att tillhandahålla en s.k. samhällsomfattande posttjänst. En samhällsomfattande posttjänst innefattar just de krav på postverk- samheten som det postpolitiska målet beskriver. Posten är den ope- ratör i landet som enligt sina tillståndsvillkor skall tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst. Det utgår inte någon ersättning från staten till Posten för detta. 
 Post- och telestyrelsen (PTS) är tillsynsmyndighet för efterlev- naden av postlagen och fick 1997 ett sektorsansvar på postområdet som innebär att myndigheten bl.a. skall följa utvecklingen på post- området och bevaka att posttjänsten motsvarar samhällets behov. Någon konkurrensfrämjande roll har dock inte myndigheten och i regeringens proposition Statens ansvar på postområdet (prop. 1997/98:127) uttalades särskilt att myndigheten inte skall ha en generell konkurrensfrämjande roll på postområdet. 
 Inom Europa pågår ett arbete för att skapa en gemensam inre marknad för posttjänster. Det är idag endast Sverige och Finland som helt har liberaliserat sina respektive marknader. Det ursprung- liga liberaliseringsdirektivet på postområdet, Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemen- samma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna, ändra- des genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytter- ligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen. De nu antagna ändringarna i postdirektivet slår bl.a. fast en tidsplan inne- hållande en gradvis liberalisering av marknaden under 2003 till 2006. Kommissionen skall därefter senast den 31 december 2006 överlämna en rapport tillsammans med ett förslag till Europaparla- mentet och rådet som, om den finner det lämpligt, bekräftar år 2009 som ett slutdatum för genomförandet av en gemensam inre marknad för posttjänster. 
  
 Konkurrenspolitiken  
 skall vara grundad på ett konsumentper- spektiv och skall bidra till modernisering och utveckling av sam- hället genom effektiva och öppna marknader som släpper fram nya idéer, nya företag och produkter. 
 253 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 Konkurrenslagen (1993:20) (KL), som trädde i kraft den 1 juli 1993, är generell och omfattar alla sektorer, således även postsek- torn. KL bygger på samma principer som gäller på  
 EU-nivå 
  och innehåller två grundläggande förbud. Det ena förbudet avser kon- kurrensbegränsande samarbete mellan företag som har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden, eller som ger ett sådant resultat. Enligt det andra för- budet är företag som har en dominerande ställning på marknaden förbjudna att missbruka sin dominerande ställning. 
 Det är Konkurrensverket som är central myndighet för konkur- rensfrågor. Verket har till uppgift att arbeta för en effektiv konkur- rens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna. Konkurrensverket har bl.a. i uppgift att aktivt tillämpa KL för att hindra skadliga konkurrensbegränsningar. 
 Både konkurrenslagstiftningen och postlagstiftningen är tillämp- lig på postmarknaden för att säkerställa att en fungerande marknad uppnås. Trots detta uppfattar de nya aktörerna att det finns kon- kurrensproblem som gör det svårt att bedriva verksamhet på post- marknaden. PTS har även inkommit till regeringen med rapporten Nio år med postlagstiftningen – en utvärdering och tar där upp vissa frågor som myndigheten anser behöver utredas närmare. Dessa är bl.a. en bestämmelse för eftersändning liknande den som i dag finns för regleringen av tillgången till anläggningar för post- överlämning i 16 a § postlagen, en förändring av definitionen av postverksamhet i 3 § postlagen om marknadens utveckling så krä- ver, möjligheter för operatörer att få tillgång till delar av den domi- nerande operatörens distributionsnät, samt en konkurrensfräm- jande roll för PTS på postområdet. 
 Den nuvarande regleringen och dess tillämpning av de ansvariga myndigheterna samt deras inbördes uppgiftsfördelning behöver analyseras för att utreda om det föreligger brister i något avseende och hur dessa eventuella brister i så fall lämpligen kan avhjälpas. 
 Några frågor i postlagstiftningen av särskilt intresse 
 Postförordningen (1993:1709) föreskriver att den som tillhanda- håller en samhällsomfattande posttjänst inte får höja normalportot per kalenderår mer än förändringen i konsumentprisindex. Denna form av pristak infördes 1997 och syftet är att skydda konsumen- ter, främst de grupper som inte har något alternativ till Posten, mot 
 254 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 1 
  
 allt för kraftiga prishöjningar. Samtidigt skall pristaket ge Posten utrymme att ta ut ett pris som motsvarar kostnaderna för tjänsten. Det bör utredas om dessa syften uppnås med nuvarande reglering. 
 Enligt postlagen skall befordran av adresserade tidningar och tid- skrifter ske till kostnadsbaserade priser eftersom den ingår som en del i den samhällsomfattande posttjänsten. I en granskningsrapport från PTS av den 27 mars 2003 anser myndigheten att Postens senaste prishöjning av Posttidningar A inte är rimlig och inte heller är kostnadsbaserad. Posten har i ett yttrande till regeringen uppgett att bolaget historiskt sett har hållit låga priser på tidningsdistribu- tionen men att bolaget i dagens ekonomiska läge inte längre har möjlighet att ha ett underskott på tjänsten och därför är tvingat att höja priserna mer än kostnadsutvecklingen mätt som utvecklingen av konsumentprisindex. 
 Det finns i dag ett antal postoperatörer som har tillstånd att bedriva postverksamhet men som aldrig har startat sin verksamhet. Det kan förekomma att någon av dessa utnyttjar de rättigheter som tillståndet medför utan att bedriva någon sådan verksamhet som tillståndet berättigar till. I dag finns det ingen möjlighet för PTS att återkalla ett tillstånd i en sådan situation. 
 Sammanfattning av skälen till en översyn av postområdet 
  
 Utvecklingen på postmarknaden bör utvärderas i ett samhälls- ekonomiskt perspektiv för att avgöra om syftet med liberali- seringen har uppnåtts. 
  
