Till statsrådet och chefen för 
 Näringsdepartementet 
 Genom beslut den 22 november 2001 bemyndigade regeringen chefen för Näringsdepartementet att tillkalla en särskild utredare för att, efter samråd med berörda aktörer, lämna förslag till inriktning, effektivisering och organisering av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. Utredaren skulle också lämna förslag om förhållandet mellan den regionala organisationen och det nationella kompetenscentrum för företagsutveckling som utgörs av Verket för näringslivsutveckling och Almi Företags- partner AB  
 (Nutek-Almi). 
  I uppdraget har också ingått att föra förhandlingar med Landstingsförbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anledning av att nuvarande avtal avseende Almi Företagspartner AB:s dotterbolag löper ut den 31 december 2002. 
 Till särskild utredare förordnades den 31 januari 2002 f.d. lands- hövdingen Moore. 
 Utredningen antog namnet Utredningen om statens regionala insatser för företagsutveckling (STRIF). 
 Att som experter biträda utredaren förordnades från den 16 april 2002 kommunstrategen Wallace, länsrådet Petersen, verkställande direktören Williams, avdelningschefen Bennett och planeringsdirektören Charles. 
 Sekreterare i utredningen har varit civilekonom Webster (från den 18 februari 2002). 
 Våren 2003 bör, efter regeringens ställningstagande, förhand- lingarna med regionala delägare angående Almi Företagspartner AB:s dotterbolag kunna avslutas. 
 Utredningen får härmed överlämna betänkandet  
 Företagsutveck- ling på regional nivå. 
  
 Stockholm i november 2002 
 Moore 
  
 / 
 Webster 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 1 
  
 Utredningsuppdraget .................................................. 
  
 17 
  
 1.1 
  
 Utredningsarbetet .................................................................... 
  
 19 
  
 2 
  
 Förhandlingar med landstingen angående Almi- 
  
 bolagen ..................................................................... 
  
 21 
  
 2.1 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 21 
  
 2.2 
  
 Förhandlingsförutsättning....................................................... 
  
 22 
  
 2.3 
  
 Förhandlingsresultat ................................................................ 
  
 22 
  
 3 
  
 Redovisning av genomförda samtal............................... 
  
 25 
  
 4 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på 
  
 regional nivå .............................................................. 
  
 33 
  
 4.1 
  
 Beskrivning av nuläget ............................................................. 
  
 33 
  
 4.1.1 Definitioner................................................................... 
  
 37 
  
 4.2 
  
 Finansieringsformer för nya och unga företag samt 
  
 innovatörer................................................................................ 
  
 38 
  
 4.2.1 Almis företagarlån till kvinnor och Adams 
  
 företagarlån till unga företagare ................................... 
  
 39 
  
 4.2.2 
  
 Adams nyföretagarlån .................................................... 
  
 40 
  
 4.2.3 Länsarbetsnämnden (LAN) Stöd till start av 
  
 näringsverksamhet ........................................................ 
  
 41 
  
 4.2.4 
  
 Nutek/Industrifonden/länsstyrelsen 
  
 Såddfinansiering ............................................................ 
  
 41 
  
 4.2.5 SIC Villkorslån till kommersiella utvecklings- 
  
 projekt............................................................................ 
  
 42 
  
 4.3 
  
 Finansieringsformer tillgängliga även för företag som är 
  
 äldre än tre år ............................................................................ 
  
 43 
  
 5 
 Innehåll SOU 2002: 
  
 4.3.1 
  
 Adams lån till växande företag ...................................... 
  
 44 
  
 4.3.2 
  
 Almi Kreditgarantier .................................................... 
  
 44 
  
 4.3.3 
  
 Industriella utvecklingscentrum (IUC) UPA- 
  
 4.3.4 
  
 medel ............................................................................. 
  
 44 
  
 Industrifonden Lån och riskkapital till 
  
 industriella utvecklingsprojekt .................................... 
  
 45 
  
 4.3.5 
  
 Länsstyrelsen/SSO Konsultcheckar............................ 
  
 46 
  
 4.3.6 
  
 Länsstyrelsen/SSO Landsbygdsstöd........................... 
  
 46 
  
 4.3.7 
  
 Länsstyrelsen/SSO/regeringen/Nutek Regionalt 
  
 4.3.8 
  
 utvecklingsbidrag.......................................................... 
  
 48 
  
 Länsstyrelsen/SSO/regeringen/Nutek 
  
 Sysselsättningsbidrag.................................................... 
  
 49 
  
 4.3.9 
  
 Norrlandsfonden Industriell förnyelse och 
  
 utveckling...................................................................... 
  
 51 
  
 4.4 
  
 Företagarservice....................................................................... 
  
 51 
  
 4.4.1 
  
 Adams företagarservice.................................................. 
  
 53 
  
 4.4.2 
  
 Internationella Företagarföreningens (IFS) 
  
 rådgivning till invandrarföretagare .............................. 
  
 53 
  
 4.4.3 
  
 Jobs  Society Nyföretagarcentrum........................... 
  
 53 
  
 4.4.4 
  
 Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU) 
  
 Information om den kooperativa företagsformen ..... 
  
 54 
  
 4.4.5 
  
 Nutek Startlinjen.......................................................... 
  
 54 
  
 4.4.6 
  
 Nutek Företagarguiden................................................ 
  
 55 
  
 4.4.7 
  
 Nutek Finansieringsdatabasen..................................... 
  
 55 
  
 4.4.8 
  
 Svenska uppfinnareföreningen (SUF) Rådgivning 
  
 om uppfinningar........................................................... 
  
 55 
  
 4.4.9 
  
 SIC/Almi Innovationsrådgivare.................................. 
  
 56 
  
 4.4.10 Euro Info Center (EIC)  
 EU-information 
  för små 
  
 och medelstora företag................................................. 
  
 56 
  
 4.5 
  
 Affärsutveckling ...................................................................... 
  
 56 
  
 4.5.1 
  
 Adams affärsutveckling ................................................. 
  
 57 
  
 4.5.2 
  
 IUC Uppsökande verksamhet..................................... 
  
 58 
  
 4.5.3 
  
 Länsstyrelser/SSO/Regionorgan Regional 
  
 projektverksamhet........................................................ 
  
 58 
  
 5 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för 
  
 företagsutveckling....................................................... 
  
 61 
  
 5.1 
  
 Avgränsning ............................................................................. 
  
 61 
  
 6 
 SOU 2002:02 Innehåll 
  
 5.2 
  
 Statliga aktörer.......................................................................... 
  
 63 
  
 5.2.1 
  
 Almi Företagspartner AB............................................. 
  
 63 
  
 5.2.2 
  
 Delegationen för utländska investeringar i Sverige 
  
 (Invest in Sweden Agency, ISA).................................. 
  
 65 
  
 5.2.3 
  
 Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS).............. 
  
 67 
  
 5.2.4 
  
 Länsarbetsnämnderna ................................................... 
  
 68 
  
 5.2.5 
  
 Länsstyrelserna.............................................................. 
  
 68 
  
 5.2.6 
  
 Regionala självstyrelseorgan......................................... 
  
 71 
  
 5.2.7 
  
 Stiftelsen Industrifonden.............................................. 
  
 73 
  
 5.2.8 
  
 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) .......................... 
  
 74 
  
 5.2.9 
  
 Verket för näringslivsutveckling (Nutek)................... 
  
 75 
  
 5.2.10 
  
 Verket för innovationssystem (Vinnova).................... 
  
 77 
  
 5.2.11 Stiftelsen Norrlandsfonden.......................................... 
  
 78 
  
 5.3 
  
 Aktörer som i hög grad finansieras med statliga medel......... 
  
 79 
  
 5.3.1 
  
 Internationella Företagarföreningen i Sverige 
  
 (IFS)............................................................................... 
  
 79 
  
 5.3.2 
  
 Euro Info Centre (EIC)............................................... 
  
 80 
  
 5.3.3 
  
 Industriella Utvecklingscentra (IUC)......................... 
  
 82 
  
 5.3.4 
  
 Lokala Kooperativa Utvecklingscentrum (LKU)....... 
  
 85 
  
 5.3.5 
  
 Sveriges exportråd......................................................... 
  
 86 
  
 5.4 
  
 Övriga aktörer .......................................................................... 
  
 88 
  
 5.4.1 
  
 Connect Sverige ............................................................ 
  
 88 
  
 5.4.2 
  
 Stiftelsen svensk Industridesign (SVID)..................... 
  
 89 
  
 5.4.3 
  
 Stiftelsen Svenska Jobs and society.............................. 
  
 90 
  
 5.4.4 
  
 Svenska Uppfinnareföreningen (SUF)........................ 
  
 92 
  
 5.4.5 
  
 Teknikbrostiftelserna.................................................... 
  
 94 
  
 6 
  
 Utredningens överväganden och förslag ........................ 
  
 97 
  
 6.1 
  
 Organisering på central nivå.................................................... 
  
 97 
  
 6.1.1 
  
 Nutek nationellt kompetenscentrum ........................ 
  
 102 
  
 6.1.2 
  
 Samarbete Nutek – Industrifonden ........................... 
  
 104 
  
 6.1.3 
  
 Almi Företagspartner AB – stiftelsen 
  
 Innovationscentrum.................................................... 
  
 105 
  
 6.2 
  
 Organisering på regional nivå................................................ 
  
 108 
  
 6.2.1 
  
 Mängden aktörer......................................................... 
  
 109 
  
 6.2.2 
  
 Enkelhet för företag och företagare........................... 
  
 114 
  
 6.3 
  
 De regionala Almibolagens verksamheter ............................ 
  
 122 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2002: 
  
 6.4 
  
 IUC-bolagens 
  verksamhet och  
 UPA-uppdraget................. 
  
 129 
  
 6.5 
  
 L 
 okala kooperativa utvecklingscentrena (LKU)................. 
  
 135 
  
 7 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet ............................ 
  
 137 
  
 8 
  
 Finansiering av utredningens förslag ........................... 
  
 141 
  
 8.1 
  
 Finansiering............................................................................ 
  
 145 
  
 8.1.1 
  
 Finansiering via bank.................................................. 
  
 146 
  
 8.1.2 
  
 Finasiering via riskkapitalbolag ................................. 
  
 147 
  
 8.2 
  
 Såddfinansiering..................................................................... 
  
 148 
  
 8.2.1 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden ............... 
  
 148 
  
 8.2.2 
  
 Innovationsstöd.......................................................... 
  
 150 
  
 8.2.3 Inriktningen av statens insatser................................. 
  
 150 
  
 8.2.4 
  
 Industrifonden............................................................ 
  
 151 
  
 8.2.5 
  
 Andra åtagärder ......................................................... 
  
 153 
  
 8.2.6 
  
 Adams lånefond............................................................ 
  
 153 
  
 8.2.7 Anslaget för allmänna regionalpolitiska åtgärder..... 
  
 154 
  
 8.3 
  
 Organisering .......................................................................... 
  
 156 
  
 8.3.1 
  
 IUC-bolagen 
  –  
 UPA-uppdraget ............................... 
  
 158 
  
 8.3.2 Användning av EU:s strukturfonder för risk- 
  
 kapitalsatsningar ......................................................... 
  
 158 
  
 8.3.3 
  
 Kreditgarantier............................................................ 
  
 160 
  
 9 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport 
  
 Kraftsamling för Norrlands inland ............................ 
  
 163 
  
 10 
  
 Utvärdering och uppföljning av statens insatser för 
  
 företagsutveckling..................................................... 
  
 169 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv ......................................................... 
  
 173 
  
 Bilaga 2  
 Sammanställning av aktörer m.fl. som utredningen 
  
 samrått med under arbetet ........................................... 
  
 185 
  
 Bilaga 3  
 Förslag angående Industrifonden................................. 
  
 189 
  
 8 
 Sammanfattning 
 Utredaren skall enligt direktiven efter samråd med berörda aktö- rer, lämna förslag till inriktning, effektivisering och organisering av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. Utredaren skall också lämna förslag om förhållandet mellan den regionala organisationen och det nationella kompetenscentrum för företags- utveckling som utgörs av Verket för Näringslivsutveckling och Almi Företagspartner AB. 
 I kapitel 2 redovisas ett sammandrag, av utredningsuppdraget samt utredningsarbetet. I kapitel 3 redovisas förhandlingen med landstingen med anledning av att avtalet mellan staten och lands- tingen går ut 31 december 2002. I kapitel 4 redovisas huvuddragen av de samråd som genomförts. I kapitel 5 ges en beskrivning av nuläget. 
 Utredaren redovisar vidare sina överväganden och förslag om: organisering på central nivå (6.1), organisering på regional nivå (6.2), Almibolagen (6.3), Industriella Utvecklingscentra (6.4), Lokala Kooperativa Utvecklingscentra (6.5), stöd till start av näringsverksamhet (7), finansiering av utredningens förslag (8), Norrlandsfondens rapport (9) samt utvärdering och uppföljning (10). 
 Uppdraget 
 En viktig utgångspunkt för utredningsarbetet har varit att förslagen skall leda till ekonomisk tillväxt, ge fler arbetstillfällen samt skapa så enkla och tydliga förutsättningar som möjligt för företag och företagare. 
 Utredningsarbetet har grundats på ett omfattande samrådsför- farande. I kapitel 4 redovisas i korthet det som framkommit vid samråden. Samråden har tillfört utredningsarbetet många värdefulla uppgifter, erfarenheter och förslag. Synpunkter, som framförts vid 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:101 
  
 samråden, har i hög grad påverkat utformningen av de förslag jag lämnar. Olika frågeställningar har vid samråden belysts ur såväl näringslivets och finansmarknadens som den offentliga sektorns utgångspunkter. 
 Integration  
 Nutek–Almi 
  
 Riksdagen har tidigare beslutat om en långtgående integration mellan Nutek och Almi Företagspartner AB. Utformningen av den integrationen påverkar i hög grad också verksamheten vid de regio- nala Almibolagen. De regionala Almibolagen ägs till 51 procent av staten och till 49 procent av landstingen. De statliga styrelseplat- serna har besatts med folk från näringslivet 
 En modell för den beslutande integrationen som diskuterats, har varit att Parsons skulle bli en avdelning i Nutek, och att Almibolagen skulle bli Nuteks regionala organ. Detta har landstingen och när- ingslivsorganisationerna motsatt sig. 
 Kraven från landstingen, för att de skall fortsätta som delägare i Almibolagen har varit, att Parsons skall drivas i bolagsform, och att Almibolagen inte får ges andra myndighetsuppgifter än de har i dag. Näringslivsorganisationerna har framfört liknande synpunkter. 
 Om Almibolagen skall finnas kvar, vilket enligt min mening regeringen gett uttryck för i utredningsdirektiven, måste således en annan integrationslösning väljas. 
 Jag föreslår, att Almi Företagspartner AB också fortsättningsvis skall vara ett fristående bolag, helägt av staten och att Närings- departementet förvaltar aktierna. Almi Företagspartner AB skall i huvudsak arbeta med kapitalförvaltning och låneadministration samt vara moderbolag för de regionala Almibolagen. 
 Styrelserna i Nutek och Almi Företagspartner AB, som besår av i stort sett samma ledamöter, har påbörjat arbetet med föra över, bl.a. administrativa funktioner från Parsons till Nutek. Detta arbete bör fortsätta och fullföljas. 
 Med den kompetens, som Nutek härmed tillförs kommer Nutek att vara det nationella kompetenscentrum för företagsutveckling som direktiven talar om. 
 De regionala Almibolagen blir därmed också fortsättningsvis dotterbolag till Almi Företagspartner AB. Några nya myndighets- uppgifter bör inte läggas på Almibolagen. Jag delar den uppfatt- ning, som såväl Statskontoret som Finansdepartementet gett 
 10 
  
 SOU 2002:101 
  
 Sammanfattning 
  
 uttyck för, att statliga verksamheter bör bedrivas i myndighetsform och inte i bolagsform. 
 Länsstyrelserna blir då, liksom för flertalet andra myndigheter, de regionala organ genom vilka Nutek verkar. 
 Almibolagen 
 Samarbetet mellan staten och landstingen i Almibolagen regleras i avtal. Nuvarande avtal går ut 31 december 2002. Genom den för- handling jag genomförde med landstingen förlängdes avtalstiden till 31 december 2003. 
 Inför den förhandling, som skall föras om samarbetet efter 1 januari 2004 är det viktigt, att båda parter ger uttryck för vad man vill, att Almibolagen skall arbeta med. 
 Jag förordar, att statens uppdrag till de regionala Almibolagen endast bör omfatta företagsfinansiering genom förmedling av lån från Adams lånefond och därtill hörande rådgivning. Det blir sedan en uppgift för de regionala ägarna, att redovisa vilka uppgifter de vill lägga på Almibolagen. Eftersom förhållandena är olika i olika delar av landet, kommer säkert arbetsuppgifterna för de olika Almibolagen att variera kraftigt. 
 Kostnadsfördelningen mellan staten och landstingen för Almi- bolagen får läggas fast vid de kommande förhandlingarna. 
 Utredaren avvisar förslag om att skapa Almiregioner större än ett län. Utredaren föreslår att Norrlandsfonden skall använda Almibolagen för att bereda fondens låneärenden. 
 Enkelhet för företag och företagare 
 Det finns många stödformer för företagsutveckling och ett stort antal aktörer, som hanterar dem. I kapitel 4 och 5 redovisar utred- ningen detta. 
 Under samråden framhölls inte minst från företagarhåll att man hade svårt att veta vem man skulle vända sig till och vilka stödfor- mer som var tillämpliga. Man önskade om möjligt  
 en  
 instans att vända sig till. 
 Jag undersökte möjligheterna att minska antalet stödformer, lik- som om en instans kunde hantera samtliga stödformer. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:101 
  
 Detta visade sig inte möjligt. För att ändå tillmötesgå företagens önskan om  
 en  
 instans att vända sig till föreslår jag en långtgående samordning av arbetet hos de tre aktörer, som handhar de vikti- gaste statliga företagsstöden – länsstyrelsen, länsarbetsnämnden och Almibolaget. 
 Jag föreslår att det i varje län öppnas en brevlåda dit företaga- ren kan vända sig med ansökningar, förfrågningar och andra öns- kemål. Kontakten kan ske via post, telefon,  
 e-post, 
  personligt besök osv. De tre huvudaktörerna – länsstyrelse, länsarbetsnämnd och Almibolag – får sedan gemensamt hantera frågorna. För före- tagaren skall det räcka med en kontakt. 
 Länsstyrelsen bör ges i uppdrag att tillsammans med länsarbets- nämnd och Almibolag utarbeta den samarbetslösning som passar det egna länet bäst. I försökslänen skall självstyrelseorganen erbju- das samordningsuppgiften. 
 Nutek ges i uppdrag att utforma riktlinjer för verksamheten samt följa upp att den genomförs. 
 Det skall ses som ett erbjudande till företag/företagare. Vill man vända sig direkt till någon instans är naturligtvis det möjligt. 
  
 IUC-bolagen 
  och  
 UPA-uppdraget 
  
 IUC-bolagen 
  har i dag genom avtal åtagit sig det s.k.  
 UPA-uppdra- 
  get, vilket innebär uppsökande verksamhet, produktutveckling och avknoppningsinstanser i små och medelstora företag. 
  
 IUC-bolagen 
  bedriver en viktig verksamhet för innovations- utveckling och tillkomsten av nya företag, för produktutveckling och för utarbetande av produktionsprocesser. De har en stark för- ankring i det lokala näringsliv. 
 Det är därför vikigt, att verksamheten med  
 UPA-uppdraget 
  kan utvidgas till nya IUC, liksom att tillkomsten av andra likartade lokala och regionala verksamheter stimuleras. 
 Eftersom verksamheten i de nuvarande  
 IUC-bolagen 
  skiljer sig kraftigt åt föreslår jag, att Nutek ges i uppdrag att kvalitetsgranska verksamheten inom såväl befintliga som till kommande IUC och andra likartade lokala och regionala verksamheter. 
 Jag föreslår att  
 UPA-uppdraget 
  ges en långsiktig inriktning. För en femårsperiod föreslår jag att en miljard satsas på verksamheten. 
 Regeringen utlovar i årets finansplan nya medel till realiserande av förslag från  
 Bennet-Johnsson-gruppen. 
  Ett av gruppens förslag 
 12 
  
 SOU 2002:101 
  
 Sammanfattning 
  
 gäller IUC och har samma inriktning, som det jag redovisat. Jag utgår från att mitt förslag kan finansieras med dessa nya medel. 
 Lokal kooperativ utveckling 
 Lokala kooperativa utvecklingscenter (LKU) finns i varje län. De bedriver företagsrådgivning med kooperativ inriktning. Jag föreslår att man regionalt skall prova förutsättningarna för att verksam- heten administrativt skall samordnas med Adams rådgivningsverk- samhet.  
 LKU-verksamheten 
  bör utvärderas innan ställning tas till fortsatt verksamhet efter 2004. 
 Stöd till start av näringsverksamhet 
 En av de största statliga satsningarna för start av nya företag är det arbetsmarknadspolitiska stödet, stöd till start av näringsverksamhet (starta eget). 
 Stödet innebär, att den som är arbetslös och fyllt 20 år kan få ersättning motsvarande arbetslöshetsersättning i sex månader för att starta ett företag. Inom stödområdena A och B kan det också ges till icke arbetslösa. Erfarenheterna av stödet är goda. 
 Under samråden har framförts förslag, att också icke arbetslösa borde kunna få stödet över hela landet. 
 Många lovande utvecklingsprojekt läggs i dag åt sidan, eftersom de inte anses falla inom företags s.k. kärnverksamhet. Dessa dolda projekt är en outnyttjad tillväxtresurs. Det bästa sättet att vidareutveckla dessa projekt är att de, som arbetat med projekten ges möjlighet att fortsätta utveckla dem. Om stöd till start av när- ingsverksamhet kunde användas i dessa fall skulle många våga satsa. 
 Jag föreslår därför att stöd till start av näringsverksamhet för- söksvis kan ges också till icke arbetslösa över hela landet. Läns- arbetsnämnden skall, efter samråd med innovationsrådgivare eller annan expertis, bedöma att innovationen kan utvecklas och bli kommersiellt bärkraftig. Vidare måste arbetsgivaren vara beredd att bevilja tjänstledighet. 
 Också bestämmelserna för det s.k. friåret bör ges en sådan ut- formning att det kan användas för innovationsutveckling eller start av företag. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:101 
  
 De föreslagna åtgärderna bör finansieras inom ramen för befint- liga medel inom utgiftsområde 13 Arbetsmarknad samt inom ramen för de medel som anvisats för friåret. 
 Finansiering 
 Som ovan sagts är tillväxt en viktig utgångspunkt för mitt arbete. Om det skall bli tillväxt måste nya utvecklingsbara idéer tas fram. Många av de utvecklingsbara idéerna finns vilande i företag, hos uppfinnare och innovatörer och vid våra universitet och högskolor. 
 Tillgängliga resurser måste användas så att bra villkor skapas för innovations- och företagsutveckling i de små och medelstora före- tagen. 
 Jag föreslår att en kraftsamlig görs för att klara finansieringen av de tidigaste skedena i innovations- och företagsutveckling. 
 Ett förslag har överlämnats från LO till användning av Industri- fondens avkastning för sådd och innovationsfinansiering. Reger- ingen bör granska förslaget för att se om det är en lämplig samt juridiskt och administrativt framkomlig väg att finansiera projekt i tidiga skeden. 
 Även om förslaget skulle kunna genomföras kommer det inte att klara finansieringen av hela det mest riskfyllda skedet. Det krävs ytterligare åtgärder. 
 Jag föreslår att 500 miljoner kr tas ut Adams lånefond. Lånefon- den är på 3 617 miljoner kr varav 2 172 miljoner är utlånade. Således är ca 1,5 miljarder kr inte utlånade. Efter att 500 mkr tagits återstår ca 1 miljard kr. 
 Dessa 500 miljoner kr sätts av till en särskild fond för sådd- och innovationslån i tidiga skeden, som förvaltas av Parsons. Nutek före- slås vid behov få använda högst 100 miljoner kr per år ur fonden till sådd- och innovationsfinansiering. 
 Jag gör bedömningen att det behövs högst 200 miljoner kr per år för att klara de mest riskfyllda projekten. 
 Jag föreslår därför, att utöver de nämnda insatserna – användning av Industrifondens avkastning och en del av Adams outlånade kapi- tal – medel också tas av anslaget 33:1 under utgiftsområde 19 för att användas för insatser till sådd- och innovationsfinansiering i tidiga skeden. 
 Ca 50 miljoner kr kan tas av medel, som används för medfinansi- ering av  
 EU-medel 
  i de två utfasningsområdena Södra Sverige och 
 14 
  
 SOU 2002:101 
  
 Sammanfattning 
  
 Västra Götaland och som blir över när storleken av  
 EU-medel 
  där minskas kraftigt. 
 Anslaget 33:1 uppgår till 1 535,5 miljoner kr. Jag föreslår att 10 procent av anslaget öronmärks till sådd- och innovationsfinansie- ring. Det innebär ca 150 miljoner kr. 
 Totalt innebär mina förslag att ca 200 miljoner kr öronmärks för sådd- och innovationsfinansiering i de mest riskfyllda skedena. 
 Även dessa medel bör disponeras av Nutek, som skall fördela medel till de olika länen. 
 Länsstyrelserna får ansvara för hanteringen länsvis. Stödet läm- nas i form av lån. Länsstyrelserna får vid beredningen av låneansök- ningar handla upp sådan kompetens, som man inte har själv. 
 Kompetens måste också ställas till innovatörens/företagarens förfogande så satsningen ges större förutsättningar att lyckas. 
 Nutek får också möjlighet, att när 200 miljoner kr använts, efter särskilt beslut lyfta medel ur Almifonden. 
 Med de här nämnda åtgärderna bör tillräckligt med kapital stå till förfogande för den sådd- och innovationsfinansiering i tidiga ske- den, som krävs för tillväxt. 
 Nutek bör ges i uppdrag att i samråd med ITPS bygga upp en uppföljnings- och rapporteringsmodell, som gör det möjligt att kontinuerligt följa upp gjorda insatser. 
 15 
 1 Utredningsuppdraget 
 Direktiven till utredningen beslöts av regeringen den 22 november 2001. I direktiven gavs utredaren i uppdrag att: 
  
 N  
 efter samråd med berörda aktörer lämna förslag till inriktning, effektivisering och organisering av statens insatser för företags- utveckling på regional nivå, 
  
 N  
 lämna förslag om förhållandet mellan den regionala organisa- tionen och det nationella kompetenscentrum för företags- utveckling som utgörs av Verket för näringslivsutveckling och Almi Företagspartner AB  
 (Nutek-Almi) 
  och 
  
 N  
 föra förhandlingar med Landstingsförbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anledning av att nuvarande avtal avseende Almi Företagspartner AB löper ut den 31 december 2002. 
 Uppdraget avgränsades till att omfatta 
  
 N  
 länsstyrelserna och samverkansorganen i de nuvarande försöks- länen och deras hantering av regionalt utvecklingsbidrag, sysselsättningsbidrag, landsbygdsbidrag, landsbygdslån och sådd- kapital, 
  
 N  
 den verksamhet som utförs av Almi Företagspartner AB:s dotterbolag – de regionala Almibolagen – i form av att bevilja lån, lånegaranti, garanti för bankgaranti, utvecklingskapital, nyföretagarlån, företagarlån till kvinnor och designbidrag, 
  
 N  
 de uppgifter i t.ex. i form av information och rådgivning som främst handhas av Almi Företagspartner AB, 
  
 N  
 det statliga uppdraget till  
 IUC-bolagen 
  och 
  
 N  
 den verksamhet med kapitalförsörjning främst i tidiga skeden som  
 Nutek-Almi, 
  stiftelsen Industrifonden och stiftelsen Innovationscentrum bedriver. 
 17 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredarens förslag skall omfatta företagandets behov och beakta möjligheten att genom företagsutvecklingsinsatser stärka samspelet mellan företag liksom mellan företag och andra aktörer i samhället. 
 Utredaren skall bedöma vilka insatser för företagsutveckling som bäst främjar tillväxt och fler jobb genom en ökad andel ny och små- företagande i olika regioner 
 Utredarens förslag skall ta hänsyn till dagens resurser och prioriteringar skall ske inom ramen för dessa. 
 Vidare skall utredaren: 
  
 N  
 lämna förslag som beaktar möjligheterna till medfinansiering till strukturfondsmedel som kan användas för finansiering av riskkapital i små företag, 
  
 N  
 lämna förslag som utgår från att staten i minskad omfattning skall tillhandahålla eller finansiera affärsrådgivningsinsatser, 
  
 N  
 efter samråd med berörda aktörer lämna förslag till hur statens verksamhet på regional nivå bör organiseras, 
  
 N  
 överväga för- och nackdelar med att lån och bidrag till före- tagande hanteras inom samma organisation, 
  
 N  
 överväga om och i så fall i vilka avseenden regionala variationer i den statliga organisationen kan vara lämpliga, 
  
 N  
 överväga vilka förslag som kan aktualiseras med anledning av Norrlandsfondens rapport Kraftsamling för Norrlands in- land, 
  
 N  
 överväga om det finns behov av regional täckning som omfattar ett större område än ett län, 
  
 N  
 belysa skälen för och emot myndighets- och bolagsformen, 
  
 N  
 lämna förslag på formerna för kopplingen mellan central och regional nivå. Förändringarna skall syfta till ett mera företags- anpassat system som dessutom ger möjligheter till effektivare styrning, bättre uppföljning och möjligheter till prioriteringar. 
  
 N  
 efter samråd med stiftelsen Norrlandsfonden föreslå lämpliga former för samarbete med övriga centrala och regionala aktörer med näraliggande verksamhet och 
  
 N  
 lämna förslag om hur den statliga uppdragsverksamhet som i dag utförs av  
 IUC-bolagen 
  långsiktigt skall hanteras och finan- sieras. 
 Utredaren skall också överväga: 
  
 N  
 om ytterligare samverkan kan ske mellan  
 Nutek–Almi, 
  stiftel- sen Industrifonden och stiftelsen Innovationscentrum, 
 18 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 N  
 i vilken utsträckning insatser kan utföras av privata aktörer på uppdrag av staten, 
  
 N  
 om någon organiserad kontaktpunkt på regional nivå behövs för t.ex. Vinnova, ITPS, ISA och Exportrådet och 
  
 N  
 om relationen mellan de nämnda statliga åtgärderna och hur de organiseras och vissa andra statligt finansierade åtgärder, i första hand via Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU). 
  
 1.1 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Utredningens experter har utgjort en rådgivande grupp. Vid fem tillfällen har jag samrått med den rådgivande gruppen. Genom den breda kompetens som gruppen haft har den tillfört utredningen värdefulla synpunkter, som betytt mycket för förslagens utform- ning. Gruppen har på ett effektivt och kompetent sätt deltagit i utredningsarbetet. Det innebär inte att var och en i gruppen står bakom alla delar av utredningens förslag. 
 Jag har under utredningsarbetets gång träffat och samrått med de olika kontaktgrupper inom Näringsdepartementet, som direktiven anger. Jag har vidare, vilket redovisas närmare i kapitel 3, haft sam- råd med företagare, organisationer, myndigheter m.fl., såväl cent- ralt som regionalt. 
 Vid samråden har frågeställningar över hela det näringspolitiska området tagits upp. Det finns en uppenbar förväntan att utred- ningens arbete omfattar hela området. 
 Så är inte fallet. Direktiven anger, vilket framgår av den punkt- visa sammanställning som redovisas ovan, en noggrant preciserad avgränsning. 
 Med den korta tid, som stått till utredningens förfogande har denna avgränsning varit helt nödvändig. De detaljerade direktiven utgör också i sig en begränsning av de frågeställningar utredningen haft att ta ställning till. 
 Under utredningens gång har förändringar i omvärlden liksom avtal, som träffats, i hög grad påverkat och gett nya förutsättningar för utredningsarbetet. Det är i sig ingenting anmärkningsvärt, när det gäller ett område som företagsutveckling, där förändringstakten är hög och där ständigt nya lösningar måste sökas om den nöd- vändiga flexibiliteten skall uppnås. Det gäller såväl för företag och företagare som för olika delar av politiken. 
 19 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2002:101 
  
 Mot den bakgrunden anser jag att den korta utredningstid jag haft –  
 februari–oktober 
  – för att arbeta med de delar av närings- politiken, som direktiven anger, kan motiveras. Samtidigt måste man vara medveten om, att det i sin tur innebär, att en del av de djupgående analyser, som behövts på en del områden, inte kunnat genomföras. I en del fall har därför ställningstaganden fått göras med mindre väl analyserat och utvärderat material som grund. ITPS verksamhet och arbete kan för framtiden säkert förbättra detta förhållande. 
 Jag tror å andra sidan, att det på näringspolitikens område, av skäl som jag ovan redovisat, kommer att bli nödvändigt att arbeta i en ständig förändringsprocess. Det innebär i sin tur att ställnings- taganden och beslut som kan te sig riktiga vid beslutstillfället behöver ändras efter kort tid beroende på oförutsägbara händelser i omvärlden. Därför kommer det inte att vara varken möjligt eller ens behövligt att genomföra de analyser som skulle behövas, om alla fakta skulle vara kända innan beslut fattas. Snabba förändrings- processer och snabbt förändrade villkor och förutsättningar kom- mer att kräva beslutskraft både i företag och samhälle om näringspolitiken skall bli ett verksamt instrument för företags- utveckling och tillväxt. 
 20 
  
 2 
  
 Förhandlingar med landstingen angående Almibolagen 
  
 2.1 
  
 Bakgrund 
  
 Enligt utredningsdirektiven skall jag föra förhandlingar med Lands- tingsförbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anled- ning av att det nuvarande avtalet om Almi Företagspartner AB:s dotterbolag löper ut den 31 december 2002. Under våren genom- förde jag därför ett omfattande sonderingsarbete, dels med före- trädare för landstingsförbundet, dels med politiska ledningar för flera landsting i olika delar av landet. 
 Avtalen mellan landstingen och Almi Företagspartner AB om de regionala Almibolagen tecknades i samband med att Parsons bildades 1994 och har löpt i perioder om fyra år. Om avtalen inte sagts upp minst ett år före avtalstidens utgång har de automatiskt förlängts i fyra år. Hösten 2001 gav Näringsdepartementet Almi Företags- partner AB i uppdrag att säga upp avtalen. Avtalen upphör således att gälla från den 1 januari 2003. 
 Därmed upphör vid denna tidpunkt landstingens medverkan till driften av de regionala Almibolagen. Av budgettekniska skäl för såväl staten som landstingen var det angeläget att det senast vid halvårsskiftet 2002 fanns beslut om vad som skulle gälla efter den 31 december 2002. Också personalpolitiska skäl talade för ett ställ- ningstagande innan denna tidpunkt. 
 Sonderingarna visade, att så gott som samtliga landsting under vissa förutsättningar var angelägna om att också fortsättningsvis vara delägare i de regionala Almibolagen. Samtliga landstings- företrädare var dock mycket noga med att understryka att man inte ville vara delägare i verksamhet som åläggs statliga myndighets- uppgifter eller underordnas en statlig myndighet. Om Almibolagen skulle komma att utvecklas i en sådan riktning ville de inte med- verka, och de flesta menade att man i så fall skulle utveckla egna organ för att utföra liknande uppgifter som Almibolagen har i dag. 
 21 
  
 Förhandlingar med landstingen angående Almibolagen 
  
 SOU 2002:101 
  
 Samma synpunkter har framförts från landstingen i skrivelser till regeringen. 
  
 2.2 
  
 Förhandlingsförutsättning 
  
 Eftersom regeringen i direktiven gett mig i uppdrag att förhandla med de regionala delägarna med anledning av att nuvarande avtal löper ut den 31 december 2002 innebär det enligt enligt min mening, att regeringen önskar att landstingen skall finnas kvar som delägare av de regionala Almibolagen. Om regeringen inte haft den uppfattningen, hade någon förhandling överhuvudtaget inte behövt genomföras, eftersom avtalet var uppsagt. Som framgår av det som ovan sagts har landstingen samma önskan. 
 Mina sonderingar med olika näringslivsorganisationer har gett ett liknande entydigt besked om, att de anser att Almibolagen bör finnas kvar som regionala bolag. De är måna om den regionala förankringen, och ser hellre att landstingen finns med som delägare i Almibolagen än att nya regionala organisationer byggs upp. Sam- ma synpunkter har fyra näringslivsorganisationer framfört i en skrivelse till utredningen. 
 Min slutsats av sonderingarna är därför att det är angeläget att de regionala Almibolagen finns kvar, att de har en regional förankring, att de har en förankring bland näringslivets organisationer och att de inte har andra myndighetsuppgifter än de har i dag. Eftersom mina förslag med anledning av utredningsarbetet, skall lämnas först den 1 november 2002, och att varken landstingen eller regeringen kunde göra långsiktiga ställningstaganden före dess, var det klart att realförhandlingar för en ny avtalsperiod, kan föras först under första halvåret 2003. Av skäl som jag ovan redovisat, var det dock nödvändigt med ett snabbt ställningstagande om verksamheten 2003. 
  
 2.3 
  
 Förhandlingsresultat 
  
 Jag skrev därför den 27 maj ett brev till landstingen och Landstings- förbundet, där jag föreslog, att de nuvarande konsortialavtalen mellan landstingen och Almi Företagspartner AB avseende de regionala Almibolagen förlängs till och med utgången av 2003. Jag skrev också att förslaget till förlängning bygger på att: 
 22 
  
 SOU 2002:101 
  
 Förhandlingar med landstingen angående Almibolagen 
  
 N  
 De regionala Almibolagen skall finnas kvar som regionala bolag  
 N  
 De regionala Almibolagen skall främst arbeta med långivning  
 N  
 De regionala Almibolagen skall inte ha andra myndighets- 
 uppgifter än de har i dag. 
 Brevet innehöll också ett förslag om att förhandlingar om nya avtal bör inledas efter den 1 januari 2003. Vid samråd med Närings- departementet redovisades detta förhandlingsupplägg. 
 Jag träffade företrädare för i stort sett samtliga landsting för att diskutera förslaget på ett möte arrangerat av Landstingsförbundet. Där redogjorde jag närmare för de slutsatser jag dragit av de genom- förda sonderingarna. Samtliga deltagare vid mötet anslöt sig till mitt förslag och rekommenderade sina respektive landsting att på grundval av förslaget förlänga avtalen. 
 Näringsdepartementet gav Almi Företagspartner AB i uppdrag att kontakta samtliga regionala delägare i de regionala Almibolagen med förslag om förlängning av nuvarande konsortialavtal till och med utgången av 2003. Almi Företagspartner AB sände med anledning av detta den 26 juni en skrivelse till samtliga landsting med denna innebörd och med angivande av att till grund för förlängningen skulle ligga ovanstående preciseringspunkter. 
 Enligt de uppgifter jag fick i september från Parsons och lands- tingsförbundet har nu de flesta landsting fattat beslut om före- slagen förlängning av de tidigare avtalen och att övriga landsting förbereder sådana beslut. 
 Min bedömning är att det är angeläget att förhandlingarna om nya avtal startar så tidigt som möjligt under våren 2003. 
 23 
  
 3 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 I utredningsarbetet har ingått ett omfattande uppdrag att samråda med olika berörda aktörer. Det är länsstyrelser, självstyrelseorgan, Nutek, Almi Företagspartner AB, regionala Almibolag och läns- arbetsnämnder. Vidare med aktörer som ingår i partnerskapen för tillväxtavtal, med strukturfonder, näringslivsorganisationer samt kommuner som tecknat avtal inom ramen för den nationella storstadspolitiken. Vidare med Landstingsförbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anledning av att nuvarande avtal av- seende Almi Företagspartner AB:s dotterbolag löper ut den 31 december 2002. Andra centrala organ som samrådet skall omfatta är Vinnova, ITPS, ISA, Ekonomistyrningsverket, Riksgälds- kontoret, Riksrevisionsverket och Exportrådet. Vidare stiftelserna Norrlandsfonden, Industrifonden och Innovationscentrum samt  
 IUC-bolag 
  och lokala kooperativa utvecklingscentra. Vidare skall fortlöpande samråd ske med Regeringskansliet/Näringsdeparte- mentet. 
 Som framgår av ovanstående är det ett omfattande samråds- förfarande som under kort tid skall genomföras. Jag har träffat företrädare för ca 80 centrala och regionala organ, vissa av dem vid mer än ett tillfälle. Till det kommer att jag vid centrala möten träffat företrädare för samtliga länsstyrelser (landshövdingarna), för samtliga landsting samt för alla IUC- och Almibolag. Jag har besökt 12 län och där träffat företagare, näringslivsorganisationer, fackliga organ, liksom företrädare för såväl offentliga som privata instanser som sysslar med företagsutveckling. De län som besökts är Skåne, Blekinge, Kalmar, Halland, Västra Götaland, Stockholm, Västmanland, Värmland, Jämtland, Västernorrland, Västerbotten och Norrbotten. 
 På grund av den korta tid utredningen arbetat har jag inte haft möjlighet att besöka samtliga län, vilket i och för sig varit önskvärt. 
 25 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 SOU 2002:101 
  
 Genom urvalet av de län jag besökt har jag ändå fått en relativt god bild av de regionala skillnader som finns i landet. 
 Jag har också haft fortlöpande kontakter med Regeringskansliet, dels med statssekreterarna på Näringsdepartementet, dels med olika tjänstemän på Näringsdepartementet och dessutom med en särskild samrådsgrupp med ett tiotal företrädare för olika departe- ment, som på olika sätt har koppling till utredningens arbete. 
 I bilaga 2 i betänkandet redovisas vilka aktörer utredningen har träffat. Nedan följer en redovisning av en del av de synpunkter som framkommit vid samråden. 
 De regionala Almibolagen 
 I kapitel 6 har landstingens och näringslivsorganisationernas syn- punkter på integrationen mellan Nutek och Almi Företagspartner AB redovisats. Jag redovisar här de synpunkter som framkommit vid samråden på de regionala Almibolagens uppgifter och verksam- het 
 En av frågorna för samråden har varit att utröna hur olika aktörer ser på de regionala Almibolagen. Här har samråden gett en mycket klar och entydig bild. Så gott som samtliga jag talat med har framhållit, att det regionala Almibolaget är ett viktigt organ för företagsutveckling, och att man skulle uppfatta det mycket negativt om det regionala inflytandet i Almibolagen minskade. 
 Vidare har det klart framgått att Parsons, såväl de anställda i bolagen som styrelseledamöter och regionala delägare, inte vill att Almibolagen skall förknippas med begreppet statlig myndighet eller ägna sig åt myndighetsutövning. Den statliga långivning som Parsons fattar beslut om, och som enligt de flesta definitioner är en form av statlig myndighetsutövning, har samtliga varit mycket positivt inställda till, och sett som en önskvärd och nödvändig verksamhet för Almibolagen. Däremot vill varken landstingen eller näringslivsorganisationerna att Almibolagen skall ges andra myn- dighetsuppgifter än de har i dag. Landstingen och näringslivsorga- nisationerna har dessutom gjort klart, att de i så fall inte kommer att medverka i de regionala Almibolagens verksamhet. De flesta regionala delägare har sagt, att i så fall vill man så snart som möjligt avveckla sitt ägande i de regionala Almibolagen och i stället bygga upp nya regionala organ för företagsutveckling. 
 26 
  
 SOU 2002:101 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 I övrigt har man redovisat starkt skilda synpunkter på vad Almi- bolagen skall syssla med. Skillnaderna i synsätt är stora och beror på var i landet samrådet skett. 
 Slutsatsen är att samtliga parter är positivt inställda till Adams långivningsverksamhet, att man inte vill att Almibolagen skall ha andra myndighetsuppgifter än de har i dag och att man inte vill att Almibolagen skall vara ett regionalt organ till Nutek. 
 Regionala Almibolag som täcker ett större område än ett län 
 Under samråden har också frågan om Almibolagen skall täcka större områden än ett län tagits upp. Såväl företagare som landsting och andra regionala aktörer har, liksom Almibolagen, starkt beto- nat att man vill behålla länen som bas för Almibolagen. Skälen är dels att man vill ha ett regionalt inflytande i varje län, dels att de regionala förhållandena för näringslivet skall komma till uttryck i de arbetsuppgifter Almibolagen skall ha. 
 Norrlandsfonden och Adams verksamheter 
 Vid samråden i de län där Norrlandsfonden är verksam har diskute- rats om man kan uppnå samordningsvinster genom en närmare kontakt mellan Almibolagen och Norrlandsfonden. 
 Betydelsen av Norrlandsfondens verksamhet har skildrats olika beroende på vilket eller vilka län som redovisat synpunkter. Ingen har ifrågasatt fonden, men man har konstaterat att där fonden inte har något kontor, och där avståndet till Luleå är stort, där använder företagarna inte fonden i samma utsträckning. Man har då i stället lyft fram Parsons. 
 Från flera håll har framförts önskemål om att Norrlandsfonden och Parsons skulle samarbeta så att Almibolagen handlägger ärenden till Norrlandsfonden, även om besluten fattas av fonden. 
 I några fall har man också menat att Norrlandsfonden och Parsons borde slås ihop. Oftast har man då menat att fonden skulle ta över Adams verksamhet och de regionala Almibolagen avvecklas i berör- da län. 
 27 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 SOU 2002:101 
  
 Åtgärder för tillväxt och ett ökat företagande 
 Under samtalen har jag också bett aktörerna peka på problem i de offentliga systemen som hämmar företagsutveckling och tillväxt, och jag har också bett om konkreta förslag till hur staten kan för- enkla systemen för företagen och förbättra förutsättningarna för en positiv utveckling. 
 Även här har den bild jag fått varit entydig, vare sig jag talat med offentliga organ, företagens intresseorganisationer eller med enskil- da företagare, nämligen att en avgörande faktor för företags- utveckling är företagens möjligheter att finansiera investeringar och utveckling av innovationer. Man konstaterar att varken bank- systemet eller riskkapitalmarknaden fungerar tillfredsställande för de små företagen. Dessa system klarar inte finansieringen av tidiga utvecklingsskeden. Ett annat problem är att i spåren på nedlägg- ningen av bankernas lokala kontor har den nära kontakt, som fanns mellan bank och företag försvunnit. I många fall menar man att bankerna inte ens tar sig tid att göra en bedömning av projekten. Särskilt har man tagit upp det stora behovet av finansiering, när det gäller utvecklingen av nya idéer och uppfinningar, dvs. de projekt man hoppas skall generera sysselsättning och tillväxt på lång sikt. 
 När det gäller finansieringen av dessa tidiga skeden menar man, att staten har en viktig roll. Riskkapitalmarknaden klarar finan- sieringen av senare utvecklingsfaser tillsammans med bankerna. Därför är det särskilt angeläget att statens resurser koncentreras på de allra tidigaste skedena, där bristen på kapital är störst. 
 Alltför många aktörer är inblandade på den regionala nivån 
 En vanlig synpunkt är också att antalet aktörer som arbetar med frågor om utveckling och tillväxt på regional nivå är mycket stort. Några har hänvisat till Norrlandsfondens uppgift om 250 aktörer som arbetar med utvecklingsfrågor i Norrlands inland, andra har pekat på det stora antal projekt som omfattar utvecklingsfrågor på lokal och regional nivå. Man har konstaterat att varje projekt i sig ofta kan vara välmotiverat, men eftersom det ofta saknas en egent- lig samordning med andra verksamheter i regionen blir resultatet i många fall att flera arbetar med samma sak utan att veta om varand- ra och utan att dra nytta av varandras erfarenheter. För företagen blir det ofta en belastning när många som arbetar i projekten ber 
 28 
  
 SOU 2002:101 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 om uppgifter och vill ha andra former av medverkan. Begränsa mängden projekt och använd pengarna till andra insatser för företagsutveckling, är ett ofta lämnat råd. 
 Många har också pekat på att det är flera aktörer som beslutar om stöd och hjälp till företag. Det kan därför vara svårt för den enskilde företagaren att veta vem man skall vända sig till i frågor om t.ex. företagsfinansiering, och vilken stödform som passar. Där- för önskar man samordning och en part att vända sig till. Detta har inte minst från företagarhåll framhållits som den kanske viktigaste åtgärden för att göra det enklare för de små företagen. I de samman- hangen har nämnts att det i varje län borde byggas upp någon form av one door  
 in-system. 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet. 
 Ett annat område som berörts inte minst vid samtalen med länsarbetsnämnderna har varit stödet till start av näringsverksam- het, dvs. starta  
 eget-bidragen. 
  
