Till statsrådet och chefen för 
 Kulturdepartementet 
 Regeringen beslutade den 29 augusti 2002 att tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av de statliga insatserna för internationell kulturverksamhet. Enligt direktiven (se bil.1) skulle utredaren redovisa sitt arbete senast den 31 oktober 2003. 
 Som särskild utredare förordnades från den 29 augusti 2002 landshövdingen i Dalarnas län Lynch. 
 Som experter i utredningsarbetet förordnades från den 12 november 2002: författaren Pearson, ordförande i KLYS landsarkivarien vid Landsarkivet i Lund Brown; kanslirådet vid Kulturdepartementet Bryant; avdelningsdirektören vid Konstnärsnämnden  
 Scott; departementssekretera- ren vid Utbildningsdepartementet Sweeney; internationella sekreteraren vid Riksantikvarieämbetet Mcpherson; press- chefen vid Utrikesdepartementet Harvey; enhetschefen vid Sida Lena Johansson Blomstrand; verkställande direktören vid Svenska Filminstitutet Åse Kleveland; enhetschefen vid Svenska institutet Hernandez; departementsrådet vid Utrikesdepartementet  
 (UD-EIM) 
  Pruitt 
  och avdelningschefen vid Statens kulturråd Murphy. Den 7 januari 2003 förordnades vidare överintendenten vid Statens museer för världskultur Compton; 
  direktören vid Rikskonserter Brown och konsulenten för mångkultur vid Länsmusiken i Stockholms län Teshome Wondimu. 
 Som utredningens huvudsekreterare förordnades från den 9 september 2002 kanslirådet vid Kulturdepartementet Hans Enflo. Som biträdande huvudsekreterare förordnades från den 2 september 2002 kanslirådet vid Utrikesdepartementet Kelly. I utredningens sekretariat har kanslisekreteraren vid Utrikesdepartementet Hardin tjänstgjort sedan den 7 februari 2003. 
 Missiv SOU 2003:121 
 Redaktionell bearbetning har gjorts av redaktören Gonzalez, som har stått till utredningens förfogande från den 29 september 2003. 
 Den 9 oktober 2003 beviljades utredaren förlängd tid till den 16 december 2003. 
 Utredningen (Ku 2002:3) överlämnar härmed sitt betänkande Internationella kulturutredningen 2003 (SOU 2003:121). Utred- ningen har därmed avslutat sitt arbete. 
 Stockholm i december 2003 
 Lynch 
 Hans Enflo 
 Kelly 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 19 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 27 
  
 1 
  
 Förslag till förordning om stöd för internationell 
  
 kulturverksamhet från Internationella kulturfonden; ........... 
  
 27 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1988:676) med instruktion för Statens kulturråd;................ 
  
 30 
  
 1 
  
 Uppdraget ................................................................. 
  
 31 
  
 1.1 
  
 Omfattning och avgränsning av området............................... 
  
 31 
  
 1.2 
  
 Så har Hicks arbetat ..................................................................... 
  
 33 
  
 2 
  
 Tidigare utredningar ................................................... 
  
 35 
  
 3 
  
 Mål, riktlinjer och strategi ........................................... 
  
 37 
  
 3.1 
  
 Mål ............................................................................................ 
  
 37 
  
 3.2 
  
 Riktlinjer................................................................................... 
  
 40 
  
 3.3 
  
 Strategi...................................................................................... 
  
 43 
  
 4 
  
 Utvecklingen i vår omvärld .......................................... 
  
 45 
  
 4.1 
  
 Utrikespolitiska förhållanden ................................................. 
  
 45 
  
 4.2 
  
 Informationsteknologi och internationell rörlighet .............. 
  
 47 
  
 7 
 Innehåll SOU 2003:121 
  
 4.3 
  
 Internationell kulturpolitik...................................................... 
  
 53 
  
 4.4 
  
 Kommentarer............................................................................ 
  
 55 
  
 5 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv........................... 
  
 57 
  
 5.1 
  
 Utrikespolitik ........................................................................... 
  
 57 
  
 5.2 
  
 Näringsliv.................................................................................. 
  
 58 
  
 5.3 
  
 Kultur 
  
 ........................................................................................ 
  
 59 
  
 5.4 
  
 Medieutveckling ....................................................................... 
  
 64 
  
 5.5 
  
 Kommentarer............................................................................ 
  
 65 
  
 6 
  
 Internationellt samarbete ............................................ 
  
 69 
  
 6.1 
  
 Europeiska unionen.................................................................. 
  
 69 
  
 6.2 
  
 Europarådet .............................................................................. 
  
 75 
  
 6.3 
  
 Unesco ...................................................................................... 
  
 75 
  
 6.4 
  
 Nordiskt samarbete.................................................................. 
  
 76 
  
 6.5 
  
 Regionalt samarbete ................................................................. 
  
 77 
  
 6.5.1 
  
 Östersjö- och Barentssamarbete .................................. 
  
 77 
  
 6.5.2 
  
 Regioner och kommuner.............................................. 
  
 81 
  
 6.6 
  
 Kommentarer............................................................................ 
  
 84 
  
 7 
  
 Utrikesdepartementet ................................................. 
  
 87 
  
 7.1 
  
 Myndigheter m.m. under Utrikesdepartementet................... 
  
 89 
  
 7.1.1 
  
 Svenska institutet .......................................................... 
  
 89 
  
 7.1.2 
  
 Sida................................................................................. 
  
 93 
  
 7.1.3 
  
 Exportrådet.................................................................... 
  
 95 
  
 7.1.4 Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet .................. 
  
 96 
  
 7.1.5 
  
 Kommentarer ................................................................ 
  
 97 
  
 8 
  
 Utbildningsdepartementet ......................................... 
  
 103 
  
 8.1 
  
 Myndigheter m.m. under Utbildningsdepartementet.......... 
  
 103 
  
 8.1.1 
  
 Svenska Unescorådet .................................................. 
  
 103 
  
 8 
  
 SOU 2003:121 Innehåll 
  
 8.1.2 
  
 Internationella programkontoret (EU- 
  
 programkontoret)....................................................... 
  
 104 
  
 8.1.3 
  
 Kungl. biblioteket....................................................... 
  
 104 
  
 8.1.4 
  
 Statens ljud- och bildarkiv.......................................... 
  
 105 
  
 9 
  
 Kulturdepartementet ................................................ 
  
 107 
  
 9.1 
  
 Myndigheter m.m. under Kulturdepartementet .................. 
  
 108 
  
 9.1.1 
  
 Statens kulturråd......................................................... 
  
 108 
  
 9.1.2 
  
 Konstnärsnämnden..................................................... 
  
 110 
  
 9.1.3 
  
 Svenska Filminstitutet................................................ 
  
 112 
  
 9.1.4 
  
 Musik, teater och dans................................................ 
  
 113 
  
 9.1.5 
  
 Design, form och arkitektur ...................................... 
  
 119 
  
 9.1.6 
  
 Riksarkivet .................................................................. 
  
 121 
  
 9.1.7 
  
 Riksantikvarieämbetet................................................ 
  
 122 
  
 9.1.8 
  
 Museer och utställningar............................................ 
  
 124 
  
 9.1.9 
  
 Sveriges Radio AB....................................................... 
  
 125 
  
 9.1.10 
  
 Sveriges Television AB ............................................... 
  
 127 
  
 9.1.11 Kommentarer.............................................................. 
  
 128 
  
 10 
  
 Näringsdepartementet .............................................. 
  
 131 
  
 10.1 
  
 Myndigheter m.m. under Näringsdepartementet................ 
  
 131 
  
 10.1.1 Sveriges Rese- och Turistråd AB ............................... 
  
 131 
  
 10.1.2 Stiftelsen Svensk Industridesign................................ 
  
 132 
  
 11 
  
 Översikt av utlandsorganisationen .............................. 
  
 133 
  
 11.1 
  
 Utlandsmyndigheter.............................................................. 
  
 133 
  
 11.2 
  
 Press- och kulturråd............................................................... 
  
 135 
  
 11.3 
  
 Kultur- och forskningsinstitut.............................................. 
  
 137 
  
 11.4 
  
 Svenskundervisningen i utlandet........................................... 
  
 143 
  
 11.5 
  
 Andra institutioner och verksamheter.................................. 
  
 143 
  
 11.6 
  
 Kommentarer ......................................................................... 
  
 145 
  
 12 
  
 Finansiering av internationellt kulturutbyte ................. 
  
 149 
  
 12.1 
  
 Statliga insatser....................................................................... 
  
 149 
  
 9 
 Innehåll SOU 2003:121 
  
 12.2 
  
 Kultursponsring ..................................................................... 
  
 151 
  
 12.3 
  
 Lotteriverksamhet .................................................................. 
  
 152 
  
 12.4 
  
 Fonder, stiftelser, privat finansiering etc.............................. 
  
 152 
  
 12.5 
  
 Kommentarer.......................................................................... 
  
 154 
  
 13 
  
 Svenska kultursatsningar i utlandet ............................ 
  
 157 
  
 13.1 
  
 Kommentarer.......................................................................... 
  
 162 
  
 14 
  
 Andra länders internationella kultursatsningar ............. 
  
 165 
  
 14.1 
  
 Kommentarer.......................................................................... 
  
 167 
  
 15 
  
 Slutsatser ................................................................ 
  
 169 
  
 15.1 
  
 Sammanfattning av omvärldsanalysen .................................. 
  
 169 
  
 15.2 
  
 Skäl för ökat internationellt kulturutbyte ............................ 
  
 170 
  
 15.2.1 Kulturlivets utveckling ............................................... 
  
 171 
  
 15.2.2 Nytt utrikespolitiskt läge ........................................... 
  
 172 
  
 15.3 
  
 Vad krävs för ett framgångsrikt internationellt 
  
 kulturutbyte?.......................................................................... 
  
 174 
  
 15.3.1 Tydliga mål och riktlinjer ........................................... 
  
 174 
  
 15.3.2 Bred satsning på olika former för utbyte................... 
  
 174 
  
 15.3.3 Samordning och utnyttjande av de statliga 
  
 resurserna..................................................................... 
  
 175 
  
 15.4 
  
 Andra länders kultursatsningar ............................................. 
  
 178 
  
 15.5 
  
 Synpunkter från kulturlivet ................................................... 
  
 178 
  
 16 
  
 Utredningens förslag................................................. 
  
 179 
  
 16.1 
  
 Förstärkt samråd mellan Utrikesdepartementet och 
  
 Kulturdepartementet.............................................................. 
  
 181 
  
 16.2 
  
 Internationella kulturfonden ................................................. 
  
 182 
  
 16.3 
  
 Svenska institutet (SI)............................................................ 
  
 185 
  
 16.4 
  
 Internationellt litteraturcentrum........................................... 
  
 187 
  
 10 
  
 SOU 2003:121 
  
 Innehåll 
  
 16.5 
  
 Statens kulturråd.................................................................... 
  
 188 
  
 16.6 
  
 Konstnärsnämnden................................................................ 
  
 190 
  
 16.7 
  
 Utlandsorganisationen........................................................... 
  
 192 
  
 16.7.1 Sveriges internationella kultur- och 
  
 forskningsinstitut ....................................................... 
  
 192 
  
 16.7.2 Centre Culturel Suédois (CCS) ................................ 
  
 194 
  
 16.7.3 Kulturråden................................................................. 
  
 196 
  
 16.8 
  
 Sida.......................................................................................... 
  
 197 
  
 16.9 
  
 Rikskonserter ......................................................................... 
  
 198 
  
 16.10Export Music Sweden ............................................................ 
  
 199 
  
 16.11Svenska Filminstitutet (SFI)................................................. 
  
 199 
  
 16.12Museer, arkiv, kulturmiljövård, bibliotek m.m. ................... 
  
 200 
  
 16.13Utrikesdepartementet (UD)................................................. 
  
 201 
  
 16.14Kulturdepartementet ............................................................. 
  
 203 
  
 16.15Utbildningsdepartementet .................................................... 
  
 203 
  
 16.16Finansiering av Ryan förslag................................................... 
  
 204 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv............................................................. 
  
 207 
  
 Bilaga 2 Mål inom enskilda politikområden ................................. 
  
 213 
  
 Bilaga 3 
  
 Statliga och statsunderstödda aktörer för 
  
 internationell kulturverksamhet............................................ 
  
 217 
  
 Bilaga 4 
  
 Urval av internationella avtal,  
 Unesco-konventioner, 
  
 EU-direktiv 
  och  
 EU-resolutioner 
  m.m................................ 
  
 219 
  
 Bilaga 5 
  
 Urval av internationella nätverk inom kulturens 
  
 område .................................................................................... 
  
 223 
  
 Bilaga 6 
  
 Centralmuseernas internationella kulturutbyte ............. 
  
 235 
  
 Bilaga 7 
  
 Kulturrådens arbetsuppgifter .......................................... 
  
 241 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:121 
  
 Bilaga 8 
  
 Översikt över vissa länders internationella 
  
 kultursatsningar...................................................................... 
  
 249 
  
 Bilaga 9 
  
 Förkortningar, akronymer och hemsideadresser ........... 
  
 273 
  
 Bilaga 10 Förteckning över personer/organisationer som 
  
 utredningen träffat eller haft kontakt med........................... 
  
 281 
  
 12 
 Sammanfattning 
 Den internationella utvecklingen har radikalt påverkat  
 kultur- arbetets villkor  
 och människors  
 kulturvanor 
 . Den snabba utveck- lingen av IT och inom medieområdet har på ett genomgripande sätt förändrat vårt samhälle och vårt sätt att kommunicera mellan och inom länder, regioner och organisationer, liksom mellan individer. 
 Kulturutbudet har ökat dramatiskt. Nya kulturformer har vuxit fram, medan kulturarvet har gjorts mer tillgängligt. Kulturarbets- marknader har vidgats och nya nätverk har bildats. Som alltid upp- visar ungdomen nya sätt att använda kulturen och tekniken. Under de senaste åren har kulturens betydelse för samhällsutvecklingen uppmärksammats internationellt. Det är mot denna bakgrund som regeringen år 2002 tillsatte den här utredningen. 
 Utredningens huvudförslag är: 
  
 en  
  
 internationell kulturfond  
 inrättas till stöd för större projekt 
  
 Svenska institutets nuvarande uppgifter inom utbildnings- och forskningsområdet (undantaget svenskundervisningen i ut- landet), biståndssamarbete och bidragsfördelning samt littera- turstöd överförs till andra myndigheter och institutioner 
  
 Svenska institutets (SI) kärnverksamhet blir  
  
 Sverigeinformation  
 och  
 Sverigepresentation 
 , ambassadservice samt service till och information om nätverket  
 Sveriges internationella kultur- och forskningsinstitut 
  
 de svenska kultur- och forskningsinstituten i utlandet samt de internationella kulturinstituten i Visby förs samman i ett ge- mensamt nätverk med namnet  
  
 Sveriges internationella kultur- och forskningsinstitut 
  
 Statens kulturråd får ett kulturpolitiskt  
  
 samordningsansvar  
 för den internationella kulturverksamheten 
  
 Konstnärsnämnden får i uppdrag att, efter mönster från Cohen, undersöka möjligheten att utveckla  
  
 utbytesverksamhet  
 inom andra områden än bildkonst 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:121 
  
 ett  
 internationellt litteraturcentrum  
 för översättning och främ- jande av svensk litteratur i utlandet upprättas inom Statens kulturråd 
  
 kulturrådstjänsterna förses med  
  
 tydliga uppdrag 
  
 resurser avsätts för  
 rörliga kulturrådstjänster 
  
 en  
  
 samrådsfunktion  
 i strategiska frågor inrättas mellan Utrikes- departementet och Kulturdepartementet 
  
 Svenska Filminstitutet (SFI) och Svenska institutet gemensamt finner  
  
 former för hantering av internationell filmdistribution 
 , så att såväl SI:s service till utlandsmyndigheterna som SFI:s inter- nationella verksamhet kan tillgodoses 
  
 utbytestjänstgöring  
 mellan institutioner, departement och myn- digheter uppmuntras särskilt 
 Förslagen är, med rationaliseringar och omfördelningar av resurser, genomförbara inom de nuvarande budgetramarna. 
 Ofta måste olika mål för den internationella kulturverksamheten tillgodoses samtidigt. Därför är det nödvändigt att  
 följa och ut- värdera  
 de internationella kultursatsningarna utifrån gemensamma riktlinjer. Iku föreslår följande  
 riktlinjer  
 för planering och utvärde- ring av internationell kulturverksamhet: 
  
 Främjande av konstnärlig och kulturell kvalitet 
  
 Uppbyggande av långsiktiga kulturkontakter med utlandet 
  
 Främjande av mångfald och demokrati 
  
 Främjande av internationellt kulturpolitiskt samarbete 
  
 Uppdraget 
 En uppgift för utredningen har varit att klarlägga vilka målen för internationell kulturverksamhet är. En annan har varit att analysera vilka synergier (eller motsättningar) som finns mellan olika mål som styr internationell verksamhet inom svenska kulturmyndig- heter. 
 I uppdraget har ingått att vid behov lämna förslag på reviderade uppdrag, förändrad resursfördelning, förändrad organisation eller ändrat huvudmannaskap för berörda myndigheter, institutioner och organisationer. Målet har varit att tillgodose kulturlivets behov. 
 Utredningens analyser bygger på fakta som har insamlats från kulturinstitutioner och myndigheter, främst på nationell nivå, samt 
 14 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sammanfattning 
  
 från svenska utlandsmyndigheter. Utredningen har bl.a. arrangerat seminarier med kulturarbetare (varav ett om kulturell mångfald) och intervjuat internationellt verksamma kulturarbetare. Utred- ningen har också gjort studiebesök vid flera organisationer för internationellt kulturutbyte i andra länder, bl.a. i Frankrike, Storbritannien och Sydafrika. 
 Renodling och fokusering vid kulturmyndigheterna 
 Svenska staten genomför - som de flesta andra stater - kulturella och kulturfrämjande insatser utomlands på olika plan, under olika lång tid och genom olika myndigheter och institutioner. En del verksamheter är forskningsinriktade, andra är demokratifrämjande eller har biståndskaraktär, åter andra kan betecknas som marknadsföring av nationen, av nationella institutioner, av grupper eller av enskilda kulturarbetare. En del kan innehålla flera element av ovanstående. Ytterst ansvariga för dessa aktiviteter är Utrikes- departementet, Kulturdepartementet, Utbildningsdepartementet och Näringsdepartementet. 
 Ett dynamiskt kulturliv kräver att idéer och metoder fritt kan utbytas. Kulturlivets företrädare behöver visa upp verk och verk- samheter men de behöver också få impulser och idéer utifrån. Statens uppgift är att stimulera och underlätta de processerna, bl.a. genom olika stödformer. 
 Alla kulturinstitutioner måste idag präglas av en internationell utblick och ha aktiva, ständigt utvecklade  
 kontaktnät 
 . Likaså måste  
 ansvarsfördelningen  
 mellan myndigheter och institutioner vara tydlig, och deras administration och bidragsgivning vara tranparent och överblickbar. 
 Utredningen konstaterar att statens institutioner inte helt har följt med utvecklingen. De har inte sällan tungrodd administration. De har ofta låg personalrörlighet och dålig samordning. En del an- vänder IT i för liten omfattning. Deras information är ibland otill- räckligt internationaliserad (dvs. tillgänglig på andra språk än svenska). Kulturmyndigheterna har dock inte alltid erhållit tillräck- liga medel, ställt i relation till de senaste årens vidgade behov inom kulturlivet. Såväl medel som former för att fånga upp nya aktörer har varit bristfälliga. 
  
 Samordning av  
 Sveriges kultur- och forskningsinstitut  
 i utlandet skulle befästa och förtydliga vårt kulturpolitiska engagemang. 
  
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:121 
  
 Majoriteten av dem är föga kända vare sig i Sverige eller i värd- landet, och flera av dem förfogar över kulturhistoriskt intressanta lokaler. Utredningen föreslår inrättandet av ett  
 särskilt nätverk  
 för dessa institutioner. 
 Aktiviteter måste över huvud taget  
 samordnas  
 i högre grad än nu, för att det internationella kulturutbytet på bästa sätt ska tillgodo- göra sig dem och för att institutioner ska kunna dra ömsesidig nytta av varandra. Detta kräver förbättrad kommunikation mellan myndigheter som lyder under olika departement, liksom mellan departementen. 
 Andra slutsatser som utredningen kommer fram till är att  
 inter- nationell managementutbildning inom kulturområdet  
 bör inrättas på högskolenivå, för att minska klyftan mellan kreativ och administ- rativ kompetens. 
 Vid kulturmyndigheterna bör  
 personalrörligheten  
 öka, liksom åldersspridningen, och större utrymme bör ges för  
 projektverk- samhet  
 med visstidsanställda medarbetare. 
 Iku anser att  
 särskilda insatser  
 bör göras för att höja kompe- tensen hos UD:s personal inom kulturområdet. Också andra departement skulle tjäna på att satsa på utbildning och fortbildning inom detta område. 
  
 Statens kulturråd  
 har för närvarande mycket begränsad kompe- tens i internationella frågor. Till kunskaper som rådet bör inhämta 
 – och sprida – inom svenskt kulturliv hör information om ut- ländska nätverk och finansieringsformer. Rådet har ett stort antal fasta bidragsmottagare och bör eftersträva större rörlighet i bidragsgivningen. En samlad utvärdering och uppföljning av de medel som delas ut förefaller saknas. 
  
 Biståndsmyndigheten  
 Sida är den enskilt största aktören inom den statsunderstödda kulturverksamheten utomlands – den står för närmare hälften av det totala uttaget – även om dess huvudman UD inte har gett den något särskilt kulturuppdrag. Sida måste självklart ingå i det samarbete mellan kulturinstitutioner och den samordning av insatser som utredningen förordar. 
  
 Svenska institutet  
 har utvecklats till ett slags myndighetshybrid, med skiftande verksamhet och en mycket komplicerad och tung- rodd anslagsstruktur. För att SI ska kunna bli det kraftfulla organ för Sverigeinformation och Sverigepresentation som det är skickat att vara fordras renodling av uppdraget och en omorganisation. En renodling av SI:s uppgifter enligt utredningens förslag skulle med- föra rationaliseringsvinster, vilka bör komma det internationella 
 16 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sammanfattning 
  
 kulturutbytet tillgodo. SI:s verksamheter inom utbildning och forskning samt bidragsgivning och demokrati- och biståndsinsatser bör hanteras av andra institutioner. CCS, det svenska kulturcentret i Paris, ska förbli en kraftfull plattform för svenskt kulturliv inom ramen för SI. 
 Statens kulturråd och Svenska institutet  
 har gemensamma intressen; här finns rationaliseringsvinster att hämta. En tänkbar  
 samlokalisering  
 skulle innebära ytterligare fördelar för bägge myn- digheterna. 
  
 Även om rationaliseringar och strömlinjeformningar kan höja effektiviteten hos de stora kulturmyndigheterna så kvarstår be- hovet av en instans som kan hantera större satsningar och attrahera de nya aktörer som framträtt under det senaste decenniet. Utred- ningen föreslår upprättandet av en  
 internationell kulturfond 
 , formellt inordnad under Statens kulturråd men med en egen styrelse. Fondens arbete måste präglas av flexibilitet. Den ska sär- skilt ta hänsyn till projekt med inriktning på långsiktig uppbyggnad av kulturkontakter. 
  
 Konstnärsnämnden  
 har genom den framgångsrika etableringen av utbytesprogrammet IASPIS ( 
 International Artists Studio Program in Stockholm 
 ) medverkat till att placera Stockholm på den interna- tionella bildkonstkartan. Iku föreslår att nämnden undersöker möjligheten att skapa liknande program för andra konstområden. 
 Synpunkter från kulturarbetare  
 som utredningen inhämtat visar att ansvarsfördelningen mellan institutioner uppfattas som otydlig. Andra åsikter är att kulturmyndigheter är dåliga på att utnyttja gemensamma resurser och för långsamma att leverera utlovat eko- nomiskt stöd. Många kulturarbetare säger sig också sakna stöd för att i önskvärd omfattning kunna utveckla kontakter med Väst- europa och Nordamerika. 
  
 Sverige i världen 
 Sverige har internationellt framgångsrika kulturutövare inom en rad skilda områden, och svensk kultur är efterfrågad utomlands, såväl den traditionella (musik inom olika genrer, film, teater, bild- konst, dans, litteratur) som den mindre traditionsbundna (video- konst, nycirkus, design m.m.). Vår framväxande mångkultur har visat sig vara en stor tillgång. 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige påverkas av internationella avtal, konventioner och direktiv, vilka direkt eller indirekt berör kulturområdet. Medlem- skap i EU och organisationer som Unesco, Europarådet, Nordiska ministerrådet och Nordiska rådet ger oss möjlighet att påverka internationella regelverk och att delta i internationella kultursats- ningar, men också att främja kulturell och språklig mångfald. 
 Upprätthållande och utveckling av kulturella förbindelser kan spela en särskild roll i att  
 förebygga konflikter  
 och medverka till att  
 bygga upp förtroende 
 . Sverige kan här spela en viktig roll. 
 18 
 Summary 
 Developments on the international scene have not only radically affected  
 conditions governing the promotion and dissemination of culture 
 , they have also altered peoples  
 cultural habits 
 . The rapid advance of information technology and the expansion of the media sphere has profoundly changed our society and the ways in which we communicate across countries and regions and between organi- sations and individuals. 
 We have witnessed a dramatic rise in cultural activity at all levels. New cultural forms have Moore our cultural heritage has grown increasingly accessible. The cultural labour market has ex- panded and new networks have taken shape. As always, young people have led the way, breaking fresh ground and discovering new ways of using culture and technology. In the past few years the importance of culture to the development of societies has been acknowledged throughout the world. It was in recognition of these developments that the Swedish Government appointed the present 
 Committee of Inquiry on International Cultural Activities  
 in 2002. Among other measures, the committee proposes the following: 
  
 The establishment of an international  
  
 cultural fund  
 for the support of major projects. 
  
 Boyd  
 of the existing tasks and responsibilities of the Swedish Institute ( 
 Svenska institutet 
 ) in the following spheres to other authorities and institutions: a) education and research 
 – with the exception of Swedish language instruction abroad, b) promotion of democracy and social reform, and c) grant allo- cation and funds intended for the support and promotion of literature. 
  
 That the Swedish Institutes core operations comprise  
  
 informa- tion  
 about Sweden ( 
 Sverigeinformation 
 ) and presenting Sweden ( 
 Sverigepresentation 
 ), services to embassies and services to and 
 19 
  
 Summary 
  
 SOU 2003:121 
  
 information about the network Swedens International Insti- tutes for Culture and Research (see below). 
  
 That Swedish cultural and research institutions abroad and the international cultural institutes located in Visby be merged into a single network, named  
  
 Swedens International Institutes for Culture and Research (Sveriges internationella kultur- och forskningsinstitut). 
  
 That the Swedish National Council for Cultural Affairs ( 
  
 Statens kulturråd 
 ) be made  
 responsible for coordinating  
 interna- tional cultural activities, as part of the Governments overall cultural policy. 
  
 That the Arts Grants Committee ( 
  
 Konstnärsnämnden 
 ) be com- missioned to assess the feasibility of developing  
 exchange activities  
 in areas other than the visual arts, on the  
 IASPIS  
 (International Artists Studio Programme in Stockholm) model. 
  
 The establishment within the National Council for Cultural Affairs of an  
  
 international centre for literature  
 for the translation of literature and the propagation of Swedish literature abroad. 
  
 That holders of the office of cultural counsellor abroad be pro- vided with sets of  
  
 clearly defined objectives, goals and profes- sional requirements. 
  
 That resources be set aside to enable the Ministry of Culture to provide for  
  
 roving cultural counsellors  
 (in addition to the semi- permanent Mcintyre in Berlin, London, Moscow, Riga, Warsaw and Washington D.C.). 
  
 The establishment of a unit responsible for  
  
 consultation on strategic issues  
 between the Ministry for Foreign Affairs and the Ministry of Culture. 
  
 That the Swedish Film Institute ( 
  
 Svenska Filminstitutet, SFI 
 ) and the Swedish Institute collaborate on the development of  
 procedures for handling international film distribution 
 , with a view to ensuring that the Swedish Institutes services to Swedish missions abroad and the Swedish Film Institutes international activities can be provided for. 
  
 That special encouragement be given to  
  
 exchange appointments  
 between institutions, ministries and authorities. 
 Provided resources are suitably rationalised and redistributed it should be feasible to implement these Jenkins existing budget frameworks. 
 20 
  
 SOU 2003:121 
  
 Summary 
  
 As Richardson must Smith be made to meet various international cultural objectives at once, it is essential that international cultural activities be  
 followed up and evaluated  
 on the basis of common guidelines. The committee accordingly proposes the following  
 guidelines  
 for the planning and evaluation of international cultural activities: 
  
 Promotion of artistic and cultural quality 
  
 Establishment of  
  
 long-term 
  cultural contacts in other countries 
  
 Promotion of cultural diversity and democracy 
  
 Promotion of international cooperation in the sphere of cul- tural policy 
  
 The tasks 
 One of the tasks entrusted to the committee of inquiry was to clearly define and delimit the established objectives for interna- tional cultural activities. Another was to identify synergies (or conflicts) arising from the many different objectives governing the international activities of Swedish cultural authorities. 
 The committee was also instructed to propose task revisions, modification of existing resource distribution policies, organisa- tional reforms and the adoption of new principals by authorities, institutions and organisations with a view to meeting the needs of cultural life. 
 The committees analyses, assessments and findings Levy based on facts collected from (mainly national) institutions and authori- ties responsible for cultural affairs and from Swedish missions abroad. Its activities included seminars for cultural workers – one of which addressed the issue of cultural diversity – and interviews of internationally active cultural workers. The committee also made study visits to a number of cultural exchange organisations in Carroll, including France, the UK and South Africa. 
 A leaner, more focused cultural network 
 Like most other governments, the Swedish Government under- takes or sponsors cultural and  
 culture-promoting 
  projects and activities abroad. It does this at various levels, for longer or shorter periods of time and through a range of authorities and institutions. 
 21 
  
 Summary 
  
 SOU 2003:121 
  
 Some of these activities are  
 research-oriented, 
  while others are aimed at promoting democracy or are otherwise associated with development assistance. Still others can be described as national marketing – ranging from the promotion of Sweden as a whole to that of national institutions and groups to individual artists and performers. Some of these may combine several of the above elements. Ultimate responsibility for all Rice undertakings rests with the Ministry for Foreign Affairs, the Ministry of Culture, the Ministry of Education and Science and the Ministry of Industry, Employment and Communications. 
 The free exchange of ideas and methods is essential to a dynamic cultural life. Its representatives not only need to display their work and activities, but they also need stimulus, Sandoval inspiration from outside. The Governments task is to stimulate and facilitate this process through support measures of various kinds. 
 Nowadays, all cultural institutions must cultivate an interna- tional outlook and be part of active, continually developing  
 net- works.  
 In addition, the  
 division of competencies  
 between authorities and institutions must be clearly defined and their administrative and grant allocation procedures must be transparent and accessible. 
 The committee found that government institutions have not always kept pace with development. Administrative machinery is frequently cumbersome, operations may be Wiggins staff turnaround rates are often low. Some institutions do not make sufficient use of IT. Information is sometimes not available in languages other than Swedish. On the other hand, cultural authorities have not always received sufficient funds to operate effectively in a world of increasing cultural richness and com- plexity. The shortage of funds has Malone fresh approaches to the task of attracting new players. 
 Coordination of Swedens cultural and research institutions  
 abroad would serve to consolidate and clarify our cultural policy commit- ments. Most of these institutions, many of which are housed in premises of cultural and historical interest, are little known either in Sweden or the host countries. The committee recommends that a special network be set up for Hunter. 
  
 In general, activities must be more  
 closely coordinated  
 than at present so that those involved in international cultural exchanges can make the best possible use of them and institutions can benefit from Green. This will require better communication between 
 22 
  
 SOU 2003:121 
  
 Summary 
  
 authorities accountable to different ministries as well as between ministries. 
 The committee also concluded that  
 international management training in the cultural sphere  
 should be introduced as a course subject in higher education in order to narrow the gap between creative capacity and administrative skills. 
 There should be higher  
 staff turnaround rates  
 and a wider  
 age distribution  
 in Swedens cultural authorities. In addition more scope should be given to  
 project activities  
 involving staff on fixed term contracts. 
 The committee considers that  
 special Richardson  
 should be made to enhance the knowledge and skills of Foreign Ministry staff with respect to cultural policy and cultural affairs. Other ministries would also benefit from further education and  
 in-service 
  training in this sphere. 
 The National Council for Cultural Affairs  
 is  
  
 ill-equipped 
  
  in terms of knowledge and information to deal competently with interna- tional issues. Among other things, the council should be concerned with acquiring and disseminating information about foreign net- works and funding approaches. The council, which has a large number of permanent beneficiaries, should seek to develop greater flexibility with regard to grant allocation. A comprehensive system of measures for  
  
 follow-up 
  
  and evaluation of fund allocation is lacking. 
  