 Det bör undersökas om det finns kvarvarande hinder för att syftet med liberaliseringen skall kunna uppnås och utredas om nuvarande lagstiftning är ändamålsenlig och om förändringar behövs för att skapa förutsättningar för att säkerställa att post- marknaden utvecklas på önskvärt sätt. 
  
 Myndigheternas uppgifter och roller bör utredas i syfte att säkerställa en ändamålsenlig och kostnadseffektiv myndighets- organisation för att främja konkurrens på postområdet. 
  
 Frågorna om prisreglering i form av ett pristak på normal- portot, kostnader och priser för tidnings- och tidskriftsdistri- bution och avsaknaden av en möjlighet för tillsynsmyndigheten att återkalla tillstånd för operatörer som inte bedriver någon postverksamhet bör särskilt belysas. 
  
 255 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 Den grundläggande kassaservicen 
 Det politiska målet för den grundläggande kassaservicen är att alla i hela landet skall ha möjlighet att verkställa och ta emot betalningar till enhetliga priser. 
 Av 1 a § postlagen framgick tidigare att det skulle finnas en kassaservice i hela landet. Statens ansvar säkerställdes genom ett avtal mellan staten och Posten, vari Posten påtog sig skyldigheten att tillhandahålla en grundläggande kassaservice till alla kunder i hela landet. I mars 1998 ansåg regeringen att det fanns anledning att tillsätta en särskild utredare med uppgift att överväga olika alternativ till den gällande ordningen och i december 1998 över- lämnade Betalserviceutredningen sitt betänkande Kassaservice (SOU 1998:159). Utredningens förslag innebar förenklat att kassaservicen inte längre skulle vara en statlig angelägenhet utan skötas av mark- naden. Länsstyrelsen skulle dock kunna stödja kassaservicen på regional nivå där så behövdes. I budgetpropositionen för 2001 (prop. 2000/01:1) informerades dock riksdagen om att regeringen inte avsåg att genomföra Betalserviceutredningens förslag. Som ett led i den vidare beredningen av frågan utarbetades inom Regerings- kansliet (Näringsdepartementet) promemorian Grundläggande kassa- service. Därefter fattade regeringen den 11 oktober 2001 beslut om proposition om grundläggande kassaservice som ligger till grund för den nu gällande lagen (prop. 2001/02:34, bet. 2001/02:TU1, rskr. 2001/02:125). 
 Lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice (kassaservice- lagen) trädde i kraft den 1 januari 2002. Av lagen följer att det är det statligt ägda bolag som också har till uppgift att genomföra röst- mottagning enligt 11 kap. vallagen (1997:157) som skall tillhandahålla en grundläggande kassaservice. Hänvisningen syftar på Posten AB och det är i dag Postens dotterbolag Svensk Kassaservice AB som sköter kassaservicen och agerar som ombud för de banker som bolaget har avtal med. Bankerna står enligt bankrörelselagen (1987:617) under till- syn av Finansinspektionen. PTS har således ingen tillsynsfunktion över kassaservicen som sådan men skall enligt kassaservicelagen och förord- ningen (1997:401) med instruktion för Post- och telestyrelsen bevaka att kassaservicen motsvarar samhällets behov. 
 Svensk Kassaservice använder sig av ett distributionsnät för sina tjänster som på de allra flesta ställen är skiljt från postservicen. Kassaservice tillhandahålls genom ett antal serviceställen över hela landet, varav en del är egna kontor och en del är hos samarbetande 
 256 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 1 
  