 Från olika håll har man vitsordat stödets betydelse. Man har understrukit att det gett många billiga arbetstillfällen. Man har också menat att det har stor näringspolitisk betydelse. 
 Inom stödområdena A och B kan stödet användas också för per- soner som inte är arbetslösa. Från nästan alla länsarbetsnämnder har man menat, att det skulle vara värdefullt om denna möjlighet, skulle kunna omfatta också andra delar av landet. Man har menat att om så blev fallet skulle mycket kreativitet kunna utvecklas och många företag tillkomma, vilket skulle medföra tillväxt. Förslag till regelförändringar har också framförts. Se vidare kapitel 7. 
 Stiftelsen innovationscentrum 
 Det samarbete som utvecklats i avtal mellan Almi Företagspartner AB och stiftelsen Innovationscentrum vitsordas av de flesta. Man anser att det fungerar väl. Problemet med att stiftelsen Innovations- centrum upphör 2004 har tagits upp. Kravet är starkt om att någon form av fortsatt finansiering av innovationer måste till. 
 29 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 SOU 2002:101 
  
 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden om såddfinansiering 
 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden om såddfinansiering har berörts vid åtskilliga samråd. Från många håll har det framhållits att man saknat Nuteks såddfinansiering, eftersom man upplevt en trög- het i beslutsgången inom avtalets ram. Man har också påtalat att man upplever större svårigheter att få positiva beslut av Industri- fonden. Från både företagare och andra aktörer har man sagt, att man inte anser att avtalet ger en tillräcklig finansiering för det första steget, där riskerna är störst. Därför har man efterlyst också andra former av nödvändigt såddkapital. 
 Länsanslagen 
 Vid samtalen med länsstyrelser och självstyrelseorgan har vissa förklarat sig beredda att inom länsanslagets ram avsätta medel för sådd- och innovationsfinansiering. 
  
 IUC-bolag 
  och lokala kooperativa utvecklingscentra 
 Jag har träffat företrädare för samtliga  
 IUC-bolag 
  och ett antal företrädare för lokala kooperativa utvecklingscentra. Verksam- heterna vid  
 IUC-bolag 
  och LKU har också berörts vid samråden i övrigt. 
 Det finns en stark uppslutning runt om i landet bakom IUC- konceptet. Företrädare för näringlivsorganisationer, fackliga orga- nisationer, kommuner och Almibolag har understrukit vikten av att  
 IUC-bolagen 
  finns kvar, som drivkraft för företagsutveckling, idé- utveckling och praktiskt arbete med prototyper. Man menar också att det s.k.  
 UPA-uppdraget 
  måste finnas kvar och att finansiering av detta måste säkras för en längre tidsperiod. Strängt taget har inga negativa synpunkter lämnats på  
 IUC-verksamheten, 
  även om det framgått att det är stora kvalitetsskillnader mellan de olika IUC- bolagen. Vissa fungerar mycket bra medan andra uppenbarligen är mindre framgångsrika. 
 De lokala kooperativa utvecklingscentrenas verksamhet med råd- givning kring tillkomsten av olika kooperativ är inte särskilt väl- känd utanför deras egen krets. Inriktningen av de tillkommande kooperativen är i stor utsträckning kommunal verksamhet. Det handlar mycket om personalkooperativ inom äldreomsorg, barn- 
 30 
  
 SOU 2002:101 
  
 Redovisning av genomförda samtal 
  
 omsorg och olika vårdinrättningar. Inom vissa delar av landet ut- vecklas kooperativ i betydligt större utsträckning än i andra. 
 31 
  
 4 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.1 
  
 Beskrivning av nuläget 
  
 Den statliga näringspolitiken syftar till att öka antalet nya och växande företag i hela landet. Särskilda insatser för företag och företagande finns även inom ramen för arbetsmarknads- och regio- nalpolitiken. . . . En mängd aktörer, på olika nivåer, har skapats för att främja näringslivets utveckling genom information, råd- givning, utbildning och finansiering. Systemet är invecklat och delvis överlappande. Så står det i direktiven utredningen haft att arbeta efter. I det följande redovisar utredningen dels vilka stöd- former som finns för företagsutveckling, dels vilka aktörer, som hanterar dessa. Aktörerna beskrivs i kapitel 5. Utredningen redo- visar i det följande de statliga åtgärder inom  
 närings-, 
  regional- och arbetsmarknadspolitiken som riktar sig till företag. 
 33 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 Tabell 4.1.  
 Statliga medel – lån och bidrag – inom relevanta delar av  
 närings-, 
  regional- och arbetsmarknadspolitiken 
  
 Ansvarig myndighet 
  
 Stödform 
  
 Belopp 2001 
  
 Belopp 2001 
  
 (mkr) 
  
 (mkr) 
  
 Länsstyrelser/SSO* 
  
 Regionalt utvecklingsbidrag 
  
 223 
  
 1530 
  
 Landsbygdsbidrag 
  
 210 
  
 Stöd till kommersiell service 
  
 42,8 
  
 Konsultcheckar 
  
 25,5 
  
 Småföretagsstöd 
  
 23,1 
  
 Sysselsättningsbidrag 
  
 120,6 
  
 Såddfinansiering 
  
 2,9 
  
 Projektverksamhet 
  
 289,4 
  
 Medfinansiering av 
  
 strukturfondsprojekt 
  
 588,1 
  
 Landsbygdslån 
  
 5,4 
  
 Nutek 
  
 Transportstöd 
  
 378,7 
  
 703 
  
 Såddfinansiering 
  
 76 
  
 Regionalpolitiska stöd 
  
 248 
  
 Regeringen 
  
 Regionalpolitiska stöd 
  
 185 
  
 AMS/ Länsarbetsnämnder 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 929 
  
 IUC 
  
 UPA-uppdraget 
  
 56 
  
 SIC 
  
 Innovationsbidrag 
  
 31 
  
 111 
  
 Villkorslån 
  
 80 
  
 Norrlandsfonden 
  
 Lån, villkorslån och garantier 
  
 130 
  
 Almi 
  
 Ungdomslån 
  
 9,1 
  
 825 
  
 Nyföretagarlån 
  
 111 
  
 Lån till kvinnor 
  
 27 
  
 Tillväxtlån 
  
 657 
  
 Kreditgarantier 
  
 21 
  
 Industrifonden 
  
 Lån och direktinvesteringar 
  
 469 
  
 Summa 
  
 4938 
  
 Källa 
 : Näringsdepartementet och Nutek. Tabellen avser beslut om medel eller utbetalade medel De regional- politiska företagsstöden förökas i begränsad omfattning även via EU:s strukturfonder. 
 * I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet, med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regionalpolitiska företagsstöd. 
 I tabell 4.2 redogörs för hur stödformerna ovan fördelas mellan olika län. Vissa stödformer, t.ex. Industrifondens utlåning och de medel som fördelas direkt av regeringen, ingår dock inte i denna sammanställning. 
 34 
 Tabell 4.2. Länsvis fördelning av statliga lån och bidrag inom relevanta delar av  
 närings-, 
  regional- och arbetsmarknadspolitiken 
  
 Länsstyrelser/SSO* 
  
 Norrlands- 
  
 Almi 
  
 Nutek 
  
 LAN 
  
 Summa 
  
 fonden 
  
 Län 
  
 Reg. 
  
 Landsb.- 
  
 Stöd till 
  
 Konsult- 
  
 Små- 
  
 Syssel- 
  
 Sådd- 
  
 Projekt- 
  
 Medfin. 
  
 Lands- 
  
 Lån och 
  
 Tillväxtlån 
  
 Nyföretag.- 
  
 Lån till 
  
 Transport- 
  
 Sådd 
  
 Stöd till 
  
 utv.- 
  
 bidrag 
  
 komm. 
  
 checkar 
  
 företags- 
  
 sättnings- 
  
 finans- 
  
 verksamhet 
  
 struktur- 
  
 bygds- 
  
 garantier 
  
 lån 
  
 kvinnor 
  
 bidrag 
  
 start av 
  
 bidrag 
  
 service 
  
 stöd 
  
 bidrag 
  
 iering 
  
 fonder 
  
 lån 
  
 m.m. 
  
 näringsv. 
  
 Stockholm 
  
 1,4 
  
 0,3 
  
 0 
  
 0,4 
  
 0 
  
 0,2 
  
 180 
  
 27 
  
 5 
  
 32 
  
 73,6 
  
 320 
  
 Uppsala 
  
 0,5 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 4,1 
  
 0 
  
 15 
  
 1 
  
 1 
  
 7 
  
 28,5 
  
 57 
  
 Södermanland 
  
 0,2 
  
 0,4 
  
 0 
  
 9,5 
  
 0 
  
 21 
  
 1 
  
 1 
  
 21,0 
  
 54 
  
 Östergötland 
  
 2,5 
  
 0,8 
  
 2,3 
  
 5,2 
  
 5 
  
 33 
  
 8 
  
 2 
  
 2 
  
 41,8 
  
 103 
  
 Jönköping 
  
 5 
  
 0,5 
  
 0 
  
 10,2 
  
 6 
  
 25 
  
 10 
  
 1 
  
 4 
  
 18,3 
  
 80 
  
 Kronoberg 
  
 2,7 
  
 1,7 
  
 0 
  
 6,3 
  
 9 
  
 24 
  
 0 
  
 0 
  
 10,0 
  
 54 
  
 Kalmar* 
  
 3,7 
  
 2,3 
  
 3,0 
  
 18,8 
  
 11 
  
 11 
  
 2 
  
 1 
  
 16,7 
  
 70 
  
 Gotland* 
  
 3,5 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 3,5 
  
 22 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 6,4 
  
 44 
  
 Blekinge 
  
 10,4 
  
 0,9 
  
 1,9 
  
 3,9 
  
 0,4 
  
 9,9 
  
 14 
  
 0,2 
  
 17 
  
 3 
  
 1 
  
 1 
  
 21,2 
  
 85 
  
 Skåne* 
  
 0,0 
  
 0,2 
  
 0 
  
 5,6 
  
 0 
  
 28 
  
 14 
  
 3 
  
 8 
  
 142,9 
  
 202 
  
 Halland 
  
 1 
  
 0,3 
  
 0 
  
 5,5 
  
 0 
  
 12 
  
 6 
  
 1 
  
 4 
  
 28,3 
  
 58 
  
 Västra 
  
 Götaland* 
  
 2,8 
  
 9,4 
  
 1,3 
  
 4,9 
  
 25,8 
  
 2,4 
  
 31,2 
  
 59 
  
 119 
  
 22 
  
 5 
  
 13 
  
 138,4 
  
 434 
  
 Värmland 
  
 17,3 
  
 15,4 
  
 2,1 
  
 0,2 
  
 2,1 
  
 1,9 
  
 22,4 
  
 21 
  
 13 
  
 5 
  
 1 
  
 41,5 
  
 142 
  
 Örebro 
  
 1,7 
  
 7,2 
  
 1,6 
  
 1,1 
  
 1,7 
  
 1,5 
  
 18,2 
  
 20 
  
 24 
  
 7 
  
 2 
  
 41,3 
  
 127 
  
 Västmanland 
  
 0,7 
  
 7,9 
  
 1,3 
  
 0,9 
  
 3,6 
  
 1,8 
  
 7,7 
  
 14 
  
 15 
  
 4 
  
 1 
  
 25,7 
  
 84 
  
 Dalarna 
  
 5,7 
  
 13,5 
  
 0,7 
  
 1,6 
  
 2,7 
  
 9,7 
  
 97 
  
 3,0 
  
 47 
  
 3 
  
 0 
  
 2 
  
 44,7 
  
 231 
  
 Gävleborg 
  
 12 
  
 31,4 
  
 2,9 
  
 1,6 
  
 2,1 
  
 1,6 
  
 15,4 
  
 71 
  
 22,2 
  
 31 
  
 3 
  
 2 
  
 50,0 
  
 247 
  
 Västernorrland 
  
 34,1 
  
 17,8 
  
 3,2 
  
 3,0 
  
 3,9 
  
 11,6 
  
 0,1 
  
 13,2 
  
 60 
  
 15,6 
  
 10 
  
 2 
  
 0 
  
 38,9 
  
 1 
  
 42,2 
  
 257 
  
 Jämtland 
  
 33,5 
  
 19,5 
  
 8,3 
  
 1,4 
  
 3,9 
  
 22,3 
  
 13,5 
  
 51 
  
 1,6 
  
 13,0 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 51,2 
  
 36,9 
  
 267 
  
 Västerbotten 
  
 53,8 
  
 33,0 
  
 9,6 
  
 0,9 
  
 7,1 
  
 39,1 
  
 75 
  
 0,4 
  
 47,0 
  
 12 
  
 2 
  
 0 
  
 176,1 
  
 2 
  
 35,6 
  
 493 
  
 Norrbotten 
  
 60,8 
  
 24,6 
  
 4,3 
  
 1,9 
  
 1,9 
  
 44,3 
  
 40,0 
  
 52 
  
 32,3 
  
 6 
  
 1 
  
 0 
  
 112,5 
  
 63,4 
  
 445 
  
 Summa 
  
 223 
  
 210 
  
 42,8 
  
 25,5 
  
 23,1 
  
 120,6 
  
 2,9 
  
 289,4 
  
 588,1 
  
 5,4 
  
 130 
  
 657 
  
 120 
  
 27 
  
 378,7 
  
 76 
  
 929 
  
 3848 
  
 Källa:  
 Näringsdepartementet och Nutek. Tabellen innehåller endast uppgifter om stödformer för vilka utredningen erhållit en länsvis redovisning av utfallet under 2001. Pga. avrundningar stämmer inte summeringarna av vissa kolumner. * I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regionalpolitiska företagsstöd 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 Tabellerna 4.1 och 4.2 innehåller både bidrag och lån. Bidragen finansieras framför allt med statliga budgetmedel. De regional- politiska företagsstöden finansieras i begränsad omfattning även via EU:s strukturfonder. Utlåningen sker till stor del från statliga fonder som redovisas utanför statsbudgeten. I tabellen nedan redo- visas ett antal statliga fonder med inriktning på företagsutveckling. 
  
 Tabell 4.3.  
 Statliga fonder med inriktning på företagsutveckling 
  
 Fond 
  
 Behållning 2001 
  
 Avkastningskrav 
  
 Nyutlåning 2001 
  
 Adams lånefond. 
  
 Lånefond 3617 mkr, varav 
  
 Kapitalet skall hållas 
  
 825 mkr 
  
 Utlåningen sker på kom- 
  
 2172 mkr utlånat. (Adams 
  
 nominellt intakt. 
  
 mission av de regionala 
  
 egna kapital 4197 mkr) 
  
 Almibolagen. 
  
 Norrlandsfonden 
  
 Eget kapital 923 mkr 
  
 Kapitalet skall hållas 
  
 130 mkr 
  
 (Tillgångar 1281 mkr varav 
  
 nominellt intakt. 
  
 665 mkr i omsättningstill- 
  
 gångar) 
  
 Industrifonden 
  
 Eget kapital 3840 mkr 
  
 (Tillgångar 3911 mkr varav 
  
 2503 mkr i omsättnings- 
  
 tillgångar) 
  
 Regeringen har i prop. 
  
 Nyutlåning 
  
 1994/95:150 uttalat att 
  
 2000/2001: 469 mkr 
  
 stiftelsens kapital skall 
  
 (varav 45 mkr till 
  
 hållas nominellt intakt. 
  
 regionala riskkapi- 
  
 Något motsvarande krav 
  
 talbolag) 
  
 finns inte i stadgar eller 
  
 förordning för stiftelsen. 
  
 Styrelsen har tolkat stad- 
  
 garna på ett sådant sätt 
  
 att de uppfyller stiftel- 
  
 sens ändamål genom att 
  
 ha ett internt avkast- 
  
 ningskrav på fem procent 
  
 per år. 
  
 Stiftelsen innovations- 
  
 Eget kapital 261 mkr 
  
 centrum (SIC) 
  
 (Totalt kapital 396 mkr, 
  
 varav 46 mkr i omsätt- 
  
 ningstillgångar) 
  
 Teknikbrostiftelserna 
  
 Stiftelserna tillfördes ett 
  
 kapital i form av aktier ett 
  
 värde av sammanlagt en 
  
 miljard kronor. 
  
 Stiftelsens kapital kan 
  
 80 mkr 
  
 förbrukas under de tio år 
  
 (1994–2004) 
  som stiftel- 
  
 sen skall verka. 
  
 Kapitalet skall bibehållas 
  
 (uppgift saknas) 
  
 intakt fram till utgången 
  
 av 2007 då stiftelserna 
  
 skall avvecklas och det 
  
 ursprungliga kapitalet 
  
 återbetalas till staten 
  
 36 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.1.1 
  
 Definitioner 
  
 Utredningen har valt att använda de delar av Nuteks finansierings- databas, som i dessa sammanhang är relevanta som utgångspunkt för redovisningen av olika stödformer. 
 Utredningen har för att redovisningen skall vara överblickbar valt att göra samma uppdelning av stödformerna som Parsons använ- der sig av. Utgångspunkten är dels vilken typ av insats det är fråga om, dels vilken typ av företag man vänder sig till. Almi använder sig av följande definitioner. Med  
 nya och unga företag  
 avses företag, som är yngre än tre år. Med  
 växande  
 företag avses företag, som är äldre än tre år. Med  
 innovatörer  
 menas personer och företag med nya idéer och produkter. I sammanställningen nedan har utred- ningen först tagit upp sådana stöd som är förbehållna företag som är yngre än tre år, och därefter tagit upp andra stödformer. Natur- ligtvis kan även företag som är yngre än tre år använda samtliga stödformer som är tillgängliga även för äldre företag. 
 Parallellt med utredningens arbete har Närings- och Utbildnings- departementen bedrivit ett internt projekt för att analysera utbild- ningens och forskningens roll för tillväxten. I september 2002 gav regeringen uppdrag till Vinnova att analysera och föreslå åtgärder för att öka kommersialiseringen av forskningsresultat vid universi- tet och högskolor. 
 Utredningen har inte gjort någon mera fördjupad analys av de många aktiviteter som pågår inom och i anslutning till högskolor och universitet för att kommersialisera de produkter och idéer som uppstår i forskarvärlden. Genom den avgränsning av utredningens uppdrag som gavs i direktiven ingår detta inte heller i utrednings- uppdraget. 
 I sammanställningen redovisas åtgärder för företagsutveckling som finns permanent.  
 EU-projekt 
  och verksamheter som bedrivs på lokal och regional nivå utan någon nationell samordning har därför inte tagits med i sammanställningen. 
 37 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 4.2 
  
 Finansieringsformer för nya och unga företag samt innovatörer 
  
 Med finansiering menas i detta sammanhang i princip alla former av medel som utbetalas till företag till stöd för deras utveckling. I sammanställningen ingår därför både direkta bidrag, olika former av lån och insatser i from av ägarkapital i företagen (riskkapital). Eftersom offentliga lån ofta har en subventionerad ränta eller är förenade med klausuler som gör att de ibland helt eller delvis skrivs av, är det i praktiken svårt att dra en klar gräns mellan lån och bidrag. Gränsen mellan lån och riskkapital är inte heller glasklar, eftersom lån ibland kan konverteras till ägarkapital. 
 Vad gäller t.ex. Adams finansieringsverksamhet, så sker en stor del av stödet till företagen genom att Parsons hjälper dem att ta kon- takt med banker och andra kommersiella finansiärer. Almi bistår också med kreditbedömningar och värderingar. I de flesta fall kom- bineras Adams egna lån med lån från andra finansiärer. Almis finansieringsverksamhet är i dessa avseenden också ett stöd till företagsutvecklingen genom den förmedlingsverksamhet och kredit- bedömning som görs, även om själva lånet ges på helt marknads- mässiga villkor. Denna form av stöd ingår inte i sammanställ- ningen. 
 I praktiken är så gott som samtliga stöd förbehållna företag som ryms inom EU:s definition av små- och medelstora företag. 
 38 
 SOU 2002:101 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 Tabell 4.4 
 . Finansiering för nya och unga företag samt innovatörer 
  
 Stödform 
  
 Beloppsgränser 
  
 Andel av 
  
 Antal 
  
 Volym 2001 
  
 investeringen 
  
 2001 
  
 Almi Företagarlån till kvinnor* (lån) 
  
 50 000 – 150 000 kr 
  
 Andrews 50 procent 
  
 324 
  
 27 mkr 
  
 av kap.behov 
  
 Almi Företagarlån till unga 
  
 50 000 – 150 000 kr 
  
 Andrews 50 procent 
  
 304 
  
 9,1 mkr 
  
 företagare 
 *  
 (lån) 
  
 av kap.behov 
  
 Almi Nyföretagarlån (lån) 
  
 50 000 – 1000 000 kr 
  
 Andrews 30 procent 
  
 556 
  
 111 mkr 
 ** 
  
 av kap.behov 
  
 Almi Företagarlån*(lån) 
  
 max 250 000 kr 
  
 Andrews 50 procent 
  
 (start 
  
 av kap.behov 
  
 2002) 
  
 SIC Villkorslån till kommersiella 
  
 max 400 000 kr 
  
 100 procent av 
  
 481 
  
 80 mkr 
  
 utvecklingsprojekt (lån) 
  
 styrkta kostnader 
  
 SIC/Almi Innovationsbidrag 
  
 max 36 900 kr 
  
 2 200 
  
 31 mkr 
  
 (bidrag) 
  
 LAN Stöd till start av 
  
 (6 mån motsvarar 
  
 (Motsvarande 
  
 10 036 
  
 929 mkr 
  
 näringsverksamhet (bidrag) 
  
 max omkring 
  
 A-kassa, 
  högst 
  
 95 000 kr) 
  
 730 kr per dag) 
  
 Nutek/Industrifonden/länsstyrelsen 
  
 250 000 – 
  
 Högst 50 procent 
  
 95 
  
 Nutek 76 mkr 
  
 Såddfinansiering (lån) 
  
 2 000 000 kr 
  
 av investeringen 
  
 17 
  
 Lst 2,9 mkr 
  
 * 
  
 Adams företagarlån till kvinnor och företagarlån till unga företagare kommer under hösten 2002 att ersättas av ett nytt företagarlån med i stort sett samma villkor men som är tillgängligt för alla oavsett kön och härkomst 
  
 ** 
  
 Dessutom förmedlade Parsons lån (från banker ) på 496 mkr under 2001. 
  
 4.2.1 
  
 Adams företagarlån till kvinnor och Adams företagarlån till unga företagare 
  
 Adams företagarlån till kvinnor är en finansieringsform till företag som ägs av en eller flera kvinnor, oavsett företagsform och bransch. Både nystartade och befintliga företag kan söka lånet. 
 Almis lån till unga företagare syftar till att underlätta och stimu- lera unga människors företagande. Företagen skall vara helägda och drivas av en eller flera personer i åldern  
 18–35 
  år. Både nystartade och befintliga företag kan söka lånet. För båda låneformer gäller att företaget skall kunna ge en tillfredsställande lönsamhet inklusive en normal lön till ägaren/ägarna. Lån kan beviljas för rörelsekapital och investeringar vid nyetableringar eller expansion, inte för för- lusttäckning eller avlyft av befintliga krediter. Verksamheten skall 
 39 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 bedömas kunna ge uthållig lönsamhet. I bedömningen av lånet läggs särskilt stor vikt vid företagets möjligheter att växa. 
 Lånet får täcka högst 50 procent av det beräknade kapital- behovet. Resterande del skall täckas av företagaren, bank eller annan finansiär som Parsons godkänt. Lån beviljas med minst 25 000 kr och maximalt 150 000 kr och lämnas enbart om finansie- ringen inte bedöms kunna ske på den allmänna kapitalmarknaden. 
 Lån till unga företagare kan innefatta en lägre räntesats och amorteringsfrihet de första åren. Lånet kan vara amorteringsfritt i högst två år. Lånet löper med Adams basränta under det första året. Därefter är räntan Adams basränta plus fyra procentenheter. 
 Almis finansieringsformer kommer att förändras under hösten 2002. Företagarlånen till kvinnor resp. unga företagare kommer att ersättas av ett nytt företagarlån som ges oberoende av ålder, kön och härkomst, och med en höjning av maxbeloppet till 250 000 kr. 
  
 4.2.2 
  
 Adams nyföretagarlån 
  
 Nyföretagarlånet är en finansieringsform som skall underlätta och stimulera nystart av företag. Lånet vänder sig till personer som inte redan driver företag, Företagaren skall ha branscherfarenhet, nöd- vändiga kunskaper samt de personliga egenskaper som behövs för att framgångsrikt driva företaget. Förutsättningar för uthållig lön- samhet och goda marknadsmöjligheter skall finnas. Företaget skall ha en uttalad vilja att växa. 
 Lånet är amorterings- och räntefritt i två år och får täcka högst 30 procent av det beräknade kapitalbehovet, och den egna insatsen skall uppgå till minst 10 procent. Resterande kapitalbehov finan- sieras av bank eller annan finansiär som Parsons godkänt. 
 Minsta lånebelopp är 50 000 kr, vilket innebär att det totala kapitalbehovet måste vara minst 167 000 kr. Företagarens egen in- sats och bank står för den största delen av finansieringen. 
 40 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.2.3 
  
 Länsarbetsnämnden (LAN) Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 Stödet till start av näringsverksamhet, (starta eget) är en arbets- marknadsåtgärd som riktas till den som är eller riskerar att bli arbetslös, fyllt 20 år och är anmäld som arbetssökande vid Arbets- förmedlingen. I stödområdena (både A och B) kan stödet också ges till personer som inte är arbetslösa eller arbetssökande. 
 Syftet med stödet är att underlätta start av näringsverksamhet. Bidrag kan lämnas till arbetssökande som har en affärsidé som bedöms ha goda förutsättningar att ge tillfredsställande lönsamhet och varaktig sysselsättning. 
 Stödet utgörs av en ersättning som motsvarar arbetslöshets- ersättningen, lägst 320 och högst 730 kronor per dag. Om rätt till ersättning saknas lämnas bidrag med 183 kronor per dag. Bidrags- tiden är normalt sex månader men kan förlängas med högst sex månader om det finns särskilda skäl. Bidraget är skattepliktigt och  
 ATP-grundande. 
  
 Under 2001 beviljades 10 036 personer stöd till start av närings- verksamhet, till en kostnad av totalt 929 mkr. Det gör stödet till en av de absolut största näringspolitiska åtgärderna, även om syftet med åtgärden främst är arbetsmarknadspolitisk. 
  
 4.2.4 
  
 Nutek/Industrifonden/länsstyrelsen Såddfinansiering 
  
 Nutek och Industrifonden samarbetar om finansiering i tidiga utvecklingsstadier, vilket ofta kallas såddfinansiering 
 Fram t.o.m. 2001 hade Nutek anslag för såddfinansiering. I stället har Nutek på uppdrag av regeringen träffat ett avtal med Industrifonden och utvecklat en arbetsmodell som innebär att Industrifonden från den 1 januari 2002 kan fatta beslut om sådd- finansiering efter förslag från Nutek. Beredningen av ansökningar- na sker alltså fortfarande inom Nutek. Avtalet mellan Nutek och Industrifonden innebär inte att Industrifonden har tagit på sig något ansvar för att bevilja ansökningarna på samma villkor som Nutek tidigare gjorde. Såddfinansieringen vänder sig till nystartade företag som vill växa genom offensiva satsningar på nya produkter, processer och system som kan bli kommersiellt betydelsefulla. 
 Finansieringen sker genom lån med ränta och/eller royalty. Finansiering kan även ske genom egen kapitalinsats, det vill säga att 
 41 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 Industrifonden köper aktier i bolaget och blir ägare. Industri- fonden kan också gå in med konvertibla lån eller lån med option för att förvärva aktier. Industrifonden medverkar också i risk- kapitalsatsningar i nära anslutning till universitet och högskolor. 
 Medfinansiering med minst 50 procent av det externa finan- sieringsbehovet skall finnas. Medfinansieringen skall vara i form av kontanter. Amortering på lånet startar när projektet genererar intäkter. För lån betalas räntan löpande. 
 Under 2001 beviljade Nutek 95 ansökningar om sammanlagt 76,5 mkr. Även länsstyrelserna har möjlighet att bevilja sådd- finansiering inom sina anslag. Under år 2001 beviljades sådan finan- siering med 2,9 mkr. 
  
 4.2.5 
  
 SIC Villkorslån till kommersiella utvecklingsprojekt 
  
 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) erbjuder finansiering genom villkorslån på maximalt 400 000 kr för kostnader för  
 patent-, 
  mönster- och varumärkesskydd, konstruktionskostnader, design, prototyper och för kostnader för avtal m.m. Syftet med stödet är att främja och uppmuntra alla slags innovationsprojekt samt kommersiella utvecklingsprojekt. Stöd kan sökas för innovationer inom alla branscher (dock ej för rena forskningsprojekt). 
 Lånen kräver normalt enbart säkerhet i projektet och är ränte- och amorteringsfritt de tre första åren. Om hälften av lånet åter- betalats efter tre år har regelmässigt resten av lånet avskrivits. För lån som beviljats från den 1 oktober 2002 gäller dock 100 procent återbetalning med 5 års amortering. 
 Om projektet inte är lyckosamt kan man ansöka om uppskov med återbetalningen eller att få hela lånet avskrivet. 
 42 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.3 
  
 Finansieringsformer tillgängliga även för företag som är äldre än tre år 
  
 I detta avsnitt redovisas finansieringsformer som är tillgängliga även för företag som är äldre än tre år. 
  
 Tabell 4.5.  
 Finansieringsformer som är tillgängliga även för företag äldre än tre år 
  
 Stödform 
  
 Beloppsgränser 
  
 Andel av 
  
 Antal 2001 
  
 Volym 2001 
  
 investeringar 
  
 Almi Lån till växande företag (lån) 
  
 (inga) 
  
 20–30 
  % 
  
 1143 
  
 657 mkr 
 1 
  
 Almi Kreditgarantier (garanti) 
  
 (förslag kommer 
  
 hösten 2002) 
  
 IUC Produktutvecklingsprojekt (lån) 
  
 max 200 000 kr per 
  
 50 % 
  
 188 
  
 24,4 mkr 
  
 projekt 
  
 IUC Förstudier för avknoppning 
  
 max 300 000 kr per 
  
 100 % 
  
 114 
  
 15,2 mkr 
  
 (riskkapital) 
  
 projekt 
  
 Industrifonden Finansiering av 
  
 minst 2 000 000 kr 
  
 50 % 
  
 97 
  
 469 mkr 
  
 industriella utvecklingsprojekt (lån 
  
 eller riskkapital) 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
 3  
 Konsultcheckar 
  
 max 100 000 kr 
  
 50 % 
  
 (ingen 
  
 25,5 mkr 
  
 (bidrag) 
  
 uppgift) 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
 3  
 Landsbygdsstöd 
  
 max 800 000 kr 
  
 25–75 
  % 
  
 (ingen 
  
 215 mkr 
 2 
  
 (bidrag eller lån) 
  
 under tre år 
  
 (beror på verks. 
  
 uppgift) 
  
 och läge) 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
 3 
 /Nutek Regionalt 
  
 25–75 
  % 
  
 29 
  
 Nutek 170 mkr 
  
 utvecklingsbidrag (bidrag) 
  
 (beror på verks. 
  
 824 
  
 Lst 223 mkr 
  
 och läge) 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
 3 
 /Nutek 
  
 max 200 000 kr per 
  
 7 
  
 Nutek 12,6 mkr 
  
 Sysselsättningsbidrag (bidrag) 
  
 nytt arbetstillfälle 
  
 Lst 120,6 mkr 
  
 Norrlandsfonden Industriell förnyelse 
  
 500 000– 
  
 50 % 
  
 91 
  
 130 mkr 
  
 och utveckling (lån och garantier) 
  
 25 000 000 kr 
  
 1 
  
 Dessutom förmedlade Parsons lån på 2604 mkr till växande företag. 
  
 2 
  
 Varav landsbygdsbidrag 210 mkr och landsbygdslån 5,4 mkr. 
  
 3 
  
 I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet, med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regionalpolitiska företagsstöd. 
  
 43 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 4.3.1 
  
 Adams lån till växande företag 
  
 Adams lån till växande företag riktas till små och medelstora företag som bedöms vara utvecklingsbara och har viljan och styrkan att expandera. Lånet behöver inte vara bundet till ett visst projekt. 
 Almi vill ha löpande insyn i och information om företagets utveckling, samt ha en möjlighet att påverka principiellt viktiga beslut. Beslut om finansiering utgår från en bedömning av företags- ledningens kompetens och företagets tillväxtkraft. Företagsbedöm- ningen görs av de regionala Almibolagen. 
 Under 2001 uppgick nyutlåningen till 657 mkr fördelade på 1 143 företag. Almi har även beviljat kreditgarantier på totalt 21 mkr till banker som finansierar eller ställer garantier till växande företag. 
  
 4.3.2 
  
 Almi Kreditgarantier 
  
 Statliga lånegarantier är ett alternativ till direkta statliga lån och har ibland ansetts vara ett mer effektivt sätt att förbättra kredit- tillförseln till små företag. För Almi Företagspartner AB:s del utgjorde garantierna endast cirka fyra procent av bolagets finan- siella engagemang under 1999. 
 Regeringen har tidigare uttalat att användningen av lånegarantier bör intensifieras (prop 2001/2002:4). 
  
 4.3.3 
  
 Industriella utvecklingscentrum (IUC)  
  
 UPA-medel 
  
 IUC-bolagen 
  har träffat s.k. villkorsavtal med Nutek. I avtalen åtar sig bolagen att åt staten genomföra det s.k.  
 UPA-uppdraget: 
 u 
 pp- sökande verksamhet,  
 p 
 roduktutveckling samt förstudier för  
 a 
 vknopp- ning. Målgrupp är i första hand små- och medelstora företag inom framförallt den tekniska sektorn. Även stora företag, myndigheter och andra organisationer är kunder till  
 IUC-bolagen 
  utanför UPA- uppdraget. 
 För  
 produktutvecklingsprojekt  
 kan  
 IUC-bolag 
  lämna villkorslån, dvs. avtalsbindande lån med återbetalningskrav, för 50 procent av kostnaderna, dock med en summa av högst 200 000 kronor per projekt. Affärsmässiga avtal skall skrivas för varje projekt, och  
 IUC-bolagen 
  fungerar alltid som projektkoordinator och ibland som projektledare efter överenskommelse med projektföretagen. 
 44 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 För  
 förstudier för avknoppning  
 kan  
 IUC-bolagen 
  gå in med 100 procent av kostnaderna, dock högst 300 000 kronor per projekt, i form av riskkapital. Detta under förutsättning att  
 IUC-bolaget 
  fungerar som interimistisk ägare av idé/produkt och att den av  
 IUC-bolaget, 
  helt eller delvis, utvecklade produkten kommer att säljas vidare på marknaden på affärsmässiga villkor. Överenskom- melse om ömsesidiga royalties kan träffas. Avknoppningsidén kan även förvaltas i form av ett nytt företag med någon eller några externa delägare som intressenter. 
 Under perioden 1997 till 2001 har de 21  
 IUC-bolagen 
  gjort sam- manlagt 7218 registrerade företagsuppsök, vilket lett till att man startat 1 105 produktutvecklingsprojekt och 599 förstudier för avknoppning. Under år 2001 gjordes 188 produktutvecklings- projekt och 114 avknoppningsprojekt.  
 IUC-bolagen 
  tillhandahåller även tjänster i form av projektledning, teknikutveckling, kompetens- utveckling, nyföretagsetablering och företagsutveckling. 
  
 4.3.4 
  
 Industrifonden Lån och riskkapital till industriella utvecklingsprojekt 
  
 Industrifonden erbjuder finansiering till högteknologiska industri- ella projekt. I vissa fall kan Industrifonden ge garantier eller kapital mot royalty. Industrifonden erbjuder också finansiering med ägar- kapital. Målgruppen är små- och medelstora aktiebolag som har sin verksamhet huvudsakligen förlagd till Sverige. Större företag än de som har 250 anställda och 400 miljoner kr i fakturering kan finan- sieras om det finns särskilda skäl. 
 Lån ges med högst 50 procent av beräknad kostnad för projektet (större företag högst 40 procent). Löptid och återbetalningsvillkor anpassas till projektets risk och ekonomiska utfall. Lån löper vanli- gen med marknadsmässig ränta och kan kombineras med omsätt- ningsberoende royalty. Vid misslyckat projekt kan hel eller delvis eftergift medges. 
 Projekten skall normalt ha ett totalt finansieringsbehov om minst 4 miljoner kr. Lån medges således normalt med minst 2 mil- joner kr. För kreditgarantier gäller särskilda villkor. 
 Medel i from av riskkapital kan tillföras företag genom att fon- den, eller ett av fonden helt eller delvis ägt företag, tecknar aktier eller konvertibla skuldebrev. Teckning och förvärv av aktier sker 
 45 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 endast på marknadsmässiga villkor och när det i väsentlig utsträck- ning bidrar till att lösa ett företags kapitalbehov. 
 Under verksamhetsåret  
 2000–2001 
  tecknade Industrifonden 97 avtal på totalt 469,6 mkr. Tre av dessa var följdinvesteringar i regio- nala riskkapitalbolag och 365,7 mkr var engagemang i nya bolag. Resterande 58,9 mkr var tilläggsinvesteringar i tidigare engage- mang. 
  
 4.3.5 
  
 Länsstyrelsen/SSO Konsultcheckar 
  
 Länsstyrelser samt de regionala självstyrelseorganen (SSO) kan medge bidrag i form av konsultcheckar. Målgruppen är privatägda småföretag som driver verksamhet på marknadsmässiga villkor 
 Företaget skall stimuleras att köpa konsulttjänster inom områ- den där man önskar höja sin kompetens. Stöd kan endast lämnas till en verksamhet som bedöms få en tillfredsställande lönsamhet och ge de anställda en varaktig sysselsättning på en ort med goda förutsättningar för verksamheten. Dessutom beaktas om stödet kan komma att påverka konkurrensförhållandena på marknaden. 
 Konsultinsatserna kan gälla t.ex.  
 marknads-, 
  produktions- utveckling eller miljöcertifiering. Stöd lämnas under förutsättning att det inte är fråga om utgifter för företagets normala drift. 
 Bidraget medges med högst 50 procent av externa kostnader och med maximalt 100 000 kr. 
 Det ekonomiska utrymmet för konsultcheckarna varierar mellan de olika länen. Konsultcheckar kan användas för medfinansiering av EU:s strukturfonder. 
  
 4.3.6 
  
 Länsstyrelsen/SSO Landsbygdsstöd 
  
 Landsbygdsstöd kan ges av länsstyrelser samt regionala själv- styrelseorgan. Stöd kan ges både som bidrag (landsbygdsbidrag) och som lån (landsbygdslån). 
 Målgruppen är små och medelstora företag. Syftet är att främja investeringar, öka sysselsättningen och öka eller bibehålla servicen. Bidrag kan därför ges både för s.k. materiella och immateriella inve- steringar. Stöd lämnas under förutsättning att det inte är fråga om utgifter för företagets normala drift. 
 46 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 Landsbygdsbidrag  
 kan endast lämnas till en verksamhet som bedöms få en tillfredsställande lönsamhet och ge de anställda en varaktig sysselsättning på en ort med goda förutsättningar för verk- samheten. Dessutom beaktas om stödet kan komma att påverka konkurrensförhållandena på marknaden. 
 Beloppet får uppgå till: 
  
 N  
 50 procent för investering i glesbygdsområde eller för investe- ringar i åtgärder inom ett samverkansprojekt. 
  
 N  
 35 procent för små och medelstora företag. 
  
 N  
 40 procent för investering i sådant område inom stödområde A som inte utgör glesbygdsområde. 
  
 N  
 25 procent för investering i stödområde B samt övriga lands- bygdsområden och tätorter som omfattas av EU:s struktur- fondsprogram. 
 Om landsbygdslån beviljas samtidigt med landsbygdsbidrag får det sammanlagda stödet inte överstiga ett belopp som motsvarar 70 procent av de godkända utgifterna för investeringen och behovet av rörelsekapital. 
  
 Landsbygdslån  
 i samband med en investering får lämnas endast om upplåning inte bedöms kunna ske på den allmänna kredit- marknaden. På ett landsbygdslån skall ränta betalas från dagen för utbetalning till låntagaren efter den räntesats som fastställs som referensränta för Sverige av  
 EU-kommissionen. 
  Tiden för åter- betalning anpassas i huvudsak efter den ekonomiska livslängden på de tillgångar som skall anskaffas med lånemedlen. 
  
 Landsbygdsbidrag  
 får kombineras med andra former av statliga bidrag om maximala stödnivåer inte överskrids. Landsbygds- bidraget kan fungera som medfinansiering av EU:s strukturfonder. 
 Landsbygdsstödet kan ges dels i stödområden A och B, dels i glesbygdsområden, landsbygdsområden och tätorter som omfattas av EU:s strukturfondsprogram. 
 Landsbygdsbidrag får lämnas med högst 800 000 kr under en tre- årsperiod. 
 47 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 4.3.7 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
  
 1 
 /regeringen/Nutek Regionalt utvecklingsbidrag 
 Regionalt utvecklingsbidrag är ett av de regionalpolitiska företags- stöden och kan ges till företag inom stödområde A och stöd- område B. I vissa områden får regionalt utvecklingsbidrag lämnas endast i samband med större investeringar som bedöms vara av strategisk betydelse. 
 Bidrag kan medges till företag inom följande verksamheter: industriell och industriliknande verksamhet, industriserviceverksam- het, tjänste- och serviceverksamhet med större marknad än den lokala eller regionala, turistverksamhet, framställning av fasta bränslen samt uppförande av lokaler för uthyrning. Stöd kan dess- utom ges till annan verksamhet som bedöms få väsentlig betydelse för näringslivet i regionen. 
 Länsstyrelsen skall i normalfallet avgöra ärenden om det god- kända kapitalbehov som ligger till grund för ansökan är högst 25 miljoner kronor. Nutek beslutar i ärenden som omfattar högre belopp och om åtgärder som innebär att en verksamhet flyttas från ett län till ett annat samt i vissa andra fall. Nutek skall, med ett eget yttrande överlämna ett ärende till regeringen om det krävs ett god- kännande från Kommissionen, ärendet avser bidrag till affärsverk eller uppdragsmyndigheter, om ärendet är av principiell vikt eller är av stor betydelse. 
 Regionalt utvecklingsbidrag kan ges för investeringar av olika slag till verksamheter som bedöms bli lönsamma och varaktiga. Regionalt utvecklingsbidrag ges både till hårda och mjuka investe- ringar. Med hårda investeringar avses till exempel byggnader och maskiner. Med mjuka investeringar avses till exempel produkt- utveckling, patent, licenser, informationskampanjer och utbildning. 
 Stödet kan beviljas om det bedöms nödvändigt för att en investe- ring skall komma till stånd. Man kan inte få regionalt utvecklings- bidrag och sysselsättningsbidrag för samma projekt. 
 Bidraget är maximerat till procentsatser av den godkända inves- teringen (se nedan). Tre faktorer påverkar procentsatsen: typ av finansiering och företag samt i vilket stödområde företaget verkar. En individuell prövning av stödets storlek görs i alla ärenden. 
  
 1  
 I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet, med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regional- politiska företagsstöd. 
 48 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 Hänsyn tas då till bland annat sysselsättning, tillväxt och investe- ringens betydelse för samhället. 
 Här följer en översiktlig redovisning av villkoren för regionalt utvecklingsbidrag. För investering i: 
  
 N  
 maskiner, utrustning, byggnader etc. kan maximalt 35 procent erhållas i bidrag inom stödområde A respektive 25 procent inom stödområde B. 
  
 N  
 patent och licenser kan maximalt 35 procent erhållas i bidrag inom stödområde A respektive 25 procent inom stödområde B. 
  
 N  
 informationskampanjer kan maximalt 50 procent erhållas i bidrag inom stödområde A och B. 
  
 N  
 allmän utbildning kan maximalt 75 procent erhållas i bidrag inom stödområde A och B. 
  
 N  
 särskild utbildning kan maximalt 40 procent erhållas i bidrag inom stödområde A och B. 
  
 N  
 utveckling för det konkurrensutsatta stadiet kan maximalt 40 procent erhållas i bidrag inom stödområde A och B. 
  
 4.3.8 
  
 Länsstyrelsen/SSO 
  
 2 
 /regeringen/Nutek Sysselsättningsbidrag 
 Sysselsättningsbidraget kan ges till företag eller annan verksamhet som skapar nya och varaktiga arbetstillfällen. Sysselsättnings- bidraget är ett av de regionalpolitiska företagsstöden och ges endast inom stödområde A och B. 
 Det är i första hand länsstyrelsen som prövar en ansökan om sysselsättningsbidrag. Länsstyrelsen skall lämna över ansökan till Nutek om: 
  
 1. 
  
 företaget bedriver bidragsberättigad verksamhet i flera län 
  
 2. 
  
 länsstyrelsen bedömer det som tveksamt om verksamheten är stödberättigad eller om den är att anse som en nyetablering enligt 15 § 
  
 3. 
  
 länsstyrelsen bedömer det som tveksamt om det till följd av bestämmelserna i 16 § skall lämnas bidrag. 
  
 2  
 I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet, med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regional- politiska företagsstöd. 
 49 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 Länsstyrelsen skall lämna yttrande i ärendet om Nutek beslutar. Regeringen får, om särskilda omständigheter föranleder det, pröva en ansökan om sysselsättningsbidrag. 
 Sysselsättningsbidraget kan ges till företag inom: industri eller industriliknande verksamhet (med vissa begränsningar inom stål- industri, bilindustri och syntetfiberindustri), industriservice eller tjänster för industriella produktionsprocesser (allmän service av fordon eller byggnader är inte stödberättigade), partihandel som har väsentlig betydelse för industrins utveckling i regionen, upp- dragsverksamhet med inriktning mot näringslivet, privat tjänste- och serviceverksamhet som inte inriktar sig till en lokal eller regio- nal marknad, turistverksamhet (i första hand på etablerade turist- orter), framställning av fasta bränslen samt pälsdjursuppfödning. 
 Bidraget kan också ges till annan verksamhet som har avgörande betydelse för näringslivet i regionen, eller verksamhet som på annat sätt har en särskild regional betydelse, samt till ideella organisa- tioner eller intresseorganisationer som utlokaliserar verksamhet från Stockholmsregionen. 
 En individuell prövning av bidragets storlek görs i alla ärenden. Hänsyn tas då till bland annat sysselsättning, tillväxt och verksam- hetens betydelse för samhället. En grundprincip är att ingen skall få mer i bidrag än vad som krävs för att sysselsättningsökningen skall komma till stånd. 
 Det finns ytterligare krav kopplade till finansieringen, t.ex.: 
  
 N  
 Sysselsättningsbidraget lämnas endast vid fasta anställningar.  
 N  
 Arbetsmiljön måste vara tillfredsställande och anställnings- 
 förmåner måste minst vara likvärdiga med tillämpligt kollektiv- avtal. 
  
 N  
 Högst 60 procent av de nyanställda får vara av samma kön. 
  