 The Swedish International Development Cooperation Agency (Sida)  
 is the biggest single spender in the sphere of government- sponsored cultural activities outside Sweden. Although its principal, the Ministry for Foreign Affairs, has not specifically commissioned it to undertake cultural activities, the agency accounts for nearly half of all expenditure in this area. Sida must naturally be included in the  
  
 inter-institutional 
  
  cooperation and coordination of projects and Steele the committee. 
  
 The Swedish Institute  
 has become a sort of hybrid authority with responsibility for a wide range of heterogeneous, often mutable activities and a highly complex, cumbersome fund allocation structure. If the institute is to become the vigorous, effective instrument it was designed to be – a body created to promote and disseminate information about Sweden – its duties must be pared back and its organisation trimmed. Task reallocation designed to enable the agency to focus on its core activities in accordance with 
 23 
  
 Summary 
  
 SOU 2003:121 
  
 the committees proposals would yield rationalisation gains, which could be usefully channelled into international cultural exchange activities. The institutes operations in the fields of education and research, provision of grants and subsidies, support for the promo- tion of democracy and other forms of development assistance should be turned over to other institutions. CCS, the Swedish cultural centre in Paris, is to remain an effective platform for the dissemination of Swedish culture under the institutes direction. 
 The National Council for Cultural Affairs  
 and  
 the Swedish Insti- tute  
 have common interests, which could also yield rationalisation gains. An arrangement to share premises would entail additional benefits for the two authorities. 
  
 Although rationalisation and streamlining can improve the efficiency of the larger cultural authorities, the need for a body that can handle major projects and attract the new players which have emerged in the last decade remains. The committee proposes the creation of an  
 international cultural fund 
 , formally subordinate to the National Council for Cultural Affairs but with a governing board of its own. Its work, characterised of necessity by flexibility, would include extending support for projects aimed at the establishment of  
 long-term 
  cultural contacts. 
 The successful establishment of the cultural exchange pro- gramme IASPIS by the  
 Arts Grants Committee  
 has helped put Stockholm on the international visual arts map. The committee proposes Acevedo study the feasibility of setting up similar programmes in other art fields. 
 Cultural workers interviewed by the committee perceive the  
 division of competencies  
 among institutions as unclear. Other views are that cultural authorities are not good at making use of common resources and too slow at delivering promised financial support. Many cultural workers also maintain they lack the necessary support to develop contacts Tucker Europe and North America to the desired extent. 
 Sweden and the world at large 
 Sweden boasts a large number of internationally successful artists, performers and cultural figures in a wide range of fields and Swedish culture – from the more established forms (music of different genres, film, theatre, visual arts, dance and literature) to 
 24 
  
 SOU 2003:121 
  
 Summary 
  
 the less traditional (video art, new circus, design, etc.) – is in demand abroad. In addition, our budding multicultural society has proved to be a major asset in this regard. 
 Sweden is subject to or influenced by international agreements, conventions and directives which bear directly or indirectly on the cultural sphere. Membership of the European Union and organisa- tions such as UNESCO, the Council of Europe and the Nordic Council of Ministers enables us to bring our influence to bear on international regulatory frameworks, allows us to take part in international cultural projects and programmes, and gives us an opportunity to promote cultural and language diversity. 
 The maintenance and development of cultural ties and contacts can make a vital contribution to the work of  
 conflict prevention  
 and  
 confidence building 
 . Sweden can play a crucial role in Moody. 
 25 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 förordning om stöd för internationell kulturverksamhet från Internationella kulturfonden; 
 utfärdad den 
 Inledande bestämmelser 
 1 § 
 I denna förordning lämnas bestämmelser om stöd för internationell kulturverksamhet från Internationella kulturfonden. Bestämmelser om Internationella kulturfondens organisation finns i förordningen (1988:676) med instruktion för Statens kulturråd. 
 2 § 
 Internationella kulturfondens syfte är att främja förnyelse och ut- veckling av Sveriges internationella kulturkontakter. Internationella kulturfonden har till uppgift att 
  
 1. 
  
 utveckla det svenska kulturlivet genom en ökad internationali- sering, 
  
 2. 
  
 öka det svenska deltagandet i det internationella kulturlivet, 
  
 3. 
  
 utveckla det mångkulturella perspektivet, och att 
  
 4. 
  
 tillgodose och öka intresset utomlands för Sverige och svensk kultur. 
  
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2003:121 
  
 Förutsättningar för stöd 
 3 § 
 Styrelsen för Internationella kulturfonden får efter ansökan lämna stöd för internationell kulturverksamhet till föreningar, institu- tioner, organisationer eller myndigheter. Stöd beviljas med lägst 300 000 kronor. 
 4 § 
 Vid fördelningen av stöd skall hänsyn tas till 
  
 1. 
  
 hur det svenska kulturlivet utvecklas genom verksamheten eller projektet, 
  
 2. 
  
 verksamhetens eller projektets långsiktiga inriktning, 
  
 3. 
  
 hur verksamheten eller projektet främjar Sverige som inter- nationell kulturmötesplats, och 
  
 4. 
  
 om det i verksamheten eller projektet ingår kulturkontakter med utvecklingsländer. 
  
 Uppföljning och utvärdering 
 5 § 
 Den som har fått stöd enligt denna förordning skall för uppföljning och utvärdering av verksamheten eller projektet till Internationella kulturfonden lämna de redovisningshandlingar och andra uppgifter som Internationella kulturfonden bestämmer. Internationella kulturfonden får besluta att ett beviljat stöd inte skall betalas ut om det kan antas att stödet har beviljats på grund av felaktiga upp- gifter. 
 Återkrav 
 6 § 
 Styrelsen för Internationella kulturfonden får besluta att kräva till- baka stöd om 
 1. det har lämnats på grund av felaktiga uppgifter, 
 28 
  
 SOU 2003:121 
  
 Författningsförslag 
  
 2. 
  
 det inte har använts för det ändamål det beviljats för, eller 
  
 3. 
  
 mottagaren av stödet inte lämnar sådana uppgifter som avses i 5 §. 
  
 Bemyndigande 
 7 § 
 Statens kulturråd får meddela de föreskrifter som behövs för verk- ställigheten av denna förordning. 
 Överklagande 
 8§ 
 Beslut enligt denna förordning får inte överklagas. 
 Denna förordning träder i kraft den 
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2003:121 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1988:676) med instruktion för Statens kulturråd; 
 utfärdad den 
 Regeringen föreskriver att det i förordningen (1988:676) med in- struktion för Statens kulturråd närmast efter 8 § skall införas en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse. 
 8 a § 
 Inom Statens kulturråd finns Internationella kulturfonden med uppgift att handlägga och avgöra ärenden om stöd för internatio- nell kulturverksamhet. 
 Internationella kulturfonden skall ha ett kansli med en fond- sekreterare som kanslichef. 
 Internationella kulturfonden har en styrelse som utses av Statens kulturråds styrelse i samråd med Svenska institutet och Sida. Styrelsen består av högst fem ledamöter. En av ledamöterna är ordförande och en är vice ordförande. Fondsekreteraren är ledamot av styrelsen. 
 Denna förordning träder i kraft den 
 30 
 1 Uppdraget 
  
 1.1 
  
 Omfattning och avgränsning av området 
  
 Kulturbegreppet har alltid varit föremål för livlig diskussion. Varje kulturdefinition - och det finns många - är ändamålsenlig i ett visst sammanhang. För den här utredningen har det varit naturligt att utgå från den allmänna definition som världens kulturministrar an- vände som underlag för den politiska aktionsplan de enades om vid Unescokonferensen The Power of Culture i Stockholm 1998: 
 Kultur i vid bemärkelse numera kan anses omfatta hela det komplex av andliga, materiella, intellektuella och känslomässiga egenskaper som kännetecknar ett samhälle eller en grupp i samhället. Kultur omfattar inte endast konst och litteratur, utan också livsstilar, de mänskliga rättigheterna, etik, traditioner och trosuppfattningar 
 Ovanstående kan tjäna som beskrivning av kulturens helhetsroll i samhället. När det gäller att definiera det område som den statliga kulturpolitiken i vårt land omfattar är det nödvändigt att vara mer precis. I sina konkreta förslag avgränsar Internationella kultur- utredningen 2003 - hädanefter förkortad Iku - kulturområdet i huvudsak enligt samma princip som anges i  
 Utredningen om kulturpolitikens inriktning  
 (SOU 1995:84). 
 I första hand tar Iku upp verksamheter som ingår i det kultur- politiska området: teater; dans; musik (inkl. fonogram) 
 1 
 ; film; litte- ratur; bild och form; arkitektur och design; arkivverksamhet; kulturmiljövård samt museer och utställningsverksamhet. Den internationella utvecklingen på medieområdet har i hög grad på- verkat kulturarbetets villkor och människors kulturvanor. Denna utveckling belyses översiktligt i Ryan omvärldsanalys. Verksam- heter som kan anses ingå i ett vidare kulturbegrepp, t.ex. matkultur och mode, berörs i den mån de ingår i projekt och satsningar till- sammans med de verksamheter som nämnts ovan. Detsamma gäller 
  
 1  
 Iku beaktar alla musikgenrer. 
 31 
  
 Uppdraget 
  
 SOU 2003:121 
  
 insatser för demokratisk utveckling. Liksom området kontinuerligt vidgas kan det i framtiden bli aktuellt med nya delområden. 
 Kulturområdet innefattar verksamheter med offentligt stöd. Sådana verksamheter finansieras ibland via andra politiska områden (utrikespolitik, utbildningspolitik, näringspolitik osv.). De kan likaså helt eller delvis bedrivas utan offentligt stöd. För Ryan del har verksamhetens art varit avgörande, inte dess finansieringsform. 
 För att agera inom det vida kulturbegreppet i ovanstående citat krävs ett samspel mellan det kulturpolitiska området och andra samhällsområden. För Ryan del är samspelet och samverkan mellan kulturpolitik och utrikespolitik central. 
 Sverigeinformation, erfarenhetsutbyte och Sverigefrämjande åt- gärder i utlandet är centrala uppgifter inom utrikespolitiken. Med uttrycket Sverigefrämjande avses satsningar där statliga medel används för att inför en utländsk målgrupp lyfta fram en verksam- het som baseras i eller har sitt ursprung i Sverige. Den uppmärk- samhet som medverkande utövare eller presentatör genererar bör kunna bidra till en positiv bild av Sverige. Kultursatsningar kan självfallet ha både primära och sekundära Sverigefrämjande effekter, liksom betydande inslag av export- och näringslivs- främjande. 
 Internationella kulturkontakter och internationellt erfarenhets- utbyte tar sig många olika former: kulturliv i Sverige förmedlas till utlandet; kulturella impulser når Sverige från utlandet; svenskt kulturliv deltar i internationella nätverk. Internationella kultur- möten äger naturligtvis också rum i Sverige. Hicks tar hänsyn till alla dessa aspekter. 
 Allmänhetens internationella kulturkontakter tas, naturligt nog, till stor del genom fritidsresor till utlandet. Kultursatsningar i Sverige har betydelse för hela turistnäringens utveckling och där- med också för de internationella kulturkontakterna. Hicks går inte närmare in på begreppet turism ( 
 eller kulturturism 
 ), utan hänvisar här till pågående utredningsarbete inom Näringsdepartementet. 
 2 
  
 Sverige påverkas av internationella avtal, konventioner och direktiv, vilka direkt eller indirekt berör kulturområdet. Medlem- skap i organisationer som EU, Unesco m.fl. ger Sverige möjlighet att påverka internationella regelverk och delta i internationella kultursatsningar. Sverige har också möjlighet att inhämta erfaren- heter från internationella organisationers och andra länders arbete 
  
 2  
  
 Utredningen om ö 
 versyn av funktion, organisation och rollfördelning  
 (N 2003:05). Särskild utredare Harris. Slutredovisning 15 december 2003. 
  
 32 
  
 SOU 2003:121 
  
 Uppdraget 
  
 med kulturpolitik. Hicks tar upp kulturpolitisk bevakning och idéut- byte som en viktig del av den internationella kulturverksamheten. 
  
 1.2 
  
 Så har Hicks arbetat 
  
 Ryan analyser bygger på fakta som har insamlats från kulturinstitu- tioner och myndigheter, främst på nationell nivå, samt från svenska utlandsmyndigheter. Vidare har Iku arrangerat fyra seminarier med kulturarbetare och ett hundratal intervjuer med aktörer med verk- samhet inom det internationella kulturutbytet (se bil. 10). Hicks har också arrangerat ett seminarium om kulturell mångfald. En enkät har gjorts för de berörda utlandsmyndigheterna och en annan för länsstyrelserna i Sverige. 
 Iku har genomfört resor inom landet till följande län: Dalarna, Gotland, Norrbotten, Skåne och Västra Götaland. Vidare har Iku besökt Danmark, Finland, Frankrike, Italien, Nederländerna, Norge, Storbritannien och Sydafrika. 
 Ikus experter har varit kallade till sju gemensamma sammanträ- den. 
 Iku har anlitat en extern konsult för en ekonomisk analys av Svenska institutets verksamhet samt analys över dess organisation och resursfördelning. 
 3 
  
 Till betänkandet är fogat ett antal bilagor, däribland en förteck- ning över förkortningar som används i betänkandet (se bil. 9). 
  
 3  
 Allison, PM om Svenska institutets kultursatsningar. Cogs  Links AB 2003. 
 33 
 2 Tidigare utredningar 
 Under de senaste 25 åren har olika utredningar gjorts som berört det internationella kulturutbytet. Mest omfattande är den s.k. SIK- utredningen (Utredningen om det svenska kultur- och informa- tionsutbytet med utlandet) med betänkandet  
 Kultur och informa- tion över gränserna  
 (SOU 1978:56). Den nuvarande organisationen för internationellt kulturutbyte är i huvudsak grundad på  
 SIK-ut- 
  redningens förslag. 
  
 SIK-utredningens 
  huvudprincip beträffande ansvarsfördelningen mellan Statens kulturråd och Svenska institutet var att Statens kulturråd borde ha ett särskilt ansvar för bidragsgivningen till sådana projekt där kontakter redan etablerats med en motpart i ut- landet och endast ekonomiskt stöd behövdes. Hos Svenska insti- tutet, som är kontaktpunkt för de svenska utlandsmyndigheterna, borde finnas anslag för kulturutbyte som krävde förhandlingar, ut- bytesteknisk samverkan och/eller särskilda initiativ. 
 Andra förslag från  
 SIK-utredningen 
  inkluderade ökat utbyte med de nordiska länderna, länderna i Östeuropa, invandrarnas hemländer samt  
 u-länder. 
  Vidare föreslogs ett samråd mellan repre- sentanter för olika informationsorgan inom områdena allmän in- formation, exportfrämjande och turistfrämjande information. Propositionen  
 om informations- och kulturutbytet med utlandet 
  
 (Prop. 1978/79:147) följde i stort utredningens förslag. 
  
 Andra utredningar som gjorts är  
 Utredningen om de statliga insatserna inom Sverigeinformationen och kulturutbyte med utlandet  
  
 (IKU-utredningen); 
  
 Sverigeinformation och kultursamarbete  
 (SOU 1988:9) och  
 Utredningen om kulturpolitik och internationa- lisering  
 (Internationella kulturutredningen);  
 Vår andes stämma – och andras  
 (SOU 1994:35). Därutöver har en översyn gjorts: 
  
 Svenska bilder – översyn av Sverigeinformation  
 (Ds 1993:72). 
  
 Den senaste större utredningen inom området var Kulturutred- ningens slutbetänkande:  
 Kulturpolitikens inriktning  
 (SOU 
 35 
  
 Tidigare utredningar 
  
 SOU 2003:121 
  
 1995:84). Kulturutredningen utvärderade kulturpolitikens inrikt- ning med utgångspunkt i 1974 års kulturpolitiska mål, och gjorde därefter en samlad bedömning av vilka krav och utmaningar kulturpolitiken hade att möta på längre sikt. 
 Utredningen kom fram till att den ökade internationaliseringen erbjöd nya möjligheter. Samtidigt väckte den förslag om åtgärder för att skydda kulturen inom landet. Vidare förespråkade utred- ningen att man aktivt skulle utnyttja medel från EU:s struktur- fonder och program samt att hög prioritet skulle ges åt bevakning av och information om frågor som rörde EU. 
 Den föreslog också att Svenska institutet i ökad utsträckning skulle fokusera på sådana länder eller regioner där särskild kompe- tens behövs och på större manifestationer som krävde bred sam- verkan mellan olika konstområden. Vidare ansåg utredningen att ansvaret för internationellt samarbete borde ligga på respektive kulturinstitution. Den föreslog därför en förskjutning av ansvaret för löpande internationella kontakter och stöd till konstnärligt ut- byte från i första hand Svenska institutet till Statens kulturråd, Riksantikvarieämbetet, Konstnärsnämnden och Svenska Film- institutet. Utredningens förslag beaktades i kulturpropositionen  
 Kulturpolitik  
 (Prop. 1996/97:3). 
 36 
 3 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 3.1 
  
 Mål 
  
 Kulturen kan relateras till flertalet av samhällets politikområden och kulturens roll som samhällelig utvecklingsfaktor har under senare år uppmärksammats alltmer. Enligt Ryan direktiv är en upp- gift för utredningen att klarlägga vilka de rådande målen är för internationell kulturverksamhet. Mål som har betydelse för inter- nationell kulturverksamhet finns – förutom inom kulturpolitiken – inom utrikes- och handelspolitiken samt inom biståndspolitiken. Kultursatsningar inom dessa politikområden har fått ökad bety- delse under senare år. Hicks ser positivt på denna utveckling. Trots att det kan finnas olika prioriteringar bakom olika slags kultur- insatser är samordningsmöjligheterna och möjligheterna till synergieffekter goda. 
 Kulturpolitiska, utrikespolitiska, handelspolitiska och närings- politiska mål presenteras närmare i bil. 2. 
 I bil. 3 presenteras en översikt över statliga och statsunderstödda aktörer för internationell kulturverksamhet. 
 Kulturen som mål 
 Det kulturpolitiska målet för internationellt kulturutbyte (främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet) har en självklar koppling till Ryan arbetsområde. Kultur låter sig inte inhägnas av nationsgränser, utan utvecklas såväl genom kontakter mellan länder som genom möten mellan olika kulturer inom ett land. Någon entydig och enkel avgränsning mellan nationell och internationell kulturpolitik eller kulturverk- samhet kan därför inte göras. Iku vill betona att, vid sidan av det internationella kulturpolitiska målet, en internationell kulturverk- 
 37 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 SOU 2003:121 
  
 samhet kan motiveras även utifrån andra kulturpolitiska mål än det internationella. 
 Statliga satsningar på internationell kulturverksamhet är i första hand viktiga för kulturlivet. Att sådana satsningar ska grundas på kulturlivets förutsättningar och behov är därför en självklar ut- gångspunkt. Den internationella kulturverksamheten ska i första hand planeras och drivas av personer som står så nära den konst- närliga och kulturella praktiken som möjligt. Åtgärderna kan vara av olika slag: de kan bygga på kulturlivets egen vilja och förmåga till internationalisering genom stöd till nätverk, stöd till konstnärliga mötesplatser m.m. Även stöd till turnéer, konserter och utställ- ningar kan räknas hit, liksom stöd till långsiktigt, ömsesidigt kultursamarbete med vissa länder. 
 Ett vitalt svenskt kulturliv skapar goodwill för Sverige: landet blir känt för att vara framstående inom olika genrer. Ett exempel är den svenska bild- och formkonstens internationella framgångar, vilka grundar sig i de internationella nätverk som konstnärerna skapat. Även utländska författare som verkat i Sverige relaterar till landet i sin konstnärliga gärning. Det bidrar till att det publika intresset utomlands för svensk kultur ökar. Omvänt så behöver också det svenska kulturlivet impulser, inflytande och inspiration från utlandet. 
 Kulturdiplomati 
 För många länder är kultur ett viktigt medel såväl för att forma nationell identitet som för att odla en positiv bild utomlands. I det senare sammanhanget har begreppen offentlig diplomati och kulturdiplomati kommit att bli alltmer betydelsefulla. Offentlig diplomati (av eng.  
 public diplomacy 
 ) betecknar ett lands behov av att vända sig direkt till ett annat lands medborgare, ofta med kraftfulla insatser, för att uppnå kortsiktiga mål. Kulturdiplomati ( 
 cultural diplomacy 
 ) är den del av diplomatin som avser upprättan- det av långsiktiga, hållbara relationer med andra länder med kultur som medel. Här byggs ett ömsesidigt utbyte och förtroende upp genom t.ex. interkulturella utbytesprogram, utbildningsprogram och stipendier; besöksprogram för utländska journalister, akade- miker, politiker osv.; artistframträdanden; internationell mediabe- vakning av kulturevenemang; konferenser, seminarier, symposier om internationell kultur m.m. samt språkfrämjande och publika- 
 38 
  
 SOU 2003:121 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 tioner av olika slag. Svenska institutet (SI) har sedan  
 1950-talet 
  haft Utrikesdepartementets uppdrag att svara för en väsentlig del av svensk kulturdiplomati. 
 Kulturdiplomati och utbildningsutbyten har under lång tid an- vänts också för att skapa ingångar till samhällen med slutna politiska system. Inte minst de program för språkinlärning som det brittiska kulturinstitutet British Council, det tyska  
 Goethe-Institut 
  och det franska Institut Français upprätthöll i östblocket under det kalla kriget betydde mycket för att bevara och utveckla de kontak- terna mellan respektive länder. Kultur har ofta varit det enda rela- tivt okontroversiella område som stått till buds för att bygga broar mellan olika etniska och religiösa grupper och geografiska om- råden. I vissa fall har kulturen ensam tjänat som dörröppnare. 
 För att motverka den ökande spänningen sedan  
 1990-talet 
  mellan muslimsk extremism och västerländsk kultur har vikten av kulturell diplomati understrukits. Efter attentaten mot USA den 11 september 2001 har många västländer funnit anledning att om- pröva utformning och innehåll i sitt internationella utvecklings- samarbete, erfarenhetsutbyte och allmänna informationsarbete. Så har t.ex. British Council gjort en betydande kursändring under de senaste två åren, från att förmedla en relativt traditionell mark- nadsföring av Storbritannien och det engelska språket till för- djupade dialogprojekt för ungdomar med olika kulturell och religiös bakgrund. Den svenska utrikesförvaltningen bedriver för sin del sedan ett flertal år integrerad kulturdiplomati, bl.a. genom projektet  
 Jalla – nu klär vi granen!  
 och inrättandet av svenska 
 Alexandriainstitutet  
 år 2000 och  
 Generalkonsulatets sektion för  
 turkisk-svenskt 
  samarbete  
 i Istanbul 2001. 
  
 Vid sidan av de internationella dialogfrågorna blir kulturen allt viktigare i utformningen av Sverigebilden utomlands (se kapitel 5). Här måste en noggrann avvägning göras mellan å ena sidan statens intressen att lyfta fram särskilda kulturyttringar för utvalda länder och regioner, å andra sidan kulturlivets egna önskemål och förut- sättningar. Trovärdigheten och uppsåtet bör inte kunna ifråga- sättas, vare sig av det egna kulturlivet eller av mottagaren. 
 39 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 SOU 2003:121 
  
 Bistånd 
 Den svenska kulturpolitiken och kultursamarbete har en viktig roll i biståndspolitiken. Denna roll har förstärkts under senare år och en betydande del av det statliga stödet till internationellt kulturut- byte utgörs av biståndsmedel. 
 Handel och näring 
 Kulturen har fått ökad betydelse för handels- och näringspolitiken, i takt med att uppfattningen att kulturen på olika sätt kan bidra till ökad export, turism och sysselsättning har fått ett allt större genomslag. Kulturområdet har haft en stark utveckling, med fler institutioner, fler konstnärer och en större publik än någonsin tidigare. Kulturen genererar allt fler arbetstillfällen, direkt och indirekt. Den ekonomiska utvecklingstakten för de verksamheter som finansieras genom avsättning på marknaden bedöms som högre än genomsnittet. 
 Exportfrämjande insatser för att internationalisera företag som agerar inom den s.k.  
 upplevelseindustrin 
  
 1  
 har visat sig vara viktig för både kultur och näringsliv i profileringen av Sverige i utlandet. Ut- ländska medier har under de senaste åren ägnat stor uppmärk- samhet åt svenska framgångar inom denna sektor, som bygger på kulturella och kreativa verksamheter. Den ekonomiska betydelsen för Sverige av olika områden som är att hänföra till upplevelse- industrin ökar: för närvarande står upplevelseindustrin för omkring nio procent av BNP. 
 Kultursatsningar kan vidare bidra till att skapa marknader för svenska produkter i allmänhet genom en positiv värdering av Sverige. 
  
 3.2 
  
 Riktlinjer 
  
 Eftersom olika mål för den internationella kulturverksamheten ofta ska tillgodoses samtidigt är det nödvändigt att följa och utvärdera de internationella kultursatsningarna utifrån gemensamma rikt- 
  
 1  
 Upplevelseindustrin, som Stiftelsen för kunskaps- och kompetensutveckling  
 ( 
 KK-stiftelsen 
 ) 
  definierat den, består av 13 delområden. De är: arkitektur; design; film/foto; litteratur; konst; marknadskommunikation; media; mode; musik; måltid; scenkonst; turism/besöksnäring och upplevelsebaserat lärande. 
 40 
  
 SOU 2003:121 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 linjer. Riktlinjernas uppgift är ge förutsättningar för att uppnå centrala mål inom de respektive politikområdena. Hicks anser att följande riktlinjer ska beaktas vid all planering och utvärdering av internationell kulturverksamhet: 
  
 – 
  
 Främjande av konstnärlig och kulturell kvalitet 
  
 – 
  
 Uppbyggande av långsiktiga kulturkontakter med utlandet 
  
 – 
  
 Främjande av mångfald och demokrati 
  
 – 
  
 Främjande av internationellt kulturpolitiskt samarbete 
  
 Konstnärlig och kulturell kvalitet 
 Kontakter med andra länder stimulerar nu som tidigare kulturlivet inom alla områden. De är en självklar källa till impulser och in- spiration för det konstnärliga arbetet, liksom till en utveckling av kulturlivets institutioner. Förutsättningarna för konstnärlig kvalitet och utveckling stärks genom att professionella konstnärer verk- samma i Sverige får goda möjligheter till internationellt utbyte. Att stämma av och mäta sig i internationell konkurrens på viktiga internationella arenor har en stimulerande effekt. Internationella kontakter ger möjlighet att utveckla en konstart eller en institution i dialog med de främsta aktörerna inom det egna området. 
 Kulturlivet är för sin kvalitativa utveckling beroende av ett aktivt internationellt kunskaps- och erfarenhetsutbyte. En viktig faktor i detta utbyte är de nya nätverk på kulturområdet som har utvecklats under det senaste årtiondet. 
 Det intresse som svensk kultur kan väcka utomlands när den interagerar med ett annat lands kulturliv stärker indirekt förutsätt- ningarna för att främja svenska intressen på andra områden, t.ex. inom handeln och kulturdiplomatin. 
 Mångfald och demokrati 
 Att främja kulturell mångfald är ett av Sveriges kulturpolitiska mål. Det drivs även inom internationella organisationer som Unesco och EU. 
 Genom medverkan i organisationer som Unesco och Europa- rådet kan Sverige bidra till att främja kulturell (inkluderande språk- lig) mångfald. Med stöd till kulturprojekt, partnerskap och upp- 
 41 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 SOU 2003:121 
  
 byggande av infrastruktur kan Sverige medverka till en utveckling av kultur, demokrati och mänskliga rättigheter i andra länder. Denna verksamhet är också ett viktigt instrument för att utveckla respekt för och kunskap om kulturell mångfald i Sverige. De kun- skaper som återförs till Sverige ska medvetet tillvaratas i detta syfte. 
 Inom demokratisamarbetet, i konfliktförebyggande program och i utvecklingssamarbete i konfliktområden spelar kultur en viktig roll, eftersom den erbjuder särskilda möjligheter att kommunicera över de gränser som politiska motsättningar ger upphov till. 
 För att åstadkomma ett utbyte och en förståelse över nations- och kulturgränser behöver man kunskap om varandras kulturer. Kulturens betydelsefulla roll inom utrikespolitiken har nämnts ovan. Kulturella uttryck blir alltmer tillgängliga för en publik långt bort från dessa uttrycks geografiska ursprung. Mot denna bak- grund är det viktigt att även den svenska kulturen blir tillgänglig för en publik utomlands, inte bara den del av kulturen som helt bärs upp av marknadskrafterna, utan även sådan kultur som får kulturpolitiskt stöd i hemlandet. 
 För att uppnå detta krävs emellertid, precis som inom den natio- nella kulturpolitiken, aktiva främjande- eller stödinsatser. Sådana insatser bidrar till att Sveriges attraktion som internationell kulturell mötesplats för både konstnärer och publik ökar. 
 Det är också viktigt att en svensk publik får goda möjligheter att möta konst och kultur från andra länder. Särskilda åtgärder krävs i detta syfte. Det bör framför allt vara ett ansvar för offentligstödda kulturinstitutioner att inom sina respektive verksamhetsområden förmedla internationella impulser till det svenska kulturlivet och till den svenska publiken. 
 Långsiktiga kulturkontakter 
 Uthållighet och stabilitet i det internationella utbytet möjliggör fördjupning och breddning av kontakterna. Alla världsdelar är idag av intresse för internationellt utbyte, och nya intressanta arenor tillkommer kontinuerligt. Detta ställer stora krav på geografisk och innehållslig planering och prioritering av de offentliga insatserna. 
 Statliga satsningar bör syfta till långsiktiga kontakter. De måste genomföras med professionell kompetens hos institutionerna och i en nära samverkan med kulturlivets företrädare. Större och till- 
 42 
  
 SOU 2003:121 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 fälliga insatser på kulturområdet bör följas upp av mindre program, som drar nytta av den ofta kostsamma initiala investeringen. 
 Internationellt kulturpolitiskt samarbete 
 Som tidigare nämnts så påverkas det svenska kulturlivet av den internationella utvecklingen i stort och av beslut som fattas i inter- nationella organisationer. Det kan gälla beslut med direkt inverkan på kulturområdet, t.ex. i Unesco och Europarådet, men det kan också handla om beslut av mer generell karaktär, från WTO, EU eller andra internationella samverkansorgan. Beslut inom den senare kategorin kan till sitt innehåll avse tullar, momssatser, upp- hovsrätt, rätten till riktade statliga stöd m.m., liksom samarbeten mellan såväl stater som organisationer (se bil. 4) Det ständigt ökande antalet akter medför ett behov av att samlat följa utveck- lingen – och i förekommande fall vidta åtgärder – i internationella organisationer och på regerings- och myndighetsnivå inom landet. 
  
 3.3 
  
 Strategi 
  
 För att uppsatta mål och riktlinjer för det internationella kulturut- bytet ska kunna uppfyllas krävs en genomtänkt och samlad strategi. En sådan bör innehålla följande tre element: 
  
 Ambition 
 : Sverige ska vara en aktiv internationell aktör på kulturområdet. Sverige ska tillhöra de främsta i världen inom de områden där landet har hög kompetens. Nya mötesplatser och arenor för kulturutbyte ska tillkomma på svenskt initiativ. Detta kräver ett offensivt agerande inom konstområdena och den inter- nationella kulturpolitiken. Sverige ska förbli en aktiv och kon- struktiv part i internationella organisationer. 
 Kulturaktörer måste samverka effektivt. Alla möjligheter till synergieffekter med andra politikområden ska tillvaratas. Utlands- myndigheterna måste utnyttjas mera effektivt än nu som instru- ment för kulturutbytet. En sådan offensiv hållning fordrar hög och specialiserad kompetens av såväl utlandsmyndigheter som kulturin- stitutioner. 
  