 företag. Därutöver erbjuds också kassaservice genom lantbrev- bärare. 
 Svensk Kassaservice erbjuder delvis samma tjänster som bank- sektorn med den avgörande skillnaden att bolaget inte bedriver någon egen bankverksamhet med kontoföring utan endast agerar ombud för de banker som bolaget har slutit avtal med. De tjänster som tillhandahålls är betalning av räkningar, kontantuttag samt insättningar och uttag på konton. Det finns i dag ett flertal alter- nativ till Svensk Kassaservice, t.ex. banker, dagligvarukedjor med kassahantering genom kontokort, bankomater, betalkort, telefon- och Internetbank, autogiro och giro. De banker som Svensk Kassa- service i dag har avtal med är Nordea, Föreningssparbanken, Läns- försäkringar bank och GE Capital Bank. 
 Andelen av Sveriges befolkning som använder sig av Svensk Kassaservices tjänster minskar för varje år. Fler och fler går över till att t.ex. använda Internet för att utföra sina bankärenden. Antalet transaktioner som utförs på Svensk Kassaservice minskar enligt Posten i genomsnitt med ca 18 % per år. 
 Glesbygdsverket har i sin redovisning av utvecklingen av offent- lig service i gles- och landsbygdsområden år 2002 påpekat att kassa- servicen är mycket viktig för småföretagare i glesbygd. Myndig- heten menar dock att det finns problem för lanthandeln med dagskassehantering som är kopplade till bl.a. försäkringsvillkor och avgiftssystem. 
 Staten betalar en ersättning om 400 miljoner kronor per år till Posten för att bolaget skall tillhandahålla kassaservicen. Denna ersättning avser att täcka underskottet för de serviceställen som inte är kommersiellt motiverade och där det inte heller finns andra alternativ. Svensk Kassaservice har därutöver ett bokfört under- skott om ca 260 miljoner kronor för 2002. 
 Under 2003 har Posten fattat beslut om att vidta åtgärder för att uppnå ett nollresultat i kassaserviceverksamheten 2005. De åtgärder som vidtas är bl.a. stängningar av kontor, personalneddragningar, prishöjningar och omförhandlingar av avtal om ersättning från banker. Dessa åtgärder är enligt Posten endast en kortsiktig lösning och bolaget menar att kostnaderna kommer att öka i ett längre per- spektiv. 
 Den snabba utvecklingen när det gäller marknadssituationen för kassaservicetjänster gör det nödvändigt att utreda det statliga åtagandet och statens krav på den aktör som skall tillhandahålla kassaservicen i förhållande till det reella behov som finns. De ökade 
 257 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 kostnaderna till följd av den minskade efterfrågan av tjänsterna kräver också att formerna för tillhandahållandet av den grundlägg- ande kassaservicen ses över för att kostnaderna skall kunna anpas- sas till en efterfrågan som förändras över tiden. 
 Uppdraget 
 Postservice 
 Utredaren skall göra en övergripande beskrivning av postmark- nadens utveckling och olika marknadssegment vad beträffar bl.a. dess aktörer, tjänster, priser, volymer, geografiska förhållanden och teknisk påverkan samt marknadsandelar. Beskrivningen skall om möjligt inbegripa utvecklingstendenser. I beskrivningen skall även ingå en sammanfattning av den pågående utvecklingen inom EU och de nordiska länderna. 
 Utredaren skall vidare göra en samhällsekonomisk analys av libe- raliseringen av postmarknaden. Därvid bör analyseras effekterna med avseende på prisnivåer, tillgänglighet, servicenivå och tillträdet av nya företag på marknaden. Förekommande skillnader i effek- terna för olika regioner i landet skall uppmärksammas, liksom effekter för gles- och landsbygdsområden. 
 Utifrån den samhällsekonomiska analysen skall utredaren utreda eventuella brister i nuvarande lagstiftning som hindrar att mark- naden utvecklas i önskvärd riktning. Utredaren skall i detta sam- manhang utvärdera ansvariga myndigheters nuvarande tillämpning av lagstiftningen, deras inbördes uppdelning av ansvaret för post- marknaden samt myndigheternas aktivitet på området för att där- vid utreda om nuvarande ordning är ändamålsenlig och kostnads- effektiv. Utredaren skall även utvärdera eventuella ytterligare fak- torer som kan ha hindrat eller påverkat marknadens utveckling. 
 På detta underlag skall utredaren analysera det befintliga poli- tiska målet för postområdet och vid behov föreslå förändringar av detta. Utredaren skall vidare ange vilken lagstiftning som behövs för att säkerställa att detta mål nås. Kund- och konsumentper- spektivet skall vara vägledande för utredarens eventuella förslag. 
 I det politiska målet för postområdet skall det ingå att alla skall ha tillgång till en posttjänst av hög kvalitet och till rimliga priser. Vidare skall postmarknaden karakteriseras av en effektiv konkur- 
 258 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 1 
  
 rens mellan flera aktörer som tillsammans kan erbjuda ett brett urval av posttjänster. 
 Utredaren skall också bedöma om myndighetsorganisationen behöver förändras och i sådant fall föreslå en lämplig uppdelning av myndighetsansvaret samt de förändrade befogenheter som kan följa av detta. 
 Utredaren skall i sitt arbete särskilt ta ställning till och om lämp- ligt föreslå 
  
 – 
  
 en bestämmelse för reglering av eftersändning av adresserade försändelser, 
  
 – 
  
 en förändring av definitionen av postverksamhet i 3 § postlagen om marknadens utveckling så kräver, 
  
 – 
  
 möjligheter för operatörer att få tillgång till delar av den domi- nerande operatörens distributionsnät, samt 
  
 – 
  
 en konkurrensfrämjande roll för Post- och telestyrelsen på postområdet. 
  
