Ansvarsfull servering 
  
 –  
 fri från diskriminering 
 Delbetänkande av Utredningen om tillsynen inom socialtjänsten 
 Stockholm 2006 
 SOU 2006:56 
 SOU och Ds kan köpas från Jarvis kundtjänst. För remissutsändningar 
 av SOU och Ds svarar Jarvis Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2006 
 ISBN  
 91-38-22587-5 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Hart 
 Genom regeringsbeslut den 22 december 2004 bemyndigade re- geringen statsrådet Bright att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över och överväga förändringar i organisationen av och ansvarsfördelningen för den statliga tillsynen inom social- tjänstens område. Utredaren skall enligt direktiven (Dir. 2004:178) utgå från att tillsynsansvaret skall stärkas och göras tydligare, att tillsynsfunktionens sårbarhet skall minska samt att tillsynen skall fungera samordnat, strukturerat och effektivt med ett tydligt jäm- ställdhetsperspektiv. Utredaren skall även analysera problem som finns idag med att Statens institutionsstyrelse (SiS) har ansvaret för tillsynen av de egna institutionerna samt lämna förslag på hur till- synen i verksamheten kan organiseras. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den 1 juli 2007. 
 Den 22 december 2004 förordnades ämnesrådet Miller som särskild utredare. 
 Utredningen har antagit namnet Utredningen om tillsynen inom socialtjänsten. 
 Som huvudsekreterare i utredningen förordnades ämnesrådet King fr.o.m. den 1 april 2005. Som övriga sekreterare förordnades kanslirådet Bruce fr.o.m. den 28 februari 2005, hovrättsassessorn Owens fr.o.m. den 15 augusti 2005, utredaren Vargas fr.o.m. den 1 september 2005 med begäran om entledigande fr.o.m. 1 november 2005. Kanslirådet French förordnades som sekreterare fr.o.m. 1 januari 2006. Utredningens assistent är Cook. 
 Regeringen beslutade den 1 september 2005 om tilläggsdirektiv (Dir. 2005:93) för att utreda hur en mer ansvarsfull alkoholserver- ing kan uppnås, och vid behov föreslå, att som villkor för server- ingstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på utbildning av till- ståndshavare eller andra som arbetar på serveringsstället. Utredaren 
 bör i detta sammanhang även uppmärksamma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka diskriminering. 
 Med anledning av tilläggsdirektiv om ansvarsfull alkoholserver- ing förordnades fr.o.m. 21 september 2005 som experter restaura- tören Williams, kanslirådet Banks, enhetschefen  
 Estes 
  Saunders, departementssekreteraren Gonzales, utredaren Reid, enhetschefen Wilson, byrå- direktören  
 Jackson samt närpolisbefälet Moore. Fr.o.m. 21 november 2005 förordnades utredaren Hernandez. 
 Utredaren skall i ett delbetänkande redovisa tilläggsuppdragen senast den 1 juli 2006. 
 Regeringen beslutade den 28 juli 2005 om ytterligare ett tilläggs- direktiv ( Dir. 2005:87) för utredningen. Detta syftar till att säker- ställa att ansökan om tvångsvård av missbrukare sker när det be- hövs och att rättstillämpningen skall bli enhetlig och redovisas denna dag i ett separat delbetänkande En bättre tillsyn av missbru- karvården (SOU 2006:57). 
 Härmed överlämnas delbetänkandet Ansvarsfull servering – fri från diskriminering (SOU 2006:56) 
 Stockholm i juni 2006 
 Kjell Stridsman 
 /Gert Knutsson 
 Owens 
 YoungBruce 
 Innehåll 
  
 Förkortningar....................................................................... 
  
 9 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 17 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande .............................. 
  
 27 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv.............................................................. 
  
 27 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete ................................................................ 
  
 28 
  
 2 
  
 Bakgrund .................................................................. 
  
 29 
  
 3 
  
 Gällande rätt.............................................................. 
  
 33 
  
 3.1 
  
 Alkohollagen ............................................................................ 
  
 33 
  
 3.2 
  
 Diskriminering ......................................................................... 
  
 36 
  
 4 
  
 Krav på utbildning...................................................... 
  
 39 
  
 4.1 
  
 Utgångspunkter ....................................................................... 
  
 39 
  
 4.2 
  
 Behovet av utbildning .............................................................. 
  
 40 
  
 4.3 
  
 Bakgrunden till alkohollagens krav på lämplighet m.m. 
  
 hos tillståndshavare och restauranganställda.......................... 
  
 41 
  
 4.3.1 
  
 Tillståndshavare ............................................................ 
  
 41 
  
 4.3.2 
  
 Serveringsansvarig personal ......................................... 
  
 49 
  
 4.4 
  
 Reglering av kravet på kunskaper hos tillståndshavare på 
  
 vissa andra områden................................................................. 
  
 51 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:56 
  
 4.4.1 
  
 Yrkestrafikområdet....................................................... 
  
 51 
  
 4.4.2 
  
 Tolkar och översättare .................................................. 
  
 52 
  
 4.4.3 
  
 Fastighetsmäklare ......................................................... 
  
 52 
  
 4.4.4 
  
 Revisorer........................................................................ 
  
 53 
  
 4.4.5 
  
 Järnvägsområdet............................................................ 
  
 54 
  
 4.4.6 
  
 Bevakningsföretag......................................................... 
  
 55 
  
 4.5 Nuvarande krav på och tillgänglig utbildning för 
  
 restaurangpersonal.................................................................... 
  
 55 
  
 4.5.1 Statens folkhälsoinstituts uttalanden om 
  
 kunskapskravet för tillståndshavare............................. 
  
 55 
  
 4.5.2 Utbildning i ansvarsfull alkoholservering av 
  
 STAD-modell................................................................ 
  
 57 
  
 4.5.3 Annan utbildning för krögare och 
  
 serveringspersonal......................................................... 
  
 62 
  
 4.6 
  
 Regleringen av alkoholhantering m.m. i andra nordiska 
  
 länder 
  
 ........................................................................................ 
  
 64 
  
 4.6.1 
  
 Norge............................................................................. 
  
 64 
  
 4.6.2 
  
 Danmark ........................................................................ 
  
 65 
  
 4.6.3 
  
 Finland ........................................................................... 
  
 66 
  
 4.7 
  
 Vetenskapligt stöd för utbildning av serveringspersonal....... 
  
 68 
  
 4.8 
  
 Överväganden och förslag ....................................................... 
  
 71 
  
 4.8.1 
  
 Tillståndshavare............................................................. 
  
 72 
  
 4.8.2 
  
 Serveringsansvariga ....................................................... 
  
 75 
  
 4.8.3 
  
 Egentillsyn..................................................................... 
  
 77 
  
 4.8.4 Serveringspersonal och övrig personal......................... 
  
 79 
  
 4.8.5 
  
 Ordningsvakter ............................................................. 
  
 80 
  
 4.8.6 
  
 Entrévärdar.................................................................... 
  
 81 
  
 5 
  
 Ingen diskriminering ................................................... 
  
 83 
  
 5.1 
  
 Utgångspunkter........................................................................ 
  
 84 
  
 5.2 
  
 Behovet av åtgärder .................................................................. 
  
 84 
  
 5.3 
  
 Internationella exempel på insatser mot diskriminering i 
  
 restaurangmiljö......................................................................... 
  
 86 
  
 5.3.1 
  
 Regleringen i Norge...................................................... 
  
 86 
  
 5.3.2 
  
 Den nederländska modellen ......................................... 
  
 87 
  
 6 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:56 
  
 5.4 
  
 Åtgärder som vidtagits för att minska diskriminering i 
  
 restaurangmiljö......................................................................... 
  
 88 
  
 5.4.1 Återkallelse när tillståndshavaren tillåter brottslig 
  
 verksamhet på serveringsstället.................................... 
  
 88 
  
 5.4.2 
  
 Ordningslagen............................................................... 
  
 89 
  
 5.4.3 
  
 Utbildning..................................................................... 
  
 90 
  
 5.4.4 Stockholms stads riktlinjer för serveringstillstånd..... 
  
 90 
  
 5.4.5 Polisens arbete mot krogdiskriminering ..................... 
  
 90 
  
 5.5 
  
 Överväganden och förslag....................................................... 
  
 90 
  
 5.5.1 
  
 Återkallelse av serveringstillstånd................................ 
  
 91 
  
 5.5.2 
  
 Utbildning..................................................................... 
  
 95 
  
 5.5.3 Tillsynen över ordningsvakter och 
  
 bevakningsföretag......................................................... 
  
 95 
  
 5.5.4 Anslag med regler för inträde ...................................... 
  
 96 
  
 6 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt 
  
 alkohollagen .............................................................. 
  
 97 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter ....................................................................... 
  
 97 
  
 6.2 
  
 Behovet av åtgärder.................................................................. 
  
 98 
  
 6.3 
  
 Återkallelse, varning och villkor - bakgrund och 
  
 tillämpning................................................................................ 
  
 98 
  
 6.3.1 
  
 Återkallelse och varning............................................... 
  
 98 
  
 6.3.2 
  
 Villkor.......................................................................... 
  
 100 
  
 6.3.3 Alkohollagen i praktiken – ett exempel från 
  
 Malmö.......................................................................... 
  
 101 
  
 6.4 
  
 Möjligheter till ingripanden vid brott mot regler om 
  
 serveringstillstånd i andra nordiska länder ........................... 
  
 101 
  
 6.4.1 
  
 Norge........................................................................... 
  
 101 
  
 6.4.2 
  
 Danmark...................................................................... 
  
 102 
  
 6.4.3 
  
 Finland......................................................................... 
  
 103 
  
 6.5 
  
 Tillsynsutredningen ............................................................... 
  
 103 
  
 6.6 
  
 Överväganden och förslag..................................................... 
  
 104 
  
 6.6.1 Återkallelse av serveringstillstånd för viss tid........... 
  
 104 
  
 6.6.2 
  
 Möjligheten till villkor................................................ 
  
 107 
  
 6.6.3 Behovet av att omedelbart avbryta serveringen av 
  
 alkoholdrycker ............................................................ 
  
 108 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2006:56 
  
 7 
  
 Konsekvenser av förslagen ......................................... 
  
 109 
  
 7.1 
  
 Förutsättningar för konsekvensbeskrivningen..................... 
  
 109 
  
 7.1.1 
  
 Kommittéförordningen .............................................. 
  
 109 
  
 7.1.2 
  
 Simplexförordningen .................................................. 
  
 109 
  
 7.1.3 
  
 Kommittédirektiven ................................................... 
  
 109 
  
 7.1.4 Hotell- och restaurangbranschen samt antalet 
  
 serveringstillstånd m.m............................................... 
  
 110 
  
 7.2 
  
 Konsekvenser för stat och kommun ..................................... 
  
 111 
  
 7.3 
  
 Konsekvenser för företagen................................................... 
  
 112 
  
 7.4 
  
 Konsekvenser i övrigt............................................................. 
  
 114 
  
 8 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 115 
  
 8.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) .... 
  
 115 
  
 8.2 
  
 Förslaget till förordning om ändring i 
  
 alkoholförordningen (1994:2046) ......................................... 
  
 118 
  
 Litteratur- och källförteckning ........................................... 
  
 121 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv................................................. 
  
 125 
  
 Bilaga 2 
  
 Tilläggsdirektiv.................................................... 
  
 143 
  
 Bilaga 3 Måldokument för restauratörsutbildning................. 
  
 147 
  
 8 
 Förkortningar 
  
 BRÅ 
  
 Brottsförebyggande rådet 
  
 Ds 
  
 betänkande i departementsserien 
  
 dir. 
  
 direktiv 
  
 DO 
  
 Ombudsmannen mot etnisk diskriminering 
  
 HO 
  
 Handikappombudsmannen 
  
 HomO 
  
 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av 
  
 sexuell läggning 
  
 JämO 
  
 Jämställdhetsombudsmannen 
  
 LHD 
  
 lagen (1977:293) om handel med drycker 
  
 prop. 
  
 proposition 
  
 RUS 
  
 restauranger utveckling samarbete (Göteborg) 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 STAD 
  
 Stockholm förebygger alkohol- och drogproblem 
  
 9 
 Sammanfattning 
 Uppdraget 
 Utredningens uppdrag har varit att undersöka möjligheterna att, och vid behov föreslå, som villkor för serveringstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på utbildning av tillståndshavare, server- ingsansvarig personal eller andra som arbetar på serveringsställen. Utredningen har också haft i uppdrag att lämna förslag på hur dis- kriminering på serveringsställen skall förhindras eller försvåras ge- nom ändringar i alkohollagen (1994:1738) och att uppmärksamma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka diskrimine- ring. 
 Överväganden och förslag 
 Krav på utbildning för serveringstillstånd 
 Det är viktigt att frågan huruvida den som ansöker om serverings- tillstånd har tillräckliga kunskaper för att meddelas sådant tillstånd, bedöms lika oavsett i vilken kommun serveringstillstånd söks. Det förekommer att de som har meddelats serveringstillstånd inte har de kunskaper som krävs för att kunna servera alkoholdrycker på ett ansvarsfullt sätt. Utredningen föreslår därför att ett krav för att kunna beviljas serveringstillstånd skall vara att sökanden har ge- nomgått viss föreskriven utbildning (tillståndsutbildning) och har avlagt ett prov med godkänt resultat. Utbildningen skall omfatta de moment som anges i det måldokument som är de s.k. krögarut- bildningarnas utgångspunkt. Därutöver skall utbildningen även omfatta rättsregler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, personal och arbetsmiljö samt hur man kan motverka sådan brottslig verksamhet som har en koppling till restaurangmiljön. Vid tillfälliga tillstånd för servering i slutna sällskap skall dock tillstånd 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:56 
  
 kunna meddelas enligt de regler som idag gäller för sådana tillstånd. För dem som innan lagen trätt ikraft, under de senaste fem åren, innehaft serveringstillstånd under minst tre år skall det vara möjligt att i stället avlägga ett kontrollprov. Statens folkhälsoinstitut skall utfärda närmare föreskrifter om innehållet i utbildningen, meddela tillstånd för de utbildningsföretag som skall anordna utbildning och utöva tillsyn över dessa samt genomföra examination av dem som avser att söka serveringstillstånd. 
 Krav på dem som utses som serveringsansvariga 
 De olägenheter som ibland uppstår vid servering av alkoholdrycker utgör skäl för att ställa större krav på dem som anmäls som server- ingsansvariga. Enligt utredningens förslag skall den som anmäls som serveringsansvarig, förutom att uppfylla kravet på lämplighet för uppgiften, ha fyllt 20 år och även ha genomgått erforderlig ut- bildning. Statens folkhälsoinstitut skall meddela närmare före- skrifter om erforderlig utbildning för serveringsansvariga och med- dela tillstånd för utbildningsföretag som vill bedriva sådan utbild- ning. Myndigheten skall också ha tillsyn över utbildningsföretag som har tillstånd att driva utbildning av serveringsansvariga. En gymnasieskola med motsvarande utbildning skall inte behöva ha tillstånd och inte heller sådan utbildning som anordnas av kom- mun, länsstyrelse eller landsting. Den som genomför utbildning som uppfyller kraven för att utses som serveringsansvarig skall ut- färda intyg till elever som genomgått utbildningen. 
 Utbildning av övrig personal inom restaurangnäringen och program för egentillsyn 
 Utredningen anser att det arbete som påbörjats med  
 STAD-mo- 
  dellen bör fortsätta. Statens folkhälsoinstitut och länsstyrelserna bör få i uppdrag att även fortsättningsvis arbeta för att sprida ut- bildning i ansvarsfull alkoholservering enligt  
 STAD-modellen. 
  Ut- redningen anser inte att några krav på utbildning av övrig personal inom restaurangnäringen skall anges i alkohollagen 
 För att även sådan personal som inte utsetts som serveringsan- svariga, skall få den kunskap som behövs för att kunna utföra upp- giften att servera alkoholdrycker på ett ansvarsfullt sätt föreslår ut- 
 12 
  
 SOU 2006:56 
  
 Sammanfattning 
  
 redningen också att restauranger med serveringstillstånd skall vara skyldiga att utöva egen särskild tillsyn samt att utarbeta särskilda program för detta. Sådana program skall beskriva bl.a. hur perso- nalen skall ges information om alkohollagens bestämmelser samt vilka rutiner som skall tillämpas vid servering av alkoholdrycker. 
 Ordningsvakterna är viktiga i samspelet kring att säkerställa att alkoholservering sker på ett ansvarsfullt sätt. Utredningen föreslår därför att Rikspolisstyrelsen bör få i uppdrag att införa utbildning i ansvarsfull alkoholhantering som en del av ordningsvaktsutbild- ningen. 
 Åtgärder för att motverka diskriminering i restaurangmiljö 
 Under framför allt senare år har rapporterna om att diskriminering förekommer i relativt stor omfattning i restaurangmiljö ökat kraf- tigt. Med hänsyn till att ett stort antal människor upplever att de blir diskriminerade på restauranger och nattklubbar, oaktat det ar- bete som bedrivs för att motverka diskriminering, finns det enligt utredningens mening starka skäl att även utnyttja de möjligheter som alkohollagen ger när det gäller att motverka diskriminering vid restauranger med serveringstillstånd. 
 Utredningen föreslår därför att det vid upprepad diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosupp- fattning, sexuell läggning eller funktionshinder skall vara möjligt att återkalla serveringstillstånd som tillåter servering till allmänhe- ten. 
 Den utbildning som enligt utredningens förslag skall vara obli- gatorisk för tillståndshavare och serveringsansvariga och annan ut- bildning som vänder sig till övrig personal inom restaurangnäringen skall även innehålla frågor om diskriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas. Den tillsyn som skall ske när det gäller ordningsvakter är också en viktig del i arbetet att motverka diskriminering och regeringen bör därför ge Rikspolis- styrelsen och länsstyrelserna i uppdrag att arbeta för en förbättrad tillsyn över ordningsvakter och bevakningsföretag. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor 
 Utredningen har uppmärksammat att det i den svenska alkoholla- gen saknas möjlighet att under en viss bestämd kortare tid förbjuda alkoholservering. Denna möjlighet finns i flera andra länder och har bl.a. använts i arbetet för att motverka diskriminering. Utredningen föreslår att serveringstillstånd som tillåter servering till allmänheten skall kunna återkallas även för viss bestämd tid, dock högst en må- nad. Sådan tidsbegränsad återkallelse skall kunna ske när det inte endast tillfälligt uppkommer olägenheter i fråga om ordning och nykterhet, när tillståndshavaren inte följer bestämmelserna i alko- hollagen eller föreskrifter eller villkor som meddelats med stöd av den, när tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på server- ingsstället samt när upprepad diskriminering förekommit vid ser- veringsstället. 
 Utredningen anser också att regeringen bör utreda möjligenheten att införa regler som gör det möjligt för polismyndigheten att omedelbart förbjuda akolholservering när det på serveringsställen sker servering i stor omfattning till underåriga eller till personer som är märkbart påverkade av alkohol eller annat berusningsmedel. 
 Konsekvenser 
 Utredningens förslag innebär att Statens folkhälsoinstitut får till- kommande arbetsuppgifter i form av examinationsverksamhet, meddelande av tillstånd för utbildningsföretag och tillsyn över dessa företag samt att ta fram närmare riktlinjer och föreskrifter för utbildning och examination. 
 Flera av utredningens förslag underlättar kommunens arbete med tillståndsgivning och tillsyn då utbildnings- och kunskapskra- vet blir enhetligt över hela landet. Möjligheten att återkalla server- ingstillståndet under en viss kortare tid för att ge tillståndshavaren tillfälle att komma till rätta med missförhållanden som upptäckts vid tillsyn ger kommunerna utrymme för mer nyanserade bedöm- ningar och blir ett viktigt verktyg som förstärker tillsynsarbetet. Utredningens förslag om krav på utbildning hos dem som utses som serveringsansvariga kan dock antas innebära en viss ökad kon- troll från kommunen som tillsynsmyndighet. Även förslaget om att upprepad diskriminering vid serveringsstället skall utgöra grund för 
 14 
  
 SOU 2006:56 
  
 Sammanfattning 
  
 återkallelse av serveringstillstånd innebär ett visst ökat tillsynsan- svar för kommunerna. 
 Förslaget om att viss utbildning och avlagt prov skall vara en förutsättning för att kunna beviljas serveringstillstånd medför en kostnad för dem som avser att starta verksamhet som innebär ser- vering av alkohol. Detta krav blir dock lika för alla, oavsett vilken kommun tillstånd söks i, vilket gör verksamheten mer konkurrens- neutral. Den omständigheten att endast personer med erforderlig utbildning skall kunna utses som serveringsansvariga kan för små restauranger, där ägaren arbetar tillsammans med någon eller några få anställda, innebära vissa övergående störningar i verksamheten samt kostnader för utbildning. 
 Förslagen om krav på obligatorisk utbildning och godkänd exa- men för att beviljas serveringstillstånd och krav på viss utbildning för att kunna utses som serveringsansvarig kan medföra vissa svå- righeter för personer med utländsk bakgrund eller med vissa funk- tionshinder. Utredningen anser att dessa problem bör kunna lösas på ett tillfredsställande sätt. Utbildningen och examinationen kan utformas på sådant sätt att alla kan tillgodogöra sig utbildningen och utifrån likartade förutsättningar avlägga examen. 
 15 
 Författningsförslag 
 Förslag till 
 lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om alkohollagen (1994:1738) 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 dels att 6 kap. 3 § 
 TPF 
  
 FPT  
 ,6 kap. 9 §, 
 TPF 
  
 FPT  
 7 kap. 3 § 
 TPF FPT  
 , 7 kap. 7 §, 7 kap. 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 18 § 
 TPF 
  
 FPT 
 , 7 kap. 19 § 
 TPF FPT  
 och 8 kap. 1 § 
 TPF FPT  
 skall ha följande lydelse, 
  
 dels att det skall införas tre nya paragrafer, 6 kap 3 a §, 7 kap. 1 a §, 7 kap.7 a §, av följande lydelse, 
 dels att rubriken närmast före 7 kap. 1 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 kap. 
  
 7 
  
 3 § 
 TPF FPT 
  
 På serveringsställe där serveringstillstånd gäller skall tillståndsha- varen eller av honom utsedd serveringsansvarig person utöva tillsyn över serveringen och vara närvarande under hela serveringstiden. 
  
 Den som är serveringsansva- 
  
 Den som är serveringsansva- 
  
 rig skall med hänsyn till sina 
  
 rig skall ha fyllt 20 år och genom- 
  
 egenskaper och övriga omstän- 
  
 gått 
  
 erforderlig utbildning samt 
  
 digheter vara lämplig för upp- 
  
 med hänsyn till sina egenskaper 
  
 giften. 
  
 och 
  
 övriga 
  
 omständigheter vara 
  
 lämplig för uppgiften. Regeringen, 
  
 eller 
  
 den 
  
 myndighet regeringen 
  
 bestämmer, skall meddela före- skrifter om erforderlig utbildning. 
  
 1 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 2 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2005:470 
  
 3 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 4 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 5 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 6 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 7 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
 17 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:56 
  
 Tillståndshavaren skall till tillståndsmyndigheten anmäla den el- ler de personer som har utsetts att ansvara för alkoholserveringen. 
 För servering av spritdrycker, vin och starköl får endast sådan personal anlitas som är anställd av tillståndshavaren eller som är inhyrd från ett bemanningsföretag. Restaurangskolor med server- ingstillstånd får dock i utbildningssyfte anlita restaurangskolans elever. 
 På serveringsställe där server- ingstillstånd gäller skall tillstånds- havaren utöva särskild tillsyn (egentillsyn) över serveringen. För tillsynen skall det finnas ett för verksamheten lämpligt program. 
 6 kap. 
 3 a § 
 Utbildning enligt 6 kap. 3 § andra stycket får bedrivas efter tillstånd av Statens folkhälsoin- stitut (utbildningstillstånd). 
 Tillstånd krävs inte för gym- nasieskola, kommunal vuxenut- bildning eller fristående skola med motsvarande utbildning där eleven undervisas på en nationellt fastställd kurs eller för sådan ut- bildning som anordnas av kom- mun, landsting eller länsstyrelse i enlighet med de föreskrifter som meddelats om erforderlig utbild- ning. 
 Den som genomför utbildning enligt 6 kap. 3 § 2 stycket skall utfärda intyg för dem som genom- gått utbildningen. 
 18 
 SOU 2006:56 Författningsförslag 
 6 kap. 
  
 9 § 
 TPF 
 8 
 FPT 
 På serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholdrycker än sådana som har serverats i enlighet med tillståndet. Detta gäller dock inte på hotell- rum. 
 Inte heller får någon dricka eller tillåtas dricka alkoholdrycker på ett serveringsställe där alkoholdrycker inte får serveras eller i en lokal, som yrkesmässigt upplåts för anordnande av sådana sam- mankomster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom dennes försorg och där servering av 
  
 alkoholdrycker inte är tillåten. 
  
 Alkoholdrycker som inte får 
  
 Alkoholdrycker som inte får 
  
 serveras i en lokal som avses i 
  
 serveras i en lokal som avses i 
  
 denna paragraf får inte heller 
  
 denna paragraf får inte heller 
  
 förvaras i sådan lokal eller till- 
  
 förvaras i sådan lokal eller till- 
  
 hörande utrymmen. 
  
 hörande utrymmen. 
  
 Förbudet 
  
 gäller dock inte under den tid 
  
 serveringstillstånd återkallats en- 
  
 ligt 7 kap. 19 § andra stycket 
  
 Förbuden enligt denna paragraf gäller inte i fråga om öl. 
  
 7 kap. Tillstånd m.m. 
  
 7 kap. Tillstånd m.m. 
  
 Tillverkningstillstånd och in- 
  
 Tillverkningstillstånd, 
  
 inköps- 
  
 köpstillstånd 
  
 tillstånd och utbildningstillstånd 
  
 7 kap. 
 1 a § 
 Utbildningstillstånd får med- delas fysiska och juridiska perso- ner som med hänsyn till ekono- miska förhållanden och omstän- digheterna i övrigt bedöms ha förutsättningar att bedriva en god utbildning. 
  
 8 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2005:470 
 19 
 Författningsförslag SOU 2006:56 
 7 kap. 
  
 9 
  
 3 § 
 TPF FPT 
  
 Tillverkningstillstånd och in- 
  
 Tillverkningstillstånd, inköps- 
  
 köpstillstånd meddelas av Baldwin 
  
 tillstånd 
  
 och utbildningstillstånd 
  
 tens folkhälsoinstitut. Ansökan 
  
 meddelas av Statens folkhälso- 
  
 om tillstånd skall göras skriftli- 
  
 institut. 
  
 Ansökan 
  
 om tillstånd 
  
 gen. Regeringen eller, efter re- 
  
 skall göras skriftligen. Regeringen 
  
 geringens 
  
 bemyndigande, 
  
 Sta- 
  
 eller, efter regeringens bemyn- 
  
 tens folkhälsoinstitut meddelar 
  
 digande, Statens folkhälsoinstitut 
  
 närmare föreskrifter 
  
 om vilken 
  
 meddelar närmare föreskrifter om 
  
 utredning 
  
 som sökanden 
  
 skall 
  
 vilken utredning som 
  
 sökanden 
  
 ge in. 
  
 skall ge in. 
  
 7 kap. 
  
 7 § 
  
 Serveringstillstånd 
  
 får 
  
 med- 
  
 Serveringstillstånd 
  
 får 
  
 med- 
  
 delas endast den som visar att 
  
 delas endast den som visar att 
  
 han med hänsyn till sina per- 
  
 han har genomgått tillståndsut- 
  
 sonliga och ekonomiska förhål- 
  
 bildning och godkänts vid ett 
  
 landen och omständigheterna i 
  
 skriftligt prov som anordnats av 
  
 övrigt är lämplig att utöva verk- 
  
 Statens 
  
 folkhälsoinstitut 
  
 samt 
  
 samheten. Sökanden skall också 
  
 med hänsyn till sina personliga 
  
 visa att serveringsstället uppfyl- 
  
 och ekonomiska 
  
 förhållanden 
  
 ler kraven i 8 §. 
  
 och omständigheterna i övrigt är 
  
 lämplig att utöva verksamheten. 
  
 Sökanden skall också visa att 
  
 serveringsstället uppfyller 
  
 kra- 
  
 ven i 8 §. 
  
 Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökan- den är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. 
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får fö- reskriva eller i enskilda fall medge undantag från kravet på utbildning. 
 För servering i förening, företag eller annat slutet sällskap för en enstaka tidsperiod eller ett enstaka 
  
 9 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
 20 
  
 SOU 2006:56 
  
 Författningsförslag 
  
 tillfälle får serveringstillstånd meddelas även den som inte uppfyller kraven på utbildning och godkänt prov när förut- sättningar i övrigt föreligger för att meddela tillstånd. 
  
 7 
  
 kap. 
  
 7 § 
 Tillståndsutbildning får bedri- vas efter tillstånd av Statens folk- hälsoinstitut. 
 Sådan utbildning skall avse de kunskaper som en tillståndsha- vare bör ha i fråga om främst 
  
 1. 
  
 rättsregler, 
  
 2. 
  
 företagsledning och ekono- misk ledning av ett företag, 
  
 3. 
  
 ansvarsfull alkoholhantering 
  
 och 
  
 4. 
  
 hur man kan motverka brottslighet vid serveringsställen. 
  
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer skall meddela föreskrifter om tillstånds- utbildning och skriftligt prov enligt 7 kap. 7 § första stycket. 
 7 kap. 
  
 10 
  
 18 § 
 TPF FPT 
  
 Statens folkhälsoinstitut skall 
  
 Statens folkhälsoinstitut skall 
  
 återkalla 
  
 tillverkningstillstånd 
  
 återkalla 
  
 tillverkningstillstånd, 
  
 eller inköpstillstånd om 
  
 inköpstillstånd eller utbildnings- 
  
 tillstånd om 
  
 1. 
  
 tillståndet inte längre utnyttjas, 
  
 2. 
  
 tillståndshavaren inte följer de för tillståndet gällande be- stämmelserna i denna lag eller föreskrifter eller villkor meddelade med stöd av denna lag, eller 
  
 10 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:56 
  
 3. de förutsättningar som gäller för meddelande av tillståndet inte längre föreligger. 
 7 kap. 
  
 19 § 
 TPF 
 11 
 FPT 
 Kommunen skall återkalla serveringstillstånd om 
  
 1. 
  
 tillståndet inte längre utnyttjas, 
  
 2. 
  
 det inte endast tillfälligt uppkommer sådana olägenheter som avses i 6 kap. 2 §, 
  
 3. 
  
 tillståndshavaren inte följer de för servering eller serverings- tillstånd gällande bestämmelserna i denna lag eller föreskrifter eller villkor meddelade med stöd av denna lag, 
  
 4. 
  
 de förutsättningar som gäller för meddelande av tillstånd en- ligt 7 och 8 §§ inte längre föreligger, eller 
  
 5. 
  
 tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serverings- stället. 
  