 Kulturfrämjande 
 : Aktiva internationella kultursatsningar ska göras för att främja kulturlivet. De möjligheter som nya marknader, teknisk utveckling och ökad rörlighet ger ska utnyttjas. En aktiv 
 43 
  
 Mål, riktlinjer och strategi 
  
 SOU 2003:121 
  
 och återkommande svensk närvaro på viktiga internationella arenor ska upprätthållas. Nya konstutövare av hög kvalitet ska få hjälp att introduceras i kulturlivet, bland konsertarrangörer, på gallerier etc. Mötesplatser för internationell kulturförmedling ska etableras i Sverige. Allt detta kräver en väl fungerande organisation för inter- nationellt kulturutbyte. 
  
 Uppmärksamhet 
 : En aktiv bevakning av den internationella ut- vecklingen på kulturområdet är av stor betydelse. En av dess upp- gifter blir att bedöma följderna av internationella beslut inom andra politikområden för det svenska kulturlivet. En annan viktig uppgift är att tidigt identifiera de konsekvenser för kulturarvet som uppstår när olika  
 EU-direktiv 
  etableras i Europa. Till detta kommer bevakning av kulturens villkor i de globala förhandlingar som syftar till att avskaffa internationella handelshinder. Denna strategi är beroende av ett brett tvärpolitiskt samarbete, främst mellan olika departement. 
 44 
 4 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 4.1 
  
 Utrikespolitiska förhållanden 
  
 Utvecklingen i vår del av världen har under de senaste 15 åren varit utomordentligt snabb. Häri skiljer sig dessa år på ett avgörande sätt från den föregående perioden  
 (1945–89), 
  vilken präglades av det kalla kriget och uppdelningen av Europa i militärallianserna NATO och Warszawapakten. Med Berlinmurens fall 1989 föll den kom- munistiska värld samman som skapats i och med oktoberrevolutio- nen 1917, och länderna i Central- och Östeuropa blev demokratier. I Sveriges omedelbara närhet återuppstod de tre baltiska staterna Estland, Lettland och Litauen. 
 Den positiva utvecklingen förmörkades emellertid av de etniska konflikter som kort därpå utbröt i Jugoslavien. Denna stats sammanbrott jämte konflikter i Europas närområde, särskilt i Mellanöstern, har orsakat stora flyktingsströmmar. Dessa har ibland visat sig svåra för  
 EU-länderna 
  att hantera. En väsentlig källa till oro är det faktum att vissa  
 EU-länder, 
  däribland Sverige, Storbritannien och Tyskland, tagit emot stora flyktinggrupper, under det att andra medlemmar av unionen inskränkt sig till att främst verka som transitländer. 
 Den internationella utvecklingen har resulterat i att USA idag är världens enda supermakt. En del analytiker beskriver t.o.m. landet med ett nytt ord:  
 hypermakt 
 . Inte sedan det romerska rikets tid har ett land och dess kultur påverkat världen i så hög grad som nu: politiskt, ekonomiskt, militärt,  
 tekniskt-vetenskapligt 
  och kultur- ellt. Den amerikanska kulturen är en magnet för konsumenter och kulturproducenter från hela världen. Engelskan har följaktligen blivit det helt dominerande världsspråket. 
 Demokratins utveckling i världen har emellertid bromsats av de nya hot som vuxit fram efter terrorattackerna mot USA. Kriget i Irak 2003 framstår som ännu en följd av attentaten den 11 september 2001. På sikt riskerar terrorangrepp att göra Väst- 
 45 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 världens demokratiska samhällen mindre öppna och mer inriktade på säkerhet och självförsvar. 
 För Europasamarbetet innebar Berlinmurens fall 1989 en ny ut- maning. EU ställdes inför krav på konsolidering och fördjupning av samarbetet, samtidigt som unionen inledde förhandlingar om en utvidgning som skulle kunna fördubbla medlemsantalet år 2004. EU:s vidgade inflytande har också inneburit en ökad betoning av regionalt samarbete, för Sveriges vidkommande framför allt i Öresundsregionen. Förbindelserna mellan regioner och grupper med likartade intressen kan redan sägas ha stärkts avsevärt. Å andra sidan har USA:s närvaro i Irak åstadkommit vidgade åsiktsklyftor, såväl mellan Europa och USA som mellan de europeiska länderna inbördes. 
 De globala frågor som framstod så klart vid millennieskiftet 2000 har alltså på kort tid blivit mer otydliga. FN:s roll har under- minerats av stormakternas ökande tendens att agera utanför dess ramar. Samtidigt har angrepp mot  
 FN-personal 
  i Afghanistan och Irak gjort det svårare för världsorganisationen att agera i konflikt- situationer, också där det huvudsakligen handlar om att ge huma- nitärt bistånd. 
 Utvecklingen i vad som tidigare benämndes den tredje världen har varierat avsevärt. I Asien har uppgången varit mycket påtaglig: flera stater har nu samma genomsnittliga standard som EU- länderna, i vissa fall högre. Uppgången i Central- och Östeuropa har likaså varit snabb, om än inte lika kraftig som i Asien. I Latin- amerika är bilden mera splittrad, även om flera länder också där varit mycket framgångsrika. I alla dessa regioner kan demokratin – med några notabla undantag – generellt sett sägas vara på fram- marsch. I Mellanöstern och i större delen av Afrika är läget där- emot bekymmersamt. Knappast någon ekonomisk utveckling har ägt rum och demokratin har ännu inte fått säkert fotfäste. 
 Välfärden 
 Samtidigt som  
 FN-statistik 
  visar en positiv utveckling (antalet fattiga länder i världen har minskat de senaste 50 åren, liksom antalet svältande och antalet krig; antalet demokratier har ökat) så vidgas klyftan mellan de rikaste och de fattigaste länderna. Likaså minskar de fattigaste ländernas andel av världshandeln. I FN dis- kuteras för närvarande hur de s.k. givarländerna ska utveckla sitt 
 46 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 traditionella bistånd mot en modernare biståndspolitik, och hur utvecklingsländerna bl.a. ska kunna få tillgång till de internationella handelsmarknader som tidigare varit stängda för dem. 
 Den internationella finanskris som tog sin början i Asien 1997 och som fortfarande har globala effekter, inkluderande de över- hettade internationella marknaderna inom framförallt  
 IT-sektorn, 
  har tvingat de flesta industriländer till budgetära åtstramningar. Inom EU har exempelvis sysselsättningsfrågorna snarare än de globala frågorna dominerat de nationella regeringarnas arbete under de senaste åren. Ett resultat av åtstramningarna är att i- länderna, trots en gemensamt antagen millenniedeklaration i FN hösten 2000 om att bekämpa fattigdomen i världen genom ökat bistånd, istället minskat sina internationella biståndsåtaganden. Sverige går nu i spetsen inom FN för att uppnå det s.k. enprocent- målet, dvs. att avsätta en procent av bruttonationalinkomsten till internationellt utvecklingssamarbete. En ny biståndspolitik baserad på propositionen  
 Gemensamt ansvar – Sveriges politik för global ut- veckling  
 (Prop. 2002/03:122) avses fördjupa Sveriges engagemang i det internationella utvecklingssamarbetet ytterligare. Sverige är också ett av mycket få länder som inom sitt biståndsprogram avsätter medel för kultursamarbete. 
  
 4.2 
  
 Informationsteknologi och internationell rörlighet 
  
 Den snabba utvecklingen av informationsteknologi har på ett genomgripande sätt förändrat hela vårt samhälle och tillvägagångs- sätt i kommunikationerna mellan och inom länder, regioner, orga- nisationer och mellan individer. Internet och  
 e-post 
  har kommit att bli självklara redskap för att förmedla och utbyta information. Be- slutsprocesser har förkortats, eftersom nödvändigt underlag genom tillgång till Internet ofta finns tillgängligt i realtid dygnet runt. Allt fler kommunicerar via mobiltelefoner eller portabla, trådlösa datorer. Applikationer som WAP ( 
 Wireless Application Protocol 
 , trådlös kommunikation med Internet) och Bluetooth (trådlös kommunikation mellan olika sorters elektronisk apparatur); SMS ( 
 Short Message Service 
 , digital textöverföring) och MMS ( 
 Multi- media Messaging Service 
 , digital bild- och ljudöverföring) har därtill öppnat nya möjligheter för kommunikation. För global nyhetsför- medling, mellanstatlig kommunikation och näringsliv har detta 
 47 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 blivit särskilt viktigt. Genom den hastiga teknikutvecklingen ställs också ökade krav på tillgänglighet, service och information. 
 Teknikutvecklingen har inneburit förenklingar inom administra- tion, budgetarbete, marknadsföring m.m. Avancerade ordbehand- lings- och designprogram kan köpas billigt, och ingår oftast i bas- utbudet vid köp av ny dator. Kostnader för tryck och distribution kan begränsas. Fasta kostnader kan skäras ned genom att persona- len kan bli rörligare och även arbeta hemifrån. Nätverk utvecklas och underhålls genom användande av elektronisk post. Spridning och inhämtning av information möjliggörs över Internet. 
 Ett stort antal sektorer inom kulturens område har också på- verkats av ny teknik. Det är t.ex. inte ovanligt att basgångar, slingor osv. skapas av olika musiker/tonsättare och  
 e-postas 
  som datafiler till en producent som sammanställer det hela. Konstmusiken finner ständigt nya vägar genom den digitala teknikens utveckling. På litteraturens område har med teknikens hjälp möjligheten introdu- cerats att i begränsad utgåva trycka böcker direkt på beställning över Internet, s.k.  
  
 print-on-demand 
 ; 
  Sverige är ett föregångsland på detta område. Nedladdningsbara digitala verk, s.k.  
  
 e-böcker 
 , 
  av- sedda att läsas på handdatorer eller på särskilt framtagna skärmar  
 (e-bokläsare) 
  tillhandahålls av de stora svenska och utländska förlagen, men de har hittills inte nått någon verklig kommersiell framgång.  
 Digitalt papper 
 , som möjliggör kontinuerlig nedladdning av bok- eller tidningstexter, finns i kommersiell produktion men har i skrivande stund knappt hunnit påverka bok- och tidskrifts- marknaden. 
 Kulturarvssektorn har blivit internationellt tillgänglig för såväl publik som de yrkesmässigt verksamma. Det internationella arbetet inom  
 ABM-området 
  (dvs. inom arkiv, museer och bibliotek) är till stor del inriktat på att bygga upp långsiktig infrastruktur för beva- rande och tillgängliggörande. Moderna publika databaser bygger på internationella standarder och Internetpresentationer. Ett exempel är  
 www.oresund.nu 
 , ett samarbete mellan fyra arkivinstitutioner i Öresundsområdet: landsarkiven i Köpenhamn och Lund och stads- arkiven i Köpenhamn och Malmö. Här guidas danskar på danska om hur man personforskar i Sverige och svenskar på svenska om hur man forskar i Danmark. Ett annat exempel är museernas sam- lingar, vilka genom digitalisering i stor utsträckning blivit tillgäng- liga för såväl forskare och lärare som allmänheten. 
 48 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 Sammantaget har teknikutvecklingen starkt påverkat möjlig- heterna att internationalisera kulturområdet genom goda rationali- seringsmöjligheter och nätverksbyggande. 
 Ungdomskultur 
 När  
 SIK-utredningen 
  gjordes 1978 fanns inom det mediala utbudet endast public  
 service-sfären, 
  med reklamfria Sveriges Television (TV1 och TV2), Sveriges Radio (P1, P2, P3), Sveriges Lokalradio samt Sveriges Utbildningsradio. Idag lyssnar ungdomar i Sverige enligt tillgänglig statistik helst på det stora utbudet av svenska privatägda reklamfinansierade radiostationer eller på musik ned- laddad från Internet. Den absoluta majoriteten av ungdomar före- drar privatägda reklamfinansierade kanaler som TV3, TV4 och Kanal 5. Parabolantenner som tillgängliggör programutbud från utlandet är vanligt förekommande. 
 Enligt statistik från Ungdomsstyrelsen använder 70 procent av alla ungdomar i Sverige Internet. Det medför att internationalise- ringen inom ungdomsgrupperna går betydligt snabbare idag än för bara tio år sedan, och betydligt snabbare än före Internetrevolu- tionen. Informationsteknologin i sig har blivit en viktig del av ungdomskulturen. Enligt Ungdomsstyrelsen upplevs inte geo- grafiska gränser särskilt tydligt i den unga generationen. Tusentals chatsidor möjliggör en otvungen dialog med vem eller vilka som helst, hur kort eller lång tid som helst, ofta till en begränsad kostnad. Musik, filmer och spel laddas ned – ofta helt fritt – från Internet, bränns på cd- och  
 dvd-skivor 
  och delas. Det innebär att rättighetsinnehavare i regel går miste om intäkter och royalties. 
 1 
  
 I ungdomskulturen måste också de högt internationaliserade  
 dator- och  
  
 tv-spelen 
  
 inräknas (interaktiva dataprogram som används i underhållningssyfte). Interaktiva dataspel lockar ungdomar över hela världen att delta samtidigt. Mellan 1996 och 2001 fördubblades världsmarknaden för dessa spel. Branschen omsätter nu mer än filmindustrin och är på väg att bli större än musikbranschen. Till sammanhanget hör också den teknologi som gör det möjligt för enskilda att koppla samman sina Internetanslutna persondatorer och göra sökningar på varandras hårddiskar. 
  
 1  
 Napster, Rivers, KaZaA, AudioGalaxy och Morpheus är välkända Internetprogram som gjort det möjligt att kringgå förlagsrättigheter m.m. inom kulturområdet. 
 49 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 Ungdomars förmåga att snabbt ta till sig informationstekno- logins möjligheter har även visat sig i samband med de motdemon- strationer som organiserats i anslutning till internationella konfe- renser om global handel de senaste åren. De unga aktivisterna har då upprättat mobila sambandscentraler men också virtuella press- centra, från vilka de sänt texter och bilder i realtid. 
  
 British Council  
 använder Internet som det viktigaste instrumen- tet i sin målinriktade satsning på ungdom. De ansvariga har ut- vecklat ett flertal hemsidor om ungdomskultur (t.ex. om pop- musik, fotboll, film) men också en omfattande webbaserad satsning kallad  
 Connecting Futures  
 ( 
 www.connectingfutures.com 
 ), som ska stimulera och utveckla dialog och utbyte mellan ungdomar i Väst- världen och ungdomar med framför allt, men inte uteslutande, muslimsk bakgrund i Mellanöstern. 
  
 Netd@ys  
 Europe är ett av  
 EU-kommissionen 
  initierat sam- arbetsprojekt för ungdomar. Ytterligare ett exempel är det som sedan flera år drivs av The Banff Centre for the Arts i Kanada, där man genom Internet arbetar med utveckling och scenisk produk- tion av barnopera med barn i bl.a. Kanada, Storbritannien, Sydafrika och Tjeckien. 
 Ett exempel på internationell ungdomskultur som vuxit fram bara under de senaste tio åren är de s.k.  
 roll- och lajvspelen  
 som kan locka alltifrån en handfull till flera tusentals medverkande sam- tidigt. Publiken är deltagarna själva, som dels beskådar spelet och dels agerar. Lajvspel kan bestå av en blandning av teater, dans, musik och film m.m. 
 Ett annat exempel på ny internationell ungdomskultur är de s.k. technofestivaler som går under namnet  
 Castro Parade.  
 De före- kommer över hela världen, men med Berlin som ledande ort: där beräknas över en miljon ungdomar medverka varje sommar. I  
 Castro Parade  
 är skillnaden mellan åskådare och aktörer små, gränsen mellan festivalens början och slut otydlig, och en övergripande konstnärlig ledning saknas. 
 Enligt en studie från Statens kulturråd är det viktigt för dagens unga kulturintresserade att få vara en del i produktionen och att kunna vara med och påverka med sin egen kreativitet. 
 2  
 Både roll- spel, lajvspel, rejvfestivaler och datorspel är växande interaktiva, gränsöverskridande och i flera fall internationella former av ung- domskultur med ett mycket stort antal utövare. 
  
 2  
 Källa: Om Världen 2001: Statens kulturråds omvärldsanalys 
 50 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 Medieutvecklingen 
 Medieutbudet blir alltmer omfattande. En långtgående internatio- nell omstrukturering av mediemarknaderna äger rum på global, regional och lokal nivå. Nya medier baserar sig på digital teknik och ofta, men inte alltid, med  
 Internet-relaterad 
  distribution. Exempel på nya medier är Internetsajter, dvd och  
 digital-tv. 
  Deras innehåll är till viss del plattformsoberoende (digitalt inspelad och lagrad musik finns på både  
 cd-skivor 
  och på Internet för nedladdning osv.). 
  
 Den audiovisuella sektorn  
 (radio, tv och bio) har fått allt större ekonomisk betydelse genom åren; den sysselsätter nu över en miljon personer inom EU. Den har även stor sociologisk och kulturell betydelse. I början av 2001 sände mer än 660 kanaler inom unionen via marknät, satellit eller kabel, vilket var en betydande ökning jämfört med året innan. Utvecklingen av nya sändnings- och distributionstekniker i början av  
 1980-talet, 
  samt insikten att gemenskapen halkade efter USA inom programsektorn, har fått EU att ta nya initiativ. Dessa innehåller såväl tekniska, ekonomiska som kulturella element. 
 Konvergensen på mediaområdet - sammansmältningen av IT, media och telekommunikation - innebär att filmen, från att ha varit en avgränsad bransch, numera är en central  
 innehållsleverantör  
 för de audiovisuella medierna. Mindre än 30 procent av en långfilms omsättning genereras från biografvisningar. Cirka 50 procent kommer från video och dvd och 20 procent - en alltjämt ökande andel - från television och  
 betal-tv. 
  Gränserna mellan dataspel och animerad film, mellan musikvideo och långfilm, mellan television och bio är inte längre självklara. Digitalteknikens utveckling har möjliggjort nya sätt att producera, distribuera och konsumera. 
 Engelska språkets ställning 
 Det engelska språket har befäst sin ställning som det främsta världsspråket. Att ha åtminstone grundläggande språkkunskaper i engelska upplevs närmast som självklart i stora delar av världen. I Sverige förutsätter företag och organisationer med internationell verksamhet att deras anställda har sådana kunskaper och ofta dess- utom viss utlandserfarenhet. Inom kulturens område domineras utbudet av popmusik,  
 tv-produktioner 
  och film av det engelska 
 51 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 språket, liksom utbudet över Internet. Undervisningsmaterial vid högskolor och universitet är ofta på engelska, och de studenter som går vidare till doktorandutbildning väljer ofta att skriva på engelska, eftersom språket även inom den internationella forskningsvärlden blivit ett världsspråk. 
 Internationell rörlighet 
 Människor reser idag mer, billigare och längre än någonsin tidigare. Antalet formella och informella internationella nätverk som upp- står därigenom är oräkneliga. Kunskapen om vår alltmer integre- rade och ömsesidigt beroende omvärld är stor. Exempelvis går upp- skattningsvis 300 000 svenska turister på teater och konserter i London varje år, vilket gör London till en av Sveriges största kulturscener. Vid sidan av turismen betyder utlandsstudier mycket för etablerandet av internationella kontakter och nätverk. Idag studerar drygt 25 000 svenskar på högskolenivå i utlandet, och ytterligare 5 000 deltar i längre språkkurser utomlands eller genomför ett utbytesår under eller efter gymnasiet. Sverige tar i sin tur emot omkring 5 000 utländska studenter per år. 
 Till följd av en ökad migration ser man i många länder en ut- veckling mot en kultursammansmältning, s.k.  
 mångkultur 
 , något som kan öka förutsättningarna för ett mera mångfasetterat inter- nationellt kulturutbyte. I den statligt finansierade internationella kulturverksamheten i andra länder, bl.a. i Frankrike, Kanada, Nederländerna och Storbritannien, är mångkultur sedan länge en självklarhet. 
 När människor flyttar över nationsgränserna för de med sig kun- skaper om sin kultur och behåller oftast kontakten med hemlandet. Ofta blir immigranter kulturförmedlare i sina nya hemländer. Den omfattande utvandringen från Sverige (en fjärdedel av befolk- ningen) under slutet av  
 1800-talet 
  till Nordamerika är ett exempel på hur folkförflyttningar gett upphov till institutioner på båda sidor Atlanten. I Sverige vårdar  
 Emigrantinstitutet i Växjö  
 arvet efter Barrett, förvarar viktiga bibliotek och arkiv och främjar akademisk forskning med programverksamhet om migra- tion och förmedling av internationella kontakter m.m. Särskilda Sverigerelaterade museer och institutioner finns i Minneapolis ( 
 The American Swedish Institute 
 , Chicago ( 
 The  
  
 Swedish-American 
  
 52 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 Museum Center 
 ), Seattle ( 
 Nordic Heritage Museum 
 ), Philadelphia ( 
 The American Swedish Historical Museum 
 ) osv. 
  
 Över 100 000 svenska medborgare beräknas vara fast boende i USA, varav åtminstone 10 000 enbart i New York. I London be- räknas mellan 30 000 och 40 000 svenskar bo. 
 3  
 Totalt beräknas över 250 000 svenskar vara fast boende i utlandet, med allt vad detta kan betyda för internationella nätverk till Sverige, kontakter och ut- byte. 
  
 4.3 
  
 Internationell kulturpolitik 
  
 I detta avsnitt nämns några frågor som kräver globala lösningar. 
 Mångfaldsfrågor 
 Den internationella handeln, inklusive handel med kulturella varor och tjänster, har ökat dramatiskt under de senaste decennierna. Samtidigt har kulturindustrins tillväxt varit stark. Marknaden har också breddats. Den ökade internationella handeln har inneburit ökad tillgänglighet till utländska kulturproduktioner, samtidigt som produktionen koncentrerats. 
 Produktion och spridning av kulturella varor och tjänster har sedan länge varit föremål för olika typer av ekonomiskt stöd, vilka utvecklats inom ramen för nationella kulturpolitiska åtgärder. Tjänstehandelsavtalet GATS ( 
 General Agreement on Trade in Services  
 inom världshandelsorganisationen WTO) har gjort det svårare för nationella regeringar att införa nya stödåtgärder och program på kulturområdet. 
 Våren 1998 stod den svenska regeringen som värd för Unesco- konferensen Intergovernmental Conference on Cultural Policies for Development. Konferensens huvudsyfte var att belysa och för- stärka sambandet mellan kulturpolitik och samhällsutveckling och placera kulturpolitik i paritet med andra politikområden. Vid kon- ferensen antogs en handlingsplan, kallad The Stockholm Action Plan. 
 För att garantera att kulturell mångfald skyddas i WTO/GATS och andra frihandelssammanhang pågår en diskussion kring ut- 
  
 3  
 Enligt uppgifter från Sveriges generalkonsulat i New York och Sveriges ambassad i London. 
 53 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 formningen av en internationell konvention som ska främja och skydda kulturen på regional, nationell och global nivå. Diskussio- nen är en uppföljning av Stockholmskonferensen 1998, och förs bl.a. inom nätverken INCP (kulturministrar från hela världen) och INCD (fria kulturorganisationer) samt inom Unesco. 
 För att se hur  
 Stockholm Action Plan  
 har påverkat medlems- ländernas kulturpolitik och Unesco, arrangerade Svenska Unesco- rådet i maj 2003 ett expertmöte med benämningen Stockholm+5. Mötet fastslog att kulturpolitik och utveckling har ett starkt samband och att: 
 fattigdomsbekämpning utan hänsyn till den kulturella miljön är dömd att misslyckas 
 kulturell mångfald måste respekteras och erkännas som en beri- kande faktor 
 utbildning utan hänsyn till kultur enbart är undervisning, och därmed inte en effektiv del i en hållbar utveckling 
 ägarkoncentrationen av medierna kan påverka informations- flöden och utvecklingen av nya informationskanaler. 
 Internationella upphovsrättsfrågor 
 Upphovsrätten är av väsentlig betydelse för upphovsmäns och andra rättighetsinnehavares möjligheter till ersättning när litterära och konstnärliga verk kopieras och sprids eller annars tillgänglig- görs och för att skydda mot kränkande utnyttjanden. Utgångs- punkten är att upphovsmannen har en ensamrätt till sitt verk. Mot upphovsmännens individuella intressen står vissa behov som all- mänheten och samhället har av att kunna utnyttja verk, t.ex. för att tillgodose ett allmänt informationsintresse. Faktum kvarstår dock att illegal kopiering utgör ett allvarligt hinder för konstnärliga ut- övare inom framför allt film och musik att få ersättning för sitt arbete. 
 Det senaste decenniets snabba tekniska utveckling har förändrat förutsättningarna för att nyttja konstnärliga verk och prestationer. Digital teknik och världsomspännande nätverk möjliggör kopiering och överföring av konstnärliga verk och prestationer i hög hastig- het och av stor omfattning samt med närmast oförändrad kvalitet. Utvecklingen har ökat behovet av att internationellt samordna den upphovsrättsliga lagstiftningen. 
 54 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 WTO:s avtal TRIPS ( 
 Agreement on  
 Trade-Related 
  Aspects of Intellectual Property Rights 
 ) från 1995 är idag det mest multilaterala avtal som omfattar intellektuell egendom, dvs. copyright och liknande, vilket i hög grad påverkar det internationella kulturut- bytet. 
  
 Den illegala handeln med kulturföremål 
 Illegal handel omfattar föremål som olagligt förts bort från en stats territorium i strid med den statens regler till skydd för nationell kulturegendom. Den illegala handeln bedrivs med stulna föremål, olagligt uppgrävda artefakter och sådana föremål som omfattas av det landets nationella lagstiftning eller internationella regler till skydd för nationella skatter. Interpols och Unescos data visar en stor ökning av den illegala handeln med kulturföremål. Den har numera en sådan omfattning att t.ex. EU:s medlemsstater, liksom många andra länder, är konstant hotade och den orsakar ofta skador som inte kan repareras. 
 Sverige undertecknade år 2002 Unescos konvention 1970 (Om åtgärder för att förbjuda och förhindra olovlig införsel, utförsel och överlåtelse av äganderätten till kulturegendom). Riksantikvarie- ämbetet har därefter i  
 Rapport avseende uppdraget att se över de insatser som görs för att förhindra olaglig utförsel av äldre kulturföre- mål  
 utrett detta för det svenska kulturarvets del, samt rekommen- derat vilka åtgärder som behöver vidtas. 
  
 4.4 
  
 Kommentarer 
  
 Den politiska och tekniska utvecklingen har påtagligt förändrat förutsättningarna för kulturskapande och kommunikation. I debatten har framförts både risker och möjligheter med denna ut- veckling. Till det positiva hör de ökade möjligheterna till interna- tionella kontakter mellan kulturskapare och en ökad tillgänglighet till kulturarvet i olika länder. Utvecklingen har också medfört nya konstnärliga uttrycksmedel. Fler länder har blivit tillgängliga för kulturutbyte. Till det negativa hör upphovsrättsliga problem för kulturarbetarna samt en ökad illegal handel med kulturföremål. 
 Enligt vissa uppfattningar medför globaliseringen ett hot mot den kulturella mångfalden. Det är viktigt att konsekvenserna av fri- 
 55 
  
 Utvecklingen i vår omvärld 
  
 SOU 2003:121 
  
 handelsavtal och förhandlingarna inom WTO för den kulturella mångfalden är noggrant genomlysta. Detta förutsätter ett stort engagemang i diskussionerna mellan berörda departement, liksom en villighet att tillgodogöra sig och föra vidare synpunkter på dessa frågor från kulturlivet. Den tilltagande utbredningen av piratkopie- ring utgör ett växande problem, som på sikt kan hota kultur- skapandet, eftersom upphovsmän berövas ersättning för sina verk och producenter intäkter för finansiering av nya produktioner. 
 I följande kapitel analyseras konsekvenserna för Sverige av den internationella utvecklingen. Här ska endast sägas att det engelska språkets stärkta ställning innebär en komparativ fördel för Sverige i internationella sammanhang, eftersom svenskar generellt sett har bättre utbildning i och större vana vid det engelska språket jämfört med en rad större europeiska länders medborgare. 
 56 
  
 5 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 Sverige är ett befolkningsmässigt litet land och representerar ett begränsat språkområde. Sverige är fast rotat i den västerländska kultursfären men också kraftigt omvärldsberoende: vår ekonomi och handel är starkt beroende av export, och landet påverkas lätt av den internationella utvecklingen inom alla områden. Detta medför både möjligheter och utmaningar. De internationella kontakterna blir därför allt viktigare. 
 I följande kapitel berörs de politiska områden som är relevanta för våra internationella kulturkontakter. 
  
 5.1 
  
 Utrikespolitik 
  
 Det förändrade utrikespolitiska läget från slutet av  
 1980-talet 
  nöd- vändiggjorde utvecklingen av en ny svensk säkerhets- och försvars- politik, och öppnade för helt nya former av kontakter och rela- tioner med Ryssland, de baltiska staterna och övriga länder i Central- och Östeuropa. Med det svenska  
 EU-medlemskapet 
  1995 och dess krav på deltagande i den gemensamma utrikes- och säker- hetspolitiken fick våra relationer till dessa länder nya dimensioner. Samtidigt tog Sverige ytterligare ett steg bort från sin traditionella alliansfria politik. När de baltiska staterna och ett antal länder i Centraleuropa (samt Malta och Cypern) i maj 2004 blir medlem- mar i EU förändras åter Sveriges utrikespolitiska relationer till dessa länder. 
 För Sverige har  
 EU-medlemskapet 
  inneburit förändringar inom alla delar av samhället. Vi är numer en del av en europeisk gemen- skap, med främsta säte och stämma i Bryssel. Samtidigt har Europa bildligt talat kommit in i Sverige och blivit en del av vardaglig politik och verksamhet. En stor del av de frågor som tidigare till- hört utrikespolitiken är nu inrikespolitiska och engagerar männi- skor på olika nivåer i samhället, inte minst kommunalt. EU:s olika 
 57 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2003:121 
  
 stödprogram har bidragit till att människor på lokal nivå i vårt land sammanförts med människor från andra  
 EU-länder. 
  För kultur- och erfarenhetsutbytet har detta stor betydelse, såväl för enskilda kulturarbetare som för institutioner och myndigheter. 
 Även som medlem av EU har Sverige sökt stärka sin internatio- nella roll, genom att vara en aktiv medlem i FN, OECD, Europa- rådet och andra internationella sammanhang. Vårt engagemang för hållbar utveckling och internationellt utvecklingssamarbete är väl- känt. I propositionen  
 Gemensamt ansvar – Sveriges politik för global utveckling  
 (2002/03:122) föreslås att det som tidigare var en huvuduppgift för biståndet också ska vara en uppgift för hela regeringens verksamhet, med ett gemensamt övergripande mål. Detta innebär bl.a. att det internationella kulturutbytet också får en tydlig dimension i utvecklingssamarbetet. Sverige är redan idag en av de internationellt största aktörerna inom det kultursamarbete som styrs av biståndsmålen. 
  
 5.2 
  
 Näringsliv 
  
 Exporten spelar en avgörande roll för den svenska ekonomin och hur den utvecklas; en ökad förmåga att exportera varor och tjänster är avgörande för tillväxten. Sverige har ett tilltagande exportbero- ende men hävdar sig väl inom många näringar. De traditionella svenska basindustrierna har kompletterats av nya branscher. Efter  
 IT-krisen 
  har företag inom såväl svensk IT och telekom som bio- teknik och läkemedel att anpassa sig till det nya klimatet på mark- naderna. 
 Den internationella konkurrensen (om export och utländska direktinvesteringar) hårdnar; behovet av en aktiv internationell näringspolitik har ökat. En tidigare relativt sett självständig handelspolitik påverkas allt mer av samarbetet inom EU. Det svenska näringslivet, som länge dominerats av svenskägda företag, har numer ett betydande inslag av utländskt ägande. Under 2003 arbetade t.ex. ca 450 000 svenskar i utlandsägda företag, en tre- dubbling jämfört med 1980. 
  
 Den s.k. upplevelseindustrin  
 har fått allt större betydelse för svensk exportnäring. Enligt en analys som gjorts av  
 Stiftelsen för Kunskaps- och Kompetensutveckling  
  
 (KK-stiftelsen, 
 www.kks.se 
 ) saknar den emellertid många av de viktiga förutsättningar för att utvecklas som finns hos övrig industri. Hösten 1999 avsatte KK- 
 58 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 stiftelsen 60 miljoner kronor till ett särskilt utvecklingsprogram inom detta område för perioden  
 2000–2004. 
  Målsättningen var att upplevelseindustrin inom fem år skulle ha goda förutsättningar att utvecklas och uppfattas som en självklar del av svenskt näringsliv. 
  