 N  
 Företaget skall erbjuda kompetenshöjande utbildning på minst 125 timmar under de första två åren. 
 Man kan inte få sysselsättningsbidrag och regionalt utvecklings- bidrag för samma projekt. 
 Ligger verksamheten i stödområde A är maxbeloppet 200 000 kronor för varje ny årsarbetskraft (för närvarande 1 650 timmar). För stödområde B är maxbeloppet 120 000 kronor per ny årsarbets- kraft. Bidragen betalas ut under en femårsperiod, med högre belopp det första året och en gradvis minskning de följande åren. 
 50 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.3.9 
  
 Norrlandsfonden Industriell förnyelse och utveckling 
  
 Norrlandsfonden kan ge garantier och lån till både nya och befint- liga tillverkande och tjänsteproducerande företag i Norrland. Syftet är att som finansiär medverka till den industriella förnyelsen och utvecklingen i Norrland. Med Norrland avses Gävleborgs, Jämt- lands, Norrbottens, Västerbottens och Västernorrlands län. 
 Villkorslån kan lämnas till högst 50 procent av kostnaderna. Återbetalningstiden är normalt  
 3–5 
  år Villkorslånet kan ges för bl.a. investeringar i nya produkter eller nya marknader där riskerna kan vara stora men betyda mycket för expansionsmöjligheter. 
 Vanliga lån har en återbetalningstid på  
 3–5 
  år och kan utgå till bl.a. nyetableringar samt investeringar i nya produkter, marknader eller maskiner. Garantier lämnas vanligen till enskilda affärsupp- görelser för bl.a. förskott och fullgörande åtaganden. Lån och garantier ges i intervallet  
 0,5–25 
  miljoner kronor. 
 Norrlandsfondens utlåning minskade under 2001 till följd av konjunkturavmattningen. Under 2001 beviljades krediter till 91 företag med totalt 130 mkr. 49 av låntagarna, eller 54 procent, var nya kunder för fonden. 
  
 4.4 
  
 Företagarservice 
  
 Med företagsservice avses verksamhet av allmän karaktär med begränsad omfattning i tid per kund. Här inräknas även informa- tionstillfällen och seminarier. Nedan görs en närmare beskrivning av de olika rådgivningsinsatserna. Informationen är hämtad från Nuteks finansieringsdatabas, men har kompletterats och uppdate- rats genom kontakter med respektive organisation. 
 Utredningen har sökt få fram uppgifter som beskriver de olika organisationernas verksamheter på ett likartad sätt. Varje organisa- tion arbetar efter sina egna förutsättningar, och mäter verksam- hetens resultat och volym på det sätt de själva anser vara mest rele- vant. Därför är uppgifterna inte jämförbara. 
 51 
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå SOU 2002:101 
  
 Tabell 4.6.  
 Företagarservice 
  
 Stödform 
  
 Beskrivning 
  
 Antal 
  
 Volym 2001 
 1 
  
 Omsättning 
  
 2001 
  
 Nya och unga företag 
  
 Almi Företagarservice 
  
 Allmän service och 
  
 Kontor i varje län 
  
 36 700 personer 
  
 ca 20 mkr 
  
 rådgivning 
  
 IFS 
 5  
 Rådgivning till 
  
 Rådgivning till 
  
 16 kontor 
  
 2–3000 
  besök, 25 000 
  
 16 mkr (varav 
  
 invandrarföretagare 
  
 invandrare 
  
 (37 anställda) 
  
 telefonsamtal och 560 
  
 staten 9 mkr, 
  
 startade företag 
  
 resten övrig off. 
  
 finansiering) 
  
 JobsSociety Nyföretagar- 
  
 Rådgivning vid start 
  
 ca 100 kontor 
  
 12500 personer, 4200 
  
 ca 50 mkr 
  
 centrum 
  
 av företag 
  
 (ca 100 rådgivare) 
  
 startade företag 
  
 (varav  
 15–20 
  
 mkr off. medel) 
  
 LKU 
 5  
 Information om den 
  
 Rådgivning om koo- 
  
 Kontor i varje län (i 
  
 Rådgivning till 1129 
  
 ca 46 mkr 
  
 kooperativa företagsfor- 
  
 perativ 
  
 vissa fall flera). 
  
 grupper, 224 startade 
  
 (varav staten 18 
  
 men 
  
 (80 anställda) 
  
 företag 
  
 mkr) 
  
 Nutek Startlinjen 
  
 Telefonrådgivning och 
  
 Telefon och hemsida 
  
 9600 telefonförfråg- 
  
 6,1 mkr 
  
 hemsida vid start av 
  
 (8,5 åak) 
  
 ningar, 73000 besök på 
  
 (ingår i Nutek) 
  
 företag 
  
 hemsidan 
  
 Nutek Företagarguiden 
  
 Hemsida med infor- 
  
 (5,8 åak) 
  
 (47000 besökare på 
  
 Nutek finansieringsdata- 
  
 mation från myndig- 
  
 hemsidan) 
  
 basen 
  
 heter 
  
 Växande företag 
  
 Almi Företagarservice 
  
 Allmän service och 
  
 Kontor i varje län 
  
 30 689 personer 
  
 ca 24 mkr 
  
 rådgivning 
  
 EIC 
 5  
  
 EU-information 
  och rådgivning för små och medelstora företag 
  
 Rådgivning om EU- 
  
 20 kontor, omkring 30 
  
 8 000 frågor, 250 semi- 22 mkr 
  
 regler och program, 
  
 anställda) 
  
 narier etc. 
  
 förmedling av affärs- 
  
 kontakter m.m. 
  
 Innovatörer 
  
 SUF Rådgivning om upp- 
  
 Rådgivning om upp- 
  
 (omkring 20 personer 
  
 (10 000 förfrågningar år 
  
 (5 mkr år 2000) 
 2 
  
 finningar (har upphört) 
  
 finningar 
  
 år 2000) 
  
 2000) 
  
 Almi/SIC Innovations- 
  
 Rådgivning i innova- 
  
 Kontor i varje län 
  
 18 260 personer 
  
 SIC 9 mkr 
 4 
  
 rådgivare 
  
 tionsfrågor 
  
 (80 rådgivare ) 
 3 
  
 Almi 15,5 mkr 
  
 1 
  
 Varje organisation har angett verksamhetsvolym med egna mått och definition. Uppgifterna är därför inte helt jämförbara. 
  
 2 
  
 Det offentliga stödet till SUF:s rådgivningsverksamhet har upphört. År 2000 erhölls 2,5 mkr från SIC och 2,5 mkr från Parsons. 
  
 3 
  
 Varav omkring 70 är anställda av Parsons 
  
 . 
  
 4 
  
 Innovation Sverige finansieras delvis av SIC, delvis av Parsons och dessutom av andra regionala aktörer. 
  
 5 
  
 Förkortningen förklaras på följande sidor. 
  
 52 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 4.4.1 
  
 Adams företagarservice 
  
 Adams företagarservice är av allmän karaktär och avser allmän service och rådgivning med begränsad tid per kund. Almis före- tagarservice riktar sig såväl till nya och unga företag, växande företag som till innovatörer. Under 2001 nåddes totalt omkring 85 700 personer och företag, varav 28 procent avser deltagare på informationsträffar och seminarier. 
  
 4.4.2 
  
 Internationella Företagarföreningens (IFS) rådgivning till invandrarföretagare 
  
 Internationella Företagarföreningen i Sverige (IFS) hjälper företag och personer med invandrarbakgrund, som vill starta eget. Före- tagaren eller den som vill starta eget vänder sig direkt till närmaste IFS rådgivningscenter. 
 Genom rådgivningscentren utvecklar IFS invandrarföretag i regionen. Därigenom minskas arbetslösheten bland invandrare. Besökaren får möta en rådgivare (Ethnic Business Advisor) och på klientens hemspråk utvecklas en affärsplan. 
  
 4.4.3 
  
 Jobs  Society Nyföretagarcentrum 
  
 Nyföretagarcentrum ger företag och enskilda personer allmän råd- givning, om hur man startar och driver företag. Rådgivaren funge- rar som ett bollplank som testar affärsidén, diskuterar marknaden, hjälper till att göra budget och finansieringsanalys, går igenom lagar, regler och formella krav samt hjälper ibland till med kontak- ter inom branschen. Rådgivningen är kostnadsfri. 
 Under 2001 besökte 12 000 personer Nyföretagarcentrum, och 4 200 företag startades. Varje år startas enligt Jobs  Society om- kring 10 000 nya företag om insatser även från tidigare års verk- samhet räknas med. Efter tre år är 82 procent av företagen fort- farande aktiva, och endast 1 procent har gått i konkurs. 
 Vid sidan om rådgivaren finns ett nätverk med omkring 3 500 personer och experter från företag, som kan bistå med expertis. 
 53 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 4.4.4 
  
 Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU) Information om den kooperativa företagsformen 
  
 LKU ger information och rådgivning om kooperativa företags- former och allt som hör till när man skall starta företag till- sammans, till exempel bedömning av affärsidéer, val av företags- form, utformning av stadgar och kompanjonavtal etc. Verksam- heten liknar till stora delar Adams och Nyföretagarcentrums verk- samhet, men LKU vänder sig ofta till otraditionella entreprenörer och företagare (t.ex. vid start av kooperativ inom offentlig sektor). Information och rådgivning är i princip kostnadsfri för kunden. 
  
 4.4.5 
  
 Nutek Startlinjen 
  
 Startlinjen, ger kostnadsfri information och vägledning per telefon (020 - 35 10 10) och via  
 e-post 
  (startlinjen@nutek.se) till personer som startar eget företag. Frågorna kan gälla regler och krav vid företagsstarten, registreringar, företagsformer, skatter, finansiering, olika typer av tillstånd etc. samt vägledning till de myndigheter och organisationer som nyföretagaren kan/bör kontakta. 
 Målgruppen är personer som tänker starta eget företag eller som precis har startat. Företagets ålder bör vara högst ett år. Syftet är att samlad information om att starta företag skall göras mer lätt- tillgänglig och att brist på information inte skall vara ett etable- ringshinder. 
 Startlinjen gör inga bedömningar av affärsidéer eller svarar på frågor om det finns någon marknad för en viss produkt eller tjänst etc. När det gäller sådana frågor kan Startlinjen lotsa vidare till regionala och lokala nyföretagaraktörer som arbetar med den typen av individuell rådgivning. Startlinjens aktörsregister innehåller om- kring 1 200 myndigheter och organisationer som kan hjälpa till vid en företagsstart eller som i vissa fall måste kontaktas. Kontakt- registret finns även tillgängligt på Nuteks hemsida (www.nutek.se/ startlinjen). 
 Startlinjen tar också fram broschyrer, informationsblad och information som finns tillgängligt på hemsidan. Genom Startlinjen kan även många av de blanketter som behövs för registrering hos Patent- och registreringsverket (PRV) och Skattemyndigheten beställas. 
 54 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 Startlinjen har funnits sedan 1994. Under år 2001 tog Startlinjen emot knappt 9 600 förfrågningar per telefon. Webbplatsen hade samma år drygt 100 000 besökare. 
  
 4.4.6 
  
 Nutek Företagarguiden 
  
 Företagarguiden (www.foretagarguiden.se) är en informations- tjänst för företagare i form av en hemsida på internet. Nutek är ansvarig för hemsidan och samarbetar med ca 30 myndigheter och organisationer som producerar och ansvarar för sin egen infor- mation. 
  
 4.4.7 
  
 Nutek Finansieringsdatabasen 
  
 Finansieringsdatabasen drivs av Nutek och finns på Nuteks hem- sida (www.nutek.se). Databasen innehåller uppgifter om svenska och nordiska offentliga finansieringsformer, samt vissa finansierings- former som förmedlas av EU m.fl. I databasen finns även informa- tion om organisationer som erbjuder vägledning. Det finns också en särskild databas med information om riskkapitalföretag. Finan- sieringsdatabasen vänder sig till små- och medelstora företag, samt till personer som är intresserade av att starta eget företag 
  
 4.4.8 
  
 Svenska uppfinnareföreningen (SUF) Rådgivning om uppfinningar 
  
 SUF och dess medlemsföreningar bedrev fram till 2001 rådgivning och kurser för uppfinnare och om uppfinningar och innovationer och produktutveckling. Rådgivarna var personer med breda och djupa egna erfarenheter av uppfinningar och utveckling av innova- tioner.  
 SUF-rådgivaren 
  kan utgöra bollplank, dels i det allra första skedet med en ny uppfinnare och/eller en ny uppfinning, dels i arbetet att utveckla en uppfinning/idé till en produkt, samt ge råd, tips och anvisningar om nya kontakter. 
 SUF:s hittillsvarande rådgivningsverksamhet har i praktiken upp- hört under 2002 eftersom man inte längre får finansiellt stöd från stiftelsen Innovationscentrum. 
 55 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 4.4.9 
  
 SIC/Almi Innovationsrådgivare 
  
 1999 startade stiftelsen Innovationscentrum (SIC) och Parsons en organisation med ett regionalt nätverk med rådgivare för upp- finnare och innovatörer som fick namnet Innovation Sverige. I varje län finns ett kontor med diplomerade rådgivare som ger kostnadsfri hjälp genom bedömning av idéer, patentansökningar m.m. Innovationsrådgivarna kan också bevilja innovationsbidrag (upp till ett basbelopp) för projektets startfas. 
 SIC och Parsons har gemensamt ansvaret för utvecklingen av det regionala innovationssystemet. Ett steg har varit att bilda en kvali- tetsgrupp och att genomföra diplomeringar av aktörerna inom systemet. 
  
 4.4.10 
  
 Euro Info Center (EIC)  
  
 EU-information 
  för små och medelstora företag 
 EIC ger information och vägledning till företag i  
 EU-relaterade 
  frågor. EIC förmedlar affärskontakter och erbjuder företagen att göra affärer i Europa genom att delta i olika business to business evenemang. Rådgivarna svarar på frågor om  
 EU-finansiering, 
  euron, moms,  
 EU-lagstiftning, 
  offentlig upphandling,  
 CE-märk- 
  ning, marknadsetablering, IT  elektroniska affärer samt kon- kurrensregler.  
 EIC-nätverket 
  arbetar i arbetsgrupper både på svensk och europeisk nivå för att kunna upprätthålla special- kunskap inom de olika områdena. Informationen är som regel kostnadsfri och kan fås från något av de sju regionala Euro Info Centre (EIC) som finns över hela Sverige. 
  
 4.5 
  
 Affärsutveckling 
  
 Med företagsutveckling avses mera fördjupade rådgivnings- och konsultinsatser. Syftet kan vara att utveckla affärsidéer eller produkter, marknadsundersökningar, personalutbildning, organisa- tionsutveckling etc. 
 56 
 SOU 2002:101 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 Tabell 4.7.  
 Insatser för affärsutveckling 
  
 Beskrivning 
  
 Antal 
  
 Volym 2001 
  
 Kostnad 
  
 2001 
  
 Almi Affärsutveckling 
  
 Fördjupade insatser på 
  
 Ett kontor 
  
 Sammanlagt 
  
 ca 101 mkr 
  
 uppdrag av kund, varav: 
  
 per län 
  
 15 500 företag: 
  
 Växande företag 
  
 8707 
  
 Nya/unga företag 
  
 5237 
  
 Innovatörer 
  
 1484 
  
 IUC Uppsökande 
  
 Möjlighetsanalys och 
  
 21 bolag 
  
 1085 uppsök 
  
 16,3 mkr 
  
 verksamhet 
  
 projektinitiering 
  
 Länsstyrelsen Regional 
  
 Projekt 
  
 Ett kontor 
  
 (ingen uppgift) 
  
 289,4 mkr 
  
 projektverksamhet 
  
 per län 
  
 4.5.1 
  
 Adams affärsutveckling 
  
 Med Adams företagsutveckling avses mera fördjupade rådgivnings- och affärsutvecklingsinsatser. Syftet kan vara att utveckla affärs- idéer eller produkter, marknadsutveckling, personalutbildning, organisationsutveckling etc. Almi har verksamhet riktad till såväl innovatörer som nya och unga företagare och växande företag. 
 Almibolagen bedriver uppsökande verksamhet bland företagen i länet och besöker företag som ser ut att ha förutsättningar att växa. Företagen kan också själva ta kontakt med Parsons. Adams konsulter kan då erbjuda hjälp med en kombination av finansiering och råd- givning. 
 Almis rådgivning och konsultverksamhet har ett uttalat mål att komplettera marknadens utbud, dvs. att de skall erbjuda konsult- insatser endast där det inte finns ett tillfredsställande utbud anpas- sat till de små och medelstora företagens behov. Detta innebär också att omfattningen av Adams rådgivning skiljer sig i hög grad mellan olika delar av landet, med en mycket liten verksamhet i de största städerna och mera omfattande verksamhet i andra delar av landet. Många Almibolag använder  
 EU-medel 
  som ett sätt att finansiera delar av verksamheten inom affärsutvecklingsprogram- men. Möjligheten att delfinansiera verksamheten med hjälp av EU- medel varierar naturligtvis mellan de olika Almibolagen, liksom upp- dragen som projektledare för sådana projekt. 
 57 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 SOU 2002:101 
  
 Almi har ett flertal egna utvecklingsprogram, bl.a. för ledar- utveckling (Lift), marknadsutveckling (Se till din marknad), styrelseutveckling, kompetensutveckling, kvalitetssäkring, miljö- ledning och mentorprogram. De regionala Almibolagen kan själva avgöra vilka program de vill erbjuda utifrån kundernas behov och efterfrågan. De flesta Almibolag erbjuder även program som riktas mot internationell marknadsutveckling, t.ex. genom Euro Info Center och Exportcentrum. 
  
 4.5.2 
  
 IUC Uppsökande verksamhet 
  
 IUC:s uppsökande verksamhet – inom ramen för  
 UPA-uppdraget 
  
 – riktar sig till små- och medelstora företag inom framförallt den industriella sektorn. Även stora företag, offentliga myndigheter och andra organisationer är kunder vid  
 IUC-bolagen 
  utanför UPA- uppdraget. 
 I den uppsökande verksamheten kan IUC bidra med kostnadsfri hjälp i form av möjlighetsanalyser och projektinitiering motsvaran- de  
 3–4 
  arbetsdagar. Därefter kan ytterligare stöd ges till produkt- utveckling samt förstudier för avknoppning (se sammanställningen av finansiella stöd). 
  
 4.5.3 
  
 Länsstyrelser/SSO 
  
 3 
 /Regionorgan Regional projektverksamhet 
 Stöd kan ges till projekt som syftar till att främja näringslivets till- växt och den regionala utvecklingen i respektive län. Projektet skall vara av allmänt intresse för näringslivet i regionen. Särskilt priorite- ras insatser i stödområdena, glesbygder och i skärgården. 
 Projektmedel lämnas inte som enskilt företagsstöd utan endast för allmänt näringsbefrämjande åtgärder. 
 Projektmedlen utgör den ekonomiska grunden för en stor del av arbetet med tillväxt och inomregional balans. Projektmedlen an- vänds även som medfinansiering av strukturfondsprojekt. 
 Medlen för projektverksamhet får inte användas som en allmän resurs i länet eller för åtgärder som skall bekostas genom annan statlig finansiering. De får inte användas till åtgärder som omfattas 
  
 3  
 I Kalmar, Gotlands, Skåne och Västra Götalands län, som omfattas av försöksverksamhet, med ändrad regional ansvarsfördelning, fattar kommunala organ (SSO) beslut om regional- politiska företagsstöd. 
 58 
  
 SOU 2002:101 
  
 Beskrivning av insatserna för företagsutveckling på regional nivå 
  
 av regionalpolitiskt företagsstöd, landsbygdsstöd eller stöd till kommersiell service. Medlen får inte användas som driftstöd eller för att ensamma finansiera verksamhet som bedrivs av någon annan. Om medlen används för att tillsammans med en privat intressent samfinansiera en regional utvecklingsåtgärd får medlen avse högst 50 procent av kostnaderna för åtgärden. 
 Utbetalning sker som regel i efterhand efter redovisning av nedlagda kostnader. Länsstyrelsen och i försökslänen självstyrelse- organen, beslutar om projektmedel. 
 I de län där kommunala samverkansorgan bildas fattar dessa beslut om regional projektverksamhet. 
 59 
  
 5 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Det finns en stor mängd myndigheter, stiftelser och andra orga- nisationer som har till ändamål att hjälpa företag att utvecklas. De flesta är statliga, men det finns även mer eller mindre privata organisationer. Flera av de dessa finansieras ofta helt av offentliga medel, samtidigt som vissa statliga aktörer arbetar helt på mark- nadens villkor. 
 Utredningen har endast tagit med aktörer som kan sägas ingå i det nationella systemet för företagsutveckling. Enskilda organisa- tioner, som endast verkar inom ett län och med tidsbegränsade projekt som t.ex.  
 EU-projekt, 
  har inte tagits med i sammanställ- ningen. 
 Flera aktörer är lösa nätverk av mer eller mindre fristående orga- nisationer, som under ett gemensamt namn eller koncept bedriver verksamheter som kan se mycket olika ut i olika län. I flera fall består nätverken av olika typer av organisationer, vilket i så fall framgår av beskrivningarna. 
  
 5.1 
  
 Avgränsning 
  
 Utredningen har i kapitel 4 beskrivit de viktigaste insatserna för företagsutveckling på regional nivå. Utredningen beskriver i detta kapitel de aktörer – statliga och andra – som hanterar och beslutar om dessa insatser. 
 Utredningen har delat in instanserna i tre huvudgrupper – stat- liga aktörer, andra aktörer som i hög grad finansieras med statliga medel och övriga aktörer. 
 61 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Följande aktörer beskrivs: 
 Statliga aktörer 
  
 N  
 Almi Företagspartner AB 
  
 N  
 Delegationen för utländska investeringar i Sverige (ISA)  
 N  
 Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) 
  
 N  
 Länsarbetsnämnder (LAN)  
 N  
 Länsstyrelser 
  
 N  
 Regionala självstyrelseorgan  
 N  
 Stiftelsen Industrifonden 
  
 N  
 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) 
  
 N  
 Verket för näringslivsutveckling (Nutek)  
 N  
 Verket för innovationssystem (Vinnova)  
 N  
 Stiftelsen Norrlandsfonden 
 Aktörer som i hög grad finansieras med statliga medel 
  
 N  
 Internationella företagarföreningen i Sverige (IFS)  
 N  
 Euro Info Center (EIC) 
  
 N  
 Industriella utvecklingscentra (IUC) 
  
 N  
 Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU)  
 N  
 Sveriges exportråd 
 Övriga aktörer 
  
 N  
 Connect Sverige 
  
 N  
 Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID) 
  
 N  
 Stiftelsen Jobs and Society 
  
 N  
 Svenska Uppfinnareföreningen (SUF) 
  
 N  
 Teknikbrostiftelserna 
 62 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 5.2 
  
 Statliga aktörer 
  
 5.2.1 
  
 Almi Företagspartner AB 
  
 Almi Företagspartner AB bildades 1994 genom att de dåvarande utvecklingsfonderna ombildades från länsvisa stiftelser till aktie- bolag i en koncern med ett av staten helägt moderbolag. Syftet med bolagsbildningen var att skapa en mer slagkraftig organisation som var bättre anpassad till näringslivets krav. Bildandet av en koncern skulle underlätta samordningen av insatserna runt om i landet och ge möjlighet till en effektivare administration och förvaltning av statliga lånemedel samt en ökad samverkan med andra statliga organ och det privata näringslivet. 
 Organisationsform 
 Almi Företagspartner AB:s moderbolag är helägt av staten (Närings- departementet). I varje län finns ett dotterbolag Moderbolaget äger 51 procent (med några undantag) av aktierna i de 21 dotterbolagen, ett i varje län. Övriga aktier i dotterbolagen ägs av respektive lands- ting och i något fall även av kommuner. 
 Styrande dokument 
 Bolagsordning, ägardirektiv, lag och förordning. 
 Ledning 
 Moderbolagets styrelse utses av regeringen. Styrelsen är till sin sammansättning nästan identisk med Nuteks styrelse. Dock är Nuteks generaldirektör styrelseordförande i Parsons och ledamot i Nuteks styrelse. På motsvarande sätt är ordföranden i Nutek leda- mot i Adams styrelse. Sju av de övriga åtta styrelseledamöterna i Parsons sitter också i Nuteks styrelse. 
 Antal anställda 
 Almikoncernen har 519 anställda, varav ca 30 på moderbolaget. 
 63 
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling SOU 2002:101 
  
 Tabell 5.1.  
 Finansiering av Adams verksamhet 
  
 Miljoner kr 
  
 Andel (procent) 
  
 Intäkter från finansieringsverksamheten 
  
 136 mkr 
  
 21,8 
  
 (netto efter kreditförluster samt inkl. 
  
 finansförvaltningen) 
  
 Offentlig finansiering: 
  
 303 mkr 
  
 48,6 
  
 Driftsanslag från staten 
  
 60 mkr 
  
 Driftsanslag från landsting och 
  
 kommuner 
  
 138,8 mkr 
  
 Övriga anslag 
  
 30,2 mkr 
  
 Projektintäkter 
  
 74 mkr 
  
 EU-intäkter 
  
 52 mkr 
  
 8,3 
  
 Konsultintäkter 
  
 34 mkr 
  
 5,5 
  
 Övriga intäkter 
  
 11 mkr 
  
 1,8 
  
 Summa intäkter 
  
 536,0 mkr 
  
 85,9 
  
 Årets förlust 
  
 87,9 mkr 
  
 14,1 
  
 Verksamhetens kostnader 
  
 623,9 mkr 
  
 100,0 
  
 Källa 
 : Almis årsredovisning 2001, egna beräkningar 
 Verksamhet 
 Almis regionala bolag arbetar med information och rådgivning, konsultinsatser samt finansiering. Det övergripande målet för Adams aktiviteter är att bidra positivt till kundföretagens tillväxt. Verksamheten anpassas efter de regionala förutsättningarna, bl.a. bedriver många Almibolag delar av verksamheten i projektform för att på så vis kunna utnyttja  
 EU-medel 
  till finansiering av verk- samheten. 
 En viktig del av Almibolagens verksamhet är att hjälpa nya och expanderande företag att finansiera sina investeringar. Detta sker både genom Adams egen finansiering och genom förmedling av finansiering från andra finansiärer som banker, Norrlandsfonden, länsstyrelser, riskkapitalbolag etc. Almi gör kreditbedömningar och hjälper företagen med kontakterna med övriga finansiärer. I de flesta fall blir lösningen en kombination där Parsons går in som del- finansiär och tar en högre risk än andra. 
 Almis finansieringsverksamhet är uppbyggd så att vart och ett av de 21 regionala bolagen lånar ut pengar på kommission från moder- bolagets lånefond. Det innebär att de har rätt och skyldighet att i 
 64 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 eget namn, men för moderbolagets räkning, bereda, besluta och följa upp krediterna i sin region. Alla kreditbeslut fattas regionalt, men dotterbolagen skall samtidigt följa den finansieringsinstruk- tion som moderbolaget tagit fram. 
 Den tid som läggs ned på finansiering i dotterbolagen motsvarar enligt Parsons ca 120 heltidstjänster. Låneadministrationen för kon- cernen sköts av en enhet i moderbolaget med ca 20 medarbetare och dessutom finns 4 personer som bland annat ansvarar för för- valtning av lånefonden och uppföljning, kontroll och utveckling av dotterbolagens låneverksamhet. 
 Almis lånefond uppgår till drygt 3,6 mdr, varav 2,2 mdr är ut- lånat. Avkastningskravet på lånefonden innebär att kapitalet skall hållas nominellt intakt. Lånefonden ägs och förvaltas av moder- bolaget, och utlåningen sker på kommission av de regionala dotter- bolagen. Nyutlåning 2001 var 825 mkr. Under 2001 finansierade Parsons i genomsnitt en fjärdedel av de finansieringslösningar man förmedlade. 
 Almi har övertagit driftsansvaret för SIDA:s Start Syd och Williams  
 Öst-lån. 
  Därutöver har avtal träffats med Industrifonden om för- medling av ägarkapital och lån till projekt i tidiga skeden. Almi har också träffat ett avtal med stiftelsen Innovationscentrum (SIC), som innebär att Parsons tar över och regionaliserar beslutanderätten för innovationslånen. 
 Almi har också som enda statliga kreditgivare träffat ett avtal om riskavtäckning med Europeiska Investeringsfonden (EIF) som innebär att EIF ersätter en tredjedel av Adams kreditförluster. Almi har därmed kunnat utöka sin finansiering till att omfatta fler företag, utan att detta försämrat resultatet. Totalt kommer garantin att ge 49 mkr i stöd från EU:s småföretagsprogram. 
  
 5.2.2 
  
 Delegationen för utländska investeringar i Sverige (Invest in Sweden Agency, ISA) 
  
 ISA bildades den 1 juli 1995 och kom igång med sin operativa verk- samhet den 1 januari 1996. 
 Organisationsform 
 Statlig myndighet. 
 65 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Styrande dokument 
 Förordning och regleringsbrev. 
 Ledning 
 Styrelsen (som benämns delegation) utses av regeringen och general- direktör. 
 Antal anställda 
 85 personer, motsvarande 59 årsarbetskrafter. 
 Finansiering av verksamheten 
 Statliga anslag för grundverksamheten 56,8 mkr, bidrag från olika myndigheter (främst Näringsdepartementet) för särskilda ändamål 19,7 mkr och projektverksamhet (såväl privat som offentlig finan- siering) 31,1 mkr för 2002. 
 Verksamhet 
 ISA:s huvuduppgift är att söka få utländska direktinvesteringar till Sverige och att på olika sätt bistå utländska investerare i deras val av etableringsplats. Verksamhet bedrivs både i Sverige och utomlands. Huvudkontoret är förlagt till Stockholm. ISA har tre egna utlands- kontor i London, New York och Tokyo samt representations- kontor i Helsingfors, Köpenhamn, Los Angeles, Milano, Seoul, Taipei och Kina. ISA genomför även projekt i andra länder i sam- arbete med ambassader och andra aktörer. 
 ISA har etablerat en regional agency med sex regioner. Dessa har politiskt mandat att företräda regionen samt tillräckligt med kompetens och resurser för de krav investerarna ställer på en regio- nal organisation. Regionala investeringsfrämjare finns på olika håll i landet. Detta är personer, rekryterade och placerade i regionerna, där ISA betalar halva lönen. De regionala investeringsfrämjarna skall kunna representera både regionen och ISA när så är lämpligt. 
 66 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 5.2.3 
  
 Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) 
  
 ITPS bildades den 1 januari 2000 av delar av det tidigare Närings- och teknikutvecklingsverket och Statens institut för regionalforsk- ning. Även stiftelsen Sveriges Tekniska attachéer fördes in under ITPS. 
 Organisationsform 
 ITPS är en statlig myndighet. 
 Styrande dokument 
 Instruktion se SFS 2000:1133. 
 Ledning 
 Styrelse som utses av regeringen, generaldirektör 
 Antal anställda 
 Ca 50 personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 ITPS finansieras med statliga budgetmedel, omkring 70 mkr per år. 
 Verksamhet 
 ITPS har till uppgift att utveckla och tillhandahålla kunskaps- underlag för tillväxtpolitiken genom att genomföra analyser av den ekonomiska utvecklingen som underlag för näringspolitik, regional utvecklingspolitik och innovationspolitik. Institutet skall granska och förmedla kunskap om den internationella utvecklingen, bidra till att utveckla processen med de regionala tillväxtavtalen och förmedla kunskap om genomförandet av EG:s strukturfonder ur ett analytiskt perspektiv. ITPS skall initiera, beställa och utvärdera 
 67 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 närings-, 
  innovations- och regionalpolitiskt motiverade åtgärder och tillhandahålla statistik för forskare och utredare. 
 Myndigheten har sitt säte i Östersund. Verksamhet bedrivs även i Stockholm och på utlandskontor i USA och Japan. 
  
 5.2.4 
  
 Länsarbetsnämnderna 
  
 Länsarbetsnämnden och de lokala arbetsförmedlingarna har till uppgift att arbeta för tillväxt och full sysselsättning genom att verka för en väl fungerande arbetsmarknad och värna de svaga grupperna på arbetsmarknaden. 
 Stöd till start att näringsverksamhet infördes 1 juli 1984 som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd (då under namnet Starta eget). Fram till 1993 användes bidraget mera sällan, men blev en prioriterad verksamhet från juli 1993. 
 Organisationsform 
 Länsarbetsnämnderna finns i varje län och är statliga regionala myndigheter. Arbetsmarknadsstyrelsen och länsarbetsnämnderna bildar tillsammans arbetsmarknadsverket. Arbetsförmedlingarna är länsarbetsnämndernas lokala kontor. 
 Styrande dokument 
 Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) är den centrala myndigheten, som beslutar om inriktning och mål för länsarbetsnämndernas verk- samhet. 
  
 5.2.5 
  
 Länsstyrelserna 
  
 År 1634 reformerades den svenska statsförvaltningen av Tucker och länsstyrelserna inrättades. Som chef tillsattes en landshövding i varje län. Under de snart 400 år som länsstyrelsen funnits har dess roll och uppgifter förändrats genomgripande. 
 Länsstyrelserna skall verka utifrån den grundläggande uppgiften att vara statens regionala företrädare och samordningsorgan i de frågor som statsmakterna lagt på länsstyrelsen. Länsstyrelserna har 
 68 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 uppgifter inom drygt 20 (av totalt 47) politikområden. De största verksamheterna utgörs av naturvård/miljöskydd, lantbruk och regionalpolitik. 
 Organisationsform 
 Länsstyrelserna är statliga myndigheter, direkt underställda rege- ringen med samma ställning som centrala myndigheter och verk. 
 Styrande dokument 
 Instruktion. 
 Ledning 
 Länsstyrelsens högste chef är landshövdingen och det högsta beslu- tande organet är en styrelse som utses av landstingen. Från den 1 januari 2003 kommer styrelsen att utses av regeringen. Även de nuvarande försökslänen, som i dag inte har någon styrelse, kommer att få styrelse. 
 Antal anställda 
 Drygt 5 000 personer. 
  
 Tabell 5.2.  
 Antal årsarbetskrafter som arbetar med företagsstöd 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Norrbottens län 
  
 10 
  
 9,5 
  
 Västernorrlands län 
  
 7,8 
  
 Västerbottens län 
  
 6,6 
  
 7,5 
  
 Jämtlands län 
  
 7 
  
 7 
  
 Örebro län 
  
 5,6 
  
 6,4 
  
 Dalarnas län 
  
 4,4 
  
 5,3 
  
 Wong 
  
 4,45 
  
 4,45 
  
 Blekinge län 
  
 3,47 
  
 2,96 
  
 Värmlands län 
  
 3,2 
  
 2,8 
  
 Jönköpings län 
  
 2,5 
  
 2,4 
  
 69 
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling SOU 2002:101 
  
 Östergötlands län 
  
 2,35 
  
 2,15 
  
 Västmanlands län 
  
 2,3 
  
 1,7 
  
 Södermanlands län 
  
 1,5 
  
 1,5 
  
 Uppsala län 
  
 0,9 
  
 0,9 
  
 Kronobergs län 
  
 0,8 
  
 0,9 
  
 Stockholms län 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 Hallands län 
  
 0,25 
  
 0,2 
  
 Summa 
  
 55,82 
  
 63,96 
  
 Källa:  
 Länsstyrelserna 
 Verksamhet 
 Länsstyrelsen arbetar med frågor inom många sakområden, bl.a. med stöd till företagsutveckling. I kapitel 4 redovisas detta utför- ligt. Länsstyrelserna skall också samordna statens regionala utveck- lingsinsatser för näringsliv, infrastruktur, livsmiljö och areella näringar. 
 Länsstyrelserna leder arbetet med tillväxtavtalen, bereder struk- turfondsärenden och beslutar om regionalpolitiska insatser inom länsanslagets ram. Länsstyrelsen fattar också beslut om statliga företagsstöd, se tabell 4.1 och 4.2. 
 Finansiering av verksamheten 
 Länsstyrelsernas totala verksamhetskostnader uppgick 2001 till 2 888 mkr, varav omkring 65 procent finansieras av det statliga förvaltningsanslaget. Resten av verksamheten finansieras genom statliga sakanslag, andra myndigheter, avgifter, EU:s strukturfon- der m.m. 
 Samverkansorgan 
 Från 2003 får samtliga län möjlighet att bilda kommunala sam- verkansorgan för regional utveckling. Samverkansorganen är kommunalförbund som består av alla kommuner i ett län. Även landstingen kan delta. Där det bildas samverkansorgan övertar dessa vissa uppgifter från länsstyrelserna inom den regionala utvecklingspolitiken. Samverkansorganet skall utarbeta program 
 70 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 för länets utveckling och samordna utvecklingsinsatser i länet för genomförande av programmet. Länsstyrelsen skall i de län där sam- verkansorgan bildas ansvara för samordning av de statliga insat- serna i det regionala utvecklingsarbetet. Samverkansorganen får besluta om länsplaner för regional infrastruktur samt om vissa statliga projektmedel för regional utveckling. Samverkansorganen kommer även att erbjudas ta över ansvaret för de regionala tillväxtprogrammen. 
  
 5.2.6 
  
 Regionala självstyrelseorgan 
  
 Sedan den 1 juli 1997 pågår i Skåne, Kalmar och Gotlands län en försöksverksamhet avseende den regionala samhällsorganisationen. Sedan den 1 januari 1999 ingår även Västa Götalands län i försöks- verksamheten. Försöksverksamheten gällde inledningsvis till och med år 2002, men har förlängts i Skåne och Västra Götalands län till och med 2006. I Kalmar och Gotlands län bildas istället kommunala samverkansorgan (se Länsstyrelserna). Huvudsyftet är att pröva former för en bättre demokratisk förankring av ansvaret för den regionala utvecklingen. 
 Organisationsform 
 Regionala självstyrelseorgan är en samlingsbenämning för de olika organ som har övertagit de uppgifter som ingår i den ändrade ansvarsfördelningen enligt försökslagstiftningen. De fyra försöks- länen arbetar med olika typer av representationssystem. Skåne län och Västra Götalands län tillämpar direktval genom att landstingen i dessa län utgör det regionala självstyrelseorganet. För att markera detta får landstingsfullmäktige byta namn till regionfullmäktige och landstingsstyrelsen till regionstyrelsen. Genom försöksverk- samheten tillförs landstingen i dessa län nya uppgifter avseende regional utveckling. 
 I Gotlands län har kommunen tagit över det regionala utveck- lingsansvaret. Kommunen har sedan tidigare de uppgifter som i andra län åvilar landstinget. Förändringen innebär att nya uppgifter integrerats i den kommunala verksamheten. 
 I Kalmar län tillämpas en regionförbundsmodell där de folkvalda församlingarna i kommunerna och landstinget utser de politiska 
 71 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 representanterna till förbundsfullmäktige. I förbundet finns funk- tioner som överförts dels från statliga organ, dels från länets kommunförbund och landstinget i den del som inte rör hälso- och sjukvård. 
 Styrande dokument 
 Villkorsbeslut. 
 Ledning 
 (Se under organisationsform) 
 Antal anställda 
 (Uppgift saknas om hur många som arbetar med regionala utveck- lingsfrågor i försökslänen). 
 Verksamhet 
 Självstyrelseorganen har stor delaktighet i det regionala utvecklings- ansvaret genom att det är dessa som bl. a. skall utarbeta program för länets långsiktiga utveckling. Självstyrelseorganen disponerar de statliga regionala utvecklingsmedel som i andra län hanteras av läns- styrelserna, med undantag för en mindre del (cirka 10 procent) av resurserna för regional projektverksamhet. De bestämmelser och mål som i övriga län gäller för länsstyrelsernas beslut om regional- politiska medel gäller även för självstyrelseorganen. Utöver de stat- liga anslagen kan självstyrelseorganen använda egna medel (från landstinget) för sin verksamhet. 
 Finansiering av verksamheten 
 Självstyrelseorganens verksamhet är finansierad via landstings- skatten. 
 72 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 5.2.7 
  
 Stiftelsen Industrifonden 
  
 Industrifonden grundades av staten 1979. 
 Organisationsform 
 Stiftelse. 
 Styrande dokument 
 Stiftelsens stadgar och förordning (1996:880) om finansiering genom stiftelsen Industrifonden. 
 Ledning 
 Stiftelsens styrelse utses av regeringen. Verksamheten leds av en verkställande direktör. 
 Antal anställda 
 40 personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 Avsättningar till stiftelsen gjordes i omgångar fram till 1993/94 på sammanlagt ca 1,6 miljarder kr. Därefter har inga avsättningar gjorts. Genom upparbetad avkastning har kapitalet ökat. Vid halv- årsskiftet 2001 uppgick det egna kapitalet till 3,8 mdr. 
 Regeringen har i prop. 1994/95:150 uttalat att stiftelsens kapital skall hållas nominellt intakt. Något motsvarande krav finns inte i stadgar eller förordning för stiftelsen. Styrelsen har tolkat stad- garna på ett sådant sätt att de uppfyller stiftelsens ändamål genom att ha ett internt avkastningskrav på fem procent per år. Detta avkastningskrav infördes inför verksamhetsåret 2001/2002. 
 73 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Verksamhet 
 Stiftelsen Industrifondens ändamål är att genom stöd enligt förordningen (1996:880) om finansiering genom stiftelsen Industri- fonden finansiera industriellt utvecklingsarbete och marknads- föring. 
 Industrifonden erbjuder främst finansiering med projektlån och/ eller ägarkapital. I vissa fall kan Industrifonden ge garantier eller kapital mot royalty. Målgrupp är små- och medelstora aktiebolag som har sin verksamhet huvudsakligen förlagd till Sverige, med max 250 anställda och en årsomsättning under 400 mkr. Större företag kan finansieras om det finns särskilda skäl. Industrifonden erbjuder finansiering till högteknologiska industriella projekt. Industrifonden samverkar med sju regionala riskkapitalbolag där man är delägare. 
 Löptid och återbetalningsvillkor anpassas till projektets risk och ekonomiska utfall. Lån löper vanligen med marknadsmässig ränta och kan kombineras med royalty som beror på omsättningen. Om projektet misslyckas kan lånen efterges, helt eller delvis. 
  
 5.2.8 
  
 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) 
  
 Stiftelsen bildades 1994 i samband med avvecklingen av löntagar- fonderna. Stiftelsens kapital skall förbrukas under de tio år som stiftelsen skall verka. Kapitalet skall i första hand användas för att stödja affärsmässigt intressanta innovationer i tidiga utvecklings- stadier. Stiftelsen skall också verka för att främja det innovativa klimatet i Sverige. 
 Organisationsform 
 Stiftelse. 
 Styrande dokument 
 Stadgar (regeringsbeslut  
 1994-06-23, 
  ändring i stadgarna  
 1997-01- 
  07). 
 74 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Ledning 
 Styrelse som utses av regeringen. 
 Antal anställda 
 Sex personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 I samband med att stiftelsen inrättades år 1994 fick den 500 mkr (från löntagarfonderna) som enligt stadgarna skall förbrukas under de 10 år stiftelsen skall bedriva sin verksamhet (fram till 1 juli 2004). De medel som återstår skall återbetalas till staten. 
 Årligen disponeras ca 90 miljoner kronor. 
 Verksamhet 
 SIC:s verksamhet består av tre delar: 
  
 1. 
  
 finansieringsstöd genom villkorslån, 
  
 2. 
  
 rådgivning och beviljande av innovationsbidrag genom nät- verket Innovation Sverige som bedrivs i samarbete med Parsons 
  
 3. 
  
 innovationsfrämjande verksamhet, bland annat genom med- verkan på mässor och genom programmen Innovativa kvinnor och Unga innovatörer. Tillsammans med SUF arrangerades också en Uppfinnarriksdag under våren 2002. 
  
 5.2.9 
  
 Verket för näringslivsutveckling (Nutek) 
  
 Den 1 januari 2001 delades den verksamhet som tidigare bedrivits av Närings- och teknikutvecklingsverket (dåvarande NUTEK) upp på tre fristående myndigheter: Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS), Verket för innovationssystem (Vinnova) samt Verket för näringslivsutveckling (Nutek). 
 75 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Organisationsform 
 Statlig myndighet. 
 Styrande dokument 
 Instruktion se SFS 2000:1178 (ändrad 2001:18). 
 Ledning 
 Styrelse som utses av regeringen. Myndighetschef är en general- direktör. 
 Antal anställda 
 200 personer. 
 Statlig finansiering 
 Statliga anslag (år 2002) 1 310 mkr, varav förvaltningskostnader 206,5 mkr. Bl.a. ingår 50 mkr som avser stöd till IUC och LKU. 
 Verksamhet 
 Nutek skall genom företagsfinansiering, information och rådgiv- ning samt stöd till program och processer stärka näringslivets förutsättningar och främja regional tillväxt. Verket skall därvid dels verka för förbättrade förutsättningar för nyetablering av företag samt ökad tillväxt och livskraft i befintliga företag, dels särskilt främja näringslivets utveckling i regionalpolitiskt prioriterade om- råden och i övrigt verka för en balanserad regional utveckling. Verket skall underlätta strukturomvandling och internationalise- ring. Nutek skall utgöra ett kompetenscentrum för företagsutveck- ling. 
 Nutek ligger i Stockholm, med 10 personer lokaliserade till Arjeplog (transportbidrag och viss projektfinansiering). Nutek lämnar företagsfinansiering och driver ett antal informations- tjänster (t.ex. Startlinjen och Företagarguiden) i direkt kontakt 
 76 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 med företag. Övrig verksamhet sker i huvudsak via och tillsammans med regionala och lokala aktörer. 
  
 5.2.10 
  
 Verket för innovationssystem (Vinnova) 
  
 Den 1 januari 2001 bildades Vinnova genom en sammanslagning av forskningsdelarna av dåvarande Närings- och teknikutvecklings- verket (NUTEK), hela Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) och halva Rådet för arbetslivsforskning (RALF). Samtidigt omorganiserades också övriga forskningsfinansierande myndig- heter varvid Vetenskapsrådet, FAS och FORMAS bildades. 
 Organisationsform 
 Statlig myndighet 
 Styrande dokument 
 Instruktion se SFS 2000:1132 
 Ledning 
 Styrelsen utses av regeringen. Myndighetschef är en general- direktör. 
 Antal anställda 
 Ca 140 personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 Statliga anslag (år 2002) 1 048 mkr, varav förvaltningsanslag 108 mkr. 
 77 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Verksamhet 
 Vinnova skall främja utvecklingen av effektiva svenska innovations- system inom verksamhetsområdena teknik, transport, kommunika- tion och arbetsliv. Med innovationssystem avses nätverk av offent- liga och privata aktörer där ny teknik och kunskap produceras, sprids och används. Verket har till uppgift att kartlägga kunskaps- behov, initiera och finansiera behovsmotiverade  
 forsknings-, 
  utvecklings- och demonstrationsprojekt, liksom att verka för att kunskaper sprids och nyttiggörs. 
  
 5.2.11 
  
 Stiftelsen Norrlandsfonden 
  
 Norrlandsfonden inrättades genom riksdagsbeslut den 15 septem- ber 1961. 
 Organisationsform 
 Stiftelse. 
 Styrande dokument 
 Stadgar. 
 Ledning 
 Styrelse som utses av regeringen. Den löpande verksamheten leds av en direktör. 
 Antal anställda 
 15 personer. 
 78 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Finansiering av verksamheten 
 Norrlandsfondens kapital kommer från LKAB och staten. Det egna kapitalet uppgick år 2001 till 923 mkr. Avkastningskravet innebär att kapitalet skall hållas nominellt intakt. 
 Verksamhet 
 Stiftelsen har till ändamål att medverka till den industriella för- nyelsen och utvecklingen i främst små- och medelstora företag i Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norr- bottens län. Detta sker genom lån till nyetableringar samt investeringar i nya produkter, nya marknader, maskiner och bygg- nader. Lån utgår även till rörelsekapital. 
 Norrlandsfonden har säte i Luleå och kontor även i Sundsvall. 
  
 5.3 
  
 Aktörer som i hög grad finansieras med statliga medel 
  
 5.3.1 
  
 Internationella Företagarföreningen i Sverige (IFS) 
  
 Internationella Företagarföreningen i Stockholm bildades 1996. 1999 bildades rådgivningsstiftelsen IFS rådgivningscentrum. 
 Organisationsform 
 Internationella företagarföreningen i Sverige är en ideell förening som omfattar hela Sverige. IFS har omkring 2000 medlemmar varav ett par hundra är betalande medlemmar. Rådgivningsverksamheten bedrivs av en fristående stiftelse (stiftelsen IFS Rådgivningscent- rum). 
 Styrande dokument 
 Avtal mellan Nutek och stiftelsen IFS Rådgivningscentrum reglerar den centrala statliga finansieringen för åren  
 2002–2004. 
  