 6. 
  
 vid tillstånd för servering till allmänheten personer vid uppre- pade tillfällen nekats servering eller tillträde till serveringsställe med hänsyn till kön, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. 
  
 Återkallelse enligt punkterna 2, 3, 5 och 6 får begränsas till viss tid, dock högst en månad. 
 8 kap. 
  
 1 § 
 TPF 
 12 
 FPT 
 Statens folkhälsoinstitut ut- övar, med den begränsning som följer av 1 a §, central tillsyn över efterlevnaden av denna lag och kan meddela allmänna råd till vägledning för tillämpningen av lagen. 
 Statens folkhälsoinstitut ut- övar, med den begränsning som följer av 1 a §, central tillsyn över efterlevnaden av denna lag och kan meddela allmänna råd till vägledning för tillämpningen av lagen. Statens folkhälsoinstitut utövar också tillsyn över ut- bildningsförtag som meddelats 
  
 11 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
  
 12 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:414 
 22 
  
 SOU 2006:56 
  
 Författningsförslag 
  
 utbildningstillstånd. 
 Länsstyrelsen utövar tillsyn inom länet. Länsstyrelsen skall också biträda kommunerna med råd i deras verksamhet. 
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007 utom såvitt avser be- stämmelserna om tillståndsutbildning och prov i 7 kap. 7 § och 7 kap. 7 a § som träder i kraft den 1 januari 2008. 
  
 2. 
  
 Äldre bestämmelser gäller för anmälan av serveringsansvariga som gjorts före den 1 juli 2007. 
  
 3. 
  
 Äldre bestämmelser gäller för serveringstillstånd som beviljats före den 1 januari 2008. 
  
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:56 
  
 Förslag till 
 förordning om ändring i alkoholförordningen (1994:2046) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om alkoholförordningen (1994:2046) dels att 5 § 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 och 16 § 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT  
 skall ha följande lydelse, 
 dels att det skall införas en ny paragraf, 6 § 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT 
 , av följande lydelse, 
 Statens folkhälsoinstitut får meddela föreskrifter 
  
 1. 
  
 med närmare bestämmelser om tillverkning av alkohol- drycker och sprit enligt 2 kap. 3 § alkohollagen (1994:1738), 
  
 2. 
  
 om vilken utredning som skall ges in med ansökan om tillverknings- eller inköpstill- stånd (7 kap. 3 § alkohollagen), 
  
 3. 
  
 med närmare bestämmelser om servering från minibar på hotellrum (7 kap. 8 § femte stycket alkohollagen), 
  
 4. 
  
 om vilka uppgifter som skall finnas i bevis om tillstånd som kommunen har meddelat (7 kap. 22 § andra stycket alko- hollagen), 
  
 5. 
  
 om statistiska uppgifter som en tillståndshavare och den som enligt 4 kap. 1 § första stycket alkohollagen är berätti- gad att bedriva partihandel är skyldig att lämna (8 kap. 5 § al- kohollagen), 
  
 6. 
  
 om kassaregister (8 kap. 5 a § andra stycket alkohollagen). 
  
 5 § 
 Statens folkhälsoinstitut får meddela föreskrifter 
  
 1. 
  
 med närmare bestämmelser om tillverkning av alkohol- drycker och sprit enligt 2 kap. 3 § alkohollagen (1994:1738), 
  
 2. 
  
 om vilken utredning som skall ges in med ansökan om tillverknings, inköps- eller ut- bildningstillstånd (7 kap. 3 § alko- hollagen), 
  
 3. 
  
 med närmare bestämmelser om servering från minibar på hotellrum (7 kap. 8 § femte stycket alkohollagen), 
  
 4. 
  
 om vilka uppgifter som skall finnas i bevis om tillstånd som kommunen har meddelat (7 kap. 22 § andra stycket alko- hollagen), 
  
 5. 
  
 om statistiska uppgifter som en tillståndshavare och den som enligt 4 kap. 1 § första stycket alkohollagen är berätti- gad att bedriva partihandel är skyldig att lämna (8 kap. 5 § al- kohollagen), 
  
 6. 
  
 om kassaregister (8 kap. 5 a § andra stycket alkohollagen), 
  
 Statens folkhälsoinstitut skall 
  
 13 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:415 
  
 14 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:415 
  
 15 
  
 TP PT  
 Tidigare upphävd genom 2001:415 
 24 
  
 Statens folkhälsoinstitut tar ut en grundavgift med 5 000 kr för tillsyn över verksamhet hos den som fått sådana tillstånd som avses i 4 kap. 4 §, 6 kap. 3 a § och 7 kap. 7 a § alkohollagen (1994:1738). Meddelas tillstånd efter ett halvårsskifte skall av- giften reduceras med hälften för det året. 
  
 SOU 2006:56 
  
 Författningsförslag 
  
 också meddela föreskrifter om erforderlig utbildning (6 kap. 3 § alkohollagen) och tillståndsut- bildning och prov (7 kap. 7 § alko- hollagen). 
 Vid utformandet av föreskrifter som avses i första stycket 1 skall institutet samråda med Statens livsmedelsverk. 
  
 6 § 
 TPF 
 16 
 FPT 
 Statens folkhälsoinstitut får medge undantag från kravet på tillståndsutbildning och avlagt godkänt prov enligt 7 kap. 7 § för den som innehaft serveringstill- stånd under tre år de senaste fem åren före ansökan under förut- sättning att sökanden godkänns vid ett kontrollprov. 
  
 16 § 
 TPF 
 17 
 FPT 
 Statens folkhälsoinstitut tar ut en grundavgift med 5 000 kr för tillsyn över verksamhet hos den som fått sådant tillstånd som avses i 4 kap. 4 § alkoholla- gen (1994:1738). Meddelas till- stånd efter ett halvårsskifte skall avgiften reduceras med hälften för det året. 
 U U 
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2007 utom såvitt avser 5 § andra stycket som träder i kraft den 1 januari 2008. 
  
 16 
  
 TP PT  
 Tidigare upphävd genom 2001:415 
  
 17 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2001:415 
 25 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 Utredningen skall enligt sina direktiv (dir. 2004:178) se över och överväga förändringar i organisationen av och ansvarsfördelningen såvitt avser den statliga tillsynen inom socialtjänstens område för att bl.a. stärka tillsynsansvaret och göra det tydligare. Utredningen skall också se över ansvaret för tillsynen av Statens institutionssty- relses institutioner. Det uppdraget skall redovisas den 1 juli 2007. Utredningen har härutöver fått ett tilläggsuppdrag som rör frågor om serveringstillstånd vilket redovisas i detta delbetänkande. 
 Enligt tilläggsdirektivet (dir. 2005:93), skall utredaren undersöka möjligheterna av, och vid behov föreslå, att som villkor för server- ingstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på utbildning av till- ståndshavare, serveringsansvarig personal eller andra som arbetar på serveringsställe. Utredaren skall även föreslå vad en sådan utbild- ning skall innehålla, hur den skall utformas, av vilken aktör den skall ges, vilka som skall omfattas av den och hur det skall klargöras att berörda personer uppnått tillräckliga kunskaper för att de krav som ställs skall bli likvärdiga över landet. Uppdraget innebär också att utredaren skall lämna förslag till hur diskriminering på server- ingsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alko- hollagen (1994:1738) och han skall därvid särskilt se över de möj- ligheter som alkohollagens bestämmelser om villkor för att erhålla och behålla serveringstillstånd ger. Utredaren skall också uppmärk- samma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka dis- kriminering. 
 Utredningens direktiv bifogas i sin helhet som bilaga 1 respek- tive bilaga 2. 
 27 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2006:56 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete 
  
 Utredningen har haft sex sammanträden med experterna och där- utöver har informella kontakter med dessa förekommit. Vid ett besök i Oslo träffade utredningen representanter för Helse- og omsorgsdepartementet och Sosial- og helsedirektoratet. 
 Utredningen har samrått med Diskrimineringskommittén, om- budsmännen mot diskriminering - Jämställdhetsombudsmannen (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), Han- dikappombudsmannen (HO) och Ombudsmannen mot diskrimi- nering på grund av sexuell läggning (HomO). Synpunkter har också inhämtats från Sveriges Hotell- och Restaurangägare (SHR) samt Hotell och Restaurangfacket (HRF). 
 Thompson vid Statens folkhälsoinstitut har bistått utred- ningen med underlag till avsnittet om vetenskapligt stöd för ut- bildning av serveringspersonal. En enkätundersökning har genom- förts med hjälp av Kommunala Alkoholhandläggares Förening. 
 28 
 2 Bakgrund 
 Svensk alkoholpolitik 
 Svensk alkoholpolitik har under flera decennier arbetat med att via generella restriktiva åtgärder – hög alkoholbeskattning, låg till- gänglighet samt begränsningar av utrymmet för privat vinstintresse i alkoholhanteringen som främsta kännetecken – hålla nere total- konsumtionen och därmed alkoholens skadeverkningar. Detta är en alkoholpolitik som, i ett europeiskt perspektiv, måste bedömas ha varit framgångsrik. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 Att så varit fallet framgår tydligt av det fak- tum att Sverige har haft betydligt lägre alkoholkonsumtion och färre alkoholrelaterade problem än de flesta övriga europeiska län- der. 
 Den ökade internationaliseringen, speciellt  
 EU-medlemskapet, 
  har påverkat förutsättningarna att bedriva en restriktiv alkohol- politik i Sverige. När de viktigaste och effektivaste alkoholpolitiska medlen – pris- och tillgänglighetsinstrumenten – försvagas, är det angeläget att andra alkoholpolitiska åtgärder upprätthålls eller till och med förstärks. I den nationella handlingsplan för att förebygga alkoholskador som riksdagen antog i februari 2001 betonades in- satser på lokal nivå. Huvudinriktningen för alkoholpolitiken fram- över skulle vara att utveckla målinriktade och samordnade förebyg- gande insatser på kommunal nivå (prop. 2001/01:20). Alkoholkon- sumtionen har emellertid under perioden 1996 till 2004 ökat med cirka 30 procent. 
 Riksdagen antog i februari 2006 en nationell alkoholhandlings- plan (prop. 2005/06:30). Där anges inriktningen för hur en för- stärkning av samhällets insatser under åren  
 2006-2010 
  skall genomföras och hur de skall följas upp. För att främja folkhälsan bör enligt handlingsplanen den totala alkoholkonsumtionen i sam- hället minska och skadligt bruk av alkohol motverkas. Det krävs 
  
 1 
  
 TP PT  
 Se t.ex. Vaughn, T (2002) (red)  
 Blake in postwar Europe 
 . Folkhälsoinstitutet, Stockholm 
 29 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2006:56 
  
 insatser både för att begränsa tillgången på alkohol och för att minska efterfrågan. Insatser som syftar till att förhindra att barn och unga använder alkohol och att debutåldern för alkohol skjuts upp bör stärkas och utvecklas. Metodutveckling och förebyggande insatser bör inriktas bl.a. på upprätthållande av åldersgränser och effektiv tillsyn. Insatser för att stoppa langning och vidareförsälj- ning till barn och ungdomar skall skärpas. I handlingsplanen anges att det för att minska ungdomars alkoholkonsumtion och berus- ningsdrickande är viktigt att restaurangnäringen skärper kontrollen av gällande åldersgränser och tillämpar en ansvarsfull alkoholser- vering. I handlingsplanen refereras också till det långsiktiga och målinriktade utvecklingsarbete för att förändra restaurangernas po- licy för alkoholservering och för att förbättra kommunernas tillsyn över restaurangbranschen som genomförs inom ramen för det s.k.  
 STAD-projektet 
  (se avsnitt 4.5.2). 
 Restaurangernas roll 
 Restaurangerna är en viktig arena när det gäller ungas alkoholvanor då en stor del av deras alkoholkonsumtion sker på restauranger och nattklubbar. Alkoholinförselutredningen redovisade i sitt slutbe- tänkande Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid (SOU 2005:25) statistik om ungdomars restaurangvanor. Enligt uppgifter från år 2003 uppgav 61 procent av  
 20-24 
  åringarna och 51 procent av  
 18-19-åringarna 
  att de druckit alkohol på restaurang, pub eller bar minst en gång i månaden under de senaste 12 månaderna medan 12 procent av  
 18-19-åringarna 
  och 14 procent av  
 20-24-åringarna 
  hade gjort så minst en gång i veckan. Även bland  
 16-17-åringarna 
  fanns det personer som uppgav att de druckit alkohol på server- ingsställe minst en gång i månaden under de senaste 12 månaderna, närmare bestämt 10 procent av pojkarna och 6 procent av flickorna. Andelen storkonsumenter ökar med antal uppgivna restaurangbe- sök. Detta samband mellan storkonsumtion och restaurangbesök brukar förklaras med att det i restaurangsituationer uppstår ett grupptryck till ökad konsumtion. 
 Restauranger och nattklubbar är således viktiga trendsättare för ungas alkoholbeteende. De förhållanden under vilka alkohol serve- ras är därför väsentliga för utvecklingen av ungas alkoholvanor. 
 30 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bakgrund 
  
 Alkohol och våld 
 I Brottsförebyggande rådets (BRÅ) senaste rapport över brottsut- vecklingen redovisas utvecklingen av våldsbrottsligheten, framför allt misshandelsbrotten vilka utgör den stora majoriteten av samt- liga våldsbrott. År 2003 anmäldes över 65 000 misshandelsbrott till polisen. Utvecklingen efter år 1975 har inneburit en stadig ökning av brottsanmälningarna fram till mitten av  
 1990-talet, 
  då kurvan planade ut. Stagnationen i tillväxten sedan senare hälften av 1990- talet hade, för såväl kvinnor som män, gett vika för en ökning un- der de senaste två åren. År 2001 var det sista året för utplaningen. En av orsaksfaktorerna till ökat faktiskt våld är alkoholkonsumtio- nen (Brottsutvecklingen i Sverige  
 2001-2003, 
 BRÅ-rapport 
  2004:3). 
 En fjärdedel av alla anmälda misshandelsbrott utgörs av s.k. ga- tuvåld dvs. misshandel utomhus av en okänd gärningsman. Enligt BRÅ visar olika undersökningar att en fjärdedel av det polisan- mälda gatuvåldet sker inne på en restaurang eller krog. Att minska andelen kraftigt berusade personer på restauranger och krogar är sannolikt en av de mest effektiva metoderna att minska risken för våld och hot i kroglivet (Brottsförebyggande arbete i praktiken – 19 lokala projekt,  
 BRÅ-rapport 
  2004:6). 
 Forskning visar att det finns ett samband mellan alkoholkon- sumtionen på restauranger i Sverige och antalet våldsbrott 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
 . Det finns också utländska studier som visar samband mellan våld på allmän plats och antalet restauranger med serveringstillstånd (se nedan under avsnitt 4.7). 
 Diskriminering i restaurangmiljö 
 Av BRÅ:s rapport om brottsutvecklingen i Sverige framgår att mer än hälften av antalet anmälda fall av olaga diskriminering avsåg re- stauranger, nattklubbar och liknande verksamhet. Det är dock möjligt att nöjesbranschen är överrepresenterad i anmälningsstati- stiken på grund av den uppmärksamhet som massmedier ägnat krogdiskriminering och av den orsaken att denna typ av diskrimi- nering upplevs som särskilt tydlig. 
  
 2 
  
 TP PT  
 Vaughn T. (1998) Effects on criminal violence of different beverage types and private public drinking.  
 Addiction 
 , 93,  
 689-699 
  
 31 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2006:56 
  
 I en undersökning som Statistiska centralbyrån (SCB) genom- fört på uppdrag av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), Handikappombudsmannen (HO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) har cirka hälften av de tillfrågade i samtliga tre grupper - de som ingått part- nerskap - de som har utländsk härkomst och de som har funk- tionshinder, uppgett att de någon gång upplevt att de blivit diskri- minerade. Det helt dominerande sammanhang där man upplevt diskriminering, oavsett vilken grupp man tillhör, är arbetslivet. Därefter följer besök på restaurang, pub, kafé, diskotek eller lik- nande. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT 
  
 3 
  
 TP PT  
 Upplever man att man blir diskriminerad? Statistiska centralbyrån; 2005 
 32 
 3 Gällande rätt 
  
 3.1 
  
 Alkohollagen 
  
 Tillstånd för servering 
 Tillstånd för servering av spritdrycker, vin och starköl kan medde- las för servering till allmänheten eller i förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillstånd kan avse servering året runt eller årligen under en viss tidsperiod (stadigvarande tillstånd). Tillstånd kan även avse en enstaka tidsperiod eller ett enstaka tillfälle. Stadigva- rande tillstånd gäller tills vidare. Tillståndsmyndigheten får dock om det finns särskilda skäl begränsa tillståndets giltighet till viss tid. I samband med beslut om serveringstillstånd eller senare får tillståndsmyndigheten meddela de villkor som behövs. Serverings- tillstånd kan gälla spritdrycker, vin och starköl eller avse en eller två av dessa drycker. 
 Serveringstillstånd får meddelas endast den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Sö- kanden skall också visa att serveringsstället vid servering till all- mänheten året runt eller årligen under viss tidsperiod uppfyller kra- ven på kök för allsidig matlagning och tillhandahållande av lagad mat, har ett med hänsyn till omständigheterna tillräckligt antal sitt- platser för gäster och är lämplig ur brandsäkerhetssynpunkt. Vid tillstånd för servering till allmänheten under en enstaka period eller vid ett enstaka tillfälle samt vid servering i slutet sällskap skall sö- kanden visa att serveringsstället tillhandahåller lagad mat. Vid till- ståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är lag- lydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. 
 Det finns särskilda regler för drinkbarer, servering i foajé till te- ater eller konsertlokal samt minibar på hotellrum. 
 Om serveringen kan befaras medföra olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för männWolfe, får 
 33 
  
 Gällande rätt 
  
 SOU 2006:56 
  
 serveringstillstånd vägras även om övriga krav är uppfyllda. Server- ingstillstånd skall avse viss lokal eller annat avgränsat utrymme. Tillstånd till servering av spritdrycker, vin och starköl meddelas av den kommun där serveringsstället är beläget. Ansökan skall göras skriftligen och kommunen får ta ut avgift för prövningen. Kom- munen får även ta ut avgift för tillsyn. 
 Servering av spritdrycker, vin och starköl får således ske endast om serveringstillstånd har meddelats. Serveringstillstånd krävs dock inte för servering som ordnas utan vinstintresse, i andra loka- ler än där det bedrivs yrkesmässig försäljning av alkoholdrycker eller lättdrycker. Vidare gäller att serveringen skall ske vid ett en- staka tillfälle för vissa i förväg bestämda personer och utan annan kostnad för deltagarna än kostnaden för inköp av dryckerna. I al- kohollagen anges ett övergripande mål för hur serveringen skall bedrivas – servering av alkoholdrycker skall ske med återhållsamhet och får inte föranleda olägenheter i fråga om ordning och nykter- het. 
 Lagregleringen om serveringens bedrivande syftar till att mot- verka ett bruk av alkohol som leder till skador. På serveringsställe där serveringstillstånd gäller skall tillståndshavaren, eller av honom utsedd serveringsansvarig person, utöva tillsyn över serveringen och vara närvarande under hela serveringstiden. Tillståndshavaren skall till tillståndsmyndigheten anmäla den eller de personer, vilka skall vara lämpliga för uppgiften, som har utsetts att ansvara för alkoholserveringen. Den personal som används för bedrivandet av serveringen måste vara anställd av tillståndshavaren eller inhyrd från ett bemanningsföretag. 
 Servering av spritdrycker, vin eller starköl får påbörjas tidigast klockan 11.00 och skall avslutas senast klockan 01.00, om inte till- ståndsmyndigheten beslutar annat. Tillståndsmyndigheten kan så- ledes besluta om utsträckt serveringstid utanför den s.k. nor- maltiden, men även om inskränkning av densamma. Skäl för in- skränkning av serveringstiden kan vara att olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa, ord- ningsstörningar eller störningar för närboende befaras uppkomma. Vid prövningen skall risken för olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa särskilt beaktas. 
 Dryckerna får inte medföras från en restaurang med serverings- tillstånd. På serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholdrycker än sådana som har serverats i enlighet med tillståndet. Det är inte heller tillåtet att 
 34 
  
 SOU 2006:56 
  
 Gällande rätt 
  
 dricka eller tillåta någon att dricka alkoholdrycker på ett serverings- ställe där alkoholdrycker inte får serveras eller i en lokal som yrkes- mässigt upplåts för anordnande av sådana sammankomster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom dennes försorg och där servering inte är tillåten. 
 Servering av öl (folköl) 
 För servering av öl (folköl) erfordras inget tillstånd. Dock gäller, som vid detaljhandel med denna dryck, ett krav på att verksamhe- ten bedrivs i en lokal som är godkänd som livsmedelslokal samt att mat samtidigt serveras i lokalen. Med hänsyn till den ändring av livsmedelslagens regler om godkända livsmedelslokaler som skedde den 1 januari 2006 är en anpassning till dessa att förvänta. 
 Återkallelse av serveringstillstånd 
 Kommunen skall återkalla ett serveringstillstånd om det inte längre utnyttjas, om det inte endast tillfälligt uppkommer olägenheter i fråga om ordning och nykterhet, om tillståndshavaren inte följer bestämmelserna i alkohollagen eller föreskrifter eller villkor med- delade med stöd av denna, om de förutsättningar som gäller för meddelande av tillstånd inte längre föreligger eller tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serveringsstället. Om varning av särskilda skäl anses vara en tillräcklig åtgärd kan sådan istället med- delas. 
 Förbud att sälja eller servera öl 
 Om detaljhandel med eller servering av öl föranleder olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller om bestämmelserna i alko- hollagen inte följs får kommunen förbjuda den som bedriver för- säljningen att fortsätta försäljningen eller serveringen under sex eller tolv månader. Om förbud får anses vara en alltför ingripande åtgärd kan kommunen istället meddela varning. 
 35 
  
 Gällande rätt 
  
 SOU 2006:56 
  
 Tillsyn 
 Statens folkhälsoinstitut utövar central tillsyn över efterlevnaden av alkohollagen och länsstyrelsen utövar tillsyn inom länet och skall biträda kommunerna med råd i deras verksamhet. Den operativa tillsynen över efterlevnaden över servering, och försäljning av öl, utövas av kommunen och polismyndigheten. 
  
 3.2 
  
 Diskriminering 
  
 Brottsbalken 
 I 16 kap. 9 § brottsbalken anges att en näringsidkare som i sin verk- samhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, natio- nella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att inte gå honom till handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra, skall dömas för olaga diskrimine- ring till böter eller fängelse i högst ett år. Detsamma gäller den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en närings- idkares vägnar samt den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag. För olaga diskriminering döms även anordnare av allmän sammankomst eller offentlig tillställning och medhjälpare till sådan anordnare, om han diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att vägra honom tillträde till sammankomsten eller tillställ- ningen på de villkor som gäller för andra. Vad som angetts ovan gäller också den som diskriminerar någon på grund av att denne har homosexuell läggning. 
 Lagen om förbud mot diskriminering 
 Lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering infördes den 1 juli 2003. Lagen har till ändamål att motverka diskriminering som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna kön, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder. Bland annat föreskrivs att diskriminering som har samband med ovan nämnda diskrimineringsgrunder är förbjuden vid yrkesmässigt tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder. Den som diskriminerar någon på ett sätt som är förbjudet enligt lagen skall betala skadestånd för den kränkning som diskrimineringen 
 36 
  
 SOU 2006:56 
  
 Gällande rätt 
  
 innebär. Om en arbetstagare diskriminerar skall skadeståndet betalas av den som har arbetstagaren i sin tjänst. Ombudsmännen mot diskriminering, JämO, DO, HomO och HO, skall se till att lagen följs och försöka förmå dem som omfattas av förbuden mot diskriminering att frivilligt följa lagen. Mål om tillämpningen av förbuden mot diskriminering skall handläggas enligt reglerna om rättegången i tvistemål. I lagen finns en särskild bevisbörderegel som innebär att om den som anser sig ha blivit diskriminerad visar omständigheter som ger anledning att anta att han eller hon blivit diskriminerad, är det den som påstås ha gjort sig skyldig till diskri- minering som skall visa att sådan inte förekommit. 
 37 
 4 Krav på utbildning 
  
 4.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 Utredningen skall enligt direktivet utreda möjligheterna av, och vid behov föreslå, att som villkor för serveringstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på utbildning av tillståndshavare, serveringsan- svarig personal eller andra som arbetar på serveringsställe. Utred- ningen skall i så fall även föreslå vad en sådan utbildning skall inne- hålla, hur den skall utformas, av vilken aktör den skall ges, vilka som skall omfattas av den och hur det skall klargöras att berörda personer uppnått tillräckliga kunskaper för att de krav som ställs skall bli likvärdiga över landet. 
 Av Statens folkhälsoinstituts länsrapporter framgår att antalet beslut om återkallelse av serveringstillstånd och varningar har ökat mellan år 1998 och 2004 från 295 till 316, se tabell 4.1. Antalet be- slut har dock fluktuerat under perioden och var som lägst år 2001 med 247 och som högst år 2003 med 361. Det är framför allt eko- nomisk misskötsamhet som legat till grund för beslut om såväl återkallelser som varningar. 
 Tabell 4.1 Antal beslut om återkallelse av serveringstillstånd och beslut om varning  
 1998-2004 
  
 År 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Återkallelser* 
  
 135 
  
 148 
  
 114 
  
 111 
  
 150 
  
 156 
  
 115 
  
 Varningar 
  
 160 
  
 170 
  
 190 
  
 136 
  
 172 
  
 205 
  
 201 
  
 Totalt 
  
 295 
  
 318 
  
 304 
  
 247 
  
 322 
  
 361 
  
 316 
  
 * Exklusive återkallelser på grund av att restaurangen har upphört eller överlåtits. 
 Fördelningen mellan de olika grunderna för återkallelse av server- ingstillstånd enligt 7 kap. 19 § alkohollagen framgår av samman- 
 39 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 ställningen nedan (ur Statens folkhälsoinstituts länsrapporter 2004), se tabell 4.2. 
 Tabell 4.2 Antal beslut om återkallelse av serveringstillstånd och beslut om varning fördelade efter huvudsaklig grund enligt 7 kap. 19 § alkohollagen,  
 2002-2004 
  
 7 kap. 
  
 Återkallelser 
  
 U 
  
 U 
  
 Varningar 
  
 U 
  
 U 
  
 19 § 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 p. 2 
  
 brister i ordning och nykterhet 
  
 16 
  
 15 
  
 8 
  
 21 
  
 28 
  
 18 
  
 p. 3 
  
 ej följt bestämmelser om ål- 
  
 11 
  
 5 
  
 8 
  
 37 
  
 13 
  
 19 
  
 dersgränser m.m. 
  
 p. 3 
  
 annan 
  
 orsak t.ex. överträdelse 
  
 9 
  
 14 
  
 9 
  
 29 
  
 62 
  
 63 
  
 marknadsföringsbestämmelser 
  
 p. 4 
  
 brister i ekonomisk skötsamhet 
  
 82 
  
 68 
  
 61 
  
 54 
  
 56 
  
 50 
  
 p. 4 
  
 brister i personlig lämplighet 
  
 13 
  
 18 
  
 9 
  
 6 
  
 11 
  
 10 
  
 p. 4 
  
 brister 
  
 avseende lagad mat 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 6 
  
 9 
  
 13 
  
 eller kök 
  
 p. 4 
  
 brister i brandsäkerhet 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 p. 5 
  
 tillåtit brottslig verksamhet 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 0 
  
 annan 
  
 uppgift saknas 
  
 16 
  
 31 
  
 10 
  
 18 
  
 22 
  
 27 
  
 Totalt 
  
 150 
  
 156 
  
 115 
  
 172 
  
 205 
  
 201 
  
 4.2 
  
 Behovet av utbildning 
  
 Restaurangkulturen är viktig för allmänhetens attityder och håll- ning när det gäller alkohol. Antalet restauranger med serveringstill- stånd har under den senaste tioårsperioden fördubblats och alko- holkonsumtionen på restaurangerna har ökat markant med ökad risk för våld och skador. Den svenska restaurangnäringen har där- för en viktig roll när det gäller att skapa förståelse för ett ansvars- fullt bruk av alkoholdrycker. 
 Syftet med att kräva särskilda tillstånd för att servera alkohol är att motverka alkoholens skadeverkningar genom att åstadkomma en ansvarsfull alkoholservering. Endast den som kan antas servera alkohol på ett ansvarsfullt sätt i enlighet med alkohollagen skall erhålla serveringstillstånd. I alkohollagen ställs därför krav på att innehavare av serveringstillstånd skall vara lämplig att utöva verk- 
 40 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 samheten. Även den som tillståndshavaren utser som serveringsan- svarig skall vara lämplig för uppgiften. För att någon skall anses lämplig krävs bland annat god kunskap om alkohollagens bestäm- melser. 
 På det stora flertalet serveringsställen torde alkoholserveringen i dag ske på ett ansvarsfullt sätt. Ändå är det enligt vad utredningen erfar inte ovanligt med olägenheter som till exempel att alkohol serveras till gäster som är märkbart påverkade av alkohol eller till gäster som är underåriga. Trots att tillståndshavaren eller server- ingsansvarig person skall närvara under hela serveringstiden visar de olägenheter som ibland ändå uppstår vid alkoholservering att kunskapskravet inte är tillräckligt högt ställt för att säkerställa att alkohol alltid serveras på ett ansvarsfullt sätt. 
 Utredningens uppfattning styrks också av observationer från länsstyrelserna. I den länsrapport för år 2002 som Statens folkhälso- institut sammanställt rapporteras brister i efterlevnaden av bestäm- melserna i alkohollagen om åldersgränser, överservering samt ordningsläget på serveringsställena. Flera länsstyrelser nämner att överservering förekommer i större omfattning än servering till un- deråriga. Länsstyrelserna rapporterar också om att ordningsstör- ningar kan bero på ökad servering av hela buteljer starksprit (s.k. helrör), en servering för vilken Statens folkhälsoinstitut arbetar med att ta fram en kommentar till sin handbok i Alkohollagen. En annan orsak till ordningsstörningar kan vara att det förekommer fler tillfälliga tillstånd av festivalkaraktär än tidigare. Överetablering när det gäller restauranger med sena serveringstider och att allt för många gäster släpps in samtidigt i restauranglokalen bidrar i vissa områden till ordningsstörningar. 
  