 Några frågor i postlagstiftningen som särskilt skall belysas 
 Utredaren skall analysera prisregleringen vad gäller enstaka över- nattbefordrade frimärkta brev som väger upp till 500 gram. Utreda- ren skall definiera vilka skyddsvärda grupper i samhället som har behov av ett pristak och föreslå en ändamålsenlig konstruktion av pristaket. Utredaren skall även beskriva konsekvenserna av en eventuell avveckling av prisregleringen. Om förslaget ger upphov till sådana negativa ekonomiska konsekvenser för den aktör som träffas av regleringen att kompensation bör övervägas skall även förslag lämnas till hur denna kan utformas. 
 Utredaren skall beskriva och analysera marknaden för befordran av tidningar och tidskrifter i Sverige, inklusive kostnader och priser för distributionen och göra en jämförelse med de övriga nordiska länderna. Utredaren skall särskilt beskriva och analysera möjlighe- terna till samdistribution av adresserade tidningar och tidskrifter och övriga adresserade försändelser. Utredaren skall om det är lämpligt föreslå förändringar i regelverket för att skapa förutsätt- ningar för samdistribution. 
 Utredaren skall ta ställning till och om lämpligt föreslå en bestämmelse i postlagen som medför att ett tillstånd kan återkallas av tillsynsmyndigheten om operatören inte bedriver någon post- verksamhet. 
 259 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 Den grundläggande kassaservicen 
 Utredaren skall analysera och bedöma samhällets behov av och kostnader för en grundläggande kassaservice historiskt sett, i dag och i framtiden. Utredaren skall redovisa hur kostnader och intäk- ter för den grundläggande kassaservicen har utvecklats under de senaste fem åren. Utifrån denna bedömning skall utredaren ta ställ- ning till om staten skall fortsätta att ha ansvar i nuvarande omfatt- ning för den grundläggande kassaservicen. Utredaren skall i sådant fall bedöma om det även i fortsättningen skall vara Posten som till- handahåller kassaservicen i landet eller, om lämpligt, föreslå en annan lösning och den lagstiftning som lösningen kräver. Om utre- daren finner att det även i fortsättningen skall vara Posten som helt eller delvis tillhandahåller kassaservicen skall utredaren analysera statens nuvarande krav på Posten och föreslå de framtida formerna för hur tillhandahållandet av kassaservicen skall säkerställas samt ange vilken lagstiftning som krävs för ändamålet. Utredaren skall bedöma kostnaderna för att uppfylla de aktuella behoven. Kost- naderna skall redovisas med fördelning på olika tjänster och regioner i landet. 
 Det övergripande målet för utredaren skall vara att finna en lös- ning som är godtagbar i ett samhällsekonomiskt och konkurrens- rättsligt perspektiv och som tillgodoser rimliga krav på tillgänglig- het. Utredaren skall särskilt ta ställning till 
  
 – 
  
 om statens ansvar för kassaservicen skall begränsas till de orter där det inte är kommersiellt motiverat att bedriva kassaservice- verksamhet och där det inte heller finns några andra alternativ, 
  
 – 
  
 problemen med dagskassehantering i gles- och landsbygd och föreslå vilka åtgärder som kan vidtas för att lösa dessa problem, samt 
  
 – 
  
 behovet och utformningen av en ändamålsenlig tillsyn och bevakning av samhällets behov av grundläggande kassaservice. 
  
 Övrigt 
 Utredaren skall i den mån utredningen lägger fram förslag som står i strid med de befintliga politiska målen för post- och kassaservice, lägga fram förslag till nya mål. 
 Utredaren skall i sitt arbete beakta att utredningen innehåller två delar som rör två olika områden, dels postservice, dels kassaservice. 
 260 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 1 
  
 Dessa delar skall behandlas var för sig i största möjliga utsträck- ning. 
 Utredaren skall i sitt arbete ta hänsyn till möjligheterna för allmänheten att kunna förtidsrösta (poströsta).Utredaren skall ta hänsyn till Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997, senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002, om gemen- samma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna. 
 Utredaren skall vid översynen av kassaservicen beakta kom- missionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980, senast ändrat genom direktiv 2000/52/EG av den 26 juli 2000, om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga före- tag, vilket stadgar att separat redovisning skall upprättas för statligt finansierad och annan konkurrensutsatt verksamhet. 
 Utredaren skall beakta EG:s regler även i övrigt om statstöd och tjänster i allmänhetens ekonomiska intresse. 
 Utredarens förslag till ändring av lagstiftning skall innefatta för- slag till författningstext. 
 Utredaren skall anlägga ett jämställdhets- och miljöperspektiv på de förslag som läggs fram i möjligaste mån. 
 Utredaren skall ha möjlighet att ta upp de ytterligare frågor som denne anser behöver övervägas inom ramen för uppdraget. 
 Utredningsarbetet 
 Utredaren skall samråda med representanter för organisationer och företag inom området samt med berörda myndigheter. 
 Utredaren skall göra en konsekvensanalys i ett samhällsekono- miskt perspektiv av samtliga förslag som läggs fram. Därvid skall eventuella effekter för enskilda särskilt utpekade aktörer och för statsbudgeten redovisas. 
 Utredaren skall även beakta konsekvenserna av föreslagen lag- stiftning för små företags villkor, i enlighet med 15 § kommittéför- ordningen (1998:1474). Utredaren skall härvid samråda med När- ingslivets Nämnd för Regelgranskning. 
 Utredaren skall ta hänsyn till det uppdrag som 2003 års vallagskommitté har såvitt avser ansvaret för förtidsröstningen (dir. 2003:37). 
 261 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2004:52 
  