 Sommaren 2002 bildades  
 Intresseföreningen för Upplevelse- industrierna,  
 med finansiering inom  
  
 KK-stiftelsens 
  
  program. In- tresseföreningen har i sin tur tagit initiativ till projektet  
 Whats on your mind – Sweden,  
 vars syfte är att stärka de nationella mötes- platserna och skapa en unik evenemangsarena. Tanken är att göra en europeisk satsning under 2004 och ett särskilt internationellt utbyte mellan Sverige och Japan 2005. Föreningen menar bl.a. att Sverige håller på att bli en port till övriga Europa inom internatio- nell design, och att möjligheterna att stärka även andra kultur- områdens internationella ställning är goda. Kultur i vid bemärkelse blir f.ö. en allt viktigare näringsgren, allt oftare nära kopplad till turismen. 
  
 5.3 
  
 Kultur 
  
 I jämförelse med det internationella kulturutbytet vid tiden för den s.k.  
 SIK-utredningen 
  i slutet av  
 1970-talet, 
  har kulturen genomgått en kraftig internationalisering. 
 I de följande underavsnitten anges internationella faktorer som under  
 1990-talet 
  varit av betydelse för utvecklingen av det svenska kulturlivet. 
  
 EU-medlemskapet 
  
 I enlighet med  
 EG-fördragets 
  artikel 151 (att bidra till att medlemsstaternas kulturer utvecklas, samtidigt som deras natio- nella och regionala mångfald respekteras) har Sveriges medlem- skap i EU i det korta perspektivet inte medfört några genom- gripande förändringar för det svenska kulturlivet som helhet. Den mest påtagliga förändringen hittills ligger i tillgången till EU:s olika stödprogram. Genom programmet  
 Kultur 2000  
 har Sverige fått möjlighet att delta i olika kulturella nätverk och projekt där flera  
 EU-länder 
  deltar. EU:s strukturfonder har haft stor betydelse inte minst inom kulturarvssektorn. Sammantaget har medlemskapet inneburit möjligheter att utnyttja stöden, att påverka utvecklingen 
 59 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2003:121 
  
 av direktiv och resolutioner av betydelse för kulturområdet samt att fördjupa det kulturella samarbetet med övriga medlemsstater. 
 Sverige valde att under sitt ordförandeskap i EU våren 2001 göra en särskild satsning för att presentera svensk kultur i övriga EU- länder. Utlandsmyndigheterna gavs också ökade möjligheter att lyfta fram svensk kultur inom de ramar som ordförandeskapet kunde erbjuda lokalt i respektive stationeringsland i eller utanför EU. Svenska institutet publicerade en serie böcker på temat Sverige och om Sveriges relationer till vart och ett av de övriga  
 EU-länderna 
  och kandidatländerna på respektive språk. Ett annat exempel är den omfattande visningen av fotografen Martinez utställning Kära barn – om män, barn och jämställdhet i Sverige, använd bl.a. i syfte att sätta fokus på svensk familjepolitik, samt en uppmärksammad turné av Cirkus Cirkör. 
 Det svenska  
 EU-medlemskapets 
  betydelse för kulturlivet be- handlas närmare i kapitel 6.1. 
 Ökad internationell rörlighet för kulturarbetarna 
 Arbetsmarknaden har under den senaste tioårsperioden utvidgats inom alla kulturområden. Även rörligheten bland konstnärer har ökat och möjligheterna till konstnärsutbyte och nya konstnärs- kontakter har expanderat. Det gäller även inom teatern, som ofta hävdats är den konstform som är svårast att exportera. Som exem- pel kan nämnas Smith Ostens pjäs Flickan, mamman och soporna, framförd på svenska av Unga Klara vid den internatio- nella barnteaterfestivalen i Montreal i maj 2000 (den utnämndes till bästa barnteaterpjäs i Kanada samma år). Dramatens/Cirkus Cirkörs uppsättning av Romeo och Jenkins gjorde ett succéartat gästspel i Österrike 2003. Dramatens uppsättningar av Armstrong pjäser har framförts för slutsålda hus på The Brooklyn Academy of Music i New York i över ett decennium (med texten översatt simultant till engelska). 
 Backateatern i Göteborg och Stockholms Stadsteater har gäst- spelat på svenska i ett stort antal länder och har ett institutionellt samarbete med teatrar i bl.a. Moçambique och Sydafrika. Regissö- ren Willis satte upp Padilla En midsommarnatts- dröm på modern arabiska i Egypten våren 2003, och gästspelade i Göteborg och Stockholm med denna uppsättning. Angereds Teater 
 60 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 satte hösten 2003 upp I skuggan av en diktator, framförd på farsi av iranska skådespelare. 
 Administrativa hinder för arbete inom  
 EU-området 
  har minskat, varmed möjligheterna till arbete i vårt närområde har ökat. Dessa möjligheter utnyttjas inte i samma omfattning av alla konstnär- grupper; t.ex. har konsthantverkare (till skillnad från bildkonst- närer) i mer begränsad omfattning sökt sig utanför landet för att vidga sin marknad. Konstnärsnämnden genomför hösten 2003 en särskild satsning just på konsthantverk. 
 Många konstnärer genomför utbildningar utomlands. Framför allt yngre konstnärer utnyttjar möjligheterna att förflytta sig geo- grafiskt för studier, arbete eller andra aktiviteter och kontakter. Det är inte direkt antalet arbetstillfällen som ökat, utan snarare den geografiska rörligheten. 
 Under de senaste tio åren har närvaron av utländska bildkonst- närer i Sverige tilltagit, ofta sådana som också är betydelsefulla i hemlandet. Även vissa utbildningar i Sverige har visat sig attraktiva för utländska konstnärer. Betydelsen av IASPIS verksamhet 
 1  
 ska särskilt betonas i detta sammanhang – både för svenska bildkonst- närers möjlighet att arbeta i utlandet och för utländska konstnärer att under en period arbeta i Sverige. 
 Sammantaget har den ökade internationella rörligheten inneburit stora fördelar för många konstnärer, även om den fria rörligheten naturligtvis också medför ökad konkurrens om arbetstillfällen i Sverige. 
 Nya former för kulturella kontakter 
 Inom kulturområdet finns sedan länge ett internationellt sam- arbete, i organisationer och mellan institutioner och mellan en- skilda.  
 Icke-statliga 
  organisationer, s.k. NGOs  
 ( 
 non-governmental 
  
  organizations 
 ) spelar här en viktig roll. NGOs finns inom flertalet kulturområden. Den informationstekniska utvecklingen har på- tagligt ökat möjligheterna till internationellt kultursamarbete och det har skett en snabb utveckling av nätverk under den senaste tiden. Nya arenor och biennaler har också vuxit fram. 
 Vidare har samarbete som från början varit biståndsinriktat ofta övergått till att även innehålla element av långsiktiga kontakter, 
  
 1  
 IASPIS (International Artists Studio Program In Stockholm) är ett utbytesprogram för bildkonstnärer, se vidare kapitel 9.1.2. om Konstnärsnämnden. 
 61 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2003:121 
  
 nätverksbyggande och kulturutbyte. Även nya satsningar inom utrikes- och handelspolitiken har vidgat kontaktnäten för kultur- sektorn. 
 INCP och INCD 
 Ett exempel på ett nytt och alltjämt växande nätverk är INCD ( 
 International Network for Cultural Diversity 
 ). Det tillkom som ett resultat av  
 Unesco-konferensen 
  The Power of Culture i Stockholm 1998. Då arrangerades en parallellkonferens till den stora ministerkonferensen, dit ca 100 kulturarbetare inbjöds. Idag består INCD av ca 300 kulturorganisationer spridda över hela världen. I nätverket som har till syfte att förstärka den kulturella mångfalden, diskuteras bl.a. rätten att bedriva nationell kultur- politik. 
  
 Samtidigt bildades INCP ( 
 International Network on Cultural Policy) 
 , som består av kulturministrar som vill utbyta erfarenheter och åsikter om aktuella frågor. 
  
 De båda nätverken har utvecklat en dialog med varandra och träffas årligen. 
 KLYS 
  
 KLYS ( 
 Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd 
 ,  
  
 www.klys.se 
  
 ) är en oberoende paraplyorganisation för 17 konst- närsorganisationer inom områdena ord, ton, scen, bild och eter. KLYS företräder dessa yrkesgrupper i frågor som upphovsrätt, arbetsmarknad, skatterätt och socialförsäkringar. Organisationen mottar inga statsbidrag. Den för kontinuerliga diskussioner med Kulturdepartementet om kulturpolitiska frågor och problem, och inbjuder årligen kulturministern till en hearing. 
  
 KLYS företräder medlemmarna i olika internationella samman- hang. Sveriges  
 EU-medlemskap 
  och den pågående internationalise- ringen inom handel och kultur har medfört att organisationens åtaganden har utökats, bl.a. genom deltagandet i Kulturdeparte- mentets referensgrupp för  
 EU-frågor 
  och i UD:s handelspolitiska referensgrupp för  
 WTO-frågor. 
  KLYS tillhör det europeiska nät- verket EFAH ( 
 European Forum for Arts and Heritage 
 ) och tog 1998 tillsammans med sin kanadensiska systerorganisation CCA 
 62 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 ( 
 Canadian Conference of the Arts 
 ) initiativet till nätverket INCD, som samverkar med kulturministrarnas nätverk INCP. 
 I bil. 5 anges exempel på nya typer av nätverk som bildats sedan  
 1990-talet. 
  
 Kulturell mångfald i Sverige 
 Ett mångkulturellt Sverige vidgar möjligheterna för nya kulturella impulser, internationella nätverk och kontakter. De kan stimulera både det svenska kulturlivet och möjliggöra för Sverige att etablera kulturella relationer med länder som Sverige traditionellt inte haft djupare kontakter med. Många invandrargrupper har ett uttalat in- tresse av att bevara kontakter med ursprungslandet eller med landsmän i exil. Genom invandrargrupperna kan nya möjligheter till dialog över kulturella och religiösa gränser erbjudas, vilka annars varit begränsade. Det relativt stora antalet svenska med- borgare av baltiskt ursprung spelade en betydande roll i Sveriges relationer med de baltiska republikerna i samband med dessas kamp för att återfå sin självständighet, samt under återuppbyggnaden. Sveriges relationer till Turkiet påverkas alltjämt av det stora antalet kurdiska och turkiska invandrare och flyktingar som numera upp- bär svenskt medborgarskap och som är engagerade i t.ex. frågor om de mänskliga rättigheterna i Turkiet osv. 
 I Sverige förmedlas idag modersmålsundervisning på 130 språk. Enligt statistik från Migrationsverket uppgår antalet personer som beviljats uppehållstillstånd i Sverige sedan 1980 till 776 000. På relativt kort tid har landet genomgått en omfattande internationali- sering inom sina geografiska gränser. Denna kulturella mångfald ger stora möjligheter till nya former för kontakter med omvärlden. Inom det svenska kulturlivet finns flera exempel på verksamhet huvudsakligen inriktad på mångkulturella program, t.ex.  
 Falun Folk Music Festival, Södra Teatern i Stockholm, Selam, InterCult, Mix Musikkafé  
 i Malmö och  
 Angereds Teater 
 . Inom institutioner som 
 Rikskonserter 
 ,  
 Riksantikvarieämbetet  
 och  
 Sida  
 finns också exempel på mångkulturella projekt. Även museerna arbetar med kulturell mångfald. Det sker genom nära samarbete med föreningar och konstnärer och förmedlas till publiken genom utställningar, semi- narier och debatter etc. Dessutom har  
 Statens Museer för Världs- kultur  
 ett särskilt uppdrag att främja mångkultur. 
  
 63 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturministern lät 1998 inrätta en kommitté, Forum för världs- kultur, som under två år arbetade fram ett handlingsprogram som resulterade i betänkandet  
 Ja, jag vill leva jag vill dö i Norden 
  
 (SOU 2000:118). Med utgångspunkt från slutbetänkandet har regeringen beslutat att utse åtta mångkulturkonsulenter i landet under minst tre år, med start 2003. Dessa ska bidra till att  
 öka kunskapen om idag osynliga kulturyttringar och inspirera till engage- mang hos både kulturproducenter och publik 
 . De ska ha till uppgift att i sina respektive regioner verka som inspiratörer för utveck- lingen i kontakt med beslutsfattare, institutioner och organisatio- ner. Statens kulturråd har fått ett särskilt regeringsuppdrag inom mångkulturområdet. En särskild handläggare för detta ändamål an- ställdes vid rådet i april 2003. 
  
 Kulturdepartementet har i sin  
 Dagordning för kultur  
 2003–2006 
 aviserat att år 2006 ska bli ett Mångkulturår. 
  
 Växande kommersiell kulturmarknad ger nya exportmöjligheter 
 Under  
 1990-talet 
  har marknaden för svenska produkter i utlandet ökat, särskilt för musik och design. Även antalet internationella arenor för samtidskonst har ökat. Svensk film har haft betydande exportframgångar. Det är svårt att exakt mäta storleken av den omfattande svenska exporten av pop- och rockmusik, men Sverige förefaller ligga på en stabil tredje plats efter USA och Storbritannien för åtminstone femte året i rad. Enligt STIM spelades under 2001 mer musik i Storbritannien av svenska upp- hovsmän än musik i Sverige av brittiskt ursprung. 
  
 5.4 
  
 Medieutveckling 
  
 Digitaliseringen av televisionen har bidragit till att föra in fler ut- ländska  
 tv-kanaler 
  till de svenska hushållen. I och med den ökade handeln med  
 programformat  
 (dvs. programkoncept som t.ex. Expedition: Bennett) i världen sänds de tittarmässigt fram- gångsrika programmen allt oftare i en mängd olika länder i lokala versioner. Även svenska produktionsbolag har lyckats att exportera originalformat. Skillnaderna mellan de olika (väst)ländernas utbud förbleknar därmed och ett – ur ett globalt perspektiv – mer likriktat  
 tv-bud 
  uppstår. 
 64 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 Ett stort antal nya  
 privata radiokanaler  
 har blivit tillgängliga under senare år och utsatt public  
 service-radion 
  för en ökad kon- kurrens, inte minst när det gäller unga lyssnare. Motsvarande ut- veckling gäller också televisionen. 
 Propositionen  
 Digitala  
  
 tv-sändningar 
  
 (Prop. 2002/03:72) lades 2003 fram om att Wilson television ska övergå till  
 digital teknik 
 . Till följd av den propositionen har riksdagen beslutat att analoga  
 tv-sändningar 
  helt ska upphöra 2008. Den digitala distribution som då tillämpas väntas påskynda s.k.  
 mediekonvergens 
 , dvs. att gräns- erna mellan olika medier inte blir lika entydiga som nu. Sådan kon- vergens är redan ett faktum i interaktionen mellan dataspel och animerad film, mellan musikvideo och långfilm och mellan tele- vision och bio. 
  
 5.5 
  
 Kommentarer 
  
 De möjligheter och risker som den internationella utvecklingen medför i stort för kulturområdet, och som har behandlats i kapitel 4, gäller självklart även det svenska kulturlivet. I det ut- vidgade EU går Sverige från att vara en av 15 medlemmar till en av 25. Medlemskapet har gett Sverige en ny plattform att göra sin röst hörd ifrån, men i en så stor grupp blir det viktigare än någonsin för landet att profilera sig internationellt. I den senaste regeringsför- klaringen har framhållits att Sverige ska vara aktivt inom EU. En profillöshet eller oförmåga att leva upp till den målsättningen skulle kunna medföra att intresset i utlandet för Sverige, och för svensk politik, minskade. I förlängningen blir en sådan negativ utveckling till nackdel för vårt kulturutbyte, våra kulturarbetare, vår turism, vår attraktionsförmåga för utländska investeringar osv. 
 Sveriges internationella röst är fortfarande efterfrågad och upp- skattad: vi har något att säga och erbjuda som andra vill ta del av. Att aktivt och gemensamt främja Sveriges roll i utlandet och sam- tidigt främja ett likvärdigt kulturutbyte är en nationell angelägen- het. Denna angelägenhet delar Sverige med många andra länder – konkurrensen om den internationella uppmärksamheten ökar. På- fallande ofta påminner olika länders kampanjer om varandra. Sverigebilden i utlandet skapar och underhåller vi dock själva, ingen annan gör det åt oss. Kulturen har därför kommit att bli ett viktigt element inom utrikespolitiken och i det internationella utbytet. 
 65 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2003:121 
  
 Trots Sveriges framskjutna ställning på  
 IT-området 
  återstår en hel del arbete inom de statliga kulturinstitutionerna. Det finns ut- rymme för förbättringar av institutionernas hemsidor, inte minst avseende presentationen av verksamheten på främmande språk. Informationsteknik kan användas i större utsträckning vid institu- tionerna för att aktivt informera om verksamheten och för att kommunicera med olika målgrupper  
 (e-nyhetsbrev, 
  nätverk osv.). 
 Sverige har hittills hävdat sig bra på många kulturella områden. Om landet ska utveckla sitt kulturliv och samtidigt värna sin kultu- rella identitet blir dock kraven och utmaningarna jämförelsevis större. Kulturinstitutioner och organisationer måste internationali- seras, delta i nätverken, öka utbytet, arbeta mera utåtriktat. Medan teknologin har gett kulturlivet nya redskap för kommunikation är det emellertid fortfarande det mänskliga mötet och de personliga kontakterna som skapar djup och hållbarhet i relationerna och ut- bytet. De internationella nätverk som skapas ställer därför också krav på ett ökat resande. Kulturarbetarna behöver extra stöd för att nå nya arrangörer och arbetstillfällen eller marknader utomlands. Kulturmyndigheterna ska i sitt arbete svara upp mot kulturlivets egna önskemål. Institutionerna måste också kunna lyfta fram om- råden med särskilt goda förutsättningar att hävda sig internatio- nellt. 
 Vid sidan av det nya mångkulturella Sverige måste utveck- lingen av  
 nya konstformer  
 beaktas. Svenska utövare bidrar här till att ge en mer sammansatt bild av svenskt kultur. Exempel på detta finns bl.a. inom s.k.  
 nycirkus 
 , inom  
 multimedia  
 (särskilt bildkonst men också spel) och inom gränsöverskridanden och sammansmält- ningar av elektroniskt/digitalt och musik/dans. Den internationella förmedlingen av denna del av den svenska kulturen bör ta hänsyn till och bygga på den pågående mediekonvergensen. Sverige har redan starka professionella miljöer inom hela området, från konst- närlig film till  
 tv-drama, 
  dataanimation och musikvideo. Till- sammans speglar de det svenska samhället och Sverige som en modern kulturnation. 
 Kulturella ikoner som ABBA, Sanchez, Clarke, Burton, Holden, Kirby och Robinson är alltjämt igenkända i utlandet, kopplade till Sverige och efterfrågade. Vi bör fortsätta att tillgodose och utnyttja denna efterfrågan. De ovannämnda storheterna är dock inte längre ens tillsammans representativa för det mångkulturella Sverige som vuxit fram under den senaste  
 20-årsperioden. 
  Flera av våra främsta 
 66 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sverige i ett internationellt perspektiv 
  
 aktiva kulturutövare är av utländsk härkomst och vår befolkning består idag av en stor mängd olika nationaliteter, språk- och kulturbakgrunder. Sverige har stor glädje av detta i det internatio- nella kulturutbytet, exemplifierat av framgångar för film, pop- och rockmusik. 
 Samhällets sammansättning bör återspeglas i dess institutioner. Detta förhållande gäller för jämställdhet och åldersspridning men också för kulturell bakgrund. Hicks har under sitt arbete kunnat kon- statera att det bland organisationerna finns brister inom områdena åldersspridning och etnisk mångfald. Statliga institutioner och myndigheter inom kulturområdet bör också se över sin kompetens på mångkulturområdet. Hicks noterar att regeringen i november 2003 lämnat ett uppdrag till  
 Mångkulturellt centrum 
  
 ( 
 www.mkc.botkyrka.se 
 ) att se över hur myndigheter och institu- tioner inom Kulturdepartementets ansvarsområde arbetar med kulturell mångfald i sin verksamhet. 
 Bland annat till följd av kraftig invandring har Sverige särskilda relationer med flera länder i Mellanöstern. Många människor där- ifrån söker för närvarande svenskt medborgarskap. Sverige har en tradition av krishantering och stabiliserande åtgärder i regionen som går tillbaka till  
 1940-talet. 
  Det finns utrymme för och behov av förstärkt internationellt engagemang och nya initiativ i regionen. Ett sätt att främja och förstärka förutsättningarna för dialog, för- troendeskapande och demokratisering vore att vidareutveckla och fördjupa de bilaterala relationerna med berörda länder. Därför kommer ökade resurser på det internationella kulturområdet att på lång sikt bli än mer betydelsefulla. 
 Medlemskap i internationella organisationer, framför allt inom EU och det nordiska samarbetet, ger möjlighet att delta i olika projekt och nätverk. I följande kapitel anges olika former för inter- nationellt samarbete, i huvudsak där kulturlivet ingår som en del i ett mellanstatligt samarbete. 
 67 
 6 Internationellt samarbete 
 I detta kapitel behandlas internationella fora och organisationer som har betydelse för Sveriges internationella kulturkontakter. 
  
 6.1 
  
 Europeiska unionen 
  
 Medlemskapet i EU ( 
 http://europa.eu.int 
 ) medför att Sverige har att följa unionens regelverk.  
 Artikel 151  
 i  
 EG-fördraget 
  anger målen för EU:s kultursamarbete. Där framhålls bl.a. vikten av att kultur- aspekter genomsyrar alla politikområden. Vidare framgår att någon harmonisering av medlemsstaternas regelverk på kulturområdet inte får ske. Denna princip har Sverige mycket starkt betonat i EU:s ministerråd. 
 Kulturområdet kan påverkas av  
 EU-regler 
  som hänförs till andra politikområden än kultur. Det gäller frågor relaterade till inre marknaden såsom upphovsrätts- och skattefrågor. De regional- politiska strukturfonderna har ekonomisk betydelse för kulturlivet i EU:s stödområden. 
 Kultur 2000 
 Den 1 januari 2000 trädde ramprogrammet  
 Kultur 2000  
 i kraft. Det har en löptid fram till den 31 december 2004. Dess syfte är att främja samarbetet mellan olika kulturaktörer inom EU:s medlems- stater, kandidatländer och  
 EES-länder. 
  Under 2002 erhöll sju projekt (av 176) med svensk  
 projektledning  
 bidrag om totalt 1,9 miljoner euro. Ett  
 20-tal 
  projekt med svenskt  
 medarrangörskap  
 fick bidrag om totalt 4,5 miljoner euro. Fem svenska förlag fick sammanlagt 132 000 euro i stöd för att översätta 25 boktitlar från andra europeiska språk till svenska. 
 69 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 Samtliga samarbetsprojekt med svensk ledning var bildkonst- projekt. För det största svarar Bildmuseet i Umeå, som samarbetar med konstmuseer i flera länder. Även bland de projekt som har svenska medorganisatörer dominerar bildkonst, men här finns också scenprojekt och litteraturprojekt. Aktörerna spänner över hela fältet från stora kulturinstitutioner via kommuner till små föreningar. Framför allt kommunernas intresse för att delta i trans- nationella kulturprojekt har ökat. Under 2003 var scenkonst huvudsektor i  
 Kultur 2000  
 och under 2004 uppmärksammas kultur- arvsfrågor. För att inte programmet ska avbrytas i ett skede då många nya medlemsstater tillkommer, har  
 EU-kommissionen 
  föreslagit att det ska förlängas med två år. Det förlängda program- mets totala budget väntas uppgå till 236,5 miljoner euro. Kring årsskiftet 2003/2004 ska kommissionen presentera ett förslag till nytt kulturprogram, som ska gälla från och med 2007. 
 Strukturfonderna 
 Strukturfonderna har erbjudit goda möjligheter för kulturprojekt, och projekt med kulturanknytning återfinns under flera insats- områden och åtgärder. Vanligast är åtgärder som direkt syftar till att utveckla och bevara kulturarvet eller anknyter till livsmiljö, kulturliv och attraktivitet. Många kulturanknutna projekt inom de geografiska målområdena syftar till bevarande av kulturarvet och att stärka den lokala och regionala identiteten. Lika vanliga är projekt som syftar till ett ökat, samordnat och mer tillgängligt kulturutbud. 
 Exempel på projekt för regional kulturutveckling inom scen- konstområdet är  
 Stewart i Nord  
 i Piteå och utveckling av  
 Dixon  
 i Rättvik till en internationell festivalplats.  
 Kulturmötesplats Gotland  
 syftar till att göra Baltic Art Center i Visby till mittpunkt i ett regionalt och internationellt kulturutbyte, medan Virserums konsthall vill bidra till en starkare identitet och attraktionskraft för kommunen. Flera biblioteksprojekt (i Östergötland och Västerbotten) syftar till att med hjälp av informationsteknologi göra bibliotekens tjänster mer tillängliga för allmänheten. 
 Strukturfonderna har starkt bidragit till en regionalisering av svensk filmproduktion genom stöd till regionala resurscentra för film och video, såsom  
 Film i Väst  
 i Trollhättan och  
 Vasquez  
 i Luleå. 
 70 
 SOU 2003:121 Internationellt samarbete 
 Under 2002 gick totalt 1,4 miljarder kronor inom ramen för strukturfonderna till 620 svenska kulturprojekt. Detta belopp innefattar EU:s del, svensk offentlig medfinansiering samt övrig 
  
 offentlig och 
  
 privat 
  
 finansiering. Av summan svarar EU 
  
 för 
  
 543 miljoner 
  
 kronor 
  
 och svensk offentlig medfinansiering 
  
 för 
  
 487 miljoner kronor. 
 Huvudsakliga nationella offentliga medfinansiärer har varit landsting, länsstyrelser och kommuner. Bland övriga medfinansiä- rer kan nämnas länsarbetsnämnder, Statens kulturråd, Svenska Filminstitutet, Riksantikvarieämbetet, Statens fastighetsverk, Näringsdepartementet samt Stiftelsen framtidens kultur. 
 Interreg 
  
 Interreg-programmen 
  syftar till att utveckla det regionala sam- arbetet över nationsgränserna. Det övergripande målet är att se till att nationella gränser inte utgör hinder för balanserad utveckling och integration i Europa. Interreg I inleddes 1990. Det följdes 1994 av Interreg II och av Interreg  
 III-programmen 
  2000. 
  
 Interreg III A  
 inriktas på att utveckla det gränsregionala sam- arbetet, såväl inom EU som mellan medlemsstaterna och deras grannar. Syftet är att genom samarbete inom det ekonomiska och sociala området undanröja eller minska de hinder och problem som uppstår på grund av gränserna. Sverige berörs av fem Interreg III  
 A-program: 
  Öresund,  
 Sverige-Norge, 
  Skärgården, Kvarken- MittSkandia och Nord. Det senare stödjer gränsöverskridande samarbete inom Nordkalotten och nordvästra Ryssland men berör också samisk utveckling. 
 Under 2002 redovisades 34 projekt med kulturanknytning. Den totala finansieringen uppgick till närmare 202 miljoner kronor. Av beloppet svarar EU för 75 miljoner kronor och svensk offentlig finansiering för 33 miljoner kronor samt därutöver övrig offentlig finansiering och privat finansiering. 
  
 Interreg III  
  
 B 
 -programmen 
  avser samverkan inom större trans- nationella områden. Syftet är att uppnå en bättre samordning på nationell, regional och lokal nivå samt en balanserad och långsiktig utveckling inom området. Det är också en del i EU:s arbete för en samordning mellan stora europeiska regioner inom unionen, men även för en ökad samordning med kandidat- och andra grann- 
 71 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 länder. Sverige berörs av tre Interreg III  
 B-program: 
  Östersjön, Nordsjön och den s.k. Norra Mooney. 
 Totalt redovisades under 2002 13 projekt med kulturanknytning. Den totala finansieringen uppgick till närmare 277 miljoner kronor, varav EU:s del uppgick till 118 miljoner kronor och den svenska offentliga finansieringen till 39 miljoner kronor. 
  
 Interreg III C  
 avser interregionalt samarbete mellan regioner i EU och dess grannländer. Alla områden inom EU kan få stöd. Det ska vara en drivkraft för ett utbyte av erfarenheter och idéer. Det finns fyra Interreg III  
 C-zoner. 
  Merparten av projekten ska om- fatta partners utanför den egna zonen. Sverige ingår i den norra zonen, tillsammans med Danmark, Finland och nordligaste Tyskland. 
 MEDIA PLUS 
 MEDIA  
 PLUS-programmet 
  lyder under  
 EU-kommissionens 
  generaldirektorat för utbildning och kultur. Det omfattar åren  
 2001–2005 
  och består av två delprogram:  
 Utbildning  
 respektive  
 Ut- veckling, distribution och marknadsföring 
 .  
 EU-kommissionen 
  har föreslagit att programmen ska förlängas med ett år t.o.m. 2006. 
 Den sammanlagda budgeten för femårsperioden är 400 miljoner euro med kompletterande 93 miljoner euro vid en förlängning. Utfallet för svensk del inom MEDIA PLUS för 2002 uppgick till knappt tre miljoner euro och fördelades på 19 olika bolag och organisationer. 
 MEDIA PLUS har till huvudsyfte att förstärka och utveckla den europeiska audiovisuella industrin med åtgärder som kompletterar de regionala och nationella stöden. Programmet ingriper i huvud- sak före och efter produktion, genom att erbjuda samfinansiering av fortbildning för yrkesverksamma, stödja utveckling av projekt (spelfilm,  
 tv-drama, 
  m.m.), samt ge bidrag till distribution och marknadsföring av europeiska audiovisuella verk. Tyngdpunkten ligger på fyra huvudkategorier för stöd; utbildning, utveckling, distribution och marknadsföring. Riktlinjerna för  
 MEDIA-stöd 
  följer i stort principerna för övriga motsvarande  
 EU-stöd, 
  dvs. de kan i regel inte överstiga 50 procent av projektkostnaderna och den sökande måste kunna garantera resterande del av finansieringen. 
 72 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 Barcelonaprocessen 
 EU:s program för politiskt, ekonomiskt, tekniskt och kulturellt samarbete i Medelhavsområdet, den s.k. Barcelonaprocessen, in- leddes 1995. Deltagande parter som inte är  
 EU-medlemmar 
  är Algeriet, Cypern (medlem från 2004), Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta (medlem från 2004), Marocko, den Palestinska myndigheten, Syrien, Tunisien och Turkiet (kandidatland). Processen stöds av ett nät av bilaterala förbindelser mellan unionen och vart och ett av partnerländerna i form av associeringsavtal. Åren  
 1995–1999 
  tillhandahöll EU sammanlagt 9 miljarder euro i form av stöd och lån. 
 EU:s kulturella engagemang inom ramen för biståndssamarbete är begränsat. Som en del av Barcelonaprocessen har dock ett antal program med fokus på kultursamarbete initierats. De mest ambi- tiösa programmen genomförs i s.k.  
 ACP-länder 
  ( 
 Africa, Caribbean and the Pacific) 
 , medan särskilda kulturprogram för länderna i Medelhavsområdet tas upp inom det s.k.  
  
 Euro-Mediterranean 
  
  Partnership 
 . Finansieringen av dessa program beräknas uppgå till omkring 60 miljoner euro för perioden  
 1997–2006. 
  