 79 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Ledning 
 Stiftelsen IFS rådgivningscentrums styrelse, där fyra av leda- möterna utses av den ideella  
 IFS-föreningen 
  och resten av stiftel- sens styrelse. Verksamheten leds av en vd. På regional nivå finns styrgrupper med företrädare för finansiärerna. Även om det finns stora regionala skillnader i verksamhetens omfattning och inriktning sker alla verksamheter i stiftelsens regi. 
 Antal anställda 
 Det finns omkring 37 rådgivare (varav två är infödda svenskar). Alla är anställda av stiftelsen IFS Rådgivningscentrum. 
 Finansiering av verksamheten 
 År 2001 omsatte IFS 17 miljoner kr, varav omkring 40 procent kom från staten (Näringsdepartementet, Nutek, länsstyrelser och länsarbetsnämnder) och ytterligare omkring 50 procent från andra offentliga aktörer (kommuner, landsting, regionförbund och EU- projekt m.m.). 
 Verksamhet 
 IFS hjälper företag och personer med invandrarbakgrund som vill starta eget. Företagaren eller den som vill starta eget vänder sig direkt till närmaste IFS rådgivningscentrum. 
 Basen för IFS:s verksamheten är att genom rådgivningscentru- men lokalt utveckla invandrarföretag i regionen och därigenom minska arbetslösheten bland invandrare samt förbättra integra- tionen i samhället. 
  
 5.3.2 
  
 Euro Info Centre (EIC) 
  
 Euro Info Centre är ett nätverk av lokala och regionala informa- tions- och rådgivningskontor för företag som initierades år 1987 av  
 EU-kommissionen. 
  Nätverket består av närmare 258 kontor och 
 80 
 SOU 2002:101 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
 finns i medlemsländerna, kandidatländerna samt i länder i Medelhavsområdet. 
  
 EIC-kontoren 
  ger information och vägledning till företag i EU- relaterade frågor samt förmedlar affärskontakter och erbjuder före- tag att göra affärer i Europa genom att delta i olika evenemang. 
 Organisationsform 
 Varje  
 EIC-kontor 
  är knutet till en s.k. värdorganisation som skall ha goda kunskaper om det regionala näringslivet. I Sverige utgörs dessa främst av regionala Almibolag, lokalavdelningar av Före- tagarnas Riksorganisation, regionala utvecklingsbolag eller särskilda aktiebolag som bildats av olika näringslivsorganisationer. Andra regionala parter är handelskamrar, kommuner och i vissa fall kommunförbund och länsstyrelser. I dag finns sju regionala kontrakts- ägande EIC i Sverige; Örebro med verksamhet i Linköping, Västerås med verksamhet i Eskilstuna och Uppsala, Göteborg med ett flertal kontaktpunkter, Växjö med verksamhet i Karlskrona och Oskarshamn, Malmö med verksamhet i Helsingborg, Falun och Jönköping 
 Styrande dokument 
 Kontrakt tecknas mellan Kommissionen (generaldirektoratet för näringsliv) och värdorganisationerna för respektive EIC i Sverige. 
 Ledning 
  
 EIC-verksamheten 
  är en del av EU:s flerårsprogram och behandlas övergripande i de diskussioner som Kommissionen för med med- lemsländerna om EU:s småföretagspolitik. Sverige representeras i dessa sammanhang av Näringsdepartementet och Nutek. 
 Varje EIC rapporterar kontinuerligt till Kommissionen. För att få bidrag från EU ställer Kommissionen krav på vilken service som skall ges. Verksamheten följs upp halvårsvis. 
 81 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Antal anställda 
 Enligt de kontrakt som tecknas med  
 EU-kommissionen 
  måste varje EIC ha minst 3 anställda. Totalt i Sverige har  
 EIC-kontoren 
  ca 30 anställda. 
 Finansiering av verksamheten 
 Kommissionen bidrar med 25 000 euro per år till varje EIC. Sedan år 2002 bidrar Näringsdepartementet med samma belopp som Kommissionen. I övrigt finansieras verksamheten av regionala myndigheter, organisationer och kommuner. 
 Verksamhet 
 Rådgivarna svarar på frågor om  
 EU-finansiering, 
  euron, moms,  
 EU-lagstiftning, 
  offentlig upphandling,  
 CE-märkning, 
  marknads- etablering, IT  elektroniska affärer samt konkurrensregler. EIC- nätverket arbetar i arbetsgrupper både på svensk och europeisk nivå för att kunna upprätthålla specialkunskap inom de olika områdena. 
  
 5.3.3 
  
 Industriella Utvecklingscentra (IUC) 
  
 Regeringen har beslutat om försöksverksamhet med  
 UPA-uppdra- 
  get i två omgångar. Dels en försöksomgång åren  
 1997–2000 
  och dels åren  
 2000–2002. 
  De 11  
 IUC-bolag 
  som ingick i den första omgången kallas gamla  
 IUC-nätverket 
  (WestWermland, Dalarna, Östergötland, Gnosjöregionen, Kalmar, Karlskoga, Olofström, Skåne, Skaraborg, Gävleborg och Bothnia). 
 Som nya IUC betraktas de tio  
 IUC-bolag 
  som inledde en ny försöksperiod år 2000. Sex av dessa formade ett nytt nätverk med huvudinriktning på träområdet (Sydpoolen, Nässjö, Tibro, Dalarna, Trä i Västerbotten och Barents). IUC Hultsfred utgör ett eget nätverk med inriktning på musik, och har också ett uppdrag att utreda förutsättningarna för att etablera  
 IUC-bolag 
  med inriktning på upplevelseindustrin. Övriga tre  
 IUC-bolag 
  (Sjuhärad, Jönköping och Södertälje) infogades i det gamla  
 IUC-nätverket. 
  
 82 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 IUC Skaraborg gick i konkurs i slutet av 2001. De två IUC- bolagen i Dalarna har sedan 2002 samordnat verksamheten och fungerar som ett enhetligt bolag. 
 Organisationsform 
 Med IUC avses de 19 regionala aktiebolag som ingår i ett nationellt nätverk och har tecknat avtal med Nutek om det s.k.  
 UPA-uppdra- 
  get. För att teckna avtal och genomföra  
 UPA-uppdraget 
  krävs att  
 IUC-bolaget 
  till övervägande del ägs av det lokala/regionala näringslivet 
 Styrande dokument 
 Ett villkorsavtal skrivs mellan varje enskilt IUC bolag och Nutek (tidigare Näringsdepartementet). Villkorsavtalet beskriver regler för och hantering av det s.k.  
 UPA-uppdraget. 
  
 Ledning 
 Varje  
 IUC-bolag 
  har sin styrelse och ledning.  
 IUC-bolagen 
  ingår i ett nätverk som omfattar samtliga  
 IUC-bolag 
  utom IUC Hultsfred (något koncernförhållande föreligger inte). 
 Antal anställda 
  
 IUC-bolagen 
  har tillsammans ca 160 anställda, varav  
 60–70 
  arbetar heltid med det statliga  
 UPA-uppdraget. 
  Dessutom köper IUC- bolagen in uppdragstjänster motsvarande  
 30–40 
  åak inom ramen för  
 UPA-uppdraget. 
  
 Finansiering av verksamheten 
 Regeringen anslog år 2001 totalt 65 miljoner till  
 UPA-verksam- 
  heten. Enligt villkorsavtalet förväntades  
 IUC-nätverken 
  genomföra 831 uppsökande insatser/möjlighetsanalyser, 146 produktutveck- 
 83 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 lingsprojekt och 55 förstudier för avknoppning. Året innan (2000) var statens anslag till  
 UPA-verksamheten 
  omkring 113 mkr. 
  
 UPA-uppdraget 
  utgjorde i genomsnitt 44 procent av den totala omsättningen för samtliga  
 IUC-bolag 
  under 2000 (113 mkr av 255 mkr). Den övriga omsättningen utgörs av bl.a. utbildningsverksam- het, uppdrag för storföretag, direkta konsultuppdrag,  
 FoU-projekt 
  tillsammans med universitet och högskolor samt medverkan i EU- projekt. 
 Omsättningen i IUC:na varierar kraftigt, mellan ca 4,6 mkr och 65 mkr. Det största, IUC Rogers, är äldst och har hela tiden haft en stark knytning till Volvo och ABB, och utför många uppdrag för dem.  
 IUC-nätverket 
  har inte någon gemensam redo- visning av hur  
 IUC-bolagen 
  finansierar verksamheten utanför  
 UPA-uppdraget. 
  
 Verksamhet 
  
 IUC-bolagen 
  tillhandahåller tjänster i form av bland annat projektledning, teknikutveckling, nätverksbyggande, företagsutveck- ling och kompetensutveckling. Syftet är att möta den regionala industrins behov av utvecklingsinsatser. 
 Varje  
 IUC-bolag 
  har i sin verksamhet något eller några områden där specialiserad kompetens upprätthålls. 
 Det s.k.  
 UPA-uppdraget 
  innebär att staten finansierar sådan verksamhet som  
 IUC-bolagen 
  bedriver för att främja produkt- och teknikutveckling i tidiga skeden i företag, även företag som inte är delägare i  
 IUC-bolaget. 
  Nutek hanterar  
 UPA-uppdraget 
  och skriver villkorsavtal. Stödet till verksamheten uppgår till: 
  
 N  
 Uppsökande verksamhet: bidrag motsvarande högst 100 pro- cent av kostnaderna, dock högst 16 000 kr/uppdrag. 
  
 N  
 Produktutvecklingsprojekt: lån motsvarande högst 50 procent av kostnaderna, dock högst 200 000 kr/projekt. Återbetalning sker enligt avtal i form av royalty eller liknande. 
  
 N  
 Förstudier för avknoppning: riskkapital motsvarande högst 100 procent av kostnaderna, dock högst 300 000 kr/projekt. Försäljning av produktidén måste ske. 
 Återbetalningen av lånen och andra intäkter går tillbaka till respek- tive IUC bolag. Från början var avsikten att detta skulle innebära att verksamheten skulle bli självfinansierande. 
 84 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 5.3.4 
  
 Lokala Kooperativa Utvecklingscentrum (LKU) 
  
 I början av  
 1980-talet 
  formades, oberoende av varandra, de tre första organisationerna som senare kom att benämnas Lokala Kooperativa Utvecklingscentrum (LKU). Från slutet av  
 1980-talet 
  fram till slutet av  
 1990-talet 
  bildades ytterligare 21 LKU. I dag finns 24 verksamma LKU, ett i varje län (två i Stockholm och tre i Västra Götaland). Ytterligare ett LKU är under bildande i området kring Borås. 
 Organisationsform 
 Varje LKU är en självständig juridisk enhet som ägs av lokala och regionala aktörer, t.ex. kommuner, landsting, Almi och organisa- tioner inom den sociala ekonomin. 21 av LKU:na är ekonomiska föreningar och tre är ideella föreningar. Vid årsskiftet 2001/2002 ägdes LKU:na av sammanlagt 885 organisationer. 
 Styrande dokument 
 Nutek fördelar statsbidrag till LKU enligt sitt regleringsbrev och enligt förordning 2001:1194 samt föreskrifter NUTFS 2002:1. 
 Ledning 
 Varje LKU leds av en styrelse bestående av regionala och lokala aktörer. Tillsammans bildar de 24 LKU:na Föreningen Kooperativ Utveckling i Sverige (FKU), vars uppgift är att tillvarata LKU:nas nationella intressen och samordna nationella aktiviteter. 
 Nutek har en person anställd för att främja företagandet inom den sociala ekonomin. 
 Antal anställda 
 Den 31 december 2001 fanns ca 80 personer (motsvarande 77 års- arbetskrafter) anställda vid landets 24 LKU. Den nationella orga- nisationen (FKU) avser att under 2002 anställa en person. 
 85 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av verksamheten 
 LKU:nas sammanlagda omsättning var omkring 55 mkr år 2001, varav 45 mkr avsåg den verksamhet för vilken statsbidrag ges. År 2001 uppgick statsbidragen via Nutek till 18 miljoner kronor. Medfinansieringen (minst 50 procent av statsbidraget) från lokala och regionala aktörer samt EU uppgick till 29 miljoner kronor. Omkring 13 procent av intäkterna avser försäljning av tjänster. År 2002 uppgår statsbidraget till 22 miljoner plus 3 miljoner kr för kompetensutveckling, attitydförändrande arbete och internatio- nella kontakter. 
 Verksamhet 
 LKU ger information och rådgivning om allt som hör till när man ska starta företag tillsammans, till exempel bedömning av affärs- idéer, val av företagsform, utformning av stadgar och kompanjon- avtal etc. Verksamheten liknar till stora delar Adams och Nyföretagar- centrums verksamhet, men LKU vänder sig ofta till otraditionella entreprenörer och företagare. Information och rådgivning är i princip kostnadsfri för kunden. 
  
 5.3.5 
  
 Sveriges exportråd 
  
 Exportrådet bildades 1972. 
 Organisationsform 
 Exportrådet saknar associationsrättslig status. 
 Styrande dokument 
 Det styrande dokumentet är ett avtal mellan staten och näringslivet företrätt av Sverige allmänna exportförening som ingicks när exportrådet bildades 1972. Detta avtal har sedan 1972 ändrats ett antal gånger senast 1998. I detta regleras rådets uppgifter, samman- sättningen och tillsättandet av styrelsen och det s.k. representant- skapet, finansieringen samt vissa övriga frågor. Avtalet är godkänt 
 86 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 av riksdagen. Enligt nämnda avtal regleras verksamheten också av stadgar som fastställs av regeringen efter godkännande av Sveriges allmänna exportförening. 
 Ledning 
 Exportrådet leds av en VD och en ledningsgrupp på sju personer. Vid rådet finns en styrelse på åtta personer varav hälften vardera utses av staten respektive exportföreningen. 
 Antal anställda 
 Ca 350 personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 2001 var omsättningen 482 mkr, varav 217 mkr från näringslivet, 247 mkr statliga medel och 18 mkr i överskottsmedel. 
 Verksamhet 
 Verksamheten bedrivs på ett  
 40-tal 
  utlandskontor samt vid huvud- kontoret i Stockholm och sex lokalkontor ute i landet. Utomlands sker ett nära samarbete med ambassader och konsulat. Verksam- heten indelas i exportinformation (kostnadsfri rådgivning), export- utveckling (utvecklingsinsatser) och exportkonsulting. Export- information finansieras i huvudsak med anslagsmedel, konsultverk- samheten på marknadsmässiga grunder medan exportutveckling har blandad finansiering. 
 Exportrådet ger inget finansiellt stöd till företag men genomför olika insatser för att hjälpa företag att exportera och att komma in på utländska marknader. För att hjälpa företagen i internationali- seringen har Exportrådet utvecklat ett särskilt småföretagsprogram som omfattar utvecklingsinsatser, kompetensutveckling och mäss- program för mindre företag. En annan viktig verksamhet är samverkansgrupper (14 stycken) och branschprogram (fyra styck- en) där både mindre och större företag medverkar. 
 87 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 ExportCentrum, som finns på nära 20 platser över hela Sverige, är ett resultat av ett nära samarbete mellan främst Exportrådet, Almi och Handelskamrarna. I vissa program samarbetar man också med länsarbetsnämnderna. 
  
 5.4 
  
 Övriga aktörer 
  
 5.4.1 
  
 Connect Sverige 
  
 Connect Sverige bildades 1998. Connect stimulerar utvecklingen av tillväxtföretag i Sverige genom att sammanföra entreprenörer med kompetens och kapital. Verksamheten bedrivs i regionala nätverk som har växt fram successivt. I dag finns det åtta  
 Connect-nätverk 
  på 13 universitets- och högskoleorter i landet. 
 Organisationsform 
 Connect Sverige (dvs. den nationella paraplyorganisationen) drivs som ett projekt inom IVA. De regionala  
 Connect-nätverken 
  är självständiga ideella föreningar, med några undantag där de är pro- jekt inom en organisation. Verksamheten i de regionala nätverken bedrivs i aktiebolag som ägs av respektive förening. 
 Styrande dokument 
 IVA beviljar licens till de regionala nätverken att använda varu- märket CONNECT. 
 Ledning 
 Connect Sverige har en styrelse där ordförandena för de regionala nätverken ingår, samt representanter för de tre huvudmännen IVA, Industrifonden och Svenskt Näringsliv. 
 Antal anställda 
 3,5 centralt vid Connect Sverige,  
 1–3 
  anställda vid vart och ett av de regionala nätverken, sammanlagt omkring 20 personer. 
 88 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Finansiering av verksamheten 
 Connect Sveriges centrala verksamhet finansieras av Stiftelsen Industrifonden och  
 KK-stiftelsen. 
 KK-stiftelsens 
  medverkan är tids- begränsad, och kommer från 2003 att tas över av Svenskt Näringsliv. 
 De regionala nätverkens verksamhet finansieras i huvudsak genom medlemsavgifter, avgifter för partnerpaket som säljs till medlemmarna samt deltagaravgifter på vissa aktiviteter. 
 Verksamhet 
 I Connects nätverk arbetar 1 200 erfarna personer, till exempel revisorer, advokater, management- och marknadskonsulter, entre- prenörer, personer från storföretag, riskkapitalister och andra investerare för att hjälpa entreprenörer att utveckla och paketera sina idéer till bärkraftiga företag. Connect har inga egna medel att fördela, däremot kontakter till riskkapitalbolag och andra investerare. 
 En viktig princip är att de som arbetar med att hjälpa entrepre- nörer m.fl. inte får ta betalt för sitt arbete i de aktiviteter som Connect genomför. Paraplyorganisationen Connect Sverige stödjer nya regioner att starta egna  
 Connect-nätverk, 
  och fungerar som en resurs för de regionala nätverken. Connect Sverige arrangerar bl.a. nationella och internationella finansieringsforum, leder utarbetan- det av entreprenörsskrifter och följer upp verksamheten. 
  
 5.4.2 
  
 Stiftelsen Svensk Industridesign, (SVID) 
  
 Stiftelsen Svensk Industridesign bildades 1989 av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), Närings- och teknikutveck- lingsverket (NUTEK) och Föreningen Svensk Form. 
 Organisationsform 
 Stiftelse. 
 89 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Styrande dokument 
 Stadgar. 
 Ledning. 
 Styrelsen utses av stiftarna. Verksamheten leds av en vd. 
 Antal anställda 
 Sex personer. 
 Finansiering av verksamheten 
 Omsättningen är omkring 30 mkr per år varav staten står för om- kring 10 mkr 
 Verksamhet 
 SVID arbetar på uppdrag av Näringsdepartementet med att för- djupa och förmedla kunskaper om industriell design i det svenska näringslivet. Verksamheten bedrivs inom två områden: 
  
 N  
 Kontakt  Rådgivning. Syftet är att ge företag praktisk väg- ledning i frågor om industridesign. 
  
 N  
 Kunskap  Kompetensutveckling syftar till att stödja utbild- nings- och forskarinsatser inom designområdet och öka kun- skapen om industridesign i strategiska yrkesgrupper som t.ex. tekniker, ekonomer och marknadsförare. 
 Regionala insatser genomförs i hela landet genom designrådgivare i fyra regioner vid fyra lokalkontor och ytterligare sex samarbetskontor. 
  
 5.4.3 
  
 Stiftelsen Svenska Jobs and society 
  
 1985 startade Sveriges första Nyföretagarcentrum i Blekinge, Start- en skedde genom samverkan mellan näringslivet och kommunen under ledning av den nya stiftelsen Svenska Jobs and Society. I dag 
 90 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 finns närmare 90 Nyföretagarcentrum som är verksamma i om- kring 130 kommuner. 
 Organisationsform 
 Stiftelsen Jobs  Society äger varumärket och utvecklar konceptet med Nyföretagarcentrum. Varje Nyföretagarcentrum är en själv- ständig förening eller stiftelse, med egen styrelse. Flertalet har anlitat företagare som på uppdrag driver centrumet. På en del håll har man valt att istället anställa rådgivare. 
 Styrande dokument 
 Nyföretagarcentrumen drivs efter ett likartat koncept. Varje Ny- företagarcentrum måste anta ett antal huvudprinciper för att få använda varumärket. 
 Ledning 
 Den verkställande ledamoten svarar för kansli och projektledning (som bedrivs i ett aktiebolag). 
 Antal anställda 
 Stiftelsen har inga anställda. Verksamheten (kansli och projekt- ledning) drivs av ett privat företag på uppdrag av stiftelsen. 
 De lokala Nyföretagarcentrumen har fler än 100 rådgivare som i de flesta fall arbetar på uppdrag. 
 Verksamhetens finansiering 
 Stiftelsens verksamhet finansieras genom sponsorintäkter från företag och organisationer på ca 7 mkr samt statliga anslag via Nutek. Statsstödet uppgick år 2001 till 600 000 kr. Stiftelsen har ingen fond. 
 Verksamheten i de lokala föreningarna (Nyföretagarcentrum) finansieras genom sponsorintäkter, varav huvuddelen (enligt antag- 
 91 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 na huvudprinciper) bör komma från det lokala näringslivet. Det finns 2 200 lokala sponsorer och 40 nationella intressenter. Den totala omsättningen är omkring 50 mkr, varav ca  
 15–20 
  mkr kommer från offentliga aktörer och resten från näringslivet. 
 Verksamhet 
 Nyföretagarcentrum ger företag och enskilda personer allmän råd- givning, om hur man startar och driver företag. Rådgivaren funge- rar som ett bollplank, som testar affärsidén, diskuterar marknaden, hjälper till att göra budget och finansieringsanalys, går igenom lagar, regler och formella krav samt hjälper till med kontakter inom branschen. Rådgivningen är kostnadsfri. 
 Under 2001 besökte 12 000 personer Nyföretagarcentrum, och 4 200 företag startades. Varje år startas omkring 10 000 nya företag genom insatser även från tidigare års verksamhet. Efter tre år är 82 procent av företagen aktiva, och endast 1 procent har gått i kon- kurs (enligt uppgifter från Jobs  Society). 
 Nyföretagarcentrum arrangerar även tematräffar med ny- och småföretagare. Vid sidan om rådgivaren finns ett nätverk med omkring 3 500 personer. Jobs  Society Nyföretagarcentrum ger också råd och information om nyföretagande och ger också ut Nyföretagarbarometern med statistik över nyföretagande. 
  
 5.4.4 
  
 Svenska Uppfinnareföreningen (SUF) 
  
 SUF grundades redan 1886 på initiativ av ingenjören, fysikern och polarforskaren Christensen. 
 Svenska Uppfinnareföreningen (SUF) är en ideell förening som har till uppgift att främja uppfinnandets utveckling och nyttig- görande och stärka uppfinnarnas situation inom näringslivet och i samhället i övrigt. Ett uttalat syfte med SUF:s verksamhet enligt föreningens stadgar är att stimulera den framtida förnyelsen och välståndsutvecklingen i Sverige. 
 92 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Organisationsform 
 SUF är en fristående, allmännyttig och ideell förening som är öppen för alla som är intresserade av uppfinnings- och innovations- frågor. SUF är en riksorganisation för uppfinnare, ideella lokala idé- och uppfinnarföreningar, organisationer och företag och enskilda personer. SUF har drygt 60 lokalföreningar, spridda över hela Sverige, med cirka 3 500 individuella medlemmar och ett  
 50-tal 
  företagsmedlemmar samt ett antal s.k. supportmedlemmar. 
 Styrande dokument 
 Svenska Uppfinnareföreningens stadgar. 
 Ledning 
 SUF:s styrelse, som väljs av årsmötet, består av en ordförande och ytterligare åtta ledamöter samt fyra ersättare. Ledamöter och ersättare kommer från olika delar av landet. Den löpande verksamheten leds enligt styrelsens direktiv av SUF:s verkställande direktör. 
 Antal anställda 
 SUF:s kansli ligger i Stockholm och har sex anställda. De drygt 60 lokala medlemsföreningarna runt om i landet verkar huvudsakligen genom ideellt arbete men projektanställningar kan förekomma . 
 Finansiering av verksamheten 
 Medlemsavgiften är låg, endast 150 kr per person till SUF och ungefär lika mycket till den lokala föreningen. SUF:s rådgivnings- verksamhet stöddes ekonomiskt av Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) fram till 2001, men SIC har nu koncentrerat rådgivningen till de innovationsrådgivare som Weeks har i varje län. 
 Att SIC har slutat ge bidrag till den rådgivningsverksamhet som SUF tidigare bedrev innebär att verksamheten måste bantas eller att man måste hitta nya inkomstkällor. Den tidigare  
 SUF-rådgiv- 
  
 93 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 ningen till uppfinnare har nästan helt upphört. Ett arbete pågår för att hitta sponsorer och nya samarbetsformer. 
 Verksamhet 
 SUF och dess medlemsföreningar bedrev fram till 2001 rådgivning och kurser för uppfinnare och om uppfinningar och innovationer och produktutveckling. 
  
 5.4.5 
  
 Teknikbrostiftelserna 
  
 1993 beslutade regeringen att inrätta s.k. teknikbrostiftelser i sju av landets universitet- och högskoleregioner. 
 Organisationsform 
 Sju stiftelser (Stockholm, Uppsala, Lund, Göteborg, Linköping, Umeå respektive Luleå). 
 Styrande dokument 
 Stiftelseförordnanden fastställdes av regeringen den 18 november 1993. 
 Ledning 
 Var och en av de sju stiftelserna har en egen styrelse och vd. Varje styrelse består av fem ledamöter som förordnas av regeringen. 
 Antal anställda 
 Varje teknikbrostiftelse hade i medeltal  
 3–5 
  anställda under 2001, utom teknikbrostiftelsen i Lund som hade fler anställda. 
 94 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens centrala och regionala organisation för företagsutveckling 
  
 Finansiering av verksamheten 
 När teknikbrostiftelserna inrättades tillfördes de ett kapital i form av aktier som innehades av Näringsdepartementet till ett värde av sammanlagt en miljard kronor. Stiftelserna gavs i uppgift att för- valta sin förmögenhet så att den bibehålls intakt fram till utgången av 2007 då det är sagt att stiftelserna skall avvecklas och det ursprungliga kapitalet återbetalas till staten. Det är alltså den reala avkastningen som kan användas för stiftelsernas verksamhet. 
 Verksamhet 
 Enligt stiftelsernas ändamål skall de verka för ökade kontakter mellan universitet/högskolor och näringsliv i hela landet i syfte att främja ett förbättrat utnyttjande av universitetens och hög- skolornas kunskap och kompetens för att öka tillväxten inom svenskt näringsliv. 
 95 
  
 6 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 6.1 
  
 Organisering på central nivå 
  
 Utredarens förslag 
 : Nutek och Almi Företagspartner AB skall bestå som självständiga juridiska enheter. Den av riksdagen beslutade integrationen mellan Nutek och Almi Företagspartner AB genomförs dels genom att styrelserna liksom i dag i stort sett består av samma ledamöter, dels genom att vissa funktioner förs över från Almi till Nutek. Den integrationsprocess, som de båda styrelserna påbörjat, fullföljs. 
 När integrationen är genomförd kommer Almi Företagspart- ner AB att vara ett fristående av staten helägt bolag, vars arbets- uppgifter i huvudsak blir kapitalförvaltning och låneadministra- tion samt att vara moderbolag för de regionala Almibolagen. 
 Nutek kommer då att vara det nationella kompetenscentrum för företagsutveckling, som direktiven talar om. 
 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden angående s.k. såddfinansiering bör utvärderas innan beslut om fortsättning fattas. Se vidare kapitel 8. Avtalet mellan Almi Företagspartner AB och Stiftelsen Innovationscentrum upphör att gälla den 30 juni 2004. Se vidare kapitel 8. 
 Enligt utredningens direktiv skall den av riksdagen beslutade integ- rationen mellan Nutek och Almi Företagsparter AB fullföljas. Vidare skall förslag lämnas om formerna för kopplingen mellan central och regional nivå. Utredningens uppdrag omfattar främst den regionala organisationen för företagsutveckling. Om en stabil och effektiv regional organisation skall kunna skapas måste dock först organisationen på central nivå läggas fast. Under utredningens samråd med olika företrädare för landstingen, Almi, näringslivets organisationer, självstyrelseorgan, Nutek och länsstyrelser har stor 
 97 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 osäkerhet i fråga om den framtida centrala organisationen redovi- sats. 
 Regeringen har ännu inte fattat något beslut om hur den av riks- dagen beslutade integrationen skall genomföras. Regeringen till- satte en utredning, den s.k.  
 ARNE-kommittén, 
  som lämnat förslag till ansvarsområde, organisation, finansiering och arbetsformer för en ny integrerad myndighet. Något beslut med anledning av kom- mitténs förslag har inte fattats. 
 Integrationen Nutek – Almi 
 Efter riksdagens beslut om integration mellan Nutek och Parsons har det bland annat diskuterats att Adams moderbolag skulle bli en avdelning i Nutek, och att de regionala bolagen skulle bli Nuteks regionala organ. Denna form av integration har helt avvisats av såväl näringslivets organisationer som Landstingsförbundet och de regionala Almibolagen. Detta har framförts vid de möten, som jag haft med dem, och i skrivelser de sänt till regeringen. Såväl närings- livsorganisationerna som landstingen har klargjort att man avser att lämna Almiorganisationen om denna integrationsform väljs. 
 Jag har, som redovisats i kapitel 2, tolkat utredningsdirektiven så att regeringen utgår från att de regionala Almibolagen skall finnas kvar. I mitt uppdrag ingår bl.a. att föra förhandlingar med Lands- tingsförbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anled- ning av att nuvarande avtal avseende Almi Företagspartners dotter- bolag löper ut den 31 december 2002. Denna förhandling hade inte behövt genomföras om regeringen inte menat att verksamheten skulle fortsätta. I den skrivelse som Almi Företagspartner AB på uppdrag av Näringsdepartementet tillsänt landstingen den 26 juni 2002 står bl.a. att de regionala Almibolagen skall finnas kvar som regionala bolag. 
 Enligt min mening har regeringen därmed klart visat att den anser att Almiorganisationen bör finnas kvar också på längre sikt. 
 Vid de många samråd, som jag genomfört med bl.a. landsting, näringslivsorganisationer, regionala Almibolag och regionala själv- styrelseorgan har framkommit en stark önskan, att de regionala Almibolagen skall vara kvar och utvecklas i enlighet med de skilda önskemål som redovisats vid samråden. Samfällt har man framfört kravet att bolagsformen också framgent skall gälla och att inga ytterligare myndighetsuppgifter skall läggas på Almibolagen. 
 98 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 Fyra av de centrala näringslivsorganisationerna (Företagarnas Riksorganisation, Svensk Industriförening, Svensk Handel och Svenska Handelskammarförbundet) har i en gemensam skrivelse till utredningen bland annat framfört att man inte anser att Almi- bolagen bör göras om till regionala Nutek utan fortsätta arbeta i form av regionala aktiebolag. 
 De fyra organisationerna avslutar brevet med att konstatera att det finns en uppenbar risk att Adams legitimitet hos kunderna urholkas om verksamheten integreras i en myndighet, och att det om så sker med stor sannolikhet inte finns förutsättningar för en aktiv medverkan av näringslivsorganisationerna i Adams arbete. 
 De samtal som förts med landstingen och andra regionala del- ägare har gett mycket tydliga signaler om att de inte är beredda att fortsätta som delägare eller medfinansiärer av de regionala Almi- bolagen om dessa skulle ges andra myndighetsuppgifter än de har i dag. Landstingen anser att de varken vill eller kan finansiera statliga myndighetsuppgifter, och att de inte heller kan medverka i en verk- samhet som är underställd en statlig myndighet. 
 I samband med de samtal som förts om en förlängning av avtalen mellan landstingen och Almi Företagspartner AB om de regionala Almibolagen krävde landstingen att jag skulle ge besked i denna fråga. Om Parsons skulle få nya myndighetsuppgifter kommer lands- tingen att avveckla sin medverkan i bolagen och istället börja bygga upp andra regionala organ för näringslivsfrågor 
 Myndigheter – bolag 
 Om Adams moderbolag skulle bli en avdelning i Nutek och de regi- onala bolagen därmed bli Nuteks regionala organ aktualiseras också frågan om en myndighet kan förvalta aktier i bolag. Det är inte vanligt att myndigheter har den uppgiften, även om vissa exempel på detta finns. 
  
 Statskontoret  
 har i en underlagspromemoria om bolag under myndighet, som lämnats till utredningen, redovisat en rad skäl mot att myndigheter förvaltar aktier i bolag. Det finns i så fall, menar Statskontoret, bl.a. risk att finansiella åtaganden som bolagen genomför inte blir helt kända för riksdagen eftersom bolagens förehavanden inte redovisas på ett tydligt sätt. Riksdagen får därför en begränsad insyn i statens samlade ekonomiska förhållanden, vil- ket inte är förenligt med budgetlagens krav att riksdagen vid ett 
 99 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 och samma tillfälle skall ta ställning till statens samlade utgifter och inkomster. En överföring av medel från en myndighet till ett aktie- bolag eller annat självständigt rättssubjekt leder till att staten inte har tillräcklig garanti för att verksamheten utförs och kontrolleras på avsett sätt, och att det direkta inflytandet över hur medlen används försvinner. Det uppstår också svårigheter för en myndig- het att iaktta opartiskhet i förhållande till ett rättssubjekt som myndigheten bildat. Statskontoret konstaterar att regeringen i prop. 1992/92:100 uttalade att bolag under myndighets förvaltning inte bör förekomma och att statlig verksamhet inte heller bör bedrivas i stiftelseform om inte särskilda skäl föreligger. Istället bör statlig verksamhet bedrivas i myndighetsform, bl.a. eftersom myn- dighetsformen garanterar offentlig insyn, ger god redovisning av användningen av offentliga medel samt minimerar risktagandet med offentliga medel. 
  
 Finansdepartementet  
 redovisade i en promemoria från 1995 Principer för myndigheters ägande av bolag ett antal riktlinjer för myndigheters ägande av bolag. Grundprincipen är att statliga myn- digheter inte bör förvalta aktier i bolag. Som skäl anfördes bland annat att om det finns skäl för en bolagisering av en statlig verk- samhet innebär det ofta samtidigt att verksamheten inte kan betraktas som angelägen för en statlig myndighet. Om verksam- heten inte primärt skall styras av politiska uppgifter eller mål, om det föreligger fungerande konkurrensvillkor och om verksamheten inte innebär myndighetsutövning är bolagsbildningen en föränd- ringsprocess som bör styras av regeringen och inte av myndighe- ten. Myndighetsformen ger också större möjlighet för staten till ändamålsenlig insyn i och kontroll av verksamheten än bolagsfor- men, vilket är viktigt för att statens medel skall värnas och kon- trolleras väl. Vidare finns det risk för oklarhet i ansvar och roller om en myndighet samtidigt är både förvaltare av aktier i ett bolag och beställare av tjänster eller varor som bolaget tillhandahåller. Detta medför också en risk för trovärdighetsproblem vad gäller konkurrensneutralitet och oberoende. Slutligen är bolag vars aktier förvaltas av en myndighet självständiga rättssubjekt, vilket gör att myndigheten inte kan lägga ut uppdrag till bolaget utan upphand- ling. Om den aktuella verksamheten utgör en integrerad, naturlig och väsentlig del av verksamheten är därför bolagsformen olämplig. 
 Jag delar i princip de synpunkter som framförts av såväl Stats- kontoret som Finansdepartementet att en myndighet inte bör för- 
 100 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 valta aktier i bolag. Den principen har giltighet också i fallet  
 Nutek–Almi. 
  
 Slutsats 
 Mot bakgrund av det som ovan redovisats finns det enligt min mening inga förutsättningar att göra Almi Företagspartner AB till en avdelning inom Nutek. Detta inte minst på grund av det kraftiga motstånd mot denna lösning som redovisats från såväl landstingen som näringslivets organisationer. Om Almiorganisationen skall finnas kvar, vilket regeringen, som ovan redovisats, enligt min mening förutsatt i direktiven, måste därför andra integrations- former väljas. 
 Jag vill också påpeka att om de regionala delägarna lämnar Almi- bolagen kommer de med stor sannolikhet i stället att bygga upp nya organ med liknande inriktning. Antalet aktörer skulle således öka ytterligare, vilket knappast är förenligt med utredningens upp- drag att föreslå effektiviseringar av de regionala insatserna för företagsutveckling. 
 Enligt utredningen finns det inte heller anledning för statliga myndigheter att bedriva verksamhet i bolagsform. Denna försvårar insyn och utvärdering. Eftersom myndigheternas verksamheter så gott som uteslutande finansieras av offentliga medel är det viktigt att möjligheterna till utvärdering och insyn är tillfredsställande. I de fall det är motiverat att använda bolagsformen bör detta ske avskilt från verksamheter som finansieras med offentliga medel, och helst direkt under regeringen, och med tydlig styrning av hur och med vilka målsättningar verksamheterna skall bedrivas. 
 Jag anser således att Almi Företagspartner AB, liksom i dag, skall vara ett fristående aktiebolag som ägs direkt av staten, och att akti- erna bör förvaltas av regeringen genom Näringsdepartementet. För att uppnå den av riksdagen beslutade integrationen mellan Nutek och Parsons bör istället en ökad administrativ samordning, i kombi- nation med en stark personalunion mellan ledningarna för Nutek och Parsons, väljas. Ett uttryck för detta är styrelsesammansättningen. Nutek och Parsons har så gott som identiska styrelser. Nuteks gene- raldirektör är ordförande i Adams styrelse och ledamot i Nuteks styrelse. Nuteks ordförande är ledamot i Adams styrelse. Denna starka personalunion bör gälla också fortsättningsvis. Däremot bör regeringen överväga om antalet ledamöter i Adams styrelse kan 
 101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 minskas. Detta inte minst mot bakgrund av den föreslagna renod- lingen av Adams statliga uppdrag. Regeringen bör också ge betydligt klarare direktiv till de styrelseledamöter som utses av staten än som sker i dag. Detta gäller generellt och inte enbart för styrelseleda- möter i Almi Företagspartner AB. 
 Samordningen mellan Nutek och Almi Företagspartner AB är i första hand en fråga för styrelserna att besluta om. Jag har informe- rats om att en del av Almi Företagspartner AB:s administrativa funktioner kommer att föras över till Nutek. Det gäller bland annat personalfrågor,  
 IT-frågor, 
  information m.m. Almi Företagspartner AB kommer därmed i huvudsak att arbeta med kapitalförvaltning, låneadministration och vara moderbolag till de regionala Almibola- gen. Denna integrationsprocess, som styrelserna påbörjat, ansluter jag mig helt till. Med dessa åtgärder uppfylls enligt min mening riksdagens beslut om en integration mellan Nutek och Almi Före- tagspartner AB på nationell nivå. 
 Den omständigheten att Nutek, som central myndighet, inte kan uppträda i bolagsform på regional nivå innebär att länsstyrelserna blir de regionala myndigheter genom vilka Nutek verkar. Det är samma organisation som gäller för flertalet andra statliga myndig- heter som t.ex. Statens Naturvårdsverk, Jordbruksverket, Fiskeri- styrelsen och Socialstyrelsen. Detta är också helt i linje med reger- ingens bedömning i propositionen Regional samverkan och statlig länsförvaltning (prop. 2001/2002:7) där det sägs att en samman- hållen effektiv statlig länsförvaltning är ett prioriterat intresse vid organiseringen av den statliga länsförvaltningen. I prop. 2001/2002:4 framhålls vidare att länsstyrelsens roll som statens företrädare i länet skall utvecklas. 
  
 6.1.1 
  
 Nutek nationellt kompetenscentrum 
  
 Enligt utredningsdirektiven skall jag lämna förslag om förhållandet mellan den regionala organisationen och det nationella kompetens- centrum som utgörs av Nutek och Almi Företagspartner AB. I dag utgör Almi Företagspartner AB (moderbolaget) och Nutek två juridiskt självständiga enheter, men verksamheterna är i högsta grad sammanlänkade. Vissa avdelningar inom Nutek har personal som är anställda av Parsons, inte bara som handläggare utan även på avdelningschefsnivå. Det gör att de myndighetsuppgifter som Nutek ansvarar för ibland utförs av Collins. I sådana ärenden 
 102 
 SOU 2002:101 Utredningens överväganden och förslag 
 måste besluten fattas av generaldirektören eftersom de Almi- anställda inte kan fatta beslut i Nuteks namn. 
 I föregående kapitel har jag redovisat och anslutit mig till den integrationsprocess som i enlighet med riksdagens beslut pågår mellan Nutek och Almi Företagspartner AB. Detta arbete drivs av ledningar och styrelser. När arbetet är avslutat kommer Almi Företagspartner AB:s verksamhet i huvudsak att utgöras av kapi- talförvaltning, låneadministration och uppgiften som moderbolag för de regionala dotterbolagen. I princip all annan verksamhet som Adams moderbolag i dag sysslar med, t.ex. personalfrågor, administ- ration och information, kommer att vara överförd till Nutek. Där- med renodlas och tydliggörs arbetsuppgifterna för såväl Nutek som Almi Företagspartner AB. 
 Nutek blir då det nationella kompetenscentrum för företags- utveckling som direktiven till utredningen talar om. Jag har erfarit att det inte kommer att byggas upp något särskilt kompetenscent- rum inom Nutek, utan att det blir myndighetens samlade kompe- tens som ställs till förfogande. Detta är en fråga för ledningen och styrelsen att besluta om. Jag ansluter mig dock till en sådan organi- satorisk lösning och anser att direktivens krav och riksdagens tidi- gare beslut i frågan därmed uppfylles. 
 De arbetsrättsliga frågor som kan komma att aktualiseras genom styrelsernas integrationsbeslut får lösas genom sedvanliga förhand- lingar mellan arbetsgivare och arbetstagare. 
 Nutek som kompetenscentrum får en viktig uppgift i fråga om att tillhandahålla och utveckla den information som såväl andra myndigheter, lokala och regionala aktörer samt företag och företa- gare har behov av och efterfrågar. Nutek blir det samlade statliga expertorganet för näringslivsfrågor. 
 Nuteks roll som kompetenscentrum skall baseras på den efter- frågan på information som såväl olika näringspolitiska aktörer som företag och företagare har. Den bör också ha ett internationellt perspektiv. Inte minst är det viktigt att uppgifter om EU:s struk- turfonder och olika program för småföretag finns tillgängliga även i fortsättningen. 
 Mycket av den kunskap som efterfrågas kan i dag tillgodoses via internet och s.k. portaler. Inom ramen för kompetenscentrumet bör en portal finnas där relevant myndighetsinformation och annan information som rör statliga och andra offentliga insatser för före- tagsutveckling redovisas. I en sådan portal kan såväl offentliga aktörer som företagare få information om t.ex. stödsystem, regel- 
 103 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 verk, databaser, befintliga organisationer och nätverk av skilda slag. Startlinjen och Nuteks finansieringsdatabas är exempel på sådana informationsinsatser. 
 Kompetenscentrum bör därmed kunna bli ett forum för dags- aktuell information till både aktörer och företagare. Inte minst är detta av stor vikt för de små företagen. 
 Som tidigare redovisats kommer Almi Företagspartner AB (moder- bolaget) att ha ansvaret – inte minst gentemot dotterbolagen – för kapitalförvaltning och låneadministration samt vara moderbolag för de regionala Almibolagen. 
  
 6.1.2 
  
 Samarbete Nutek – Industrifonden 
  
 Nutek har träffat avtal med stiftelsen Industrifonden om finansie- ring av projekt i tidiga utvecklingsstadier, s.k. såddfinansiering. Avtalet redovisas i avsnitt 4.2.4. Avtalet började gälla den 1 januari 2002. Nuteks bedömning sker på samma sätt som när myndigheten själv fattade beslut om såddfinansiering. Några säkra resultat av verksamheten finns inte eftersom avtalet varit i kraft så kort tid. Under perioden fram till den 30 september har Nutek i enlighet med avtalet tagit emot 88 ärenden. Av dessa har 37 bedömts vara för svaga eller utanför kriterierna för såddfinansiering, 28 har läm- nats över till Industrifonden, sju har Nutek själva beviljat sådd- finansiering, två har fått finansiering genom Parsons och en har fått finansiering genom SIC. 13 ansökningar är fortfarande under handläggning hos Nutek. 
 Av de 28 ansökningar som lämnats över till Industrifonden, där Nutek alltså rekommenderat bifallsbeslut, har Industrifonden avslagit tio direkt och begärt fördjupad utredning av Nutek i 18 ärenden. Av de ansökningar som Industrifonden avslagit har Nutek beviljat en ansökan. Nutek har överlämnat fördjupade utredningar i 10 ärenden. Av dessa har Industrifonden endast bifallit två ärenden. Tre ärenden har avslagits, varav ett istället beviljats finansiering av Nutek (som alltså beviljat nio ärenden totalt). I ett fall har kunden återtagit ansökan, och i ett fall inväntas en reviderad affärsplan från kunden. 
 Industrifonden har dessutom beviljat en ansökan om såddfinan- siering från Almi Väst. Övriga tre ärenden ligger fortfarande kvar hos Industrifonden, som i flera fall gör ytterligare utredningar för- 
 104 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 utom de som gjorts av Nutek. Nutek har åtta ärenden under för- djupad utredning. 
 Av detta kan man dra slutsatsen att Industrifonden har en avse- värt hårdare bedömning av såddprojekten än Nutek. Det är ange- läget att regeringen snarast gör en utvärdering av avtalets genom- förande och de resultat som uppnåtts. Slutsatsen av utvärderingen bör ligga till grund för beslut om avtalets fortsatta giltighet. 
 Utredningen återkommer i kapitel 8 till den framtida finansie- ringen av sådd- och innovationskapital. Där redovisas utredningens överväganden med anledning av avtalet mellan Nutek och Indu- strifonden. 
  