 Resultatet av PTS uppdrag i regleringsbrevet för 2003 för myn- digheten att utreda kassaservicen med en redovisning den 1 okto- ber 2003 skall ingå som underlag för utredaren. Utredaren skall även ta ställning till de eventuella förslag som PTS lägger fram. 
 Utredaren skall uppmärksamma redan befintliga analyser på området bl.a. PTS rapporter Nio år med postlagstiftningen – en utvärdering, Den samhällsomfattande posttjänsten och Gransk- ningsrapport om Postens prissättning för befordran av adresserade tidskrifter. 
 Utredaren skall redovisa ett delbetänkande om den grundlägg- ande kassaservicen senast den 1 maj 2004 och ett slutbetänkande med resterande del av uppdraget senast den 1 november 2004. 
 (Näringsdepartementet) 
 262 
 Bilaga 2 
 Anmälda intressenter till Post- och Kassaserviceutredningens 
 (N 2003:09) hearing  
 2004-03-10 
  
 Organisation 
  
 Att: 
  
 Capgemini 
  
 Martinez 
  
 Burnett 
  
 Miller 
  
 West 
  
 DFL/Kuponginlösen 
  
 Ross 
  
 Morris 
  
 Finansinspektionen 
  
 Jackson 
  
 Folkrörelserådet 
  
 Williams 
  
 Hela Sverige ska leva! 
  
 Föreningen  
 Landsbygds-handelns 
  
 Sanchez 
  
 Främjande 
  
 Bowman 
  
 Glesbygdsverket 
  
 Griffin 
  
 Handelsanställdas Förbund 
  
 Little 
  
 ICA Bank 
  
 Baker 
  
 Miller ICA Nyheter 
  
 Konsumentverket 
  
 Moody 
  
 Livsmedelshandlarförbundet 
  
 Brown 
  
 LRF 
  
 Stanton 
  
 Länsförsäkringar Bank 
  
 White 
  
 Riley 
  
 Migrationsverket 
  
 Robinson 
  
 Blackburn 
  
 Nordea 
  
 Wilson 
  
 Smith 
  
 Wood 
  
 263 
  
 Medina 
  
 Doyle 
  
 Joseph 
  
 Alvarez 
  
 Becker Sanchez  
  
 Taylor 
  
  Dixon 
  
 Cooper 
  
 Guerrero 
  
 Brooks 
  
 Ward 
  
 Perez 
  
 Conway Lender 
  
 Sullivan 
  
 Keller Schmitt Wilson 
  
 Parker 
  
 Ibarra White Molina 
  
 Ordf. Rubio 
  
 Sekr. Parker 
  
 Evans 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2004:52 
  
 Näringsdepartementet 
 Näringsdepartementet – enheten för statligt ägande 
 Pensionärernas Riksorganisation (PRO) 
 Mata (Politiskt sakkunnig) 
 Fischer (ITFoU) 
 Cantrell Cruz 
  
 Melton sekreterare/trafikutskottets s- Andrade grupp 
 Post- och kassaserviceutredningen Patterson N2003:9 
 Post- och telestyrelsen (PTS) 
 Posten / Svensk Kassaservice 
 Regelutredningen 
 Riksbanken 
 Riksdagsledamot (m) 
 Riksdagsledamot (v) 
 Riksförsäkringsverket 
 Riksgäldskontoret 
 Saco 
 Samarbetsorgan för etniska organi- sationer i Sverige (SIOS) 
 Seko Post 
 SmåKom 
 264 
  
 SOU 2004:52 
  
 Bilaga 2 
  
 ST Post 
 Statskontoret 
 Svensk Handel 
 Svenska Bankföreningen 
 Svenska Kommunförbundet/ Land- stingsförbundet Enheten för tillväxt och regional utveckling 
 Sveriges Pensionärsförbund (SPF) 
 Tidningsutgivarna 
 Vallagskommittén 
 Valmyndigheten 
  
 Welch 
  Robles 
 Roberts 
 Lopez 
 Shannon 
 Wright 
 Gonzales 
 Booker 
 Erickson 
 Thomas 
 Gray 
  
 MoralesVivan Nilsson 
 265 
 Bilaga 3 
 Prognos för volymutvecklingen per tjänst 
 Betalningstransaktioner 
 Behovsanalysen pekar på att det fortfarande är en bit kvar ner till det antal personer som inte har något alternativ till att hantera sina betalningar via manuell kassaservice och detta gör att nuvarande minskningstakt sannolikt kommer att fortsätta. De alternativ som finns för att betala sina räkningar innebär oftast lika snabb eller snabbare service till betydligt lägre kostnader vilket fler och fler upptäcker. 
 Den mest realistiska bedömningen är en fortsatt minskning av antalet transaktioner som ligger i nivå med den historiska ut- vecklingen, dvs. med 17 % per år. Detta innebär att år 2008 kom- mer antalet transaktioner hos Svensk Kassaservice att uppgå till ca 9,1 miljoner givet allt annat lika och att på hela marknaden hanteras ca 14 miljoner transaktioner. 
 I de fortsatta analyserna hanteras parallellt med huvudhypotesen två kompletterande hypoteser för att kontrollera känsligheten i resultatet. Den ena hypotesen innebär att minskningen blir något lägre: 12 % per år. Detta skulle resultera i 12,1 miljoner transak- tioner vid utgången av 2008. Den andra hypotesen innebär en något snabbare minskning av betalningstransaktionerna: 22 % per år. I detta fall skulle transaktionerna 2008 uppgå till 6,6 miljoner stycken 
 267 
  