 4.3 
  
 Bakgrunden till alkohollagens krav på lämplighet m.m. hos tillståndshavare och restauranganställda 
  
 4.3.1 
  
 Tillståndshavare 
  
 Lagen om handel med drycker 
 I lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) angavs vid dess införande att sökandens lämplighet särskilt skulle beaktas vid till- ståndsprövningen och att för serveringsställe där servering krävde tillstånd skulle finnas föreståndare med uppgift att öva tillsyn över 
 41 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 serveringen vilka med hänsyn till sina egenskaper och övriga om- ständigheter var lämpliga för uppgiften. 
 Alkoholpolitiska utredningen angav i sitt betänkande Alkohol- politik (SOU 1974:91) att det allmänt sett var viktigt att personer var positivt lämpliga för den socialt betydelsefulla uppgiften att servera alkoholdrycker, varför en diskretionär personprövning borde ske. Utredningen ansåg vidare att det var betydelsefullt att föreståndare och ersättare var personer med god kunskap om lagstiftningen på området och att detta borde dokumenteras i samband med godkännande av sådana. Utredningen tillade att det i gymnasie- skolans undervisning för restaurangpersonal ingår undervisning i alkohollagstiftning, bl.a. som speciell branschkunskap för hovmästare och köksmästare samt för personal för befattningen som restaurang- chef och liknande ledningspersonal. 
 Beredningsgruppen för frågor avseende alkoholpolitiken angav i sin rapport (Ds S 1977:1) att en noggrannare tillståndsprövning var eftersträvansvärd och att det på föreståndare och ersättare borde ställas kravet att de genom verksamhet inom restaurangbranschen eller utbildning skaffat sig erforderliga kunskaper om alkohollag- stiftningen. 
 I förarbetena till lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD), prop. 1976/77:108, angav regeringen att det borde krävas att föreståndare och ersättare har kännedom om alkohollagstift- ningen. Vidare redovisades i propositionen de omständigheter som borde vara vägledande vid bedömningen av lämpligheten hos den som sökt serveringstillstånd. Där framhölls att bristande ekono- miska förutsättningar hos en restauratör kunde leda till att denne gav serveringsrörelsen en inriktning som medförde alkoholpolitiska olägenheter. En prövning av sökandens förutsättningar att sköta rörelsen på ett från ekonomisk synpunkt tillfredsställande sätt var därför alkoholpolitiskt motiverad. Av praktiska skäl måste dock prövningen begränsas till de fall då det genom sökandens tidigare misskötsamhet i ekonomiska frågor eller av andra skäl var uppen- bart för tillståndsmyndigheten att risk i berört avseende förelåg. 
 Socialstyrelsen utvecklade i sina Allmänna råd Bestämmelser rö- rande handel med drycker (s.  
 28-29) 
  kravet på den personliga lämpligheten och enligt råden skulle länsstyrelserna tillämpa föl- jande krav på sökanden: 
  
 Kännedom om lagstiftningen, vilken skall vara dokumente- rad, till exempel med genomgången (svensk) restaurangskola 
  
 42 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 och/eller ett par års erfarenhet av alkoholservering på restau- rang i Sverige. 
  
 Tillräcklig förmåga att behärska svenska språket i tal och skrift. 
  
 Kännedom om förhållanden på den svenska arbetsmarkna- den. 
  
 Ekonomiska förutsättningar att bedriva den tilltänkta rörel- sen genom (av länsstyrelsen) godkänd finansieringsplan. 
  
 Sökanden får ej vara underårig eller omyndig. 
  
 Sökanden skall vara svensk medborgare eller ha rätt att driva rörelse här i landet (näringstillstånd). 
  
 Sökanden får ej vara försatt i konkurs. 
  
 Sökanden skall vara ekonomiskt skötsam. Om sökanden är känd för tidigare misskötsamhet i ekonomiska frågor bör detta beaktas vid lämplighetsprövningen. 
  
 Sökanden skall ha god vandel. Ett riktmärke vid alkohol och narkotikabrott samt brott som har samband med restaurang- eller klubbverksamhet är två år efter att brottet begåtts eller vid frihetsberövande två år efter att straffet avtjänats. 
  
 Lämplighetskravet gäller även juridisk person. Därvid prövas styrelseledamöter, och personer i ledande ställning inom rö- relsen, såsom verkställande direktör, bolagsdelägare och ak- tieägare med mera betydande aktieinnehav. Prövningen skall således gälla dem som har det verkliga inflytandet i rörelsen. 
  
 Genom en lagändring år 1982 (prop. 1981/82:143) klargjordes att återkallelse av serveringstillstånd kunde ske då ekonomisk missköt- samhet förelåg. I propositionen angav regeringen att ett redan givet tillstånd kunde återkallas då tillståndshavaren visat ekonomisk misskötsamhet och därmed inte längre kunde anses lämplig att driva rörelse med servering av alkoholdrycker. Denna lämplighets- prövnings syfte var att undanröja riskerna för alkoholpolitiska olä- genheter i samband med försäljning av alkoholdrycker. Regeringen anförde vidare att önskemålet att alkoholserveringen skall ske på ett alkoholpolitiskt tillfredsställande sätt förutsätter en effektiv skatte- och avgiftskontroll för att garantera att seriösa intressenter kan hävda sig inom branschen. Snedvridna konkurrensförhållanden 
 43 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 innebär att den seriösa verksamheten utsätts för en press som ris- kerar medföra att reglerna för alkoholservering åsidosätts inom hela branschen. 
 I samband med införandet av lagen (1986:436) om näringsförbud gjordes ett tillägg i lagen om handel med drycker som innebar att det vid tillståndsprövningen skulle särskilt beaktas sökandens lämplighet att bedriva servering av alkoholdrycker. Vid prövningen skulle särskild hänsyn tas till sökandens lämplighet med avseende på laglydnad och benägenhet att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. I prop. 1985/86:126 s.138 f. Lag om näringsförbud, an- fördes då följande: 
 Det grundläggande syftet med tillståndsprövningen enligt LHD är al- koholpolitiskt. Genom bl.a. krav på lämplighet hos den som driver el- ler skall driva alkoholservering vill man förhindra uppkomsten av al- koholpolitiska olägenheter inom restaurangnäringen. Detta syfte kan till viss del sägas sammanfalla med strävandena att komma till rätta med näringsverksamhet, som måste anses oseriös genom att den drivs kortsiktigt i spekulationssyfte och inte uppfyller samhällets krav på bl.a. redovisning av skatter och avgifter.  
 --- 
  Jag anser därför att det av LHD uttryckligen bör framgå att den som söker eller har serverings- tillstånd skall med avseende på laglydnad och benägenhet att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Denna lämplighetsprövning bör inte begränsas till en sådan prövning som redan motiveras från alko- holpolitiska utgångspunkter. 
 Alkohollagen 
 Alkoholpolitiska kommissionen anförde i delbetänkandet Server- ingsbestämmelser, (SOU 1993:50), som låg till grund för den nu gällande alkohollagen, att kraven på sökandens lämplighet i lagen om handel med drycker ställs betydligt högre än enligt tidigare re- glering. Den nya regeln om sanktioner vid ekonomisk misskötsam- het som infördes 1985 ledde till att lämplighetsprövningen skärptes ytterligare och den har sedan dess kommit att utgöra tyngdpunkten i tillståndsprövningen. 
 Alkoholpolitiska kommissionen ansåg att kravet på erforderlig utbildning kunde ställas högre än tidigare men då det saknades adekvat utbildning fick det ankomma på Socialstyrelsen att följa utvecklingen på detta område och ange utbildningskrav för restau- ranganställda och eventuellt kräva eller rekommendera grund- eller fortbildning för de som ej har genomgått restaurangskola. Till- ståndsmyndighetens prövning borde dock förenklas på så sätt att 
 44 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 sökanden ålades att i möjligaste mån själv införskaffa erforderliga ansökningshandlingar. Kommissionen föreslog att Socialstyrelsen skulle ges i uppdrag att utforma en utbildning för restaurangperso- nal som skulle innehålla, förutom ämnen för ökat företagskun- nande, även avsnitt om alkoholens skadeverkningar och hur en an- svarsfull och återhållsam alkoholservering kan bedrivas. Kommis- sionen uttryckte vidare sitt stöd för Socialstyrelsens ovan angivna vägledning för bedömning av den personliga lämpligheten. 
 I betänkandet En ny alkoholpolitisk tillsyns- och tillståndsmyn- dighet samt förslag till ny alkohollag (Ds 1994:92) (vilken också låg till grund för alkohollagen), föreslogs att bevisbördan skulle läggas på sökanden att visa att han var lämplig att bedriva alkoholserver- ing. 
 I propositionen 1994/95:89 Förslag till alkohollag, angavs föl- jande (s. 63 ff.) när det gällde lämplighetsprövningen vid server- ingstillstånd. 
 I regeringens proposition 1985/86:126 om lag om näringsförbud m.m. föreslogs en skärpning av lämplighetsprövningen i 40 § LHD. Syftet med lagändringen var att skärpa lämplighetsprövningen inom restaurangnäringen i samband med tillståndsgivningen. Den skärpta lämplighetsprövningen innebar i korthet att sådan brottslighet och misskötsamhet som över huvud taget kunde tänkas påverka lämplig- heten att bedriva näringsverksamhet skulle beaktas vid tillståndsgiv- ningen. Lagändringen trädde i kraft den 1 juli 1986. Lämplighetskraven för att få ett serveringstillstånd innebär att sökanden skall vara lämplig för den socialt ansvarsfulla uppgiften att servera spritdrycker, vin eller starköl. I förarbetena sägs att sökanden skall ha kännedom om alko- hollagstiftningen och att han skall ha ekonomiska förutsättningar att sköta verksamheten på ett tillfredsställande sätt. Lämplighetspröv- ningen omfattar således två delar, dels kunskaper i alkohollagstift- ningen, dels den personliga vandeln. När det gäller kunskaper i alko- hollagstiftningen kräver Socialstyrelsen i sina allmänna råd att kunska- perna är dokumenterade t.ex. genom att sökanden har gått igenom re- staurangskola och/eller har ett par års erfarenhet i branschen. 
 Prövningen av den personliga vandeln omfattar också i princip två de- lar. Den ena avser ekonomisk skötsamhet och den andra eventuell tidi- gare brottslig belastning. 
 När det gäller uppgifter om tidigare ekonomisk skötsamhet är kravet att sökanden skall ha fullgjort sina skyldigheter mot det allmänna. Kronofogdemyndigheten och skattemyndigheten är skyldiga att lämna ut de uppgifter som tillståndsmyndigheten behöver för sin prövning. Vidare bör enligt Socialstyrelsens mening en finansieringsplan krävas 
 45 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 då det är fråga om ett nytt företag eller ny företagare för att kunna be- döma om sökandens ekonomiska förhållanden är tillfredsställande. 
 När det gäller tidigare brottslighet skall tillståndsmyndigheten begära in yttrande från polismyndigheten. 
 Enligt regeringens uppfattning finns det inga skäl för att prövningen av sökandens lämplighet skall bli mindre noggrann än hittills för att tillståndsprövningen flyttas över från länsstyrelserna till kommunerna. Tillståndsmyndighetens prövning av sökandens personliga lämplighet bör dock förenklas på så sätt att sökanden åläggs att i möjligaste mån själv införskaffa erforderligt underlag för bedömning av ansökningen. Sökanden kan exempelvis åläggas att uppvisa utdrag från kronofogde- myndigheten, intyg från skattemyndigheten om momsregistrering m.m., konkursfrihetsintyg från tingsrätten, intyg om utbildning och anställningar, hyreskontrakt, köpeavtal och finansieringsplan. Det bör framgå av ansökningsformuläret vilka handlingar som skall följa med en ansökan om serveringstillstånd. Det återstår sedan för tillstånds- myndigheten att begära yttrande från polismyndigheten. Det mesta av detta är redan genomfört hos länsstyrelserna och kommunerna kan här ytterligare förenkla remissarbetet med lämplighetsprövningen utan att underlaget förändras. 
 Vid alkohollagens införande överfördes tillståndsgivningen avse- ende serveringstillstånd från länsstyrelserna till kommunerna och när det gällde lämplighetskravet ålades sökanden att inkomma med det material som behövs för bedömningen. 
 Alkoholutredningen behandlade i sitt betänkande, Bestämmelser om alkoholdrycker, (SOU 2000:59), lämplighetskravet vid bevil- jande av serveringstillstånd och föreslog att kravet på personlig lämplighet avseende såväl personliga som ekonomiska förhållanden skulle behållas och att kraven på kunskaper vad gäller bokföring, redovisning och skattelagstiftning skulle skärpas. Utredningen an- förde bl.a. följande (s. 219 f.). 
 När det gäller vandelsprövningen, inklusive prövning av den ekono- miska skötsamheten och finansieringen, synes denna del av lämplig- hetsprövningen i stort sett fungera väl. Något behov av lagändring el- ler klarläggande finns därför inte. 
 När det gäller kunskapskravet har det däremot hänt en hel del på se- nare tid. På bara några år har nya krögarutbildningar vuxit upp. En uppfattning hos tillståndsmyndigheter och branschens egna organisa- tioner är att dessa har bidragit till att väsentligt höja kunskapsnivån hos restaurangpersonal av olika kategorier. Här pågår också en intensiv vidareutveckling och kvalitetshöjning. Olika utbildningar för restau- rangpersonal ligger just nu i tiden. En av flera bidragande orsaker till 
 46 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 det stora intresset hos restaurangföretag och anställda är att det har blivit en merit att ha genomgått en restauratörsutbildning. Hos vissa restauranger är det dessutom ett krav för att kunna utses som server- ingsansvarig. Genom att det inte finns så många andra adekvata ut- bildningar för restaurangpersonalens utveckling finns här ett gemen- samt intresse för branschen och berörda myndigheter att göra dessa kurser så bra som möjligt. 
 Tillståndsstatistik och rättspraxis ger vid handen att de allra flesta återkallelser av serveringstillstånd beror på ekonomisk misskötsamhet av olika slag. Ofta har orsaken till misskötsamheten berott på slarv el- ler okunskap om det svenska regelsystemet. Utredningen anser därför att restauratörsutbildningarna även bör innehålla avsnitt om främst bokföring och redovisning, moms, källskatter och arbetsgivaravgifter. Alkoholinspektionen har ansett att det för närvarande inte finns till- räckligt lagstöd för att kräva detta. Det kan visserligen hävdas att detta borde kunna tolkas in i personliga och ekonomiska förhållanden i öv- rigt är lämplig att utöva verksamheten samt i att särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna i 7 kap. 7 §. I 8 kap. 5 § anges också att bokföring i rörelse som är tillståndspliktig skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig. Detta krav är grundläggande för möjlighe- terna till kontroll av den ekonomiska skötsamheten och måste därför noga upprätthållas. För att kunna följa dessa bestämmelser är det nöd- vändigt att ha vissa grundläggande kunskaper. Det framförs t.o.m. från branschföreträdare att kunskaper i skattelagstiftningen har en allmänt moralhöjande effekt. Som tidigare nämnts innehåller de flesta s.k. krögarutbildningar redan i dag ett avsnitt om skattelagstiftning m.m. Utredningen anser således att höga krav bör ställas på tillståndshavar- nas kunskaper i främst bokföring, redovisning och skattelagstiftning. För att ingen tvekan skall kunna råda om den lagliga möjligheten att uppställa sådana kunskapskrav föreslår utredningen en mindre ändring i 7 kap. 7 §. Självfallet kommer detta endast att gälla vid beviljande av nya tillstånd och vid prövning av nya företrädare för en rörelse med serveringstillstånd. 
 Regeringen behandlade utredningens förslag i prop. 2000/01:97, Vissa ändringar i alkohollagen, och gjorde då den bedömningen att det nuvarande kravet i alkohollagen på personlig lämplighet när det gäller såväl personliga som ekonomiska förhållanden och omstän- digheterna i övrigt borde kvarstå oförändrat. 
 Regeringen anförde följande skäl för sina förslag och sin bedöm- ning (s. 47 f.): 
 Prövningen av sökandens lämplighet att bedriva servering av sprit- drycker, vin och starköl, såväl vid ansökningstillfället som vid fortlö- pande kontroll, har kommit att ta alltmer av tillståndsmyndighetens tid i anspråk. Alltsedan lämplighetskravet i lagen om handel med 
 47 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 drycker (LHD) år 1986 utvidgades till att omfatta även allmän eko- nomisk skötsamhet har förarbeten, föreskrifter och allmänna råd ut- vecklats och metoderna att utöva kontroll förfinats. I vissa avseenden innebar alkohollagen (1994:1738) ytterligare skärpningar, framför allt genom att sökanden ålagts att visa sin lämplighet och genom en star- kare betoning av den ekonomiska skötsamheten, t.ex. beträffande konkurser. Lagtexter och författningskommentarer m.m. kan emeller- tid inte täcka in alla tänkbara situationer. Tillståndsmyndigheten måste därför alltid göra en bedömning i det enskilda fallet med vägledning bl.a. av den rättspraxis som har utvecklats på området. Inte inom något annat område av alkohollagstiftningen finns det så många domar som när det gäller tillståndshavarens personliga lämplighet. 
 När det gäller kunskapskravet har det hänt en hel del på senare tid. På bara några år har nya krögarutbildningar vuxit upp. En uppfattning hos tillståndsmyndigheter och branschens egna organisationer är att dessa har bidragit till att väsentligt höja kunskapsnivån hos restaurang- personal av olika kategorier. Här pågår också en intensiv vidareutveck- ling och kvalitetshöjning. Olika utbildningar för restaurangpersonal ligger just nu i tiden. En av flera bidragande orsaker till det stora in- tresset hos restaurangföretag och anställda är att det har blivit en merit att ha genomgått en restauratörsutbildning. Hos vissa restauranger är det dessutom ett krav för att kunna utses som serveringsansvarig. Ge- nom att det inte finns så många andra adekvata utbildningar för restau- rangpersonalens vidareutveckling finns här ett gemensamt intresse för branschen och berörda myndigheter att göra dessa kurser så bra som möjligt. 
 Tillståndsstatistik och rättspraxis ger vid handen att de allra flesta återkallelser av serveringstillstånd beror på ekonomisk misskötsamhet av olika slag. Ofta har orsaken till misskötsamheten varit slarv och okunskap om det svenska regelsystemet. För att kunna följa alkoholla- gens bestämmelser är det i praktiken nödvändigt att ha vissa grundläg- gande kunskaper när det gäller bokföring, redovisning och skattelag- stiftning. Detta får anses ingå i kravet enligt alkohollagen på att en- dast den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekono- miska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Särskild hänsyn skall också tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna (7 kap. 7 §). Av författningskommentaren till nämnda paragraf fram- går att förutsättningarna hos tillståndshavaren att kunna hålla en ord- nad bokföring måste ges samma tyngd i prövningen som bl.a. hans branschkunnande. En riktig bokföring och redovisning är således ett krav för att en rörelse skall kunna skötas på ett seriöst sätt. En brist- fällig bokföring eller avsaknad av bokföring kan leda till att en till- ståndshavare bedöms som olämplig att fortsätta den tillståndspliktiga verksamheten. I 8 kap. 5 § anges också att bokföring i rörelse som är tillståndspliktig skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig. Detta krav är grundläggande för möjligheterna till kontroll av 
 48 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 den ekonomiska skötsamheten och måste därför noga upprätthållas. Regeringen anser att redan gällande lagstiftning ställer krav på vissa kunskaper i bokföring, redovisning och skattelagstiftning och att Al- koholutredningens förslag till tillägg i 7 kap. 7 § därför är obehövligt. 
  
 4.3.2 
  
 Serveringsansvarig personal 
  
 Lagen om handel med drycker 
 Enligt lagen (1977:293) om handel med drycker fanns ett krav på att det för serveringsställe med serveringstillstånd skulle finnas fö- reståndare med uppgift att öva tillsyn över serveringen och för fö- reståndaren skulle finnas erforderligt antal ersättare. Föreståndare och ersättare skulle med hänsyn till sina egenskaper och övriga om- ständigheter vara lämpliga för uppgiften och de skulle godkännas av tillståndsmyndigheten. I prop. 1976/77:108 om alkoholpolitiken angavs att föreståndare och ersättare, som ett led i en skärpt lämp- lighetsprövning, skall visa sig ha tillräcklig kännedom om lagstift- ningens syfte och väsentliga innehåll vad gäller alkoholservering. Denna kännedom kunde ha förvärvats dels genom praktisk yrkes- erfarenhet och dels genom utbildning och innefatta både praktisk och teoretisk utbildning och förutsatte tillräcklig förmåga att be- härska svenska språket i tal och skrift. 
 Alkohollagen 
 Alkoholpolitiska kommissionen föreslog i delbetänkandet Server- ingsbestämmelser (SOU 1993:50) att den särskilda prövningen av föreståndare skulle slopas och att tillståndshavaren själv skulle åläggas att utse serveringansvarig personal. I skälen för förslaget angav kommissionen att tillståndshavaren ansvarar för att ser- veringen sker i enlighet med reglerna i lagen och vid en vägning av betydelsen av godkännandet mot önskemålet om förenklingar av bestämmelserna kunde man nå målet att det alltid skall finnas en person som är ansvarig för alkoholserveringen genom att ålägga tillståndshavaren att själv utse serveringsansvarig personal för de fall han inte själv är närvarande. Besked om vem som utsetts till serveringsansvarig kunde sedan insändas till tillståndsmyndigheten. Kommissionen argumenterade för att om tillståndshavaren bedöms lämplig att anförtros serveringstillstånd borde han även kunna an- 
 49 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 ses lämplig att själv utse ansvarig serveringspersonal. Det borde ligga i tillståndshavarens eget intresse att utse personer med sådana kvalifikationer att de kan tillse att alkoholserveringen sker i över- ensstämmelse med lagens bestämmelser. 
 Regeringen föreslog, i prop. 1994/95:89 Förslag till ny alkohol- lag, att vid servering av alkoholdrycker skall antingen tillståndsha- varen eller annan särskild utsedd person övervaka att serveringen sker i enlighet med lagens bestämmelser och vara närvarande under hela serveringstiden. Sådan serveringsansvarig personal skall med hänsyn till sina egenskaper och övriga omständigheter vara lämplig för uppgiften. Regeringen föreslog dock att den särskilda pröv- ningen av föreståndare och ersättare skulle slopas och ersättas med ett anmälningsförfarande till tillståndsmyndigheten. Skälen för re- geringens förslag var följande (s. 72 f.). 
 Det huvudsakliga argumentet för att behålla nuvarande system med föreståndare och ersättare är att det vid inspektionstillfällen alltid bör finnas en person som är ansvarig för alkoholserveringen och som skall kunna underrättas om eventuella missförhållanden i lokalen. Detta kan dock uppnås genom att tillståndshavaren själv åläggs att utse server- ingsansvarig personal för de fall då han själv inte är närvarande. Om tillståndshavaren bedömts lämplig att anförtros serveringstillstånd bör han även kunna anses lämplig att själv utse ansvarig serveringspersonal. Det ligger i tillståndshavarens eget intresse att utse personer med så- dana kvalifikationer att de kan tillse att alkoholserveringen sker i över- ensstämmelse med lagens bestämmelser. Regeringen anser därför att det särskilda godkännandet av föreståndare och ersättare bör slopas och ersättas med att tillståndshavaren åläggs att själv utse serveringsan- svarig personal. Dessa personer skall anmälas skriftligt till tillstånds- myndigheten och skyldighet skall också föreligga att anmäla föränd- ringar vid byte av personal. Alkoholservering får inte förekomma om tillståndshavaren eller utsedd och rapporterad serveringsansvarig per- sonal inte är närvarande på serveringsstället. 
 I Statens folkhälsoinstituts handbok i Alkohollagen anges att serveringsansvarig person skall ha tillräcklig kunskap i svensk alko- hollagstiftning för att kunna sköta uppgiften som ansvarig för ser- veringen. 
 50 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 4.4 
  
 Reglering av kravet på kunskaper hos tillståndshavare på vissa andra områden 
  
 4.4.1 
  
 Yrkestrafikområdet 
  
 Yrkesmässig trafik får drivas endast av den som har trafiktillstånd. Sådant tillstånd får endast ges till den som med hänsyn till yrkes- kunnande, ekonomiska förhållanden och gott anseende bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Kravet på yrkeskunnande skall anses uppfyllt av den som har godkänts vid ett skriftligt prov som anordnats av Vägverket. Provet skall avse de kunskaper som en till- ståndshavare bör ha i fråga om främst rättsregler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, tekniska normer och drifts- förhållanden och trafiksäkerhet. I Vägverkets författningssamling finns föreskrifter om yrkeskunnande för yrkesmässig trafik som gäller den närmare omfattningen av kravet. Här finns föreskrifter som gäller juridik (civilrätt handelsrätt, arbetsrätt, yrkestrafikför- fattningarna och arbetsmiljö- och miljölagstiftningen), företagsled- ning och ekonomisk ledning av ett företag, tekniska normer och driftsförhållanden samt trafiksäkerhet. Utbildning sker bl.a. genom branschorganisationer. Svenska åkeriförbundets utbildning har godkänts av International Road Transport Union (IRU), den in- ternationella åkeriorganisationen. 
 Enligt ett  
 EG-direktiv, 
  Yrkesförardirektivet, skall yrkesförare genomgå obligatorisk utbildning. Utredningen om förarkrav för vägtransporter har i betänkandet Yrkesförarkompetens (SOU 2005:109), föreslagit att utbildningen skall vara minst 280 timmar lång och ge förarna en vidare kompetens än körskickligheten. Re- dan verksamma yrkesförare föreslås bygga på sin kompetens med en obligatorisk fortbildning om minst 35 timmar som skall genom- gås vart femte år. Enligt förslaget skall utbildningen ske hos utbil- dare för yrkesförarkompetens som erhållit tillstånd och avslutas med prov inför Vägverket eller den som Vägverket förordnat att anordna och övervaka prov. Vid genomgången utbildning skall Vägverket utfärda yrkeskompetensbevis som bör registreras. Be- tänkandet bereds inom Regeringskansliet. 
 51 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 4.4.2 
  
 Tolkar och översättare 
  
 Tolkar och översättare får auktoriseras av Kammarkollegiet. För att kunna bli auktoriserad skall en tolk eller översättare vara bosatt i Sverige eller i en annan stad inom EES, ha fyllt 18 år och inte ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller vara underkastad någon annan motsvarande inskränkning i en annan stad samt ha fullgjort de kunskapsprov som föreskrivs av Kammarkollegiet. Härutöver krävs att sökanden är känd för redbarhet och även i öv- rigt är lämplig som tolk eller översättare. Auktorisation gäller för en tid av fem år. Hos Kammarkollegiet skall det föras förteckning över auktoriserade tolkar och translatorer. 
 Kunskapsprov för auktorisation som tolk består av skriftliga prov, förhör och rollspel för att pröva tolkens förmåga att tolka. För att godkännas i provet skall tolken behärska både svenska och tolkspråket och vara insatt i båda språkens ordförråd, grammatik och uttrycksmöjligheter. Han skall vidare ha god läsförståelse och skrivkunnighet. Tolken skall kunna utföra en tekniskt tillfredsstäl- lande tolkning med god informationsöverföring. Han skall vidare känna till god tolksed och ha erforderliga terminologi- och realia- kunskaper i sociala frågor, sjukvård, socialförsäkring, arbetsmark- nad och vardagsjuridik. Han skall också vara tillfredsställande ori- enterad om hur det svenska samhället fungerar. 
  
 4.4.3 
  
 Fastighetsmäklare 
  
 En fastighetsmäklare skall vara registrerad hos Fastighetsmäklar- nämnden. För registrering krävs att den som ansöker inte är under- årig, försatt i konkurs eller underkastad näringsförbud eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken och har försäkring för skadeståndsskyldighet. Därutöver krävs att den som ansöker om registrering har tillfredsställande utbildning, har för avsikt att vara yrkesverksam som fastighetsmäklare, samt är redbar och i övrigt lämplig som fastighetsmäklare. Utbildning skall omfatta fastig- hetsförmedling, civilrätt med fastighetsrätt, skatterätt, ekonomi samt byggnads- och värderingsteknik. Bevis att den som ansöker om registrering har tillfredsställande teoretisk utbildning utgörs av betyg eller intyg som visar att sökanden har genomgått utbildning vid universitet eller högskola med offentlig huvudman eller hos en- skild utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina. 
 52 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 Utbildningen skall omfatta minst 80 poäng, varav minst 20 poäng skall hänföra sig till fastighetsförmedling och minst tio poäng till vart och ett av de övriga kunskapsområdena. Av bilaga till före- skrifterna framgår det huvudsakliga innehållet i utbildningen. Bevis om tillfredsställande praktisk utbildning utgörs av intyg om att sö- kanden, under eller efter den teoretiska utbildningen, under minst tio veckor genomgått handledd praktik hos en registrerad fastig- hetsmäklare. 
  
 4.4.4 
  
 Revisorer 
  
 Revisorsnämnden prövar frågor om godkännande, auktorisation och registrering av revisorer. En godkänd revisor skall yrkesmässigt utöva revisionsverksamhet, vara bosatt i Sverige, i annan stat inom EES eller i Schweiz, varken vara i konkurs, ha näringsförbud, ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller vara förbjuden att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde enligt lagen om förbud mot juridiskt eller ekonomiskt biträde i vissa fall eller vara föremål för någon motsvarande rådighetsinskränkning i annan stat. En godkänd revisor måste också ha den utbildning och erfarenhet som behövs för revisionsverksamhet, hos Revisorsnämnden ha avlagt revisorsexamen och vara redbar och i övrigt lämplig att utöva revi- sorsverksamhet. 
 En auktoriserad revisor skall uppfylla ovan nämnda krav men även ha avlagt högre revisorsexamen hos Revisorsnämnden. Revi- sorsexamen skall säkerställa att revisorn har tillräckliga teoretiska kunskaper för att utföra lagstadgad revision och förmåga att i praktiken tillämpa sådana kunskaper i revisionsarbetet. Högre revi- sorsexamen skall härutöver säkerställa att revisorn har teoretiska kunskaper för att utföra lagstadgad revision och förmåga att i praktiken tillämpa dessa kunskaper i företag som på grund av sin storlek eller av annan anledning är svåra att revidera. Den teoretiska utbildningen för revisorsexamen och högre revisorsexamen skall omfatta 17 ämnesområden. För att få avlägga revisorsexamen och högre revisorsexamen krävs avlagd angiven examen vid universitet eller högskola samt praktisk utbildning under tre respektive fem år. 
 53 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 4.4.5 
  
 Järnvägsområdet 
  
 För att utföra järnvägstrafik krävs tillstånd i form av licens och sä- kerhetsintyg eller särskilt tillstånd. Licens skall beviljas den som avser att tillhandahålla dragkraft och utföra järnvägstrafik, har hemvist eller säte i Sverige, med hänsyn till yrkeskunnande, eko- nomisk förmåga och gott anseende anses vara lämplig att tillhanda- hålla dragkraft och utföra järnvägstrafik samt genom försäkring täcker eventuell skadeståndskyldighet. Särskilt tillstånd får beviljas den som avser att inom landet utföra viss trafik och uppfyller tidi- gare nämnda krav. 
 För att organisera, men inte själv utföra, järnvägstrafik krävs till- stånd i form av auktorisation och sådan skall beviljas den som har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av att organisera järn- vägstrafik samt med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomisk för- måga och gott anseende kan anses lämplig att organisera järnvägs- trafik. Härutöver kan tillstånd också ges för infrastrukturförvaltare. 
 När det gäller tunnelbana och spårväg får sådana anläggningar, trafik och trafikledningsverksamhet drivas endast av den som har tillstånd. För tillstånd krävs yrkeskunnande, laglydnad samt att man med hänsyn till ekonomiska och andra förhållanden av bety- delse anses uppfylla kraven. Den som är sysselsatt i verksamheten skall ha god kännedom om de förhållanden, föreskrifter och villkor som gäller för verksamheten och som berör hans arbetsuppgifter. Arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten får utföras endast av den som med hänsyn till yrkeskunnande, hälsotillstånd och per- sonliga förhållanden i övrigt anses lämplig. Järnvägsstyrelsen har meddelat ytterligare föreskrifter som primärt gäller den som genom att utföra en arbetsuppgift direkt ansvarar för dess trafiksäker- hetsmässiga effekt. De arbetsuppgifter som avses är att leda eller övervaka spårtrafik, att framföra fordon, att utföra växling och rangering, att utföra åtgärder enligt företagets trafiksäkerhetsin- struktion och att bedöma det trafiksäkerhetsmässiga tillståndet hos fordon och spåranläggningar med avseende på tekniska funktioner. 
 Arbetsuppgifterna får endast utföras av den som med godkänt resultat genomgått den utbildning som verksamhetsutövaren före- skriver. Personalen skall genomgå en grundutbildning som ger den kompetens som behövs för att kunna utföra arbetsuppgifterna på ett trafiksäkert sätt. Kompetensen och säkerhetsmedvetandet skall upprätthållas genom periodiska repetitionsutbildningar. Utbild- ningsplaner skall innehålla identifierande beteckning, utbildningens 
 54 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 mål, nödvändiga förkunskaper, innehåll, kurstid fördelat på teori och praktik, maximalt deltagarantal, krav på lärarkompetens, prin- ciper för examination och krav på tillämpning i anslutning till den genomförda utbildningen. Utbildningsplaner skall godkännas av Järnvägsinspektionen. Alla utbildningar skall innehålla en examina- tion som avgör om eleven uppnått utbildningens mål och den skall omfatta teoretiska kunskaper och i förekommande fall även prak- tiska färdigheter. Varje genomförd utbildning skall dokumenteras och dokumentationen skall sparas i minst 10 år. 
  