 6.1.3 
  
 Almi Företagspartner AB – Stiftelsen Innovationscentrum 
  
 I dag bedriver Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) en omfattande verksamhet för att bl.a. genom rådgivning och finansieringsstöd stimulera innovationer och innovationsfrämjande verksamhet. SIC beskrivs i avsnitt 5.2.8 och dess finansieringsverksamhet i avsnitt 4.2.5. SIC är en liten organisation på central nivå, med endast 6 anställda. För bedömning av ansökningar anlitar SIC i hög grad externa konsulter. SIC har upprättat ett samarbetsavtal med Almi Företagspartner AB som syftar till ett regionalt baserat rådgiv- ningssystem till innovatörer. Det finns i dag 92 regionala rådgivare. Dessa är i de flesta fall anställda av Almibolagen i respektive region men finansieras av både Parsons och SIC, samt även av kommuner och andra regionala aktörer. Samarbetet sker under namnet och varumärket Innovation Sverige. 
 I dag hanteras hela kedjan, från rådgivning fram till beslut om bidrag eller villkorslån, på länsnivå i fyra län (Uppsala. Östergöt- land, Västernorrland och Skåne). De formella besluten för övriga län fattas av SIC:s vd i Stockholm. Målsättningen är att samtliga län under våren 2003 skall ha en decentraliserad handläggning fram till beslut inom ramen för samarbetet mellan SIC och Parsons. 
 SIC har också ett utvecklat samarbete med de svenska teknik- parkerna som innebär att ansökningar om olika innovationsprojekt samordnas av teknikparkernas samordningsfunktion Swedepark. Teknikparkerna har också kompetens att själva fatta beslut om innovationslån. 
 105 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Enligt stadgarna skall SIC upphöra den 1 juli 2004 och alla åter- stående tillgångar överföras till staten. De 500 miljoner kr som stiftelsen tilldelades 1994 skall alltså förbrukas under de 10 år SIC bedriver sin verksamhet. Några beslut om vad som skall hända efter den 1 juli 2004 finns inte, och det finns inte heller några medel avsatta för att finansiera den verksamhet som i dag finansieras genom stiftelsekapitalet. 
 I enlighet med avtalet mellan SIC och Almi Företagspartner AB skall SIC:s verksamhet i praktiken stegvis tas över av Parsons fram till 2004. Almi har redan genom ett avtal förvärvat SIC:s samtliga åter- stående tillgångar och skulder per den 20 juni 2004, vilket innebär att alla SIC:s återstående lånefordringar kommer att ägas av Parsons. 
 Avtalet innebär att de regionala Almibolagen skall ha ansvar för och stå som huvudmän för den regionala innovationsstödjande verksamheten i respektive län. I de län där de regionala Almibola- gen inte redan i dag är huvudmän är avsikten att detta skall ha genomförts senast innan SIC upphör. En tydlig innovationsprofil mot kunderna, som särskiljer Adams allmänna företagsfinansiering från innovationsstödsverksamheten, skall eftersträvas och förank- ras i samtliga regionala Almibolag avseende varumärket Innova- tion  
 X-län 
  och innovationslogotypen. Det skall tydligt framgå att verksamheten bedrivs i samarbete mellan SIC och Parsons. Parterna skall gemensamt verka för att Parsons och SIC blir representerade i varandras styrelser och att SIC:s vd skall ingå i Adams koncernled- ning. En långsiktigt strategi och ett långsiktigt nationellt program för innovationsstöd skall utarbetas. Ett system för kvalitetssäkring av innovationsrådgivare och nationella experter skall vidareutveck- las. 
 Avtalet innebär också att både SIC och Parsons skall verka för att staten skall ta över finansieringsansvaret för verksamheten, när SIC upphör. Deras gemensamma rekommendation är att SIC:s verk- samhet med såddfinansiering och tillhörande rådgivning bör fort- sätta med Innovation Sverige som bas och inom Adams organisa- tion. De anser att ett årligt belopp om  
 150–200 
  miljoner kr skulle behövas om verkamheten skall bedrivas på ett kontinuerligt och professionellt sätt. 
 106 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 Innovationsverksamheten efter 2004 
 Utredningen kan konstatera att Stiftelsen Innovationscentrum (SIC) har genomfört sitt uppdrag på ett bra sätt. Samtidigt kon- staterar utredningen att stiftelseformen med alla dess juridiska lås- ningar inte bör användas för sådan verksamhet som SIC utövat. Eftersom regering och riksdag inte har möjlighet att ändra stiftel- sers sätt att arbeta gör det att möjligheterna att på ett smidigt sätt anpassa verksamheten i en stiftelse till aktuella behov är kraftigt begränsad. 
 Det avtal som Almi Företagspartner AB och SIC träffat löper fram till den 30 juni 2004, då SIC:s verksamhet upphör. 
 Som tidigare redovisats utgörs innovationsverksamheten av tre delar, rådgivning, bidragsgivning och villkorslån. I varje län finns innovationscentra, vilka efter den 1 juli 2003 kommer att vara knutna till de regionala Almibolagen. Bidragen kan uppgå till högst ett basbelopp. Beslut om bidragen fattas av ett innovationsråd som är knutet till respektive innovationscentrum. 
 Almi Företagspartner AB har finansierat hälften av de medel som används till innovationsbidrag. Almi har också förbundit sig att vid behov tillskjuta medel till innovationslån ur sin lånefond. Lånen skall löpa med samma villkor som SIC:s innovationslån och beviljas på samma sätt, efter särskilt beslut i Adams styrelse (avtalet  
 Almi–SIC 
 2002-04-26). 
  
 Utredningen har velat redovisa detta, eftersom avtalet innebär att Parsons enligt utredningens mening påtar sig myndighetsutövning. Att fördela bidrag, vilket ett innovationsråd knutet till ett innova- tionscentrum, som i sin tur är knutet till Almibolaget, enligt avtalet skall göra, är myndighetsutövning. 
 De innovationslån som SIC kan bevilja skiljer sig i hög grad från Adams lån eftersom det inte finns något krav att låneverksamheten skall vara självfinansierande eller ens att ränteintäkterna skall mot- svara kreditförlusterna. SIC:s långivning är således i hög grad en form av bidragsgivning, och om låneverksamheten i framtiden skall finansieras genom årliga tillskott av statliga budgetmedel är det helt klart en fråga om myndighetsutövning att besluta om sådana lån. 
 Genom det avtal som Almi Företagspartner AB (moderbolaget) tecknat med SIC har moderbolaget alltså ålagt de regionala Almi- bolagen såväl myndighetsuppgifter som myndighetsutövning. Detta strider mot de klara och bestämda ställningstaganden som såväl landstingen som näringslivsorganisationerna gjort. 
 107 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Både de regionala delägarna, landstingen, och näringslivsorgani- sationerna har med mycket stor tydlighet sagt att man inte vill att de regionala Almibolagen skall hantera några andra myndighets- uppgifter än de Almilån man beviljar redan i dag. 
 I avtalet finns en uppsägningsklausul med innebörd att sex månaders ömsesidig uppsägningstid gäller. Jag har övervägt att med anledning av avtalets innebörd – att de regionala Almibolagen åläggs myndighetsuppgifter och myndighetsutövning, vilket lands- tingen och näringslivsorganisationerna motsätter sig – föreslå regeringen att avtalet sägs upp. 
 Jag har dock av två skäl avstått från detta. Dels är det kort tid fram till avtalets utgång den 30 juni 2004, dels är det viktigt att verksamheten som är värdefull och nödvändig också under kvar- varande del av tidsperioden kan fungera på ett tillfredsställande sätt. 
 Mitt ställningstagande bygger på antagandet att den andre ägaren till dotterbolagen kan acceptera förhållandet under en övergångs- period. 
 För tiden efter den 30 juni 2004 måste dock hanteringen av innovationsstödet ges en annan ordning. Utredningen återkommer till detta i kapitel 8. 
  
 6.2 
  
 Organisering på regional nivå 
  
 Utredarens förslag:  
 Det finns många statliga åtgärder för företags- utveckling. Många olika aktörer hanterar dessa åtgärder. Företag och företagare anser att systemet är svåröverskådligt och tungrott. Man har önskat  
 en  
 instans att vända sig till. 
 Företagare/innovatörer skall ha  
 ett  
 ställe att vända sig till. Där skall alla ansökningar och frågor som rör innovationer och före- tagsutveckling tas om hand. Länsstyrelse, länsarbetsnämnd och Almibolag skall samordna sitt arbete med behandlingen av dessa, så hanteringen går snabbt, har hög kvalitet och blir rättssäker. Läns- styrelsen (självstyrelseorganet) ges i uppdrag att i samverkan med länsarbetsnämnd och Almibolag organisera denna samordnade verksamhet, så den bästa lösningen ur regional synpunkt uppnås. Nutek ges i uppdrag att dels utarbeta riktliner för verksamheten, dels följa upp att en fungerande en väg  
 in-lösning 
  skapas i varje län. Den föreslagna organisationen skall ses som ett erbjudande till innovatörer och företagare. 
 108 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 6.2.1 
  
 Mängden aktörer 
  
 En mängd aktörer på olika nivåer har skapats för att främja när- ingslivets utveckling genom information, rådgivning, utbildning och finansiering. Systemet är komplext och delvis överlappande. Detta innebär svårigheter att styra och följa upp insatserna och använda de samlade resurserna på ett kostnadseffektivt sätt. 
 Den problembeskrivningen är hämtad ur utredningens direktiv. I direktiven sägs också att antalet åtgärder bör efterhand kunna minskas och samordnas för att ge ökad effektivitet och att Insat- serna måste prioriteras och samordnas på ett mera effektivt sätt. 
 I det följande redovisar utredningen de aktörer och stödformer som har störst betydelse, när det gäller de statliga åtgärderna för företagsutveckling. Därefter redovisar utredningen sina övervägan- den för ökad samordning och effektivare hantering av de statliga insatserna på regional nivå. 
 Som direktiven redovisar är det många aktörer som hanterar statliga stödformer. Norrlandsfonden konstaterar i sin rapport Kraftsamling för Norrlands inland att det enbart i Norrland finns omkring 250 aktörer som arbetar för att främja den regionala utvecklingen. Här inkluderas både nationella och lokala aktörer. 
 I den summan räknas in samtliga kommuner och landsting, läns- styrelser, arbetsförmedlingar, länsarbetsnämnder och andra aktörer som har ansvaret för en regionalt avgränsad del. Många av de aktö- rer som nämns av Norrlandsfonden har en viktig roll för utveck- lingen i regionen, men har andra frågor som huvuduppgift. Ett exempel är högskolor och universitet vars huvuduppdrag är utbild- ning och forskning, en fråga som är av synnerligen stor vikt för de långsiktiga utvecklingsförutsättningarna i regionen, medan kon- takterna med enskilda företag ofta är ganska sparsamma. Andra aktörer är i huvudsak privata, ofta med en mycket smal inriktning på vissa sektorer eller vissa branscher, och inte heller aktuella för flertalet företag. 
 Utredningen har valt att hänvisa till Norrlandsfondens rapport för att ge ett exempel på mångfalden aktörer. I det följande redo- visas de viktigaste aktörerna för de statliga insatserna för företags- utveckling på regional nivå. 
 109 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Länsstyrelserna 
 Länsstyrelserna hanterar dels statliga regionala stöd, dels är de företrädare för regeringen och centrala statliga myndigheter på regional nivå. Detta gäller även inom näringspolitiken. Länsstyrel- serna kan bevilja regionalt utvecklingsbidrag, sysselsättningsbidrag, landsbygdsbidrag, landsbygdslån, såddfinansiering, stöd till kom- mersiell service och stöd till projektverksamhet inom ramen för de resurser som ställs till varje länsstyrelses förfogande genom länsan- slagen och i förekommande fall genom EU:s strukturfonder inom ramen för de förordningar som gäller för de olika stödformerna. 
 I de fyra län, Kalmar, Gotland, Skåne och Västra Götaland, som omfattas av försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördel- ning beslutar istället regionala självstyrelseorgan om det regional- politiska företagsstödet och projektmedel. Försöksverksamheten skall pågå till 2006. Från och med den 1 januari 2003 kan man i övriga län bilda kommunalförbund som kan ansöka om att få bli samverkansorgan. Samtliga kommuner i ett län måste vara med. Dessa samverkansorgan kan få ta över handläggningen av  
 EU-stöd, 
  men inte besluten, som också fortsättningsvis skall tas i gemen- samma beslutsorgan knutna till ett antal länsstyrelser. Den statliga medfinansieringen beslutas av länsstyrelserna och andra statliga organ. Samverkansorganen kommer att få ta över en del av de pro- jektmedel, som ryms inom länsanslaget. 
 De regionala Almibolagen 
 Almi Företagspartner AB:s regionala bolag svarar för information och rådgivning, konsultinsatser samt finansiering. Finansieringen sker främst genom förmedling av lån från Adams egen lånefond, men också genom ett brett samarbete med banker och andra kre- ditinstitut. Lån från Adams lånefond kan lämnas genom flera låne- former: företagarlån till unga företagare, företagarlån till kvinnor, nyföretagarlån, lån till växande företag och genom kreditgarantier. Almis företagarlån till kvinnor och företagarlån till unga företagare kommer under hösten 2002 att ersättas av ett nytt företagarlån med i stort sett samma villkor men som är tillgängligt för alla oavsett kön och härkomst. 
 De regionala Almibolagens verksamheten anpassas efter de regi- onala förutsättningarna. Bland annat bedriver många Almibolag 
 110 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 delar av verksamheten i projektform för att på så vis kunna utnyttja  
 EU-medel 
  till finansiering av verksamheten. I många Almibolag utgör rådgivning och affärsutveckling en stor del av verksamheten, eftersom utbudet av konsulter och andra aktörer som arbetar med dessa frågor på kommersiella villkor på många håll är begränsat. I storstäderna, med stort konsultutbud är däremot denna del av verksamhet mycket liten eller obefintlig. Eftersom Almibolagens verksamheter i princip finansieras av staten till 51 procent (via moderbolaget) och av de regionala delägarna (i de flesta fall lands- tingen) till 49 procent, är det oklart vem som ansvarar för de olika delarna av verksamheten. Det finns ett missnöje bland landstings- företrädarna att deras bidrag till de regionala Almibolagen används för att finansiera låneverksamheten, något som man anser vara ett statligt uppdrag. Motsvarande farhåga finns bland statliga aktörer att statliga medel används för att delfinansiera lokala och regionala projekt. 
 Oklarheten i ansvarsfördelningen mellan staten och de regionala delägarna blir särskilt tydlig när man konstaterar att staten inte har någon direkt styrelserepresentation i de regionala Almibolagen. Statens styrelserepresentanter, inklusive ordföranden, utses efter förslag från näringslivsorganisationer. Det är därför inte så konstigt om de regionala Almibolagen ofta beskrivs som regionens eget bolag för näringslivsutveckling och inte som en statlig aktör. Detta gäller dock främst den verksamhet Almibolagen har vid sidan om låneverksamheten, eftersom lånen sker mot kommission från moderbolaget, som alltså reglerar villkoren för lånen och följer upp alla lån genom ett centralt låneadministrativt system. Däremot varierar Almibolagens ambition och intresse för utlåningsverksam- heten mellan olika regioner. 
 IUC och LKU 
 Lokala kooperativa utvecklingscentra,  
 IUC-bolagen 
  och i vissa län Internationella företagarföreningen (IFS) är andra aktörer, som arbetar med företagsuteckling. I dessa fall är det fråga om icke- statliga organisationer, som enligt direktiv från regeringen ges medel direkt av Nutek. 
 Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU) finns i varje län, och får statligt stöd till sin verksamhet via Nutek. Inte heller här är styrningen av verksamheten från staten märkbar. Varje LKU är bil- 
 111 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 dat av lokala och regionala aktörer – kommuner, landsting, fack- föreningar, kooperativa företag och andra föreningar – och verk- samheten präglas i hög grad av vilka traditioner som finns i regio- nen. Många LKU ägnar en stor del av den operativa verksamheten åt att söka upp kommunala verksamheter för att informera perso- nalen, om hur de kan bilda kooperativ för att på olika sätt ta över verksamheten och fortsätta driva den i egen regi men på uppdrag av kommunen.  
 EU-projekt 
  är också en vanlig verksamhetsform. Hos andra LKU är verksamheten mera inriktad på landsbygdsutveckling och hur man genom olika typer av kooperativ och byalag etc. kan upprätthålla service i områden som inte har tillräckligt befolk- ningsunderlag för att driva verksamheter med normala avkast- ningskrav. LKU:nas verksamhet handlar i hög grad om rådgivning till grupper, som vill starta företag tillsammans, men samarbetet med andra aktörer, som arbetar med rådgivning, t.ex. Almi, är ofta bristfälligt. 
  
 IUC-bolag 
  finns i dag på 19 platser i landet. Även dessa är bil- dade av lokala och regionala aktörer, med ett stort inslag av små och stora lokala företag och fackföreningar. Små och medelstora företag skall tillsammans svara för minst en tredjedel av ägandet, enstaka storföretag för högst en tredjedel och kommuner, fackliga organisationer och andra regionala intressenter får sammantaget äga högst en tredjedel av aktierna. 
 Genom det s.k.  
 UPA-uppdraget 
  utför  
 IUC-bolagen, 
  upp- sökande- och produktutvecklande verksamhet, vilket ger ett påtag- ligt stöd för de företag som omfattas av verksamheten.  
 IUC-bola- 
  gen har bildat ett nationellt nätverk. Skillnaderna mellan de olika  
 IUC-bolagen 
  är stora. 
 Almi Företagspartner AB – Stiftelsen Innovationscentrum 
 För att regionalisera det s.k. innovationsstödet har stiftelsen Inno- vationscentrum träffat avtal med Almi Företagspartner AB om samarbete. Vid de regionala Almibolagen finns innovationsråd- givare, totalt ett  
 90-tal 
  i hela landet. De regionala Almibolagen kommer att kunna fatta beslut om innovationslån upp till 400 000 kr, och bidrag upp till ett basbelopp. 
 SIC:s innovationslån kan även förmedlas via ett samarbete med teknikparkernas samarbetsorgan Swedepark. 
 112 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 Nutek – Industrifonden 
 Nutek har tecknat avtal med stiftelsen Industrifonden om den s.k. såddfinansieringen. Industrifonden har här tagit över ansvaret för den såddfinansiering, som Nutek tidigare hanterat. Industrifonden kan också erbjuda riskkapital till företag med hög utvecklings- potential. Även länsstyrelserna, Nutek och Vinnova kan bevilja såddfinansiering. 
 Norrlandsfonden 
 I Norrlandslänen har också Norrlandsfonden en relativt omfat- tande låneverksamhet. Verksamheten är främst inriktad på verk- samheter med ett kapitalbehov på mer än en halv miljon kronor, men påminner i övrigt till stor del om Adams låneformer. 
 Länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingarna 
 Länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingarna svarar inom arbetsmarknadspolitikens ram för en rad åtgärder som också är av stor betydelse för näringslivsutvecklingen. Man kan hjälpa företag som avser att etablera sig i vissa områden med utbildning för den personal som anställs. Syftet är främst att se till att vissa grupper kommer in på arbetsmarknaden och att det finns arbetskraft med rätt kompetens tillgäng för rekrytering. Ett stöd som också har näringspolitisk betydelse är stödet till start av näringsverksamhet, som innebär att arbetslösa i princip kan få behålla sin arbetslöshets- ersättning under sex månader medan de bygger upp ett eget före- tag. I stödområdet kan även personer som inte är arbetslösa erhålla stödet. I vissa fall kan stödet bli förlängt upp till ett år. 
 Övriga aktörer 
 I flera kommuner har man också olika former av projekt där man hjälper personer att starta eget. På ett hundratal orter finns Nyfö- retagarcentrum som arbetar på uppdrag av Jobs  Society och i vissa fall även av kommunen. Dessa centrum ger konkreta råd och förmedlar kontakter. Almi kan också ge rådgivning. För personer inom högskolor, universitet och forskarvärlden finns en rik flora av 
 113 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 aktörer som arbetar för att kommersialisera forskningsresultat och förmedla kontakter mellan den akademiska världen och närings- livet, bland annat teknikparker, teknikbrostiftelser och högsko- lorna själva inom ramen för den s.k. tredje uppgiften. Här har också Vinnova en viktig roll. 
 Tre huvudaktörer 
 I den ovan gjorda beskrivningen av de viktigaste aktörerna för de statliga insatserna för företagslivsutveckling finns tre huvudaktörer. Det är länsstyrelserna, länsarbetsnämnderna och Almibolagen. Länsstyrelserna är regeringens regionala myndighet inom närings- politiken och den regionala utvecklingspolitiken. Länsstyrelserna beslutar om olika stöd. I försökslänen har självstyrelseorganen samma uppgift. 
 Länsarbetsnämnderna fattar beslut om stöd till start av närings- verksamhet, s.k. starta eget, och andra åtgärder inom arbetsmark- nadspolitiken, t.ex. riktade arbetsmarknadsutbildningar för arbets- lösa som anställs i företag. 
 Den tredje aktören är de regionala Almibolagen, som förmedlar ett antal statliga låneformer mot kommission, men i övrigt inte har myndighetsuppgifter. 
 Övriga aktörer inom regional företagsutveckling kan ha statliga uppdrag och även statligt stöd, men ägas och styras av lokala eller regionala aktörer. Det är ibland oklart hur resultatuppföljning och utvärdering skall ske och vem som har ansvar för verksamheterna. 
 Det är önskvärt att renodla ansvarsfördelningen på regional nivå, effektivisera verksamheten samt göra det enklare för företag och företagare att få del av olika former av statligt stöd. I det följande lämnar jag förslag till samordning, förenkling och effektivisering av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. 
  
 6.2.2 
  
 Enkelhet för företag och företagare 
  
 Som utredningen redovisat ovan i kapitel 4 finns det ett stort antal stödformer som kan användas för utveckling av små företag och/eller olika innovationer. Också antalet aktörer är stort, även om det är ett begränsat antal som är mest involverade i den statliga stödhanteringen. 
 114 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 För den enskilde företagaren och för de små företagen kan det dock ofta vara svårt att veta vilken stödform som är tillämplig eller vilken instans man skall vända sig till. Detta är naturligtvis inte acceptabelt. Det är ett rimligt krav, att det skall vara så enkelt att få del av befintligt stöd för företagsutveckling, att ingen avstår från att söka stöd på grund av administrativa svårigheter. 
 Vid de samråd utredningen haft med bl.a. företagare och när- ingslivsorganisationer, har det framkommit att det nuvarande systemet betraktas som svåröverskådligt och att man ofta inte vet var man skall vända sig. Önskemål har framförts, att man skall ha  
 en  
 instans att vända sig till, och att antalet stödformer skall begrän- sas. 
 Stödformerna 
 I utredningens direktiv framhålls att antalet åtgärder efter hand bör minskas och att stödhanteringen bör förenklas och samordnas. Utredningen har ingående övervägt, om det finns skäl att minska de i dag befintliga stödformerna, antingen genom att en del av dem avvecklas eller genom att två eller flera slås ihop. Utredningen har granskat samtliga stödformer med denna utgångspunkt. 
 Det finns mycket som talar för att en kraftsamling av tillgängliga statliga medel till några få insatsområden, skulle öka stödgivningens effektivitet. Det kan åstadkommas antingen genom att mängden stödformer begränsas och tillgängliga medel förs över till kvar- varande stödformer, eller genom att stödformerna bibehålls men medelsanvändningen hårdhänt prioriteras. 
 Riksdagen har nyligen prövat de befintliga stödformerna (prop. 2001/2002:4) och därvid funnit att endast det s.k. småföretags- stödet bör tas bort. Övriga stödformer behölls. Efter riksdags- beslutet har regeringen lämnat uppdrag till ITPS att utvärdera sysselsättningsbidraget. 
 Jag anser därför, att det så snart efter riksdagsbeslutet inte finns skäl att föreslå ytterligare förändringar. Det arbete som pågår i Regeringskansliet (Näringsdepartementet) med att se över de regi- onalpolitiska stödordningarna bör avvaktas. Till det kommer att de nuvarande stödformerna är notifierade till EU, vilket gör att man bör vara helt säker på, att stödformen inte ens på lång sikt kommer att behövas, innan den tas bort. Något underlag för sådana bedöm- 
 115 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 ningar har jag inte haft tillgång till eller, beroende på den korta utredningstiden, inte haft möjlighet att ta fram. 
 Regeringen bör ge Nutek i uppdrag att i samråd med ITPS ta fram erforderligt underlag t.ex. i form av nyckeltal för bedömning av stödformerna. 
 Stödhantering 
 När det gäller stödhanteringen anser utredningen dock att det redan nu finns starka skäl att genomföra förändringar. Som ovan redovisats har det från företagarhåll framförts, att det ofta är svårt att veta, till vilken instans man skall vända sig med förfrågan eller ansökan om någon form av stöd eller råd. 
 Den statliga näringspolitiken syftar till att skapa så bra förutsätt- ningar som möjligt för olika former av företag. Arbetet för ett gott företagsklimat är inriktat på att skapa enkla och överskådliga regler, god kapitalförsörjning samt tillgång till enkel och begriplig infor- mation. 
 Den svåröverskådlighet, som näringslivsföreträdare pekat på i dagens system, måste åtgärdas om de enkla och överskådliga regler, som är viktiga delar av ett gott företagsklimat, skall uppnås. Utred- ningen har tagit fasta på detta. Sett ur företagets och företagarens synpunkt måste ett system med  
 en  
 instans att vända sig till inne- bära en väsentlig förenkling och skapa den eftersträvade överskåd- ligheten. Detta kan uppnås antingen genom att alla stödformer sammanförs till någon av de ovan utpekade huvudaktörerna, eller genom att ett samordningsförfarande tillämpas. 
 Dagens stödformer består av såväl bidrag som lån av skilda slag. Bidragshanteringen är en klar myndighetsuppgift medan lån bero- ende på vilka villkor, som gäller kan vara myndighetsuppgift i vissa fall men inte i andra. Av de instanser som i dag hanterar de mest använda stödformerna är länsstyrelsen och länsarbetsnämnden myndigheter medan Parsons, Industrifonden, SIC och IUC, inte är det. När det gäller de regionala Almibolagen har de regionala del- ägarna – landstingen – klart deklarerat att de motsätter sig att Parsons åläggs andra myndighetsuppgifter än de har i dag. 
 Enligt utredningens mening är det mot denna bakgrund svårt att hitta en instans som kan hantera helheten. Detta gäller även om Industrifonden, SIC och IUC:na undantas. Stöden till start av näringsverksamhet är en del av arbetsmarknadspolitiken och skall 
 116 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 därför hanteras av länsarbetsnämnd och arbetsförmedling. Efter- som de regionala Almibolagen dels är aktiebolag, dels inte får åläg- gas andra myndighetsuppgifter för de regionala delägarna, är det uteslutet att lägga bidragshantering där. Därmed kvarstår länssty- relsen som skulle kunna åläggas att hantera helheten. 
 Länsstyrelserna har i dag varken kapacitet eller kompetens för att ta över t.ex. Adams låne- och rådgivningsverksamhet. Almi behövs som en stark aktör för en viktig del av statens insatser för företags- utveckling. Därför bör inte heller denna lösning väljas. 
 Utredningen anser således att det inte är lämpligt att låta någon av de tre huvudaktörerna hantera alla stödformer. 
 En väg in 
 Eftersom utredningen anser att starka skäl talar för att den av företagen önskade enkelheten med  
 en  
 instans att vända sig till bör genomföras, bör därför samordningsalternativet väljas. 
 Utredningen redovisar i det följande en modell för en sådan samordning. Det är dock viktigt att understryka att detta skall ses som ett erbjudande till företag och företagare. Den som vet vilken stödform, som kan komma i fråga och vilken instans, som hanterar denna kan naturligtvis vända sig direkt dit. 
 Utgångspunkten för utredningens modell är att företa- gare/innovatör har ett ställe – en brevlåda – att vända sig till. Brevlådan skall kunna ta emot allt som har med företagsutveck- ling att göra, t.ex. formella ansökningar, sonderingar och frågor, mer eller mindre lösa funderingar, idéer som man önskar utveckla och så vidare. Genom att vända sig till brevlådan har företaga- ren/innovatören (sökanden) etablerat den kontakt som behövs. I vissa fall resulterar kontakten i att sökanden får svar med en gång, i andra fall kan det krävas en mer genomgående granskning innan svar kan ges. Det är samtidigt viktigt att sökanden kan få ett så snabbt svar som möjligt. Som ovan sagts finns det en bred kompe- tens och stor detaljkunskap hos de instanser, främst de tre huvud- aktörerna, som i dag hanterar olika stödformer. Denna kompetens måste tas till vara så att sökanden kan få kvalificerade och korrekta besked. Det blir en viktig uppgift för länsstyrelse, länsarbetsnämnd och Almibolag att i samverkan svara för detta. 
 I Östergötland bedrivs sedan ett antal år en sorts en väg in- verksamhet. Där sitter en person från respektive länsstyrelse, 
 117 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 länsarbetsnämnd och Parsons tillsammans i en lokal, en sorts service- central. Denna gemensamma funktion är bemannad varje dag. Man arbetar tillsammans och bereder ärenden gemensamt och kommer fram till vilken av de tre aktörerna som skall besluta i ett enskilt ärende. 
 Merparten av kontakterna med servicecentralen sker via tele- fon eller  
 e-post. 
  Det rör sig mest om förfrågningar, förhandsdis- kussioner och råd av olika slag. Företagen behöver bara vända sig till ett ställe. Den samlade kompetensen gör att råden och hjälpen till företagen blir korrekt och heltäckande. 
 Enligt de uppgifter utredningen fått fungerar det mycket bra i Östergötland. 
 Verksamheten i Östergötland är ett i praktiken prövat sätt på hur en en väg  
 in-verksamhet 
  kan byggas upp. 
 Eftersom förhållandena är olika i olika delar av landet anser dock inte utredningen att någon rikslikare skall läggas fast. De praktiska frågor, som behöver lösas för att en väg  
 in-systemet 
  skall fungera bra måste utformas länsvis. 
 Nutek bör ges i uppdrag att utforma riktlinjer och länsstyrel- serna bör ges i uppdrag att i samråd med länsarbetsnämnder och Almibolag ta fram de regionala lösningarna. 
 I försökslänen bör de regionala självstyrelseorganen anförtros uppgiften. 
 Det är dock nödvändigt att verksamheten ges en sådan utform- ning 
  
 N  
 att det blir  
 en  
 instans att vända sig till för företagaren, 
  
 N  
 att det blir tydligt för företagarna hur kontakten etableras, 
  
 N  
 att företagaren får besked senast inom en vecka om vem som är kontaktperson och hur ärendet hanteras och 
  
 N  
 att systemet görs så enkelt som möjligt. 
 Med denna ordning vinner man att den samlade kompetensen från länsstyrelse, Almi och länsarbetsnämnd tas till vara. Gemensamt kan de ge sökanden kvalificerade svar på alla de frågeställningar och ärendetyper som kan vara aktuella. Genom ett sådant nära samar- bete kan också samtliga de instrument, som de statliga insatserna för företagsutveckling rymmer, användas. Den eller de stödformer som ger bästa utbyte för företagets utveckling, vid start av företag eller vid arbete med innovationer kan användas. En optimerad användning av det statliga företagsstödet uppnås. 
 118 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 Varje företag/företagare skall få en kontaktperson. Företaget och företagaren skall inom ramen för kontakterna med den utsedde kontaktpersonen kunna få hjälp att ta fram t.ex. kompletta hand- lingar. Därmed underlättas och påskyndas den formella prövningen av ett ärende. Inom ramen för samarbetet kan också erforderlig rådgivning, sättas in. Sökanden skall också kunna få hjälp med kontakter med t.ex. Industrifonden, IUC, LKU och olika nätverk av teknisk och annan kompetens för innovations- och företagsut- veckling. Allt detta kan uppnås utan att företaget eller företagaren behöver vända sig till mer än en instans – brevlådan. 
 Med denna lösning uppnås de krav och önskemål om att ha  
 en  
 instans att vända sig till som näringslivets organisationer fört fram. Genom det nära samarbetet som blir en följd av den gemensamma postsorteringen, mellan de tre huvudinstanserna – länsstyrelsen, länsarbetsnämnden och det regionala Almibolaget – tas också den samlade kompetensen till vara. Det är en garanti för att sökanden får kompetenta och högt kvalificerade besked. Det blir en optime- rad användning av de statliga insatserna för företagsutveckling. 
 Enligt direktiven skall riksdagens beslut med anledning av pro- positionerna 2001/02:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet och 2001/02:7 Regional samverkan och statlig länsförvalt- ning ligga fast. Med det ovan redovisade förslaget uppfyller jag direktivens riktliner samtidigt som effektiviteten i hanteringens ökas och enkelhet och överskådlighet uppnås. 
 De flesta aktuella frågeställningar som kan nå brevlådan han- teras av länsstyrelse, länsarbetsnämnd och Parsons. Det är därför naturligt att dessa instanser föreslås samarbeta vid postsorter- ingen. I de fyra försökslänen, Kalmar, Gotland, Skåne och Västra Götaland är det naturligt att de regionala självstyrelseorganen tar länsstyrelsens plats vid sorteringsbordet. Dessa län omfattas av den försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning som riksdagen beslutat om. 
 Om självstyrelseorganen inte vill påta sig uppgiften med sorter- ingsarbetet bör det läggas på länsstyrelserna i de aktuella länen. I så fall måste länsstyrelserna tillföras personella förstärkningar. 
 119 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Brevlådans placering 
 Utredningen har ovan föreslagit att Länsstyrelserna i samråd med Länsarbetsnämnd och Almibolag skall utarbeta de regionala lös- ningarna av brevlådans placering. 
 Även här är det naturligtvis de förutsättningar, som gäller i varje län, som blir avgörande. Väljer man östgötamodellen kan det t.ex. handla om var det är mest praktiskt att samarbetslokalen place- ras. 
 En annan sak är emellertid vem som skall ha huvudansvaret för att en dörr  
 in-systemet 
  byggs upp och att det fungerar på ett för företagen bra sätt. 
 Den modell utredningen förordat innebär,  
 att  
 en dörr in- systemet skall genomföras överallt,  
 att  
 Nutek skall utarbeta rikt- liner och  
 att  
 länsstyrelserna skall ansvara för att länsvisa lösningar tas fram. 
 Regeringen kan inte ensidigt ålägga Almibolagen arbetsuppgif- ter. Det är därför naturligt, att länsstyrelserna får uppgiften att vara huvudansvarig för en dörr  
 in-systemet 
  i respektive län. 
 Länsstyrelserna har som en av sina viktigaste uppgifter att sam- ordna statliga verksamheter på regional nivå. Jag ser det därför, som naturligt att länsstyrelsen får huvudansvaret för samordningen av den statliga regionala politiken för företagsutveckling i enlighet med den modell som ovan redovisats. 
 Länsstyrelserna bör ges i uppdrag att ta fram de resurser, perso- nellt och administrativt, som krävs för att organisera och leda arbetet med brevlådemodellen. De åtgärder jag föreslår skall enligt direktiven rymmas inom befintliga ramar. Det måste också gälla administrativa insatser. Några nya medel finns inte tillgängliga att ställa till länsstyrelsernas förfogande för detta ändamål. Kostna- derna får täckas inom ramen för länsstyrelsernas förvaltningsanslag. 
 I försökslänen bör motsvarande uppgift på samma premisser hanteras av respektive självstyrelseorgan. Inte heller för dessa organs administration av brevlådan finns nya medel att tillgå. Om självstyrelseorganen inte vill påta sig uppgiften bör den läggas på respektive länsstyrelse. 
 Den samordning av insatserna för företagsutveckling på det regionala planet, som jag här föreslagit, bör kunna genomföras 2004. Nutek bör ges i uppdrag dels att utforma riktlinjer för brevlådelösningen, dels följa upp att den genomförs i samtliga län. Nutek skall också utarbeta erforderligt informationsmaterial, 
 120 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 så att en bred informationsinsats riktad till företag och företagare initieras innan brevlådelösningen genomförs. Nutek bör också ges i uppdrag att genomföra erforderlig utbildning av berörd per- sonal. Nuteks informationsmaterial via internet bör på olika sätt bli delar av den information som krävs för brevlådelösningen. 
 Brevlådelösningen skall som ovan sagts ses som ett erbjudande till företag och företagare. Den som vet var den skall vända sig, t.ex. med en stödansökan, bör självfallet liksom nu kunna gå direkt till respektive instans. 
 I den mån ansökningar eller andra ärenden färdiga för beredning lämnas till brevlådan uppkommer fråga om tillämpningen av offentlighetsprincipen. Frågor har under samråden ställts om myn- digheters medverkan i en  
 dörrs-organisationen 
  skulle kunna leda till att uppgifter om företagen skulle kunna bli offentliga. 
 Som framgår av nedan redovisat utslag i Kammarrätten är det inte så. 
 Kammarrätten i Jönköping har behandlat ett ärende om utläm- nande av allmänna handlingar i fråga om ansökan om tillfälligt företagsstöd, bl.a. om namn på de företag som lämnat in ansökan och vad ansökan avser. Kammarrätten avslog begäran. Regerings- rätten beviljade inte prövningstillstånd av överklagandet. 
 Kammarrätten sade i sitt domskäl: 
 Enligt 8 kap 6 § p.1 i sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess, i den utsträckning regeringen föreskriver det, i statlig myndighets verksam- het, som består i bl.a. stödverksamhet med avseende på produktion, handel, transportverksamhet eller näringslivet i övrigt, för uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållande, uppfinningar eller forsknings- resultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Regeringen har genom 2 § sekretessförordningen (1980:657) och p. 98 i den bilaga som hör till förordningen föreskrivit att denna sek- retess skall gälla utredning, planering och stödverksamhet hos länssty- relserna i frågor som rör näringslivet. Skaderekvisitet i 8 kap 6 § p.1 sekretesslagen är utformat som ett s.k. rakt skaderekvisit. Enligt förar- betena till sekretesslagen (prop. 1979/80:2 del A s. 80) innebär ett sådant rekvisit att skadebedömningen skall ske med utgångspunkt i själva uppgiften. Frågan, huruvida sekretess gäller, behöver inte i första hand knytas till en skadebedömning i det enskilda fallet. Avgörande bör istället vara om uppgiften som sådan är av den arten, att ett utläm- nande typiskt sett kan vara ägnat att medföra skada för det intresse som skall skyddas enligt bestämmelsen. – Enligt förordningen (1994:773) om tillfälligt småföretagsstöd får stöd inte lämnas till inve- steringar som utan särskilt medgivande påbörjats innan fråga om stöd avgjorts. Med hänsyn särskilt till att de aktuella ansökningarna inne- håller uppgifter om enskildas planerade men ännu inte igångsatta 
 121 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 affärsprojekt finner kammarrätten att det kan antas att de enskilda per- sonerna lider skada om uppgiften röjs. I sammanhanget kan anmärkas att det i angelägenheter av förevarande art ansetts väsentligt att de som vänder sig till det allmänna med sina ansökningar kan utgå från att deras uppgifter i nu aktuella hänseenden ej kommer till var mans kän- nedom. 
  
 6.3 
  
 De regionala Almibolagens verksamheter 
  
 Utredarens förslag:  
 Almibolagen ägs av staten (51 procent) och landstingen (49 procent) gemensamt. Det statliga uppdraget till de regionala Almibolagen bör renodlas till att främst gälla finansie- ringsverksamheten med därtill hörande rådgivning. Det uppdraget skall gälla för samtliga Almibolag. Landstingens uppdrag till Almi- bolagen kan komma att se olika ut över landet. Kostnadsfördel- ningen mellan staten och landstingen för Almibolagen får läggas fast vid de förhandlingar som måste föras om verksamheten efter 1 januari 2004. 
 Staten bör utse en företrädare för länsstyrelsen på en av sina sty- relseplatser i Almibolagen. Förslag om att skapa regioner med flera län som underlag för ett Almibolag avvisas. 
 I de fem nordligaste länen svarar Norrlandsfonden för en med Parsons likartad låneverksamhet. Norrlandsfonden har säte i Luleå. Norrlandsfondens låneärenden bör kunna beredas av Almibolagen för att ge bättre regional täckning. Frågan bör prövas vid förhand- lingarna mellan staten och landstingen om Almibolagens verksam- het. 
 Moderbolaget i Almikoncernen, som förvaltar lånefonden, är hel- ägt av staten. De regionala Almibolagen ägs däremot till 49 procent av landstingen (med något undantag där landstingens ägarandel är lägre). Verksamheten i de regionala Almibolagen styrs i hög utsträckning av regionala prioriteringar. I princip är det endast låneverksamheten som sker på likartat sätt i hela landet. 
 Som utredningen tidigare redovisat har de regionala ägarna krävt att Almibolagen också fortsättningsvis skall drivas i bolagsform och att inga ytterligare myndighetsuppgifter skall läggas på Almi- bolagen. Mina förslag beaktar dessa krav. 
 Av de samråd utredningen haft med regionala Almibolag i olika delar av landet har framgått att de regionala ägarna har vitt skilda önskemål om innehållet i verksamheten. På vissa håll anses rådgiv- 
 122 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 ningen vara av stor betydelse, på andra av mindre. I vissa län tar projektarbete och projektledning en stor del av resurserna i anspråk, i andra län ägnar man sig inte alls åt projektarbete. Som ovan redovisats är det endast Adams låneverksamhet som sker på ett likartat sätt över hela landet. 
 I Sverige är det stora skillnader mellan olika regioner både vad gäller demografi, arbetsmarknad och hur näringslivet ser ut. För- hållandena kan också skilja sig mellan olika branscher och områden inom en region. Mot bakgrund av detta är det enligt utredningens bedömning naturligt att verksamhetens inriktning och omfattning ser olika ut i olika regionala Almibolag. Dock måste Adams med- verkan – genom låneverksamheten – till finansiering av insatser i de små företagen finnas tillgänglig och grundas på samma villkor över hela landet. Denna låneverksamhet är en viktig del av den statliga politiken för företagsutveckling. 
 De regionala Almibolagens verksamhet kan därmed delas upp i två huvudområden. Dels en del som gäller låne- och finansierings- verksamhet och därtill hörande rådgivningsverksamhet, dels en del som gäller mer omfattande affärsrådgivning, projektverksamhet, konsultinsatser och annan verksamhet som de regionala delägarna vill bedriva genom Almibolagen. 
 Ur statens utgångspunkt är långivning, med tillhörande rådgiv- ning, en viktig del av verksamheten. Det är av stor betydelse för möjligheterna till tillväxt och utveckling för ett företag att det har möjligheter att finansiera en expansion på goda villkor. I stora delar av landet är utbudet av banker och andra kreditgivare mycket litet. I stora delar av landet finns det i praktiken inte heller någon andra- handsmarknad för fastigheter och andra investeringar, vilket gör att möjligheterna för kreditgivarna att säkra sina lån genom inteck- ningar är i stort sett obefintliga. Staten har därför en viktig uppgift i att komplettera marknaden. Staten har ett ansvar för att kapital- marknaden fungerar i hela landet, och det statliga uppdraget till de regionala Almibolagen bör renodlas till att främst gälla finansiering. Statens anslag till de regionala Almibolagen bör därför täcka hela kostnaderna för låneverksamheten med därtill hörande rådgivning och hanteringen av innovationsstödet till och med den 30 juni 2004. Kravet på regional medfinansiering bör således inte omfatta kostnaderna för dessa verksamheter. Omfattningen av den rådgiv- ning som är direkt hänförlig till låneverksamheten är svår att exakt definiera. Här avses endast sådan rådgivning som är ett led i säker- 
 123 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 ställandet av de lån som Parsons lämnar. Den kan jämföras med den rådgivning som av samma skäl tillhandahålls inom banksystemet. 
 Om staten i övrigt vill ha uppgifter utförda av Almibolagen bör de vid varje tillfälle prissättas. Enligt utredningens mening bör detta dock föregås av sedvanlig upphandling i enlighet med gäl- lande konkurrensregler. 
 I utredningens direktiv sägs att staten i minskad omfattning skall tillhandahålla och finansiera affärsrådgivningsinsatser. Med en sådan avgränsning av statens åtagande som här förordas uppfylls direktivens krav i detta avseende. 
 Övriga delar av de regionala Almibolagens verksamhet är då beroende av de önskemål och krav som de regionala delägarna framför. Denna verksamhet kommer att variera i inriktning och omfattning över landet beroende på vilken roll de regionala del- ägarna vill att Parsons skall spela i utvecklingen av regionens närings- liv. Det är av stor vikt att de regionala ägarna preciserar sina krav och önskemål, inte minst mot bakgrund av behovet av erforderlig bemanning och kompetens. Dessa krav och önskemål kommer att se helt olika ut i olika delar av landet beroende på de regionala olik- heterna för näringslivets villkor. Det är därför viktigt att den regio- nale ägaren, som har kunskap om de regionala förhållandena, for- mar Almibolagens verksamhet utöver långivningen. Att döma av den redovisning som lämnats till utredningen om uppgifter som i dag utförs av Almibolag handlar det om rådgivning, konsult- och projektverksamhet, deltagande i tillväxtarbete, utbildningsinsatser och liknande. Inte minst är på många håll i landet Almibolagets roll som projektägare och projektledare omfattande. Det gäller i sär- skilt hög grad i de delar av landet som omfattas av EU:s mål 1 och mål 2. 
 Det är naturligt att de regionala ägarna formar Adams verksamhet utöver det som är statliga uppgifter mot bakgrund av att närings- och regionalpolitiken tenderar att blir allt mera regional och lokal. Det kommer till uttryck i såväl strukturfondsarbetet som i arbetet med tillväxtavtalen. Den kommunala tillväxtpolitiken får allt större betydelse i takt med att kommunerna tillför sina näringslivskontor ökade resurser. 
 En regions attraktionskraft blir allt viktigare vid lokaliseringen av ny produktion och för utvecklingen av nya produkter. Åtgärderna för företagsutveckling blir ett viktigt inslag i arbetet med regionala tillväxtprogram. De regionala tillväxtprogram som skall börja gälla 
 124 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 2004 måste präglas av målet att öka den ekonomiska tillväxten i alla delar av landet. 
 Nutek skall dra upp riktlinjerna för och hålla samman arbetet med tillväxtprogrammen ur ett nationellt perspektiv. Alla statliga organ skall i sitt arbete beakta de regional behoven. Länsstyrelserna skall på det regionala planet leda arbetet med tillväxtprogrammen i enlighet med regeringens och Nuteks riktlinjer utom i de fyra län där försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning pågår. I de län där kommunala samverkansorgan inrättats kommer dessa att leda arbetet med tillväxtprogrammen. Också i de län där länsstyrelserna inte skall leda arbetet med tillväxtprogrammen skall de samordna de statliga insatserna i arbetet med tillväxtprogram- men så att dessa kan samverka och förstärka varandra för en god regional utveckling samt yttra sig över planen innan regeringen fastställer den. Även i det regionala arbetet med tillväxtprogram- men kommer Almibolagen att ha en viktig uppgift. Omfattningen av arbetet kan självfallet variera beroende på de regionala ägarnas krav på Almiorganisationen. 
 Kostnaderna för den del av de regionala Almibolagens verksam- het som inte är hänförlig till långivningen, bör bäras av de regionala delägarna. Den exakta kostnadsfördelningen för de regionala Almi- bolagen mellan staten och de regionala delägarna får fastställas vid de förhandlingar som skall föras med landstingen under våren 2003. 
 Styrelser för de regionala Almibolagen 
 Enligt det konsortialavtal som upprättats mellan Almi Företags- partner AB och var och en av de regionala Almibolagens regionala delägare skall styrelsen bestå av åtta ledamöter som utses av bolags- stämman. Hälften av styrelseledamöterna nomineras av moder- bolaget (Almi Företagsparter AB) och hälften av den regionale äga- ren. En av de styrelseledamöter som nomineras av moderbolaget skall vara styrelsens ordförande. En jämn könsfördelning skall eftersträvas när ledamöter till styrelsen nomineras. Styrelseleda- möterna bör vara väl förankrade i regionen och till övervägande del bestå av aktiva företagare och andra personer med en gedigen kunskap om näringslivet. Moderbolaget skall vid nomineringen av styrelseledamöter samråda med näringslivsorganisationer. 
 Utredningen anser att det delade ägarskapet mellan staten och den regionale ägaren är värdefullt. Det leder till att styrelsen har en 
 125 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 mycket god lokal personkännedom, stor kännedom om regionen och är insatt i det regionala näringslivets villkor. 
 Genom att den statlige ägaren till övervägande del nominerar sina representanter från näringslivet förstärks styrelsens kunnande om det regionala företagandet liksom om företagandets villkor. Av vad utredningen inhämtat anser flertalet regionala Almibolag att styrelsens sammansättning är väl avvägd, ledamöterna kompetenta med god inblick i regionens företagande. Från en del håll har framförts att det ibland saknas tillräckliga kontakter med statens regionala organ. För att råda bot på detta skulle staten genom moderbolaget kunna nominera någon företrädare för t.ex. länssty- relsen till styrelsen. Om så sker skulle också betydelsen av ett nära samarbete mellan olika statliga aktörer understrykas. Betydelsen av regional förankring skulle förstärkas av ett sådant förfarande. Den samordning som nu föreslås på nationell nivå mellan Nutek och Parsons skulle på så vis också ges en regional återspegling genom att Nuteks regionala myndighetsföreträdare, dvs. länsstyrelsen finns med i Almistyrelsen. 
 Jag anser mot bakgrund av det sagda att det är viktigt att den regionala förankringen hos styrelsens ledamöter förstärks liksom det nära samarbetet mellan de statliga aktörerna. Jag förordar där- för att staten nominerar en företrädare för länsstyrelsen till en av sina platser i styrelsen. Statens företrädare i styrelsen bör årligen ges klara riktlinjer för styrelsearbetet. Det är bara genom att vara tydlig i formuleringen av styrelsedirektiven som staten kan påverka och styra verksamheten i de regionala Almibolagen. 
 Almiregioner för mer än ett län 
 Enligt direktiven skall utredningen överväga om det finns behov av regional täckning som omfattar ett större område än ett län. Utredningen har tidigare framhållit vikten av att de regionala ägarna noga anger vilka uppgifter de vill att Parsons skall ha utöver långivningen. I detta arbetet är det just de för länet viktiga närings- livsfrågorna som skall komma till uttryck. Detta skulle påtagligt försvåras om flera landsting skulle utforma gemensamma direktiv till ett Almibolag som omfattar flera län. Även näraliggande län kan nämligen ha stora skillnader i förutsättningarna för företagsutveck- ling. Det skulle kunna leda till svårigheter att tydligt formulera ägardirektiv. Jag anser också att det skulle strida mot en grundläg- 
 126 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 gande demokratisk rättighet för landstingen, att själva forma sin regionala verksamhet, om staten skulle framtvinga storregionsats- ningar. 
 Om däremot två eller flera landsting skulle kräva att få gå sam- man om ett gemensamt Almibolag, bör frågan ingående prövas av moderbolaget. 
 Vissa administrativa vinster kan säkert uppkomma om man väljer storregionlösning, men de ovan redovisade svagheterna väger enligt min mening tyngre. 
 Jag avvisar därför tanken att skapa storregioner och förordar att det liksom hittills finns ett regionalt Almibolag i varje län. 
 Norrlandsfonden – Almibolagen 
 I direktiven sägs att utredningen efter samråd med stiftelsen Norr- landsfonden skall föreslå lämpliga former för samarbete med övriga centrala och regionala aktörer med närliggande verksamhet. 
 Utredningen har i avsnitt 5.2.10 och 4.3.9 beskrivit Norrlands- fondens organisation och verksamhet. I tabell 4.1 redovisas Norr- landsfondens utlåning 2001 (lån, villkorslån och garantier) till 130 miljoner kr. 
 Verksamheten omfattar de fem nordligaste länen - Norrbottens, Västerbottens, Västernorrlands, Jämtlands och Gävleborgs län - och skall medverka till den industriella förnyelsen och utvecklingen i framförallt de små och medelstora företagen genom lån och garantier. Fonden har sitt säte i Luleå. 
 Almibolagens finansieringsverksamhet har i princip samma mål- grupp och inriktning i de fem länen. 
 Utredningen har besökt Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands och Västernorrlands län och därvid samrått med landsting, Almi- bolag, företagare och Norrlandsfonden om möjligheten till sam- arbete eller samgående. Som framgår i korthet av redovisningen i kapitel 4 har samråden visat att Norrlandsfondens verksamhet anses ha stor betydelse. Starkast betonas detta i Norrbotten. Ju längre man kommer från Luleå, där fonden har sitt säte, desto mindre anses betydelsen vara. Ju mindre betydelse Norrlandsfon- den anses ha, desto större anses Parsons ha. 
 Skälen till de motstridiga synpunkterna på Norrlandsfonden kan framförallt ha med den regionala närvaron att göra. Medan Parsons har inrättat ett kontor i varje län har Norrlandsfonden säte i Luleå 
 127 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 och ett kontor med en anställd i Sundsvall. Man menar att det blir svårare för företagen att ha kontakt med fonden, när avstånden är stora. 
 I både Norrlandsfondens styrelse och i de regionala Almibola- gens styrelser ingår företrädare för landstingen. Detta har ansetts vara bra och ger båda regional förankring. 
 Vid samråden har inte mera allmänt framkommit synpunkter på att lägga ner Norrlandsfonden eller avveckla Almibolagen. Man har velat slå vakt om båda. Däremot har man menat att ett närmare samarbete borde komma till stånd. I några fall har man dock menat att Norrlandsfonden och Almibolagen borde slås ihop. Meningarna har gått isär, om det i så fall skulle betyda att Norrlandsfonden skulle gå upp i Almi eller Almibolagen i Norrlandsfonden. 
 Det finns mycket, som talar för, att effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om Almibolagen i de fem nordligaste länen och Norrlandsfonden slogs ihop. Kapitalförvaltningen skulle kunna samordnas liksom lånehanteringen. Företagens närhet till låne- givarna skulle öka påtagligt genom att ett betydligt utökat kon- torsnät skulle stå till förfogande. 
 Ökad effektivitet och minskade administrativa kostnader skulle sannolikt uppnås. 
 Något stöd för att slå samman verksamheterna finns, som ovan sagts, inte. Eftersom Norrlandsfonden är en stiftelse skulle sanno- likt också gällande lagstiftning förhindra det. Utredningen har därför inte funnit det meningsfullt att närmare utveckla ett förslag om samgående. 
 Däremot bör ett kraftigt utvecklat samarbete komma till stånd. Utredningen har tagit fasta på de synpunkter, som framkommit vid samråden, om att företag på långt avstånd från Luleå har svårt att få kontakt med Norrlandsfonden och dess låneutbud. Man anser sig ha betydligt lättare att nå Almibolagen. Utredningen anser att Norrlandsfondens tillgänglighet för företagare i samtliga fem Norrlandslän måste förbättras. Det bör inte ske genom att Norrlandsfonden inrättar ett antal egna regionkontor utan genom 
 att befintlig organisation används. 
 Det innebär att Norrlandsfonden bör träffa uppgörelser med de fem aktuella Almibolagen om att Almikontor och Almipersonal används för kontakter och lånehandläggning också åt Norrlands- fonden. Kostnaderna skall givetvis täckas av Norrlandsfonden. 
 Eftersom landstingen är starkt representerade i både Norr- landsfonden och Almibolagen bör frågan aktualiseras vid de för- 
 128 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 handlingar, som skall föras om Almibolagen mellan staten och landstingen för perioder efter den 31 december 2002. 
 Inför den förhandlingen skall de regionala ägarna ange vilken verksamhet de vill att Almibolagen skall ha. I det sammanhanget kan detta samarbete konkretiseras. 
 Regeringen bör ge ledamöterna i Norrlandsfondens styrelse direktiv att ta upp frågan där. 
 Samarbetet bör kunna vara fullt genomfört den 1 januari 2004. 
  