 Prognos för volymutvecklingen per tjänst 
  
 SOU 2004:52 
  
 Prognos antal betalningstransaktioner fram till 2008 
 60 
  
 50 
  
 49 
  
 40 
  
 40 
  
 34 
  
 30 
  
 29 
  
 20 
  
 23 
  
 19 
  
 20 
  
 18 
  
 18 
  
 16 
  
 16 
  
 14 
  
 14 
  
 13 
  
 12 
  
 10 
  
 11 
  
 11 
  
 9 
  
 9 
  
 7 
  
 0 
  
 1999 
  
 0 
  
 01 
  
 2 
  
 03 
  
 2004p 
  
 p 
  
 2006p 
  
 p 
  
 p 
  
 200 
  
 2 
  
 200 
  
 2 
  
 0 
  
 5 
  
 0 
  
 7 
  
 2008 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Anm: p efter årtal betyder prognos. 
  
 Källa:  
 Capgemini. 
  
  Nuvarande 
  
  Långsam 
  
  Snabb 
 Insättningar och uttag på konto 
 Insättning och uttag på konto kan idag ske på konto i Förenings- Sparbanken, Nordea, Länsförsäkringar Bank och GE Capital Bank. Antalet banktransaktioner har genomsnittligt minskat med 14 % hos Svensk Kassaservice under den senaste femårsperioden och den mest realistiska bedömningen är att minskning fortsätter i samma takt. Detta innebär att år 2008 kommer ca 9,4 miljoner transak- tioner att hanteras hos Svensk Kassaservice givet allt annat lika och att det på hela marknaden hanteras ca 18 miljoner transaktioner. 
 268 
  
 SOU 2004:52 
  
 Prognos för volymutvecklingen per tjänst 
  
 Prognos antal insättningar och uttag från konton fram till 2008 
 40 
 35 
 30 
 37 
  
  35 
 28 
 25 
 20 
 15 
 10 
 5 
 0 
  
 23 
  
 Trolig 
  
 20 
  
 Långsam 
  
 18 
  
 17 
  
 Snabb 
  
 16 
  
 17 
  
 15 
  
 15 
  
 14 
  
 13 
  
 13 
  
 12 
  
 11 
  
 11 
  
 9 
  
 9 
  
 7 
  
 999 
  
 000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2 
  
 04p 
  
 2005p 
  
 20 
  
 20 
  
 07p 
  
 20 
  
 08p 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 6p 
  
 Anm: p efter årtal betyder prognos. 
  
 Källa:  
 Capgemini. 
 I de fortsatta analyserna hanteras parallellt med huvudhypotesen två kompletterande hypoteser för att kontrollera känsligheten i resultatet. Den ena hypotesen innebär att minskningen blir något lägre: 9 % per år. Detta skulle resultera i ca 12 miljoner trans- aktioner vid utgången av 2008. Den andra hypotesen innebär en något snabbare minskning av betalningstransaktionerna: 19 % per år. I detta fall skulle transaktionerna 2008 uppgå till 7,0 miljoner. 
 Dagskassehanteringen 
 Behovsanalysen visade på att kontanter kommer att finnas kvar under överskådlig tid och att företag med dagskassor kommer att ha ett fortsatt behov av att lämna in dem. Idag finns ca 16 500 företag i branscher som hanterar dagskassor på orter där det inte finns något bankalternativ (SCB). För Svensk Kassaservice har antalet dagskassetransaktioner minskat med i genomsnitt ca 12 % per år sedan 1999 och den mest realistiska bedömningen är en fortsatt minskning av antalet transaktioner som ligger i nivå med 
 269 
  
 Prognos för volymutvecklingen per tjänst 
  
 SOU 2004:52 
  
 detta. Huvudhypotesen är en fortsatt minskning med 12 % per år. Detta innebär att det år 2008 kommer att utföras ca 910 000 dagskasseinsättningar hos Svensk Kassaservice givet allt annat lika. 
 Prognos antal betalningstransaktioner fram till 2008 
 3,5 
  
 3 
  
 2,93 
  
 2,5 
  
 2,63 
  
 2,37 
  
 2 
  
 1,98 
  
 Trolig 
  
 1,72 
  
 1,6 
  
 1,49 
  
 Långsam 
  
 1,5 
  
 Snabb 
  
 1,51 
  
 1,38 
  
 1,43 
  
 1,33 
  
 1,29 
  
 1,17 
  
 1,2 
  
 1,18 
  
 1 
  
 1,03 
  
 0,98 
  
 0,91 
  
 0,82 
  
 0,68 
  
 0,5 
  
 0 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2 
  
 2003 
  
 2004p 
  
 20 
  
 p 
  
 p 
  
 p 
  
 20 
  
 p 
  
 05 
  
 2006 
  
 2007 
  
 08 
  
 002 
  
 Anm: p efter årtal betyder prognos. 
  