 4.4.6 
  
 Bevakningsföretag 
  
 Bevakningsföretag får inte bedriva viss angiven verksamhet utan tillstånd (auktorisation). Föreskriven utbildning av personal som skall utföra bevakningstjänst får ske endast efter auktorisation. Auktorisation får beviljas endast om det kan antas att verksamhe- ten blir bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt och i öv- rigt sker i överensstämmelse med god sed inom branschen och inte kommer att få en från allmän synpunkt olämplig inriktning. Före- taget skall också ha en lämplig organisation och planläggning av sin verksamhet. Det krävs också att företaget har utsett en person som föreståndare för verksamheten. All personal hos ett auktoriserat bevakningsföretag skall vara godkänd vid prövning med avseende på laglydnad, medborgerlig pålitlighet samt lämplighet i övrigt för anställning i sådant företag. Detsamma gäller föreståndaren och ledamöter i bevakningsföretags styrelse. Länsstyrelsen auktoriserar bevakningsföretag och godkänner personal. 
  
 4.5 
  
 Nuvarande krav på och tillgänglig utbildning för restaurangpersonal 
  
 4.5.1 
  
 Statens folkhälsoinstituts uttalanden om kunskapskravet för tillståndshavare 
  
 Statens folkhälsoinstitut har utfärdat allmänna råd till bestämmel- sen om att sökanden skall vara lämplig såvitt avser vilka som skall omfattas av kravet på kunskaper i alkohollagen och karenstid för serveringstillstånd vid brottslighet, FIFS 2002:6. 
 55 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 När det gäller kunskaper i alkohollagstiftningen har Statens folkhälsoinstitut angett följande i sin handbok i Alkohollagen, vil- ket anges under överskriften allmänt råd. 
 Kunskap i alkohollagstiftningen måste finnas hos personer med bety- dande inflytande som är aktiva i serveringsrörelsen. I Måldokument för Restauratörsutbildning m.m. har angetts en norm för hur en ut- bildning bör vara beskaffad avseende bl.a. innehåll och omfattning. 
 Vid stadigvarande tillstånd till servering till allmänheten får kunskaps- kravet anses uppfyllt om sökanden kan visa att han/hon tillgodogjort sig kunskaper motsvarande de som en utbildning enligt normen i mål- dokumentet ger. Oavsett hur kunskaperna förvärvats ankommer det på sökanden att förete skriftlig dokumentation över sina kunskaper, dvs. betyg efter avslutat utbildning eller intyg om examination med godkänt resultat (tentamensbevis). Av tentamensbevis bör framgå vilka moment utbildningen innehållit samt omfattningen. Det skall även framgå vem som anordnat utbildningen och vem som utfört exa- minationen. 
 Det finns givetvis inget hinder för en tillståndsmyndighet att själv ex- aminera en sökande. Även sådan examination skall dokumenteras och bör utföras på sätt som anges i måldokumentet. 
 Vid servering till slutna sällskap och vid tillfälliga tillstånd är kun- skapskraven i vissa fall lägre. Detta gäller framförallt vid icke yrkes- mässig serveringsverksamhet. En bedömning av vad som skall krävas får här göras i det enskilda fallet. Något avsteg från de grundläggande kunskapskraven kan inte göras. En tillståndshavare måste därför känna till sitt ansvar enligt alkohollagen liksom vad som stadgas om ålders- gränser och överservering på serveringsställen. 
 När det gäller kunskaper i bokföring m.m. anger Statens folkhäl- soinstitut i handboken att kravet på lämplighet inte innefattar nå- got direkt krav på att tillståndshavaren själv besitter kunskaper i bokföring utan kan anlita extern hjälp för detta ändamål. Till- ståndshavaren måste emellertid, som alla företagare, ha grundläg- gande kännedom om hur underlaget för bokföringen skapas och bibehålls, dvs. hur den dagliga redovisningen av inköp och försälj- ning skall gå till och hur det materialet skall hanteras. Det förelig- ger inte heller ett direkt krav på kunskaper i skattelagstiftningen. En tillståndshavare måste dock ha viss grundläggande kännedom om sina skyldigheter på området, bl.a. vad gäller mervärdesskatt och arbetsgivaravgifter. Detta för att tillståndshavaren skall kunna hålla en ordnad bokföring och uppfylla kravet på ekonomisk sköt- samhet. 
 56 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 Alkoholinspektionen gav i juni 2002 ut ett måldokument för re- stauratörsutbildning m.m. efter samråd med Sveriges Hotell  Re- staurangföretagare, Hotell och Restaurangfacket, Folkhälsoinsti- tutet och Kommunala Alkoholhandläggares förening, se bilaga 3. I måldokumentet anges tre ämnesområden – alkoholpolitiken, alko- holens verkningar och ansvarsfull alkoholhantering där målgruppen är tillståndshavare, serveringsansvariga och övrig serveringspersonal samt bestämmelser om tillstånd, servering och tillsyn för vilket målgruppen är tillståndshavare. I dokumentet anges utbildningens mål, innehåll och förslag på litteratur i anslutning till de olika äm- nesområdena och antal lärarledda lektionstimmar för varje område. 
 Utredningen har med hjälp av Kommunala Alkoholhandläggares Förening, frågat ett stort antal kommunala handläggare hur de tillämpar kunskapskravet i 7 kap 7 § alkohollagen. Av de svar som inkommit framgår att det inte finns någon entydig tolkning av vad som krävs för att kravet på lämplighet såvitt avser kunskaper om alkohollagens regler skall vara uppfyllt. En del kommuner kräver intyg om att sökanden genomgått utbildning medan andra även godtar branschvana, vanligen under minst två år. Många kommuner testar också själva kunskaperna hos dem som söker serveringstill- stånd eller hänvisar de som har branschvana till något utbildnings- företag för att avlägga examen. Det finns också kommuner som testar alla som söker serveringstillstånd. 
  
 4.5.2 
  
 Utbildning i ansvarsfull alkoholservering av STAD- modell 
  
 Mot bakgrund av positiva resultat från internationella forsknings- projekt om ansvarsfull alkoholservering startades 1995 i Stockholm ett restaurangprojekt inom det s.k.  
 STAD-projektet 
  (STockholm förebygger Alkohol- och Drogproblem). Detta restaurangprojekt var en del av  
 STAD-projektets 
  omfattande tioåriga förebyggande arbete inom Stockholms läns landsting med delfinansiering från Stockholms stad. Statens folkhälsoinstitut har som svar på ett re- geringsuppdrag föreslagit att spridningen av  
 STAD-modellens 
  ar- betssätt skall intensifieras. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
  
 STAD-projektets 
  modell innebär ett samarbete mellan restau- rangbranschen, fackliga organisationer, polisen, kommunens till- ståndsenhet, länsstyrelsen och Statens folkhälsoinstitut. Huvudmålet 
  
 1 
  
 TP PT  
 Ansvarsfull alkoholservering mm, rapport nr. 2003:36, Statens folkhälsoinstitut; 2003 
 57 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 med projektet är att minska våldsbrott och skador relaterade till alkoholkonsumtion på restaurang. Som delmål har uppställts att utbilda krögare, serveringspersonal, ordningsvakter och entrévärdar i ansvarsfull alkoholservering och att se till att restaurangerna inte serverar alkohol till märkbart berusade eller underåriga gäster. Vi- dare skall serveringspersonalens förmåga att se risksituationer och kunna ingripa på ett psykologiskt bra sätt förbättras. Restaurang- erna skall också utarbeta riktlinjer för alkoholhanteringen gent- emot gäster och personal och myndigheterna skall utarbeta riktlin- jer för sin tillsyn när det gäller restaurangernas alkoholhantering. En referensgrupp, med representanter från berörda myndigheter, branschförening och fackförening bildades 1995. Denna grupp har haft regelbundna möten och gemensamt utvecklat utbildningen Ansvarsfull alkoholservering. 
 För att få en bild av hur verkligheten såg ut på restaurangerna, och för att få något att mäta utvecklingen mot, gjordes två s.k. bas- linjemätningar. I den ena mättes i hur stor utsträckning märkbart berusade personer blev serverade alkoholdrycker och i den andra hur åldersgränsen på 18 år tillämpades, dvs. i hur stor utsträckning underåriga blev serverade. Berusningsstudien genomfördes med hjälp av skådespelare som noggrant tränats i sina roller för att re- sultaten skulle bli jämförbara. I ungdomsstudien användes personer som var över 18 år men som såg yngre ut enligt bedömning av en erfaren expertpanel. 
 Det visade sig att 95 procent av de undersökta restaurangerna serverade redan berusade personer. Ungdomsstudien visade att 45 procent av restaurangerna inte kontrollerade åldern på försöksper- sonerna och hade serverat dem även om de varit underåriga. Under hela projekttiden har alkohol- och restaurangrelaterade fall av våldsbrott (misshandel, olaga hot och våld mot tjänsteman) följts upp med rapporter från polisen. 
 En viktig del i  
 STAD-modellens 
  projektarbete har varit utveck- lingen och genomförandet av utbildning i ansvarsfull alkoholser- vering för krögare, restaurangpersonal, ordningsvakter och entré- värdar. Utbildningen pågår i två dagar och ger kunskaper om olika problem som kan uppstå vid överkonsumtion av alkohol och vad man kan göra för att förhindra att problem uppstår. Kursmomen- ten innehåller bl.a. information om alkoholens medicinska effekter, om riskerna för våld och olyckor i samband med alkoholförtäring, om alkohollagens regler samt praktisk övning i konflikthantering. Det ingår också ett avsnitt om förekomsten av narkotika i restau- 
 58 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 rangmiljö samt om utvecklandet av en företagsanpassad alkohol- och narkotikapolicy. Deltagarna examineras genom ett skriftligt prov. Pedagogiska hjälpmedel har utvecklats i form av utbildnings- kompendium och videofilmer för diskussion av svårbedömda situ- ationer. Lärarna - som i stort sett är samma personer som restau- ratörer och serveringspersonal träffar i myndigheternas tillsynsar- bete - har utvecklats i sina roller. 
 Uppföljande mätningar av i hur stor utsträckning märkbart be- rusade personer eller underåriga blivit serverade visar signifikanta förbättringar. När det gäller överservering visade baslinjemätningen 1996 att endast 5 procent av dem som var märkbart berusade neka- des servering. År 1999 hade andelen restauranger som nekade ökat till 47 procent. År 2001 nekade 70 procent av restaurangerna. Även underåriga nekas servering i större utsträckning än tidigare. Ut- vecklingen har gått från 55 procent (1996) till 59 procent (1998). År 2001 hade siffran stigit till 68 procent. Samtidigt har antalet våldsbrott i Stockholms city minskat med 31 procent. 
 De restauratörer som medverkat i projektet har konstaterat att utbildning i ansvarsfull servering enligt  
 STAD-modellen 
  medfört ett positivt samarbetsklimat med myndigheterna, bättre restau- rangmiljö och lönsamhet samt bättre samarbete inom företagen. Serveringspersonalen uppger att de har stärkts i sin yrkesroll. De beskriver att de blivit mycket mer restriktiva med servering till be- rusade personer och mer medvetna om att det är personalen, och inte gästerna, som sätter gränsen för alkoholserveringen. Vidare visade utvärderingen att tillsynsmyndigheterna blivit effektivare i sin kontroll av alkoholserveringen och att många restauranger ut- vecklat egna riktlinjer för sitt förhållningssätt när det gäller alkohol och droger. 
 I juni 2001 kunde forskningsprojektet om  
 STAD-modellen 
  överlämnas för genomförande i löpande verksamhet i hela Stock- holms stad. Referensgruppen behölls. Ett skriftligt avtal slöts mel- lan de berörda parterna om verksamhetens fortsatta drift. Varje part tog på sig arbetsuppgifter utifrån sina respektive roller. Lands- tinget har kvar rollen att följa upp verksamheten. Utbildning i an- svarsfull alkoholservering för serveringspersonal gjordes obligato- risk för restauranger i Stockholms stad som har öppet efter kl. 01.00. Denna verksamhet har permanentats. 
  
 STAD-modellens 
  arbetsmetod har utvecklats under en sexårspe- riod. Det har hela tiden funnits en målmedveten strävan att i sam- arbete mellan alla berörda parter finna en gemensam struktur och 
 59 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 form som var möjlig att generalisera och sprida vidare. Projektet har hållits ihop av en projektledare som skapat ett förtroendefullt samarbetsklimat. Varje steg i utvecklingen har utvärderats. Under- visningens former har modifierats under hand och utbildningsma- terialet har utvecklats. Uppföljande mätningar har kunnat visa på positiva resultat. Erfarenheterna från utvecklingsarbetet av STAD- modellen har sammanfattats i följande punkter till vägledning för spridning av arbetsmetoden. 
  
 Gör en målbeskrivning 
  
 Tillsätt en projektledare 
  
 Bilda en referens- eller arbetsgrupp 
  
 Håll politiker och media informerade om projektets utveck- ling 
  
 Gör en problembeskrivning och någon form av kart- läggningsarbete 
  
 Utbilda restaurangpersonalen 
  
 Följ upp/utvärdera och – vid behov – ompröva vidtagna åtgärder 
  
 Stöd utvecklingen av skriftliga regler för alkoholhantering på restauranger 
  
 Stärk tillsynen och användningen av sanktioner 
  
 Permanenta och sprid verksamheten i lokalområdet. 
  
 Den arbetsmetod för ansvarsfull alkoholservering som utvecklats i Stockholm enligt  
 STAD-modellen 
  karaktäriseras av ett aktivt för- troendefullt samarbete mellan berörda parter, dvs. kommunen, po- lisen, restauratörerna och de anställda. Modellens koncept visar att det krävs ett långsiktigt målinriktat arbete med klart formulerade mål. I ett inledningsskede bör förhållandena i kommunen kartläg- gas när det gäller förekomsten av överservering och servering till underåriga. Utbildningen av krögare, serveringspersonal och ord- ningsvakter är inte målet med verksamheten utan ett medel att åstadkomma förändring mot uppställda mål. I modellens koncept ingår också att kommun och polis utövar en effektiv tillsyn av ef- terlevnaden av alkohollagens bestämmelser. Insatserna följs upp med förnyade mätningar för att följa utvecklingen i förhållande till de uppställda målen. En viktig erfarenhet från arbetet med STAD- projektet är att det tar lång tid att etablera nya arbetsformer i en etablerad verksamhet. 
  
 STAD-modellen 
  som metod ger restauratörerna ett effektivt redskap att hantera alkoholserveringen på ett sätt som ger en bättre 
 60 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 restaurang- och arbetsmiljö och som på många sätt står i bättre överensstämmelse med de alkoholpolitiska strävandena än tidigare. Restauratörerna behöver stöd, råd och hjälp av tillstånds- och till- synsmyndigheter och det är viktigt att tillsynen fungerar och kom- pletterar utbildningsinsatserna. Tillsynsmyndigheterna måste där- för också utveckla sin verksamhet i enlighet med  
 STAD-modellens 
  intentioner. 
 STAD har utvecklat en grundmodell – ett koncept – som anger vissa moment och ramar som skall användas och anpassas till lokala förhållanden. Ett viktigt inslag i modellen är att berörda lokala ak- törer samverkar i utvecklingen av arbetet. Det är också viktigt att utvecklingen får ta sin tid. Utifrån de erfarenheter som gjorts krävs ett antal år för att lokalt utveckla och skapa nya verksamhetsformer i enlighet med  
 STAD-modellen. 
  
 Enligt Statens folkhälsoinstitut bör  
 STAD-modellens 
  arbetssätt i framtiden vara vägledande för alkoholtillsynen i hela landet. Detta skulle även ge ett väsentligt bidrag till de strävanden som reger- ingen gett uttryck för i regleringsbrev till Statens folkhälsoinstitut, nämligen att verka för en bättre samordning mellan det alkohol- skadeförebyggande arbetet i kommunerna och tillsynsverksamhe- ten. 
 Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare (SHR) förespråkar att  
 STAD-modellen 
  också bör läras ut i landets restaurangskolor och restaurangutbildningar och att läroplanerna för dessa utbildningar bör ses över. Statens folkhälsoinstitut anser att det är mycket vik- tigt att människor som så småningom skall arbeta i restaurangbran- schen har en djup och grundläggande kunskap om ansvarsfull alko- holservering och svensk alkoholpolitik och stödjer därför SHR:s uppfattning i detta avseende. 
 Den nationella spridningsprocessen av  
 STAD-modellen 
  bör en- ligt Statens folkhälsoinstitut följas upp med vetenskapliga metoder, inte minst för att dra lärdomar om vad som krävs för att ett folk- hälsopolitiskt metodutvecklingsprojekt skall kunna omsättas till reguljär löpande verksamhet ute i kommunerna. Att följa upp spridningsarbetet syftar också till att säkerställa att modellen bibe- håller en hög kvalitetsnivå och säkrar förutsättningarna för att uppnå goda resultat. 
 I Västra Götalands län har länsstyrelsen i samarbete med kom- muner i länet anpassat  
 STAD-modellen 
  efter de förhållanden som gäller kommuner med ett annorlunda restaurangliv än det som finns i Stockholm. Metoden har härefter utvecklats på olika sätt i 
 61 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 länet. Göteborg har använt sig av en modell som ganska väl över- ensstämmer med  
 STAD-metoden, 
  det s.k.  
 RUS-projektet, 
  medan flera mindre kommuner genomfört utbildning men avstått från de studier och kartläggningar av berusningsnivåer och servering till underåriga som ingår i  
 STAD-modellen. 
  
 Regeringen har i den nationella alkoholhandlingsplanen 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 angett att metoder för att utveckla arbetet med ansvarsfull alkoholserver- ing måste ges ytterligare spridning. Statens folkhälsoinstitut arbetar med att sprida metoder om ansvarsfull alkoholservering inom re- staurangnäringen från stora till små kommuner och svarar också för metodstöd, metodutveckling och kvalitetssäkring av arbetet. Detta är ett långsiktigt arbete som kräver fortsatt stöd. 
 I regleringsbreven för år 2006 har regeringen gett Statens folk- hälsoinstitut och länsstyrelserna i uppdrag att sprida metoder om ansvarsfull alkoholservering. Statens folkhälsoinstitut svarar för metodstöd, metodutveckling och kvalitetssäkring i enlighet med  
 STAD-modellens 
  koncept enligt ovan. Länsstyrelserna skall arbeta med metoder för utbildning avseende ansvarsfull alkoholservering och har med anledning härav kunnat ansöka om medel för att an- ordna sådan utbildning. Samtliga länsstyrelser har anställt projekt- ledare för detta ändamål. 
 Enligt uppgifter från Statens folkhälsoinstitut har 16 kommuner reguljär verksamhet enligt  
 STAD-modellen 
  och 48 kommuner har genomfört utbildning i ansvarsfull alkoholservering. 
  
 4.5.3 
  
 Annan utbildning för krögare och serveringspersonal 
  
 Restauratörsutbildning 
 Det finns ett flertal privata företag som tillhandahåller utbildning som uppfyller det måldokument för Restauratörsutbildning som Alkoholinspektionen/Statens folkhälsoinstitut, antagit (se ovan under avsnitt 4.5.1). Utredningen har vid en förfrågan genom Kommunala Alkoholhandläggares Förening fått uppgift om det finns ett drygt tiotal sådana företag. Utbildning genomförs på ett flertal orter från Malmö i söder till Piteå i norr. Den utbildning som erbjuds om- fattar i genomsnitt undervisning under drygt 4 dagar eller cirka 25 timmar och kontroll sker av att de som deltagit i kursen tillgodogjort sig undervisningen varefter ett intyg utfärdas. Det 
  
 2 
  
 TP PT  
 Prop. 2005/06:30 
 62 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 finns också utbildningsföretag som erbjuder kurser om alkohol- lagen och serveringsbestämmelser vilka vänder sig till serverings- ansvarig personal och övrig personal inom restaurangbranschen. 
 I Malmö kommun tillhandahålls en uppdragsutbildning, vars målgrupp är restaurangägare som söker tillstånd, vilken omfattar 36 timmars undervisning och avslutas med examination. 
 Yrkesinriktad utbildning 
 Yrkesinriktad utbildning på gymnasienivå, det treåriga hotell- och restaurangprogrammet, finns på ett  
 130-tal 
  orter i landet. Enligt Skolverkets föreskrifter om kursplaner och betygskriterier för kur- ser i ämnet serveringskunskap i gymnasieskolan och inom gymna- sial vuxenutbildning ingår ansvarsfull alkoholhantering i detta ämne. Målet för kursen är att ge kunskaper om svensk alkohollag- stiftning och dess historiska framväxt samt kunskaper om risker vid alkoholkonsumtion. Kursen skall även ge kunskaper om gästers och olika personalkategoriers ansvar i gästmatsalar. Kursen skall även ge möjlighet att ta ställning i moral- och etikfrågor med an- knytning till alkohol. 
 Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning administrerar an- sökningar från anordnare som vill hålla s.k.  
 KY-utbildning 
  vilket sedan 2002 är en reguljär eftergymnasial utbildningsform inom det svenska utbildningssystemet. Ett flertal kvalificerade yrkesutbild- ningar rör yrken inom hotell- och restaurangbranschen och inne- håller även utbildning i ansvarsfull alkoholhantering. 
 Högskoleutbildning 
 Det finns även högskolekurser avseende ansvarsfull alkoholhan- tering. Vid Örebro universitet erbjuds en  
 5-poängs 
  distansutbild- ning på kvartsfart i ansvarsfull alkoholhantering. Målet för kursen är att ge kunskaper om alkoholpolitik, alkohol och folkhälsa samt ansvarsfull alkoholhantering i praktiken. Den vänder sig till dem som arbetar med tillverkning, import, partihandel och servering av alkoholdrycker samt kommunala handläggare som arbetar med till- ståndsgivning och tillsyn av restaurangers alkoholservering. 
 63 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 4.6 
  
 Regleringen av alkoholhantering m.m. i andra nordiska länder 
  
 4.6.1 
  
 Norge 
  
 Servering av alkoholhaltig dryck som innehåller mer än 2,5 volym- procent alkohol, får endast ske efter tillstånd. 
 Kommunala tillstånd till servering av alkoholdrycker kan ges för perioder upp till fyra år men upphör senast den 30 juni året efter att ny kommunstyrelse tillträtt. Innan kommunstyrelsen avgör ansö- kan skall utlåtanden inhämtas från socialtjänsten och polisen och sådana utlåtanden kan också inhämtas från skatte- och avgiftsmyn- digheterna. Kommunen kan ålägga sökanden att dokumentera de upplysningar som är nödvändiga för att kunna ta ställning till om kraven för att bevilja tillstånd är uppfyllt. 
 Vid avgörandet av huruvida tillstånd skall beviljas kan kommunen bland annat lägga vikt vid antalet försäljnings- och serveringsställen, ställets karaktär, belägenhet, målgrupp, trafik- och ordnings- förhållanden, näringspolitiska hänsyn och hänsyn till den lokala miljön i övrigt. Vikt kan också läggas vid om sökanden är lämplig att inneha tillstånd. Villkor för serveringen kan meddelas. 
 För att beviljas tillstånd måste sökanden ha visat oklanderlig vandel i förhållande till alkohollagen och annan lagstiftning som har samband med alkohollagens syfte samt skatte- och avgifts- och bokföringslagen. Vid värderingen av vandeln kan hänsyn inte tas till förhållanden som är äldre än 10 år. 
 För varje serveringsställe skall en föreståndare och en ersättare för denne utses, vilka måste godkännas av tillståndsmyndigheten. Föreståndaren och dennes ersättare skall ha bestämmanderätt över försäljning eller servering och skall härutöver ha ansvar för tillsyn över serveringen. Föreståndare och ersättare måste vara anställda på serveringsstället eller arbeta i verksamheten i kraft av ställning som ägare, vara över 20 år samt ha dokumenterad kunskap om alkohol- lagen och bestämmelser som meddelats med stöd av denna. Även för föreståndare och ersättare ställs krav på oklanderlig vandel i förhållande till alkohollagen och bestämmelser i annan lagstiftning som har samband med alkohollagens syfte. Kravet på dokumente- rad kunskap gäller dock inte vid tillfälliga tillstånd. 
 64 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 Kunskapsprov 
 Arbeids- og sosialdepartementet har utfärdat föreskrifter om inne- hållet i och dokumentation av vandels- och kunskapskraven. I dessa anges att kravet på dokumenterad kunskap om alkohollagen m.m. är uppfyllt vid avlagt kunskapsprov. Kommunen ansvarar för att kunskapsprov kan avläggas av föreståndare och ersättare för dessa i verksamheter som har eller ansöker om kommunalt serveringstill- stånd. Kommunen kan också anordna kunskapsprov för sökande utan anknytning till verksamhet med serveringstillstånd. Till- ståndsmyndigheten skall anordna prov inom två månader från att sökande anmält önskan om att avlägga prov. Proven sker i form av flervalsfrågor som är olika för försäljnings- och serveringstillstånd. Det avsätts 45 minuter för att besvara frågorna. Avklarat prov för servering skall dokumentera att sökanden har kunskaper om inne- hållet i vissa angivna bestämmelser i alkohollagen och föreskrifter givna med stöd av dessa. 
  
 4.6.2 
  
 Danmark 
  
 Starka drycker (vin och andra drycker med en alkoholhalt över 2,5 volymprocent, destillerade alkoholdrycker, öl med en alkoholhalt över 2,8 volymprocent och blandade drycker innehållande dessa) får endast serveras i verksamheter med alkoholtillstånd som med- ges av kommunalstyrelsen efter hörande av polisen. Tillstånd kan meddelas för högst åtta år och tillståndet kan efter omständighe- terna begränsas och förenas med villkor. 
 För att beviljas alkoholtillstånd krävs att man har s.k. närings- brev till det aktuella serveringsstället, har fyllt 25 år, eller 23 år för den som avslutat en utbildning inom hotell- och restaurang, inte är omyndig och att man inte på visst sätt har anknytning till företag som säljer drycker. 
 Tillståndsmyndigheten kan om det anses nödvändigt ställa krav på att det i verksamhet med alkoholtillstånd skall finnas dörrvakt och myndigheten kan också bestämma att andra anställda eller ka- tegorier av anställda, utöver ansvariga för serveringen och dörr- vakter, skall vara godkända av polisen. Godkännande kan nekas om det finns grund för att anta att personen i fråga inte kommer att utföra arbetet på betryggande sätt. 
 65 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 Kunskapsprov 
 Näringsbrev meddelas av polismästaren där verksamheten finns. För att beviljas sådant krävs bosättning i Danmark, att man uppnått myndig ålder, att man inte har ställt in betalningarna eller är försatt i konkurs samt att man vid ett prov har visat tillfredsställande kun- skap om reglerna för skatter och avgifter, livsmedel, arbetsmiljö- förhållanden, brandsäkerhet och restaurangverksamhet. Avsikten med provet är att säkerställa att den som skall driva en restaurang har nödvändiga kunskaper om de regler som gäller för driften av verksamheten. Personer som genomgått viss föreskriven yrkesut- bildning är undantagna från kravet på att avlägga prov. 
 Ansvariga för serveringen skall godkännas av tillståndsmyndig- heten och skall uppfylla kraven för näringsbrev eller ha viss före- skriven yrkesutbildning. 
 Dörrvakter i verksamheter med alkoholtillstånd skall vara aukto- riserade av polismästaren i området där de bor. Kraven för auktori- sation är att man har fyllt 18 år, uppfyller de krav på utbildning som fastställts, inte är dömd för sådant brott som innebär fara för missbruk av uppdraget och inte har visat sådant uppförande att det är grund för antagande att vederbörande inte kommer att utöva uppdraget på försvarligt sätt. 
  