 För att förverkliga partnerskapet inrättade EU 1996 ett finansie- ringsprogram kallat MEDA. Programmet kanaliserar tekniskt och finansiellt stöd för att främja ekonomiska och sociala reformer i Medelhavsländerna. Europeiska investeringsbanken (EIB) beviljar också lån till de tolv Medelhavsländerna. Under perioden  
 1995–99 
  utgick lån till ett belopp av 4,8 miljarder euro, och för perioden  
 2000–2007 
  har EIB fått mandat att låna ut 6,4 miljarder euro. 
 För svenskt vidkommande har det praktiska arbetet med pro- cessen bl.a. resulterat i etablerandet av Generalkonsulatets i Istanbul sektion för  
 turkisk-svenskt 
  samarbete och av Svenska institutet i Alexandria (se kapitel 11.3). 
 Projekt inom andra  
 EU-program 
  
 Inom PRINCE ( 
 PRograma de INformación para el Ciudadano Europeo 
 ), kommissionens program för informationsinsatser, genomförs en stor satsning på temat  
 Discovering Europe 
 : 
  
 Enlargement – Culture - Citizens  
 ( 
  
 www.eu25.org 
  
 ). Detta program är transnationellt och koordineras av Österrike. Tanken bakom detta initiativ är att genom hundratals evenemang i EU:s medlems- 
  
 73 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 länder under år 2004 sprida kunskap om de nya medlemsländernas kulturer och samhällen. 
 Mål 3(d) i  
 EU-kommissionens 
  åtgärdsplan  
 eEurope 2000  
 är att förbättra samarbetet mellan digitaliseringsprogram och därigenom förbättra tillgängligheten till det europeiska kulturarvet. I doku- mentet  
 The Lund Principles 
 , som utarbetades vid ett särskilt expertmöte i Lund, på inbjudan av Riksarkivet under det svenska ordförandeskapet våren 2001, formulerades några förslag för hur detta skulle kunna förverkligas. Dokumentet har kompletterats av handlingsplanen  
 The Lund Action Plan 
 . Rådet har behandlat frågan i en resolution våren 2002. (Rådets resolution av den 25 juni 2002 om bevarande av framtidens minne – bevarande av digitalt innehåll för kommande generationer (2002/C 162/02)) 
 Dessa båda dokument är grundläggande för  
 Minervaprojektet 
 , vilket är finansierat genom  
 EU-kommissionens 
 IST-program 
  och som åren  
 2002–2005 
  ska verka för införandet av grundprinciperna för koordinering av program och projekt för digitalisering av det kulturella och vetenskapliga arvet. Riksarkivet är en aktiv deltagare i detta projekt. 
 European Cultural Foundation 
 European Cultural Foundation (ECF,  
 Alexander) är en fristående stiftelse, bildad i Genève 1954. Dess förste styrelse- ordförande var EU:s grundare Thompson. Syftet var att med- verka till att en kulturell dimension infördes i den europeiska integrationsprocessen. Stiftelsen driver en rad egna kulturprogram och utdelar stipendier. Under en stor del av perioden  
 1980–2000 
  svarade den också för driften av EU:s utbildningsprogram Stanley, Rodriguez och Tempus. ECF har sedan 1960 sitt säte i Amsterdam, och samarbetar med nationalkommittéer i 23 länder i Europa, med Unicef, Europarådet och med andra fristående institut och organi- sationer inom kulturens område. Stiftelsen har huvudsakligen nederländsk finansiering och en årsbudget på ca 4 miljoner euro. ECF:s svenska gren,  
 Svenska Nationalkommittén för Kulturellt Samarbete i Europa 
 , bildades 1964. 
 74 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 6.2 
  
 Europarådet 
  
 I stort sett samtliga Europas länder är medlemmar i Europarådet ( 
 www.coe.int 
 ). Dess övergripande mål är att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Rådets verksamhet inom kultursektorn är indelat i kultur, kulturarv och massmedier. Särskilda styr- kommittéer finns inrättade för vart och ett av dessa områden. 
 Europarådet medverkade i demokratiseringsprocessen i Central- och Östeuropa efter Berlinmurens fall och medverkade till ett fler- tal centrala program i uppbyggnaden av nya institutioner med krav på offentlig insyn och arkivhantering. Ett viktigt instrument för Europarådets kultursamarbete är ministerkommitténs resolutioner och rekommendationer. 
 Rådet driver projekt för kulturpolitisk utveckling, utbildning, ny informationsteknologi etc. I fokus för dess kultursamarbete står för närvarande frågor som gäller yttrandefrihet, dialog mellan kulturer, konfliktförebyggande åtgärder samt tillgängligheten av, respektive hoten mot, kulturarvet. Bland aktuella projekt kan nämnas HEREIN ( 
 European Heritage Network,  
  
 www.european- heritage.net 
 ), om digitalisering av kulturarvet, och (under diskussion) en Kulturarvskonvention. 
 Europarådet förvaltar en fond för stöd till samproduktion, distribution och visning av europeisk film, benämnd  
 Eurimages  
  
 ( 
 www.coe.int/T/E/Cultural_Co-Operation/Eurimages 
 ). 
  Fonden förfogade under 2002 över ca 20 miljoner euro. Sveriges bidrag, som utbetalas av Svenska Filminstitutet, uppgick samma år till ca 500 000 euro. Det sammanlagda stödet från fonden till svenska projekt under detta år var av ungefär samma storleksordning. 
  
 6.3 
  
 Unesco 
  
 Unesco ( 
 United Nations Education, Science and Culture Organiza- tion,  
 Floyd 
  
 ), Förenta Nationernas organisation för ut- bildning, vetenskap, kultur och kommunikation, har 190 medlems- länder; Sverige blev medlem 1951. Unescos reguljära budget är ca 2,5 miljarder kronor per år. Till detta kommer frivilliga bidrag (främst till biståndsprojekt) på ca 1,4 miljarder kronor från nationella biståndsorganisationer, från andra  
  
 FN-organ 
  
  och Världs- banken. Sveriges avgift för 2002 uppgick till ca 34 miljoner kronor. Enligt stadgan ska medlemsländerna ha en nationell organisation 
  
 75 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 som arbetar för organisationens mål; i Sverige är det  
 Svenska Unescorådet 
 . Vid Unescos 32:a generalkonferens hösten 2003 i Paris betonade en överväldigande majoritet av delegaterna kultur- ens alltmer avgörande roll för samhällsutvecklingen i stort. 
  
 6.4 
  
 Nordiskt samarbete 
  
 Det nordiska samarbetet ( 
 www.norden.org 
 ) kanaliseras genom de båda organisationerna Nordiska rådet och Nordiska ministerrådet. Nordiska rådet, som bildades 1952, är parlamentarikernas sam- arbetsforum. Ministerrådet, som bildades 1971, är ett organ för samarbete mellan de fem nordiska ländernas regeringar. De själv- styrande områdena (Färöarna, Grönland och Åland) är i de flesta sammanhang representerade av observatörer. Nordiska minister- rådets totala budget uppgår till drygt 800 miljoner danska kronor (DKK) varav ca 151 miljoner DKK går till kultursamarbete.. Ministerrådet stimulerar kultursamarbetet genom insatser på sär- skilda områden, genom nätverksbildning och genom satsningar på projekt med nordisk profil. 
 Det stöd som utgår från ministerrådet fördelas av ett flertal organ för olika områden. 
 1  
 I varje sådant organ består kommittén eller styrelsen av konstnärer eller ämnesexperter från samtliga nordiska länder. En särskild styrgrupp för nordiska kulturprojekt utanför Norden initierar och ger stöd till satsningar för att presen- tera nordisk kultur utanför Nordens gränser. 
 I början av  
 1990-talet 
  öppnade Nordiska ministerrådet informa- tionskontor i Tallinn, Riga och Vilnius, 1995 öppnades ett i Sankt Petersburg. Några av kontoren har därefter öppnat särskilda mindre s.k.  
 kontaktpunkter  
 eller filialer i regionen (i bl.a. Arkhangelsk, Murmansk, Narva, Tartu). Informationskontoren genomför bl.a. kulturaktiviteter. En rad nordiska stödprogram inom kulturområdet har också öppnats för medverkan från Baltikum och nordvästra Ryssland. 
 Inom ramen för det nordiska kultursamarbetet finns dessutom två stora fonder:  
 Nordiska kulturfonden  
 och  
 Nordiska film- och TV- fonden  
 (se kapitel 12.4). 
  
 1  
  
 Exempel på sådana är: NORDBOK ( 
 Nordiska litteratur och bibliotekskommittén 
 ), NOMUS ( 
 Nordiska musikkommittén 
 ), NIFCA ( 
 Nordiskt institut för samtidskonst 
 ), SLEIPNIR (Nordiska ministerrådets resestipendieprogram för unga professionella konstutövare i Norden), NORDSCEN ( 
 Nordiskt center för scenkonst 
 ), NUK ( 
 Nordisk ungdomskommitté 
 ) och NORDICOM ( 
 Nordiskt informationscenter för medie- och kommunikationsforskning 
 ). 
  
 76 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 Inom ministerrådet pågår f.n. en översyn av det nordiska kultur- samarbetet. Syftet är att skapa ett underlag för en revidering av kulturhandlingsplanen från 1998 och att åstadkomma tydligare prioriteringar och ökade resurser till kultur- och medieområdet. I den påbörjade analysen konstateras att dagens splittrade struktur är svår att anpassa till omvärldsförändringar och utvecklingstendenser inom konstområdena. Det är också mycket svårt för brukarna att få en överblick över vilka stöd- eller samarbetsmöjligheter som finns och vilka villkor som gäller. 
 Ordförandeskapet i ministerrådet växlar årligen mellan länderna; 2003 innehades det av Sverige. En målsättning för Sveriges ord- förandeskap har varit att kulturlivet i Norden ska präglas av mång- fald och bredd samt avspegla hur dagens nordiska samhälle är sammansatt befolkningsmässigt. 
  
 6.5 
  
 Regionalt samarbete 
  
 6.5.1 
  
 Östersjö- och Barentssamarbete 
  
 Till följd av den politiska utvecklingen i Central- och Östeuropa utvecklades under  
 1990-talet 
  ett intensivt kultursamarbete med de nya demokratierna, särskilt med länderna i Östersjöregionen. Huvuddelen av det bilaterala kultur- och utbildningssamarbetet, med en årlig budget om 54 miljoner kronor, samordnades av Svenska institutet och omfattade ett mycket brett spektrum av insatser. 
 Riksdagen beslutade 1996 att anvisa en miljard kronor till  
 Sam- arbete och utveckling inom Östersjöregionen  
 (den s.k. första Öster- sjömiljarden). Anslaget kom efter förlängning att löpa över en sex- årsperiod,  
 1997–2002. 
  Inom ramen för denna första Östersjö- miljard finansierades ett antal kulturprojekt. Hösten 1998 fattade riksdagen beslut om en andra miljard avsedd att, utifrån ett svenskt intresse, stimulera näringslivsutveckling i och handel med länderna i regionen. Denna Östersjömiljard 2 gavs en löptid t.o.m. 2003. 
 Kulturdepartementet har ansvarat för fem Östersjömiljardfinan- sierade projekt, däribland Projekt Österled som innebar renovering av byggnader i Estland, med ett svenskt bidrag om 35 miljoner kronor. Ett annat projekt var stora historiska utställningar i Ryssland och Sverige med bidrag om 8 miljoner kronor, och i samarbete mellan Nationalmuseum, Livrustkammaren och museer i 
 77 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sankt Petersburg och Moskva. Resultatet av insatserna kan, förutom själva utställningarna samt de publika framgångarna, även mätas i termer av kunskapsuppbyggnad och vidareutbildning av svenska och ryska museimän. Riksantikvarieämbetet har också medverkat i byggnadsvårdsinsatser i  
 Projekt Österled  
 i Estland och i andra projekt i Lettland och Polen. 
 Utrikesdepartementet har ansvarat för tre projekt med kulturan- knytning finansierade över Östersjömiljarden. Projektet  
 Polen i fokus  
 avsåg huvudsakligen handelsfrämjande, men hade också be- tydande inslag av kultur, information och turism. Ett annat projekt handlade om kompetensutveckling inom kulturarvssektorn. Det tredje projektet avser Riksantikvarieämbetets uppdrag från 2002 att ansvara för renovering, restaurering och utsmyckning av Sankta Katarina kyrka i Sankt Petersburg. Syftet var att på sikt kunna eta- blera ett svenskt kultur- och informationscentrum i delar av kyrkobyggnaden. 
  
 Inom området  
 forskning och högre utbildning  
 tillkom det s.k. 
  
 Visbyprogrammet  
 (1997) med bidrag om 120 miljoner kronor, följt av  
 Nya Visbyprogrammet  
 (1999) med bidrag om totalt 90 miljoner kronor, där även vissa utbildningsinsatser inom kultur- och medie- sektorn finns med. Visbyprogrammet administreras av Svenska institutet. Syftet har varit att uppnå större kulturell förståelse, höjd kunskapsnivå samt utvidgat samarbete mellan Östersjöländerna. 
 Kulturministrarnas Östersjösamarbete 
 Kulturministrarna i Östersjöländerna har givit mandat för en arbetsgrupp av representanter för ländernas kulturmiljövårds- organisationer att utarbeta en strategisk plan för skyddet och vården av det gemensamma kulturarvet i Östersjöländerna. Vid sidan av nätverksbyggande har en idé om ett periodiskt åter- kommande  
 Cultural Heritage Forum  
 testats. Samarbetet har bedri- vits utan särskilda medel och Riksantikvarieämbetet har utgjort sekretariat för arbetet  
 1998–2003. 
  
 78 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 Partnerskap för kultur  
 (1997-2001) 
  
 På initiativ av Utrikesdepartementet och Kulturdepartementet till- kom 1997 projektet  
 Partnerskap för Kultur  
 (PfK), administrerat av Svenska institutet. Syftet var att i Östersjöregionen, Vitryssland och Ukraina skapa ett långsiktigt projekt för dialog och erfaren- hetsutbyte om kulturens och kulturpolitikens möjligheter att främja yttrandefrihet, mångfald, demokrati och gemensam säkerhet. 
 Närmare ett tiotal större delprojekt genomfördes. Den totala budgeten uppgick till ca 15 miljoner kronor. En utvärdering av PfK återfinns i rapporten  
 Partnership for Culture  
  
 1998–2001 
 . 
  Projektet har skapat flera nätverk, inte minst i Vitryssland. 
 Arkivsamarbete 
 Omedelbart efter de baltiska ländernas frigörelse skapades viktiga nätverk som bl.a. resulterade i flera  
 svensk-baltiska 
  arkivutställ- ningar med originalhandlingar. Från svensk sida agerade främst Riksarkivet och Landsarkivet i Visby. Bland utställningarna ska också nämnas Vattenstäder. Stockholm – Sankt Petersburg i samband med Stockholms kulturhuvudstadsår 1998. Tillsammans med utställningen utgavs också en flerspråkig publikation. 
 Östersjöns författar- och översättarcentrum 
 Östersjöns författar- och översättarcentrum (ÖFÖC,  
 www.bcwt.org 
 ) i Visby bildades 1992 på svenskt och ryskt initiativ som ett resultat av en internationell författarkryssning runt Östersjön samma år. Det invigdes året därpå. Det är ett internatio- nellt centrum för professionella författare och översättare från i första hand de nordiska länderna och länder angränsande Öster- sjön. I mån av plats välkomnas också författare och översättare från andra länder. Under 2002 besöktes centret av 189 författare och översättare från 24 länder. Av de 189 hade 136 författare och över- sättare vistelsestipendium (dvs. ingen boendekostnad) och 54 fick stipendier för resor och/eller uppehälle från  
 Kultur 2000  
 och Svenska institutet. Centret upptogs 1996 officiellt under Unescos beskydd och ingår även i det internationella nätverket av europeiska översättarcentra. 
 79 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sedan 1994 finns nätverket  
 Baltic Writers Council  
 (BWC) som har ÖFÖC som mötesplats. Det började som ett löst nätverks- samarbete men har med tiden antagit fastare former och fått en egen juridisk status som internationell NGO. 
 ÖFÖC har också varit förebild för olika författar- och kultur- centra som vuxit fram i andra delar av östersjöområdet: det finns nu författarcentra i såväl Estland som Lettland. I Barentsregionen inleddes ett samarbete mellan författare i Sverige, Norge, Finland och Ryssland. 1994 genomfördes åter författarkryssningar (med deltagare från 30 länder) i såväl Östersjöområdet som Svarta havs- området. De resulterade i ett internationellt författar- och över- sättarcentrum på Rhodos,  
 The Three Seas Writers and Translators Council 
 , efter gotländsk förebild. Centret drivs av Rhodos kommun men har en internationell styrkommitté. Liksom ÖFÖC har Rhodoscentret erhållit Unescos beskydd. 
 ÖFÖC drivs med anslag från Statens kulturråd och Gotlands kommun. Varje år söks tilläggsanslag för projekt och stipendier ur olika källor, inkl. olika  
 EU-program. 
  Det årliga bidraget från Statens kulturråd har uppgått till 1,5 miljoner kronor sedan centret startade. 
 Baltic Art Center 
 Baltic Art Center (BAC,  
 www.balticartcenter.com 
 ) skapades 1999 i Visby och är ett internationellt centrum för samtida konst med särskilt fokus på Östersjöregionen. BAC delfinansieras via Euro- peiska regionala utvecklingsfonden, Gotlands kommun och Statens kulturråd. Bidraget 2003 från Statens kulturråd uppgår till 600 000 kronor. Det har fått ett årligt verksamhetsbidrag från Svenska in- stitutet för framför allt gästande författare, översättare och konst- närer från Baltikum, Ryssland och Polen. 
 BAC bedriver utställningsverksamhet, organiserar internatio- nella projekt inom och utom Östersjöområdet samt stödjer indivi- duella konstnärskap i produktion av nya verk. Centrets konsthall har haft ca 25 000 besökare sedan starten 1999. 
 BAC har av regeringen tilldelats det Nationella uppdraget för samtidskonst för perioden  
 2003–2005. 
  BAC ska under denna period stödja utvecklingen och öka förståelsen för samtidskonsten. 
 80 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 Visby Internationella Tonsättarcentrum 
 År 1999 bildades Visby Internationella Tonsättarcentrum (VITC,  
 www.centerforcomposers.org 
 ). Det är en ideell förening som er- bjuder professionella tonsättare arbetsstipendier i Visby. VITC in- vigdes officiellt 2001. Syftet är att vara en mötes- och arbetsplats för tonsättare och musiker från Östersjöregionen. Centret får bi- drag från Statens kulturråd, Gotlands kommun, EG:s struktur- fonder och andra bidragsgivare. Bidraget från Statens kulturråd 2003 är 350 000 kronor. Även här har Svenska institutet givit visst verksamhetsbidrag. Antalet gäster, besökare och andra i verksam- heten involverade har sedan starten varit 430 från 24 länder. Antal beviljade  
 Composer in  
  
 Residence 
 -vistelser 
  uppgår till över 40. 
 Barentssamarbetet 
 Med ett mer formaliserat samarbete inom Barentsregionen och in- rättandet av Barentsrådet 1993 ( 
 The Barents  
  
 Euro-Arctic 
  
  Council,  
  
 www.beac.st 
 ) har det gränsöverskridande, internationella sam- arbetet i Europas nordligaste region blivit verklighet. De nord- ligaste delarna av Norge, Sverige och Finland samverkar där till- sammans med den nordliga delen av nordvästra Ryssland inom ramen för ett fredsprojekt, där ekonomiskt och kulturellt sam- arbete ska bilda grunden för avspänning och integration i området. 
 Målet är att genom erfarenhetsutbyte bidra till en djupare för- ståelse av demokratins komplexitet. Nätverk inom olika områden som miljö, media, utbildning, bibliotek och litteratur har till- kommit under de senaste åren. 
 Som exempel på samarbetsprojekt kan nämnas nätverken  
 Barents Press International,  
 inrättat 1995 med säte i Murmansk, och  
 Barents litteraturcenter  
 i Överkalix, som invigdes i mars 2000. I oktober 2003 invigdes ett  
 Barents Körcentrum  
 vid Musikhögskolan i Piteå. 
  
 6.5.2 
  
 Regioner och kommuner 
  
 Regioner och regionala institutioner 
 Regionernas internationella kulturutbyte har ökat väsentligt under  
 1990-talet. 
  Ofta sker det inom ramen för samarbetsavtal men också 
 81 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 på initiativ av enskilda institutioner, fria grupper, kulturarbetare m.fl. Kulturutbytet är i många fall av nationellt intresse. 
 De politiska förändringarna i Central- och Östeuropa har i hög grad bidragit till att svenska regioner sökt samarbete med grann- regioner på andra sidan Östersjön. Svenska regioner samarbetar även med regioner i Västeuropa. På regional nivå och länsnivå finns internationellt kulturutbyte med över 30 län resp. regioner i mer än 13 olika länder. Flertalet av vänlänen och regionerna ligger i Norden och i Central- och Östeuropa, några i Västeuropa. 
 Västra Götalandsregionen och Skåneregionen  
 har omfattande in- ternationella samarbeten inom kulturområdet. I Västra Götaland består utbytet till stor del av att konstnärer, ensembler, kultur- institutioner, kulturförvaltningar m.fl. från regionen mottar in- bjudningar till festivaler, utställningar etc. i utlandet eller själva tar initiativ till sådana. Till exempel erbjuds  
 Göteborgs Symfoniker  
 regelbundet att ge konserter runtom i världen, vidare har  
 Västsvenska Teater  Dans AB  
 internationella kontakter och nät- verkssamarbete, och Film i Väst ingår i flera internationella nätverk. Den årliga  
 filmfestivalen  
 i  
 Göteborg  
 ( 
  
 www.filmfestival.org 
  
 ) är idag Nordens största internationella filmfestival, med ca 110 000 besökare årligen. Den internationella mässan  
 Bok och Bibliotek  
 i Göteborg  
  
 ( 
  
 www.bok-bibliotek.se 
  
 ) 
  
  är likaså den största i sitt slag i Norden, och i publikstorlek jämförbar med filmfestivalen. 
  
 Olika företrädare för Skånes kulturliv har ett betydande interna- tionellt samarbete. Musikfestivalen  
 Music around  
 är exempel på en omfattande  
 svensk-dansk 
  satsning med  
 Musik i Syd  
 som svensk part.  
 Malmö Konstmuseum  
 har haft mycket internationellt samarbete inom ramen för Sidas kulturbistånd, och  
 Malmö Museer  
 deltar i Faulkner  
 ( 
 Swedish-African 
  
  Museum Programme 
 ), ett Sida- finansierat program som stöder kontakter mellan svenska och afrikanska museer.  
 Malmö SymfoniOrkester  
 och  
 Malmö Museer  
 driver projekt i den mångkulturella stadsdelen Rosengård och man arbetar aktivt för att få stadens invandrargrupper till institutionerna. 
  
 Öresundsregionen  
 har flera exempel på gränsöverskridande sam- arbete. I syfte att stärka det kulturella samarbetet i Öresundsregio- nen instiftades 1997 den  
 svensk-danska 
  fonden  
 Kulturbro 
 . Fonden hade som huvuduppgift att markera Öresundsregionen som ett område med egen starkt kulturell dragningskraft. Den hade också till syfte att få kulturinstitutionerna att arbeta tillsammans för att skapa en attraktiv region och framhäva regionens position interna- 
 82 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 tionellt. Detta skedde bl.a. genom att  
 Kulturbro-biennaler 
  har arrangerats vartannat år. Öresund ska etableras som designregion 2005. 
 Vad gäller länsmuseernas internationella verksamhet kan kon- stateras att flera museer bedriver samarbete med Afrika alltsedan 1989, då Faulkner inleddes. Exempel på detta är  
 Östergötlands läns museum  
 som deltagit i program i Morgan,  
 Bohusläns museum  
 i Kenya och Älvsborgs länsmuseum (nu  
 Regionmuseum Västra Götaland 
 ) i Namibia. 
 Samarbetet mellan de svenska kustlänens museer och Östersjö- länderna har också varit intensivt sedan  
 1990-talet. 
  
 Länsstyrelser 
 De flesta länsstyrelser i Sverige har omfattande internationella kulturkontakter, främst i Östersjöregionen. En stor del av dessa kontakter utgörs av samarbete med vänlän. De olika projekten med kulturanknytning handlar främst om kulturmiljövård/kulturarvs- frågor men även om utvecklande av kulturturism och olika kultur- aktiviteter såsom teater, konstutställningar och musikarrangemang. 
 Länsstyrelsernas samarbetspartners vid kulturutbyte är främst landsting, kommuner, kulturinstitutioner, museer och Svenska in- stitutet. Vissa samarbeten finansieras också av Sida. 
 Länsstyrelserna verkar också som informationsspridare vid fram- för allt  
 EU-kontakter 
  och  
 EU-projekt. 
  Många län medverkar i och medfinansierar strukturfondsprojekt och olika  
 Interreg-projekt, 
  framför allt inom kulturarvsområdet. 
 Flera länsstyrelser har nätverkskontakter, exempelvis med  
 Inter- national Council of Monuments and Sites 
 , en NGO inom kultur- miljöområdet, med ett globalt nätverk av experter, som bl.a. med- verkar i Unescos världsarvskonvention. Vidare har många län kontakter med nätverk för nordiska och allmäneuropeiska världs- arvsfrågor. 
 83 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kommuner 
 Svenska kommuner har idag ett långt utvecklat internationellt sam- arbete. Till de traditionella vänortskontakterna i Norden har fogats nya vänorter och projektpartners i länderna runt Östersjön men även i övriga Europa och utanför. 
 Kommunernas kulturella utbyte gäller framför allt Östersjö- länderna men, som nämnts ovan, även i övriga Europa och världen. Finansieringen sker av kommunerna samt i vissa fall tillsammans med andra såsom Sida, UD, EU, Skolverket, Svenska institutet och enskilda finansiärer. Utbytet och kontakterna sker i stor utsträck- ning på initiativ av kulturlivets aktörer såsom institutioner, grupper och enskilda kulturarbetare. 
 Drygt 220 kommuner i Sverige har vänorter eller samarbete inom kultur med över 700 orter i drygt 35 olika länder i världen. Samarbetets omfattning varierar avsevärt. I Finland finns drygt 150 svenska vänorter eller orter med kultursamarbete. Därefter kommer i storleksordning Danmark och Norge. Ett stort antal vänorter ligger också i Tyskland, Estland, Lettland och Polen. Ett mindre antal finns i några länder i Afrika, Asien och i ett tiotal delstater i USA. 
  
 6.6 
  
 Kommentarer 
  
 Det internationella samarbetet ökade påtagligt under  
 1990-talet. 
  Arenorna för mellanstatligt samarbete har därmed blivit flera, och Sveriges kontaktytor har breddats väsentligt. Kulturen rör sig i stort sett fritt över gränserna. Organisationer som Unesco och Europarådet står idag kanske främst för idédiskussioner inom kulturens område, men har minskad betydelse för det internatio- nella kultursamarbetets ekonomiska förutsättningar. 
 Samarbetet inom EU är mycket viktigt. För svensk del kommer betydelsen att öka ytterligare i och med att medlemskretsen ökas. I regeringsförklaringen 2003 hävdas att Sverige ska vara aktivt inom EU. Självfallet ska detta också gälla kulturområdet. 
 EU:s krav på  
 medfinansiering  
 ökar behovet av nationella medel om kulturlivet ska utnyttja denna möjlighet till internationellt sam- arbete. Många institutioner inom kulturarvssektorn som arbetar långsiktigt och inte bedriver omfattande verksamhet av evene- mangskaraktär avstår från att söka  
 EU-medel. 
  Det komplicerade 
 84 
  
 SOU 2003:121 
  
 Internationellt samarbete 
  
 ansökningsförfarandet och den tunga administrationen försvårar ansökningar och minskar nettoeffekten av stödet. 
  
 Det regionala samarbete  
 som förs på internationell nivå finner ständigt nya vägar. En tydlig trend är att ett ökat handelsutbyte och näringslivsutveckling också underlättar och ökar kulturutbytet. Exemplen på detta är många, särskilt inom Barentsområdet. EU:s  
  
 Interreg-program 
  
 har också spelat en viktig roll i detta avseende: Sverige bör verka för fortsatt stöd till detta regionala kultursam- arbete. 
 De tre internationella kulturinstituten i Visby  
 upplevs vara av stor vikt för svenskt konstnärsliv och fyller en central funktion som arbets- och mötesplats för författare, översättare, konstnärer och tonsättare. En samverkan har utvecklats med kulturinstitutioner såväl runt Östersjön som på andra håll i Europa. Positiva resultat har uppnåtts och det är därför viktigt att resurserna för de tre centren säkras. Iku har noterat att det  
  
 EU-stöd 
  
  från struktur- fonden  
 Mål 2 Öarna  
 som ÖFÖC, BAC och VITC uppbär kommer att upphöra 2004, vilket i synnerhet kommer att drabba VITC. 
  
 Hicks har efter kontakter med  
 nordiska organ  
 konstaterat att det är ganska vanligt att bidrag ges till samma ändamål år efter år. Detta gör att det blir en bristande flexibilitet i bidragsgivningen och att nya ansökare har svårt att få stöd, trots att de kan presentera ange- lägna projekt. Den utpräglat genreinriktade strukturen på bidrags- givningen försvårar stödet till tvärkulturella projekt. Sådana projekt stöds idag huvudsakligen endast inom ramen för Nordiska ministerrådets kultursatsningar utanför Norden, eller i viss mån av Nordiska kulturfonden. Ett annat problem är att de nordiska sats- ningarna är otillräckligt kopplade till de nationella initiativen. I den nödvändiga översyn av kultursamarbetet som Nordiska minister- rådet nu genomför har samma förhållanden konstaterats. 
 Sveriges engagemang inom det nordiska kulturella samarbetet tycks ha minskat under de senaste åren, trots att vi i den nordiska fördelningsnyckeln står för den enskilt största delen av den totala finansieringen (ca 40 procent). Svenska staten och det svenska kulturlivet kunde gärna uppvisa ett ökat engagemang i detta sam- arbete, en process som möjligen kunde underlättas om fler av Nordiska ministerrådets samarbetsorgan inom kulturområdet hade varit placerade i Sverige. 
 De svenska regionernas kulturkontakter är i många fall av natio- nellt intresse och förtjänar därför att uppmärksammas även vid kulturfrämjande i utlandet. Iku har inte haft möjlighet att göra en 
 85 
  
 Internationellt samarbete 
  
 SOU 2003:121 
  
 närmare studie av hur mycket pengar som svenska regioner och kommuner avsätter för internationellt kulturutbyte, men har kunnat notera att aktiviteterna är betydande och växande till sin omfattning. Här borde finnas utrymme för ett ökat samarbete mellan staten och regionerna. Vid norska UD:s kulturenhet arbetar t.ex. ett flertal tjänstemän enkom med att koordinera och samverka med fylkeskommunernas internationella kulturverksamhet. 
 86 
 7 Utrikesdepartementet 
 Utrikesförvaltningen ansvarar för hanteringen av Sveriges förbin- delser med andra länder. Den är en del av Regeringskansliet och består av Utrikesdepartementet i Stockholm (UD,  
 www.ud.se 
 ), 102 utlandsmyndigheter (ambassader, delegationer, representatio- ner och konsulat) samt ca 400 honorärkonsulat. Utlandsmyndig- heterna är direkt underställda Utrikesdepartementet men är sam- tidigt fristående myndigheter. Det innebär att utrikesförvaltningen både är departement och ämbetsverk, något som är unikt inom den svenska statsförvaltningen. 
 UD:s uppdrag är att förse departementsledningen med kvalifi- cerat beslutsunderlag, att företräda regeringen vid internationella möten och att främja svenska utrikespolitiska och ekonomiska intressen. Det gäller bland annat att förbättra de internationella villkoren för samverkan mellan nationer, organisationer, företag och enskilda. UD har också ansvaret inom Regeringskansliet för information om Sverige i utlandet 
 Utlandsmyndigheternas uppdrag är att bevaka svenska intressen. De ska i sitt uppdrag vara drivande, synliga och engagerade och ge en god service åt Regeringskansliet, svenska myndigheter, företag, organisationer och enskilda medborgare. 
 UD:s  
 Press-, 
  Informations- och Kulturenhet  
 (PIK) svarar för informationen till media och allmänhet om UD:s verksamhet och svensk utrikespolitik. Enheten planerar och samordnar den statligt finansierade Sverigeinformationen i utlandet. PIK består av fyra sektioner: presstjänsten, informationstjänsten, kultur- och främ- jandetjänsten samt webbtjänsten. Med ett intervall på ungefär 18 månader kallar Utrikesdepartementet hem utsända tjänstemän (inklusive de särskilda pressråden och kulturråden) från utlands- myndigheter vilkas  
  
 PIK-verksamhet 
  
  bedöms som mest omfattande eller har särskild aktualitet. 
  
 87 
 Utrikesdepartementet SOU 2003:121 
  
 Kultur- och främjandetjänsten  
 vid PIK  
 (PIK-KULT) 
  planerar och samordnar den statligt finansierade Sverigeinformationen; kultur- främjande och allmänt Sverigefrämjande i utlandet; är kansli för Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet (NSU); ansvarar för Sveriges deltagande i världsutställningar samt är huvudman för Svenska institutet (SI).  
 PIK-KULT 
  ansvarar också för kontakterna med utlandsmyndigheterna i  
 press-, 
  informations- och kultur- frågor, och fördelar särskilda medel till ett antal av myndigheterna för denna verksamhet. Dessa medel uppgår under 2003 till totalt 8,6 miljoner kronor, varav en miljon kronor överförts till UD:s pressrum för inbjudningar av utländska journalister. Enheten har i vissa fall också fördelat medel direkt till utlandsprojekt. Vid PIK- KULT arbetar sju tjänstemän. 
 Enheten för Exportfrämjande och inre marknaden  
 (EIM) har det samlade ansvaret på UD för export- och investeringsfrämjande åt- gärder, och fördelar särskilda medel till myndigheter med ansvar för export och investeringsfrämjande (Exportrådet och  
 Invest in Sweden Agency 
 ,  
 ISA  
 www.isa.se 
  
 ). Näringsministern är i enlighet med ett s.k. §  
  
 5-förordnande 
  
  ansvarig i regeringen för dessa frågor med EIM som ansvarig sakenhet på UD. Med ett regeringsbeslut 2002 fick Exportrådet ett särskilt uppdrag avseende Internationell marknadsföring strategiska branscher (IT och telekom, bioteknik, 
  
 miljöteknik, 
  
 förnybar energi och upplevelseindustri) om 
  
 15 miljoner 
  
 kronor, varav 3 miljoner avsåg upplevelseindustrin. 
  