 Källa:  
 Capgemini. 
 I de fortsatta analyserna hanteras parallellt med huvudhypotesen två kompletterande hypoteser för att kontrollera känsligheten i resultatet. Den ena hypotesen innebär att minskningen blir något lägre: 7 % per år. Detta skulle resultera i 1,2 miljoner transaktioner vid utgången av 2008. Den andra hypotesen innebär en något snabbare minskning av betalningstransaktionerna: 17 % per år. I detta fall skulle transaktionerna 2008 uppgå till 680 000 stycken. 
 270 
  
 Statens offentliga utredningar 2004 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Ett nationellt program om person- säkerhet. Ju. 
  
 2. 
  
 Vem tjänar på att arbeta? Bilaga 14 till Långtidsutredningen 2003/04. Fi. 
  
 3. 
  
 Tvång och förändring. Rättssäkerhet, vårdens innehåll och eftervård. 
  
 + Bilagor. S. 
  
 4. 
  
 Förnybara fordonsbränslen. Nationellt mål för 2005 och hur tillgängligheten av dessa bränslen kan ökas. M. 
  
 5. 
  
 Från klassificering till urval. En översyn av Totalförsvarets pliktverk. Fö. 
  
 6. 
  
 Översyn av personuppgiftslagen. Ju. 
  
 7. 
  
 Ledningsrätt. Ju. 
  
 8. 
  
 Folkbildning och lärande med ITK- stöd – en antologi om flexibelt lärande i folkhögskolor och studieförbund. U. 
  
 9. 
  
 Bokpriskommissionens fjärde del- rapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter IV. Ku. 
  
 10. 
  
 Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen. N. 
  
 11. 
  
 Sveriges ekonomi – utsikter till 2020. 
  
 Bilaga  
 1–2 
  till Långtidsutredningen 2003/04. Fi. 
  
 12. 
  
 Patientskadelagen och läkemedels- försäkringen – en översyn. S. 
  
 13. 
  
 Samhällets insatser mot hiv/STI 
  
 – att möta förändring. S. 
  
 14. 
  
 Det ofullständiga pusslet. Behovet 
  
 av att utveckla den ekonomiska styrningen och samordningen när det gäller länsstyrelserna. Fi. 
  
 15. 
  
 Tolkförmedling. Kvalitet registrering tillsyn. Ju. 
  
 16. 
  
 Digital Radio. Ku. 
  
 17. 
  
 Turistfrämjande för ökad tillväxt. N. 
  
 18. 
  
 Brottsförebyggande kunskaps- utveckling. Ju. 
  
 19. 
  
 Långtidsutredningen 2003/04. Fi. 
  
 20. 
  
 Genetik, integritet och etik. S. 
  
 21. 
  
 Egenförsörjning eller bidrags- försörjning? Invandrarna, arbets- marknaden och välfärdsstaten. Ju. 
  
 22. 
  
 Allmänhetens insyn i partiers och val- kandidaters intäkter. Ju. 
  
 23. 
  
 Från verksförordning till myndighets- förordning. Fi. 
  
 24. 
  
 Utlandstjänstens villkor. Arbetsvillkor, ersättningssystem och skatteregler för statligt anställda under utlandsstatione- ring. UD. 
  
 25. 
  
 Informera om samhällets säkerhet. Fö. 
  
 26. 
  
 Arbetstid vid vägtransporter – förslag till ny lag. N. 
  
 27. 
  
 En Ny Doktorsutbildning – kraft- samling för excellens och tillväxt. U. 
  
 28. 
  
 Hyressättning av vissa ändamåls- byggnader. Fi. 
  
 29. 
  
 Tre vägar till den öppna högskolan. U. 
  
 30. 
  
 Folkbildning i brytningstid 
  
 – en utvärdering av studieförbund och folkhögskolor. U. 
  
 31. 
  
 Flyktingskap och könsrelaterad för- följelse. UD. 
  
 32. 
  
 Informationssäkerhet i Sverige och internationellt – en översikt. Fö. 
  
 33. 
  
 Kunskap för integration. Om makt i skola och utbildning i mångfaldens Sverige. Ju. 
  
 34. 
  
 Regional utveckling – utsikter till 2020. Bilaga 3 till Långtidsutredningen 2003/04. Fi. 
  
 35. 
  
 Utan timplan – med målen i sikte. U. 
  
 36. 
  
 Reformerade egendomsskatter. Fi. 
  
 37. 
  
 Miljöbalkens sanktionssystem och hänsynsregler. M. 
  
 38. 
  
 Alternativ för miljöbalkens prövnings- organisation. M. 
  
 39. 
  
 Nytt regelverk för marksänd digital- TV. Ku. 
  
 40. 
  
 Kortare instanskedja och ökad samord- ning. Alternativ för plan- och bygg- lagens prövningsorganisation. M. 
  
 41. 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut. En översyn. Fö. 
  
 42. 
  
 Lärare, forskare och läkare – tre kompetenser i en befattning. U. 
  
 43. 
  
 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. N. 
  
 44. 
  
 Kan vi räkna med de äldre? Bilaga 5 till Långtidsutredningen 2003/04. Fi. 
  
 45. 
  