 4.6.3 
  
 Finland 
  
 Servering av alkoholdrycker (drycker med högst 80 volymprocent etylalkohol) får bedrivas endast av den som tillståndsmyndigheten (länsstyrelsen) beviljat serveringstillstånd vilket kan gälla tills vi- dare, för viss tid eller tillfälligt. Tillståndsmyndigheten kan upp- ställa villkor för tillståndet. 
 För att beviljas serveringstillstånd krävs att man är myndig, inte är försatt i konkurs, inte har begränsad handlingsbehörighet, att man besitter den tillförlitlighet som krävs för servering av alkohol- drycker samt att man har behövliga ekonomiska och yrkesmässiga förutsättningar. 
 Sökanden anses sakna den tillförlighet och de ekonomiska förut- sättningar som krävs för tillstånd om vissa förhållanden är för han- den eller om sökandens tidigare verksamhet visar att denne är up- penbart olämplig att utöva serveringsverksamhet. De förhållanden som har betydelse är om sökanden missbrukar rusmedel, om denne 
 66 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 enligt utmätning är oförmögen att svara för sina skulder eller om denne under de senaste fem åren vid utövandet av sitt yrke eller annars gjort sig skyldig till ett brott på vilket kan följa fängelse. Övriga omständigheter som beaktas är om sökanden har fått ser- veringstillstånd permanent återkallat under de fem senaste åren, upprepade gånger eller i betydande grad har försummat att betala skatter eller andra offentliga avgifter eller har utövat bestämmande inflytande i en sammanslutning som under de senaste fem åren för- satts i konkurs. 
 För att yrkesmässiga förutsättningar skall föreligga måste sökan- den ha anmält en ansvarig föreståndare för serveringsstället och en ställföreträdare för denne vilka uppfyller de krav som ställs på dem. 
 Kunskapsprov 
 Ett serveringsställe skall således ha en ansvarig föreståndare och ett tillräckligt antal ställföreträdare för denne vilka utses av tillstånds- havaren. Dessa skall vara lämpliga för uppgiften och genom utbild- ning eller erfarenhet ha förvärvat tillräcklig yrkesskicklighet. Olämplig är den som på grund av rusmedelsmissbruk eller tidigare förseelser eller försummelser uppenbart inte kan sköta sina upp- gifter. 
 Genom utbildning förvärvad tillräcklig yrkesskicklighet förut- sätter minst ett års heltidsstudier inom restaurangbranschen, om undervisningsprogrammet innehåller undervisning och praktik i servering av alkoholdrycker. Genom erfarenhet förvärvad tillräcklig yrkesskicklighet förutsätter minst två års heltidsarbete med ser- vering av alkoholdrycker samt ett av en restaurangläroanstalt utfär- dat intyg över förtrogenhet med bestämmelserna om servering av alkoholdrycker. 
 Social- och hälsovårdsministeriet har i en förordning meddelat närmare föreskrifter om undervisningsprogram och av restaurang- läroanstalt utfärdat intyg. Av dessa framgår att examensfordring- arna för sådan utbildning skall uppta följande ämnen: 
 Alkoholens sociala, medicinska och samhälleliga skadeverk- ningar, 
 Bestämmelserna om servering av alkoholdrycker, 
 Restaurangpersonalens rättigheter och skyldigheter i praktiken. 
 67 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 En läroanstalt som har tillstånd att ge utbildning i restaurangservice kan utfärda ett intyg till den som genom att avlägga ett prov har visat att han eller hon är förtrogen med aktuella bestämmelser i al- kohollagen. De som deltar i provet behöver inte ha deltagit i den läroanstalts undervisning som anordnar provet. Social- och hälso- vårdens produkttillsynscentral ger vid behov anvisningar om pro- vets innehåll och om bedömningen av det samt fastställer formulär för intyget. 
  
 4.7 
  
 Vetenskapligt stöd för utbildning av serveringspersonal 
  
 Den forskning som sker när det gäller utbildning av serveringsper- sonal är en del av den framväxande preventionsforskningen. Pre- vention genomförs definitionsmässigt innan problem uppstår. Detta innebär att preventionsvetenskap sysslar med systematiska studier av de förhållanden eller faktorer som ger upphov till problem (riskfaktorer) eller som kan begränsa problem (skyddsfaktorer). Vidare måste en orsakskedja från alkoholkonsumtion till alkohol- problem kunna beskrivas, de mekanismer som ger upphov till problemen skall kunna förklaras och de faktorer som påverkar dessa mekanismer skall identifieras. 
 Motivet för att anordna utbildning i ansvarsfull alkoholservering för restaurangpersonal är att förebygga de problem som uppkom- mer kring restaurangernas alkoholservering. Främst rör det sig om problem som sammanhänger med berusning och ungdomsdrick- ande. Utbildningen är därför i första hand inriktad på att förhindra överservering och servering till underåriga. 
 Risk- och skyddsfaktorer 
 Risk- och skyddsfaktorer för alkoholproblem finns på individuell nivå (exempelvis ärftlig sårbarhet för alkoholeffekter), gruppnivå (exempelvis arbetsplatsfaktorer) och samhällsnivå (exempelvis lag- stiftning som reglerar serveringen av alkohol på restauranger). För att uppnå så stark förebyggande effekt som möjligt måste så många av dessa faktorer som möjligt tas med i beräkningen. 
 Vid arbete med program för ansvarsfull alkoholservering är inte alla faktorer möjliga att påverka, men program som beaktar mer än 
 68 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 en faktor, exempelvis utbildning, når bättre resultat. Internationell forskning visar att program som enbart syftar till att höja kun- skapsnivån bland restauranganställda inte får någon effekt på ska- dor och problem. 
 I en översikt av studier om ansvarsfull alkoholservering konsta- terar exempelvis Watson från Berkeley i Kalifornien att de mest effektiva strategierna för att reducera berusning och alkohol- problem är: 1. Alkoholutbildning av serveringsansvariga; helst bör sådan utbildning vara obligatorisk; 2. Införande av lagstiftning som håller restaurangerna ansvariga för skador och olyckor som orsakas av gäster som serverats för mycket alkohol; 3. Konsekvent tillämp- ning av de lagar som förbjuder servering till berusade gäster. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT 
  
 I en ledarartikel om ansvarsfull alkoholservering argumenterar professor Flynn från Perth i Australien för att utbildning i ansvarsfull alkoholservering i sig självt sannolikt inte leder till nå- gon minskning av alkoholproblem, såvida den inte bedrivs inom ramen för en lagstiftning som klargör för tillståndshavarna att höga berusningsnivåer bland gäster inte kommer att accepteras. 
 Sambandet mellan alkohol och våldsbrott 
 Orsakskedjan mellan alkohol och våld är väl dokumenterad. I sam- hällen där berusningsdrickandet utgör en stor del av alkoholkon- sumtionen ses starka samband mellan alkoholkonsumtion och våldsbrott. En viktig orsak till detta är att alkoholen leder till för- sämrat omdöme och försvagade hämningar, vilket i kombination leder till ökad aggression och fler konflikter. Avgörande för att minska våldet är därför att reducera berusningsnivån. 
 En ökning av restaurangdrickandet ökar risken för våld och ska- dor. Potts Moore kunde i sin avhandling 1990 visa att en oförändrad totalkonsumtion av alkohol till trots ökade våldsbrotten i samband med att en större andel av konsumtionen förlades till restauranger. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Samma utveckling har noterats i en rad andra länder. I Stockholm ägde enligt polisens statistik 40 procent av våldsbrotten rum på eller i närheten av restauranger år 1997. Detta bekräftades av en studie av Wu som 1998 kunde visa att restaurangdrickande av 
  
 3 
  
 TP PT  
 Saltz, R.F. (1997), Prevention where alcohol is sold and consumed: Server intervention and responsible beverage service. I M. Plant, E. Single  T. Stockwell (red.), Blake: Minimising the harm. What works? (s.  
 72–84), 
  New York, NY: Free Association Books Ltd.  
 4 
  
 TP PT  
 Buchanan (1990) Alcohol and criminal violence: Time Series Analyses in a Comparative Perspective, Stockholm, Sweden: Shaffer  Wiksell 
 69 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 starköl och sprit hade ett starkt samband med antalet fall av misshandel, och svarade för cirka 40 procent av alla misshandels- fall. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT  
 I detta sammanhang är den markanta ökningen av antalet restauranger med serveringstillstånd under de senaste decennierna en riskfaktor. Från att i början av  
 1980-talet 
  ha svarat för cirka 5 procent av alkoholkonsumtionen, svarar restaurangerna idag för närmare 10 procent. 
 Denna riskfaktor på samhällsnivå kombineras med den riskfaktor på gruppnivå som avsaknaden av en tradition av ansvarsfull alkohol- servering innebär. 
 Internationell forskning om ansvarsfull alkoholservering 
 Flertalet studier på detta område har gjorts i Nordamerika och Au- stralien. De kan delas in i två kategorier där den första handlar om effekterna på serveringspersonalens beteende och den andra om effekterna på gästernas beteende. 
 I den första kategorin studier redogörs således för effekterna av ansvarsfull alkoholservering på serveringspersonalens beteende. Det handlar om huruvida berusade gäster serverats, om åtgärder vidtagits för att förhindra berusning, om gäster hindras från att köra bil när de är berusade, etc. Resultaten av dessa studier talar för att personal som deltagit i utbildning ingriper mer adekvat och of- tare än personal som inte fått utbildning. 
 Den andra kategorin av studier handlar om effekterna av an- svarsfull alkoholservering på gästernas beteende och framför allt frekvensen av trafikolyckor har studerats. En uppmärksammad studie från Oregon i USA fann att införandet av obligatorisk ut- bildning i ansvarsfull alkoholservering ledde till en signifikant minskning av trafikolyckor. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT 
  
 5 
  
 TP PT  
 Vaughn T. (1998) Effects on criminal violence of different beverage types and private public drinking. Addiction, 93,  
 689-699 
  
 6 
  
 TP PT  
 Holder, H.D.  Wright, A.C. (1994) Mandated server training and reduced alcohol- involved traffic crashes: a time series analysis of the Oregon experience. Accident, Analysis and Prevention, 26,  
 89-97 
  
 70 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 STAD-studierna 
  
 Med ledning av den internationella forskningen genomfördes en serie studier av  
 STAD-projektet 
  i Stockholm (se även ovan under avsnitt 4.5.2) med början 1996.  
 STAD-projektet 
  genomfördes i samverkan mellan forskare vid Karolinska institutet, restaurang- branschen och berörda myndigheter. Till grund för projektet låg en systemmodell där man på samhällsnivå identifierar risk- och skyddsfaktorer och hur dessa kan påverkas genom olika myndig- heter och organisationer. 
 Systemmodellen innebär att flera, helst alla, delar i samhällssy- stemet som har relevans för alkoholservering bearbetas. Att enbart arbeta med information och upplysning leder exempelvis till be- gränsade och tillfälliga effekter. Om däremot informationsinsat- serna kombineras med tillsyn förstärks effekterna. Kan man därtill få det juridiska systemet, normbildningssystemet och vårdsystemet att dra i samma riktning maximeras resultaten. 
 I  
 STAD-metoden 
  har fem komponenter ingått – deltagande från berörda samhällsgrupper, policy, media, förändrad praxis samt tillsyn och sanktioner. Studierna har visat på tre effekter, minskad överservering, minskad servering till underåriga och färre våldsbrott. 
  
 4.8 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningens förslag: För att kunna beviljas serveringstillstånd skall sökanden ha genomgått viss föreskriven utbildning (till- ståndsutbildning) och ha avlagt ett prov med godkänt resultat. Den som före lagens ikraftträdande under de senaste fem åren innehaft serveringstillstånd under minst tre år skall i stället kunna avlägga ett kontrollprov. Tillfälliga tillstånd för servering i slutna sällskap bör dock kunna meddelas i enlighet med nu gällande regler för så- dana tillstånd. Statens folkhälsoinstitut skall utfärda närmare före- skrifter om innehållet i utbildningen, meddela tillstånd för de ut- bildningsföretag som skall anordna utbildning och utöva tillsyn över dessa samt genomföra examination av dem som avser att söka serveringstillstånd. 
 Den som anmäls som serveringsansvarig skall, förutom kravet på lämplighet för uppgiften, ha fyllt 20 år samt ha genomgått erfor- derlig utbildning. Statens folkhälsoinstitut skall meddela närmare 
 71 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 föreskrifter om erforderlig utbildning för serveringsansvariga och meddela tillstånd för utbildningsföretag som vill bedriva sådan ut- bildning. Statens folkhälsoinstitut skall ha tillsyn över utbild- ningsföretag som har tillstånd att bedriva utbildning av serverings- ansvariga. En gymnasieskola med motsvarande utbildning behöver inte ha tillstånd och inte heller sådan utbildning som anordnas av kommun, länsstyrelse eller landsting. Den som genomför utbild- ning som uppfyller kraven för att utses som serveringsansvarig skall utfärda intyg om genomgången utbildning. 
 Tillståndshavaren skall utöva tillsyn över serveringen av alkohol- drycker (egentillsyn) enligt ett program som närmare reglerar hur denna tillsyn skall utövas. Programmet skall säkerställa att all per- sonal som serverar alkoholdrycker har de kunskaper som är nöd- vändiga för att fullgöra arbetsuppgiften på ett ansvarsfullt sätt. 
 Rikspolisstyrelsen ges i uppdrag att införa utbildning i ansvarsfull alkoholhantering som en del av ordningsvaktsutbildningen. 
 Utredningens bedömning: Statens folkhälsoinstitut och länssty- relserna bör få i uppdrag att även fortsättningsvis arbeta för att sprida utbildning i ansvarsfull alkoholservering enligt  
 STAD-modellen. 
  
 4.8.1 
  
 Tillståndshavare 
  
 Överväganden 
 Antalet återkallade tillstånd och meddelade varningar visar enligt utredningens mening att det finns brister i de kunskaper som en tillståndshavare måste ha enligt bestämmelserna i alkohollagen. Trots att tillståndshavaren eller serveringsansvarig person skall när- vara under hela serveringstiden visar de olägenheter som ibland ändå uppstår vid alkoholservering (se ovan under avsnitt 4.1) att detta kunskapskrav inte är tillräckligt högt ställt för att säkerställa att alkohol alltid serveras på ett ansvarsfullt sätt. Detta talar för att lämplighetskravet bör skärpas såvitt avser vilka kunskaper i alko- holhantering som skall krävas för att serveringstillstånd skall bevil- Peterson. Härutöver finns det enligt utredningens mening, med hänsyn till det ansvarsfulla uppdraget att servera alkoholhaltiga drycker till allmänheten, skäl att i likhet med t.ex. regleringen på yrkestrafik- området, även ställa krav på kunskaper inom de andra områden som krävs för att kunna driva en restaurangrörelse. Det krav på 
 72 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 ekonomisk skötsamhet som är en förutsättning för tillstånd till al- koholservering ställer krav på kunskaper i sådana frågor hos till- ståndshavaren. Kunskap om de regler som gäller för personal och arbetsmiljö är viktiga vid prövning av serveringstillstånd. Det är även viktigt att de krav som ställs på dem som söker serveringstill- stånd är lika över hela landet och att en person som beviljats ser- veringstillstånd i en kommun inte kan få avslag på den grunden att denne saknar tillräckliga kunskaper i alkohollagstiftningen i en an- nan kommun eller tvärtom. 
 Förslag om obligatorisk utbildning 
 Utredningen föreslår att ett krav för att någon skall kunna beviljas serveringstillstånd är att denne har genomgått viss utbildning och har avlagt ett prov med godkänt resultat. När det gäller frågan om vilka företrädare för juridiska personer som skall omfattas av kravet på utbildning och avlagt prov har utredningen inte funnit anledning att föreslå någon förändring av nu gällande regler. Den personkrets för vilka de föreslagna kraven om utbildning och avlagt prov skall ställas bör överensstämma med de allmänna råd som Statens folk- hälsoinstitut utfärdat. Enligt dessa bör i mindre aktiebolag, han- delsbolag och dylikt minst hälften av de personer som har bety- dande inflytande och är aktiva i rörelsen ha kunskaper i alkohollag- stiftningen. I större företag, till exempel hotell- eller restaurang- kedjor, där ägarna och den centrala företagsledningen inte är invol- verade i den dagliga driften, anses det tillräckligt om kunskaper i alkohollagstiftningen finns hos de personer som arbetar operativt i ledande ställning. Statens folkhälsoinstitut har i en promemoria som finns tillgänglig på dess hemsida sammanfattat gällande praxis när det gäller vilka som vid olika bolagsformer skall anses ha bety- dande inflytande. 
 Vid tillfälliga tillstånd för servering i slutet sällskap bör tillstånd kunna meddelas utan att kravet på utbildning och avlagt prov är uppfyllt. Utredningens förslag innebär således ingen förändring av kravet på lämplighet i dessa fall. 
 Den obligatoriska utbildningen för att kunna beviljas serverings- tillstånd skall vara en förberedelse för det prov som också är en förutsättning för serveringstillstånd. Utbildning skall ske genom utbildningsföretag som har tillstånd att genomföra utbildning som uppfyller fastställda krav på vad den skall innehålla. Det måldokument 
 73 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 för restauratörsutbildning m.m. som Alkoholinspektionen gav ut i juni 2002 (bilaga 3) kan vara en utgångspunkt för vilka moment utbildningen skall innehålla och därutöver bör enligt utredningens mening utbildningen även omfatta rättsregler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, personal och arbetsmiljö, och hur man kan motverka sådan brottslig verksamhet som har en koppling till restaurangmiljön såsom diskriminering, illegalt spel och narkotika. Den krögarutbildning som idag genomförs av olika utbildningsföretag omfattar  
 3-5 
  dagar och med det utökade innehåll som utredningen föreslår bör en veckas heltidsstudier (40 timmar) vara en rimlig längd på utbildningen. Det bör enligt utredningens uppfattning ankomma på Statens folkhälsoinstitut att meddela föreskrifter om innehållet i den utbildning som skall vara obligatorisk för dem som beviljas serveringstillstånd och meddela tillstånd för de utbildningsföretag som önskar genomföra sådan utbildning. 
 Förslag om examination 
 Utöver den obligatoriska utbildningen under cirka en vecka bör en kontroll ske av att de som ansöker om serveringstillstånd har till- godogjort sig tillräckliga kunskaper under utbildningen. Enligt ut- redningens förslag skall det därför också vara ett krav för att kunna beviljas serveringstillstånd att ha avlagt ett prov med godkänt re- sultat. Det föreslagna provet bör enligt utredningens mening inne- hålla kontroll av kunskaper i enlighet med vad som ingår i den obli- gatoriska utbildningen. Kunskaper om rättsregler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, ansvarsfull alkoholhantering och hur man kan motverka sådan brottslig verksamhet som har en koppling till restaurangmiljön såsom diskriminering, illegalt spel och narkotika bör således kontrolleras genom ett sådant prov. Sta- tens folkhälsoinstitut är central myndighet när det gäller tillämp- ningen av alkohollagen och bör därför ta fram de prov som skall användas och även svara för anordnandet av provtillfällen. Med hänsyn till att Statens folkhälsoinstitut saknar regional organisation bör de tekniska möjligheter som idag finns att via Internet anordna sådana prov användas för att underlätta för dem som önskar avlägga prov. Det bör ankomma på Statens folkhälsoinstitut att närmare utveckla sådana praktiska arrangemang och med hänsyn till de upp- gifter som länsstyrelserna har enligt alkohollagen är det lämpligt att 
 74 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 de även i detta sammanhang spelar en roll. Även kommuner skulle kunna bistå med t.ex. datorer och kontroll av att provet utförs av rätt person. 
  
 4.8.2 
  
 Serveringsansvariga 
  
 Överväganden 
 Trots att tillståndshavaren eller serveringsansvarig person skall när- vara under hela serveringstiden visar de olägenheter som ibland ändå uppstår vid alkoholservering (se ovan under avsnitt 4.1) att kunskaperna om ansvarsfull alkoholservering inte är tillräckliga för att alkohol skall serveras på ett ansvarsfullt sätt i den utsträckning som måste anses önskvärd. 
 I både Norge och Finland är det föreståndarna för restaurangen och deras ersättare, vilka i vår alkohollag motsvaras av de server- ingsansvariga, som måste ha kunskaper om alkohollagen och också godkänns av tillståndsmyndigheten. Det är dessa som möter gäs- terna och har det betydelsefulla ansvaret att servera alkoholdrycker till allmänheten. 
 Enligt utredningens mening finns det inte skäl att ifrågasätta de motiv som anfördes vid den tidigare genomförda förändring som innebar att ansvaret för att utse en person som är lämplig för upp- giften som serveringsansvarig i sin helhet anförtroddes tillstånds- havaren. Det är dock av väsentlig betydelse att höja kravet på kun- skaper i hur alkohol skall hanteras på ett ansvarsfullt sätt även inom denna grupp. Det finns därför skäl att ställa krav på att den som anmäls som serveringsansvarig måste ha genomgått erforderlig ut- bildning för uppgiften. 
 Förslag om krav på utbildning 
 Utbildning i ansvarsfull alkoholservering, där även frågor om dis- kriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas ingår, skall således utgöra ett krav för att någon skall kunna utses till serveringsansvarig. Statens folkhälsoinstitut bör få i uppgift att meddela föreskrifter om vad sådan utbildning skall in- nehålla. Utbildning kan ske inom ramen för gymnasieutbildning men också genom olika utbildningsföretag och sådan utbildning i 
 75 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 ansvarsfull alkoholservering som genomförs av kommuner, länssty- relser och landsting i enlighet med  
 STAD-modellens 
  arbetssätt. För företag som vill genomföra sådan utbildning bör krävas till- stånd. Statens folkhälsoinstitut bör bli tillståndsmyndighet och också utöva tillsyn över utbildningsföretag. 
 Enligt utredningens uppfattning överensstämmer den utbildning i ansvarsfull alkoholhantering som idag ingår i gymnasieskolans treåriga hotell- och restaurangprogram med de krav som kan ställas på erforderlig utbildning för serveringsansvariga. Gymnasieskolans undervisning i samhällskunskap har som mål att bl.a. sträva mot att eleverna utvecklar kunskap om och förståelse av det mångkulturella samhället och om de mänskliga rättigheterna samt individens rät- tigheter och skyldigheter i samhället. Utredningen förutsätter att frågor om diskriminering och hur sådan kan motverkas i de miljöer där de yrkesgrupper utbildningen vänder sig till är verksamma, in- går i undervisningen. Tillstånd bör inte krävas för utbildning som sker genom gymnasieskola, kommunal vuxenutbildning eller fristå- ende skola med motsvarande utbildning. Det måste ankomma på Statens skolverk att vid förändringar av kursplan eller betygskrite- rier anpassa dessa så att de uppfyller kraven för serveringsansvariga. 
 Kommuner, länsstyrelser och landsting genomför idag i många fall utbildning i ansvarsfull alkoholservering enligt  
 STAD-model- 
  lens koncept och Statens folkhälsoinstitut har ett uppdrag att sprida kunskap om sådan utbildning och på olika sätt bistå kom- munerna och länsstyrelserna i detta arbete. Utredningen förutsätter att Statens folkhälsoinstitut i detta arbete även medverkar till att kommuner, länsstyrelser och landsting genomför utbildning som uppfyller de krav som Statens folkhälsoinstitut angett för erforder- lig utbildning för serveringsansvariga. Utredningen föreslår att det för sådan utbildning som genomförs i allmän regi, av kommuner, länsstyrelser och landsting, inte skall krävas tillstånd. 
 De som tillhandahåller utbildning som uppfyller kraven för att utses som serveringsansvariga skall kontrollera att kursdeltagarna tillgodogjort sig utbildningen och utfärda intyg om genomgången utbildning. 
 När det gäller anmälan av personer som serveringsansvariga, vilka tidigare genomgått utbildning, skall tillståndshavaren kon- trollera att den utbildning de genomgått uppfyller de krav som ställs. Statens folkhälsoinstitut skall som föreslagits ovan i före- skrifter ange innehållet i sådan utbildning. 
 76 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 Kontrollen av att de som anmäls som serveringsansvariga har ge- nomgått den utbildning som krävs ankommer på kommunen som tillsynsmyndighet och blir en del av den ordinarie tillsynen. Sådana kontroller kan ske vid olika tillfällen t.ex. i samband med att anmä- lan görs, vid tillsynsbesök eller när myndigheten av någon annan anledning finner skäl till kontroll. Om tillsynsmyndigheten begär det skall tillståndshavaren inge handlingar som visar innehållet i den utbildning som den som anmälts som serveringsansvarig ge- nomgått. 
 Förslag om minimiålder 
 För att beviljas serveringstillstånd krävs att sökanden har fyllt 20 år och enligt utredningens mening bör detta krav även omfatta de ser- veringsansvariga som i tillståndshavarens utevaro har det viktiga förtroendet att ansvara för servering av alkoholdrycker till allmän- heten. 
 En tillståndshavares ansvar 
 Det är tillståndshavaren som ansvarar för att den som anmäls som serveringsansvarig uppfyller alkohollagens krav på lämplighet. Ut- redningens förslag, som innebär att mer preciserade krav anges i lagen, ställer höga krav på tillståndshavaren. Denne skall svara för att den som anmäls uppfyller kraven på lämplighet, utbildning och har fyllt 20 år. Om den som anmäls som serveringsansvarig inte uppfyller kraven kan tillståndshavaren inte anses ha utsett någon serveringsansvarig person att vara närvarande i dennes ställe. Till- synsmyndigheten bör vid tillsyn kontrollera att de som anmälts som serveringsansvariga uppfyller lagens krav och om så inte är fallet underrätta tillståndshavaren. 
  
 4.8.3 
  
 Egentillsyn 
  
 Överväganden 
 Tillsynen när det gäller försäljning av folköl och tobak har utfor- mats med utgångspunkt från hur livsmedelstillsynen bedrivs. Kon- troll av livsmedelshanteringen och försäljning av folköl och tobak 
 77 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 kan inte göras annat än stickprovsvis och med tonvikt på informa- tion och rådgivning. I livsmedelstillsynen har företagens system för egenkontroll stor betydelse för livsmedelshygienen. Det handlar om en egen kvalitetssäkring av verksamheten. Systemen beskriver vanligen hur utbildning, personalhygien, rengöring och kontroll- mätningar skall utföras och syftar bl.a. till att uppnå en hög profes- sionell standard hos livsmedelsföretagen. 
 Statens folkhälsoinstitut har i sin rapport Ansvarsfull alkohol- servering m.m., föreslagit att det i alkohollagen skall föreskrivas att alla serveringsställen skall ha egentillsynsprogram som skall inne- hålla en företagsanpassad alkohol- och drogpolicy. 
 Introduktionen av nyanställd personal och tillfälliga vikarier är mycket olika inom restaurangbranschen. Arbete som servitris eller servitör på restaurang är ofta det första tillfälliga arbetet för många ungdomar och det är överhuvudtaget vanligt med tillfällig personal inom restaurangbranschen. Det är därför av stor vikt att även sådan personal som inte utsetts som serveringsansvariga får den kunskap som behövs för att kunna utföra sitt arbete på ett ansvarsfullt sätt. 
 Förslag om egentillsyn 
 Restauranger med serveringstillstånd bör åläggas skyldighet att ut- öva egen särskild tillsyn samt att utarbeta särskilda program för detta. Dessa program bör beskriva bl.a. hur personalen skall ges information om alkohollagens bestämmelser samt vilka rutiner som skall tillämpas vid servering av alkoholdrycker. Ansvaret och for- merna för ålderskontrollen och för att tillse att redan berusade per- soner inte serveras alkohol bör ägnas särskild uppmärksamhet. Programmen bör ges in till kommunen som vid tillsyn kontrollerar att de uppfyller kraven och bistår med råd och information om ut- formning och innehåll. Vid ansökan om serveringstillstånd bör ett program för egentillsyn bifogas ansökan. Försummelse i fråga om egentillsynen eller i fråga om utarbetande av program för sådan till- syn skall kunna utgöra grund för beslut om sanktioner enligt 7 kap. 19 § alkohollagen. Enligt utredningens mening kan termen egentill- syn ifrågasättas bl.a. med hänsyn till att tillsyn rimligen bör ske ge- nom ett utomstående organ. Terminologin bör dock vara enhetlig och eftersom uttrycket egentillsyn redan används i alkohollagen anser utredningen att den föreslagna egenkontrollen kan benämnas egentillsyn. 
 78 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 Statens folkhälsoinstitut har utfärdat riktlinjer för egentillsyns- program enligt tobakslagen och enligt utredningens mening bör sådana riktlinjer även kunna utformas för egentillsyn enligt alko- hollagen. 
  
 4.8.4 
  
 Serveringspersonal och övrig personal 
  
 Överväganden 
 Det arbete som påbörjats med  
 STAD-modellen 
  bör enligt utred- ningens mening fortsätta. Av erfarenheterna från  
 STAD-projektet 
  i Stockholm framgår vikten av att arbetet bedrivs långsiktigt. Ut- bildningen i ansvarsfull alkoholservering är endast en del inom  
 STAD-modellen, 
  där en väsentlig del i arbetssättet utgörs av det nätverk som bildas mellan myndigheter och andra berörda intres- senter. Det är viktigt att notera att arbetet enligt  
 STAD-modellen 
  omfattar alla som arbetar på restaurang såsom serveringspersonal, diskplockare, ordningsvakter och entrévärdar och således även till- ståndshavare och serveringsansvariga. Statens folkhälsoinstitut har att påverka och hjälpa kommunerna att starta sådana projekt och länsstyrelsens medverkan i dess roll som tillsynsmyndighet är mycket betydelsefull, särskilt för små kommuner. Arbetet med  
 STAD-modellen 
  bör enligt utredningens uppfattning fortsätta med det statliga stöd som nu utgår. Även frågor om diskriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas bör ingå i utbildning i ansvarsfull alkoholservering ( se vidare avsnitt 5.5.2). 
 Enligt utredningens mening är det inte lämpligt att göra några ändringar i alkohollagen utöver förslaget om egentillsyn (se ovan under avsnitt 4.8.3) när det gäller krav på utbildning av övrig ser- veringspersonal. Utredningen förutsätter dock att samverkan mel- lan branschen, de fackliga organisationerna, kommunerna, länssty- relserna, polisen m.fl. fortsätter att utvecklas. Även tillståndsmyn- dighetens möjlighet att uppställa de villkor som behövs för att uppnå en ansvarsfull servering av alkohol kan användas för krav på utbildning av personal på restaurangen. I kapitel 6 lämnar utred- ningen förslag som syftar till att säkerställa att personalen får ut- bildning i de fall problem har uppstått på ett serveringsställe. 
 79 
  
 Krav på utbildning 
  
 SOU 2006:56 
  
 4.8.5 
  
 Ordningsvakter 
  
 Överväganden 
 Ordningsvakter förordnas av polismyndigheten efter genomförd utbildning och prövning av lämpligheten. Utbildningen omfattar 76 timmar och genomförs av polismyndigheten och Väktarskolan. Den innehåller ämnena yrkesetik, juridik, akutsjukvård, olaga dis- kriminering och mänskliga beteenden, konflikthantering och själv- skydd, expanderbar batong, problemorienterat ordningsvaktsar- bete, brand samt samhällsorientering. Innehållet framgår av Riks- polisstyrelsens föreskrifter vilka också anger närmare innehåll, mål och genomförande för de olika områdena (Rikspolisstyrelsens för- fattningssamling 2003:10). För att få behålla förordnande som ord- ningsvakt krävs fortbildning om minst 20 timmar vart tredje år. 
 Ett stort antal ordningsvakter utför sitt arbete på krogar, disko- tek och andra dansställen med serveringstillstånd. För att kunna upprätthålla en ansvarsfull alkoholhantering har alla personalkate- gorier som har kontakt med gästerna, en viktig funktion att fylla. Ordningsvakterna är viktiga i samspelet kring att säkerställa att al- koholserveringen sker på ett ansvarsfullt sätt. Utredningen anser därför att även utbildning i ämnet ansvarsfull alkoholhantering skall ingå i ordningsvakters utbildning. 
 Förslag om att utbildning i ansvarsfull alkoholhantering för ordnings- vakter 
 Utredningen föreslår att utbildning i ansvarsfull alkoholhantering skall ingå i ordningsvakters utbildning. Rikspolisstyrelsen bör därför ges i uppdrag att tillse att ansvarsfull alkoholhantering ingår som en del av ordningsvaktsutbildningen. 
  