 6.4 
  
 IUC-bolagens 
  
  verksamhet och  
 UPA-uppdraget 
  
 Utredarens förslag:  
  
 UPA-uppdraget 
  regleras genom ett villkors- avtal mellan Nutek och varje  
 IUC-bolag. 
 UPA-verksamheten 
  är viktig för såväl innovations- som företagsutveckling.  
 IUC-verk- 
  samheten bygger på samarbete mellan små och stora företag och offentlig sektor. 
  
 IUC-verksamheten 
  bör byggas ut över landet. Också tillkoms- ten av likartade lokala och regionala verksamheter bör stimuleras. Nutek bör ges i uppdrag att kvalitetsgranska verksamheterna. 
  
 UPA-uppdraget 
  bör ges en långsiktig inriktning och kunna omfatta också nya IUC och likartade verksamheter. 
 Medel bör säkras för en femårsperiod. 200 miljoner kr per år bör avsättas för  
 UPA-uppdrag. 
  
 I utredningens uppdrag ingår att överväga vilken roll staten skall ha gentemot  
 IUC-bolagen 
  i ett längre perspektiv och hur ett sådant eventuellt engagemang i så fall skall finansieras. Jag skall också lämna förslag till hur den statliga uppdragsverksamhet, som i dag, utförs av IUC långsiktigt skall hanteras. 
 Industriella utvecklingscentrum (IUC) beskrivs utförligt i avsnitt 5.3.3. Det statliga uppdraget till  
 IUC-bolagen, 
  det s.k.  
 UPA-uppdraget, 
  gavs 1997 som en treårig försöksverksamhet på nio orter. Försöksverksamheten har därefter utvidgats till fler bolag och förlängts i ett och ett halvt år till utgången av 2002. Syftet med  
 UPA-uppdraget 
  är att genomföra uppsökande verksamhet, pro- duktutveckling och avknoppningsinsatser i små och medelstora företag.  
 UPA-uppdraget 
  regleras genom ett villkorsavtal mellan staten (Nutek) och varje  
 IUC-bolag. 
  I avtalet ställs bl.a. krav på att bolaget skall vara majoritetsägt av det lokala näringslivet. Nutek anvisar statsanslaget medan fördelningen och uppföljningen av 
 129 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 UPA-pengarna 
  sköts av  
 IUC-bolagen 
  själva inom ramen för det nätverk de bildat. 
  
 IUC-bolagen 
  har bl.a. genom det spridda ägandet skapat en god förankring i det lokala näringslivet. Bland ägarna finns ofta det lokala näringslivet, kommuner, fackföreningar och andra närings- livsaktörer. 
 Många  
 IUC-bolag 
  bedriver en omfattande verksamhet vid sidan om  
 UPA-uppdraget, 
  främst genom olika former av utbildning, utvecklingsuppdrag och konsultverksamhet riktad till det lokala näringslivet. Verksamheternas form och inriktning skiljer sig dock i hög grad mellan de olika bolagen. 
 Det finns i dag inte någon sammanhållen redovisning av IUC- bolagens verksamhet vid sidan av  
 UPA-uppdraget. 
  De uppgifter som redovisas i det följande har utredningen erhållit från  
 Adams 
  verkets koordinator. Uppgifterna avser prognoser för verksamhe- ten under 2002. 
  
 Tabell 6.1.  
  
 IUC-bolagens 
  omsättning 2002 
  
 UPA-uppdraget 
  som 
  
 Antal IUC- Genomsnittlig andel av omsättningen 
  
 Genomsnittlig 
  
 andel av bolagets 
  
 bolag 
  
 UPA-uppdraget 
  
 Övrig offentlig 
  
 Icke offentlig 
  
 omsättning 
  
 totala omsättning 
  
 finansiering 
  
 finansiering 
  
 (miljoner kr) 
  
 (inkl.  
 EU-medel) 
  
 Mer än 50 procent 
  
 10 
  
 72 procent 
  
 16 procent 
  
 12 procent 
  
 5 mkr 
  
 25–50 
  procent 
  
 5 
  
 37 procent 
  
 40 procent 
  
 23 procent 
  
 11 mkr 
  
 Mindre än 25 procent 
  
 3 
  
 13 procent 
  
 25 procent 
  
 62 procent 
  
 28 mkr 
  
 Källa:  
 Enkät till  
 IUC-bolagen 
  (18 av 19 har svarat). Uppgifterna avser preliminära prognoser för 2002. 
 Redovisningen visar att  
 UPA-uppdraget 
  för ett flertal av IUC- bolagen svarar för en dominerande del av omsättningen. I 10 av de 18  
 IUC-bolag 
  som redovisas i tabellen ovan svarar  
 UPA-uppdraget 
  för mer än hälften av omsättningen, och i tre av dessa är andelen mer än 80 procent. Övriga offentliga uppdragsgivare (inklusive EU) står för 16 procent av omsättningen och privata företag (dvs.  
 icke-offentlig 
  finansiering) står för 12 procent. 
 Det är uppenbart att dessa 10  
 IUC-bolag 
  är helt beroende av offentliga uppdrag för att bedriva sin verksamhet. Denna grupp består främst av  
 IUC-bolag 
  som fick  
 UPA-uppdraget 
  år 2000 och alltså är relativt nya. Detta kan bero på att det tar tid att etablera verksamheter hos näringsliv och andra aktörer i regionen. 
 130 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 För fem av  
 IUC-bolagen 
  utgör  
 UPA-uppdraget 
  mellan 25 och 50 procent av omsättningen. Dessa bolag har lyckats bygga upp en verksamhet vid sidan om  
 UPA-uppdraget, 
  inriktad mot både före- tag och offentliga aktörer. Denna verksamhet utgörs av bl.a. utbildning och projektverksamhet. 
 Endast tre  
 IUC-bolag 
  räknar med att  
 UPA-uppdraget 
  kommer att utgöra mindre än 25 procent av omsättningen under 2002. Ett av dessa, IUC Rogers, som stod modell för  
 IUC-verksam- 
  heten, skiljer sig kraftigt från övriga  
 IUC-bolag, 
  dels genom att omsättningen är avsevärt större (större än de tio minsta  
 IUC-bola- 
  gen tillsammans), dels genom att  
 UPA-uppdraget 
  endast utgör omkring fem procent av omsättningen. Framför allt beror detta på att IUC Rogers har en omfattande verksamhet för privata upp- dragsgivare och offentliga aktörer. Vid sidan om IUC Rogers har även IUC Gnosjöregionen och IUC Östergötland en omfat- tande verksamhet vid sidan om  
 UPA-uppdraget. 
  
 Flertalet  
 IUC-bolag 
  är helt beroende av statliga UPA medel för sin verksamhet. De har inte lyckats bygga upp verksamheter som har förutsättningar att fungera utan statliga UPA medel vilka täcker huvuddelen av driftskostnaderna. 
 Idén bakom  
 IUC-konceptet 
  är att verksamheten skall grundas på starka regionala och lokala intressenter. Det förutsätter också ett ekonomiskt engagemang och en sådan kompetens i bolaget att olika uppdrag som kan ge intäkter läggs på bolaget. Så fungerar det uppenbarligen inte på flera håll. Utredningen vill samtidigt fram- hålla att det statliga uppdraget genom att det varit en försöksverk- samhet haft en kortsiktig prägel med beslut om medel för ett år i taget. För 2003 finns ännu inte medel anvisade. Detta medverkar till osäkerhet i verksamheten och svårighet att dimensionera den- samma. Det kan också skapa svårigheter när det gäller att rekrytera kompetent personal. 
 Det är därför angeläget att få till stånd en mera långsiktig ord- ning där de positiva erfarenheter som dragits av  
 UPA-uppdraget 
  kan användas på ett mera flexibelt sätt för verksamheter i hela lan- det. Det är samtidigt viktigt att få till stånd en klarare styrning och uppföljning av de statliga uppdragen till  
 IUC-bolagen. 
  
 Samtidigt finns det flera  
 IUC-liknande 
  verksamheter som vill ta del av  
 UPA-uppdraget, 
  men som av olika anledningar inte kommit med i försöksverksamheten. På många ställen i landet bedrivs pro- jekt med uppsökande och nätverksskapande verksamheter och tek- nikförmedlingar. Det finns också prototypverkstäder, teknopoler, 
 131 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 inkubatorer och andra verksamheter som drivs av olika aktörer och som på olika sätt har ambition att fungera som utvecklingscenter eller hjälpa företag och uppfinnare att utveckla och kommersiali- sera sina idéer. 
 Det ingår inte i utredningens direktiv att närmare belysa detta. För helhetsbildens skulle vill utredningen dock peka på den inno- vationsverksamhet som blir följden av forskningen vid våra univer- sitet och högskolor, genom teknikparker och teknopoler m.fl. Enligt utredningens mening borde teknikbrostiftelserna kunna vara en lämplig aktör för hantering av  
 UPA-uppdrag. 
  Under den tid ut- redningen arbetat har Vinnova tecknat samarbetsavtal med tek- nikbrostiftelserna. 
  
 IUC-bolagen 
  har ett omfattande lokalt och regionalt delägar- skap. Omkring 50 storföretag, 700 småföretag, ett flertal företaga- reföreningar och mer än 100 andra aktörer som fackliga organisa- tioner, kommuner, Almibolag, universitet och högskolor är del- ägare i  
 IUC-bolagen. 
  Därigenom har de en fast lokal och regional förankring byggd på ett nära samarbete mellan företag och samhäl- leliga instanser. 
 Den lokala förankringen och samarbetet mellan näringsliv och samhälle har vid de samråd utredningen genomfört lyfts fram som en styrka i  
 IUC-konceptet. 
  Närheten mellan IUC som utveck- lingsresurs och företagarens/innovatörens behov och önskemål är viktig. För att idéer skall kunna utvecklas och för att de små företa- gen skall kunna expandera och stärkas konkurrensmässigt krävs inte minst kompetens som många små företag inte har resurser att hålla sig med. Det kan gälla allt från produktutveckling och pro- duktionsprocesser till marknadsbedömningar och exportmöjlighe- ter. 
 Den lokala företagarens behov kräver lokalt baserade resurser. För att de små företagens behov skall tillgodoses måste innova- tionspolitiken byggas upp underifrån. Det är bara då de verkliga förutsättningarna för de mindre företagens utveckling skapas. 
 Om ett långsiktigt system för en framgångsrik innovationspoli- tik skall kunna byggas måste utvecklingsresurser i tillräcklig omfattning tas fram för de små och medelstora företagen. 
 Ett fungerande IUC uppfyller dessa kriterier. Som framgår av det som ovan sagts finns i  
 IUC-konceptet 
  just de resurser som krävs för att skapa möjligheter till utveckling av idéer och ge till- växt för små företag. Det unika samarbete som där utvecklas mellan små och stora företag, mellan små företag och forskning och mel- 
 132 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 lan det privata och offentliga bör kunna vara ett starkt instrument för tillväxt och företagsutveckling. 
 I den rapport Ett innovationssystem i världsklass som den s.k.  
 Bennet-Johnsson-gruppen 
  lämnat till regeringen lyfts  
 IUC-kon- 
  ceptet fram. Gruppen föreslår en kraftfull satsning på och vidare- utveckling av  
 IUC-konceptet 
  och liknande strukturer som är lokalt initierade och lokalt förankrade. Gruppen föreslår en statlig sats- ning på 250 miljoner kr för detta. 
 I utredningens direktiv anges att jag skall lämna förslag på hur den statliga uppdragsverksamhet som i dag utförs av IUC långsik- tigt skall hanteras. En fråga är vidare, enligt direktiven, vilken roll staten skall ha gentemot  
 IUC-bolagen 
  i ett längre perspektiv och hur ett sådant eventuellt engagemang i så fall skall finansieras. 
  
 Bennet-Johnsson-gruppen 
  säger att den stora potentialen för att skapa tillväxt och arbetstillfällen finns hos de små och medelstora befintliga företagen samt hos de ostartade och nystartade företa- gen. Jag delar gruppens synsätt. 
 Som ovan framhållits förutsätter ett förverkligande av detta syn- sätt att resurser för produktutveckling, produktionsprocesser, innovationsstöd m.m. finns tillgängliga så att de små och medel- stora företagen kan få hjälp med kompetens som de inte själva har. Sådan kompetens måste finnas nära företagen och bygga på lokala och regionala samarbetsformer. 
  
 IUC-konceptet 
  är utformat för att vara just en sådan lokalt och regionalt förankrad resurs. 
 Jag föreslår därför att  
 IUC-konceptet 
  skall vidareutvecklas och att det ovan beskrivna  
 UPA-uppdraget, 
  som i dag är försöksverk- samhet, ges en långsiktig inriktning. 
 Detta förutsätter att verksamheten i de olika  
 IUC-bolagen 
  utformas enligt  
 IUC-konceptet. 
  Då kan bolagen kraftigt bidra till ökad tillväxt. För att ta till vara den möjlighet som  
 IUC-konceptet 
  ger, bör också en geografisk utvidgning av  
 IUC-verksamheten 
  genomföras. Också tillkomsten av likartade lokala och regionala verksamheter bör stimuleras. 
 Som jag ovan redovisat uppfyller enligt min mening inte alla dagens IUC de krav, man måste kunna ställa på verksamheten, för att den skall bli det viktiga näringspolitiska instrument den har för- utsättningar att vara.  
 IUC-bolagen 
  måste ha en så bred kompetens att företagen kan få den hjälp och det stöd de behöver. Detta förut- sätter att  
 IUC-bolagen 
  har resurser att bygga upp denna kompe- tens. Därför måste de skaffa intäkter själva i sådan omfattning, att 
 133 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 de inte blir helt beroende av statliga  
 UPA-medel 
  för sin verksam- het. Jag föreslår att det statliga  
 UPA-uppdragets 
  andel av omsätt- ningen inte får uppgå till mer än högst 30 procent. 
  
 IUC-nätverket 
  bör tillsammans med de lokala  
 IUC-bolagen 
  verka för att detta uppnås senast under 2004. 
 I de avtal Nutek tecknar med  
 IUC-bolagen 
  bör detta skrivas in som ett villkor för att ett bolag skall ges  
 UPA-uppdrag. 
  Själva utformningen av  
 UPA-uppdraget 
  bör vara en uppgift för Nutek att forma efter samråd med  
 IUC-nätverket. 
  
 Det bör också ankomma på Nutek att kvalitetsgranska IUC- bolagen och andra lokala och regionala organ som önskar ta del av  
 UPA-uppdraget. 
  Det bör också ankomma på ITPS att efter samråd med Nutek utvärdera  
 IUC-verksamheten, 
  dess omfattning, inrikt- ning och resultat. 
 Ett framgångsrikt innovationsarbete kräver långsiktighet. Skall  
 IUC-konceptet 
  kunna utvecklas och bli det viktiga näringspolitiska instrument, som jag ovan förordat, måste  
 UPA-uppdraget 
  och de statliga medel som ställs till förfogande ges en långsiktig inriktning.  
 IUC-bolagen 
  måste veta, att de långsiktigt har resurser för att kunna skaffa den kompetens som krävs, för att resultatet av dess verksamhet skall uppfylla högt ställda krav. Medelstilldelningen bör därför omfatta en period på minst fem år. 
 Jag föreslår att ett belopp på en miljard under femårsperioden anvisas för  
 UPA-uppdraget. 
  Uppdraget skall kunna ges såväl till  
 IUC-bolag 
  – befintliga och tillkommande – som till andra lokala och regionala organ som uppfyller de kvalitetskriterier och andra krav som Nutek ställer för att ett avtal skall kunna ingås. 
 Jag återkommer i kapitel 8 till finansieringen av förslaget. Den nuvarande försöksverksamheten, som för 2002 tilldelats 65 miljo- ner kr, måste självfallet förlängas också under 2003. Regeringen bör i särskild ordning besluta om medel till verksamheten för 2003. 
 134 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 6.5 
  
 Lokala kooperativa utvecklingscentrena (LKU) 
  
 Utredarens förslag:  
 LKU arbetar främst med rådgivning för koo- perativt företagande. Man bör regionalt pröva om verksamheten kan samordnas administrativt med Adams rådgivning. Verksam- heten bör utvärderas. 
 Lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU) finns i dag i samtliga län. Verksamheten finansieras dels genom statliga bidrag via Nutek, dels av kommunerna som måste finansiera verksamheten med samma belopp som staten för att statligt bidrag skall lämnas. Dess- utom deltar många LKU i projekt som ger möjlighet till finansie- ring från EU:s strukturfonder 
 LKU:na är i de flesta fall ekonomiska föreningar som är bildade av kommuner, landsting, olika organisationer och folkrörelser i länet. Verksamheten har olika inriktning i olika delar av landet. I vissa län arbetar man främst för att skapa regionala nätverk för företag och invånare. Därigenom anser man att bättre förutsätt- ningar och tillväxtförmåga skapas, särskilt på landsbygden. I andra län är verksamheten i hög grad inriktad på att bilda kooperativa företag, inte minst på den sociala ekonomins område. 
 Av den redovisning av  
 LKU-verksamheten 
  som Nutek överläm- nat till utredningen framgår att ca 80 personer är heltidsanställda. LKU:na har använt ca 13 procent av tiden till information till främst enskilda personer och 13 procent av tiden har använts till rådgivning. Vad resten av tiden använts till saknar Nutek kunskap om. En djupstudie kommer att genomföras under 2002. Nutek hoppas att den skall ge svar på frågan. 
 Någon samlad utvärdering av  
 LKU-verksamheten 
  har således inte genomförts. Enligt utredningens uppfattning gör detta att det är svårt att bedöma om de medel som satsas på  
 LKU-verksam- 
  heterna används på ett effektivt sätt. Utredningen har mot bak- grund av den korta tid som stått till förfogande inte kunnat genomföra någon egen analys och utvärdering av verksamheten som ett instrument för företagsutveckling. 
 Utredningen utgår från att den s.k. djupstudie som Nutek skall genomföra under 2002 ges en sådan inriktning och omfattning att den kan utgöra underlag för en framtidsbedömning av LKU:nas roll i den regionala utvecklingspolitiken. 
 I prop. 2001/2002:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet vidgas uppdraget till LKU:na till att även omfatta främjan- 
 135 
  
 Utredningens överväganden och förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 det av företagande och företagsutveckling i den sociala ekonomin lokalt och regionalt. Regeringen uttalar i propositionen att man vill skapa en mångfald av ingångar till och former för företagande. Därigenom hoppas regeringen göra det möjligt för fler att starta företag. Den ursprungliga kärnverksamheten för LKU består i att tillhandahålla information och rådgivning till personer och grupper som vill starta kooperativa företag. Genom det uppdrag på den sociala ekonomins område som LKU fått genom riksdagens beslut med anledning av propositionen främjas företagande i den sociala ekonomin. Genom det, menar regeringen, skapas tillväxt och nya arbetstillfällen samtidigt som man bibehåller och utvecklar service av olika slag. 
 För 2002 anvisade staten 25 miljoner kr till  
 LKU-verksamhet, 
  för 2003 föreslås 30 miljoner och för 2004 35 miljoner kr. 
 Nutek har sedan 1999 haft regeringens uppdrag att ansvara för handläggningen av det statliga stödet till  
 LKU-verksamheten. 
  Nutek har fastställt en rad mål för verksamheten och säger bl.a. att företagandet inom den sociala ekonomin skall vara väl integrerad i Nuteks företagsstödjande arbete. 
 Utredningen skall enligt direktiven överväga relationen mellan statliga näringspolitiska åtgärder och hur de organiseras och LKU. LKU har informativa och rådgivande uppgifter i syfte att stimulera kooperativt företagande också på den sociala ekonomins område. Enligt utredningens uppfattning kan sådan rådgivning vara av stor betydelse för tillkomsten av nya företag. Det finns mycket som talar för att effektivitetsvinster skulle kunna göras om verksam- heten samordnades administrativt med Adams rådgivningsverksam- het. Utredningen avstår från att lägga ett sådant förslag eftersom de regionala ägarna av Almibolagen skall forma regionens krav på bolagen. I detta arbete har man självfallet möjlighet att utifrån sin roll som medfinansiär också i  
 LKU-verksamheten 
  aktualisera en sådan samordning. 
 Enligt min mening bör därför stöd till kooperativ rådgivning kunna ges även om verksamheten administreras av t.ex. Almi. 
 Riksdagen har lagt fast att  
 LKU-rådgivningen 
  behövs och anvisat statliga medel för den fram till och med 2004. Det är Nuteks upp- gift att utforma mål och svara för uppföljning av verksamheten. Enligt utredningens uppfattning måste  
 LKU-verksamheten 
  utvär- deras innan ställning tas till fortsatt statligt stöd efter 2004. 
 136 
  
 7 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 Utredarens förslag:  
 Stödet till start av näringsverksamhet ges till arbetslösa, som fyllt 20 år. Stödet ges i 6 månader och mot- svarar arbetslöshetsersättning. I stödområdena A och B kan det också ges till icke arbetslösa. 
 Stödet till start av näringsverksamhet bör kunna ges också för utveckling av idéer och innovationer. Stödet bör försöksvis kunna ges också till icke arbetslösa över hela landet, dock bara om länsarbetsnämnden efter samråd med innovationsrådgivare eller annan expertis, bedömer att innovationen kan utvecklas och bli kommersiellt bärkraftig. Ett annat villkor bör vara att tjänstledighet beviljas. Också friåret bör kunna användas för innovationsutveckling och nyföretagande. 
 Stöd till start av näringsverksamhet, tidigare kallat starta eget- bidrag, är en arbetsmarknadsåtgärd som riktas till arbetslösa, dvs. personer som har fyllt 20 år och som är inskrivna som arbets- sökande vid Arbetsförmedlingen. I stödområdena (både A och B) kan stödet också ges till personer som inte är arbetslösa eller arbetssökande. Syftet med stödet är att underlätta start av närings- verksamhet genom finansiell hjälp och viss utbildning. Bidrag kan lämnas till arbetssökande, som har en affärsidé som bedöms ha goda förutsättningar att ge tillfredsställande lönsamhet och varak- tig sysselsättning. 
 Stödet utgörs av en ersättning som motsvarar arbetslöshets- ersättningen, lägst 320 och högst 730 kronor per dag. Bidragstiden är normalt sex månader men kan förlängas med högst sex månader om det finns särskilda skäl. I genomsnitt är bidragstiden åtta måna- der. Under 2001 beviljades 10 036 personer stöd till start av när- ingsverksamhet till en kostnad av totalt 929 miljoner kr. Även om åtgärden främst är arbetsmarknadspolitisk har den också stor när- ingspolitisk betydelse. 
 137 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 SOU 2002:101 
  
 Det har gjorts ett antal utvärderingar av stödformen, stöd till start av näringsverksamhet. De visar entydigt att resultaten är mycket goda. Sex av tio kan försörja sig på företaget tre år efter att stödet upphört, vilket gör att överlevnaden för företagen är lika bra som för andra nystartade företag. Kringkostnaderna är också mycket låga i jämförelse med andra arbetsmarknadspolitiska pro- gram. Till saken hör dock att deltagarna i detta program anses vara starkare än genomsnittet bland arbetslösa. 
 Det har också riktats en del kritik mot stödet till start av när- ingsverksamhet. Den främsta kritiken riktas mot att de s.k. död- viktsförlusterna är stora, dvs. att man ger stöd till företag som skulle ha startats även om inget stöd hade lämnats. Hälften av de som får stöd uppger att de skulle startat företaget även utan bidrag. 
 En annan kritik, som förts fram, är att stödet ger konkurrens- fördelar. De utvärderingar, som gjorts av undanträngningseffek- terna, visar dock att sex månader är för kort tid för att hinna eta- blera ett företag och konkurrera ut andra. Arbetsförmedlingarna följer i stor utsträckning de anvisningar AMS ger ut, som innebär att stöd inte skall ges till affärsidéer inom områden, där det råder stor konkurrens. 
 Under samråden har vidare framförts kritik mot att stödet till start av näringsverksamhet ges först sedan man prövat om den arbetslöse kan få annan sysselsättning. Man har menat att ur till- växtsynpunkt borde stödet få erbjudas som första åtgärd. 
 Det finns en stor enighet om att stödet till start av näringsverk- samhet varit framgångsrikt och ett bra sätt att åstadkomma syssel- sättning. De utvärderingar som gjorts har genomgående gjorts ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Regeringen har därför gett ITPS i uppdrag att utvärdera stödet till start av näringsverksamhet också ur ett näringspolitiskt perspektiv. Resultaten av utvärde- ringen kommer att bli klar under hösten 2002. Den kommer även att belysa ovan nämnda dödviktsförluster och undanträngningsef- fekter. 
 I prop. 1991/92:150 föreslogs att stöd också skulle kunna lämnas till dem som riskerar arbetslöshet. På så sätt skulle, enligt proposi- tionen, personer, som varslats om uppsägning kunna förbereda sitt nyföretagande under uppsägningstiden. 
 I dag kan den som varslats om uppsägning få stöd till start av näringsverksamhet om fack och arbetsgivare är ense om att varslet kommer att utlösas. 
 138 
  
 SOU 2002:101 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 I propositionen (1991/92:150) föreslogs vidare att inom det regionalpolitiska stödområdet skulle även den som inte är eller ris- kerar att bli arbetslös kunna få stöd. Skälet var att den vakans, som då skulle uppkomma, skulle kunna ge arbete åt en arbetslös. 
 Som ovan redovisats gäller fortfarande att stödet kan ges till per- soner som inte är arbetslösa eller arbetssökande inom stödområde A och B. 
 Vid de samråd jag genomfört har framhållits att stödet till start av näringsverksamhet är ett effektivt näringspolitiskt instrument. Man har därför menat att inte minst av detta skäl borde stödet kunna ges över hela landet, på samma villkor som i stödområdena A och B. 
 Många av de idéer och tänkbara utvecklingsprojekt som i dag finns ute i företag, men inte passar in i företagets produktion, kan bäst tas till vara av de som arbetat med projektet. Alla är ense om att dessa dolda projekt är en outnyttjad tillväxtresurs, som det gäller att finna vägar att ta till vara. 
 Möjligheterna att tillvarata och utveckla dessa idéer faller ofta på att den eller de anställda i företaget, som arbetat med projektet inte ges förutsättningar att fullfölja sitt arbete. Detta eftersom företaget inte anser, att det ryms inom dess affärsidé, och då är man inte beredd att fortsätta satsningen. 
 Däremot har företaget ofta inga invändningar mot att projektet utvecklas på annat sätt. Ett sätt att åstadkomma detta skulle kunna vara, att ge de som arbetat med projektet (innovationen) möjlighet att få tjänstledigt t.ex. sex månader för att fullfölja sitt arbete. Om då stöd till start av näringsverksamhet kunde lämnas, skulle den enskilde få ekonomisk ersättning under tjänstledigheten. 
 Jag är övertygad om att detta skulle göra fler benägna att delta i utvecklingen och genomförandet av dessa dolda projekt. 
 På samma sätt borde möjlighet ges för icke arbetslösa att om- sätta innovationer i produktion genom att starta företag och åstad- komma tillväxt. En förutsättning skulle dock vara att det är fråga om tillväxtprojekt. Därför borde ett sådant innovations- eller starta eget projekt kräva godkännande av t.ex. de regionala innovations- rådgivarna eller annan expertis. 
 Sedan 2001 pågår en försöksverksamhet i tolv kommuner med s.k. friår, vilket innebär att anställda kan medges tjänstledighet under ett år med 80 procent av arbetslöshetsersättningen (aktivi- tetsstöd) under förutsättning att en arbetslös anställs i stället under samma tid. 
 139 
  
 Stöd till start av näringsverksamhet 
  
 SOU 2002:101 
  
 Under samråden har framförts önskemål om att det i stället borde vara 100 procent av arbetslöshetsersättningen, eftersom den enskilde får ta försäkringskostnader själv. Enligt uppgörelsen mel- lan regeringen, vänsterpartiet och miljöpartiet skall möjligheten att ta ut ett friår utvidgas till att omfatta hela landet från år 2005. Enligt min mening kan även detta system användas som ett verk- samt instrument för innovationsutveckling och start av nya företag. 
 Om en person som har anställning ges möjlighet att under en begränsad tid arbeta med idéutveckling eller start av ett eget före- tag, utan att riskera sin försörjning, skulle säkert fler våga ägna sig åt innovationer eller tillväxtbefrämjande nyföretagande. 
 Mot bakgrund av det som ovan redovisats föreslår jag att stödet till start av näringsverksamhet försöksvis, beroende av konjunk- turläget, skall kunna lämnas även till icke arbetslösa utanför stöd- områdena A och B. En förutsättning är att länsarbetsnämnden, efter samråd med innovationsrådgivare eller annan expertis, bedö- mer att en innovation kan utvecklas och bli kommersiellt bärkraf- tig. I nuläget skulle det t.ex. kunna gälla områden, där  
 IT-baserad 
  verksamhet hotas, med risk för varsel och arbetslöshet, samtidigt som många utvecklingsbara projekt i företagen lagts åt sidan. Stö- det bör villkoras med att den sökande medges tjänstledighet från sin anställning. Samma regler för projekttidens längd, som i dag gäller för stödet till start av näringsverksamhet, bör gälla också i dessa fall. 
 Även det s.k. friåret bör kunna användas på motsvarande sätt. Regler och villkor för det s.k. friåret bör därför utformas så, att 
 det blir möjligt att använda detta också för innovationsutveckling och nyföretagande. Enligt min mening kan betydande tillväxt- effekter uppnås genom här föreslagna åtgärder. Åtgärden bör finansieras inom ramen för befintliga medel inom utgiftsområde 13 Arbetsmarknad samt inom ramen för de medel, som anvisas för friåret. 
 140 
  
 8 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 Utredarens förslag:  
 De statliga åtgärderna måste inriktas på att finansiera innovationer och företagsutveckling i det första steget, där riskerna är störst. Små och medelstora företag måste få tillgång till utvecklingsresurser, som de inte kan hålla sig med själva. Mark- naden når inte de mest riskfyllda projekten. Banker och riskkapi- talbolag tar inte de risker, som projekten i de tidigaste skedena krä- ver. Statliga åtgärder måste komplettera marknaden. Staten måste ta ett stort ansvar för den tidigaste sådd- och innovationsfinansie- ringen. 
 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden om såddfinansie- ring är ingen lösning på behovet av finansiering i tidiga skeden. Ett till utredningen lämnat förslag om användning av Industri- fondens avkastning till finansiering av tidiga skeden, kommer, om det kan genomföras, inte heller att finansiera de mest risk- fyllda projekten. Det krävs andra åtgärder. 
 Utredaren bedömer, att det behövs ca 200 miljoner kr årligen till sådd- och innovationsfinansiering i de tidigaste skedena. Anslaget 33:1 (allmänna regionalpolitiska åtgärder) uppgår till drygt 1,5 miljarder. Utredaren föreslår, att 10 procent eller 150 miljoner kr av anslaget öronmärks till sådd- och innovationsfi- nansiering. Därutöver kan 50 miljoner kr, som nu används till medfinansiering av  
 EU-projekt 
  i de två utfasningsområdena Södra Sverige och Västra Götaland, när de inte behövs för detta ändamål, användas. På så sätt kan 200 miljoner kr årligen satsas på sådd- och innovationsfinansiering i de tidigaste skedena. 
 Vidare föreslås att 500 miljoner kr tas av outlånade medel i Adams lånefond. I dag är 1,5 miljarder outlånade. Dessa 500 miljoner kr sätts i en särskild fond för sådd- och innovationsfi- nansiering. Almi förvaltar fonden. 
 141 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Nutek bör disponera ovannämnda 200 miljoner kr och för- dela dessa länsvis. Nutek bör också, efter särskilt beslut, vid behov kunna disponera högst 100 miljoner kr per år ur den sär- skilda fond för sådd- och innovationsfinansiering, som förvaltas av Almi Företagspartner AB. Länsstyrelserna bör, efter riktlinjer från Nutek, besluta om lån till sådd- och innovationsfinansie- 
 ring i de tidigaste skedena. 
  
 UPA-uppdraget 
  finansieras av de nya medel regeringen redo- visar i finansplanen för bl.a. denna verksamhet. 
 Ekonomisk tillväxt är nödvändig, inte minst om vi skall klara de påfrestningar på samhällsekonomin, som blir en följd av att befolk- ningen blir äldre samtidigt som antalet i förvärvsaktiva åldrar mins- kar som andel av befolkningen. 
 Ett av de viktigaste inslagen i en politik för långsiktig tillväxt är att det finns utrymme för nya verksamheter att utvecklas, så att de kan ta över, när de varor och tjänster som i dag genererar vårt väl- stånd behöver ersättas. Det måste finnas en mottaglighet för nya idéer, och en vilja att låta dem utvecklas och prövas innan de utsätts för marknadens hårda krav. Det handlar om att skapa ett bra inno- vationsklimat, inte minst för de små och medelstora företagen. 
 Det är väl känt att forskning och utveckling tillsammans med utbildning är de kanske viktigaste tillväxtfaktorerna. Sverige är ett av de länder som satsar mest på forskning och utveckling som andel av BNP. Det handlar såväl om forskning inom privata företag som offentligt finansierad forskning. 
 Grundforskningen tar i anspråk en större del av forskningsresur- serna än den tillämpade forskningen. För framtiden är det nödvän- digt att resurserna för tillämpad forskning ökar om den nödvändiga tillväxten skall säkras. 
 För att tillväxten skall vara långsiktig och uthållig är det nödvän- digt att näringslivet har goda förutsättningar även i ett internatio- nellt perspektiv. De öppna gränserna och medlemskapet i EU gör att kraven ökar på internationell konkurrenskraft. 
 Inom universitet och högskolor omsätts många forskningsre- sultat i olika utvecklingsprojekt som i sin tur genererar nya företag. Ur detta kan många företag som bygger på högteknologi växa fram. Genom att använda ny teknik skapas nya branscher och industriell förnyelse. Utredningen vill understryka vikten av att denna till- växtpotential tas till vara och att de nödvändiga instrumenten för detta utformas. 
 142 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 I den nya regionala utvecklingspolitiken, som riksdagen ställde sig bakom hösten 2001, ses utvecklingen av innovationssystem och kluster, som en förutsättning för att öka näringslivets konkurrens- kraft och därmed främja regional utveckling i alla delar av landet. 
 Regeringen har gett i uppdrag åt Delegationen för utländska investeringar i Sverige (ISA), Vinnova och Nutek att utarbeta ett förslag till nationellt program för utveckling av innovationssystem och kluster. För att programmet skall få en bred förankring skall myndigheterna samråda med berörda aktörer inom näringsliv, myndigheter och organisationer, på nationell, regional och lokal nivå. Näringslivets medverkan är särskilt viktig. Inom ramen för högskolans s.k. tredje uppgift beräknas mycket av det som kommer fram som resultat av forskning att bearbetas och utvecklas 
 Ett verksamt instrument för detta är teknikbrostiftelserna. 
 Det finns sju stycken teknikbrostiftelser, Luleå, Umeå, Uppsala, Stockholm, Linköping, Göteborg och Lund, som har samma ändamål men arbetar på olika sätt. 
 Teknikbrostiftelserna är stiftelser, som bildades år 1994 för att förstärka och utveckla den samverkansstruktur som vuxit fram i anslutning till universitet och högskolor. Stiftelserna tillfördes 1 miljard kronor i form av aktier. De skall bibehålla sitt kapital realt till den 31 december 2007, då de skall upphöra och kapitalet åter- betalas till staten. Gemensamt för alla stiftelserna är att de, själva eller genom finansiering av andra organisationer, gör insatser som syftar till kommersialisering av produkter och idéer samt någon form av affärsutveckling. Flertalet av stiftelserna har även möjlighet att finansiera idéer i mycket tid skede med hög risk. Vidare får uni- versitetens och högskolornas holdingbolag finansiering från tek- nikbrostiftelserna. 
 Regeringen har angett att den i god tid före 2007 avser att utvär- dera effekterna av teknikbrostiftelsernas verksamhet och därige- nom få underlag för ett ställningstagande om, och i så fall hur, verksamheten skall bedrivas efter det året. Med tanke på att omvärlden kontinuerligt förändras bedöms en sådan utvärdering kunna påbörjas tidigast 2003. Stiftelserna har dragit ned sin verk- samhetsvolym på senare tid till följd av den vikande aktiemarkna- den. 
 Teknikbrostiftelserna har efterfrågat regeringens ställningsta- gande till hur deras tillgångar skall värderas och vill veta vad som händer efter 2007. Regeringens inställning hittills har varit att stif- telseförordnandena gäller. 
 143 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Olika lösningar finns också inom ramen för högskolans tredje uppgift. Vinnovas uppgift har fokus på detta. I  
 Edwards 
  gruppens rapport Framtid för svensk industri finns olika förslag till hur man skulle kunna omsätta universitetens och högskolornas forskning i utveckling och företagande. Nya inkubatorprogram är en lösning som förs fram. Genom de avgränsningar som görs i utredningens direktiv, faller det inte inom ramen för utrednings- uppdraget att föreslå åtgärder inom denna del av innovationsverk- samheten. Däremot omfattas naturligtvis också innovationsverk- samheten vid universitet och högskolor av de förslag till sådd- och innovationsfinansiering, som utredningen i det följande presente- rar. 
 Många av de utvecklingsbara idéerna växer fram i olika företag. Eftersom de flesta företag – inte minst de stora – har en ökad kon- centration av sin verksamhet på s.k. kärnverksamheter, läggs alltför många bra och tillväxtfrämjande idéer, som inte ryms inom kärn- verksamheten åt sidan utan att utvecklas. Det innebär i sin tur att produkter, som skulle kunna ge tillväxt aldrig kommer fram. 
 Det är viktigt, inte minst ur tillväxtsynpunkt, att den potential som finns här tas till vara. Antingen kan man utveckla system för detta inom företaget eller ge de anställda, som arbetat fram idén, möjlighet att få tjänstledighet för att följa med idén, utveckla den, och därefter kunna starta eget företag. Jag har i kapitel 7 lagt för- slag till åtgärder, som skulle möjliggöra detta. Jag redovisar längre fram i detta avsnitt åtgärder för långsiktig finansiering av innova- tioner. 
 Sverige behöver blir bättre på att skapa företag som har potential till en hög och långsiktig tillväxt. Vi måste få fram de entreprenö- rer, som kan omsätta innovationer i befintliga företag eller ge dem incitament till att starta nya företag. Här har staten en viktig roll. 
 Som utredningen tidigare redovisat i tabell 4.1 satsar staten bety- dande resurser – omkring 5 miljarder kr under 2001 - för att på olika sätt medverka till att skapa högre tillväxt, förbättrad konkur- renskraft och ökad sysselsättning. Det är viktigt att dessa resurser når både små och medelstora företag. Resurserna måste användas på ett sådant sätt att det skapas bra förutsättningar för de små och medelstora företagen. Det innebär att användningen bör styras till de områden där behovet av offentliga insatser är störst. 
 Utredningen har i avsnitt 6.2 lämnat förslag, som gör det enklare för de små och medelstora företagen att få del av de offentliga 
 144 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 resurserna, men också understrukit nödvändigheten av hårda prio- riteringar, när det gäller användningen av resurserna. 
 Målet för användningen av de offentliga resurserna måste vara att nå största möjliga tillväxt och skapa fler och bättre arbetstillfällen, framför allt i de små och medelstora företagen. De stora företagen lämnar viktiga bidrag till tillväxten, men investeringarna i de stora företagen snarare minskar än ökar sysselsättningen. Det är i de befintliga små företagen, och genom start av nya företag, som till- skottet av arbetstillfällen framför allt skapas. 
 Som utredningen tidigare framhållit måste samhället på olika sätt prioritera åtgärder som ger finansiering i det tidigaste skedet av innovationer och företagsuppbyggnad. Det handlar om att göra det möjligt att ta tillvara enskilda individers idéer, idéer som finns i företag och hos enskilda innovatörer, idéer som finns i universitet och högskolor, och utveckla dem till produkter för såväl inhemsk som internationell marknad. Det handlar om att få fler personer att starta företag i såväl nya som gamla branscher. Det handlar om att få fler småföretagare att vilja och våga utveckla konkurrenskraften i sina företag i stället för att avveckla. 
 För att klara detta måste många små och medelstora företag få tillgång till utvecklingsresurser, som de inte har kapacitet eller möjlighet att själva hålla sig med. Det kan gälla resurser för inno- vationsutveckling, för produktutveckling, för utveckling av pro- duktionsprocesser, för marknadsbedömning och marknadsföring, finansiering osv. 
 Utredningen har i avsnitt 6.4 lämnat förslag till hur bl.a. IUC- bolagen kan vara en sådan resurs. 
  