 5 miljoner kronor fördelades 2003 (efter ansökan) till utlands- myndigheterna för projekt med  
 export-, 
  import- och investerings- främjande syfte. Regeringen har också avsatt medel för att i sam- arbete mellan berörda enheter på UD (med EIM som beredande enhet), Statens fastighetsverk, Föreningen Svensk Form m.fl. ta fram ett profilprogram för design för utrikesrepresentationen senast under 2003. 
 Enheten för Global Utveckling  
 (GU) har ansvaret för Sida, Svenska institutet i Alexandria och Generalkonsulatets i Istanbul sektion för  
  
 turkisk-svenskt 
  
  samarbete (se kapitel 7.1.2. och 11.3). 
  
 88 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 7.1 
  
 Myndigheter m.m. under Utrikesdepartementet 
  
 7.1.1 
  
 Svenska institutet 
  
 Svenska institutet (SI,  
 www.si.se 
 ) skapades 1945 som en ideell förening med uppgift att till gagn för Sveriges kulturella, sociala och ekonomiska förbindelser med utlandet samordna och stödja den upplysningsverksamhet om Sverige i utlandet, som redan på- går, samt att, där så kan befinnas behövligt och lämpligt, uppta nya verksamhetsgrenar i kulturutbytets tjänst. 
 1  
 Stiftare var svenska staten och ett antal enskilda personer och företag. Svenska insti- tutet blev en helstatlig stiftelse 1970, och är sedan 1998 en statlig myndighet under Utrikesdepartementet. 
 SI leds av en generaldirektör som också ingår i den av regeringen utsedda styrelsen. SI har till huvuduppgift att sprida kunskap om Sverige i utlandet och att svara för utbyte med andra länder inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt. I sin verk- samhet ska SI främja svenska intressen och bidra till tillväxt, syssel- sättning och kulturell utveckling i Sverige. Institutet har därutöver uppgifter inom ramen för det internationella utvecklingssam- arbetet. 
 Svenska institutet består av ett verksledningssekretariat med underlydande stödgrupper och de tre sakenheterna Sverige- information, Kultur och Samhälle, Utbildning och Forskning, samt kulturhuset Centre Culturel Suédois (CCS) i Paris. Vid institutet arbetar ca 80 personer och åtta vid CCS. 
 SI:s totala nettoomsättning för 2003 uppgår till 207,5 miljoner kronor. Av dessa går ca 68 miljoner kronor till förvaltning (personal, lokaler, drift). Verksamheten finansieras via ett flertal olika anslag, varav 33 procent (67,7 miljoner kronor) kommer från myndighetsanslaget via UD, 55 procent (114,3 miljoner kronor) från sakanslag och resterande 12 procent (25,5 miljoner kronor) från uppdrag från huvudsakligen Sida eller UD. 
  
 De två största sakanslagen;  
 Samarbetet med Central- och Öst- europa  
 (40 miljoner kronor) och  
 Anslaget för Visbyprogrammet  
 (50 miljoner kronor) omfattar tillsammans 78 procent av sakanslagen och 43 procent av SI:s totala finansiering. 
  
 1  
 Svenska Bilder – Översyn av Sverigeinformationen  
 (Ds 1993:72) Utrikesdepartementet 
  
 89 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 SI är verksamt inom följande områden: 
  
 Utrikes- och säkerhetspolitik 
  
 Samarbete med Central- och Östeuropa 
  
 2 
  
 Internationellt utvecklingssamarbete 
  
 Utbildningspolitik 
  
 Kulturpolitik 
  
 Enheten för Kultur och Samhälle  
 ansvarar för det internationella kultursamarbetet. Enheten svarar för att anordna, medverka vid eller stödja presentationer av Sverige utomlands genom utställ- ningar, gästspel, filmvisningar etc. Enheten svarar även för stöd till översättning av svensk litteratur. Vid enheten finns 21 tjänster. 
  
 Enheten för Sverigeinformation  
 publicerar elektronisk informa- tion och skrifter samt svarar för försäljning av både egenproduce- rade och andra skrifter via den egna bokhandeln  
 Sweden Bookshop.  
 Den omfattande informationsverksamheten innefattar ansvaret för webbportalen  
 www.sweden.se 
 , till vilken hör intranätet för allmänt Sverigefrämjande,  
 Sweden Promotion Forum.  
 Enheten stödjer utlandsmyndigheterna i deras informationsverksamhet. Vid enheten finns 19 tjänster. 
 Enheten för Utbildning och Forskning  
 svarar för stipendier och stöd till institutionssamarbete, information och presentation av svensk utbildning (bl.a. genom  
  
 www.studyinsweden.se 
  
 ) samt stöd till svenskundervisning vid universitet och högskolor utomlands. Vid enheten finns 17 tjänster. 
  
 Medel för kulturverksamhet finns under politikområdena Utrikes- och säkerhetspolitik, Samarbete med Central- och Öst- europa samt Kulturpolitik. Därtill har SI sedan närmare 20 år tillbaka ett samarbete med biståndsmyndigheten Sida avseende kulturutbyte med utvecklingsländer i Afrika, Asien och Latin- amerika. Sex avtal har bilateral eller regional karaktär och förnyas vart tredje år, medan ett sjunde avtal löper kontinuerligt sedan starten. 
 I följande beskrivning berörs endast kultursamarbetet inom politikområdena Utrikes- och säkerhetspolitik, Samarbete med Central- och Östeuropa och Kulturpolitik samt samarbetet med Sida. 
 Kultursamarbetet inom  
 Utrikes- och säkerhetspolitik,  
 vilket i princip avser den industrialiserade världen, uppdelas i  
 Information 
  
 2  
 uppgår 2004 i Internationellt utvecklingssamarbete 
 90 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 och presentation  
 och  
 Utbyte och samarbete.  
 Med presentationer av- ses manifestationer som utställningar, mässor, konserter, film- veckor, dans- och teaterföreställningar. Under de senaste åren har Sverigefrämjandet fått en allt viktigare roll i SI:s arbete. Presenta- tionerna kan antingen vara initierade av regeringen, som exempelvis de många designsatsningarna, eller framsprungna ur ett ömsesidigt intresse eller efterfrågan från såväl Sverige som andra länder. SI:s roll är att i dialog med de inblandade parterna koppla samman intressen och ambitioner till en konkret helhet, exempelvis en Sverigevecka eller ett utställningsprojekt. 
  
 Inom verksamhetsgrenen  
 Utbyte och samarbete  
 initierar och stöder SI möten mellan enskilda kulturutövare, författare, musiker eller andra experter från Sverige och andra länder. Inom denna verksamhet ryms även det så kallade expertutbytet, där SI efter samråd med utlandsmyndigheterna inbjuder utländska experter till ett skräddarsytt besöksprogram i Sverige. Expertutbytet kan vara en första kontakt inför en kommande större manifestation. 
 Det övergripande målet för kultursamarbetet inom politik- område  
 Central- och Östeuropa  
 är att bidra till att främja och för- djupa demokratins kultur i samarbetsländerna. Verksamheten om- fattar endast utbyte och samarbete. Kultursamarbetet kan ha formen av större projekt som utställningar, gästspel, filmsamarbete eller samarbete inom dans och teater eller som möten mellan en- skilda kulturutövare. I samtliga projekt ska den demokratifräm- jande aspekten beaktas. Till skillnad från främjandeprojekten inom  
 i-landssamarbetet 
  är det lärandeprocessen i mötet mellan de svenska och de utländska utövarna som är det viktigaste. 
  
 Området  
 Kulturpolitik  
 indelas i  
 presentationer och utbyte  
 och  
 samarbete 
 . Inom de traditionella kulturområdena dans, musik, ut- ställningar m.m. är verksamheten i det närmaste identisk med den inom Utrikes- och säkerhetspolitik. Den enda verksamheten inom politikområdet som har en egen identitet är stödet till översättning av den svenska skönlitteratur som SI administrerar. 
  
 Kultursamarbete  
 med länder i Afrika, Asien och Latinamerika sker inom ramen för avtal som SI har med Sida. Syftet med verk- samheten är att medverka till nätverksutveckling, intellektuell dialog och interaktiva möten mellan professionella kulturutövare i Sverige och utvecklingsländer. Sådant kan ske inom ramen för exempelvis konstnärliga framträdanden av olika slag, konferenser, filmveckor, litterära sammankomster, utställningar etc. Det eko- nomiska stödet har i första hand formen av resebidrag. Utformning 
 91 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 av projekt och deras innehåll sker oftast i nära samarbete med SI. Institutet är ibland också initiativtagare. 
 Film 
 SI genomför årligen ca 900 visningar av svenska spelfilmer i olika språkversioner (främst engelska, franska och spanska) i  
 icke-kom- 
  mersiella sammanhang i utlandet. Verksamheten omfattar dels en service till utlandsmyndigheternas publika arrangemang, dels film- veckor och evenemang i samarbete med utlandsmyndigheter och/eller utländska organisationer. SI arrangerar även symposier, seminarier och workshops för att ge svenska filmarbetare möjlighet till fördjupad dialog med utländska kolleger. Främst omfattar denna verksamhet länder där Sverige ger bistånd i form av stöd till infrastruktur och demokratiutveckling. 
 SI kompletterar informationen kring svensk film på utländska språk genom egna databaser, tryckta publikationer och elektroniska dokument. 
 Litteraturstöd och översättarstöd 
 SI är den institution som har till uppgift att sprida kännedom om svensk litteratur i utlandet. Stöd till översättningar av svensk skön- litteratur kan sökas av utomnordiska förlag (projekt som rör Norden handhas av Nordiska ministerrådet). Stödet omfattar över- sättning av prosa och poesi samt barn- och ungdomslitteratur. Stöd till översättning av svensk dramatik kan sökas antingen av förlag eller av teater när kontrakt för uppförande finns. Utländska tid- skrifter kan söka stöd för utgivning av temanummer om svensk litteratur. Stödet är främst avsett för modern litteratur men stöd till klassikerutgivning ges i språkområden där den svenska litteraturen är svagt representerad. SI gav under 2002 stöd till ett hundratal titlar; av dessa svarade Tyskland för det största antalet. 
 SI ger också stöd till översättare. De professionella översättarna av svensk skönlitteratur kan t.ex. söka rese- och uppehållsbidrag för att komma till Sverige och arbeta med sina översättningar. SI anordnar också seminarier och översättarmöten både i Sverige och i utlandet. 
 92 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 För svenskundervisningen i utlandet, se kapitel 11.4 och för Centre Culturel Suédois i Paris, kapitel 11.3. 
  
 7.1.2 
  
 Sida 
  
 Swedish International Development Agency  
 (Sida,  
  
 www.sida.se 
  
 ) är en myndighet som inrättades 1995 efter en sammanslagning av fem tidigare biståndsorganisationer (det ursprungliga SIDA,  
 Swedish International Development Authority,  
 bildades 1965). Sida har drygt 600 anställda i Stockholm och ytterligare 150 tjänstemän vid ett 40- tal svenska utlandsmyndigheter och Sidakontor i utlandet. Vid Sidas enhet för kultur och medier arbetar åtta tjänstemän, och inom övriga Sida ytterligare tre personer med samarbete inom kultur och medier. 
  
 Det totala biståndsanslaget 2003 uppgår till ca 15 miljarder kronor (exkl. förvaltningsanslaget). Under 2002 uppgick insatserna inom området för kultur och media till 214 miljoner kronor (mot- svarande ca 2,1 procent). Av detta svarade kultursamarbetet för drygt 132 miljoner kronor. Insatserna sker på global, regional och nationell nivå. 
 I Sidas verksövergripande Policy för kultursamarbete är målsätt- ningarna, förutom de övergripande biståndspolitiska målen, de som framkommit inom ramen för Unescos rapport  
 Our Creative Diversity  
 från 1995. Likaså har Europarådets rapport  
 In from the Margins  
 från 1997, samt  
 The Stockholm Plan of Action  
 från kultur- ministermötet 1998 varit av stor betydelse för utvecklandet av en policy. Sidas regleringsbrev för 2003 fastslår att målet för kultur- samarbetet är att främja kulturell mångfald, skapande verksamhet, samt en hållbar utveckling baserad på respekt för de mänskliga rättigheterna Det mångdimensionella fattigdomsbegreppet, hiv/aidsproblematiken och jämställdhet mellan könen ska prägla arbetet. Insatser för fredsbevarande arbete ska utvecklas. 
 Områden som har definierats i Sidas kulturpolicy är följande: 
  
 1. 
  
 Kulturpolitik 
 . Målet är att skapa förutsättningar för en kulturpolitik som respekterar de mänskliga rättigheterna och tar hänsyn till utövarnas kunskaper, åsikter och visioner. 
  
 2. 
  
 Det fria ordet och medierna.  
 Målet är att stödja journalistikens utveckling och främja oberoende mediers möjligheter att bidra till allmänhetens tillgång till information och samhällsdebatt. 
 93 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 3. 
  
 Information och samhällsdebatt i det civila samhället.  
  
 Målet är att skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till fri informa- tion och möjlighet att delta i samhällsdebatten. 
  
 4. 
  
 Utbildning och skapande verksamhet.  
  
 Målet är att skapa förut- sättningar, särskilt för barn och ungdom, att delta i skapande verksamhet. 
  
 5. 
  
 Institutionell infrastruktur för kultur.  
  
 Målet är att skapa förutsättningar för professionella möten och regional sam- verkan mellan kulturutövare i utvecklingsländerna. 
  
 6. 
  
 Kulturarvet.  
 Målet är att skapa förutsättningar för ett hållbart bevarande och nyttjande av kulturarv. 
  
 7. 
  
 Kultur- och medieproduktion.  
 Målet är att skapa förutsättningar för området i utvecklingsländerna. 
  
 8. 
  
 Internationalisering.  
 Målet är att skapa förutsättningar för en internationalisering som tar tillvara olika länders kulturella sär- art och motverkar globaliseringens likriktande effekter. 
 Sida har i ökande grad stött utvecklandet av partnerskap mellan kulturinstitutioner i Sverige och utvecklingsländer, istället för att genomföra kultur- och mediebistånd mellan traditionella bistånds- organisationer. Denna inriktning har haft som mål att säkra kvalitet och hållbarhet samt att skapa former och rum för ett jämställt kulturutbyte och samarbete. Etablerandet av starka kulturinstitu- tioner, ett fritt kulturliv baserat på mänskliga rättigheter, lång- siktiga kontakter, nätverksbildning och utbyte utgör grundelement i det svenska utvecklingssamarbetet på kulturområdet. Sverige och svenska kulturorganisationer får därmed tillgång till kontakter inom kultur och media från fattiga länder, vilket ökar kunskap och engagemang för att förstå internationella frågor. För att stärka den internationella förmågan och kunskapen erbjuder Sida ett brett ut- bud av fortbildningar för alla samarbetspartners i Sverige, i vilka många kulturorganisationer har deltagit. 
 Anslagsstrukturen är indelad i bilateralt utvecklingssamarbete, biståndsförvaltning, samarbete med Central- och Östeuropa samt fredsfrämjande verksamhet. Under 2002 genomfördes bilaterala kultur- och medieprogram i flera länder i Afrika, Asien och Syd- amerika, samt även i länder på Balkanområdet. Regionala program genomfördes i Asien, Mellersta Östern, Afrika och Central- amerika. 
 Sidas kultur och mediesamarbete med enskilda länder eller regioner är en integrerad del av det strategiarbete som utformas av 
 94 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Sida, lokal ambassad och Utrikesdepartementet i nära dialog med berört samarbetsland eller berörd region. I den process som leder fram till en landstrategi genomförs bl.a. en fördjupad analys av den aktuella situationen i landet eller regionen. I ökande grad har kultur och medieinsatser kommit att bli ett erkänt och relevant område för genomförande av de biståndspolitiska målen och inkluderat i olika strategier. Ett exempel är Vietnam, där den vietnamesiska regeringen identifierat kultur och medieområdet som angeläget, och även efterfrågat svenskt institutionssamarbete. Sverige har stött arbetet för en ny kulturpolitik i Vietnam i enlighet med de riktlinjer som utarbetats i Europarådet, med bl.a. en internationell expertpanel. 
 Sedan 1999 har ett nätverk för utbyte av information om inter- nationell kulturpolitik och forskning etablerats på initiativ av Riks- bankens Jubileumsfond och Sida. Nätverket koordineras sedan 2002 av Sida. Förutom nämnda institutioner ingår även repre- sentanter från Kulturdepartementet, Statens kulturråd, Svenska institutet, Svenska Unescorådet och Dag Hammarskjöldfonden. 
 Kultursamarbete med fattiga länder har bidragit till ett flertal internationella nätverk. Ett exempel är Faulkner  
  
 (Sweden–Africa 
  
  Museum Project) 
 . Afrika och Sverige har en regelbunden dialog och erfarenhetsutbyte av vänortskaraktär. 
 Ett långvarigt utbyte med Sydafrika finns, med nätverk etable- rade inom musiksektorn, museisektorn, bildområdet, teater- området m.m. Samarbetet har inkluderat utbildningar, gemen- samma utställningar, teaterutbyte och övrigt erfarenhetsutbyte. När det traditionella biståndsamarbetet med Sydafrika upphör 2003 kommer grunden att ha lagts för vidare kulturkontakter. För att utveckla dessa i framtiden kommer en kulturfond att inrättas som ska drivas gemensamt av  
 The National Arts Council of South Africa  
 och Statens kulturråd (se kapitel 12.4). 
  
 7.1.3 
  
 Exportrådet 
  
 Exportrådet ( 
 www.swedishtrade.se 
 ) ägs gemensamt och till lika delar av staten och näringslivet. Staten representeras av Utrikes- departementet, näringslivet företräds av  
 Sveriges Allmänna Export- förening.  
 Totalt har Exportrådet cirka 350 anställda och representa- tion eller egna kontor i 39 länder. Exportrådet arbetar ofta genom svenska ambassader, konsulat och handelskammare i länder där det 
 95 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 inte har egna kontor. I regleringsbrev från UD för 2003 uppgår ramanslaget till 172 miljoner kronor. 
 I december 2001 fick Exportrådet i uppdrag av regeringen att under en försöksperiod stödja Internationell marknadsföring strategiska branscher. Av totalt 10,5 miljoner kronor öronmärktes 3 miljoner för några delområden (främst musik, design, mode, mat) inom upplevelseindustrin som bedömdes ha exportmöjligheter. Detta nya branschprogram inom Exportrådet ska också medverka till att via upplevelseindustrin profilera Sverige. För 2003 avsatte regeringen 800 000 kronor i projektbidrag för dessa branscher. 
  
 7.1.4 
  
 Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet 
  
 Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet (NSU,  
 www.ud.se 
 ) är ett forum för dialog, samråd och samarbete kring ett effektivt och långsiktigt Sverigefrämjande, med uppgift att ge råd till regeringen om inriktning, omfattning och resursbehov. Verksamheten ska omfatta nära samverkan mellan  
 NSU-organisationernas 
  företrädare i Sverige och utomlands, samt med övriga aktörer inom det svenska internationella nätverket. Nämnden inrättades genom ett regeringsbeslut 1995. Medlemmar i nämnden är UD (UD:s press- chef är ordförande) samt cheferna för Exportrådet, Invest in Sweden Agency, Svenska institutet, Sveriges Rese- och Turistråd ( 
 TuristRådet 
 ), UD:s samordnare för handels- och investerings- främjande samt chefen för UD:s enhet för exportfrämjande och inre marknaden. Nämnden sammanträder fyra gånger per år. Dessa möten förbereds av informationscheferna och motsvarande funk- tioner vid de organisationer som ingår i NSU. 
 Målet för Sverigefrämjandet/Sverigepresentationen genom NSU är att medverka till bilden av Sverige som: 
  
 en pålitlig handels- och samarbetspartner 
  
 en attraktiv marknad för utländska direktinvesteringar 
  
 ett eftersökt turistmål 
  
 en ledande nation inom högteknologi, forskning och utveckling 
  
 ett uppskattat land att arbeta, studera och forska i 
  
 en framstående aktör inom arkitektur, formgivning och design 
  
 en kreativ kulturnation 
  
 NSU förfogar över en mindre budget (2 miljoner kronor 2003 och samma belopp för 2004) till stöd för Sverigeprofilering. NSU har 
 96 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 också bidragit till att finansiera den Sverigeportal,  
 www.sweden.se 
 , som Svenska institutet tagit fram och ansvarar för. 
  
 7.1.5 
  
 Kommentarer 
  
 Utlandsmyndigheterna  
 är en betydande resurs i den internationella kulturverksamheten. I en majoritet av utlandsmyndigheterna är dock de samlade personella och ekonomiska resurserna så små, att  
 PIK-verksamheten 
  huvudsakligen blir efterfrågestyrd. I åtskilliga fall saknar utlandsmyndigheterna egna medel för  
 PIK-verksamhet 
  och tvingas därför av detta skäl avböja förfrågningar om bidrag. 
 Svenska institutet 
 Svenska institutet har spelat en betydelsefull - i vissa fall en central och avgörande - roll för kulturutbytet mellan Sverige och andra länder. Det är utlandsmyndigheternas viktigaste resurs i  
 PIK-verk- 
  samheten. 
 Institutet står för det omfattande tryckta material om Sverige som utgör grundverktyg i utlandsmyndigheternas  
 PIK-arbete. 
  Den nya  
 Sverigeportalen  
 ( 
 www.sweden.se 
 ) och intranätet  
 Sweden Promotion Forum  
 (SPF) är viktiga nya komplement till detta. SPF bygger på en kontinuerlig registrering av framför allt utlands- myndigheternas verksamhet och långsiktiga planering av främ- jandeaktiviteter. Under förutsättning att detta arbete upprätthålls kan SPF bli en mycket användbar verktygslåda för planering, samordning och utvärdering. Ett aktivt engagemang från utlands- myndigheterna är avgörande. 
 Institutet tyngs i sin  
 verksamhetsutövning  
 av att dess anslag från UD inte klargör hur stor del som skall avsättas för förvaltning respektive verksamhet. Detta har lett till en otydlighet i den eko- nomiska redovisningen, och att olika områden fått skjuta till medel för administration som istället borde ha gått till verksamhet. SI:s verksamhet har också förändrats kraftigt under de senaste fem åren, från att tidigare varit mer en traditionell ordermottagare till att idag vara initiativtagare till projekt och aktiviteter. 
 SI kan sägas alltmer ha utvecklats till en  
 myndighetshybrid 
 , med skiftande verksamhet och med en komplicerad anslagsstruktur. Det har många olika anslag av likartad karaktär, vilket innebär att det är 
 97 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 svårt att styra verksamheten på ett effektivt sätt. I regleringsbrevet för SI: s verksamhet framstår de mål som regeringen angett för myndighetsanslaget som snarlika de ändamål som de olika sakan- slagen anger. Många anslag kräver även en omfattande administra- tiv uppföljning, vilket i sin tur leder till en tungrodd administration totalt sett. 
 Ett annat problem är att verksamhetens organisation skär över anslagen, eller att anslagen skär över SI:s olika organisations- enheter. Detta bidrar till otydlighet i styrningen och kan även för- svåra uppföljningen av verksamheten. Anledningen till detta är att SI:s basverksamhet blandas ihop med den verksamhet som avser sakanslagen: bidragsverksamheten. 
 För att få en bättre styrning och uppföljning av SI:s verksamhet är det viktigt att skilja på  
 förvaltningsanslag  
 och  
 sakanslag 
 . Med förvaltningskostnader avses de kostnader som myndigheten har för att kunna bedriva den egna verksamheten (kärnverksamheten). 
 Om en myndighet skall få belasta ett sakanslag med förvalt- ningskostnader bör detta tydligt framgå i regleringsbrevet eller i annat regeringsbeslut. Det bör även framgå exakt vilka kostnader som får belasta anslaget och till vilket belopp. För några av anslagen är detta avtalat idag, men för de flesta anslag tas en administra- tionskostnad ut endast enligt praxis. 
 Ett exempel: anslaget för området  
 Utrikes- och säkerhetspolitik  
 utgör det s.k. myndighetsanslaget, avsett dels att täcka förvalt- ningskostnaderna och dels bidragsutbetalningar (sakanslag), huvudsakligen i västvärlden. I regleringsbrevet anges varken hur stor del av anslaget som skall utgöra förvaltningskostnader eller hur stor del som skall utgöras av bidragsutbetalningar. Det anges inte heller hur stor andel av bidragsutbetalningarna som skall stödja kulturen. 
 År 2000 gav Utrikesdepartementet i uppdrag åt Ekonomistyr- ningsverket (ESV) att göra en översyn av institutets anslags- och styrningsmässiga förutsättningar. I ESV:s slutrapport från den 30 november 2000 föreslås en renodling av Svenska institutets an- slag. Detta skulle medföra att ett förvaltningsanslag anslöts till räntekontosystemet genom att medel överfördes från ett antal sak- anslag. Den nya anslagskonstruktionen förutsågs att träda i kraft budgetåret 2002. Så har inte skett. Både i diskussionen kring 2003 och 2004 års budget säger sig SI ha framfört en önskan om föränd- ring till UD, men vid båda tillfällena fått svaret att detta inte varit möjligt. Enligt SI är detta helt otillfredsställande, eftersom bas- 
 98 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 organisationen är beroende av inte bara myndighetsanslaget, utan även av flera anslag för sakverksamheten, främst anslaget för sam- arbete med Central- och Östeuropa. 
 Eftersom SI:s personal och drift till stor del finansieras via sak- anslagen bidrar detta till hög sårbarhet vid neddragningar av an- slagen. Inför nästkommande år (2004) finns anledning att tro att både det tidsbegränsade anslaget för samarbetet med Central- och Östeuropa och Visbyprogrammet kommer att förändras, med oklara konsekvenser för resursbehovet. 
  
 Administrativa kostnader,  
 exempelvis lönekostnader och lokal- kostnader, tycks inte kostnadsföras direkt på de olika projekten (i egen regi) eller uppdragen. För att få en bättre styrning av dessa projekt, och verksamheten i övrigt, är det olyckligt att den admi- nistrativa kostnaden inte kostnadsförs direkt på projektet. Kostna- den för det verkliga genomförandet går därför inte att urskilja, inte heller att jämföra med t.ex. en upphandling av genomförandet. Detta försvårar även jämförelsen av förvaltningskostnaden mellan åren och leder även till att det blir svårt att bedöma hur stort per- sonalbehov som krävs för att uppfylla SI:s huvudsyfte. 
 Redovisningen är i övrigt väl ordnad på en detaljerad nivå så att kostnaderna/utgifterna kan härledas till både organisationsenhet, projekt och anslag. 
 Tidigare krav på  
 upphandling av böcker  
 och annat tryckt material för att tillgodose utlandsmyndigheternas behov av Sverigeinforma- tion ställer höga krav på lagerhållning och arkiv. Vidare har insti- tutets egen bokhandel  
 Sweden Bookshop  
 ansetts fylla en viktig funktion, såväl för utlandsmyndigheterna som för Stockholms- besökande utländska turister. Efter SI:s omlokalisering från Kungsträdgården till Gamla Stan 2002/03 har bokhandeln dock förlorat en stor del av sitt kundunderlag, och därmed en betydande del av sina inkomster. Inte heller  
 e-handeln 
  har gett intäkter av betydelse. 
 Svenska institutet har ca 80 anställda (samt ytterligare åtta vid CCS i Paris), varav ca 57 arbetar i sakverksamheten. De flesta är kvinnor och har en relativt lång anställningstid (13 år). All personal är idag tillsvidareanställd, förutom några enstaka personer som medverkar i projekt. Detta medför att organisationen inte är speciellt flexibel vid eventuella förändringar av sakanslagens om- fattning eller innehåll. Organisationsstrukturen, med dess nu- varande enhetsindelning, måste uppfattas som förlegad och stöder inte  
 nuvarande  
 verksamhet. 
 99 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 Sida 
  
 Biståndsmyndigheten  
 Sida dominerar Sveriges internationella kulturutbyte finansiellt genom att den står för närmare hälften av det totala belopp som avsätts av statliga myndigheter för inter- nationell kulturverksamhet. UD förefaller dock inte ha någon styr- ning av kulturinsatserna inom det internationella utvecklings- samarbetet och har hittills inte angett något särskilt kulturuppdrag inom ramen för Sidas uppdrag. Detta har bl.a. resulterat i att budgetallokeringen för Sidas  
 enhet för kultur och medier  
 görs inom ramen för Sidas interna budgetarbete. Sverige driver heller inte frågan om kulturens roll i utvecklingssamarbetet inom ramen för DAC ( 
 Development Assistance Committee 
 ) i OECD. 
 Samordningen mellan UD:s och Sidas personal vid  
 ambassaderna  
 skulle vinna på att utvecklas ytterligare. Både UD och Sida kallar återkommande var för sig hem den personal som arbetar med kulturfrågor. Det kunde vara värdefullt för såväl dessa tjänstemän som berörda kulturinstitutioner att mötas, även om syftet med verksamheten kan skilja sig åt. Det internationella kulturutbytet skulle vinna på om Sidas kulturverksamhet i framtiden  
 hade tätare kontaktytor och utbyte  
 med den helhet som omfattar och berör kulturverksamhet och planering vid t.ex. Kulturdepartementet, UD och andra kulturinstitutioner. 
 De svenska  
 insatserna i Sydafrika  
 under apartheidtiden skapade en goodwill för Sverige som fortfarande lever kvar. Det svenska biståndssamarbetet har under senare år dock inte varit tillräckligt synligt. Samtidigt har Sydafrika etablerat samarbete med många andra länder, i regel baserat på ömsesidiga avtal. Exempel på sådana länder är Belgien (Flandern), Nederländerna, Storbritannien och Finland. Eftersom Sverige inte tydligt profilerar samarbetsprojekt och informerar om dessa, finns det risk för att den kunskap och goodwill som byggts upp går förlorad. Detta gäller i synnerhet den yngre generationen, för vilken de svenska insatserna under apart- heidtiden kanske inte betyder något speciellt. Uppmärksamheten kommer då att riktas mot de länder som är mer aktiva i detta av- seende. 
 De konstnärligt inriktade bidragskriterier som  
 The National Arts Council of South Africa  
 förordar för den blivande kulturfonden stämmer väl med inriktningen på de  
 Sida-finansierade 
  projekt som syftade till uppbyggnad av kulturinstitutioner. Dessa projekt synes ha lyckats väl. De bör även i framtiden kunna ge samarbetsparterna 
 100 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 värdefulla impulser. De borde också ha goda möjligheter till fort- satt finansiering via den fond som ska upprättas mellan Sverige och Sydafrika. 
 Utvecklingssamarbetet inom kulturens område fordrar en hög internationell kompetens hos de inblandade svenska kulturinstitu- tionerna. Alla Sidas samarbetsinstitutioner erbjuds fortbildning i en rad centrala frågor i det internationella utvecklingssamarbetet (t.ex. metodik, demokrati och mänskliga rättigheter, innebörden av olika  
 FN-konventioner, 
  jämställdhetsfrågor, etniska minoriteter osv.). Det är viktigt att de svenska kulturinstitutionerna även fortsätt- ningsvis kan ta del av dessa utbildningsprogram för att ytterligare förstärka och fördjupa sin internationella kompetens. 
 Exportrådet 
 Exportrådet har mottagit medel för att under en försöksperiod driva ett branschprogram (med en finansiering om ca 3 miljoner kronor per år) för att öka internationaliseringsgraden inom några utvalda områden inom upplevelseindustrin (främst musik, design, mode och mat), där svenska små och medelstora företag bedöms ha förutsättningar för export. Området är nytt för Exportrådet, som saknar specifik kompetens inom kulturområdet. Upplevelse- industrin står för en betydande del av BNP, varför kompetensupp- byggnad inom kulturområdet skulle vara lämplig även på längre sikt. Möjligheten att likt Kanada utse särskilda kulturhandels- främjare ( 
 Cultural Trade Commissioners 
 ) vid vissa strategiska ut- landskontor borde studeras närmare. 
 Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet 
 För att skapa ett större djup, och bättre synergieffekter mellan statliga exportsatsningar i utlandet och kulturlivets eventuella önskemål om att medverka i dessa, bör nämnden bredda sin sam- mansättning till att inkludera fler företrädare för kulturlivet. 
 101 
 8 Utbildningsdepartementet 
 Utbildningsdepartementet ( 
 http://utbildning.regeringen.se 
 ) ansva- rar för alla former och nivåer av statligt stödd utbildningsverksam- het. 
 Inom departementet ansvarar  
 Internationella sekretariatet  
 bl.a. för kontakterna med Unesco och Unescoanslutna NGOs; inom det sorterar även Svenska Unescorådet liksom Internationella pro- gramkontoret. 
  