 4.8.6 
  
 Entrévärdar 
  
 Överväganden 
 Entrévärdar arbetar som dörrvakt på restauranger och nattklubbar utan att ha ordningsvaktsförordnande. Arbetet innebär ofta att ta emot gästerna, avgöra vilka gäster som skall komma in och ordna ett eventuellt kösystem för inträde. Många av dessa uppgifter faller 
 80 
  
 SOU 2006:56 
  
 Krav på utbildning 
  
 inte inom ordningsvakters normala arbetsområde och många re- stauranger har därför både ordningsvakter och entrévärdar. Entré- värdarna är ofta anställda av restaurangen eller hos annan entrepre- nör som tillhandahåller entrévärdstjänster. I departementsprome- morian Ordningsvakter och väktare, Ds 2003:50, har föreslagits att auktorisation skall krävas av företag som yrkesmässigt åtar sig att för annans räkning bemanna och bevaka in- och utgångar till loka- ler eller utrymmen där alkohol serveras till allmänheten med till- stånd enligt 7 kap. 5 § alkohollagen (entrévärdsverksamhet). För- slaget bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Enligt utred- ningen mening bör man överväga att ställa krav på att även personal som arbetar som entrévärdar skall ha genomgått utbildning i an- svarsfull alkoholhantering. 
 81 
 5 Ingen diskriminering 
  
 5.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 Utredningen skall lämna förslag till hur diskriminering på server- ingsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alko- hollagen och särskilt se över de möjligheter som ges inom alkohol- lagens bestämmelser om villkor för att erhålla och behålla server- ingstillstånd. 
 Diskrimineringskommittén har i sitt betänkande En samman- hållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) bl.a. föreslagit en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering. Lagen skall bl.a. gälla vid tillhandahållande av varor och tjänster och för- slaget innebär att lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering skall upphävas. Kommittén föreslår vidare att de nuvarande om- budsmännen mot diskriminering - JämO, DO, HO och HomO – slås samman till en myndighet. Diskrimineringskommittén be- handlade också straffbestämmelsen om olaga diskriminering och föreslår att den inte skall upphävas. Skyddet mot missgynnande av personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet behandlas också i betänkandet. Kommittén föreslår att den som omfattas av lagens förbud mot diskriminering skall vara skyldig att vidta sådana skäliga åtgärder för tillgänglighet som skulle kunna bidra till att en person med funktionshinder kan ta del av varor, tjänster, bostäder eller verksamhet på lika villkor med personer utan sådant funktionshinder. 
 Länsstyrelserna skall enligt regleringsbrevet för budgetåret 2006 särskilt redovisa hur länsstyrelserna bistått kommunerna med råd om hur de kan höja medvetenheten om och uppmärksamma till- ståndshavare på att överträdelser av gällande lagar mot diskrimine- ring kan leda till indragning av serveringstillståndet samt om och i vilken utsträckning kommunerna beaktar lagar mot diskriminering såväl vid lämplighetsprövning som tillsyn av serveringstillstånd. 
 83 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 5.2 
  
 Behovet av åtgärder 
  
 Upplever man att man blir diskriminerad? 
 Inom restaurangnäringen förekommer när det gäller nattklubbar och liknande nöjesställen att man har en ambition att skapa en sär- skild stämning på serveringsstället. De åtgärder som då vidtas, bl.a. vid bedömningen av vilka som skall släppas in, kan innebära att vissa personer eller grupper uppfattar att de diskrimineras. På upp- drag av DO, HO och HomO har Statistiska centralbyrån genom- fört en enkätundersökning som redovisas i rapporten Upplever man att man blir diskriminerad? 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 Av undersökningen, som riktades till dem som ingått partnerskap, dem som har utländsk härkomst och dem som har funktionshinder, framgår bl.a. att cirka hälften av de tillfrågade i samtliga tre grupper, uppgett att de någon gång upplevt att de blivit diskriminerade. Arbetslivet är det helt domine- rande sammanhang där man upplever diskriminering oavsett vilken grupp man tillhör. Därefter följer besök på restaurang, pub, kafé, diskotek eller liknande. När det gäller det sätt på vilket man upp- levt att man blivit diskriminerad uppger en femtedel att de fått sämre villkor eller sämre bemötande vid köp av varor eller tjänster. Cirka en tiondel uppger att de inte blivit insläppta på bar, diskotek, restaurang eller dylikt, där de som har funktionshinder i något högre grad har uppgett att de inte blivit insläppta. 
 Anmälningar om diskriminering 
 Utredningen har inhämtat uppgifter om antalet anmälningar om diskriminering i restaurangmiljö som gjorts till de olika ombuds- männen. DO mottog 15 anmälningar under 2003, 92 anmälningar under 2004 och 89 under 2005. Antalet anmälningar till HO har under perioden 1997 t.o.m. 2005 uppgått till 168 och till JämO har 2 anmälningar gjorts avseende diskriminering på restauranger och 14 angående olika åldersgränser för män och kvinnor på kryss- ningsfartyg (förbudet infördes den 1 juli 2005). HomO har tagit emot totalt 13 anmälningar sedan lagen trädde ikraft den 1 juli 2003. 
 Antalet anmälda brott när det gäller olaga diskriminering upp- gick år 2004 till 330 brott, vilket var en ökning med 67 procent från 
  
 1 
  
 TP PT  
 Upplever man att man blir diskriminerad? Statistiska centralbyrån; 2005 
 84 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ingen diskriminering 
  
 år 2003 då antalet var 198. År 2002 uppgick antalet anmälda brott till 254. 
 Brottsförebyggande Rådet anger i sin rapport Brottsutvecklingen i Sverige  
 (BRÅ-rapport 
  2004:3), att antalet anmälda fall av olaga diskriminering ökade under hela  
 1990-talet 
  för att sedan mellan åren 2001 och 2003 minska från 218 till 198. Det största antalet anmälningar gjordes år 1999 och därefter har anmälningarna mins- kat. Flest antal anmälningar har under åren  
 2001-2003 
  skett i stor- stadslänen. Mer än hälften av anmälningarna avsåg restauranger, nattklubbar och liknande verksamhet. Andelen lagföringar har se- dan  
 1990-talet 
  varit mycket liten, trots att både samhällets instanser och rättsväsendets myndigheter har arbetat aktivt för att öka ande- len lagföringar. Problemet anges främst vara kopplat till kraven på att åklagaren måste styrka att ett motiv för handlandet varit att kränka offret på det sätt straffbestämmelsen anger. I rapporten an- ges att det är svårt att säga något om den dolda brottsligheten men att det kan antas att anmälningsbenägenheten är låg. 
 Enligt rapporten kan den stora ökningen av antalet anmälningar under  
 1990-talet 
  sannolikt hänföras till att bestämmelsen då blev känd och omdiskuterad. Det går dock inte att utesluta att ökningen i viss mån också kan vara relaterad till att diskrimineringen som sådan har ökat. Minskningen av antalet anmälningar under de se- nare åren kan troligen hänföras till svårigheterna att få en fällande dom på området, vilket påverkar anmälningsbenägenheten negativt. Antalet fall som lett till åtal har sedan år 1995 varit mellan ett och tio fall per år, vilket motsvarar ett fåtal procent av anmälningarna. Antalet lagförda personer för olaga diskriminering har sedan år 1995 varit mindre än två per år. 
 Av rapporten framgår vidare att restauranger, nattklubbar och liknande verksamheter dominerar i fråga om anmälningar av olaga diskriminering. Under  
 1990-talet 
  avsåg mer än hälften av anmäl- ningarna sådana miljöer. Det är oklart huruvida anmälningsstruktu- ren överensstämmer med den faktiska brottsstrukturen. Det är möjligt att nöjesbranschen är överrepresenterad i anmälningsstati- stiken, dels på grund av att krogdiskriminering under senare år bli- vit massmedialt uppmärksammad, dels eftersom denna typ av dis- kriminering upplevs som särskilt tydlig. Nästan alla restaurangre- laterade anmälningar avsåg brott begångna mot män. 
 85 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 5.3 
  
 Internationella exempel på insatser mot diskriminering i restaurangmiljö 
  
 5.3.1 
  
 Regleringen i Norge 
  
 I den norska alkohollagen finns möjlighet att återkalla serverings- tillståndet bl.a. om det vid serveringsstället förekommit upprepad narkotikaförsäljning eller upprepad diskriminering på de grunder som anges i strafflagen. Återkallelse kan ske för återstoden av till- ståndsperioden eller för en kortare tid. Denna möjlighet till åter- kallelse infördes den 1 juli 2005. 
 I den proposition 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 som föregick lagändringen då diskriminering infördes som en grund för återkallelse behandlades frågan ingående och anfördes bl.a. att diskriminering på uteställen bör bekämpas även på detta sätt. I propositionen angavs också att det är viktigt att reagera mot olovlig diskriminering men att återkallelse av server- ingstillstånd är en allvarlig sanktion och av rättssäkerhetshänsyn skall därför återkallelse användas med försiktighet. 
 När det gäller omfattningen av möjligheten till återkallelse utgör strafflagens bestämmelse grund för vilken diskriminering som kan medföra återkallelse. För att försäkra tillståndshavarna om tillräck- lig rättssäkerhet och förutsägbarhet, något som regeringen ansåg särskilt viktigt när man inför en bestämmelse om sanktioner för diskriminering i en lag som i huvudsak reglerar en annan fråga, måste det klart framgå vilka typer av diskriminering som skall om- fattas av återkallelsegrunden. 
 För återkallelsegrundens effektivitet ansåg regeringen det avgö- rande att diskriminering som till exempel sker vid dörren till ser- veringsstället omfattas av bestämmelsen. Återkallelsegrunden är begränsad till sådan diskriminering som utförs av anställda och omfattar inte sådan diskriminering som utförs av gästerna. Ett vill- kor för indragning av serveringstillstånd är att det förekommit upprepad diskriminering. Med upprepad menas dock inte att till- ståndsmyndigheten har reagerat mot serveringsstället tidigare och att det således skett ett nytt brott mot bestämmelsen. I praxis kommer bestämmelsen, enligt propositionen, att rikta sig mot till- fällen när det under vid viss tid flera tillfällen skett diskriminering vid serveringsstället. I propositionen lades avgörande vikt vid att det är tillståndshavaren som är ansvarig för utövandet av tillståndet 
  
 2 
  
 TP PT  
 Ot.prp. nr. 86  
 (2003-2004) 
  Om lov om endringer i lov 2. juni 1989 nr. 27 om omsetning av alkoholholdig drikk vm. og enkelte andre lover 
 86 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ingen diskriminering 
  
 och som därför är ansvarig för att hålla sig orienterad om eventuell olovlig aktivitet vid serveringsstället. 
  
 5.3.2 
  
 Den nederländska modellen 
  
 I Nederländerna har en rad åtgärder vidtagits för att bekämpa dis- kriminering i nattlivet. Dr. Schmidt har i Discrimination in nightlife, Case Study for the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia, November 2002, beskrivit vad man i Ne- derländerna gjort på det aktuella området. Hans slutsats är att det är en kombinerad strategi som visat sig mest framgångsrik. Denna innebär att gemensamma överenskommelser träffas på lokal nivå av representanter för kommunen, den lokala branschen, polisen och den lokala antidiskrimineringsbyrån. Överenskommelserna slår fast regler för tillträdeskrav till restauranger och dansställen och det sätt på vilket kunder får nekas tillträde och förklarar också möjlighe- terna för de kunder som nekas tillträde att få rätt. Överenskom- melserna skrivs i ett avtal genom vilket överträdelse av dessa resul- terar i administrativa eller straffrättsliga åtgärder. 
 Enligt Miller har ett gott resultat uppnåtts i Nederländerna när delar från olika strategier har använts tillsammans. Den omständigheten att regleringen är ett resultat av gemensamma överläggningar förstärker alla parters engagemang och gör det möj- ligt för dem att välja lokala lösningar. Eftersom avtalet är upp- backat av administrativa och straffrättsliga sanktioner har det visat sig vara ett effektivt instrument. 
 När det gäller möjligheterna att utnyttja de förvaltningsrättsliga medlen anförs i rapporten att nöjesställen som bötfällts två gånger inom en femårsperiod för att ha gjort sig skyldiga till brott mot reglerna om diskriminering får sitt tillstånd återkallat. Även om återkallelse av tillstånd är obligatoriskt finns det inga kända fall där denna administrativa åtgärd faktiskt har använts. Det finns tvivel om effektiviteten hos förvaltningsrättsliga sanktioner, inte bara för att kravet på två böter inom fem år aldrig har uppfyllts utan också för att återkallelse av tillstånd utgör en kraftfull sanktion. I Ams- terdam och Tilburg har en policy där man anknyter antidiskrimine- ringsåtgärder till kvällsunderhållning och musik- och danstillstånd för restauranger, barer, discos och andra sådana ställen varit mer framgångsrik. När diskriminering har skett har  
 musik-, 
  dans- eller underhållningstillståndet tillfälligt återkallats. 
 87 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 5.4 
  
 Åtgärder som vidtagits för att minska diskriminering i restaurangmiljö 
  
 5.4.1 
  
 Återkallelse när tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serveringsstället 
  
 Enligt 7 kap. 19 § alkohollagen skall kommunen återkalla server- ingstillstånd bl.a. om tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serveringsstället. Denna grund för återkallelse av serveringstill- stånd infördes den 1 juli 2001. 
 I förarbetena till denna ändring anförde regeringen följande i propositionen Vissa ändringar i alkohollagen (2000/01:97) s. 47 f. 
 När det gäller åsidosättande av brandskyddsbestämmelser anser re- geringen till skillnad från Alkoholutredningen att det bör finnas en di- rekt koppling mellan brandsäkerhetsfrågor och serveringstillstånd. Som Räddningsverket anför i sitt remissvar tar räddningstjänstlagen (1986:1102) inte hänsyn till om det skall bedrivas alkoholservering i en lokal eller inte. Bestämmelserna tar heller inte sikte på den som driver verksamheten utan riktas mer mot fastighetsägaren. Ett åsidosättande av brandskyddsbestämmelserna kan leda till en långvarig rättsprocess och under tiden sker kanske ingen förändring av verksamheten. Det är enligt regeringens uppfattning också av särskild vikt att lokaler med serveringstillstånd alltid har ett väl fungerande brandskydd. Detta ef- tersom människor som har förtärt alkohol kan bete sig irrationellt och ha svårare att uppfatta eventuell brandfara. Tillståndsmyndigheten bör enligt regeringens uppfattning kunna ifrågasätta en sökandes eller till- ståndshavares lämplighet att inneha serveringstillstånd om denne inte förmår uppfylla grundläggande brandskyddsbestämmelser. En till- ståndshavare, som dömts för brott mot brandskyddsbestämmelser el- ler meddelats upprepade förelägganden eller förbud enligt 56 § rädd- ningstjänstlagen, riskerar därmed också att få sitt tillstånd återkallat. Räddningstjänsten i kommunen bör därför regelmässigt informera till- ståndsmyndigheten om grundläggande brandskyddsbestämmelser åsi- dosätts av en serveringsrörelse. 
 När det gäller brott mot lotterilagen kan det enligt regeringens upp- fattning finnas anledning att kunna återkalla ett tillstånd för servering i en lokal där illegalt spel bedrivits även om det inte är tillståndshavaren som dömts för brottet. Att illegalt spel bedrivs i serveringslokalen kan nästan aldrig vara obekant för tillståndshavaren och ofta är det så att överskottet från spelverksamheten delas mellan spelanordnaren och den som upplåter lokalen. Mot bakgrund av de höga krav som ställs på den som ansöker om serveringstillstånd avseende såväl personliga som ekonomiska förhållanden anser regeringen att illegalt spel på server- ingsstället skall kunna vara en grund för återkallelse av serveringstill- ståndet. Motsvarande gäller om tillståndshavaren på serveringsstället 
 88 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ingen diskriminering 
  
 tillåter annan brottslig verksamhet, t.ex. narkotikabrott, häleri, kopp- leri m.m. 
 En stor andel av de polisanmälningar som görs när det gäller brottet olaga diskriminering hänför sig till restaurangbranschen. Det är också en form av diskriminering som har fått stor uppmärksamhet i mass- media och i den allmänna debatten. Att vägra en person inträde på en restaurang eller annan nöjeslokal på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller homosexuell läggning kan vara straffbart enligt bestämmelserna om olaga diskriminering. Enligt alkohollagen får serveringstillstånd meddelas endast den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheter i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Vid till- ståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Om en tillståndshavare i sin restaurangverksamhet, eller anställda i denna verksamhet, fälls till ansvar för olaga diskriminering bör det därför re- dan i dag kunna innebära att serveringstillståndet ifrågasätts. Detta är ett brott som har anknytning till restaurangrörelsen och måste bedö- mas som allvarligt. 
  
 5.4.2 
  
 Ordningslagen 
  
 Enligt ordningslagen (1993:1617) skall polismyndigheten meddela tillstånd till offentliga danstillställningar och kan i samband därmed meddela de villkor som behövs för att upprätthålla ordning och sä- kerhet vid tillställningen. Villkoren får t.ex. innefatta skyldighet att anlita ordningsvakter. Villkorens syfte skall vara att trygga ord- ningen och säkerheten och de skall utformas med hänsyn till vad som krävs i det särskilda fallet. De kan avse sådana förhållanden som de klockslag mellan vilka sammankomsten eller tillställningen får pågå, det högsta antalet besökare som får släppas in osv. (Moore m.fl. Ordningslagen, 2:a uppl. 2003). 
 Polismyndigheten i Skåne har i sådana beslut som särskilt villkor angett att om tillståndshavaren uppställt särskilda regler vid entrén som villkor för att bevista den offentliga tillställningen som t.ex. lägsta ålder eller särskilt klädsel, skall kontrollen av dessa reglers efterlevnad utföras av entrévärdar och inte av de förordnade ord- ningsvakterna. Om speciella regler gäller för besökande till den of- fentliga danstillställningen skall dessa regler skyltas upp i entrén på ett klart och tydligt sätt så att den som ämnar besöka nattklubben vet vilka regler som gäller för att komma in. 
 89 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 5.4.3 
  
 Utbildning 
  
 I utbildningen för ordningsvakter ingår ett avsnitt om fyra timmar som behandlar olaga diskriminering och mänskliga beteenden (Rikspolisstyrelsens författningssamling 2003:10). 
  
 5.4.4 
  
 Stockholms stads riktlinjer för serveringstillstånd 
  
 Kommunfullmäktige i Stockholm har under år 2005 gjort ändringar i riktlinjerna för serveringstillstånd med sikte på diskriminerings- frågan. I riktlinjerna anges nu att tillståndshavaren skall åta sig att se till att överträdelser mot gällande lagar mot diskriminering inte förekommer inom sin verksamhet samt vara införstådd med att överträdelser kan leda till indragning av tillståndet. Vidare anges att där så är påkallat skall villkor meddelas för restauranger som kom- mer ifråga för serveringstid efter klockan 01.00 att tydliga och väl synliga skyltar som anger för köande vilka insläppsregler som gäller skall sättas upp vid entrén. 
  
 5.4.5 
  
 Polisens arbete mot krogdiskriminering 
  
 I regleringsbreven för budgetåren 2005 och 2006 avseende Rikspo- lisstyrelsen (RPS) och övriga myndigheter inom polisorganisatio- nen har regeringen ålagt dessa att ägna särskild uppmärksamhet åt bl.a. brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. Detta uppdrag har inneburit att polisen under år 2005 har börjat bedriva spaningsar- bete mot krogarnas vaktpersonal bl.a. i Stockholm och parallellt med detta arbetat för att förebygga brott. Polisen har därför ordnat möten med vakter och restaurangägare i syfte att diskutera diskri- minering. (Se Diskrimineringskommitténs betänkande s. 244 ff). 
  
 5.5 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningens förslag: Vid upprepad diskriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexu- ell läggning eller funktionshinder skall serveringstillstånd som tillåter servering till allmänheten kunna återkallas. 
 90 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ingen diskriminering 
  
 Utbildning för tillståndshavare, serveringsansvariga och övrig re- staurangpersonal skall även innehålla frågor om diskriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas. 
 Regeringen bör ge Rikspolisstyrelsen och länsstyrelserna i uppdrag att arbeta för en förbättrad tillsyn över ordningsvakter och bevak- ningsföretag. 
  
 5.5.1 
  
 Återkallelse av serveringstillstånd 
  
 Överväganden 
 När det gäller olaga diskriminering anser utredningen principiellt att sådana problem bör lösas inom ramen för diskrimineringslag- stiftningen. Alkohollagen är en alkoholpolitiskt motiverad lag som i princip inte bör utnyttjas för att tillgodose behov av kontrollmöj- ligheter på andra områden. Dessutom kan anföras att ett stort antal restauranger och andra näringsställen, där diskriminering före- kommer, inte har serveringstillstånd och dessa skulle ändå inte omfattas av alkohollagens bestämmelser. 
 Både av anmälningar till polis och till ombudsmän liksom den undersökning som vänt sig till olika grupper som skyddas av reg- lerna om diskriminering framgår dock att diskriminering före- kommer i relativt stor omfattning i restaurangmiljö. Olika åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med diskriminering inom re- staurangnäringen (se avsnitt 5.4). Mot bakgrund av att ett stort antal människor upplever att de blir diskriminerade på restauranger och nattklubbar kan de åtgärder som hittills vidtagits för att mot- verka diskriminering inte anses vara tillräckliga. Det är därför nöd- vändigt att på alla tänkbara sätt utnyttja de möjligheter som finns att motverka diskriminering. Enligt utredningens mening finns det därför skäl att, även med beaktande av vad som anförts ovan, ta till vara de möjligheter som alkohollagen ger när det gäller att mot- verka diskriminering vid restauranger med serveringstillstånd. 
 Återkallelse av serveringstillstånd kan vid diskriminering enligt nu gällande regler ske enligt den bestämmelse som anger att åter- kallelse kan ske när tillståndshavaren tillåtit brottslig verksamhet på serveringsstället. Detta innebär att ett krav för att återkallelse av serveringstillstånd skall kunna ske är att någon har dömts för olaga diskriminering som skett på serveringsstället. 
 91 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 För att få förtroendet att handha den ansvarsfulla uppgiften att servera alkoholdrycker krävs enligt alkohollagen att den som söker tillstånd skall vara lämplig att utöva verksamheten och att denne vid verksamhetens bedrivande uppfyller detta krav. Enligt utred- ningens mening är omständigheterna kring serveringen såvitt avser allas rätt till lika behandling en väsentlig fråga och måste vara en del i bedömningen av lämpligheten. 
 När det gäller möjligheten att återkalla serveringstillstånd på andra grunder, vilka också i vissa fall är kriminaliserade och kan föranleda straffrättsliga påföljder, t.ex. servering till någon som inte uppnått föreskriven ålder eller är märkbart påverkad av alkohol el- ler annat berusningsmedel, finns inte något krav på att någon skall ha dömts för olovlig dryckeshantering enligt 10 kap. 7 § alkoholla- gen för att återkallelse skall kunna ske. Kommunen har i sådana fall möjlighet att med den utredning som tjänstemännen gjort återkalla tillstånd och vid överklagande till länsrätten utgör denna utredning grund för domstolens bedömning av om grund för återkallelse av serveringstillståndet föreligger. 
 Förslag om att återkallelse av serveringstillstånd skall kunna ske vid diskriminering 
 I likhet med vad som gäller vid t.ex. servering till personer som inte uppnått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkade av alko- hol eller annat berusningsmedel bör en möjlighet att återkalla ser- veringstillstånd vid diskriminering utan att någon har dömts för brottet olaga diskriminering införas. Det skulle innebära att det vid diskriminering vid serveringsställen där serveringstillstånd gäller skulle finnas en administrativ sanktion utöver den straffrättsliga. Brottet olaga diskriminering är liksom olovlig dryckeshantering ett brott där bevissvårigheterna ofta är betydande, särskilt när det gäller uppsåtet till gärningen. Enligt utredningens mening bör den omständigheten att någon nekats tillträde till ett serveringsställe eller på ett sådant ställe inte fått likvärdig behandling, med hänsyn till t.ex. kön eller etnisk tillhörighet i likhet med vad som gäller när tillståndshavaren inte följt alkohollagens bestämmelser om server- ing eller serveringstillstånd eller villkor för sådana tillstånd, kunna leda till att serveringstillståndet återkallas utan att någon har dömts för brott. 
 92 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ingen diskriminering 
  
 Hur skall tillsynen ske? 
 För efterlevnaden av administrativa bestämmelser är det av stor vikt att tillsyn kan ske. Det har från kommunalt håll till utred- ningen framförts att tillsyn för att kontrollera huruvida det på ser- veringsstället förekommer diskriminering skulle möta stora svårig- heter på samma sätt som tillsynen när det gäller folkölsförsäljning. 
 Det är dock inte endast genom kommunens tillsyn som grun- derna för återkallelse av serveringstillstånd, eller försäljningsförbud vid detaljhandel med eller servering av folköl, kan bli kända. Även polismyndigheten är tillsynsmyndighet när det gäller efterlevnaden av bestämmelserna om servering av spritdrycker, vin och starköl även om den löpande tillsynen i första hand ankommer på kommu- nen. I prop. 1994/95:89, Förslag till alkohollag, angav regeringen att polismyndigheternas tillsyn i huvudsak får begränsas till de ob- servationer myndigheterna gör i samband med ingripanden och kontroller i och kring serveringsställen vilket enligt utredningens mening måste omfatta frågor huruvida diskriminering förekommer. Om polismyndigheten mottagit anmälningar om olaga diskrimine- ring kan dessa, utöver arbetet med förundersökning, utgöra grund för samverkan mellan polisen och kommunen som tillsynsmyndig- heter enligt alkohollagen när det gäller grund för återkallelse av serveringstillståndet på grund av upprepad diskriminering. I alko- hollagen finns regler om att tillsynsmyndigheterna skall lämna uppgifter till och underrätta övriga tillsynsmyndigheter. De utred- ningar som ombudsmännen i vissa fall gör i enlighet med sitt upp- drag avseende lagen om förbud mot diskriminering bör också kunna utgöra underlag för kommunens ställningstagande. 
 Enligt utredningens mening utgör de eventuella svårigheter i ar- betet med tillsyn som kan förutses inte tillräckliga skäl att avstå från att införa en bestämmelse som innebär att serveringstillstånd kan återkallas vid upprepade tillfällen av diskriminering. Dessutom kan, såsom enligt vad utredningen erfarit förekommer när det gäller folkölsförsäljning, även andra intressenter som t.ex. föräldrar och gäster lämna uppgifter om missförhållanden som kan ge till- synsmyndigheterna anledning att vidta åtgärder. 
 Det kan komma att uppstå vissa svårigheter för kommunen som tillsynsmyndighet att avgöra huruvida skäl för återkallelse med hänsyn till att upprepad diskriminering förekommit. Den fria be- visprövning som gäller i ärenden och mål om återkallelse av till- stånd innebär dock att kommunen har möjlighet att ange de olika 
 93 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 omständigheter som i det enskilda fallet anses visa att det före- kommit att personer vid upprepade tillfällen nekats servering eller tillträde till serveringsställe med hänsyn till kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funk- tionshinder. Det är svårt att förutsäga vilken utredning som kan komma att krävas för återkallelse på grund av att det vid upprepade tillfällen förekommit diskriminering på serveringsstället. Enligt ut- redningens uppfattning måste den frågan avgöras vid rättstillämp- ningen och kan inte utgöra ett skäl för att inte införa bestämmel- sen. 
 Vilka diskrimineringsgrunder skall omfattas? 
 Diskrimineringsgrunderna i straffbestämmelsen om olaga diskri- minering är inte desamma som i den civilrättsliga lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, då den senare förutom etnisk till- hörighet och religion även omfattar diskrimineringsgrunderna kön, sexuell läggning och funktionshinder. Även beträffande regleringen av diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet och religion före- ligger en viss skillnad som dock inte har någon betydelse för utred- ningens överväganden. Regeringen uttryckte i prop. 2002/03:65, Ett utvidgat skydd mot diskriminering, att begreppen och defini- tionerna i princip bör vara desamma i samtliga lagar. I samband med införandet av lagen om förbud mot diskriminering gjordes därför även en del ändringar i andra diskrimineringslagar med det syftet. 
 Enligt utredningens mening bör en möjlighet till återkallelse av serveringstillstånd vid diskriminering omfatta de diskriminerings- grunder som anges i lagen om förbud mot diskriminering. I enlig- het med vad som gäller enligt den lagen är det inte diskriminering om t.ex. den fysiska tillgängligheten till serveringsstället är svår för en funktionshindrad på grund av att en restaurang saknar hissar. Diskrimineringskommittén har i sitt slutbetänkande En samman- hållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) förslagit infö- randet av en lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering som också innehåller skydd mot missgynnande av personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet vid tillhanda- hållande av varor och tjänster. Om förslaget skulle leda till lagstift- ning innebär det en förändring som kan komma att kräva ytterligare 
 94 
 SOU 2006:56 Ingen diskriminering 
 överväganden när det gäller den möjlighet till återkallelse av serveringstillstånd som utredningen nu föreslår. 
  
 5.5.2 
  
 Utbildning 
  
 Det har i undersökningar framkommit att ett stort antal personer varje år upplever att de blir diskriminerade i restaurangmiljö och det är mot den bakgrunden av största vikt att höja medvetenheten hos alla dem som arbetar inom restaurangbranschen. Enligt utred- ningens mening bör därför den utbildning för tillståndshavare och serveringsansvariga som utredningen föreslår liksom den utbild- ning i ansvarsfull alkoholservering av  
 STAD-modell 
  som ges till personal på serveringsställena också innehålla frågor om diskrimi- nering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motver- kas (se vidare under avsnitt 4.8). Statens folkhälsoinstitut bör vid arbetet med att ta fram riktlinjer för sådan utbildning samverka med DO, HO, HomO och JämO. 
  
 5.5.3 
  
 Tillsynen över ordningsvakter och bevakningsföretag 
  
 En stor del av de anmälningar som sker om diskriminering i restau- rangmiljö avser fall där någon nekats inträde till en nattklubb eller liknande av en ordningsvakt eller en entrévärd. Polismyndigheterna har tillsyn över de ordningsvakter de förordnat och länsstyrelserna har tillsyn över bevakningsföretag vilka ofta är ordningsvakternas arbetsgivare. I Ds 2003:50, Ordningsvakter och väktare, som för närvarande bereds inom Regeringskansliet, föreslogs att en anmälan som innefattar påstående om brott eller annat felaktigt handlande av en ordningsvakt i samband med tjänstgöring skall handläggas på samma sätt som en anmälan mot en anställd inom polisen. Skälen för förslaget var att ordningsvakter getts vissa polisiära befogenhe- ter och i sitt arbete står under befäl av en polisman varför det fram- står som naturligt att anmälningar mot ordningsvakter utreds på samma sätt som när det gäller anställda vid polisen. Det angavs också att det är viktigt för att polisens tillsyn av ordningsvakter skall bli effektiv att information om eventuella anmälningar och utredningar mot ordningsvakter når de poliser som hanterar ord- ningsvaktsförordnanden och att förslaget skulle underlätta för den som har tillsynsansvaret att få kännedom om sådana anmälningar. 
 95 
  
 Ingen diskriminering 
  
 SOU 2006:56 
  
 Enligt utredningens mening finns det med hänsyn till de anmäl- ningar om olaga diskriminering som förekommit skäl att införa ovan angivet förslag. Den tillsyn som skall ske när det gäller ord- ningsvakter är en viktig del i arbetet att motverka diskriminering. Utredningen menar därför att regeringen bör ge Rikspolisstyrelsen och länsstyrelserna i uppdrag att arbeta för en förbättrad tillsyn över ordningsvakter och bevakningsföretag. 
  