 8.1 
  
 Finansiering 
  
 I utredningens direktiv anges att samhällets åtgärder skall vara marknadskompletterande och att statens roll skall vara tydlig och väl motiverad. Vidare sägs att insatserna skall riktas till företag och företagare i tidiga skeden, att företag i första hand skall utnyttja den reguljära kapitalmarknaden, att därefter olika typer av återbe- talningsbara låneformer skall användas och att statliga bidrag skall ges först i sista hand. 
 145 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 8.1.1 
  
 Finansiering via bank 
  
 Vid de samråd utredningen genomfört har möjligheter att finansi- era innovationer och utvecklingen av de små och medelstora före- tagen tagit stort utrymme. Från företagarhåll har redovisats svårig- heter att få fram tillräckligt kapital via banker och andra låneinsti- tut, men också via riskkapitalbolag av olika slag. 
 Det finns enligt utredningens bedömning mycket som talar för att det i nuläget är ett underutbud av tillgängligt finansieringskapi- tal i vid bemärkelse. Detta ger också regeringen uttryck för i bud- getpropositionen för 2003 (prop. 2002/2003:1 UO 19). 
 Bankerna är i dag mer restriktiva i sin långivning. Många småfö- retagare har vid utredningens samråd dessutom framhållit, att man har svårare att nå bankväsendet på grund av den omfattande ned- läggningen av lokalkontor. Man har genom detta tappat den per- sonliga kontakt som för många varit av avgörande betydelse för möjligheterna att få lån. Inte minst för de små företagen är både den geografiska och personliga närheten av stor betydelse. 
 Vid utredningens samråd med företrädare för bankväsendet har man menat att konkurrensen i dag är hårdare än tidigare och att de s.k. nischbankerna, som har få eller inga lokalkontor, många gånger kan ge bättre villkor än de banker, som har stora kontorsnät. Man har därför tvingats möta detta genom rationaliseringsåtgärder som bl.a. gått ut över kontorstätheten. 
 Utredningen har inget underlag för att kunna bedöma, om de av bankväsendet framförda skälen till att kontor lagts ner är relevanta eller ej. Men om den i direktiven uttalade riktlinjen för kreditgiv- ning till företag – att den reguljära kapitalmarknaden i första hand skall utnyttjas – skall gälla i framtiden, måste marknaden fungera också för de små företagen. 
 En omfattande nedläggning av lokala bankkontor gör att mark- naden inte uppfyller de krav på närhet och personliga kontakter, som de små företagen ställer. Då minskar förutsättningarna för bankväsendet att vara ett verksamt instrument för de små företa- gen. 
 Utredningen anser därför att regeringen bör överlägga med ban- kerna om möjligheten att tillgodose de små företagens krav på när- het till banken. 
 146 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 8.1.2 
  
 Finansiering via riskkapitalbolag 
  
 För att finansiera mera riskfyllda investeringar i företagande, som bankerna inte anser sig kunna ta, har bl.a. olika riskkapitalbolag byggts upp. Under slutet av  
 1990-talet 
  var tilltron till marknads- lösningar stark. Det fanns gott om kapital som investerare var beredda att satsa också i högrisksammanhang. Börskurserna steg kraftigt. Tilltron till framtiden var hög. Många företag, inte minst på  
 IT-området, 
  expanderade kraftigt på kort tid tack vare den till synes obegränsade tillgången på riskvilligt kapital. 
 Under de senaste åren har situationen förändrats påtagligt. Konjunkturnedgången och börsraset har lett till att mängden risk- villigt kapital minskat kraftigt. Det har blivit allt svårare att via marknaden finansiera också väl underbyggda projekt i tidiga ske- den. 
 Det riskkapital som trots allt finns satsas numera i första hand på mer säkra idéer och företag. Riskbenägenheten har minskat. För uppfinnare och entreprenörer som behöver kapital för finansiering av de tidigaste skedena i idé- och företagsutveckling finns sällan möjlighet till den hjälp de behöver. Av riskkapitalbolagens inve- steringar utgör insatsen i de tidigaste skedena endast 1,5 procent. 
 Av material som överlämnats till utredningen framgår att riskka- pitalet i dag i stor utsträckning är koncentrerat till Stockholmsom- rådet. Under andra halvåret 2001 gjordes 40 procent av investering- arna i Storstockholm. Motsvarande siffra för Skåne var sju procent. 70 procent av landets 140 riskkapitalbolag ligger i Stockholm. Flertalet av dessa bolag är relativt små med svag finansiell bas och smal kompetens. 
 60 procent av riskkapitalet satsades under andra halvåret 2001 inom IT, telekom och elektronik och drygt 20 procent inom bio- teknik, sjukvård och läkemedel. Alla övriga branscher, som upp- skattningsvis svarar för 80 procent av BNP och sysselsättning, delar på resterande 20 procent. 
 Av siffrorna framgår att riskkapitalet endast i begränsad omfatt- ning är tillgängligt i hela landet och att det inte investeras i alla branscher. Investerarna är mindre riskbenägna än tidigare. 
 I budgetpropositionen (prop. 2002/2003:1) konstaterar reger- ingen att det finns ett för litet utbud av kapital för små och medel- stora företag i regionalpolitiskt prioriterade områden. 
 Utredningen har ovan konstaterat att banker och riskkapitalbo- lag inte klarar den kapitalförsörjning, som krävs för innovationsut- 
 147 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 veckling, som krävs för tillkomsten av nya och för utvecklingen av befintliga små företag. 
 Om den tillväxt, som utredningen ovan konstaterat är nödvän- dig, skall åstadkommas krävs därför marknadskompletterande insatser. 
 I kapitel 4 har utredningen beskrivit de marknadskompletterande åtgärder som Almi Företagspartner AB (via de regionala dotterbo- lagen), Stiftelsen Innovationscentrum, Norrlandsfonden och Indu- strifonden svarar för. Utredningen kan dock konstatera att även om Parsons och Norrlandsfonden ger lån med större risk än t.ex. bankerna så räcker inte det för att klara av de mest riskfyllda pro- jekten. Det krävs fler marknadskompletterande åtgärder. 
  
 8.2 
  
 Såddfinansiering 
  
 Såddfinansieringen är den första externa finansiering, som ett nytt företag behöver för att komma igång, för att utveckla företagsidéer för att gå från idé till prototyp osv. Vid utredningens samråd har framkommit att såddkapitalet är nödvändigt, om den första svåra perioden i ett företags utveckling skall klaras. 
 Marknadens benägenhet att medverka till såddfinansiering är begränsad. Därför har staten här kompletterat marknaden och ställt medel till förfogande för såddfinansiering. 
 Nutek hade fram t.o.m. 2001 särskilda medel till såddfinansie- ring. Detta år beviljade Nutek 95 ansökningar om sammanlagt 76,5 miljoner kr. Även länsstyrelserna har möjlighet att bevilja sådana lån. För lånen betalas räntan löpande. Amorteringen på lånet startar när projektet genererar intäkter. Medfinansiering i form av kon- tanter med minst 50 procent av det externa finansieringsbehovet skall finnas. Nutek har för 2002 frigjort 10 miljoner kr till såddfi- nansiering 
  
 8.2.1 
  
 Avtalet mellan Nutek och Industrifonden 
  
 Nutek har på uppdrag av regeringen träffat avtal med Industrifon- den om samarbete i fråga om finansiering av tidiga utvecklingsske- den. I avtalet definieras samarbetsområdena enligt följande: 
  
 Såddfinansiering  
 – extremt tidig finansiering med hög risk.  
 Uppstartsfinansiering  
 – mycket tidig finansiering med mycket hög 
 148 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 risk. Finansiering till företag för att användas till produktutveckling och/eller inledande marknadsföring. 
 I överenskommelsen redogörs också för arbetsgången: Nutek bereder förslag, och Industrifonden fattar beslut och finansierar projekten med lån eller tillskott av eget kapital, enligt villkor som är anpassade till den mycket tidiga fasen. Engagemangsnivån förut- sätts ligga mellan 250 000 kr och 2 miljoner kr. Större engagemang hanteras direkt av Industrifonden. Efter beslut om engagemang ansvarar Industrifonden för uppföljning och tillsyn av projekten. 
 Som beskrivs i avsnitt 6.1.2 har Industrifonden beviljat endast två ansökningar om såddfinansiering, vilket kan jämföras med att Nutek beviljade 95 ansökningar under 2001, trots att tillström- ningen av ärenden och kvaliteten på ansökningarna legat på samma nivå. Industrifonden förklarar detta med att såddlånen skall bedö- mas enligt den praxis Industrifonden själv utarbetat och att detta innebär andra bedömningskriterier än vad Nutek tillämpade tidi- gare. Skillnaden i bedömningar består främst i att Nutek endast gjorde en bedömning av teknikhöjden i projekten, medan Indu- strifonden också bedömer möjligheten till kommersialisering. 
 Industrifonden menar också att avtalet inte innebär att Indu- strifonden har tagit på sig något ansvar för att bevilja ansökning- arna på samma villkor som Nutek tidigare gjorde, och att Indu- strifonden inte kan ta ansvar för Nuteks myndighetsuppgifter. Industrifonden tillämpar således samma bedömningskriterier på såddfinansieringen, som man gör i sin övriga verksamhet. 
 Som utredningen konstaterar i avsnitt 6.1.2 har Industrifonden en avsevärt hårdare bedömning av såddprojekten än Nutek. Utred- ningen har förordat att en utvärdering bör göras av de resultat som samarbetet lett till innan ställning tas till en eventuell fortsättning. 
 Mycket talar för att de skilda bedömningsgrunderna leder till att ett antal projekt, som tidigare skulle beviljats såddfinansiering nu stoppas. Detta är olyckligt, och talar för att parterna omgående bör diskutera former och förutsättningar för samarbetet. Min slutsats är dock att jag inte ser avtalet som någon lösning på problemet med finansiering i tidiga skeden. 
 149 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 8.2.2 
  
 Innovationsstöd 
  
 Utredningen har tidigare i detta avsnitt redovisat behovet av mark- nadskompletterande insatser för att finansieringen av utvecklandet av nya idéer och företag skall möjliggöras. 
 För att stödja utvecklingen av intressanta innovationer bildades 1994 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC). Stiftelsen beskrivs i avsnitt 5.2.8 och dess finansieringsverksamhet i avsnitt 4.2.5. SIC har tecknat ett samarbetsavtal med Almi Företagspartner AB. Detta beskrivs i avsnitt 6.1.3. 
 2001 förmedlades i form av bidrag och lån 111 miljoner kr. till innovationsprojekt i hela landet. Enligt avtalet skall det i varje län finnas innovationsrådgivare som hanterar ansökningar om bidrag och lån. 
 Enligt SIC:s stadgar upphör verksamheten den 1 juli 2004. Under de samråd utredningen genomfört har starkt framhållits nödvändigheten av fortsatt statlig satsning på innovationsstöd också efter den 1 juli 2004. 
  
 8.2.3 
  
 Inriktningen av statens insatser 
  
 Statens insatser för företagsutveckling skall används på ett sätt som stimulerar tillväxt och ger fler arbetstillfällen. Det är ett mål som anges i utredningens direktiv. Vidare sägs att prioriteringarna i ett nationellt perspektiv bör göras tydligare och insatserna riktas till företag och företagare i tidiga skeden. 
 De samråd utredningen genomfört och det material utredningen tagit del av pekar i samma riktning. Det handlar om att kraftsamla på de tidigaste skedena, på innovationsutveckling och tillkomsten av nya företag. Det är här de viktigaste tillväxtfaktorerna finns. 
 Utredningen föreslår därför att ökade statliga insatser skall göras i de tidigaste utvecklingsskedena. Dit når inte marknadens insatser. Statens insatser då blir i ordets rätta bemärkelse marknadskomp- letterande. 
 För de andra stegen fram till väl fungerande, vinstgivande företag klarar marknaden merparten av de finansiella insatser som krävs. I stödområdet är det dock nödvändigt att komplettera med regional- politiskt motiverade insatser. 
 Om en kraftsamling av de statliga insatserna till de tidigaste ske- dena skall kunna göras krävs åtgärder inom flera områden och en 
 150 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 hårdhänt prioritering av tillgängliga statsmedel. Med statsmedel avses här såväl Industrifondens och Adams medel som budgetmedel bl.a. under det s.k. länsanslaget (anslag 33:1 allmänna regionalpoli- tiska åtgärder, utgiftsområde 19). 
 För 2002 lämnas innovationsstöd och såddfinansiering till ett belopp på omkring 200 miljoner kr. Utredningen bedömer att den kraftsamling som behöver göras framöver, kräver insatser på 200– 300 miljoner kr per år. Eftersom det är långsiktiga åtaganden som krävs bör finansieringen omfatta åtminstone en femårsperiod. Utredningen har, när det gäller  
 IUC-verksamheten, 
  som spelar en viktig roll för innovations- och företagsutveckling, förordat att en miljard kr sätts av under en femårsperiod (avsnitt 6.4). 
 Utredningen har prövat olika vägar för finansieringen av de tidi- gaste och mest riskfyllda skedena, med beaktande av att det enligt direktiven skall ske inom befintliga ramar. I det följande redovisas utredningens överväganden. 
  
 8.2.4 
  
 Industrifonden 
  
 Industrifonden är en stiftelse som bildades 1979 (se avsnitt 5.2.7). Fondens styrelse har beslutat om ett avkastningskrav på 5 procent per år. Den årliga avkastningen uppgår till ca 200 miljoner kr. per år. 
 Som utredningen tidigare framhållit räcker inte det avtal som tecknats mellan Nutek och Industrifonden för att finansiera det första steget. Industrifondens riskbenägenhet är inte så hög att fondens insatser täcker det tidigaste skedets behov. 
 Eftersom Industrifonden är en stiftelse är de juridiska möjlighe- terna att använda fondens avkastning begränsade. Enligt utredning- ens mening är det emellertid nödvändigt att finna ett system för att aktivera fondens avkastning, så att den kan användas till insatser i tidiga skeden. 
 Utredningen har därför träffat företrädare för industrifonden vid ett antal tillfällen för att söka klarlägga förutsättningen för att fon- den skall kunna svara för finansieringen av de tidigaste skedena. 
 Utredningen har också diskuterat detta med företrädare för Landsorganisationen (LO). 
 Inom LO har efter diskussion med Industrifonden ett förslag utarbetats, som överlämnats till utredningen i oktober 2002. 
 151 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Förslaget, som har utarbetats av LO efter diskussion med Indu- strifonden, innebär att Industrifonden ombildas från att vara en stiftelse som själv bedriver verksamhet på riskkapitalområdet till att enbart bli aktieförvaltare i ett bolag där verksamheten bedrivs. Industrifondens nuvarande verksamheter och tillgångar i form av aktier m.m. överförs till ett nytt bolag som kallas Nya Fonden AB. Samtidigt erbjuds pensionsfonder, försäkringsbolag och andra risk- kapitalbolag m.fl. att teckna aktier i Nya Fonden AB upp till ett värde av 51 procent av aktierna. Stiftelsen Industrifondens ägaran- del skulle då bli 49 procent, vilket innebär att de begränsningar som stiftelsens stadgar innebär för verksamheten inte längre skulle gälla för Nya Fondens verksamhet. Industrifondens investeringar riktas i dag i huvudsak mot relativt mogna skeden av företagsutveckling, vilket även Nya Fonden förutsätts göra. 
 Industrifondens ägarkapital i Nya Fonden AB kommer att uppgå till ca 4 miljarder kronor, vilket enligt förslaget innebär att avkast- ningen kommer att uppgå till i genomsnitt ca 200 miljoner kr per år. Avkastningen skall användas för såddinvesteringar och tillförsel av kompetens till innovationer och utvecklingsföretag. För detta bildas en ny organisation, som kallas Nya Innovationscentrum. Nya Innovationscentrum skall bestå dels av ett nationellt organ, som förvaltar och fördelar medel, dels ett antal regionala organ som har till uppgift att bedöma och finansiera innovationer. En förut- sättning för att Nya Innovationscentrum skall ge stöd till innova- tioner är att de inte kan finansieras inom ramen för Nya Fonden AB:s såddverksamhet. 
 Varje beslut om investeringar i innovationer och nya företag skall ske på grundval av kvalificerade bedömningar av innovatio- nens resp. företagets framtidsutsikter. Verksamheten skall inte tyngas med tidiga avkastningskrav, och graden av risktagande i enskilda projekt skall tillåtas vara relativt hög. 
 För att säkerställa att de investerade medlen åtföljs av kompetens bör Nya innovationscentrum bygga upp ett samarbete med olika nätverk som Connect och IUC samt med högskolor och universi- tet m.fl. Nya innovationscentrum bör också samarbeta med det nätverk av regionala inkubatorer som föreslås byggas upp med stöd av Vinnova. 
 Utredningen har inte minst av tidsskäl saknat möjlighet att i till- räcklig omfattning analysera det överlämnade förslaget. 
 Självfallet är det värdefullt om Industrifondens avkastning på ca 200 miljoner kr kan användas till finansiering av en del av innova- 
 152 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 tionsprojekten i tidiga skeden. Förslaget innebär, att en ny regional aktör tillskapas. Detta är enligt utredningens mening tveksamt och strider mot utredningens direktiv. I stället bör en befintlig aktör kunna användas. 
 Regering bör genomföra en ingående granskning av förslaget för att se om det är en lämplig samt juridiskt och administrativt fram- komlig väg att finansiera projekt i tidiga skeden. Vid granskningen bör också möjligheten att i detta sammanhang använda EU:s strukturfonder för regionala riskkapitalsatsningar prövas. Utred- ningen återkommer till detta i avsnitt 8.3.2. 
  
 8.2.5 
  
 Andra åtgärder 
  
 Även om Industrifondens avkastning kan användas till sådd- och innovationsfinansiering på sätt som ovan redovisats kommer likväl inte hela finansieringen av det tidigaste skedet att klaras. Enligt utredningens mening kommer de mest riskfyllda projekten att behöva finansieras på annat sätt. 
 Utredningen har ovan beräknat att ytterligare ca 200 miljoner kr per år behöver användas om alla möjligheter till tillväxt och utveck- ling skall tas till vara. 
  
 8.2.6 
  
 Adams lånefond 
  
 Almi Företagspartner AB och de regionala dotterbolagen beskrivs i avsnitten 5.2.1 och 6.2.1. 
 Almis lånefond uppgick den 31 december 2001 till omkring 3617 miljoner kr. Utlåningen uppgick till 2 172 miljoner kr, vilket mot- svarade omkring 60 procent av lånefonden. Almi har alltså ett betydande kapital – ca 1,5 miljarder kr – som i dag inte är utlånat, och vars avkastning bl.a. används för att täcka driftskostnaderna för Almikoncernens totala verksamhet. 
 Även om det finns goda motiv för att Parsons har en buffert behö- ver den enligt utredningens mening inte vara så stor som den är i dag. En del av denna buffert borde kunna användas för finansiering av tidiga skeden i projekt där riskerna är större än vid de sedvanliga Almilånen. 
 Utredningen föreslår att 500 miljoner kr tas från dagens outlå- nade Almikapital och används till innovations- och såddfinansie- 
 153 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 ring. Adams buffert skulle då uppgå till ca 1 miljard kr. Adams avkastningskrav är att lånefonden skall hållas nominellt intakt, varför reserverna också långsiktigt skulle uppgå till omkring 1 miljard kr. Detta bör enligt utredningens mening vara tillräckligt. 
 Tekniskt kan detta lösas på två sätt. Antingen förs beloppet direkt över till ett särskilt anslag hos Nutek eller så inrättas en sär- skild fond hos Parsons från vilken medel förs över till sådd- och inno- vationsfinansiering efter särskilda beslut. 
 Utredningen anser att den senare modellen bör väljas. Då utnyttjas den kapitalförvaltning som Almi Företagspartner AB redan har. Avkastningen på kapitalet kan då som nu disponeras av Almi Företagspartner AB. Det blir då inga extra kostnader för var- Brown kapitalförvaltningen eller lånehanteringen. Om avkastningen får disponeras av Almi Företagspartner AB torde ett betydande bidrag till att täcka Adams driftskostnader också i fortsättningen falla ut. 
 Det belopp som lösgörs genom förslaget – 500 miljoner kr – kan antingen användas för sådd- och innovationsfinansiering med en viss summa per år under en femårsperiod, eller betraktas som en lånefond ur vilken Nutek vid behov får dra högst 100 miljoner kr per år. 
 Utredningen förordar det sistnämnda alternativet. Det innebär att först används andra medel och därefter tas medel vid behov ur Adams sådd- och innovationsfond. Då räcker beloppet sannolikt längre och omfattningen kan regleras beroende på marknadens åta- ganden. 
  
 8.2.7 
  
 Anslaget för allmänna regionalpolitiska åtgärder 
  
 Anslaget 33:1 (allmänna regionalpolitiska åtgärder, under utgifts- område 19) föreslås i budgetpropositionen 2002/03:1 uppgå till 1535,5 miljoner kr. För 2004 beräknas i stort sett oförändrat anslag. 
 Från anslaget 33:1 finansieras följande åtgärder: central projekt- verksamhet, regional projektverksamhet, medfinansiering av EU:s strukturfondsprogram, regionalt utvecklingsbidrag, landsbygdsbi- drag, stöd till kommersiell service, sysselsättningsbidrag och sådd- finansiering. 
 2001 beviljades 291,4 miljoner kr till regional projektverksamhet och 588,1 miljoner kr till medfinansiering av EU:s strukturfonds- program. Beslut om regional projektverksamhet fattas av länssty- 
 154 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 relser, självstyrelseorgan, Nutek och regeringen. Fr.o.m. 2003 kan kommunala samverkansorgan få fördela projektmedel. 
 Vissa av strukturfondsprogrammen är i ett s.k. utfasningsskede. Det gäller vissa delar av program för Södra Sverige och Västra Götaland. För de kvarvarande åren fram till 2006 beräknas summan av tillgängliga  
 EU-medel 
  uppgå till ca 160 miljoner kr för de båda utfasningsområdena. För att dessa  
 EU-medel 
  skall falla ut krävs offentlig svensk medfinansiering med minst 40 procent. 
 Exakt hur stor del av den offentliga svenska medfinansieringen, som belastar anslaget 33:1 är svårt att ange. Utredningen har fått del av uppgifter för utfasningsområdet Södra Sverige. Under perio- den 2000 till okt. 2002 har den del av svensk offentlig medfinansie- ring, som tagits från anslaget 33:1 för medfinansiering av  
 Martinez 
  jekt i Södra Sverige uppgått till ca 55 miljoner kr. Om samma belastning på anslaget skulle gälla för åren  
 2003–2005 
  skulle mot- svarande belopp vara ca 45 miljoner kr för Södra Sverige. 
 En försiktig beräkning av den totala belastningen på anslaget 33:1 för båda utfasningsområdena för perioden  
 2003–2005 
  stannar vid ca 50 miljoner kr. 
 Medel som använts till medfinansiering i utfasningsområdena från anslaget 33:1 kan, när de inte behövs för detta ändamål, använ- das till annat utan att övriga åtgärder inom anslaget 33:1 påver- kas.Utredningen föreslår att dessa ca 50 miljoner kr öronmärks till sådd- och innovationsverksamhet. 
 Vid de genomförda samråden har stor enighet rått om att finan- siering i tidiga skeden är ett högprioriterat område. Inte minst har detta understrukits vid samråden i norra Sverige, där möjligheterna till annan finansiering är minst. Det innebär också, att om en del av de mest riskfyllda projekten i norra Sverige skall klaras måste det till statliga insatser. Regeringen har i direktiven också strukit under nödvändigheten att prioritera insatser till de tidigaste skedena. 
 Utredningen förordar mot bakgrund av detta att 10 procent av anslaget 33:1 öronmärks för sådd- och innovationsfinansiering. Anslaget beräknas uppgå till ca 1539 miljoner kr. Sedan de 50 miljoner kr som ovan redovisats, räknats bort återstår knappt 1,5 miljarder kr. För sådd- och innovationsfinansiering skulle då avsättas ca 150 miljoner kr. Merparten av dessa medel borde utan att de tillväxtbefrämjande insatserna påverkas t.ex. kunna tas från åtgärderna central projektverksamhet och regional projektverk- samhet. 
 155 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 Jag är medveten om att förslaget om en minskning av anslaget 33:1 kan vålla negativa reaktioner i de län som har störst andel av anslaget. I dessa län kan dock betydande tillskott tillföras genom att  
 EU-medel 
  används för många projekt. Det är vidare i dessa län som behovet av statlig finansiering i tidiga skeden är störst. En betydande del av insatserna kommer med stor sannolikhet att göras i norra Sverige. 
 Mot bakgrund av vad som ovan redovisats föreslår jag att 200 miljoner kr av anslaget 33:1 öronmärks för finansiering av sådd- och innovationsverksamhet i de tidigaste skedena år 2004. 
  
 8.3 
  
 Organisering 
  
 Ovan har föreslagits att 200 miljoner kr av anslaget 33:1 öronmärks för sådd- och innovationsfinansiering i de tidigaste skedena. Alter- nativt kan beloppet föras till ett särskilt anslag för sådd- och inno- vationsfinansiering under utgiftsområde 19. Oavsett vilken lösning, som väljs bör medlen disponeras av Nutek, som också bör ansvara för att fördela medlen länsvis. Såväl till sådd- som innovationsfi- nansiering bör medel beviljas i form av lån. Nutek bör ges i upp- drag att utarbeta de närmare villkoren för lånen. 
 Nutek bör också ges befogenhet att vid behov utnyttja den sådd- och innovationsfond som utredningen ovan föreslagit skall upp- rättas av Almi Företagspartner AB. 
 Jag vill i detta sammanhang understryka vikten av att ett finansie- ringsbeslut måste kompletteras med beslut om kompetenstillskott. Vid bedömningen av om ett projekt är realiserbart och därmed värt att satsa på behövs kompetens som normalt inte finns vid beslu- tande myndigheter. Denna kompetens får handlas upp. 
 Därutöver behövs kompetens som kan ge hjälp och stöd till innovatören/företagaren under arbetets gång. Tillgången på sådan kompetens är många gånger en förutsättning för att ett projekt skall kunna genomföras framgångsrikt. 
 Nutek bör tillsammans med universitet och högskolor och orga- nisationer av skilda slag bygga upp ett kompetensnätverk, som kan användas för att tillföra projekten nödvändig kompetens. 
 I detta sammanhang vill utredningen peka på det betydelsefulla arbete, som ideella och andra organisationer utför för att stimulera och utveckla uppfinningar och innovationer. Utredningen redovi- sar i kapitel 5 en del sådana organisationer, bl.a. Svensk Uppfinna- 
 156 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 reförening (SUF). SUF hade fram till 2001 ekonomiskt stöd från SIC för rådgivning och hjälp till uppfinnare. SUF finns via sina lokala medlemsföreningar över hela landet. 
 Enligt min mening är det alltid motiverat att engagera ideella organisationer i samhällsarbetet. Det är också ett bra sätt att få med kompetenta och engagerade människor. Om innovationsverksam- heten skall bli framgångsrik behöver all tillgänglig kunskap och kompetens användas. 
 Jag föreslår därför, att Nutek av de medel, som ovan föreslagits till sådd- och innovationsfinansiering, skall kunna lämna bidrag till organisationer som t.ex. SUF. Organisationerna och deras med- lemmar kan då bli en värdefull del av det kompetensnätverk, som jag ovan föreslagit att Nutek skall bygga upp. 
 Nutek bör ges i uppdrag att dels utarbeta riktlinjer för ett orga- nisationsstöd, dels besluta vilka organisationer, som bör ges stats- stöd och storleken av detta. 
 Det är viktigt att statens finansieringsåtgärder i sådd- och inno- vationsskedena riktas till produkter och verksamhetsidéer som har förutsättningar att ge hög tillväxt. Det är alltså inte fråga om stöd till försörjningsföretag, konsultverksamheter osv. 
 Erfarenheterna av tidigare såddfinansiering visar att det inte är tillräckligt att enbart göra en bedömning av projektets tekniska förutsättningar, utan att denna bör kompletteras med en bedöm- ning av om det finns någon marknad för produkten. 
 För att de tidigaste, mest riskfyllda skedena skall nås, måste man dock räkna med att en hög andel av projekten misslyckas. Det innebär, att återbetalningsprocenten på av staten beviljad sådd- och innovationsfinansiering kan bli låg. Lånen är då delvis jämförbara med bidragsgivning, och besluten om sådd- och innovationsfinan- siering således en form av myndighetsutövning. Besluten bör där- för i normalfallet fattas av länsstyrelserna och i de fyra försökslä- nen av de regionala självstyrelseorganen. 
 Att det är länsstyrelserna som skall fatta de formella besluten innebär inte att de också måste genomföra hela beredningen av ansökningarna. Länsstyrelserna har inte själva möjlighet att upp- rätthålla en så bred och djup kompetens som krävs för alla former av sådana ärenden, utan olika former av erforderlig kompetens får upphandlas i konkurrens, hos t.ex. Almibolagen,  
 IUC-bolagen, 
  högskolor, lokalföreningar av SUF och privata eller andra aktörer som uppfyller de krav Nutek ställer. 
 157 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 På det regionala planet bör således länsstyrelserna ges ansvar för hanteringen av de medel som fördelats till länet. Det bör gälla såväl för sådd- som innovationsfinansieringen efter den 1 juli 2004. Fram till dess bör de regionala Almibolagen i enlighet med avtalet mellan Parsons och SIC hantera innovationsmedlen. 
 I enlighet med vad som föreslagits i avsnitt 6.2 bör också ansök- ningar om sådd- och innovationsfinansieringen hanteras inom ramen för där föreslagen organisering. 
  
 8.3.1 
  
 IUC-bolagen 
  
  –  
 UPA-uppdraget 
  
 I finansplanen (prop. 2002/2003:1) sägs att Regeringen är beredd att föreslå nya medel för att förverkliga förslag, som har presente- rats av bland annat gruppen Framtid för svensk industri. Förutsätt- ningen är att andra aktörer är beredda att tillskjuta lika mycket.  
 IUC-verksamheten 
  är en viktig del i gruppens förslag. Utredning- ens förslag i fråga om IUC anknyter nära till det som föreslås i rapporten Framtid för svensk industri. 
 Jag föreslår därför att de 200 miljoner kr per år i fem år, som enligt min beräkning bör satsas på  
 UPA-uppdraget 
  och därmed på  
 IUC-konceptet, 
  finansieras med de nya budgetmedel regeringen aviserat i finansplanen. 
  
 8.3.2 
  
 Användning av EU:s strukturfonder för riskkapitalsatsningar 
  
 Enligt direktiven skall utredningen också lämna förslag som beak- tar möjligheterna till medfinansiering till strukturfondsmedel som kan användas för finansiering av riskkapital i små företag. 
 Nutek har, i samarbete med Näringsdepartementet, undersökt möjligheterna att använda EU:s strukturfonder för regionala risk- kapitalsatsningar. Ett färdigt förslag finns nu. Det innebär att man använder strukturfondsmedel för att bygga upp regionala riskkapi- talfonder som verkar inom mål 1- och mål  
 2-områdena. 
  
 Fonderna skall, förutom av strukturfondsmedel, bestå av offent- lig medfinansiering och av privat riskkapital. För innevarande pro- gramperiod är fondernas riskkapitalsatsningar och förvaltnings- kostnader fram till utgången av april 2009 berättigande till EU- stöd. När fonderna planenligt avvecklas ett antal år därefter får EU- 
 158 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 medlens andel av respektive fondresultat behållas och återanvändas i regionerna, enligt de villkor som berörda ansvariga myndigheter har ställt i samband med att  
 EU-medlen 
  tillfördes fonderna. Plane- ringen för nästa programperiod kan inriktas på att nya fonder inrättas från 2007. Därigenom uppnås en mer varaktig förbättring av riskkapitalförsörjningen för företagen i dessa områden. 
 Nutek har skickat förslaget till samtliga strukturfondsdelegatio- ner och övervakningskommittéer samt till länsstyrelser och regio- nala självstyrelseorgan för att efterhöra deras principiella inställning till att justera strukturfondsprogrammen i anslutning till halvtids- värderingen. 
 Jag anser, att Nuteks förslag är intressant. En fördel med att bygga upp en riskkapitalfond med bl.a.  
 EU-medel 
  är att fonden finns kvar och kan verka också efter strukturfondsperiodens slut. 
 Med nuvarande bestämmelser för användningen av länsanslaget, som ryms inom anslaget 33:1 i statsbudgeten, kan detta inte använ- das för medfinansiering i detta sammanhang. Regeringen bör därför vidta sådana åtgärder att detta blir möjligt. 
 Tidigare i detta kapitel beskriver utredningen ett förslag om användning av Industrifondens avkastning till sådd- och innova- tionsfinansiering. Industrifonden är notifierad till EU. Det innebär, att Industrifondens medel kan användas som medfinansiering till strukturfondsmedel. Det borde också innebära att inom mål 1- och mål  
 2-områdena 
  skulle riskkapitalfonder kunna byggas upp med  
 EU-medel 
  och medfinansiering av Industrifonden. 
 Därigenom kan betydande  
 EU-medel 
  användas för att öka kapi- talet i riskkapitalfonder och ge  
 EU-medlen 
  en användning också efter strukturfondsperiodens slut. 
 Regeringen bör i anslutning till att den prövar Nuteks förslag också pröva, om det är möjligt och lämpligt att riskkapitalfonder byggs upp i strukturfondsområdena med strukturfondsmedel och med medfinansiering av medel från Industrifonden. Mot bakgrund av att Nutek lämnat förslag om användning av strukturfondsmedel för finansiering av riskkapital i små företag, anser jag, att direkti- vens krav i detta avseende är uppfyllt. 
 159 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 SOU 2002:101 
  
 8.3.3 
  
 Kreditgarantier 
  
 Under utredningens samråd har från flera håll framförts att det kan vara svårt även för befintliga företag att få lån hos banker och andra kreditinstitut. Det gäller framför allt för företag som är verksamma utanför större tätorter, vilket många av de små företagen är. Inte minst har detta problem redovisats i norra Sverige. Till detta kom- mer, vilket utredningen närmare berör i avsnitt 8.1.1, att många banker lagt ner en stor del av sina lokalkontor, vilket medfört att bankernas personliga kontakter och kännedom om det lokala när- ingslivet har försvunnit. Bankernas kreditbedömningar, menar många, blir istället i hög grad en skrivbordsbedömning. Den svaga eller obefintliga andrahandsmarknaden för industrilokaler i dessa områden gör, att bankerna i många fall helt avvisar lån till företag som vill expandera, trots att företaget kan vara framgångsrikt. 
 Från bl.a. företagarhåll har man efterfrågat en marknadskom- pletterande åtgärd som skulle underlätta för företagen att få erfor- derligt kapital via bankerna. En lösning som framhållits är statliga lånegarantier. Lånegarantier är ett alternativ till direkta statliga lån och kan vara ett effektivt sätt att förbättra kredittillförseln till småföretag. Ett garantisystem bygger på, att staten garanterar banklån och delar risktagandet med banken eller något annat privat låneinstitut. En fördel med ett sådant system kan t.ex. vara att utbudet av privata aktörer som erbjuder lånefinansiering till företag ökar genom banksektorns engagemang. Genom ett garantisystem kan tillgången på lånekapital öka till förmån för företagen. Detta skulle kunna minska behovet av olika typer av företagsstöd. Såväl Parsons som Industrifonden och Norrlandsfonden kan redan i dag teckna garantier för företagens banklån eller för andra förpliktelser. 
 Regeringen har (prop. 2001/2002:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet) uttalat, att användningen av lånegarantier bör intensifieras. Kreditgarantier används i dag i liten omfattning. För Almi Företagspartner AB: s del utgjorde t.ex. garantierna endast cirka fyra procent av deras totala finansiella engagemang under 1999. 
 Regeringen bedömer att ett utvecklat lånegarantisystem skulle kunna ersätta vissa statliga lån. Vidare har regeringen tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att presentera ett förslag till lånegaranti- system. Regeringens ambition är att ett utvecklat lånegarantisystem skall finnas den 1 januari 2003. 
 160 
  
 SOU 2002:101 
  
 Finansiering av utredningens förslag 
  
 Utredningen har haft ingående samråd med flera aktörer som arbetar med att utveckla ett system med statliga kreditgarantier, och anser att systemet bör prövas. Det är viktigt att systemet löpande följs upp och utvärderas. 
 Regeringen har tillsatt en särskild arbetsgrupp i Näringsdepar- tementet för att arbeta med förslag till utformning av ett nytt låne- garantisystem. 
 Jag har i enlighet med direktiven samrått med gruppen. Något färdigt förslag från gruppen har inte redovisats. 
 Jag delar bedömningen, att kreditgarantier kan vara ett effektivt och verkningsfullt instrument för att säkra kapitalförsörjningen till små och medelstora företag. 
 För utredningen har också redovisats att kreditgarantiföreningar byggs upp för att ge små företag förbättrade lånemöjligheter. Utredningen har också träffat Sveriges kreditgarantiförening (SKGF), som har redogjort för det arbete som pågår. 
 Regeringen bör belysa också deras verksamhet inför förslag om utökade statliga kreditgarantier. 
 161 
  
 9 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport Kraftsamling för Norrlands inland 
  
 Utredningens bedömning 
 : De förslag som presenteras i Norr- landsfondens rapport Kraftsamling för Norrlands inland kan inte ligga till grund för förslag om hantering av närings- och regionalpolitiska frågor i Norrlands inland. 
 Utredningen skall enligt sina direktiv överväga vilka förslag som kan aktualiseras på grund av Norrlandsfondens rapport Kraftsam- ling för Norrlands inland. Utredningen har därför dels tagit del av rapporten, dels mött företrädare för Norrlandsfonden för att dis- kutera förslaget. 
 Norrlandsfondens rapport Kraftsamling för Norrlands inland 
 I samband med Norrlandsfondens  
 40-årsjubileum 
  hösten 2001 lämnade styrelsen över en rapport med en skiss på en ny integrerad regionalpolitisk organisation till statsrådet Lee. Rap- porten heter Bruce för Norrlands inland, och kallas ibland  
 Laponia-rapporten. 
  
 I rapporten anges att många aktörer arbetar med närings- och regionalpolitiska frågor. Totalt finns 250 organisationer som på något sätt arbetar med närings- eller regionalpolitik med inriktning på Norrlands inland. De flesta har dock inte detta som huvudupp- gift, utan det närings- eller regionalpolitiska ansvaret ligger vid sidan om andra uppdrag. En konsekvens av detta utspridda ansvar är, enligt Norrlandsfonden, att olika aktörer driver delvis överlap- pande verksamhet och att det inte är någon som har ett samman- hållet ansvar för utvecklingen. Varje aktör, vare sig det är en kom- mun, en statlig myndighet eller en organisation, har begränsade 
 163 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport "Kraftsamling för Norrlands inland" 
  
 SOU 2002:101 
  
 resurser och ett regelverk som styr hur och vilka insatser som får göras. Följden blir en omfattande administrativ hantering som tar tid och är dyrbar. 
 En skotsk förebild 
 Norrlandsfonden lyfter istället fram en modell som tillämpas i Skottland, där en organisation, Highlands and Islands Enterprises (HIE), har getts ett samordnat ansvar för alla åtgärder som har att göra med närings- och regionalpolitiska åtgärder inom ett område som motsvarar halva Skottland. HIE har en organisationsform som liknar de svenska affärsverken, med årliga anslag från staten men också en egen balansräkning. 
 HIE:s verksamhet bedrivs i tio dotterbolag dit enskilda och företag kan vända sig med frågor och idéer. HIE fyller samtliga funktioner som i Sverige hanteras av olika myndigheter och organi- sationer. HIE kan erbjuda allt från rådgivning och konkret hjälp med lokaler för företagsetableringar etc. till arbetsmarknadsutbild- ningar, lån, bidrag och riskkapital. HIE är dessutom ansvarig för  
 EU-projekt 
  i regionen, och skall också ta till sig nya idéer och initi- era nya projekt. HIE har möjlighet att ta över ansvaret för andra statliga verksamheter, om man tycker att dessa är viktiga för den lokala utvecklingen. Någon redogörelse för HIE:s verksamhet eller vilka resultat som uppnåtts lämnas inte i rapporten. 
 Norrlandsfonden anser att fördelen med centraliseringen till en organisation är att beslut kan fattas snabbt och att företagen vet vart de skall vända sig. Eftersom HIE samordnar samtliga åtgärder inom närings- och regionalpolitiken skall det inte finnas några andra aktörer att vända sig till. För att undvika merarbete för HIE finns det inte heller möjlighet att överklaga besluten. 
 164 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport "Kraftsamling för Norrlands inland" 
  
 Norrlandsfondens förslag: en organisation ges ansvar för alla statliga utvecklingsinsatser i Norrlands inland 
 Norrlandsfonden anser att en motsvarande modell som i Skottland bör införas i Sverige, med en organisation som ges ett samordnat ansvar för all regional- och näringspolitik i Norrlands inland. I ett inledningsskede föreslås en försöksverksamhet för 16 kommuner i norra Norrlands inland. 
 Organisationen skall arbeta med fyra insatsområden: 
  
 N  
 Tillväxtbefrämjande åtgärder i näringslivet  
 N  
 Kompetensuppbyggnad och rekrytering  
 N  
 Lokal infrastrukturuppbyggnad 
  
 N  
 Rådgivning och information 
 Norrlandsfonden föreslår att organisationen ges formen av ett aktiebolag, Laponia AB. Alternativt kan man också tänka sig att organisationen ges formen av myndighet eller stiftelse. Det vikti- gaste är att organisationen ges en samordnande roll. 
 Laponia AB föreslås dels ha en central organisation som främst för en dialog med regeringen och träffar avtal om vad som skall genomföras och vilka resurser man skall förfoga över, dels ha dot- terbolag. En viktig del i upplägget är att det träffas avtal med kvan- titativa mål om vad som skall uppnås, t.ex. arbetslöshetsnivåer, antal startade företag eller liknande. Sådana avtal träffas dels med regeringen, dels med dotterbolagen. Den centrala organisationen fördelar resurserna till dotterbolagen. Prioritering mellan olika del- områden och projekt skall göras lokalt. 
 Laponia AB:s verksamhet skall huvudsakligen bedrivas i dotter- bolagen som kan inrättas i varje kommun. Varje dotterbolag bör dock helst omfatta  
 2–3 
  kommuner, och en särskild bonus ges där- för till de kommuner som accepterar gemensamma dotterbolag. Laponia AB skall bl.a. ta över Adams verksamhet. Man skall kunna erbjuda hjälp med rådgivning, bidrag, lån, riskkapital, arbetsmark- nadsutbildningar etc. och kunna lotsa en sökande vidare till rele- vanta  
 EU-projekt 
  som pågår. Laponia AB skall också samverka med Norrlandsfonden, som alltså föreslås finnas kvar som en egen organisation. 
 Tanken är att enskilda personer och företagare skall kunna vända sig till det lokala kontoret med sina frågor och idéer, och att det 
 165 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport "Kraftsamling för Norrlands inland" 
  
 SOU 2002:101 
  
 lokala kontoret skall utgöra en ingång till utvecklingsåtgärder, verksamheter och stöd som finns att tillgå. Beslutsstrukturen skall vara starkt förenklad, där beslut upp till en viss storleksordning tas lokalt och övriga centralt. Projekt skall tilldelas medel efter egen prövning, och i de fall där så är tillämpligt i enlighet med gällande lagar och författningar. Ansökningar skall kunna ske mycket informellt, utan krav på formalia, men varje beslut skall följas upp med strikta och tydliga kontrakt. För att minska byråkratin skall det inte finnas några möjligheter att överklaga beslut. Eftersom dotterbolaget, alternativt Laponia AB, skall ta över ansvaret för i stort sett alla offentliga utvecklingsåtgärder kommer det inte heller att finnas några andra offentliga aktörer att vända sig till. 
 Enligt rapporten bedrivs i dag en omfattande utvecklingsverk- samhet i projektform, där varken länsstyrelserna eller någon annan har ett samordnande ansvar för de olika projekten. De kunskaper och erfarenheter som byggs upp tas inte till vara, när projekten tar slut, och den personal som varit engagerad splittras och söker nya arbeten. I stället för att utveckla långsiktiga verksamheter tvingas alltför ofta de som arbetar i projekten att använda en stor del av sin kreativitet till att skapa nya projekt som passar in i mallar och mål- sättningar. Därför bör enligt rapporten ett samordnat ansvar för en aktör också innebära en större långsiktighet och möjliggöra en mer strategisk planering av åtgärderna. En viktig roll för Laponia AB är också att initiera och aktivt driva sådana  
 EU-projekt 
  som man anser vara viktiga för utvecklingen. 
 Laponia AB skall kunna anlita de universitet och högskolor de anser ha den bästa och mest relevanta verksamheten för varje pro- jekt, även om de ligger utanför Norrland. Som exempel nämns att Chalmers tekniska högskola kanske kan vara en mera naturlig part- ner i utvecklingsprojekt som rör biltestverksamheten i Arjeplog eftersom deras verksamhet är närmare kopplad till bilindustrin än verksamheten vid Luleå tekniska universitet. Som en konsekvens av detta kommer t.ex. Luleå tekniska universitet inte att automatiskt ha varken ansvar eller resurser för att bedriva utvecklingsprojekt i Norrlands inland, men kan naturligtvis söka medel från Laponia AB. 
 166 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport "Kraftsamling för Norrlands inland" 
  
 500 miljoner kr omfördelas från andra myndigheter till Laponia AB 
 I Norrlandsfondens rapport föreslås att Laponia AB ges en årlig budget på omkring 500 miljoner kr. Förslaget skall enligt Norr- landsfonden vara budgetneutralt, och därför minskas de statliga anslagen till alla andra myndigheter och organisationer som arbetar med utvecklingsfrågor i Norrlands inland med motsvarande belopp. Framför allt är det länsstyrelserna i Norrbotten och Väs- terbotten som berörs, men även t.ex. Nutek och Vinnova, univer- siteten i Luleå och Umeå, länsarbetsnämnderna och berörda IUC. Enligt förslaget skall även berörd personal och andra resurser på respektive myndigheter föras över till Laponia AB. Almi Norrbot- tens verksamhet i inlandskommunerna inlemmas helt i Laponia AB. 
 Förutom statliga budgetmedel skall Laponia AB även kunna ope- rera med projektmedel från kommuner och landsting, EU samt andra finansiärer. 
 Överväganden och förslag 
 I rapporten föreslås att ett bolag, Laponia AB, med dotterbolag skall ta över de närings- och regionalpolitiska insatserna i Norr- lands inland. Utredningen har i kapitel 6 redovisat skälen för att bolag inte bör sköta myndighetsuppgifter. De skäl som där åbero- pas gäller också i fråga om Laponia AB och dotterbolagen. 
 Utredningen anser vidare att det är olämpligt, inte minst ur kon- kurrenssynpunkt, att låta ett statligt bolag få årliga anslag till verk- samheten, samtidigt som den skall bedriva verksamhet i egen regi som åtminstone delvis riskerar att konkurrera med privat verksam- het. Utredningen anser också att det är angeläget att statlig verk- samhet fortlöpande har ett demokratiskt inflytande och kontroll, och att det därför är uteslutet att överlåta beslutanderätten för för- delningen av offentliga medel på ett aktiebolag. 
 Utredningen avvisar därför rapportens förslag om att ett bolag skall hantera de närings- och regionalpolitiska insatserna i Norr- lands inland. Av samma skäl avvisas det alternativa förslaget att de skulle hanteras av en stiftelse. 
 Det tredje alternativa förslaget är att en ny myndighet med ett antal regionala enheter skulle tillskapas för att ta över den hanter- 
 167 
  
 Bedömning av Norrlandsfondens rapport "Kraftsamling för Norrlands inland" 
  
 SOU 2002:101 
  
 ing, som andra myndigheter i dag utför. Detta kan accepteras endast om det leder till påtagliga förbättringar i frågan om enkelhet och effektivitet. I rapporten påtalas, att det i dag är för många aktö- rer involverade i de insatser för närings- och regionalpolitik som genomförs i Norrlands inland. Vidare påtalas bristen på samord- ning. Utredningen kan dela rapportens synpunkter på mängden aktörer och brister i samordningen. Däremot är utredningen tvek- sam till om enkelhet och effektivitet förbättras av att nya myndig- heter inrättas för att hantera samma frågor, som i dag existerande myndigheter handhar. 
 Utredningen har också svårt att få ett grepp om hur den före- slagna organisationen skall se ut och fungera. Å ena sidan skall det vara en enda organisation, som fattar alla beslut som rör utveck- lingsfrågor i hela Norrlands inland, å andra sidan skall verksamhe- ten i huvudsak ske på kommunal nivå, med lokala prioriteringar och med lokala styrelser. Utredningen har svårt att se varför dessa lokala enheter, med oförändrade resurser, skulle vara så mycket bättre på att arbeta med bl.a. kompetensuppbyggnad, rekrytering, rådgivning och information än de instanser som ansvarar för dessa uppgifter i dag . I all synnerhet som i dag gällande regelverk eller andra likartade måste tillämpas också fortsättningsvis. Rapportens något diffusa resonemang om att gällande lagar och författningar skall tillämpas i de fall där så är tillämpligt avvisar utredningen helt. Dels är det nödvändigt att samma regler för stöd tillämpas över hela området så att likvärdiga förutsättningar skapas, dels måste alla ansökningar hanteras på ett rättssäkert sätt. Till detta kommer att alla stödformer måste hanteras i enlighet med EU:s statsstödsregler, vilket gör att utrymmet för fria tolkningar är obe- fintligt. 
 Utredningen har i kapitel 6 redovisat förslag för att skapa enkel- het för företag och företagare samt vinna ökad samordning och höjd effektivitet i hanteringen. Enligt utredningens mening uppnås ett bättre resultat med där redovisade förslag än med de som redo- visas i Norrlandsfondens rapport. 
 Mot bakgrund av det sagda anser utredningen att de förslag Norrlandsfonden presenterar i rapporten Bruce för Norr- lands inland inte kan läggas till grund för förslag om hanteringen av närings- och regionalpolitiska frågor. 
 168 
  