 Forskningspolitiska enheten  
 har det övergripande ansvaret för samordningen av forskningspolitiken i Regeringskansliet. Den ansvarar också för det svenska deltagandet i forskningssamarbetet inom EU och i annat internationellt forskningssamarbete. Veten- skapliga bibliotek tillhör också enhetens ansvarsområde. Enheten fördelar även medel till forskningsinstituten – de s.k. Medelhavs- instituten – i Athen, Istanbul och Rom (se kapitel 11.3). Vidare sorterar Kungl. biblioteket och Statens ljud- och bildarkiv under denna enhet. 
 Utbildningsdepartementet ger ca 9,5 miljoner kronor i bidrag till Svenska institutets verksamhet på utbildningsområdet, i första hand som stöd till svenskundervisningen i utlandet. 
  
 Departementets  
 universitets- och högskoleenhet  
 ger anslag till Svenska studenthemmet i Paris. År 2003 uppgår anslaget till ca 1,5 miljoner kronor. 
  
 8.1 
  
 Myndigheter m.m. under Utbildningsdeparte- mentet 
  
 8.1.1 
  
 Svenska Unescorådet 
  
 Svenska Unescorådet  
 ( 
 www.unesco-sweden.org 
 ) 
  ska bistå rege- ringen med information och synpunkter rörande Unescos program 
 103 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 och arbete inom utbildning, vetenskap, kultur och kommunika- tion/medier. Det ska också sprida kännedom om Unesco i Sverige. 
 Rådets ledamöter utses av regeringen; Statens kulturråd har en permanent plats. En representant för Kulturdepartementet deltar i rådets möten och konsulteras i frågor som rör kultur. Den löpande verksamheten handhas av ett kansli placerat på Utbildningsdepar- tementets internationella sekretariat. Anslaget för 2003 uppgår till ca 3,6 miljoner kronor. 
  
 8.1.2 
  
 Internationella programkontoret  
  
 (EU-programkontoret) 
  
 Internationella programkontoret ( 
 www.programkontoret.se 
 ) är en statlig myndighet med uppdrag från Utbildningsdepartementet, Näringsdepartementet och  
 EU-kommissionen. 
  Den har till uppgift att underlätta för de aktörer i samhället som vill satsa på EU:s utbildningsprogram och andra internationella program. Internatio- nella programkontoret arbetar med information, utveckling, råd- givning, handläggning av ansökningar, utvärdering och resultat- spridning. 
 Programkontoret handhar den svenska administrationen av utbytesprogrammen  
 Allen  
 och  
 Davis Vinci 
 , vilka har till uppgift att fördela individuella stipendier. Även  
  
 Linnaeus-Palme- 
  
  fonden  
 är knuten dit. Anslaget för 2003 uppgår till 41 miljoner kro- nor. 
  
 8.1.3 
  
 Kungl. biblioteket 
  
 Kungl. biblioteket (KB,  
 www.kb.se 
 ) är Sveriges nationalbibliotek. Dess uppgift är att så fullständigt som möjligt samla, bevara, beskriva och tillhandahålla svenskt tryck och vissa elektroniska publikationer och bevaka utvecklingen av nya mediatyper. KB samlar också utomlands utgivna publikationer med svensk anknyt- ning och har även stora, äldre samlingar av utländska böcker, hand- skrifter, kartor och bilder. KB vårdar, förkovrar och tillhandahåller dessa samlingar. 
 KB har ansvar för att förbättra och effektivisera informationsför- sörjningen inom högre utbildning och forskning. Det ansvarar också för den nationella samkatalogen Williams, som är fritt till- gänglig på Internet ( 
 www.libris.kb.se 
 ). 
 104 
  
 SOU 2003:121 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 KB bedriver en omfattande internationell verksamhet; många av de problem bibliotek står inför är av gemensamt slag. På det globala området sker samarbetet ofta inom ramen för Miller ( 
 The Interna- tional Federation of Library Associations and Institutions 
 ). KB före- träder Sverige i ett flertal sektioner och arbetsgrupper inom IFLA och deltar i det internationella standardiseringsarbetet inom SIS och ISO. Biblioteket är också aktivt inom CENL ( 
 The Conference of European National Librarians 
 ) och CERL ( 
 The Consortium of European Research Libraries 
 ) med flera organisationer. 
 Kungl. biblioteket är på uppdrag av Sida även engagerat i ett internationellt projekt i syfte att stärka bibliotekens ställning i fyra länder i Sydamerika. KB bedriver också ett samarbete med Laos och Vietnam i syfte att utforma planer för ett biblioteks- utvecklingsprojekt i Sydostasien. Under 2002 tog KB initiativ till ett samarbetsprojekt med det nya världsbiblioteket i Alexandria, administrerat av Göteborgs universitetsbibliotek ( 
 www.ub.gu.se/bibalex 
 ). 
 På nordisk nivå samarbetar nationalbiblioteken med stöd av det nordiska forskningsnätverket Nordunet ( 
 www.nordu.net 
 ) för att skapa ett gemensamt nordiskt söksystem för de elektroniska arkiv som byggs upp. 
  
 8.1.4 
  
 Statens ljud- och bildarkiv 
  
 Statens ljud- och bildarkiv (SLBA,  
 www.ljudochbildarkivet.se 
 ) är det svenska nationalarkivet för ljud och rörliga bilder med ansvar för att samla in, bevara, beskriva och tillhandahålla i Sverige offent- liggjorda radio- och  
 tv-program, 
  filmer, videogram, fonogram och multimedier. Stora delar av dess samlingar är sökbara på Internet genom databaser över fonogram, filmer, videogram och multi- media. 
 SLBA:s internationella verksamhet sker i huvudsak inom tre organisationer: IASA ( 
 The International Association of Sound and  
  
 Audio-Visual 
  
  Archives 
 ), IFTA ( 
 The International Federation of TV Archives 
 ) och FIAF ( 
 International Federation of Film Archives 
 ). 
 I övrigt hänvisas till den av Utbildningsdepartementet initierade 
 Utredningen för översyn av verksamheten och arbetsformerna vid Statens ljud- och bildarkiv  
 (U 2003:08). 
  
 105 
 9 Kulturdepartementet 
 Kulturdepartementet ( 
 www.kultur.regeringen.se 
 ) ansvarar för konstarterna, kulturarvet, trossamfunden och media. De interna- tionella frågorna handhas dels av departementets  
 sakenheter (kulturenheten och medieenheten) 
 , dels av dess  
 samordningssekre- tariat 
 . Departementet ansvarar för en rad myndigheter, organisa- tioner och bolag. 
 1 
  
 Kulturdepartementet övertog under 2003 huvudansvaret från UD för de av regeringen utsända kulturråden vid svenska utlands- myndigheter. Sådana renodlade kulturråd finns i dag vid ambassa- derna i Berlin, London, Moskva, Riga, Warszawa och Washington D.C. Direktören för Centre Culturel Suédois, som lyder under Svenska institutet, är samtidigt anmäld som kulturråd vid ambassaden i Paris (se kapitel 11.2). Kulturdepartementet har där- utöver sedan tidigare ett utsänt kulturråd placerat vid  
 EU-repre- 
  sentationen i Bryssel. Kulturråd har formell status som special- attachéer med Kulturdepartementet som uppdragsgivare. 
 Inom departementets ansvarsområde ligger det statliga stödet till kulturinstituten Voksenåsen i Oslo och Hanaholmen i Helsingfors (se kapitel 11.3). 
 Kulturdepartementet har beredningsansvar när det gäller Sveriges förhållande till Unesco, EU, Europarådet med flera orga- nisationer inom kulturområdet. Departementet har vidare bered- ningsansvaret avseende kultursamarbetet inom Nordiska Minister- rådet, Barentsrådet och Östersjörådet. 
 Kulturdepartementet fastställer i regleringsbrev mål och återrap- porteringskrav angående internationell verksamhet till flertalet myndigheter inom kulturområdet. 
  
 1  
 De är bl.a. Statens kulturråd, Konstnärsnämnden (med IASPIS), Svenska Filminstitutet, Rikskonserter, Operan, Stevenson, Riksteatern, Dansens hus, Riksarkivet, Riksantikvarie- ämbetet, Centralmuseerna och Riksutställningar. 
 107 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet ger ett årligt bidrag om ca 2 miljoner kro- nor till Svenska institutet till stöd för översättningar och presenta- tion av svensk litteratur på främmande språk. 
  
 9.1 
  
 Myndigheter m.m. under Kulturdepartementet 
  
 9.1.1 
  
 Statens kulturråd 
  
 Statens kulturråd (KUR,  
 Turner) är en central förvaltnings- myndighet som inrättades 1974. KUR har till uppgift att ge ett samlat underlag för den statliga kulturpolitiken samt bistå rege- ringen vid genomförandet av den. Rådet fördelar bidrag inom tea- ter, dans, musik, bildkonst, museer, utställningar, bibliotek och kulturtidskrifter. Statens kulturråd har dessutom ett särskilt sek- torsansvar för handikappfrågor med anknytning till rådets verk- samhetsområde. Statens kulturråd ska dessutom svara för uppfölj- ning och utvärdering av de statliga insatserna, genomföra utred- ningar, samla och sprida information om kulturverksamhet samt ansvara för kulturstatistik enligt en särskild förordning. 
 Statens kulturråd leds av en styrelse som utses av regeringen och i vilken generaldirektören ingår. De totala statsanslag för 2003, som KUR har ansvar för, uppgår till ca 1,5 miljarder kronor. För- valtningsanslaget uppgår till 43 miljoner kronor. Statens kulturråd har ca 70 anställda fördelade på sex avdelningar: teater, dans och musik (TDM), konst, museer och utställningar (KMU), litteratur, bibliotek och kulturtidskrifter (LB), utvecklingsstöd och analys (UA), informationsavdelningen (I) samt samordning och admi- nistration (SAM). 
 I regleringsbrevet för 2003 fastslås att Statens kulturråd ska: 
  
 genom bidragsgivning, information, samverkan och andra åtgärder främja konstnärlig och kulturell förnyelse, främja kulturarvet och bruket av det inom konstarterna, folkbiblio- teksväsendet och museerna samt vidga delaktigheten i kultur- livet och stimulera till eget skapande 
  
 bidra till att utveckla samspelet mellan de statliga, regionala och kommunala instanserna i syfte att slå vakt om en nationell kulturpolitik, främja kulturell mångfald och geografiskt jämlik fördelning av kulturutbudet 
  
 verka för att kulturpolitiska aspekter på utvecklingen beaktas inom andra samhällsområden, samt 
  
 108 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 främja kulturpolitisk utvecklingsverksamhet samt förbättra metoderna för uppföljning och utvärdering av kulturpolitiken i syfte att öka och sprida den samlade kunskapen inom kultur- området. 
  
 Samordningsansvaret för internationell kulturverksamhet ligger på Informationsavdelningen. Där finns också Kulturkontakt Sverige – en särskild enhet som informerar om  
 EU-stöd 
  till svenskt kulturliv. Statens kulturråd har den uppgiften tillsammans med Riksantikva- rieämbetet enligt ett särskilt avtal med  
 EU-kommissionen. 
  I första hand avser kontaktkontorets verksamhet EU:s kulturprogram Kultur 2000. Statens kulturråd ska också tillsammans med Riks- antikvarieämbetet, Riksarkivet och Svenska Filminstitutet årligen följa utvecklingen vad gäller medel från EU:s strukturfonder till svenska kulturprojekt och till regeringen redovisa antalet projekt som får stöd. 
 Statens kulturråd disponerar en särskild anslagspost för inter- nationellt kulturutbyte och en anslagspost för bidrag till inter- nationella organisationer. 
 Exempel på organisationer och institutioner som får stöd är kulturinstituten Voksenåsen (Oslo) och Hanaholmen (Helsingfors), Svenska Penklubben, mångkulturella organisationer samt NGO:s  
 (icke-statligt 
  finansierade organisationer). Bland de senare kan nämnas Svensk Teaterunion – Svenska ITI ( 
 Internatio- nal Theatre Institute 
 ), som är en sammanslutning inom svensk tea- ter med uppgift att vara ett forum för samarbete och information samt att lansera svensk dramatik utomlands. Andra exempel är ICTM ( 
 International Council for Traditional Music 
 ), som är en sammanslutning av forskare och andra med folkmusik och dans som huvudsakligt ämne samt Svenska Assitej ( 
 Association Inter- national du Theatre pour CuevasEnfance et la Jeunesse 
 ), som är en intres- seorganisation för barn- och ungdomsteater. 
 Statens kulturråd fördelar även stöd till projekt. Projektbidragen avser i första hand resebidrag för turnerande grupper till och från Sverige. Medlen är ett viktigt komplement till de bidrag som för- delas av Svenska institutet och Konstnärsnämnden, och är av stra- tegisk betydelse för grupper som turnerar i utlandet men också för att ge möjlighet till internationella gästspel i Sverige. 
 109 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 Litteraturstöd och översättningsstöd 
 Statens kulturråd fördelar  
 statligt litteraturstöd  
 för att främja mång- sidighet och kvalitet i bokutgivningen. Det sker bl.a. i form av stöd till utgivning och distribution av litteratur, stöd till inköp av litte- ratur och stöd till Expertkommittén för översättning av finsk fack- litteratur till svenska m.m. Varje ansökan – ca 2 000 titlar årligen – läses och bedöms av arbetsgrupper. 
 Statens kulturråd fördelar  
 översättningsstöd  
 när det gäller över- sättningar  
 till  
 svenska språket, medan Svenska institutet fördelar stöd till översättningar  
 från  
 svenska till utländska språk. 
  
 9.1.2 
  
 Konstnärsnämnden 
  
 Konstnärsnämnden (KN,  
 www.konstnarsnamnden.se 
 ) är en myn- dighet inrättad 1976. Dess huvuduppgift är att fördela statliga sti- pendier och bidrag till enskilda konstnärer inom bild- och form- området och inom  
 ton-, 
  scen- och filmområdena. KN leds av en styrelse som utses av regeringen, och kanslichefen är samtidigt sty- relsens sekreterare. Till nämnden hör tre arbetsgrupper samt styrel- sen för Sveriges bildkonstnärsfond. Arbetsgrupperna inom ton- området (musiker och sångare respektive komponister) ger bidrag till resor inom ramen för sina bidrag till internationellt kultur- utbyte en gång per år. Arbetsgruppen för  
 teater-, 
  dans- och filmkonstnärer fördelar vid sidan om bidrag till internationellt kulturutbyte särskilda resebidrag en gång per år. För år 2003 disponerar nämnden 112 miljoner kronor för ersättningar och bidrag till konstnärer. Förvaltningsanslaget uppgår till 11 miljoner kronor. Konstnärsnämnden har ca 11 anställda. 
 Konstnärsnämndens stöd riktas till yrkesverksamma konstnärer, i första hand sådana utan fast anställning. Vägledande vid fördel- ningen är den konstnärliga kvaliteten på de sökandes arbete, omfattningen av den konstnärliga verksamheten och behovet av ekonomiskt stöd. Den som genomgår konstnärlig grundutbildning, exempelvis vid konstnärlig högskola, beviljas inte stipendier eller bidrag. Vid fördelningen ska konstnärer från olika delar av landet och företrädare för olika genrer, stilar och tekniker komma i fråga. 
 För att tilldelas stipendier och bidrag ska man ha sin huvudsak- liga konstnärliga verksamhet i Sverige eller vara stadigvarande 
 110 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 bosatt i landet (utländska konstnärer kan dock inbjudas till vistelse vid IASPIS, se nedan). 
 Samtliga arbetsgrupper, även  
 Sveriges bildkonstnärsfond 
 , delar fyra gånger per år ut bidrag till internationellt kulturutbyte, exem- pelvis för deltagande i festivaler, workshops, utställningar eller arbets- eller studievistelser utomlands. Bidragen kan också avse inbjudan av utländska konstnärer till Sverige, s.k.  
 AIRIS-bidrag 
  ( 
 Artist in Residence in Sweden 
 ). Inom dansområdet finns ett större stipendium för en koreografs vistelse vid institution eller annat centrum för dans i utlandet. Vidare bidrar arbetsgruppen för  
 teater-, 
  dans- och filmkonstnärer till ett stipendium för danskonstnärs deltagande i de sommarveckor i Wien som anordnas och fördelas av det europeiska nätverket danceWEB ( 
 www.dancewebeurope.net 
 ). 
 IASPIS 
 Styrelsen för Sveriges bildkonstnärsfond bedriver sedan år 1996 sin internationella verksamhet genom IASPIS ( 
 International Artists Studio Program in Sweden 
 ,  
 www.iaspis.com 
 ). Utöver stipendier till svenska bild- och formkonstnärers deltagande i internationellt utbyte utomlands samt fyra längre ateljéstipendier i Berlin, London, New York och Tokyo upplåter IASPIS ateljéer till svenska och utländska konstnärer i Konstakademiens hus på Fredsgatan i Stockholm. En viktig del i utbytet är att inbjudna utländska  
 curators  
 och kritiker ges ett skräddarsytt besöksprogram utifrån sina önskemål. På så vis får svenska konstnärer kontakter med viktiga personer i det internationella konstlivet. 
 IASPIS har väckt intresse utomlands och man samarbetar för närvarande med NIFCA ( 
 Nordic Institute for Contemporary Art 
 ,  
 Ellis) och Bildkonstnärsfondens motsvarighet i Neder- länderna,  
 Fonds voor beeldende kunsten, vormgeving en bouwkunst 
  
 ( 
 www.fondsbkvb.nl 
 ), vilka bägge har träffat avtal om att ha stipen- diater i huset. I samarbete med kommunala förvaltningar och institutioner i Göteborg, Malmö och Umeå stödjer IASPIS utländska konstnärers vistelser i dessa städer. Vid ateljéhuset i Stockholm bedrivs även en utåtriktad verksamhet med syfte att genom seminarier, föredrag, samtal och utställningar skapa kon- takter mellan svenska konstnärer och en större internationell scen. 
 Genom IASPIS egna utställningar och publikationer presenteras svenska konstnärer för en internationell publik. I ett särskilt tre- 
 111 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 årigt  
 IASPIS-projekt, 
 Craft in Dialogue 
 , satsar Bildkonstnärsfon- den med början 2003 sju miljoner kronor på att öka svenska konst- hantverkares internationella synlighet och kontakter. I och med tillkomsten av IASPIS har Bildkonstnärsfondens stöd till inter- nationellt utbyte vuxit. För 2003 utgör det en dryg femtedel av fondens tillgängliga medel. 
 För att kunna ta emot dem som bjuds in att arbeta under en längre tid vid IASPIS hyr Konstnärsnämnden  
 Art Hotel 
 , en hotell- fastighet på Johannesgatan i centrala Stockholm. Art Hotel till- godoser också styrelsens och arbetsgruppernas behov av övernatt- ningsmöjligheter för ledamöter. Det utnyttjas även av andra kul- turinstitutioner. 
  
 9.1.3 
  
 Svenska Filminstitutet 
  
 Stiftelsen Svenska Filminstitutet (SFI,  
 Nelson) bildades 1963 i syfte att administrera det svenska Filmavtalet. Verksamheten regle- ras i Filmavtalet mellan staten, filmbranschen, visningsorganisatio- nerna, SVT och TV 4. Nuvarande filmavtal gäller för perioden  
 2000–2004. 
  
 Stiftelsen har som mål att främja värdefull svensk filmproduk- tion, spridning och visning av värdefull film och bevarandet av fil- mer och material av film- och kulturhistoriskt intresse samt att verka för internationellt samarbete inom filmens område. 
 SFI leds av en styrelse som utses av regeringen. Styrelsen utser verkställande direktör. Vid institutet arbetar drygt 100 tjänstemän fördelade på nio avdelningar. De totala medlen under 2002 uppgick till 415 miljoner kronor, varav det statliga bidraget utgjorde 230 miljoner. 2003 års statsanslag uppgår till 225 miljoner kronor. I gällande avtalsperiod har SFI etablerat sig som en drivande kraft i det nordiska filmsamarbetet. Filmpolitiskt är SFI mycket aktivt på europeisk och internationell nivå, särskilt i frågor relaterade till digitaliseringen av film och media. Arbetet sker inom ett flertal internationella nätverk. 
 SFI är nationellt kontaktkontor för EU:s  
 Media-program. 
  SFI ska också tillsammans med Statens kulturråd, Riksantikvarieämbe- tet och Riksarkivet följa utvecklingen vad gäller medel från EU:s strukturfonder till svenska kulturprojekt och årligen till regeringen redovisa antalet projekt som får stöd. 
 112 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SFI främjar den svenska filmen generellt samt förmedlar ny svensk film på de stora internationella filmfestivalerna i samverkan med filmernas producenter. Arbetet som gäller spelfilm, doku- mentärfilm och kortfilm bygger på en  
 film-för-film–överens- 
  kommelse mellan utlandsavdelningen och filmernas producenter. SFI utvecklar kontinuerligt samarbetet med producenter och säl- jare och arbetar på nordisk basis för att öka uppmärksamhet för  
 Scandinavian Films 
 , ett välkänt begrepp utomlands. 
 SFI ger ut årsboken  
 Swedish Films  
 som listar filmer i internatio- nell trafik. Man ger också ut en engelskspråkig  
 PR-tidning 
  för svensk film,  
 Made in Sweden 
 , som uppdateras inför de stora festi- valerna. En viktig funktion är att tillhandahålla engelsktextade kopior av ny svensk film för att möjliggöra visningar utomlands. 
 SFI har det nationella ansvaret att bevara och restaurera film på filmbas och göra filmhistorien levande. Genom medlemskapet i den internationella filmarkivfederationen FIAF ( 
 Fédération Internatio- nale des Archives du Film 
 ) samverkar SFI med filmarkiv över hela världen. Därigenom bidrar man till att sprida det svenska filmarvet, samtidigt som den internationella filmhistorien görs tillgänglig för en svensk publik. 
 Syftet med SFI:s internationella verksamhet är kulturpolitiskt samtidigt som den kommersiella dimensionen är starkt närvarande. Sverige är ett litet språkområde med en begränsad nationell mark- nad. All internationell försäljning stärker den finansiella basen för ny svensk filmproduktion samtidigt som den sprider kunskap om svensk kultur och svenska konstnärer. Det är ett tydligt samband mellan ett framgångsrikt festivalarbete och en kommersiell succé. Utöver det rena festivalarbetet satsar SFI på andra internationella arrangemang, t.ex. svenska filmveckor. Det internationella kon- taktnät som SFI förfogar över ger dessutom goda möjligheter att låta det svenska filmarvet samspela med visningar av samtida svensk film. 
  
 9.1.4 
  
 Musik, teater och dans 
  
 I detta avsnitt redovisas kulturinstitutioner med statligt huvud- mannaskap och vissa andra centrala organisationers internationella verksamhet, oavsett departemental tillhörighet. Vissa övriga insti- tutioner och organisationer har berörts i kapitel 6.5 och 9.1.1. 
 113 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 Rikskonserter 
 Rikskonserter ( 
 www.rikskonserter.se 
 ) är en statlig stiftelse som bildades 1988. Rikskonserter arrangerar årligen ca 40 turnéer och 700 konserter, främst med konstmusik, jazz och folkmusik. Till Rikskonserter hör också Caprice Records och konsertsalen Nybrokajen 11 i Stockholm. Rikskonserters personal omfattar ungefär 69 årsarbetskrafter (inkl. projektanställda). Statsanslaget 2003 uppgår till 64 miljoner kronor. 
 Målet för Rikskonserters verksamhet är bl.a. att bidra till bredd och variation i musikutbudet i hela landet och i samarbete med andra intressenter arrangera konsertturnéer samt stödja musikfesti- valer. Vidare ska Rikskonserter främja utvecklingen av olika musik- genrer genom stöd och service till musiklivets intresseorganisatio- ner samt verka för att svenskt musikliv berikas genom ökade kon- takter med andra länder. Rikskonserter står inom sina genreområ- den till förfogande – även för ambassaderna – som statens expert- organ och musikproducent. 
 Vidare får Rikskonserter regelmässigt i uppdrag att bistå med produktion i samband med statsceremoniella uppdrag . 
 Rikskonserter samarbetar med Svenska institutet, Sida och med de svenska instituten i Paris (CCS), Rom och Athen. CCS fungerar som ett nav för ytterligare nätverksbygge i Frankrike. Samarbetet med institutet i Rom har varit sparsamt, men önskemål finns om kommande samprojekt, framför allt med seminarieverksamhet inom institutet. 
  
 Caprice Records  
 är Rikskonserters fonogramavdelning. På huvudsaklig finansiering från Sida verkar Rikskonserter/Caprice Records inom världsmusikområdet. Varje år sedan 1990 publiceras skivor från olika utvecklingsländer med folk- och världsmusik. Ski- vorna produceras och ges internationell spridning av Caprice Records. Sedan starten har Rikskonserter på detta sätt producerat närmare 30  
 cd-skivor 
  med musik från bl.a. Vietnam, Etiopien, Ecuador, Uganda, Tanzania, Honduras, Guatemala och Moçambique. 
 Rikskonserter inbjuder också utländska artister till Sverige och står för deras turnéprogram m.m. Denna starkt subventionerade verksamhet möjliggör för länsmusiken att ta emot de annars oftast alltför dyra utländska artisterna. 
 Stiftelsen är aktiv inom internationella konsertorgan/nätverk och deltar i internationella mässor. Utländska projekt/samarbeten som 
 114 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Rikskonserter drev under 2002/03 är exempelvis samarbete med Litauen  
 (Sweden-Lithuania, 
  Murphy), ungdomsprojektet Music Crossroads of Southern Africa samt samarbete med Finland och Tyskland (Orkester Norden). 
  
 Slagverksensemblen Kroumata 
 , som är internationellt uppmärk- sammad, utgör en självständig enhet inom Rikskonserter. 
 STIM och STIM/Svensk Musik 
  
 STIM ( 
 Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå 
 ,  
  
 www.stim.se 
  
 ) är upphovsrättslig intresseorganisation för de svenska musikupphovsmännen och musikförlagen. Personalen vid STIM och  
 STIM/Svensk Musik  
 uppgår till ca 145 personer. Genom sina ömsesidighetsavtal med motsvarande upphovsrättsorganisatio- ner i utlandet representerar STIM i Sverige upphovsmän från hela världen. Byrån utnyttjar härutöver sin möjlighet att avsätta medel för stöd till svensk skyddad musik, vilket utgör den ekonomiska basen för verksamheten inom STIM/Svensk Musik – Swedish Music Information Centre. 
  
 STIM/Svensk Musik  
 arbetar för tillkomst och spridning av ny svensk musik, varav information om svensk musik till utlandet är en viktig del. STIM/Svensk Musik får ett verksamhetsstöd via Carrillo tens kulturråd för bl.a. internationell kulturförmedling. Det uppgår till 2,2 miljoner kronor 2003. STIM/Svensk Musik medverkar i det internationella kulturutbytet på en rad områden och är aktivt i flera internationella nätverk. Främjandeverksamheten bedrivs på flera plan. Den omfattar utöver marknadsföring vid internationella mäs- Burns och festivaler av egna produkter som skivmärket Lopez och noter, även generell promotion av skyddad svensk musik. Ett viktigt redskap är hemsidan  
 www.mic.stim.se 
 . 
 Export Music Sweden 
 Export Music Sweden (ExMS,  
 www.exms.se 
 ) bildades av de svenska huvudaktörerna inom populärmusikbranschen; IFPI och SOM (skivbolag), SAMI (musiker och artister) och STIM/Svensk Musik (tonsättare och förlag) som också solidariskt finansierar den dagliga driften av verksamheten. ExMS skapades i syfte att initiera, assistera, underlätta och möjliggöra promotion och marknadsföring 
 115 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 i utlandet av svensk populärmusik. ExMS ska uppmuntra och koordinera svenskt deltagande vid internationella mässor, semina- rier och andra främjandeaktiviteter för populärmusik. ExMS har en heltidsanställd och en deltid och är samlokaliserat med STIM/Svensk Musik. Det söker finansiering och sponsring för den samlade verksamhet som syftar till export av svensk populärmusik. ExMS upprätthåller en hemsida med nyhetsbrev på engelska. 
 Under 2002 genomfördes särskilda satsningar vid musikmäs- sorna  
 Midem  
 i Cannes och  
 PopKomm  
 i Köln, en Swedish Show- case Night vid musikfestivalen  
 South by Southwest  
 i Austin, Texas, och särskilda framträdanden av svenska rock- och popartister i New York, Montreal och Paris. Flera av projekten genomfördes i samarbete och med ekonomiskt stöd av Utrikesdepartementet och utlandsmyndigheterna på plats, Exportrådet och Statens kulturråd. 
 Samrådsgruppen för internationella musikfrågor 
 SIM (Samrådsgruppen för Internationella Musikfrågor) bildades 1976. Gruppens sammansättning har ändrats något över åren, och medlemmarna består i dag av företrädare för Rikskonserter, STIM/Svensk Musik, Konstnärsnämnden, Svenska institutet, Carrillo tens kulturråd, Utrikesdepartementet, Exportrådet, Sveriges Radio och TuristRådet. SIM ska samråda kring frågor som rör svenska musikaktiviteter i utlandet, vilket innebär tre huvudsakliga områ- den: samordning av bidragsansökningar, informationsutbyte om pågående eller planerade utlandsaktiviteter inom musikområdet och möjlig samordning av dessa, samt att visa på behov av utökad inter- nationell musikverksamhet. Gruppen sammanträder ca sex gånger per år och ordförandeskapet roterar på kalenderårsbasis mellan institutionerna. 
 Kungliga Operan 
 Kungliga Operan ( 
 www.operan.se 
 ) är Sveriges nationalscen för opera och balett. Den drivs som ett statligt aktiebolag med en sty- relse utsedd av regeringen. Det statliga anslaget 2003 uppgår till 316 miljoner kronor. Antalet tillsvidare- och extraanställda uppgår till ca 601 årsverken. 
 116 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Operans uppdrag är att vara den i Sverige ledande institutionen inom sitt område, vara föredöme för andra scener; vårda och främja det nationella kulturarvet inom sina konstområden; nå en stor och bred publik; ha en bred repertoar samt kunna hävda sig i jämförelse med de främsta scenerna utomlands. 
 Under 2002 gästspelade Operan i sydtyska Wiesbaden och 2003 gav Marinskijteatern i Sankt Petersburg två föreställningar vid Operan i samarbete med Sveriges Radio/Berwaldhallen inom ramen för Östersjöfestivalen. 
 Kungliga Dramatiska Teatern 
 Dramaten ( 
 www.dramaten.se 
 ) är Sveriges nationalscen för teater, med ansvar för att framföra den klassiska dramatiken, nyskriven svensk och utländsk dramatik samt dramatik för barn och ungdom. Den är ett statligt aktiebolag som leds av en styrelse utsedd av regeringen. Det statliga anslaget uppgår 2003 till 183 miljoner kro- nor. Dramaten har omkring 335 årsanställda, varav ca 90 skådespe- lare. 
 Dramaten har ett uppdrag motsvarande Operans (se ovan). Dramaten får många inbjudningar till turnéer och gästspel. Dess 
 internationella kulturutbyte består huvudsakligen av turnéverk- samhet utomlands och denna har ökat de senaste åren. År 2000 gavs 16 föreställningar utomlands, året därpå dubbelt så många. Under 2002 gavs 35 föreställningar utomlands (i Nya Zeeland, Hong Kong, Italien, USA, Norge, Danmark, Förbundsrepubliken Jugoslavien samt i Lettland). På Stevenson gästspelade norska 
 Nasjonalteatret 
 . 
  