 5.5.4 
  
 Anslag med regler för inträde 
  
 Frågan om att förmå innehavare av nöjesställen att anslå eventuella särskilda regler för inträde vid entrén är enligt utredningens mening i första hand en ordningsfråga som inte har direkt samband med huruvida alkohol får serveras eller inte. Det har i Stockholms stad startats ett arbete med att motverka diskriminering på uteställen genom att vid sena serveringstider ställa villkor om skyltar med regler för inträde vid entrén och i Malmö har polismyndigheten vid meddelande av danstillstånd ställt motsvarande krav. I Nederlän- derna har man vid arbete för att motverka diskriminering träffat överenskommelser som slår fast regler för tillträdeskrav till restau- ranger och dansställen och det sätt på vilket kunder får nekas till- träde. Enligt utredningens mening har kommunerna stora möjlig- heter att på olika sätt arbeta tillsammans med den lokala branschen, polisen och andra berörda, för att restaurangerna skall synliggöra vilka regler för tillträde som tillämpas. Problemen med diskrimine- ring i restaurangmiljö har främst samband med det urval som görs vid entréerna till nattklubbar och är i mycket stor utsträckning be- gränsade till storstäderna. Det finns därför enligt utredningens me- ning inte skäl att införa ett generellt krav på anslag med regler för inträde i alkohollagen. Serveringstillstånd kan enligt alkohollagen förenas med villkor men de måste då vara föranledda av en bedöm- ning av behovet av villkor i det enskilda fallet. Enligt utredningens uppfattning finns det mot denna bakgrund inte skäl att föreslå nå- gon ändring i alkohollagen (se avsnitt 6.6.2). 
 96 
  
 6 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter 
  
 Enligt direktivet skall utredningen undersöka möjligheterna att ställa krav på utbildning av olika personalkategorier på restauranger med serveringstillstånd och lämna förslag till hur diskriminering på serveringsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alkohollagen. Utredningen har emellertid uppmärksammat att det i den svenska alkohollagen saknas möjlighet att under en viss be- stämd kortare tid förbjuda alkoholservering. Den enda sanktion alkohollagen anger när reglerna för serveringstillstånd inte efter- följs eller olägenheter i fråga om ordning och nykterhet uppkom- mit är en återkallelse av tillståndet efter vilken ett nytt tillstånd inte kan erhållas förrän efter cirka tre år. Om skäl för återkallelse före- ligger kan dock istället varning meddelas om en sådan av särskilda skäl kan anses utgöra en tillräcklig åtgärd. 
 Kommunen har rätt att vid behov i det enskilda fallet ställa vill- kor som är individuellt utformade. Ett sådant villkor torde kunna innebära krav på att all personal, eller viss andel av personalen, skall vara utbildad i ansvarsfull alkoholhantering och hur man motverkar diskriminering. Det är dock inte möjligt att i kommunen anta gene- rella regler om krav utöver vad som framgår i alkohollagen utan de villkor som föreskrivs skall vara föranledda av behov i det enskilda fallet. 
 Regeringen angav i prop. 2003/04:161, Om alkoholpolitiska frå- gor, att man avsåg att se över möjligheten att utveckla alkoholla- gens bestämmelser om villkor i syfte att detta instrument i än högre grad skall kunna användas av kommunerna i det alkoholföre- byggande arbetet. Moment som denna översyn skulle innefatta var t.ex. om villkor kan användas för krav på utbildningsinsatser bland personalen i restaurangerna eller för samarbete i olika projekt på ett bättre sätt än i dag. 
 97 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 6.2 
  
 Behovet av åtgärder 
  
 Alkohollagens sanktioner, återkallelse av serveringstillstånd och varning, används i relativt liten utsträckning och till övervägande delen på grund av brister när det gäller ekonomisk skötsamhet (se ovan under avsnitt 4.1). 
 Tillståndsmyndigheterna försöker på olika sätt fylla behovet av en mindre ingripande sanktion än de som alkohollagen anger och använder sig t.ex. av erinran och liknande för att påpeka missför- hållanden som inte kan anses så allvarliga att det finns grund för återkallelse av tillståndet. Avsikten är att påpeka felaktigheter som tillståndshavaren måste komma till rätta med för att få behålla sitt tillstånd. Det är dock en stor spännvidd mellan att peka på problem och återkalla ett tillstånd som i realiteten innebär att restaurang- verksamheten måste upphöra och det är därför svårt för tillstånds- myndigheten att lägga verklig tyngd bakom sina påpekanden. 
 Som nämnts ovan under avsnitt 5.3.2 har man i Nederländerna arbetat framgångsrikt mot diskriminering i utelivet genom ett sy- stem där man bl.a. haft möjlighet att stänga restauranger och natt- klubbar där diskriminering förekommit under en kortare tid, t.ex. en weekend. I Norge och Finland finns möjlighet att under en be- gränsad tid återkalla ett serveringstillstånd där tiden kan anpassas till allvaret i den förseelse som utgör grund för ingripandet för att peka på nödvändigheten av att rätta till missförhållandena. 
 Det förslag som utredningen lämnat (se avsnitt 5.5.1) om att upprepad diskriminering skall utgöra grund för återkallelse av ser- veringstillstånd skulle om denna avsåg en viss kortare tid göra det möjligt för tillståndshavaren att vidta åtgärder för att komma till rätta med de omständigheter som orsakat att diskriminering före- kommit vid serveringsstället. 
  
 6.3 
  
 Återkallelse, varning och villkor - bakgrund och tillämpning 
  
 6.3.1 
  
 Återkallelse och varning 
  
 Lagen om handel med drycker 
 I lagen om handel med drycker (1977:293), som ersatte rusdrycks- försäljningslagen (1954:521) och ölförsäljningslagen (1961:159), angavs att för det fall sådan försäljning av alkoholdrycker som ägde 
 98 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 rum med tillstånd enligt lagen föranledde olägenheter i fråga om ordning, nykterhet och trevnad eller om bestämmelserna i lagen, eller med stöd av denna meddelade föreskrifter, inte iakttogs skulle tillståndsmyndigheten återkalla tillståndet eller begränsa det till att avse viss eller vissa drycker. Om det fanns anledning att anta att tillfredsställande förhållanden kunde åstadkommas utan att så ingripande åtgärder vidtogs, fick tillståndshavaren i stället meddelas varning eller särskilda föreskrifter. 
 I Dawson kommentar till 1977/78 års alkohollagar angavs att sanktionsbestämmelserna genom LHD blivit enhetliga för all tillståndsbunden handel med alkoholdrycker och att slagen av in- gripanden i huvudsak var oförändrade från tidigare gällande be- stämmelser och innehöll återkallelse av tillstånd, begränsning i fråga om slag av drycker, varning och särskild föreskrift. Det an- gavs vidare att återkallelse kunde gälla tills vidare eller omfatta viss tid, t.ex. suspension för en eller två veckor av rättigheten, en åtgärd som utan att vara alltför ingripande kunde vara mycket verksam. 
 I Socialstyrelsens författningssamling fanns ovanstående utta- lande om suspension återgivet i SOSFS(S) 1979:71. 
 Alkohollagen 
 Alkoholpolitiska kommissionen behandlade i betänkandet Server- ingsbestämmelser, SOU 1993:50, sanktionssystemet i lagen om handel med drycker. Kommissionen föreslog att det vid tillstånds- bunden verksamhet skulle införas fem olika sanktioner – varning, särskild föreskrift, suspension, återkallelse och interimistisk åter- kallelse. Enligt kommissionen skulle suspension innebära att ser- veringstillståndet återkallades för viss tid och under föreskriven tid ålades tillståndshavaren att åtgärda missförhållanden, m.m. Detta skulle användas vid allvarligare förseelser, där länsstyrelsen be- dömde att definitiv återkallelse inte var nödvändig. Förslaget ledde inte till lagstiftning utan alkohollagen kom enbart att innehålla möjligheter till återkallelse och varning. 
 Statens folkhälsoinstitut anger i sin handbok i Alkohollagen att en tillståndsmyndighet är skyldig att ingripa administrativt mot en tillståndshavare när det föreligger grund för återkallelse. Ingripande enligt alkohollagen mot tillståndshavare skall inte ses som ett straff utan är samhällets åtgärd för att undanröja negativa alkoholpoli- tiska förhållanden eller för att förhindra att sådana uppkommer. 
 99 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 Huvudregeln är att tillståndet skall återkallas men om det finns sär- skilda skäl kan ingripandet begränsas till varning. Sådana särskilda skäl kan vara att tillståndshavaren vidtar verkningsfulla åtgärder för att rätta till missförhållandena eller att överträdelsen varit tillfällig eller berott på missförstånd. 
 Statens folkhälsoinstitut har på utredningens uppdrag redovisat vilka kommuner som under åren  
 2001-2004 
  meddelat varning och beslut om återkallelse av serveringstillstånd. Det framgår av redo- visningen att det varje år är cirka 50 procent av kommunerna som inte använt alkohollagens möjligheter till ingripanden. Orsakerna till det stora antalet kommuner som inte beslutat om ingripanden enligt alkohollagen kan vara många. Det finns dock skäl att anta att en orsak är att arbetet med tillsyn enligt alkohollagen bedrivs på många olika sätt och under skiftande förutsättningar i olika kom- muner. 
  
 6.3.2 
  
 Villkor 
  
 I den tidigare gällande lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD) angavs att tillståndsmyndigheten i tillstånd till servering av alkoholdrycker fick meddela de föreskrifter som behövdes. Denna bestämmelse fördes över till alkohollagen och i propositionen an- gav regeringen i författningskommentaren att sådana villkor kan gälla, förutom serveringstider även t.ex. serveringslokalernas be- skaffenhet, särskilda villkor för utomhusservering och särskilda krav på övervakande personal eller ordningsvakter. Villkor kan meddelas även efter att tillstånd meddelats om sådana behövs om t.ex. serveringen medfört alkoholpolitiska olägenheter. Om ord- ningsstörningar är att vänta i samband med större evenemang på stora idrottsanläggningar kan villkor vara påkallade för restauranger som ligger nära dessa anläggningar. 
 I Statens folkhälsoinstituts handbok i Alkohollagen anges att tillståndsmyndigheten genom villkor t.ex. kan förordna om vilka serveringslokaler som får utnyttjas och hur, att ordningsvakter skall finnas, att alkoholdrycker endast får serveras genom bordsser- vering, vilka serveringstider som skall gälla och hur och när en drinkbar får användas. Villkor kan också meddelas efter att tillstånd meddelats när problem har uppkommit eller med hänsyn till nya yttre omständigheter. Institutet pekar också på den omständighe- ten att villkor endast kan användas individuellt i enskilda fall. 
 100 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 6.3.3 
  
 Alkohollagen i praktiken – ett exempel från Malmö 
  
 Utredningens expert från tillståndsmyndigheten i Malmö kommun har beskrivit hur man där arbetar med nu gällande regler om admi- nistrativa åtgärder i alkohollagen. 
 Om det vid tillsyn uppmärksammas att servering sker till perso- ner som är märkbart påverkade av alkohol eller annat berusnings- medel hålls samtal med tillståndshavare och/eller serveringsansvarig i direkt anslutning till besöket. I vissa fall kallas tillståndshavaren också till myndigheten för ett möte. Därefter skrivs tillsynsärendet av och i beslutet erinras tillståndshavaren om relevanta bestämmel- ser i alkohollagen. 
 Om tillståndsmyndigheten anser att det med hänsyn till de missförhållanden som uppmärksammats finns grund för återkal- lelse av serveringstillståndet, t.ex. vid upprepade förseelser eller när fråga är om allvarligare brott mot alkohollagens regler såsom ser- vering till underåriga, begär myndigheten en skriftlig förklaring från tillståndshavaren. Därefter sammanställer myndigheten en ut- redning med förslag om att tillståndet skall återkallas eller om sär- skilda skäl finns, att tillståndshavaren tilldelas en varning oftast i kombination med villkor om att utbilda samtliga i personalen i an- svarsfull alkoholservering. Beslut fattas av ansvarig nämnd. 
 När det gäller brister i det ekonomiska handhavandet, t.ex. att restföring av skatt skett hos kronofogdemyndigheten, begär till- ståndsmyndigheten en skriftlig förklaring av tillståndshavaren och kallar i vissa fall till ett möte där även Skatteverket deltar. Därefter skriver myndigheten av tillsynsärendet med en erinran om alko- hollagens bestämmelser eller lägger, om skäl för återkallelse före- ligger, fram ett förslag om att tillståndet skall återkallas alternativt om särskilda skäl föreligger, att tillståndshavaren tilldelas en var- ning. Beslut fattas av ansvarig nämnd. 
  
 6.4 
  
 Möjligheter till ingripanden vid brott mot regler om serveringstillstånd i andra nordiska länder 
  
 6.4.1 
  
 Norge 
  
 I Norge gäller meddelade serveringstillstånd som längst till dess att en ny kommunstyrelse tillträtt och en omprövning av tillstånden sker således efter varje val. Under gällande tillståndsperiod kan kommunstyrelsen återkalla ett tillstånd för resten av perioden eller 
 101 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 för en kortare tid om kraven för att beviljas tillstånd inte längre är uppfyllda eller om tillståndshavaren inte uppfyller sina förpliktelser enligt lagen. Vid bedömningen av om serveringstillståndet skall återkallas, och hur länge, kan det bland annat läggas vikt vid vilken typ av överträdelse som skett, överträdelsens grovhet, om till- ståndshavaren kan klandras för överträdelsen och vilka åtgärder som vidtagits för att rätta till missförhållandena. Hänsyn kan också tas till hur verksamheten skötts tidigare. Ett tillstånd kan också återkallas om det skett upprepad narkotikaförsäljning på server- ingsstället eller om det vid serveringsstället skett upprepad diskri- minering. 
 Polisen kan stänga ett ställe som säljer eller serverar alkohol utan tillstånd. Polisen kan också stänga ett försäljnings- eller serverings- ställe i upp till två dagar om det är nödvändigt för att förhindra störning av allmän ordning, tillvarata enskildas eller allmänhetens säkerhet eller för att förhindra eller stoppa lagbrott. 
 Enligt statistik från Statens institutt for rusmiddelsforskning (SIRUS) rapporterade 41 kommuner att man återkallat sammanlagt 77 serveringstillstånd under år 2004 och att mer än hälften av dessa återkallelser varit tillfälliga, dvs. avsett en kortare tid. Skälen för återkallelse av serveringstillståndet var i 15 fall bristande ekono- misk vandel och i 57 fall bristande efterlevnad av alkohollagens regler för servering och för resterande framgår inte på vilken grund återkallelse skedde. 
  
 6.4.2 
  
 Danmark 
  
 Ett serveringstillstånd kan frånkännas av domstol om tillståndsha- varen gjort sig skyldig till grov eller upprepad överträdelse av vill- kor för tillståndet eller bestämmelser i lagen. En förutsättning för en sådan åtgärd är att det begåtts ett brott. Yrkandet om att ett ser- veringstillstånd skall frånkännas framställs i brottmålet. Ett ser- veringstillstånd kan återkallas av tillståndsmyndigheten om till- ståndshavaren gjort sig skyldig till grov eller upprepad försummelse i verksamheten och det finns särskild grund att anta att tillstånds- havaren inte kommer att driva verksamheten på ett försvarligt sätt. Omständigheter som kan leda till återkallelse är t.ex. bristande till- trädeskontroll, om föreståndaren eller tillståndshavaren inte är på serveringsstället vid tidpunkter då det är många och problematiska 
 102 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 gäster eller om tillståndshavaren underlåter att tillkalla polis när allvarliga lagöverträdelser skett på serveringsstället, t.ex. slagsmål. 
  
 6.4.3 
  
 Finland 
  
 Om alkohollagen, eller med stöd av denna utfärdade bestämmelser och föreskrifter, har överträtts i näringsverksamheten eller om till- ståndshavaren inte längre anses ha de förutsättningar eller besitta den tillförlitlighet som kräv för tillståndet eller om det på server- ingsstället har förekommit ordningsstörningar eller annat missbruk kan tillståndsmyndigheten ingripa. Myndigheten kan härvid ge till- ståndshavaren en anmärkning, en skriftlig varning, ställa de villkor som behövs för övervakningen av serveringen eller begränsa till- ståndet genom förkortning av serveringstiden, begränsning av ser- veringsområdet eller de typer av alkoholdrycker som får serveras eller återkalla sitt tillstånd för viss tid eller permanent. 
 När det behövs för att ordningen skall kunna upprätthållas på serveringsstället kan polisen avbryta serveringen tillfälligt, högst ett dygn. 
  
 6.5 
  
 Tillsynsutredningen 
  
 Tillsynsutredningen har i sitt slutbetänkande Tillsyn – Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn (SOU 2004:10) före- slagit vissa generella förändringar när det gäller ingripandemöjlig- heterna vid tillsyn för att tillgodose tillsynsorganens behov av ef- fektivare och tydligare ingripandemöjligheter. Förslagen innebär följande: 
  
 en generellt lägsta nivå av ingripande – anmärkning, 
  
 en generell möjlighet att meddela varning som alternativ till återkallelse och till förbud att fortsätta en verksamhet, 
  
 en möjlighet att komplettera anmärkning och varning med en tillsynsbot och 
  
 en generell ingripandekatalog för alla tillsynsområden som inbegriper en författningsreglerad möjlighet för tillsynsor- ganen att underlåta att ingripa. 
  
 103 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 Utredningen redogör för att det i diskussionen om ingripanden vid tillsyn efterlysts mellanformer av ingripanden som skall vara till- räckligt kraftfulla för att uppnå den aktuella tillsynens syfte, men som lämnar utrymme för att i varje särskilt fall ta hänsyn till en- skilda förhållanden. Det har i diskussionen framhållits att ingripan- den bör kunna nyanseras ytterligare för att bli mer effektiva. 
 Grunden för förslagen är att ingripandemöjligheterna blir mer effektiva om de är ändamålsenliga och mer nyanserade. Ändamåls- enlighet förutsätter att ingripandena är proportionerliga och om- fattar både mindre allvarliga och mer allvarliga brister i en verksam- het och nyansering innebär att ingripandena kan anpassas till den enskilda situationen. 
  
 6.6 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningens förslag: Serveringstillstånd som tillåter servering till allmänheten skall kunna återkallas även för viss bestämd tid, dock högst en månad. Grund för sådan tidsbegränsad återkallelse skall finnas när det inte endast tillfälligt uppkommer olägenheter i fråga om ordning och nykterhet, när tillståndshavaren inte följer be- stämmelserna i alkohollagen eller föreskrifter eller villkor som meddelats med stöd av den, när tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serveringsstället och när upprepad diskriminering förekommit vid serveringsstället. 
 Utredningens bedömning: Möjligheten för tillståndsmyndig- heten att ställa de villkor som behövs för serveringstillstånd måste utvecklas på andra sätt än genom förändringar av lagstiftningen. 
 Regeringen bör utreda möjligheterna att införa regler som gör det möjligt för polismyndigheten att omedelbart förbjuda alkohol- servering. I samband därmed bör även frågan om att ge tillstånds- myndigheten möjlighet att interimistiskt återkalla ett serveringstill- stånd övervägas. 
  
 6.6.1 
  
 Återkallelse av serveringstillstånd för viss tid 
  
 Av de uppgifter som angetts ovan under avsnitt 4.1 framgår att al- kohollagens sanktioner, återkallelse av serveringstillstånd och var- ning, används i mycket liten utsträckning. Anledningen till det kan självfallet vara att grund för ingripande föreligger i mycket få fall, 
 104 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 men mycket tyder på att användningen av sanktioner inte motsva- rar det verkliga behovet. En anledning till detta kan enligt utred- ningens mening vara att man i kommunerna anser de sanktions- möjligheter som står till buds vara alltför trubbiga och svåra att an- passa efter omständigheterna i det särskilda fallet. Det finns därför enligt utredningens uppfattning skäl att överväga möjligheterna att införa en bestämmelse som gör sanktionssystemet mer flexibelt och möjligt att anpassa efter behoven i varje enskilt fall. 
 I Norge och Finland finns möjlighet till permanent återkallelse av serveringstillstånd men också att återkalla tillstånd för viss be- stämd tid. Erfarenheterna av tidsbegränsade återkallelser har varit goda. Utredningen föreslår därför att en möjlighet att återkalla ett serveringstillstånd för en viss bestämd tid, högst en månad, införs i alkohollagen. 
 Möjligheten att återkalla serveringstillstånd för en viss bestämd tid bör omfatta sådana förseelser som innebär att tillståndshavaren inte följt de för servering eller serveringstillstånd gällande bestäm- melserna i alkohollagen eller föreskrifter eller villkor meddelade med stöd av den, då tillståndshavaren tillåtit brottslig verksamhet på serveringsstället eller då upprepad diskriminering förekommit. Även då det inte endast tillfälligt uppkommer olägenheter i fråga om ordning och nykterhet bör det vara möjligt att återkalla ser- veringstillståndet under en viss bestämd tid. 
 Under den tid serveringstillståndet är återkallat får tillståndsha- varen möjlighet att vidta åtgärder för att rätta till de missförhållan- den som lett till återkallelsen. Tillsynsmyndigheten kan i det en- skilda fallet besluta om särskilda föreskrifter när det gäller vilka relevanta åtgärder som bör genomföras. Sådana åtgärder kan inne- bära utbildning av personal, förbättrade rutiner m.m. för att minska risken för t.ex. servering till underåriga eller diskriminering. Det blir också möjligt för tillsynsmyndigheten att ålägga tillståndshava- ren att under den tid serveringstillståndet är återkallat ta fram ett åtgärdsförslag för att rätta till de brister som lett till återkallelsen. Införandet av en möjlighet till tidsbegränsade återkallelser skulle enligt utredningens mening ge utrymme för mer nyanserade be- dömningar och en önskvärd ökad användning av alkohollagens möjligheter att ingripa vid missförhållanden för att uppnå en bättre efterlevnad av lagen. 
 Regeringsrätten har i RÅ 1994 ref 88 behandlat frågan om bevis- kravet i mål om återkallelse av tillstånd att servera alkoholdrycker. I 
 105 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 domen anförde Regeringsrätten följande som är av principiell bety- delse för bevisvärderingen. 
 Ett tillstånd till servering av alkoholdrycker kan ha en avgörande be- tydelse för möjligheterna att driva en restaurangrörelse. Av rättssäker- hetsskäl bör därför kravet på bevisning ställas högt. En så ingripande åtgärd som återkallelse av ett serveringstillstånd bör kunna vidtas en- dast när det klart har kunnat fastställas att sådana missförhållanden som utgör grund för återkallelse verkligen föreligger. Å andra sidan måste beaktas att syftet med de i paragrafen angivna sanktionerna är att tillgodose det allmänna intresset av ordning och nykterhet samt att skydda samhället mot skadeverkningar av dåligt skötta restauranger och liknande försäljningsställen. Av denna anledning bör kraven för ett ingripande inte i alla avseenden ställas lika högt som för en fällande dom i ett brottmål som avser t.ex. olovlig försäljning av spritdrycker (jfr Hillbo, Lagar och politik kring alkohol, 1979, s. 194). Det torde inte sällan kunna inträffa att ett objektivt konstaterbart missförhål- lande kan läggas till grund för en återkallelse trots att åtal – t.ex. på grund av bristande uppfyllelse av det subjektiva rekvisitet – inte väcks eller inte leder till fällande dom. I linje med det sagda ligger att det inte 
 – som bolaget gjort gällande i målet föreligger någon principiell skyl- dighet för tillståndsmyndigheten att vänta med ett ingripande till dess en av åklagarmyndigheten inledd förundersökning har hunnit avslu- tas. 
 Enligt utredningens mening finns det skäl att ställa något lägre krav på bevisning för att återkalla ett serveringstillstånd för en kortare tid än vid en permanent återkallelse av tillståndet där krögaren i princip inte kan fortsätta sin näringsverksamhet och inte kan starta någon ny tillståndspliktig verksamhet inom tre år. Den omständighet att alkohollagens regler om serveringstillstånd är en del av en social skyddslagstiftning måste ha betydelse vid en sådan bedömning. Avsikten med utredningens förslag är inte att förändra den praxis som utvecklats för bedömning av om det finns grund för att återkalla ett serveringstillstånd utan att förbättra möjligheterna att ingripa vid sådana missförhållanden som idag ofta inte medför någon åtgärd från tillsynsmyndighetens sida eller där myndighe- terna utvecklat egna metoder som inte formellt anges i alkoholla- gen. Tanken är inte heller att frånta tillsynsmyndigheterna den fri- het de har att utveckla ett arbetssätt anpassat efter de förutsätt- ningar som råder i en viss kommun. Syftet med förslaget är att ge myndigheterna utrymme att i högre grad anpassa de administrativa åtgärderna till omständigheterna i det särskilda fallet. 
 Vid sådana serveringsställen där alkoholservering är det domine- rande inslaget i verksamheten får en tidsbegränsad återkallelse av 
 106 
  
 SOU 2006:56 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 ett serveringstillstånd konsekvenser för möjligheterna att driva verksamheten i övrigt vidare under den tid återkallelsen gäller. En sådan återkallelse får då också betydelse för den personal som ar- betar i verksamheten. Enligt utredningens mening bör en tidsbe- gränsad återkallelse därför begränsas till längst en månad. Under denna tid bör det genom ett undantag från förvaringsförbudet vara möjligt för tillståndshavaren att behålla de alkoholdrycker som fanns i lager när beslutet meddelades. Några nya inköp kan dock inte ske med hänsyn till att det för inköp av alkoholdrycker från partihandlare krävs ett gällande serveringstillstånd. 
  
 6.6.2 
  
 Möjligheten till villkor 
  
 Den möjlighet kommunen har att som tillståndsmyndighet ställa de villkor som bedöms nödvändiga har i många fall använts på så sätt att kommunerna i alkoholpolitiska program antagit riktlinjer för bedömning av ansökningar om serveringstillstånd som sedan inneburit att man i serveringstillstånd ställt upp villkor om t.ex. ordningsvakter. Vid överprövning i domstol har dock krävts att villkoren varit påkallade av omständigheter som kunnat knytas till det aktuella serveringsstället, vilket enligt mångas uppfattning lett till att kommunerna valt att inte använda den möjlighet att ställa villkor som anges i alkohollagen. 
 En förändring av hur kommunerna ställer upp villkor som skulle innebära att riktlinjerna inte behövde knytas till omständigheterna för ett särskilt serveringsställe är enligt utredningens mening inte möjlig, bl.a. med hänsyn till att sådana villkor rimligen måste vara möjliga att överklaga för den som söker serveringstillstånd. Kun- skapen om möjligheten att ställa upp villkor, vilka omständigheter som kan utgöra grund för sådana och hur de skall utformas måste därför på andra sätt spridas till tillståndsmyndigheterna. Det ligger i Statens folkhälsoinstituts uppdrag som central tillsynsmyndighet enligt alkohollagen att föra ut sådan kunskap till ansvariga myndig- heter. 
 107 
  
 Administrativa ingripanden och villkor enligt alkohollagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 6.6.3 
  
 Behovet av att omedelbart avbryta serveringen av alkoholdrycker 
  
 Utredningen har under sitt arbete uppmärksammat att det saknas möjlighet att med stöd av alkohollagen omedelbart avbryta server- ingen av alkoholdrycker när det på serveringsställen sker servering i stor omfattning till underåriga eller till personer som är märkbart påverkade av alkohol eller annat berusningsmedel. Frågan behand- lades av Alkoholkommissionen som i betänkandet Serveringsbe- stämmelser (SOU 1993:50) föreslog att tillståndsmyndigheten skulle ges möjlighet att återkalla ett serveringstillstånd interimis- tiskt. Utredningen har inte inom ramen för uppdraget kunnat be- handla frågan men anser att det finns skäl att utreda frågan vidare. Enligt utredningens mening skulle polismyndigheten inom ramen för sitt tillsynsansvar enligt alkohollagen kunna ges en möjlighet att omedelbart avbryta serveringen av alkoholdrycker. I det sam- manhanget bör även frågan om att ge tillståndsmyndigheten möj- lighet att interimistiskt d.v.s. under utredningstiden återkalla ett serveringstillstånd övervägas. 
 108 
 7 Konsekvenser av förslagen 
  
 7.1 
  
 Förutsättningar för konsekvensbeskrivningen 
  
 7.1.1 
  
 Kommittéförordningen 
  
 Kommittéförordningen (1998:1474) innehåller bestämmelser om kostnadsberäkningar och andra konsekvensberäkningar. Om för- slagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om för- slagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall även dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäkts- minskningar för staten, kommuner eller landsting, skall kommittén föreslå en finansiering (14 § kommittéförordningen). Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Det- samma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen (15 § kommitté- förordningen). 
  
 7.1.2 
  
 Simplexförordningen 
  
 Enligt 2 § förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor (simplexförordningen) framgår att när en myndighet under regeringen överväger nya eller förändrade regler som kan ha effekter av betydelse för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt skall myndigheten så tidigt som möjligt göra en särskild konsekvensanalys i 
 109 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 dessa avseenden och dokumentera denna. Analysen skall ske i den omfattning som är påkallad i det enskilda fallet. Konsekvens- analysen skall stödjas på vissa i 3 § angiva frågeställningar. 
  
 7.1.3 
  
 Kommittédirektiven 
  
 I kommittédirektiven (bilaga 1) finns vissa anvisningar om konse- kvensanalysen. Där anges att utredaren särskilt skall ta ställning till vilka ekonomiska och organisatoriska konsekvenser som förslagen kan ge upphov till och i förekommande fall lämna förslag till finan- siering. Utredaren skall också redovisa förslagens konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. 
  
 7.1.4 
  
 Hotell- och restaurangbranschen samt antalet serveringstillstånd m.m. 
  