 10 
  
 Utvärdering och uppföljning av statens insatser för företagsutveckling 
  
 Utredarens förslag:  
 Regeringen bör ge tydliga direktiv till de personer, som utses att representera staten i styrelser för bolag och stiftelser med näringspolitiska uppdrag. Nutek bör, i samråd med ITPS, ges i uppdrag att bygga upp en uppföljnings- och rapporteringsmodell, som omfattar alla insatser för företagsut- veckling som finansieras med statliga medel. Nutek bör löpande samla och redovisa jämförbara nyckeltal för de olika verksam- heternas resultat. ITPS bör ges i uppdrag att utvärdera de olika insatser för företagsutveckling som finansieras med statliga medel. 
 En del i politiken för regional utveckling är att den bör präglas av ett lärande arbetssätt. I det ligger att uppföljning och utvärdering skall bidra till att utveckla verksamheterna och höja kvaliteten i arbetet. Kunskaper och erfarenheter bör på ett metodiskt sätt användas för att förnya och vidareutveckla politiken och det tvär- sektoriella arbetssättet. 
 En effektiv statlig styrning förutsätter uppföljning, resultatredo- visning och utvärdering. Då kan måluppfyllelsen bedömas, och det skapas underlag för att vid behov ändra innehållet och formen för de statliga insatserna. 
 Detta speglas också i utredningens direktiv. Som en del av upp- draget att lämna förslag på formerna för kopplingen mellan central och regional nivå uttalas att en utgångspunkt är att förändringarna skall syfta till ett mer företagsanpassat system som dessutom ger möjligheter till effektivare styrning, bättre uppföljning och möjlig- heter till prioriteringar. 
 169 
  
 Utvärdering och uppföljning av statens insatser för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Styrningen av statliga verksamheter 
 Utredningen har i kapitel 6 konstaterat att myndighetsformen i första hand bör väljas för att utföra offentliga uppgifter. Myndig- hetsformen är att föredra eftersom verksamheten kan styras genom regleringsbrev, förordningar och genom budgetprocessen. Bolags- formen är som tidigare redovisats i kapitel 6 inte lämpad för att handha myndighetsuppgifter. 
 Inte heller stiftelseformen är lämpad. En viktig egenskap för en stiftelse är, att den i normalfallet inte har någon ägare eller någon annan än dess egen styrelse som kan styra verksamheten. Inte ens riksdag och regering kan ändra en stiftelses stadgar mot styrelsens vilja. Det gör också att en stiftelse har begränsade möjligheter att förändra verksamheten i takt med att förhållandena förändras. Jag anser därför att stiftelseformen i princip är olämplig för att bedriva statlig verksamhet. 
 Att stiftelseformen inte är att föredra för statlig verksamhet skall inte uppfattas som någon kritik mot de statliga stiftelser som arbetar med företagsutveckling. Tvärtom bedriver såväl Industri- fonden och Norrlandsfonden som Innovationscentrum viktiga verksamheter av hög kvalitet, som är av betydelse för tillväxten i hela landet. 
 Teknikbrostiftelserna har på grund av de fallande aktiekurserna hamnat i ett läge, där de regler som beslutades när stiftelserna ska- pades kan visa sig utgöra ett hinder för verksamheten. Stiftelserna tillfördes 1 miljard kr när de bildades. Eftersom stiftelsernas stad- gar säger, att kapitalet realt skall återbetalas 2007, och stadgarna inte kan ändras på ett enkelt sätt, försvåras stiftelsernas verksamhet de närmaste åren, om återbetalningskravet skall uppfyllas. 
 Ledamöter i statliga stiftelsers styrelser 
 En stiftelses viktigaste styrdokument är stadgarna. Det är upp till styrelsen att tolka stadgarna och besluta hur stiftelsens ändamål skall uppfyllas. Regeringen och riksdag har alltså inte befogenhet att ändra ens de statliga stiftelsernas stadgar. Däremot utser reger- ingen styrelsen i de flesta statliga stiftelser. 
 Eftersom regeringens enda möjlighet att påverka en stiftelses verksamhet är via dess styrelse, är det särskilt viktigt att klara instruktioner ges till styrelseledamöterna, om hur de statliga intres- 
 170 
  
 SOU 2002:101 
  
 Utvärdering och uppföljning av statens insatser för företagsutveckling 
  
 sena skall tillgodoses. Sådana instruktioner bör utarbetas för alla styrelser, som regeringen eller statlig myndighet utser. Dessa instruktioner bör omfatta alla som utses av staten till styrelseupp- drag oavsett vem som nominerar. Att staten på detta sätt ger instruktioner till styrelseledamöter fråntar inte styrelseledamöterna deras personliga ansvar. 
 Utvärdering och uppföljning 
 Regeringen uttalade i prop. 2001/2002:4 att en stor del av insat- serna i den regionala utvecklingspolitiken skall genomföras inom ramen för de regionala tillväxtprogrammen, och att en del av insat- serna kommer att genomföras inom mindre program. I båda dessa fall skall programmen följas upp genom uppföljningar och process- utvärderingar. Regeringen uttalade vidare att ITPS bör få i uppdrag att, i samråd med andra myndigheter, utveckla metoder för lärande utvärderingar. 
 Under utredningens arbete har det blivit uppenbart att det sak- nas jämförbara nyckeltal för verksamheterna, hos de olika aktörer som arbetar med företagsutveckling. Det är också mycket vanligt att olika offentliga aktörer bidrar till finansieringen av varandras projekt och verksamheter. Därför kan det vara svårt att avgöra hur dessa verksamheter framställs i respektive organisations redovis- ning, och om olika aktörer räknar in samma projekt som sina egna verksamheter. Det gör att det är svårt att jämföra volym och kvali- tet, och att göra utvärderingar av vilka insatser som är effektivast ur olika utgångspunkter. 
 Utredningen anser att det för en meningsfull jämförelse krävs att verksamheterna redovisas på ett enhetligt sätt. Därför är det ange- läget att staten och andra aktörer i samband med utbetalning av stöd och bidrag ställer krav på en kvalitetssäkrad redovisning med enhetliga mått på verksamhetens omfattning och resultat. 
 Nutek bör därför ges i uppdrag att, i samråd med ITPS, skapa enhetliga regler för hur verksamhetens volym och kvalitet skall mätas, samt sammanställa årlig statistik. Kraven på jämförbar stati- stik bör ställas på samtliga aktörer som till någon del får statlig finansiering. 
 ITPS bör löpande utvärdera statens insatser för företagsutveck- ling, och sammanställa resultaten varje år i form av nyckeltal. 
 171 
  
 Utvärdering och uppföljning av statens insatser för företagsutveckling 
  
 SOU 2002:101 
  
 Regelförenkling 
 Vid de samråd utredningen genomfört har ofta krav på enklare regler för de små företagen framförts. Inte minst för att på så sätt minska den administrativa bördan för företagen. 
 ITPS har fått regeringens uppdrag att utveckla en metod, som gör det möjligt att mäta och samla in statistik över företagarens administrativa börda till följd av olika regelverk. ITPS skall göra detta i samarbete med näringslivet. Arbetet skall vara klart 2003. 
 Inom Regeringskansliet har en särskild funktion – Simplex – byggts upp för att bl.a. granska alla förslag på nya eller ändrade regler. 
 Under 2001 gav regeringen Arbetsmiljöverket, Jordbruksverket, Kemikalieinspektionen, Naturvårdsverket, RSV och Statens Rädd- ningsverk i uppdrag att gå igenom sina respektive regelverk med inriktning på att åstadkomma regelförenklingar. Myndigheterna har redovisat sina förslag. Dessa bereds för närvarande i Regerings- kansliet. 
 Regeringen har i en skrivelse 2002/03:8 till riksdagen lämnat en redogörelse över regelförenklingsarbetet med särskild inriktning på små företag. 
 Som framgår av det som ovan redovisats har regeringen tagit en rad initiativ för att förenkla regelverk och minska de små företa- gens administrativa arbete och kostnader. 
 Utredningen kan konstatera, att de synpunkter och önskemål som framförts vid samråden ger en god bild av de problem de små företagen upplever, att ett omfattande regelverk medför. Samtidigt visar de initiativ regeringen tagit, att arbetet med att tillmötesgå företagarnas önskemål är i full gång. Regeringen samarbetar med näringslivet. 
 Utredningen anser inte, med hänvisning till ovanstående, att ytterligare initiativ nu behöver tas. 
 172 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Insatser för tillväxt och företagsutveckling på 
  
 Dir. 
  
 regional nivå 
  
 2001:103 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 november 2001. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Den statliga näringspolitiken syftar till att öka antalet nya och väx- ande företag i hela landet. Särskilda insatser för företag och företa- gare finns även inom ramen för arbetsmarknads- och regio- nalpolitiken. Strukturomvandlingen i näringslivet och en snabb för- ändringstakt i ekonomin ökar behovet av att statens insatser för företagsutveckling anpassas till nya förutsättningar och används på ett sätt som stimulerar tillväxt och fler arbetstillfällen. En mängd aktörer, på olika nivåer, har skapats för att främja näringslivets ut- veckling genom information, rådgivning, utbildning och finansie- ring. Systemet är invecklat och delvis överlappande. Detta innebär svårigheter att styra och följa upp insatserna och att använda de samlade resurserna på ett kostnadseffektivt sätt. 
 En särskild utredare tillkallas för att, efter samråd med berörda aktörer, lämna förslag till inriktning, effektivisering och organise- ring av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. Ut- redaren skall också lämna förslag om förhållandet mellan den regi- onala organisationen och det nationella kompetenscentrum för företagsutveckling som utgörs av Verket för Näringslivsutveckling och ALMI Företagspartner AB  
 (NUTEK-ALMI). 
  
 Bakgrund 
 Globaliseringen och den snabba tekniska utvecklingen innebär nya förutsättningar för att främja tillväxt i små och medelstora företag. Konkurrensen hårdnar samtidigt som företagen i ökad utsträckning kan exportera och importera varor och tjänster. Detta ställer nya 
 173 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:101 
  
 krav på politiken att generera tillväxt och nya arbetstillfällen samt på de spelregler som gäller för att främja en stabil bas för ny- och småföretagandet. 
 Samtidigt som marknaderna internationaliseras och viktiga pro- duktionsresurser blir allt mer lättrörliga tenderar den lokala miljön att bli allt viktigare för ett företags konkurrenskraft. Företagens innovationsförmåga kan öka om en fungerande kunskapsöverföring och samspel mellan företag och organisationer i den lokala miljön kommer till stånd. I Sverige finns ett antal internationellt konkur- renskraftiga kluster som ofta har sitt ursprung eller sin kärnverk- samhet i ett geografiskt avgränsat område. 
 Forskningen har klarlagt att företagande och entreprenörskap är väsentligt för ökad sysselsättning och tillväxt. Utredningen Statens åtgärder för fler och växande företag drar slutsatsen att Sverige har ett för litet näringsliv och att för få människor är intresserade av att starta företag. Detta understryks även av att Sverige har en låg an- del nyföretagare och småföretag i ett internationellt perspektiv. 
 Arbetet för ett gott företagsklimat är inriktat på att skapa enkla och överskådliga regler, god kapitalförsörjning, tillgång till enkel och begriplig information samt sunda konkurrensförhållanden. Vid sidan av nuvarande näringspolitiska åtgärder görs väsentliga insat- ser för företag och företagare inom ramen för arbetsmarknads- och regionalpolitiken. Inom dessa områden är utgångspunkten regio- nens och individens särskilda förutsättningar och behov. 
 Flera aktörer främjar näringslivets utveckling på regional och lokal nivå och finansieras i olika utsträckning med statliga medel. Verksamheterna bedrivs i  
 myndighets-, 
  stiftelse- eller bolagsform. 
 Nyligen genomförda förändringar 
 För att effektivisera, renodla och koncentrera de statliga insatserna inom det näringspolitiska området och samtidigt öka samspelet med det regionala och lokala näringslivet och partnerskapen för tillväxtavtalen infördes en ny myndighetsstruktur på nationell nivå 1 januari 2001 (prop. 1999/2000:71 Vissa organisationsfrågor inom näringspolitiken, bet. 1999/2000:NU17, rskr. 1999/2000:258). Verket för Näringslivsutveckling, NUTEK, inrättades för att tillsammans med ALMI Företagspartner AB utgöra ett kompetenscentrum  
 (NUTEK-ALMI) 
  för företagsutveckling, entreprenörskap och finansiering med fokus på företagens och 
 174 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 1 
  
 företagarens behov. Samordningen av verksamheterna innebär att en central funktion skapas, med verksamheter inom såväl finansie- ring - bidrag och lån – som näringslivsfrämjande åtgärder i övrigt, dvs. samma verksamheter som är kärnan i de regionala bolagen. Det är regeringens avsikt att integrationen (NUTEK och ALMI Företagspartner) på nationell nivå skall fullföljas i enlighet med riksdagens beslut. Vidare inrättades Verket för Innovationssystem, VINNOVA, med ansvar för finansiering av forskning och utveck- ling inom teknik, kommunikation, arbetsliv och arbetsmarknad samt Institutet för tillväxtpolitiska studier, ITPS, med ansvar för analyser, omvärldsbevakning och utvärderingar. 
 De viktigaste aktörerna och insatserna 
 De viktigaste statliga insatserna avseende företagsutveckling på regional nivå sker via ALMI Företagspartner AB (ALMI), länssty- relserna, självstyrelseorganen, Stiftelsen Norrlandsfonden, länsar- betsnämnder/arbetsförmedlingar, Lokala Kooperativa Utvecklings- centra (LKU) och Industriella Utvecklingscentra (IUC). På central nivå bör i första hand nämnas  
 NUTEK-ALMI 
  samt med delvis re- gional förankring stiftelsen Industrifonden och stiftelsen Innova- tionscentrum. 
 De regionala  
 ALMI-bolagen, 
  till 51 % ägda av det statligt hel- ägda moderbolaget ALMI Företagspartner AB och till 49 % av resp. landsting, lämnar olika former av främst lån och garantier. Under år 2000 uppgick summan av beviljade lån till ca 800 miljoner kronor varav en betydande del utgörs av "tillväxtlån", men omfattar även lån som riktar sig till kvinnor och ungdomar (se vidare för- ordning (1994:1100) om statlig finansiering genom regionala ut- vecklingsbolag). 
 I samtliga län har länsstyrelserna, och i försökslänen självstyrel- seorganen, möjlighet att med medel från det s.k. länsanslaget be- vilja olika former av finansiering, främst i form av företagsstöd och projektmedel, för näringslivsutveckling. Anslaget fördelas av regeringen efter regionalpolitiska prioriteringar, vilket innebär att de nordliga länen och län i övrigt med svag tillväxt har betydligt större anslag än övriga. År 2000 förekom stöd till företag i samtliga län förutom Jönköpings och Hallands län. Följande selektiva stödformer, med olika geografiska förutsättningar, kan beviljas på regional nivå 
 175 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:101 
  
 N  
 regionalt utvecklingsbidrag och sysselsättningsbidrag i de regioner som ingår i det nationella stödområdet, vilket fastställs av EG- kommissionen, 
  
 N  
 landsbygdsbidrag och landsbygdslån som beslutas av länsstyrelser respektive självstyrelseorgan i områden som definieras av respek- tive organ och 
  
 N  
 småföretagsstöd (regeringen har i prop. 2001/02:4 föreslagit att stödet slopas) och såddkapital som kan beviljas utan geografiska begränsningar. 
 År 2000 beviljades stöd enligt dessa former på sammanlagt ca 740 miljoner kronor exkl. medel från EG:s strukturfonder. Vid sidan av dessa stödformer kan länsstyrelser och självstyrelseorgan också bevilja stöd till olika företags- och näringslivsfrämjande projekt. 
 EG:s strukturfonder omfattar ett stort antal program. Mål 1 och 2 är geografiskt avgränsade. Den sammanlagda årliga budgeten för de geografiskt avgränsade programmen från EG uppgår till över 1 400 miljoner kronor som skall samfinansieras med minst samma belopp från nationella offentliga aktörer. Därtill kommer också privat medfinansiering. Programmen är till övervägande delen inriktade på insatser för att främja företags- och näringslivsutveck- ling. Beroende på programmens inriktning används medlen bl.a. till att finansiera de ovan nämnda företagsstöden. Därutöver finns insatser för kompetensutveckling och infrastruktur. Beslut fattas av strukturfondsdelegationer inom sex av landets länsstyrelser (Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands, Gävleborgs, Örebro och Jönköpings län). 
 EG:s strukturfondsprogram mål 3 är ett nationellt program vars övergripande strategi är att stärka individens ställning på arbets- marknaden genom kompetensutveckling av såväl arbetslösa som sysselsatta. Programmets årliga budget på över 900 miljoner kronor skall samfinansieras. Beslut fattas av  
 ESF-rådets 
  regionala enheter efter samråd med de regionala partnerskapen. 
 I de fem nordliga länen förfogar stiftelsen Norrlandsfonden över samma typ av finansiella instrument som ALMI- lån och garantier. År 2000 var omfattningen ca 190 miljoner kronor. På grund av Norrlandsfonden och de regionalpolitiska åtgärder som vidtas i området var ALMIs långivning i dessa län - sammantaget ca 170 miljoner kronor - relativt lägre än i andra län. 
 Antalet deltagare i det arbetsmarknadspolitiska programmet Stöd till start av näringsverksamhet ökade kraftigt från ett par 
 176 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 1 
  
 tusen under början av  
 1990-talet 
  till runt 20 000 under andra hälf- ten av  
 1990-talet. 
  Det förhållandevis gynnsamma arbetsmarknads- läget har gjort att omfattningen nu minskat betydligt. År 2000 beslutade arbetsförmedlingarna om stöd till 13 000 personer till en sammanlagd kostnad av 1 100 miljoner kronor. 
 Idag finns ca 100 kooperativa rådgivare i Sverige som arbetar med att ge information och råd till människor som vill starta och driva företag i kooperativ form. Dessa rådgivare är anställda på landets 24 Lokala kooperativa utvecklingscentrum, LKU. Staten finansierar verksamheten med cirka 20 miljoner kronor per år. 
 IUC (Industriella utvecklings centra) har av staten fått i uppdrag att genomföra uppsökande verksamhet, produktutvecklings- och avknoppningsinsatser i små och medelstora företag, det sk UPA- uppdraget.  
 IUC-bolagen 
  har en konstruktion med kollektivt regio- nalt delägarskap. För närvarande är ca 700 småföretag, 50 storföre- tag, ett flertal företagarföreningar och 105 övriga, t.ex. kommuner, fackföreningar, universitet och  
 ALMI-bolag, 
  delägare i  
 IUC-bola- 
  gen. I december år 2000 fanns det 21  
 IUC-bolag 
  inom ett brett område från teknik till musik. En del bedriver verksamhet som delvis överlappar andra aktörers. De senaste sju  
 IUC-bolagen 
  tillkom år 2000 på initiativ från musik- och upplevelsebranschen och träindustribranschen. Under år 2000 genomfördes uppdrag för 110 miljoner kronor. För 2001 har 65 miljoner anslagits för UPA- uppdrag. 
 På central nivå kan NUTEK bevilja regionalt utvecklingsbidrag och sysselsättningsbidrag till större projekt. Verket beslutar också om såddkapital till teknikintensiva projekt i tidiga skeden med hög risk. Genom samarbetsavtal mellan  
 NUTEK-ALMI 
  och stiftelsen Industrifonden resp. stiftelsen Innovationscentrum avser parterna att öka samverkan kring finansiering i bl.a. tidiga skeden. Detta in- nebär konkret att Industrifonden fr.o.m. 1 januari 2002 övertar finansieringsansvaret för lån till teknikbaserade företag i tidiga ske- den och finansiering av företag i tidig tillväxtfas. Beredningen av ärendena sker inom  
 NUTEK-ALMI. 
  
 Vid sidan av ovan nämnda aktörer, som är direkt föremål för översynen, verkar helt eller delvis statligt finansierade verksamheter som baseras på att främja kunskapsintensivt företagande genom forskning och innovationer, såsom högskolor och universitet (teknopoler, drivhus o.dyl.), forskningsinstitut, teknikmäklare, teknikparker och Innovation Relay Center (IRC). 
 177 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:101 
  
 Dagens system för att främja företagandet på regional nivå är invecklat och delvis överlappande och brister i helhetssyn. Detta innebär svårigheter att styra och följa upp insatserna samt att anpassa dem till nya och snabbt föränderliga förutsättningar. 
 Riktlinjer 
 I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop.2001/02:4) redovisar regeringen ett antal förslag och bedöm- ningar rörande statens roll och den framtida inriktningen av de företagsutvecklande åtgärderna. Följande riktlinjer som redovisas i propositionen skall vara vägledande även för översynen av de regi- onala verksamheterna. 
  
 N  
 Åtgärderna skall vara marknadskompletterande. Statens roll skall vara tydlig och väl motiverad. I de delar där staten har vissa intres- sen men inte måste vara utförare, bör beställarrollen utvecklas. 
  
 N  
 Åtgärderna skall utformas och tillämpas så att snedvridning av konkurrensen undviks. 
  
 N  
 Prioriteringarna i ett nationellt perspektiv bör göras tydligare. Generellt sett bör insatserna riktas till företag och företagare i tidiga skeden, till grupper som har högre trösklar till företagande och till de regioner där marknaden inte fungerar tillfredsställande. 
  
 N  
 Antalet åtgärder bör efter hand kunna minskas och hanteringen förenklas och samordnas för att ge ökad effektivitet. 
  
 N  
 Förutsättningen för företagsutveckling varierar mellan regioner. Åtgärdernas omfattning och sammansättning bör påverkas av regionala förutsättningar och prioriteringar. 
  
 N  
 Åtgärderna bör i ökad utsträckning präglas av att företag betraktas som delar av system - innovationssystem och kluster. 
  
 N  
 Åtgärderna skall löpande följas upp, utvärderas och omprövas. 
 Syftet med de förändringar som genomförts och det fortsatta förändringsarbetet, är att främja en tillväxtorienterad användning av statens resurser utifrån en allt större förändringstakt i ekonomin samt att tydliggöra statens roll. Insatserna måste prioriteras och samordnas på ett mer effektivt sätt. 
 En övergripande utgångspunkt för ekonomisk hjälp och stöd till företag skall vara att företag i första hand skall utnyttja den reguljära kapitalmarknaden. Härefter bör olika typer av återbetal- 
 178 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 1 
  
 ningsbara låneformer användas. I sista hand bör direkta statliga bidrag komma ifråga. 
 Vidare uttalas att regeringens ambition är att utveckla en sam- manhållen politik för en hållbar regional utveckling, där nationella sektorsmål och prioriteringar på ett systematiskt sätt kan utformas också utifrån skilda regionala behov och förutsättningar, i fortsatt dialog med kommuner, landsting och näringslivets företrädare. 
 Behoven av genomslag för nationella mål, att det finns garantier för likvärdiga förutsättningar samt att verksamheten bedrivs på ett rättssäkert sätt ligger självfallet fast. En utvecklad helhetssyn inne- bär att de myndigheter och organisationer som företräder de olika politikområdena bör gemensamt analysera hur deras samlade insat- ser påverkar en regions utvecklingsförutsättningar. 
 I propositionen Regional samverkan och statlig länsförvaltning (prop.2001/02:7) föreslår regeringen en förändrad ansvarsfördel- ning mellan stat och kommun rörande vissa frågor om regional ut- veckling. Vad gäller företagsfinansiering redovisas riktlinjer som innebär att dessa beslut bör fattas av statliga organ. I de fyra län, Kalmar, Gotland, Skåne och Västra Götaland, som omfattas av nu- varande försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördelning skall dock ansvaret för beslut om regionalpolitiska företagsstöd åvila kommunala organ under kommande mandatperiod i avvaktan på en utvärdering. Regeringens bedömning i propositionen är att en sammanhållen, effektiv statlig länsförvaltning är ett prioriterat in- tresse vid organisering av den regionala statsförvaltningen. Reger- ingen kommer noga att pröva om nya fristående regionala myndig- heter måste bildas för att skapa en effektiv myndighetsstruktur. 
 Avgränsningar 
 Översynen skall i första hand inriktas på 
  
 N  
 verksamhet hos länsstyrelserna och, i de nuvarande försökslänen, hos samverkansorganen i form av att bevilja regionalt utvecklings- bidrag, sysselsättningsbidrag, landsbygdsbidrag, landsbygdslån och såddkapital, 
  
 N  
 den verksamhet som utförs av ALMI Företagspartner AB:s dotterbolag i form av att bevilja lån, lånegaranti, garanti för bankgaranti, utvecklingskapital, nyföretagarlån, företagarlån till kvinnor och designbidrag, 
 179 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:101 
  
 N  
 de övriga näraliggande uppgifterna, t.ex. i form av information och rådgivning som främst handhas av ALMI Företagspartner AB, 
  
 N  
 det statliga uppdraget till IUC bolagen och 
  
 N  
 den verksamhet med kapitalförsörjning främst i tidiga skeden som  
 NUTEK-ALMI, 
  Industrifonden och Innovationscentrum bedri- ver. 
 Uppdraget 
 Utifrån de redovisade riktlinjerna för översynen skall förslag lämnas till inriktning, effektivisering och organisering av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. Därvid bör följande frågor övervägas. 
 Åtgärdernas inriktning 
 Utredaren skall, med utgångspunkt i förslagen och bedömningarna i nämnda propositioner, prop. 2001/02:4 och prop. 2001/02:7, bedöma vilka insatser för företagsutveckling som bäst främjar till- växt och fler jobb genom en ökad andel ny- och småföretagande i olika regioner. 
 Förslagen skall omfatta företagandets behov och beakta möjlig- heten att genom företagsutvecklingsinsatser stärka samspelet mel- lan företag liksom mellan företag och andra aktörer i samhället. 
 Finansiering och rådgivning 
 Utredaren skall lämna förslag som beaktar möjligheterna till medfinansiering till strukturfondsmedel som kan användas för finansiering av riskkapital i småföretag. 
 Staten skall i minskad omfattning tillhandahålla eller finansiera affärsrådgivningsinsatser. De regionala skillnaderna inom detta område är dock avsevärda. Utredaren skall utgå ifrån att de statliga insatserna för affärsrådgivning skall vara ett komplement till den privata marknaden. 
 Utredaren skall vidare samråda med arbetsgruppen, inom Regeringskansliet (Näringsdepartementet), som arbetar med för- slag till utformning av ett nytt lånegarantisystem. 
 180 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 1 
  
 Organisationsfrågor 
 Utredaren skall efter samråd med berörda aktörer lämna förslag till hur statens verksamhet på regional nivå bör organiseras. 
 Utredaren skall därvid överväga för- och nackdelar med att, de under utgångspunkter för översynen nämnda lånen och bidragen till företagande hanteras inom samma organisation. 
 Utredaren skall också överväga om och i så fall i vilka avseenden regionala variationer i den statliga organisationen kan vara lämpliga. Utredaren skall i arbetet överväga vilka förslag som kan aktualiseras på grund av den av Norrlandsfonden överlämnade rapporten - kraftsamling för Norrlands inland. Vidare skall övervägas om det finns behov av regional täckning som omfattar ett större område än ett län. Förslaget skall ta hänsyn till dagens resurser och priorite- ringar skall ske inom ramen för dessa. I förslaget skall även skälen för och emot myndighets- och bolagsformen belysas. 
 En övervägande del av de företagsinriktade besluten är idag decentraliserade. Regeringskansliet (Näringsdepartementet) kom- mer under våren 2002 att inleda ett arbete med att se över de regio- nalpolitiska stödordningarna. Utredaren skall samråda med Regeringskansliet (Näringsdepartementet) i denna fråga. 
 Utredaren skall också överväga om ytterligare samverkan kan ske mellan  
 NUTEK-ALMI, 
  Stiftelsen Industrifonden och Stiftelsen Innovationscentrum. 
 Utredaren skall lämna förslag på formerna för kopplingen mellan central och regional nivå. En utgångspunkt är att förändringarna skall syfta till ett mer företagsanpassat system som dessutom ger möjligheter till effektivare styrning, bättre uppföljning och möjlig- heter till prioriteringar. 
 I samband med översynen av de företagsinriktade insatserna skall utredaren överväga i vilken utsträckning insatserna skulle kunna utföras av privata aktörer på uppdrag av staten. 
 Utredaren skall, efter samråd med stiftelsen Norrlandsfonden, föreslå lämpliga former för samarbete med övriga centrala och regi- onala aktörer med näraliggande verksamhet. 
 En fråga är vidare vilken roll staten skall ha gentemot IUC- bolagen i ett längre perspektiv och hur ett sådant eventuellt enga- gemang i så fall skall finansieras. Utredaren skall lämna förslag på hur den statliga uppdragsverksamhet som idag utförs av IUC lång- siktigt skall hanteras. 
 181 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:101 
  
 Vid sidan av  
 NUTEK-ALMI 
  finns centrala organ som har viktiga funktioner inom området, t.ex. VINNOVA, ITPS, ISA och Exportrådet. Utredaren skall, efter samråd med dessa organ, över- väga behovet av en organiserad kontaktpunkt på regional nivå. 
 Överväganden skall också göras om relationen mellan de nämnda statliga åtgärderna och hur de organiseras och vissa andra statligt finansierade åtgärder, i första hand via Lokala kooperativa utveck- lingscentra (LKU). 
 Uppdragets genomförande 
 I uppdraget ingår att samråda med företrädare för länsstyrelser, självstyrelseorgan, Verket för näringslivsutveckling, ALMI- bolag och länsarbetsnämnder. Vidare bör i relevanta fall samråd ske med aktörer som ingår i partnerskapen för tillväxtavtal, strukturfonder, näringslivsorganisationer samt kommuner som har tecknat lokalt utvecklingsavtal inom ramen för den nationella storstadspolitiken. 
 I uppdraget ingår vidare att föra förhandlingar med Landstings- förbundet, landstingen och Göteborgs kommun med anledning av att nuvarande avtal avseende ALMI Företagspartner ABs dotter- bolag löper ut den 31 december 2002. 
 Utredarens överväganden skall utmynna i ett samlat förslag till inriktning, effektivisering och organisation av statens insatser för företagsutveckling på regional nivå. Förändringar som kan bli aktu- ella bör kunna genomföras 1 januari 2003. 
 En slutrapport skall lämnas senast 1 november 2002. 
 Utredaren skall fortlöpande samråda med Regeringskansliet/ Näringsdepartementet. 
 Övrigt 
 Utredaren skall, om förslagen skulle komma att kräva detta, göra en konsekvensredovisning rörande förändringen för de anställda, kostnaderna för detta och fullgöra de åtgärder som krävs enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Utredaren skall också, om förslagen skulle komma att kräva detta, informera arbetsmarknadens parter om arbetet och ge dem tillfälle att fram- föra sina synpunkter. Vidare skall utredaren samråda med Ekono- mistyrningsverket, Riksgäldskontoret och Riksrevisionsverket. Utredaren skall, vad gäller redovisning av förslagets konsekvenser 
 182 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 1 
  
 för små företag, samråda med Näringslivets nämnd för regel- granskning (NNR). 
 (Näringsdepartementet) 
 183 
 Bilaga 2 
 Sammanställning av aktörer m.fl. som utredningen samrått med under arbetet 
 Centrala myndigheter och liknande: 
  
 N  
 Almi Företagspartner AB (moderbolaget) 
  
 N  
 Delegationen för utländska investeringar i Sverige (ISA)  
 N  
 Ekonomistyrningsverket 
  
 N  
 Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS)  
 N  
 Stiftelsen Industrifonden 
  
 N  
 Stiftelsen Innovationscentrum (SIC)  
 N  
 Stiftelsen Norrlandsfonden 
  
 N  
 Sveriges exportråd 
  
 N  
 Verket för Innovationssystem (Vinnova)  
 N  
 Verket för Näringslivsutveckling (Nutek) 
 Andra centrala organisationer m.m. 
  
 N  
 Connect Sverige 
  
 N  
 Forum för småföretagsforskning (FSF)  
 N  
 Företagarnas Riksorganisation 
  
 N  
 Inlandsdelegationen och Tillväxtdelegationen 
  
 N  
 Internationella företagareföreningen i Sverige (IFS)  
 N  
 Landstingsförbundet 
  
 N  
 Sjätte  
 AP-fonden 
  
 N  
 Stiftelsen Jobs and society  
 N  
 Skogs- och träfacket 
  
 N  
 Skogsindustrierna  
 N  
 Swedepark 
  
 N  
 Svensk Handel 
  
 N  
 Svensk Industriförening 
  
 N  
 Svenska handelskammarförbundet/Stockholms handelskammare  
 N  
 Svenska Riskkapitalföreningen 
  
 N  
 Svenska Uppfinnareföreningen (SUF)  
 N  
 Svenskt Näringsliv 
 185 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:101 
  
 N  
 Sveriges kreditgarantiförening för lokal utveckling (SKGF)  
 N  
 Uppfinnarkollegiet 
 Möten i samband med länsbesök: 
 Skåne 
 Länsstyrelsen i Skåne, Region Skåne, Teknikbrostiftelsen i Lund, Malmö kommun, länsarbetsnämnden 
 Blekinge 
 Länsstyrelsen i Blekinge län, Blekinge läns landsting, Snyder, länsarbetsnämnden 
 Kalmar 
 Regionförbundet i Kalmar, Almi Kalmar, Företagarna i Kalmar och  
 LO-facken 
  i Kalmar län 
 Halland 
 Länsstyrelsen i Halland, Kooperativ Utveckling Halland, Lands- tinget Halland, Kommunförbundet Halland och Almi Halland 
 Västra Götaland 
 Almi Väst, Västra Götalandsregionen, Business Region Göteborg, Göteborgs kommun, IUC Upplevelse Väst AB, Länsarbetsnämn- den Västra Götaland, landshövdingen i Västra Götaland 
 Stockholm 
 Almi Stockholm, Länsarbetsnämnden i Stockholms län, Stock- holms läns landsting 
 Västmanland 
 Länsstyrelsen i Västmanland, Kooperativ Utveckling Västmanland, 
 Almi Västmanland, Landstinget Västmanland 
 Värmland 
 Länsstyrelsen i Värmland, Regionförbundet i Värmland, lands- tinget i Värmland, Almi Värmland, Arvika kommun, Scott Wermland AB 
 186 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 2 
  
 Jämtland 
 Jämtlands läns landsting, Östersunds kommun, länsstyrelsen, Morris, Kooperativ Utveckling Jämtland, Å.R.E AB 
 Västernorrland 
 Länsstyrelsen i Västernorrlands län, Landstinget i Västernorrland, kommunförbundet och kommuner i Västernorrland, Företagarna i Västernorrland,  
 LO-facken 
  i Västernorrland, Morales 
 Västerbotten 
 Länsstyrelsen i Västerbottens län, Estrada, länsarbets- nämnden, Företagarna i Västerbotten, Innovation Västerbotten, Teknikbron i Umeå, Sjätte  
 AP-fonden, 
  Uminova, IUC, Idéforum 
 Norrbotten 
 Länsstyrelsen i Norrbotten, Almi Norrbotten, Länsarbetsnämnden i Norrbotten, Företagarna i Norrbotten, BIFUN (Basindustrinära företagsutveckling i Norrbotten) och IUC Barents, Norrbottens läns landsting 
 Utredningen har också medverkat vid möten som arrangerats av andra där regionala aktörer från hela landet samlats: 
  
 N  
 Landshövdingemötet (möte med samtliga landshövdingar) 
  
 N  
 Möte med Francis och Adams styrelser, den gemensamma led- ningsgruppen för  
 Nutek-Almi 
  och vd för samtliga Almibolag 
  
 N  
 Möte med företrädare från samtliga landsting (utom Stockholm och Västerbotten) samt Landstingsförbundet 
  
 N  
 Möte med samtliga vd för de  
 IUC-bolag 
  som har  
 UPA-upp- 
  drag 
 Möten med andra aktörer: 
  
 N  
 Näringslivscheferna i Ovanåkers, Ljusdals och Hudiksvalls kommuner 
  
 N  
 Gray, fristående uppfinnare  
 N  
 Kista Applications AB 
  
 N  
 Föreningssparbanken 
  
 N  
 Fackliga företrädare för anställda inom  
 Almi-koncernen 
  och Nutek 
  
 N  
 Euro Info Center i Örebro och Mälarregionen 
 187 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:101 
  
 Därutöver har utredningen medverkat på en rad möten och semina- rier, bl.a. ett seminarium om innovationsverksamhet i Dalarna (med t.f. landshövdingen, Säters kommun, IUC Dalarna, Innova- tion Dalarna, Prototypverkstavden i Mora, Regionalt produktut- vecklingscentrum i Dalarna m.fl.). 
 188 
 Bilaga 3 
  
 Enheten för näringspolitik 
  
 23 oktober 2002 
  
 och arbetslivsutveckling 
  
 West 
  
 Kretsloppsorganisation för utveckling av innovationer och nya företag 
 I det följande beskrivs ett förslag till ny struktur för finansiering och utveckling av innovationer och nya företag. Strukturen har formen av ett kretslopp, som återför delar av avkastningen från företag i senare utvecklingsskeden till de tidigaste skedena av pro- dukt- och företagsutveckling. Förslaget, som utgår från en omstrukturering av Stiftelsen Industrifonden, har utarbetats av LO efter diskussion med Stiftelsen Industrifonden. 
 Med förslaget uppnås flera fördelar. Förutom att en kontinuerlig och konjunkturstabil delfinansiering skapas för såddinvesteringar kan riskkapitalmarknaden breddas med kapital från aktörer, som inte är benägna att ta stora risker. Staten kan koncentrera sina insatser till att bygga upp nödvändiga stödfunktioner i det innova- tionspolitiska systemet, t ex inkubatorer, teknikbroar mm. 
 Stiftelsen Industrifonden 
 Industrifonden är en stiftelse med uppgift att främja industriell lönsam tillväxt i Sverige. Detta sker genom finansiering av företag via ägarkapital och utvecklings- och marknadsföringsprojekt via lån. Industrifonden, som även bedriver en regional verksamhet, vänder sig främst till små och medelstora företag med högst 250 anställda och inte mer än 400 miljoner kronor i omsättning. Kapi- talbehovet bör vara minst 2 miljoner kr. Regeringen tillsätter Stif- telsen Industrifondens styrelse, som utgör en blandning av företrä- dare för samhälle och näringsliv. 
 Staten ger inga anslag till Industrifonden. Den har dock vid några tillfällen tillskjutit totalt 1,6 miljarder kronor. I övrigt finan- sierar fonden sin verksamhet själv. Kapitalet har genom lönsamma investeringar nu vuxit till cirka 4 miljarder kronor. 
 189 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2002:101 
  
 Industrifonden är delägare i f.n. sex regionala venture capitalbo- lag, som i huvudsak investerar i relativt mogna skeden av företags- utveckling. Ytterligare tre planeras. Industrifonden är också del- ägare i fn fyra regionala såddbolag. Ytterligare fem planeras. Såväl venture capitalbolagen som såddbolagen har krav på sig att lämna avkastning till Stiftelsen Industrifonden. Den genomsnittliga avkastningen uppgår till cirka 200 miljoner kronor per år. Avkast- ningskravet medför att också att krav på säkerhet ställs på såväl venture capital- som såddinvesteringarna. En finansiering från Industrifonden kombineras alltid med rådgivning och stöd. 
 Industrifonden samarbetar med andra riskkapitalföretag. I ett  
 80-tal 
  fall arbetar man med syndikeringar, dvs samfinansiering av växande företag tillsammans med andra venture  
 capital-företag. 
  Industrifonden är medlem i Svenska Riskkapitalföreningen. 
 Ombildning av Stiftelsen Industrifonden 
 Genom ett samarbetsavtal mellan Nutek och Industrifonden handlägger fonden ärenden som beretts av Nutek. De mer affärs- mässiga kraven från fondens sida har dock hittills resulterat i att få ärenden som beretts av Nutek har blivit föremål för investeringar. 
 För att skapa ett utrymme för finansiering av såddinvesteringar utan höga krav på avkastning föreslås att Stiftelsen Industrifonden ombildas från en organisation som själv bedriver verksamhet på riskkapitalområdet till en organisation som enbart förvaltar ett verksamhetsdrivande riskkapitalbolag med nationell och regional verksamhet inom venture  
 capital-området 
  och såddinvesteringar med låg risk. 
 Ombildningen sker genom att alla nuvarande verksamheter och bolag inom Stiftelsen Industrifonden överförs till ett nytt bolag, här kallat Nya Fonden AB. Stiftelsens ägarkapital i Nya Fonden AB uppgår till 4 miljarder kronor. Samtidigt erbjuds pensionsfon- der, försäkringsbolag, andra riskkapitalbolag m fl att teckna aktier i Nya Fonden AB till ett värde av 51 procent av bolagets aktieinne- hav, dvs cirka 4 miljarder kronor. Stiftelsens ägarandel blir då följ- aktligen 49 procent, vilket innebär en ökad handlingsfrihet i för- hållande till den föråldrade stiftelseurkunden. Nya Fondens sam- manlagda kapital har därmed fördubblats till 8 miljarder. 
 190 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 3 
  
 Efter en grundligare analys, bör det vara möjligt att genomföra omstrukturering och nyemission under 2003. Genom nyemissio- nen uppnås flera fördelar: 
  
 N  
 Mängden riskkapital på den svenska marknaden ökar 
  
 N  
 Svenskt pensionskapital och annat externt kapital kan bidra till uppbyggnad av framtidsföretag med sysselsättningspotential i Sverige 
  
 N  
  
 AP-fonder 
  och andra placerare kan bidra till riskkapitalförsörj- ningen utan att behöva egen kompetens på detta riskkapital- området. 
 Ny användning av Stiftelsen Industrifondens avkastning 
 Efter ombildningen kommer Stiftelsen Industrifonden att ha två uppdrag, dels att äga 49 procent av Nya Fonden AB och därmed uppbära motsvarande andel av Nya Fondens avkastning (cirka 5,5 procent av insatt kapital, dvs 200 miljoner kronor per år), dels att fördela denna avkastning till såddinvesteringar med högre risk. 
 Därmed skapas ett kontinuerligt investeringsflöde till såddinve- steringar med högre risk som kräver större uthållighet än de sådd- 
 191 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2002:101 
  
 investeringar som görs via Nya Fonden AB. Detta är betydligt mer än vad som idag fördelas via Stiftelsen Innovationscentrum, vars verksamhet läggs ned 2004. 
 För att säkerställa att den nya såddfinansieringen får ett stabilt och över konjunkturen kontinuerligt flöde av medel från Stiftelsen Industrifonden inrättas inom Stiftelsen Industrifonden en buf- fertfond, som successivt byggs upp till 1 miljard kronor. På sikt ska buffertfonden årligen kunna avge cirka 200 miljoner kronor till såddinvesteringar och tillförsel av kompetens till innovationer och utvecklingsföretag. 
 Ett nytt Innovationscentrum 
 Den nuvarande Stiftelsen Innovationscentrum upphör fr.o.m år 2004. Som ersättning för detta skapas en ny organisation kallad Nya Innovationscentrum. Den nya organisationen består av dels ett nationellt organ, som förvaltar och fördelar medel från Stiftel- sen Industrifonden, dels ett antal regionala organ, som har till upp- gift att bedöma och finansiera innovationer, som inte kan finansie- ras via Nya Fonden ABs såddverksamhet. 
 För att förse organisationen med den kompetens som behövs för utveckling av innovationer och uppbyggnad av nya företag knyts till det nationella organet en rådgivande nämnd med representanter från exempelvis Connect 
 1 
 , en högskola, Vinnova m.fl. På samma sätt kan rådgivande nämnder knytas till de regionala organen. 
 Fördelningen av medel till regionerna sker på grundval av de pre- stationer som utfors av regionerna. Prestationskriterierna, som bör bygga på en kombination av kvantitet och kvalitet i de regionalt 
  
 1  
 CONNECT är ett nätverk som tagit på sig uppgiften att sammanföra entreprenörer med kompetens och kapital. CONNECT Sverige finansieras huvudsakligen av  
 KK-stiftelsen, 
  Industrifonden och Svenskt Näringsliv. De regionala nätverkens finansiering kommer främst från medlemsavgifter och avgifter för aktiviteter. Idag finns regionala  
 CONNECT-nätverk 
  på 9 platser i landet, en del med lokala föreningar. 
 I nätverken deltar personer med erfarenhet från olika kompetensområden med tid och råd. Exempel på sådana personer är entreprenörer, revisorer, advokater, management- och marknadskonsulter samt riskkapitalister. De viktigaste aktiviteterna är: 
  
 Språngbrädor  
 – en expertpanel, som hjälper entreprenören att lösa företagets problem och att identifiera företagets möjligheter. Entreprenören får hjälp för att snabbt komma vidare. Språngbrädorna är kärnan i CONNECTs verksamhet. 
  
 Finansieringsforum  
 – en mötesplats för tillväxtföretag som söker finansiering och investerare som letar portföljbolag 
  
 Partnerskapsforum  
 – en mötesplats för tillväxtföretag, potentiella större partners inom samma eller närliggande branscher samt investerare. 
  
 Skrifter  
 – som ger vägledning för entreprenörer och tillväxtföretag. 
 192 
  
 SOU 2002:101 
  
 Bilaga 3 
  
 beslutade investeringarna, fastställs av det nationella organet. De regionala organen fattar självständigt beslut om investeringar enligt uppsatta kriterier. Beslut om regionala investeringar överstigande ett visst fastställt belopp liksom ärenden av principiell karaktär fattas dock av det nationella organet. För att säkerställa en jämn förbrukning av medlen över budgetåret skapas en intern buffert inom det nationella organet. 
 Varje beslut om investeringar i innovationer och nya företag sker på grundval av kvalificerade bedömningar av innovationens resp. företagets framtidsutsikter. För att säkerställa kvaliteten i dessa bedömningar bör Nya Innovationscentrum upprätta kontakt med experter inom skilda kunskapsområden. Experterna bör dels hämtas från den regionala miljön, t.ex. från regionala bolag inom Nya Fonden AB, det regionala  
 Connect-nätverket 
  och den regio- nala högskolan. För vissa kunskapsområden behöver dock expertis konsulteras över regiongränserna. 
 Den verksamhet som Nya Innovationscentrum bedriver ska inte vara betungad med tidiga avkastningskrav. Graden av risktagande i enskilda projekt måste tillåtas vara relativt högt. Verksamheten som helhet bör vara solid. 
 Det bästa sättet att säkerställa att de investerade medlen kommer till så stor nytta som möjligt är att kompetens kontinuerligt tillförs varje beslutat projekt. Uppfinnaren behöver hjälp med att utveckla sin ide´ från skiss, till prototyp och till produkt. Allteftersom verk- samheten växer måste det från början enkla företaget utvecklas och expandera. Denna kompetens finns oftast i närmiljön. Därför bör Nya Innovationscentrum bygga upp ett kontinuerligt samarbete med företagsnätverket Connect, Industriella utvecklingscentra (IUC), universitet och högskolor, teknikbrostiftelser etc. Nya Innovationscentrum bör också samarbeta med det nationella nät- verk av regionala inkubatorer som föreslås byggas upp med stöd av Vinnova 
 2 
 . 
  
 2  
 Nationellt Inkubatorprogram, Vinnova Policy VP 2002:2 
 193 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2002:101 
  
 Sammanfattning 
 Genom den föreslagna organisationen uppnås flera fördelar. 
  
 N  
 Riskkapitalmarknaden som helhet tillförs nytt kapital från aktörer, som i brist på egen kompetens hittills avstått från att ge sig in på riskkapitalmarknaden. 
  
 N  
 En kontinuerlig och konjunkturstabil delfinansiering skapas för såddinvesteringar. Staten kan koncentrera sina insatser till att bygga upp nödvändiga stödfunktioner i det innovations- politiska systemet, t ex inkubatorer, teknikbroar m.m. 
  
 N  
 Beslut om såddfinansiering kan ske på ett flexibelt sätt utan inslag av myndighetsutövning. Nya Innovationscentrum med regionala förgreningar kan fullt ut samverka med andra nätverksorganisationer som t ex Connect och IUC, men också med universitet och högskolor, drivhus och regionala myndig- heter. 
  
 N  
 Nya Fonden AB, Nya Innovationscentrum samt Connect- nätverken kommer tillsammans att kunna utgöra en finansiell och rådgivande bas för en ny regional tillväxtpolitik. 
 194