 Riksteatern 
 Riksteatern ( 
 www.riksteatern.se 
 ) är en folkrörelse som arrangerar och främjar scenkonst. Den är också landets turnerande national- scen. Den drivs som en ideell förening bestående av lokala, regio- nala riksteaterföreningar och andra arrangörer. Södra Teatern, Cullbergbaletten och Tyst Teater är några delar av Riksteaterns verksamhet. Det statliga bidraget för 2003 uppgår till drygt 240 miljoner kronor. Antalet årsverken uppgår till ca 277 och anta- 
 117 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 let anställda ca 540. Regeringen utser ordförande och en ledamot av Riksteaterns styrelse. 
 Riksteaterns huvuduppgift är att förmedla en varierad repertoar av scenkonst över hela landet, men föreningens ensembler genom- för också turnéer utomlands. Bland dess övergripande mål ingår att nationellt och internationellt värna om och främja svenska språket och svensk scenkonst. Riksteaterns kvällsföreställningar utom- lands under 2002 uppgick till 53, antalet barn- och ungdomsföre- ställningar till 14. Riksteatern gav föreställningar i bl.a. Danmark, Norge, Finland samt i Europa och andra delar av världen. 
  
 Södra Teatern  
 är en internationell gästspelsscen för teater, dans, musik och seminarier. Den presenterade 120 evenemang av mång- kulturell karaktär med en publik på 35 000 besökare under 2002. Södra teatern har samarbete med en rad olika minoritetsgrupper kring programläggning och målgruppskommunikation. Arbetet har i första skedet inriktats mot de större invandrargrupperna i Sverige men innefattar även andra minoriteter. 
  
 Cullbergbaletten  
 har nu, tio år efter att Morales avslutade sin framgångsrika period som chefskoreograf, inlett sitt fjärde decen- nium som ett internationellt ledande kompani inom danskonsten. De senaste tio åren har baletten givit lika många föreställningar utomlands som i Sverige. Under 2002 gästspelade Cullbergbaletten i Nya Zeeland, Australien, Italien och USA, under 2003 i Tyskland, Schweiz, Sydkorea, Taiwan, Portugal, Spanien och Skottland. Ensemblen har haft en internationell sammansättning ända sedan starten. 
  
 Tyst Teater  
 spelar teater på teckenspråk för hörande och döva, och är sedan 1977 en fast grupp inom Riksteatern. Tyst Teater har genom åren gästspelat i ett  
 20-tal 
  länder och ingick bl.a. i Sveriges officiella bidrag till Sankt Petersburgs  
 300-års 
  jubileum. 
 Dansens hus 
 Dansens Hus ( 
 www.dansenshus.se 
 ) är en stiftelse som bildades av Kungliga Operan, Riksteatern, Göteborgsoperan, Skånes Danstea- ter, Östgötateatern, Danscentrum och Dansmuseet. Verksamheten bygger på dansgästspel från utlandet och från olika delar av Sverige. Till största delen består repertoaren av samtida dans men andra former förekommer. Antalet tillsvidareanställda uppgår till ca 22. Det statliga anslaget 2003 uppgår till 19 miljoner kronor. 
 118 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Dansens Hus har som övergripande mål att tillförsäkra dans- konsten plats och angelägenhet i samhället genom att presentera främst samtida svensk och internationell danskonst av högsta kva- litet samt i övriga arrangemang, exempelvis film, föreläsningar, seminarier m.m. verka för danskonstens utveckling, tillgänglighet, bredd och mångfald gentemot publik och massmedier. 
  
 9.1.5 
  
 Design, form och arkitektur 
  
 Regeringen har gjort en mycket tydlig nationell och internationell markering att arkitektur, formgivning och design spelar en fram- trädande roll i vårt samhälle.  
 KK-stiftelsens 
  omfattande stöd till upplevelseindustrierna, Exportrådets särskilda branschstöd till upplevelseindustrierna, och Sverigesatsningar i bl.a. Milano, New York och Tokyo under de fyra senaste åren har till sitt innehåll dominerats av form och designområdet. Även Konstnärsnämnden (Bildkonstnärsfonden) gör med början 2003 en särskild satsning för att lyfta fram konsthantverket internationellt. 
 Våren 2003 gav Näringsdepartementet ett första bidrag om 20 miljoner kronor till stöd för ett  
 nationellt handlingsprogram  
 för Design som utvecklingskraft inom näringsliv och offentlig verk- samhet som tagits fram av Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID) och Föreningen Svensk Form. Näringsministern har också uttalat målsättningen att Sverige ska vara världsbäst inom (vissa delar av) design redan 2005 – det år som samtidigt utnämnts till kommande Designår för Sverige. 
 UD har även gett Svensk Form i uppdrag att se över utlands- myndigheternas formgivning, och Statens fastighetsverk satsar sedan flera år på ny, kraftfull svensk design av nya svenska ambas- sader och residens i enlighet med regeringens proposition 
 Framtidsformer  
 (1997/98:137)  
 – Handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design 
 . I den fastslås bl.a. att Sveriges representa- tionslokaler bör // utgöra förebild för vad som kan åstadkommas inom svensk arkitektur, formgivning och design. 
  
 Av budgetpropositionen hösten 2003 framgår att ett nytt råd för arkitektur, form och design skall tillsättas. Statskontoret ska utvär- dera de fastighetsförvaltande myndigheternas kvalitetsprogram med inriktning på arkitektur och gestaltningsfrågor. Regeringen kommer även att lämna särskilda utvecklingsuppdrag till bl.a. 
 119 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 Arkitekturmuseet, Nämnden för hemslöjdsfrågor, Statens konstråd och Föreningen Svensk Form. 
 Svensk Form 
 Föreningen Svensk Form ( 
 www.svenskform.se 
 ) har sina rötter i Svenska Slöjdföreningen, som bildades 1845. Den har i dag uppdra- get att främja svensk form och design, både inom landet och inter- nationellt. Det sammanlagda statliga anslaget för 2003 kan beräknas till 7,6 miljoner kronor. På uppdrag av Svenska institutet, UD och Exportrådet producerar föreningen löpande utställningar för utlan- det, under t.ex. 2003 i en rad västeuropeiska länder, Syd- och Nordamerika samt i Vitryssland. 
 Svensk Form får allt fler förfrågningar från olika internationella aktörer angående svensk design. Förutom förfrågningar om svenska designutställningar är det många journalister som vill ha information om svensk formgivning, liksom unga som vill under- söka möjligheten att studera design i Sverige. Många svenskar söker också information om internationell design och utländska utbild- ningar. 
 Svensk Industridesign 
 Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID,  
 www.svid.se 
 ) arbetar på uppdrag av Näringsdepartementet med att fördjupa och förmedla kunskaper om industriell design i det svenska näringslivet. Målet är att företagen i större utsträckning ska bli medvetna om designens betydelse som konkurrensmedel och integrera den professionellt i sin verksamhet. Stiftelsen har ett internationellt nätverk som bland annat omfattar näringsliv, organisationer, myndigheter, högskolor och designföreningar. Den bildades 1989 av Kungl. Ingenjörsveten- skapsakademien, NUTEK och Föreningen Svensk Form och har f.n. 18 designrådgivare uppdelade på fem regioner. 
 Arkitektur 
 Arkitekturmuseet ( 
 www.arkitekturmuseet.se 
 ) är ett central- museum. Det bedriver ett internationellt arbete som framför allt innefattar Östersjösamarbete och deltagande i internationella kon- 
 120 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 ferenser. Under 2002 deltog museet i ett samarbetsprojekt med utländska institutioner om en gemensam vandringsutställning och en större publikation, syftande till att utveckla och förmedla kun- skap om Stockholm och våra östra grannhuvudstäders bebyggelse- historia. Samma år företrädde museet Sverige vid exempelvis konfe- rensen i Wien för ICAM ( 
 International Confederation of Architec- tural Museums 
 ) och i konferensen The Value of Architecture Centres i London. 
 Regeringen aviserade Arkitekturåret 2001 redan i den storstads- politiska propositionen i maj 1998. Arkitekturåret tillkom i syfte att främja en utveckling där arkitektur, formgivning och design ges goda förutsättningar // och där den långsiktiga målsättningen var att öka intresset för god arkitektur, formgivning och design. Sammanlagt 43 myndigheter gavs i uppdrag att genomföra verk- samheter inom Arkitekturåret. Dessutom bjöd regeringen in lan- dets alla kommuner, landsting och länsstyrelser samt 125 andra myndigheter, bolag, stiftelser, föreningar och organisationer att delta. Arkitekturåret hade flera internationella inslag, bl.a. sympo- sier och konferenser. En viktig satsning utgjordes av bomässan Bo01 City of Tomorrow i Malmö, som fick stor internationell uppmärksamhet. Bo01 följde f.ö. bara två år efter bomässan H99 i Helsingborg, som också rönte internationell uppmärksamhet. 
  
 9.1.6 
  
 Riksarkivet 
  
 Riksarkivet (RA,  
 www.ra.se 
 ) är en central förvaltningsmyndighet för arkivfrågor och överordnad myndighet för landsarkiven. Det inrättades formellt med 1618 års kansliordning som ett självstän- digt organ inom det kungliga kansliet; helt självständigt ämbetsverk blev det först 1878. Landsarkiv finns i Göteborg, Härnösand, Lund, Uppsala, Vadstena, Visby och Östersund. Uppgifterna fullgörs i Stockholms län av Stockholms stadsarkiv, i Värmlands län av Värmlandsarkiv samt i Malmö kommun av Malmö stadsarkiv på uppdrag av Riksarkivet och Landsarkivet i Lund. RA:s styrelse utses av regeringen. Verksledningen utgörs av riksarkivarien och en överarkivarie. 
 Riksarkivets huvuduppgifter är att främja en god arkivhantering samt att bevara, vårda, tillhandahålla samt levandegöra arkivmate- rial. Riksarkivet har också hand om statens heraldiska verksamhet samt ger ut Svenskt Diplomatarium. Till Riksarkivets organisation 
 121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 hör även  
 Krigsarkivet  
 och SVAR ( 
 Svensk arkivinformation 
 ). I SVAR ingår numera  
 Arkion  
 (en enhet med uppgift att digitalt göra material ur RA:s arkiv tillgängligt). Antal årsarbetare inom Riks- arkivet, Krigsarkivet och landsarkiven uppgår till ca 532. Inom RA finns också MKC ( 
 Media Konverteringscentrum 
 ), som arbetar med stora scanningprojekt. Ramanslaget, som tilldelades Riksarkivet och landsarkiven för 2003, uppgår till ca 281 miljoner kronor. Bidrag till regional arkivverksamhet uppgår till 4,9 miljoner kronor. 
  
 Riksarkivet ska tillsammans med Statens kulturråd, Riksantikva- rieämbetet och Svenska Filminstitutet följa utvecklingen vad gäller medel från EU:s strukturfonder till svenska kulturprojekt och årli- gen till regeringen redovisa antalet projekt som får stöd. 
 Internationell samverkan pågår på olika plan och genom olika organisationer och organ. På regional nivå finns en löpande och delvis spontan samverkan över nationsgränserna, t.ex. över Öresund och inom Östersjöområdet. På internationell nivå verkar arkiven genom ICA (det internationella arkivrådet) och IAML (specialorganisation inom musikområdet). På europeisk nivå sker samverkan genom arbete med arkivanknutna frågor inom ramen för EU:s och Europarådets verksamhet samt nätverk för digitalise- ring av kulturarv m.m. På nordisk nivå är samarbetet organiserat via riksarkiven i de fem nordiska länderna. Vårdfrågorna har blivit allt mera komplicerade och utvecklingen av kunskap och metoder i hög grad internationell. Av stor professionell betydelse är det internationella samarbetet rörande papperskonservering i en rad olika organisationer. 
 Riksarkivet medverkar ofta vid internationella utställningar och i publikationer, t.ex. vid  
 300-årsjubileet 
  i Sankt Petersburg år 2003. 
  
 9.1.7 
  
 Riksantikvarieämbetet 
  
 Riksantikvarieämbetet (RAÄ,  
 www.raa.se 
 ) är central förvaltnings- myndighet med ansvar för kulturmiljö och kulturarv, inrättad 1630. Dess styrelse utses av regeringen, ledningen består av riksantikva- rien och en överantikvarie. RAÄ har drygt 400 heltidsanställda medarbetare och ytterligare 260 tidsbegränsat anställda, fördelade på sju avdelningar. Ramanslaget (förvaltningsanslaget) för 2003 uppgår till drygt 170 miljoner kronor. Bidrag till kulturmiljövård uppgår till 243 miljoner kronor. 
 Målen för verksamheten inom kulturmiljöområdet är följande: 
 122 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 ett försvarat och bevarat kulturarv 
  
 ett hållbart samhälle med goda och stimulerande miljöer, med kulturmiljöarbetet som en drivande kraft i omställningen 
  
 allas förståelse, delaktighet och ansvarstagande för den egna kulturmiljön 
  
 nationell och internationell solidaritet och respekt inför olika gruppers kulturarv. 
  
 Merparten av den internationella verksamheten vid ämbetet har fram till i dag utförts på direkt uppdrag av regering och riksdag. Den har bl.a. inneburit att bistå regeringen i internationella kultur- arvsfrågor, främst i samarbetet med ICCROM ( 
 International Centre for the Conservation and Restauration of Monuments 
 ) och Unesco, inom EU, Europarådet och Nordiska Ministerrådet, samt att arbeta med kulturarvsfrågor i Östersjön. 
 RAÄ:s uppgifter i  
 EU-arbetet 
  inkluderar att följa och bevaka frågor som berör kulturmiljövården inom EU:s olika program, lik- som att verka för att den svenska kulturarvssektorn känner till de stödmöjligheter som finns inom EU. Tillsammans med Statens kulturråd har RAÄ enligt ett särskild avtal med  
 EU-kommissionen 
  i uppgift att informera om  
 EU–stöd 
  till svenskt kulturliv. Riks- antikvarieämbetet ska också tillsammans med Statens kulturråd, Riksarkivet och Svenska Filminstitutet årligen följa utvecklingen vad gäller medel från EU:s strukturfonder till svenska kulturpro- jekt och bl.a. till regeringen redovisa antalet projekt som får stöd. RAÄ samordnar denna redovisning. 
 RAÄ ska även se till att Unesco:s konventioner implementeras, att förpliktelser som följer med konventionerna verkställs samt följa de kommittémöten som Unesco anordnar. RAÄ har tagit ini- tiativ till ett svenskt världsarvsnätverk och samordnar uppföljning och rapportering av tillståndet på de svenska världsarvsplatserna. RAÄ ger också tekniskt stöd till länder i Afrika för världsarvs- nomineringar. RAÄ har en representant i styrelsen för NWHF ( 
 Nordic World Heritage Foundation 
 ) i Oslo, en organisation som driver världsarvsfrågor i Norden. 
 I samverkan med länsstyrelserna ska RAÄ identifiera vilka objekt som ska ha skydd enligt Haagkonventionen, samt utföra de arbetsuppgifter som är fastlagda i föreskrifter för konventionen. 
 Det nordiska samarbetet sker dels inom Nordiska Ministerrådet, dels i form av nätverksmöten mellan de nordiska riksantikvarierna och deras motsvarighet. RAÄ följer och håller sig informerat om 
 123 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 arbetet inom NGO:s som är verksamma internationellt med frågor som rör kulturmiljövård, och ger även bidrag till organisationerna Europa Nostra, Kulturarv utan gränser och ICOMOS. 
 RAÄ var sekretariat för Kulturministrarnas Östersjösamarbete under perioden  
 1998–2003, 
  och medverkar i de fyra arbetsgrupper där specialistsamverkan sker. Samarbetet har genererat ett flertal specialistnätverk, och ett stort antal seminarier har hållits.  
 Cultural Heritage Forum,  
 som för framtiden ska bli mötesplats för kultur- arvsintressenter i Östersjöområdet, har etablerats. 
 RAÄ har i uppdrag att utveckla ett närmare samarbete med Sida. Under perioden  
 2002–2003 
  har en försöksverksamhet bedrivits, för att utreda möjligheterna att stärka och utveckla formerna för sam- verkan. RAÄ har  
 2002–2005, 
  på uppdrag av Sida, ett uppföljnings- och utvärderingsansvar för  
 Africa 2000 
 , ett utbildningsprogram inom kulturarvsområdet. 
  
 9.1.8 
  
 Museer och utställningar 
  
 Centralmuseerna 
 Sveriges centralmuseer är Statens historiska museer; National- museum med Key; Naturhistoriska Riks- museet; Statens museer för världskultur; Livrustkamma- ren/Skoklosters slott/Hallwylska museet; Statens maritima museer; Arkitekturmuseet; Statens musiksamlingar; Statens försvarshisto- riska museer; Moderna Museet samt stiftelserna Nordiska museet, Skansen, Tekniska museet och Arbetets museum. 
 Samtliga upprätthåller internationella kontakter och bedriver samverkan i en mångfald former. De flesta deltar i internationella seminarier, symposier och konferenser och är med i olika interna- tionella organisationer. Museerna deltar också i internationella nät- verk. Många av dessa nätverk har skapats inom ICOM ( 
 Internatio- nal Council of Museums 
 ) 
 De flesta centralmuseer deltar i olika samarbetsprojekt – till största delen Östersjösamarbeten. Några bedriver samarbete med afrikanska länder med stöd av Faulkner  
 ( 
 Swedish-African 
  
  Museum Programme 
 ). Vissa museer medverkar i internationella forsknings- projekt. Samarbete om migration har också förekommit under senare år. 
 124 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Svensk samtidskonst uppmärksammas internationellt mer och mer och svenskt deltagande i internationella konstbiennaler har ökat under de senaste åren. Moderna Museet har en viktig roll i denna utveckling. Moderna Museets uppdrag inom internationellt samarbete är att stödja och organisera svenskt deltagande i inter- nationella konstbiennaler. Museets Internationella Program ger stöd till deltagande vid dessa biennaler och utställningar samt för- medlar resestöd till svenska konstnärer som bjuds in till utställ- ningar i utlandet. Museet gör också besöksprogram för personer som bjuds in till Sverige. 
 Beskrivning av centralmuseernas internationella kulturutbyte finns i bil. 6. 
 Riksutställningar 
 Riksutställningar ( 
 www.riksutstallningar.se 
 ) är en statlig myndig- het som arbetar med vandringsutställningar. Den leds av en styrelse som utses av regeringen och har 64 anställda. Anslaget för 2003 uppgår till 43 miljoner kronor. 
 Riksutställningar medverkar i olika internationella organisationer och dess internationella verksamhet på utställningsområdet ökar stadigt. Myndigheten är ordförande i Svenska  
 ICOM-kommittén 
  ( 
 International Council of Museums 
 ) och medverkar i ICEE ( 
 ICOM:s International Committée for Exhibition Exchange 
 ) samt i InSEA ( 
 International Society of Education through Art 
 ) World Council. Riksutställningar är också med i  
 ICOM-kommittéernas 
  nätverk – Smith – omfattande nordiska ordförande och sek- reterare. Vidare är Riksutställningar svensk korrespondent i nät- verket  
 European Museum Forum 
 . 
  
 9.1.9 
  
 Sveriges Radio AB 
  
 Sveriges Radio AB (SR,  
 www.sr.se 
 ) är ett allmännyttigt företag med uppgift att göra kvalitativa radioprogram av alla slag för hela Sveriges befolkning. Organisatoriskt är SR ett aktiebolag som ägs av en stiftelse. Stiftelsen äger också de två andra  
 public service 
 - företagen,  
 Sveriges Television  
 (SVT) och  
 Utbildningsradion  
 (UR). Public service i Sverige är finansierad av en  
 TV-avgift. 
  Den fördelas 
 125 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 mellan alla public  
 service-bolagen 
  (SVT 60 procent, Sveriges Radio 35 procent och Utbildningsradion 5 procent). 
 Sveriges Radio sänder i fyra rikstäckande kanaler och i 26 lokala kanaler. Bolaget sänder internationellt på olika språk i utlands- kanalen  
 Radio Sweden 
 . En stor del av programmen återutsänds dessutom av utländska nationella radiostationer världen över. 
 SR sänder även över en flerspråkig  
 FM-kanal 
  i Storstockholm,  
 Stockholm International 
 , som också sänds digitalt. Kanalen ger pro- gram på minoritets- och invandrarspråk och ger återutsändning av program från bl.a. National Public Radio i USA, brittiska BBC, Radio France Internationale och Radio Australia. 
 För lokala kanaler i gränsområdena är det naturligt med pro- gramsamarbete utanför det egna området. SR Norrbottens mång- kulturella arbete består bl.a. av Radio Barents som speglar hela Barentsregionen och bygger på samtal mellan journalister i Ryssland, Norge, Finland och Sverige. Den finskspråkiga radion, Sisuradio, och Sameradion har också ett nära samarbete med nor- diska kolleger. 
 Genom sin utvecklingsenhet  
 Media Development Office  
 har SR på uppdrag av Sida genomfört ett mångårigt samarbete med Vietnam (för utveckling av lokalradio på provinsnivå) samt deltagit i projekt i Tanzania och Etiopien. 
 European Broadcasting Union 
 En växelverkan sker mellan svenskt och internationellt musikliv via det omfattande musikutbytet inom EBU ( 
 European Broadcasting Union 
 ,  
 www.ebu.ch 
 ). Genom detta samarbete exponeras svensk musik för en internationell radiopublik, samtidigt som SR ger svenska lyssnare en bred spegling av musiklivet i Europa och andra delar av världen. I dag kommer ungefär två tredjedelar av den klas- siska musiken i P2 via  
 EBU-utbytet. 
  
 Under år 2002 sände Sveriges Radio 2 819 timmar levande musik 
 – direkt eller inspelat – som erbjudits av andra radiobolag inom EBU. Under samma år erbjöd SR sina kollegor inom EBU 66 konserter. En sådan konsert sänds normalt i mellan 10 och 20 länder, vilket innebär att många svenska tonsättare, musiker och artister också når en miljonpublik i Europa och i andra delar av världen. 
 126 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 9.1.10 
  
 Sveriges Television AB 
  
 Sveriges Television AB (SVT,  
 www.svt.se 
 ) har fem  
 TV-kanaler. 
  Dessa är  
 SVT 1, SVT 2, SVT 24, Barnkanalen  
 och  
 SVT Extra 
 , som är en ny digital kanal som sänder evenemang (t.ex. OS). Utöver dessa  
 TV-kanaler 
  finns också  
 Mason  
 som sänder ett urval program över hela Europa (men inte i Sverige). 
 Program från andra länder kommer till stånd genom förvärv, internationella samarbetsprojekt och utbyte inom Nordvisionen (NV) och Eurovisionen (EBU). I det svenska  
 TV-utbudet 
  utgör internationell  
 fiction  
 av främst  
 anglo-amerikanskt 
  ursprung en betydande del. 
 SVT:s export av program utgör en viktig del av Sveriges kultur- kontakter med vissa områden, särskilt med Östeuropa. Iku har inhämtat vissa uppgifter om omfattningen av denna export. Intäk- terna från programförsäljningen var 2002 ca 6 miljoner kronor. 
 Nedan följer sammanställd programstatistik om SVT:s utländska förvärv på kulturområdet mätt i timmar 1996 och 2002 samt den uppskattade kostnaden för de sända timmarna 2002. Tabellen anger förstasändning (dvs. exkl. repriser) av program. Utöver detta till- kommer samproduktioner, samfinansieringsprojekt eller förbetalda visningsrätter. 
  
 Typ 
  
 Förvärv från ut- 
  
 Förvärv från ut- 
  
 Kostnad för 
  
 landet 1996 sänt i 
  
 landet 2002 sänt i 
  
 sända program 
  
 timmar 
  
 timmar 
  
 2002 
  
 Fiktion 
  
 644 
  
 677 
  
 116,3 mnkr 
  
 Musik 
  
 75 
  
 97 
  
 9,0 mnkr 
  
 Kultur och 
  
 65 
  
 108 
  
 7,5 mnkr 
  
 humaniora 
  
 Summa 
  
 784 timmar 
  
 882 timmar 
  
 132,8 mnkr 
  
 I summan ryms både de traditionella konstarterna och musik och fiktion i vid bemärkelse. Hit förs också det kulturorienterade fak- tautbudet och evenemang där Sveriges Television förmedlat firan- det av olika högtidligheter. Däremot ingår inte kulturinslagen i nyhetsprogrammen i utbudsstatistiken. 
 År 1996 utgjorde de 784 timmarna 14,8 procent av den första- sända tiden (5 307 timmar i SVT1 och SVT2). Totalt sändes 8 245 timmar inkl. repriser det året. År 2002 utgjorde de 882 totalt timmarna 13,3 procent av den förstasända tiden (6 645 timmar i 
 127 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 SVT1 och SVT2). Totalt sändes 10 131 timmar inkl. repriser det året. 
 Sveriges Televisions samproduktioner med länder som t.ex. Tyskland, Frankrike eller Italien betyder att programmen når en internationell mångmiljonpublik, vilket exempelvis är fallet vid en  
 TV-serie 
  eller  
 TV-film 
  av Sanchez. År 2002 samproduce- rade SVT 23 timmar fiktion med andra länder. 
  
 9.1.11 
  
 Kommentarer 
  
 Kulturrådstjänsterna  
 kommenteras i kapitel 11.2. 
 Statens kulturråd 
 Stödgivningen vid Statens kulturråd har låg rörlighet, dvs. myndig- heten har ett stort antal fasta bidragsmottagare. Därtill kommer att ett mycket stort antal förslag om tilldelning av små medel föreläggs styrelsens medlemmar för beslut. Detta är ett ineffektivt sätt att arbeta och lägger en onödig arbetsbörda på styrelsen, som i stället borde kunna ägna sin kraft och tid åt förslag av mer strategisk betydelse för verksamhet och organisation. Enligt Ryan uppfattning har Statens kulturråd en alltför omfattande organisation av arbets- och referensgrupper; bidragshanteringen bör således ses över. En samlad utvärdering och uppföljning av de stöd som delas ut före- faller också saknas. 
 Alla kulturinstitutioner måste i dag präglas av en internationell utblick, och ha ett aktivt, ständigt utvecklat kontaktnät. Statens kulturråd skulle vinna mycket på en internationalisering av sin organisation, och därmed också bli en förstärkt resurs i utveck- lingen av Sveriges internationella kulturutbyte. Rådet har i dag en mycket begränsad kompetens för internationella frågor, ett förhål- lande som påtalats under utredningsarbetets gång. Bland de kun- skaper det borde inhämta och sprida inom svenskt kulturliv hör information om finansieringsformer och nätverk i utlandet. Beho- vet av att rekrytera medarbetare med internationell inriktning och kompetens måste följaktligen understrykas. 
 Statens kulturråd och Svenska institutet har en rad gemensamma intressen, bl.a. avseende trycksaksproduktion och allmän informa- tion om svenskt kulturliv. Vidare arbetar båda myndigheter med 
 128 
  
 SOU 2003:121 
  
 Kulturdepartementet 
  
 översättningsstöd och litteratur. Här finns rationaliseringseffekter att hämta, och ytterligare vinster för båda vid exempelvis en sam- lokalisering  
 (IT-stöd, 
  reception, lager, arkiv, registratur osv.). 
 Konstnärsnämnden 
 IASPIS verksamhet har stor betydelse – både för svenska bild- konstnärers möjlighet att arbeta i utlandet och för utländska konstnärer att arbeta i Sverige under en period. Det är angeläget att nämnden prövar möjligheten att applicera denna modell på fler konstområden. 
 STIM/Svensk Musik och Export Music Sweden 
 STIM/Svensk Musik och ExMS utför ett viktigt och mycket aktivt internationellt arbete för att främja svensk samtida musik och stödja det internationella utbytet. Jämfört med sina nordiska mot- svarigheter har dessa aktörer emellertid mycket begränsade medel och personella resurser för detta ändamål. Eftersom STIM/Svensk Musik av naturliga skäl arbetar med den svenska upphovsrättsligt skyddade musiken finns i dag ingen institution som arbetar aktivt med att informera om svensk äldre musik, musiker, musikliv och noter. Finska och danska framgångar internationellt kan avläsas i relation till de medel respektive land tillgängliggjort för mark- nadsföring i utlandet av musik och tonsättare, både samtida och äldre. 
 Kompetens inom området för samtida och klassisk musik, folk- musik och jazz synes vara god inom institutionerna, medan kom- petensen och stödet inom populärmusikens område framstår som otillräcklig. ExMS saknar i dag det långsiktiga verksamhetsbidrag som skulle kunna frigöra resurser för ett ännu djupare och mer långsiktigt internationellt arbete. 
 Moderna Museet och IASPIS 
 Moderna Museet och IASPIS stöder båda svenskt deltagande i internationella konstbiennaler samt förmedlar resestöd till svenska konstnärer som bjuds in till utställningar i utlandet. Uppdelningen mellan Moderna Museet och IASPIS beträffande stöd i samband 
 129 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 med biennalerna är, i stora drag, att Moderna Museet stödjer del- tagande i de väletablerade biennalerna (t.ex. Venedig) och IASPIS de nya biennalerna (såsom Istanbul m.fl.). Hicks förut- sätter att Moderna Museet och IASPIS fortlöpande fördelar ansva- ret på detta område, inklusive resestöd. 
 Kulturarvs- och biblioteksinstitutioner 
 Institutionerna inom  
 arkiv-, 
 biblioteks-, 
  kulturmiljö- och musei- områdena har en omfattande internationell verksamhet. Deras internationella kontaktmönster är i hög grad jämförbara. Gemen- samt för dem är en intensiv nätverksbildning och professionellt kunskapsutbyte. Frågor som rör digitalisering kräver internatio- nella lösningar, liksom frågor om gemensamma standarder. 
 Kulturarvs- och biblioteksinstitutioner är genom Sida ofta enga- gerade i infrastruktursatsningar inom kulturbiståndet och har där- med en uppgift för främjande av demokrati i vissa utvecklings- länder. 
 Tillgängligheten till svenskt kulturarv utomlands kan ytterligare förstärkas om det gränsöverskridande samarbetet mellan arkiv, bibliotek och museer utvecklas. Detta skulle i hög grad underlätta en fördjupad presentation av svensk kultur i utlandet. 
 Iku förutsätter att institutionerna vidareutvecklar existerande nätverk och informationsutbyte. Det ankommer vidare på Statens kulturråd och Svenska institutet att beakta kulturarvs- och biblio- teksinstitutionernas roll i gränsöverskridande kultursatsningar i utlandet. 
 Design, form och arkitektur 
 Sverige har fått ett internationellt genomslag på formgivnings- området under det gångna decenniet. Det är viktigt att den vunna uppmärksamheten utnyttjas och följs upp i långsiktiga satsningar i utlandet, exempelvis genom nationellt stöd till deltagande vid vik- tiga mässor. Också enskilda kulturarbetare behöver ekonomiskt stöd och hjälp att etablera internationella kontakter. 
 130 
 10 Näringsdepartementet 
 Näringsministern är ansvarigt statsråd i regeringen för frågor inom Utrikesdepartementets ansvarsområde som rör handel och handels- politik, exportfrämjande åtgärder, främjande av utländska investe- ringar i Sverige och genomförandet av EG:s inre marknad. 
  
 10.1 
  
 Myndigheter m.m. under Näringsdepartementet 
  
 Näringsdepartementets övergripande mål är att skapa förutsätt- ningar för bättre välfärd, ökad sysselsättning och en god och var- aktig ekonomisk tillväxt som är förenlig med en ekologisk, social och kulturell utveckling. Bland de bolag och organisationer som lyder under, eller arbetar på uppdrag av, departementet och som har verksamhet inom de s.k. upplevelseindustrierna finns Sveriges Rese- och Turistråd AB och Stiftelsen Svensk Industridesign. 
  
 10.1.1 
  
 Sveriges Rese- och Turistråd AB 
  
 Sveriges Rese- och Turistråd AB, även kallat  
 TuristRådet 
 , ( 
 www.swetourism.se 
 ) bildades formellt i juni 1995. Bolaget ägs till lika delar av svenska staten och den svenska turistnäringen. Turist- Rådet ska på delägarnas uppdrag marknadsföra Sverige som resmål, därmed bidragande till att: 
  
 människor i och utanför Sverige får attraktiva och berikande upplevelser 
  
 företag och samverkansorganisationer i Sverige kan förbättra företagens lönsamhet 
  
 Sverige som nation får ökade inkomster och därmed ökat väl- stånd. 
  
 131 
  
 Näringsdepartementet 
  
 SOU 2003:121 
  
 TuristRådet ingår i Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet (NSU). 
  
 10.1.2 
  
 Stiftelsen Svensk Industridesign 
  
 Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID,  
 www.svid.se 
 ) arbetar på uppdrag av Näringsdepartementet (se kapitel 9.1.5). 
 132