 Nationaldagen – ny helgdag. Ju. 
  
 46. 
  
 Svensk kod för bolagsstyrning. Förslag från Kodgruppen. Ju. 
  
 47. 
  
 Näringslivet och förtroendet. + Bilagedel. Ju. 
  
 48. 
  
 Kategorisering och integration. Om föreställda identiteter i politik, forskning, media och vardag. Ju. 
  
 49. 
  
 Engagemang, mångfald och integra tion. Om möjligheter och hinder för politisk jämlikhet. Ju. 
  
 50. 
  
 Skolans ansvar för kränkningar av elever. U. 
  
 51. 
  
 Vem får vara med? En belysning av folkbildningens relation till icke del- tagarna. U. 
  
 52. 
  
 Samhällets behov av betaltjänster. N. 
  
 Statens offentliga utredningar 2004 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Ett nationellt program om personsäkerhet. [1] 
 Översyn av personuppgiftslagen. [6] Ledningsrätt. [7] 
 Tolkförmedling. Kvalitet registrering tillsyn. [15] 
 Brottsförebyggande kunskapsutveckling. [18] 
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten. [21] 
 Allmänhetens insyn i partiers och val- kandidaters intäkter. [22] 
 Kunskap för integration. Om makt i skola och utbildning i mångfaldens Sverige. [33] 
 Nationaldagen – ny helgdag. [45] 
 Svensk kod för bolagsstyrning. Förslag från Kodgruppen. [46] 
 Näringslivet och förtroendet. + Bilagedel. [47] 
 Kategorisering och integration. Om före- ställda identiteter i politik, forskning, media, och vardag. [48] 
 Engagemang, mångfald och integration. Om möjligheter och hinder för politisk jämlikhet. [49] 
 Utrikesdepartementet 
 Utlandstjänstens villkor. Arbetsvillkor, ersättningssystem och skatteregler för statligt anställda under utlandsstatione- ring. [24] 
 Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse. [31] 
 Försvarsdepartementet 
 Från klassificering till urval. En översyn av Totalförsvarets pliktverk. [5] 
 Informera om samhällets säkerhet. [25] Informationssäkerhet i Sverige och 
 internationellt – en översikt. [32] 
 Totalförsvarets forskningsinstitut. En översyn. [41] 
 Socialdepartementet 
 Tvång och förändring. Rättssäkerhet, vårdens innehåll och eftervård. 
 + Bilagor. [3] 
 Patientskadelagen och läkemedels- försäkringen – en översyn. [12] 
 Samhällets insatser mot hiv/STI – att möta förändring. [13] 
 Genetik, integritet och etik. [20] 
 Finansdepartementet 
 Vem tjänar på att arbeta? Bilaga 14 till Långtidsutredningen 2003/04. [2] 
 Sveriges ekonomi – utsikter till 2020. 
 Bilaga  
 1–2 
  till Långtidsutredningen 2003/04. [11] 
 Det ofullständiga pusslet. Behovet av att utveckla den ekonomiska styrningen och samordningen när det gäller läns- styrelserna. [14] 
 Långtidsutredningen 2003/04. [19] Från verksförordning till myndighets- 
 förordning. [23] Hyressättning av vissa ändamåls- 
 byggnader. [28] 
 Regional utveckling – utsikter till 2020. 
 Bilaga 3 till Långtidsutredningen 2003/04. [34] 
  
 Reformerade egendomsskatter. [36] 
 Kan vi räkna med de äldre? Bilaga 5 till Långtidsutredningen 2003/04. [44] 
 Utbildningsdepartementet 
 Folkbildning och lärande med  
 ITK-stöd 
  
 – en antologi om flexibelt lärande i folk- högskolor och studieförbund. [8] 
 En Ny Doktorsutbildning – kraftsamling för excellens och tillväxt. [27] 
 Tre vägar till den öppna högskolan. [29] Folkbildning i brytningstid 
 – en utvärdering av studieförbund och folkhögskolor. [30] 
 Utan timplan – med målen i sikte. [35] 
 Lärare, forskare och läkare – 
 tre kompetenser i en befattning. [42] Skolans ansvar för kränkningar av elever. 
 [50] 
 Vem får vara med? En belysning av folkbildningens relation till icke del- tagarna. [51] 
 Kulturdepartementet 
 Bokpriskommissionens fjärde delrapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter IV. [9] 
 Digital Radio. [16] 
 Nytt regelverk för marksänd  
 digital-TV. 
  [39] 
 Miljödepartementet 
 Förnybara fordonsbränslen. Nationellt mål för 2005 och hur tillgängligheten av dessa bränslen kan ökas. [4] 
 Miljöbalkens sanktionssystem och hänsynsregler. [37] 
 Alternativ för miljöbalkens prövnings- organisation. [38] 
 Kortare instanskedja och ökad samord- ning. Alternativ för plan- och bygg- lagens prövningsorganisation. [40] 
 Näringsdepartementet 
 Rätten till skadestånd enligt konkurrens- lagen. [10] 
 Turistfrämjande för ökad tillväxt. [17] 
 Arbetstid vid vägtransporter – förslag till ny lag. [26] 
 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. [43] Samhällets behov av betaltjänster. [52]