 Under 2005 fanns cirka 26 000 arbetsställen inom hotell- och re- staurangverksamheten. I snitt var cirka 89 000 personer anställda inom denna verksamhet. Hur könsfördelningen ser ut framgår inte av den officiella statistiken. Bransch- och arbetsgivarorganisationen Sveriges Hotell  Restaurangföretagare (SHR) uppger dock för 2003, att av de anställda var cirka 60 procent kvinnor och 40 pro- cent män. Dessa siffror kan jämföras med statistik från Hotell- och restaurangfacket (HRF) med cirka 60 000 medlemmar. Där uppges 65 procent vara kvinnor och 35 procent män. Vidare visar statistik från SCB att två av de tjugo vanligaste yrkesgrupperna för kvinnor var köks- och restaurangbiträden (på elfte plats där 77 procent av samtliga anställda var kvinnor) samt storhushålls- och restaurang- personal (på en sextonde plats där 63 procent av samtliga anställda var kvinnor). För männen fanns dessa yrkesgrupper överhuvudta- get inte med på motsvarande  
 topp-20-lista. 
  Det hade varit av in- tresse att se hur könsfördelningen ser ut när det gäller de serverings- ansvariga, men någon sådan statistik har inte varit möjlig för utredningen att presentera. Utredningen kan dock konstatera att branschen har en större andel anställda kvinnor än män. 
 År 2005 fanns det totalt 10 286 serveringstillstånd (förutom till- fälliga tillstånd). Samma år meddelades 914 nya tillstånd och 1 102 restauranger bytte ägare. Av tabell 7.1 framgår antal tillstånd och 
 110 
  
 SOU 2006:56 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 hur många nya ansökningar om serveringstillstånd och ägarbyten som kommunerna handlagt år  
 2003-2005. 
  
 Tabell 7.1 Antal tillstånd, nya ansökningar och ägarbyten  
 2003-2005 
  
 2005 
  
 2004 
  
 2003 
  
 Nya tillstånd 
  
 914 
  
 1203 
  
 937 
  
 Ägarbyten 
  
 1102 
  
 1337 
  
 1181 
  
 Oförändrad ägare 
  
 10 286 
  
 9525 
  
 9972 
  
 7.2 
  
 Konsekvenser för stat och kommun 
  
 Utredningens förslag innebär att Statens folkhälsoinstitut får till- kommande arbetsuppgifter. Institutet skall ta fram prov för exami- nation av personer som avser att söka serveringstillstånd och genomföra examination. Antalet prov som skall avläggas kan upp- skattas till cirka 2 000 inklusive de kontrollprov som blir aktuella för dem som tidigare innehaft tillstånd. Kostnaderna för Statens folkhälsoinstituts examinationsverksamhet kan enligt beräkningar som gjorts av institutet uppskattas till cirka en miljon kronor under första året och därefter till mellan en halv och en miljon kronor per år. Enligt utredningens förslag skall Statens folkhälsoinstitut kunna ta ut en avgift för examinationen. Institutet skall också meddela tillstånd för utbildningsföretag som önskar bedriva utbildning för dem som skall utses som serveringsansvariga och dem som skall ansöka om serveringstillstånd samt ha tillsyn över dessa företag. Tillstånd för utbildningsföretag blir avgiftsbelagda som andra till- stånd som Statens folkhälsoinstitut meddelar och för tillsynen över utbildningsföretagen föreslås också en avgift kunna tas ut. Upp- giften att ta fram närmare riktlinjer och föreskrifter för utbildning och examination kan härutöver antas medföra vissa merkostnader. 
 Kommunerna har ansvaret för beslut om serveringstillstånd och tillsyn över servering. Flera av förslagen underlättar kommunens arbete med tillståndsgivning och tillsyn. Kommunernas utrymme för bedömning minskar när det gäller frågan huruvida de som söker serveringstillstånd uppfyller alkohollagens krav på kunskaper med utredningens förslag om obligatorisk utbildning och examination. Utbildnings- och kunskapskravet blir enhetligt över hela landet och bedöms av Statens folkhälsoinstitut som tillståndsgivare för utbild- ningsföretag och examinationsmyndighet. För kommunerna minskar 
 111 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 härigenom arbetet med kontroll vid prövning av ansökan om serveringstillstånd. De föreslagna reglerna om krav på utbildning hos dem som utses som serveringsansvariga kan dock antas inne- bära en viss ökad kontroll från kommunen som tillsynsmyndighet. 
 Förslaget om att upprepad diskriminering vid serveringsstället skall utgöra grund för återkallelse av serveringstillstånd innebär ett visst ökat tillsynsansvar för kommunerna. Enligt utredningens me- ning torde tillsynen när det gäller diskriminering kunna utföras i samband med annan tillsyn enligt alkohollagen och merarbetet kan därför antas bli relativt ringa. Det eventuellt ökade arbetet kan fi- nansieras med de avgifter som tas ut för tillsyn enligt alkohollagen. Kommunerna har ett ansvar gentemot alla sina invånare när det gäller att säkerställa likabehandling och arbetar inom många olika områden för att motverka diskriminering. Arbetet med tillsyn en- ligt alkohollagen kan bli en del av arbetet mot diskriminering där kunskaper och erfarenheter på olika områden inom en kommun kan användas. 
 Möjligheten att återkalla serveringstillståndet under en viss kor- tare tid, högst en månad, för att ge tillståndshavaren tillfälle att komma till rätt med missförhållanden som upptäckts vid tillsyn ger kommunerna utrymme för mer nyanserade bedömningar och blir ett viktigt verktyg som förstärker tillsynsarbetet. 
 Den föreslagna möjligheten till tidsbegränsad återkallelse av ser- veringstillstånd kan antas leda till att kommunerna oftare beslutar om ingripanden enligt alkohollagen vilket kan komma att innebära en viss ökning av antalet ärenden enligt alkohollagen hos förvalt- ningsdomstolarna. Den torde dock bli försumbar. Det föreslagna uppdraget till Rikspolisstyrelsen att införa ansvarsfull alkoholhan- tering som del i utbildningen av ordningsvakter måste anses ingå i Rikspolisstyrelsens generella uppdrag att ansvara för ordningsvak- ter och deras utbildning. 
  
 7.3 
  
 Konsekvenser för företagen 
  
 Utredningen anser att en stor del av hotell- och restaurangbran- schens anställda inte är att betrakta som direkt berörda av utred- ningens förslag som rör krav på utbildning och avlagt prov, då dessa har sin sysselsättning i annat än servering av alkohol. Hur många som är anställda vid de verksamheter som har serveringstill- stånd saknar utredningen kännedom om. Ej heller finns statistik 
 112 
  
 SOU 2006:56 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 fördelat på kvinnor och män när det gäller de personer som idag är serveringsansvariga. Därmed är det också svårt för utredningen att uttala sig om ytterligare utbildning och därmed större inflytande och ansvar på arbetsplatsen skulle vara till något köns för- eller nackdel ur ett arbetstagarperspektiv. Än mindre går det att uttala sig om eventuella skillnader mellan kvinnors och mäns inflytande skulle minska eller öka. 
 Kravet på utbildning och avlagt prov för att kunna beviljas ser- veringstillstånd medför en kostnad för dem som avser att starta verksamhet som innebär servering av alkohol. Detta krav blir dock lika för alla oavsett vilken kommun tillstånd söks i vilket gör verk- samheten mer konkurrensneutral. Kostnaden för utbildning av den omfattning som utredningen föreslår kan uppskattas till cirka 10 000 kr och för examinationen till cirka 1 500 kr. 
 På stora restauranger med många anställda finns med största sannolikhet tillgänglig personal med erforderlig utbildning för att kunna utses som serveringsansvariga och det föreslagna kravet på utbildning innebär därför inga konsekvenser för dessa. 
 För små restauranger där ägaren arbetar tillsammans med någon eller några få anställda kan det uppstå konsekvenser på så sätt att de anställda saknar sådan utbildning som gör det möjligt att utse dem till serveringsansvariga. Det kan då komma att uppstå vissa övergå- ende störningar i verksamheten samt kostnader för utbildning då ingen av de anställda uppfyller kraven för att utses som serverings- ansvariga. Det blir då nödvändigt för tillståndshavaren att bekosta en sådan utbildning. Kostnaden för utbildning genom ett utbild- ningsföretag som erhållit föreskrivet tillstånd kan uppskattas till 2 000 kr per person. Ett alternativ till sådan utbildning är den som anordnas av kommun, landsting eller länsstyrelse då avgiften för denna är lägre, i Stockholm  
 (STAD-projektet) 
  900 kr exklusive mervärdesskatt, i Göteborg  
 (RUS-projektet) 
  650 kr exklusive mer- värdesskatt och i Malmö kostnadsfri. 
 Förslaget att tillståndshavare skall ha ett egentillsynsprogram in- nebär arbete för tillståndshavaren med att ta fram ett sådant men programmet utgör endast en sammanställning av sådant som till- ståndshavaren redan mot bakgrund av nu gällande regler måste ha rutiner för. Utredningens förslag kan därför inte anses medföra några ökade kostnader för restaurangerna. 
 Kravet på tillstånd för utbildningsföretag som erbjuder utbild- ning för dem som söker serveringstillstånd och de som skall utses som serveringsansvariga innebär visst administrativt merarbete och 
 113 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2006:56 
  
 en kostnad för dessa företag som ytterst får betalas genom de kurs- avgifter företagen tar ut. 
  
 7.4 
  
 Konsekvenser i övrigt 
  
 Förslagen om krav på obligatorisk utbildning och godkänd examen för att beviljas serveringstillstånd och krav på viss utbildning för att kunna utses som serveringsansvarig kan medföra vissa svårigheter för personer med utländsk bakgrund eller med vissa funktionshin- der. Dessa problem måste lösas inom ramen för utbildningen och vid examinationen som måste utformas på sådant sätt att alla kan tillgodogöra sig utbildningen och utifrån likartade förutsättningar avlägga examen. 
 Om tillståndsmyndigheten får möjlighet att återkalla ett server- ingstillstånd tillfälligt under högst en månad innebär det att det uppstår arbetsbrist om tillståndshavaren under denna tid inte be- driver någon verksamhet på restaurangen. Detta kan få konsekven- ser för anställda i rörelsen men dessa får behandlas enligt de arbets- rättsliga regler som gäller när sådana omständigheter inträffar. Med tanke på branschens struktur vad avser könsfördelningen, kan det enligt utredningen finnas en risk för att sådana tillfälliga återkallel- ser med dess konsekvenser på sysselsättningen, kan drabba kvinnor i större utsträckning än män. Branschens strukturella betingelser ligger dock utanför såväl utredningens möjlighet till påverkan som dess direktiv. 
 Utredningens förslag torde inte innebära någon ytterligare på- verkan på den fria rörligheten inom EU än den som redan finns genom nu gällande regler. I övrigt medför utredningens förslag inte några konsekvenser i de avseenden som nämns i kommittéförord- ningen (1998:1474). 
 114 
 8 Författningskommentar 
  
 8.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) 
  
 6 kap. 3 § 
 Genom ett tillägg i andra stycket ställs krav på att den som skall utses som serveringsansvarig, utöver att vara lämplig för uppgiften med hänsyn till sina egenskaper och övriga omständigheter, även skall ha fyllt 20 år och genomgått erforderlig utbildning för uppgiften. Utbildningen skall avse ansvarsfull alkoholservering, dvs. kunskaper om alkohollagens regler, alkoholens medicinska effekter, nöjes- relaterat våld och konflikthantering samt narkotika i krogmiljö. Kunskaper om reglerna om diskriminering och hur diskriminering kan motverkas skall också ingå. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall meddela föreskrifter om innehållet i utbildningen. Se även allmänna överväganden i avsnitt 4.8.2. 
 Genom det nya femte stycket föreskrivs att tillståndshavaren skall utöva särskild tillsyn (egentillsyn) över serveringen av alko- holdrycker och ha ett lämpligt program för denna tillsyn. Pro- grammet skall bl.a. ange hur nyanställd personal skall informeras om alkohollagens regler och reglerna om diskriminering. Se även allmänna överväganden i avsnitt 4.8.3. 
 6 kap. 3 a § 
 Bestämmelsen är ny. Den som vill bedriva sådan utbildning som krävs för att kunna utses som serveringsansvarig skall ha tillstånd, s.k. utbildningstillstånd, från Statens folkhälsoinstitut. 
 Tillstånd krävs dock inte för gymnasieskola, kommunal vuxen- utbildning eller fristående skola med motsvarande utbildning där eleven undervisas på en nationellt fastställd kurs och inte heller för 
 115 
 Författningskommentar SOU 2006:56 
 sådan utbildning som genomförs i kommuners, landstings och länsstyrelsers regi. 
 Efter att utbildning skett skall den som ansvarar för utbildningen utfärda ett intyg om detta som överlämnas till eleven. 
 6 kap. 9 § 
 Genom ett undantag från förvaringsförbudet i tredje stycket blir det möjligt för tillståndshavare att under den tid ett serveringstill- stånd är tillfälligt återkallat i enlighet med 7 kap. 19 § andra stycket behålla de alkoholdrycker som fanns i lager när beslutet om åter- kallelse meddelades. Det är dock inte möjligt att under den tid återkallelsen gäller göra nya inköp av alkoholdrycker. 
 7 kap. 1 a § 
 Bestämmelsen är ny och av den framgår villkoren för att utbild- ningstillstånd skall meddelas. Målet är att kravet på god utbildning skall tillgodoses. 
 7 kap. 3 § 
 Ett tillägg har gjorts med anledning av att Statens folkhälsoinstitut skall svara för meddelande av utbildningstillstånd för dem som skall genomföra tillståndsutbildning och sådan utbildning som krävs för att kunna utses som serveringsansvarig. 
 7 kap. 7 § 
 Genom ett tilläggs krävs för att beviljas serveringstillstånd, för- utom vad som anges om lämplighet med hänsyn till personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt, att sö- kanden har genomgått viss obligatorisk utbildning, s.k. tillstånds- utbildning. Efter genomgången utbildning skall sökanden avlägga ett prov som anordnas av Statens folkhälsoinstitut och ett krav för att kunna beviljas serveringstillstånd är att detta skett med godkänt resultat. 
 116 
  
 SOU 2006:56 
  
 Författningskommentar 
  
 Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får före- skriva, eller i enskilda fall medge undantag från kravet på utbild- ning. 
 Vid tillfälliga tillstånd för servering i slutna sällskap får till- ståndsmyndigheten, om övriga förutsättningar för att meddela till- stånd är uppfyllda, meddela serveringstillstånd även då sökanden inte uppfyller kraven på utbildning och godkänt prov. Se även all- männa överväganden i avsnitt 4.8.1. 
 7 kap. 7 a § 
 Bestämmelsen är ny. Den som vill bedriva sådan tillståndsutbild- ning som krävs för att beviljas serveringstillstånd skall ha tillstånd från Statens folkhälsoinstitut. 
 Tillståndsutbildningen skall avse kunskaper om rättsregler, fö- retagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, ansvarsfull al- koholhantering och hur man motverkar brottslighet vid serverings- stället. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall meddela föreskrifter om innehållet i utbildningen och de prov som anges i 7 kap. 7 §. Se även den allmänna motiveringen i avsnitt 4.8.1. 
 7 kap. 18 § 
 Ett tillägg har gjorts med anledning av att återkallelse skall kunna ske av utbildningstillstånd. 
 7 kap. 19 § 
 Genom den nya punkten 6 skall kommunen återkalla serveringstill- stånd om personer vid upprepade tillfällen nekats servering eller tillträde till serveringsställe med hänsyn till kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funk- tionshinder. Bestämmelsen avser inte missgynnande på grund av bristande tillgänglighet. Återkallelse kan endast ske när fråga är om tillstånd för servering till allmänheten. 
 I det nya andra stycket anges att återkallelse enligt punkterna 2, 3, 5 och 6 kan begränsas till viss tid, dock högst en månad. Skäl för tidsbegränsad återkallelse föreligger vid förseelser där en perma- nent återkallelse inte anses nödvändig. Det skall också finnas skäl 
 117 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:56 
  
 att anta att tillståndshavaren under den tid tillståndet är återkallat kan vidta åtgärder som är påkallade för att serveringen av alkohol- drycker skall kunna återupptas. Tiden för återkallelse kan anpassas till de åtgärder som tillståndshavaren skall företa för att komma till rätta med orsakerna till ingripandet. Se även allmänna övervägan- den i avsnitt 6.6.1. 
 8 kap. 1 § 
 Genom ett tillägg anges att Statens folkhälsoinstitut skall utöva tillsyn över de utbildningsföretag som har beviljats utbildningstill- stånd. 
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 
 Lagen skall träda i kraft den 1 juli 2007. De regler som avser obli- gatorisk utbildning, tillståndsutbildning, och kravet på avlagt god- känt prov bör dock med hänsyn till behovet av tillgång till sådan utbildning och de åtgärder Statens folkhälsoinstitut måste vidta för att kunna genomföra examination träda i kraft först den 1 januari 2008. 
 Kravet på tillståndsutbildning och godkänt prov i 7 kap. 7 § gäller inte för redan beviljade serveringstillstånd utan endast för nya ansökningar om tillstånd. 
 Kravet på erforderlig utbildning och minimiåldern 20 år gäller inte för anmälningar av serveringsansvariga som skett före den 1 januari 2007. 
  
 8.2 
  
 Förslaget till förordning om ändring i alkoholförordningen (1994:2046) 
  
 5 § 
 I ett nytt andra stycke anges att Statens folkhälsoinstitut skall meddela föreskrifter om erforderlig utbildning för serveringsansva- riga och tillståndsutbildning samt de prov som skall avläggas av dem som avser att ansöka om serveringstillstånd. 
 118 
  
 SOU 2006:56 
  
 Författningskommentar 
  
 6 § 
 Bestämmelsen är ny. Statens folkhälsoinstitut får medge undantag från skyldigheten att avlägga prov avseende yrkeskunnande för den som under de senaste fem åren innan ansökan innehaft serverings- tillstånd under tre år. En förutsättning är att sökanden godkänns vid ett kontrollprov. 
 16 § 
 Genom ett tillägg anges att Statens folkhälsoinstitut skall kunna ta ut en avgift för tillsyn av de utbildningsföretag som meddelats till- stånd enligt 6 kap. 3 a § och 7 kap. 7 a §. 
 119 
 Litteratur- och källförteckning 
 Förarbeten 
 Utrednings- och kommittébetänkanden 
 SOU 1974:91 Alkoholpolitik Betänkande av Alkoholpolitiska ut- redningen 
 SOU 1993:50 Serveringsbestämmelser Betänkande av Alkoholpoli- tiska kommissionen 
 SOU 2000:59 Bestämmelser om alkoholdrycker Betänkande av Al- koholutredningen 
 SOU 2004:100 Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn 
 Betänkande av Tillsynsutredningen 
 SOU 2005:25 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid Betän- kande av Alkoholinförselutredningen 
 SOU 2005:109 Yrkesförarkompetens Betänkande av Utredningen om förarkrav för vägtransporter 
 SOU 2006:22 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning Betän- kande från Diskrimineringskommittén 
 Departementsserien 
 Ds S 1977:1 Beredningsgruppen för frågor avseende alkoholpoliti- JohnsonDs 1994:92 En ny alkoholpolitisk tillsyns- och tillståndsmyndighet samt förslag till ny alkohollag 
 Ds 2003:50 Ordningsvakter och väktare 
 121 
  
 litteraturförteckning 
  
 SOU 2006:56 
  
 Propositioner och skrivelser 
 prop. 1976/77:108 om alkoholpolitiken 
 prop. 1981/82:143 om åtgärder mot alkohol- och narkotikamiss- bruket 
 prop. 1985/86:126 Lag om näringsförbud, m.m. 
 prop. 1994/95:89 Förslag till alkohollag 
 prop. 2000/01:20 Nationell handlingsplan för att förebygga alko- holskador 
 prop. 2000/01:97 Vissa ändringar i alkohollagen 
 prop. 2003/04:161 om alkoholpolitiska frågor 
 prop. 2005/06:30 Nationella alkohol- och narkotikahandlingsplaner 
 Rapporter 
 Ansvarsfull alkoholservering m.m., rapport nr. 2003:36, Statens folkhälsoinstitut; 2003 
 Brottsutvecklingen i Sverige  
 2001-2003, 
 BRÅ-rapport 
  2004:3, Brottsförebyggande rådet; 2004. 
 Brottsförebyggande arbete i praktiken – 19 lokala projekt, BRÅ- rapport 2004:6, Brottsförebyggande rådet; 2004. 
 Länsrapport 2002. rapport nr. 2003:52, Statens folkhälsoinstitut; 2003 
 Länsrapport 2004, rapport nr. 2005:46, Statens folkhälsoinstitut; 2005 
 Måldokument för restautörsutbildning m.m., Alkoholinspektio- nen; juni 2002 
 Miller, Harris, Discrimination in Nightlife, Case Study for the European Monitoring Centre on Racism and Xenophobia, no- vember, 2002. 
 Upplever man att man blir diskriminerad?, Statistiska centralbyrån; 2005 
 122 
  
 SOU 2006:56 
  
 litteraturförteckning 
  
 Litteratur 
 Handbok Alkohollagen, Statens folkhälsoinstitut 
 Hillbo, Lee och politik kring alkohol – historik och kom- mentarer till 1977/78 års alkohollagar, Liber; 1979 
 Holder, H.D.  Wright, A.C. Mandated server training and re- duced  
 alcohol-involved 
  traffic crashes: a time series analysis of the Oregon experience. Accident, Analysis and Prevention, 26,  
 89-97; 
  1994 
 Mason and criminal violence: Time Series Analyses in a Comparative Perspective, Stockholm, Sweden: Shaffer  1990 
 Norström T. Effects on Criminal Violence of Different Beverage Types and Private Public Drinking. Addiction, 93,  
 689-699; 
  1998 
 Norström, T (red) Blake in Postwar Europe. Folkhälsoinstitutet, 
 Stockholm; 2002 
 Persson, Parsons m.fl., Ordningslagen kommentarer och rätts- praxis, 2:a upplagan, Norstedts; 2003 
 Saltz, R.F. Prevention where alcohol is sold and consumed: Server intervention and responsible beverage service. I M. Plant, E. Single  T. Stockwell (red.), Blake: Minimising the harm. What works? (s.  
 72–84), 
  New York, NY: Free Association Books Ltd. 1997 
 Övrigt 
 Hotell- och restaurangfacket (HFR), www.hfr.se 
 Ot.prp. nr. 86  
 (2003-2004) 
  Om lov om endringer i lov 2. juni 1989 nr. 27 om omsetning av alkoholholdig drikk vm. og enkelte andre lover 
 Regeringsrätten, ref. 88, RÅ 1994 
 Statens institutt for rusmiddelsforskning (SIRUS), Norge, 
 www.sirus.no 
 Statistiska centralbyrån (SCB), Sveriges officiella statistik, www.scb.se 
 Sveriges Hotell  Restaurangföretagare (SHR), Hotell- och Resta- urangbranschen 2003, www.shr.se 
 123 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 En stärkt och tydligare tillsyn inom 
  
 Dir. 
  
 socialtjänstens område 
  
 2004:178 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 december 2004. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare tillkallas för att se över och överväga föränd- ringar i organisationen av och ansvarsfördelningen såvitt avser den statliga tillsynen inom socialtjänstens område. Utredaren skall i analysen utgå från att tillsynsansvaret skall stärkas och göras tydli- gare, att tillsynsfunktionens sårbarhet skall minska samt att tillsy- nen skall fungera samordnat, strukturerat och effektivt med ett tydligt jämställdhetsperspektiv. 
 Utredaren skall även analysera hur andra till den statliga tillsynen näraliggande uppgifter inom socialtjänstens område kan påverkas av eventuella förändringsförslag när det gäller den statliga tillsynen och vid behov överväga förändringar i organisation och ansvarsför- delning av dessa uppgifter. 
 Ansvaret för tillsynen av Statens institutionsstyrelses (SiS) in- stitutioner behöver ses över. Utredaren skall analysera de problem som finns i dag med att SiS har ansvaret för tillsynen samt lämna förslag på hur tillsynen av verksamheten kan organiseras. 
 Bakgrund 
 Socialtjänsten spelar en viktig roll i välfärdspolitiken genom att ut- göra ett komplement till de generella stödsystemen. Socialtjänsten omfattar äldreomsorg, insatser för personer med funktionshinder samt individ- och familjeomsorg. 
 125 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 Kontroll- och styrinstrument 
 Staten har ett ansvar för att säkerställa efterlevnaden av de lagar och föreskrifter som riksdag och regering beslutat om hos de huvud- män - såväl offentliga som privata – som ansvarar för uppgifter och verksamheter enligt socialtjänstlagen (2001:453; SoL) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Ett viktigt kontroll- och styrinstrument som staten förfogar över är tillsyn. Andra viktiga styrmedel är t.ex. statliga bidrag, före- skrifter, allmänna råd och sanktionsåtgärder. Staten kan även bidra med insatser som kan stimulera en utveckling av verksamheter som t.ex. kunskapsutveckling och kunskapsförmedling. De senare är insatser som kan vara nära förknippade med tillsynsuppgiften. 
 Tillsynen inom socialtjänstens områden utövas i dag av Social- styrelsen och de 21 länsstyrelserna samt i viss utsträckning även av Statens institutionsstyrelse och kommunerna. De statliga myndig- heterna har även andra uppgifter inom socialtjänstens områden, t.ex. att fördela statsbidrag, att meddela tillstånd till enskild verk- samhet, att samla in statistik, att meddela föreskrifter och allmänna råd m.m. 
 Tillsynens syfte inom det sociala området 
 Tillsynen skall bidra till att lagar inom socialtjänstens område och intentionerna bakom dessa efterlevs av kommuner, entreprenörer och andra enskilda som driver tillståndspliktig verksamhet enligt SoL och LSS. Det innebär att myndighetsutövningen skall bedrivas rättssäkert, att kvinnor och män som har behov av socialtjänstens insatser skall få tillgång till de insatser de har rätt till, att insatserna skall vara av god kvalitet samt att intentionerna bakom sociallag- stiftningen skall få genomslag i socialtjänstens verksamhet. Tillsy- nen syftar även till att uppnå en likvärdig verksamhet över hela lan- det samt till att stimulera planering inom socialtjänstverksamhet samt vidare- och metodutveckling av socialtjänsten. Jämställdhets- perspektivet skall integreras i tillsynen. 
 126 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 Tillsynens omfattning 
 Tillsynen omfattar ett mycket stort antal tillsynsobjekt. Antalet kan dock variera beroende på hur ett tillsynsobjekt definieras. Sammanlagt ca 800 000 kvinnor och män berörs t.ex. av insatser enligt LSS och SoL. 
 Socialtjänsten omfattar omsorgsområdena äldreomsorg, insatser för personer med funktionshinder samt individ- och familjeom- sorg. Individ- och familjeomsorg omfattar områdena ekonomiskt bistånd, missbruk, familjer, barn och unga samt familjerätt. Äldre- och handikappomsorgen omfattar bl.a. områdena hemtjänst, sär- skilda boendeformer och dagverksamhet. Till detta kommer ett stort antal både offentliga och enskilda verksamheter där varje sär- skild boendeform, varje hem för vård och boende (HVB), varje korttidsboende etc. är ett objekt. Med denna grova indelning fanns det enligt länsstyrelserna ca 15 000 tillsynsobjekt år 2003. 
 Myndigheter som utövar tillsyn inom det sociala området 
  
 Socialstyrelsen och länsstyrelserna  
 ansvarar för statens tillsyn av soci- altjänsten. Socialstyrelsen utövar tillsyn nationellt och länsstyrel- serna ansvarar för den operativa tillsynen inom länen. Tillsynen gäller verksamheter som drivs både i kommunal och i enskild regi. Socialstyrelsen har dessutom ansvar för tillsynen av hälso- och sjukvården. Den operativa tillsynen av hälso- och sjukvården ut- övas av myndighetens sex regionala tillsynsenheter. 
 Socialstyrelsen är regeringens expert- och tillsynsmyndighet för verksamhet som rör socialtjänst, hälsoskydd, smittskydd och hälso- och sjukvård. Rollen som expert- och tillsynsmyndighet in- nebär att Socialstyrelsen genom normering, tillsyn och kunskaps- förmedling påverkar huvudmän och yrkesverksamma. 
 Länsstyrelsens verksamhet bygger på principen om den samord- nade länsförvaltningen, vilket bl.a. innebär att länsstyrelsen skall svara för den statliga förvaltningen på regional nivå om inte sär- skilda skäl talar för en annan ordning. Myndighetens roll är att vara statens regionala företrädare och samordna de statliga intressena i de frågor som statsmakten lagt på länsstyrelsen. 
  
 Kommunerna  
 har löpande tillsyn över tillståndspliktig, enskild verksamhet som bedrivs inom kommunens gränser - både tillstånd som givits med stöd av SoL och tillstånd som givits med stöd av 
 127 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 LSS. Om kommunen får kännedom om missförhållanden i enskild verksamhet som står under länsstyrelsens tillsyn, skall socialnämn- den underrätta länsstyrelsen om detta. 
  
 Statens institutionsstyrelse  
 (SiS) utövar tillsyn över verksamhet vid sådana hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga (särskilda ungdomshem) och lagen (1998:603) om sluten ungdomsvård samt 22 och 23 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall  
 (LVM-hem). 
  SiS har 49 olika institutioner runt om i landet med sammanlagt 1 030 platser. Tillsynen över verksamheten vid de särskilda ungdomshemmen och  
 LVM-hemmen 
  utövas av SiS:s Tillsynsstab och sker enligt plan men också när det finns en speciell anledning för tillsyn. SiS behandlar även klagomål från kommuner, klienter, elever, anhöriga eller personal. 
 Tvångsvård regleras av särskilda lagar som till sitt innehåll inne- bär avsteg från socialtjänstlagens huvudprincip om frivillighet. Det avser myndighetsbeslut som rör tvångsåtgärder och sammanhäng- ande särskilda befogenheter. Vårdformerna kräver därtill en diffe- rentierad institutionsstruktur. 
  
 Justitieombudsmannen  
 (JO) skall övervaka att domstolar, andra myndigheter och tjänstemän vid myndigheter följer lagar och andra författningar samt att de även i övrigt uppfyller sina skyldigheter. År 1957 fick Newton till uppgift att även utöva tillsyn över de kommunala myndigheterna. JO granskar därmed också socialtjänsten. Bland de fyra vanligaste förekommande klagomålen hos JO återfinns klago- mål som gäller socialtjänsten och hälso- och sjukvården. Ombuds- männens tillsyn baseras på anmälningar från allmänheten, ärenden som JO själv tar initiativ till och på iakttagelser vid inspektioner. 
  
 Riksrevisionen  
 (RiR) skall granska den statliga verksamheten, d.v.s. den verksamhet som bedrivs av bl.a. Socialstyrelsen, Statens institutionsstyrelse och länsstyrelserna. Vidare har RiR mandat att i form av effektivitetsrevision granska verksamhet där statliga medel tagits emot som stöd, om det finns en redovisningsskyldighet gentemot staten eller då särskilda föreskrifter och villkor har med- delats om hur medlen får användas. 
 Tillståndsgivning och utvecklingsmedel 
 Utöver tillsynsuppgiften har länsstyrelserna att pröva tillstånd till enskild verksamhet enligt SoL och LSS. De skall vidare pröva an- sökningar om överflyttning av ärenden till andra kommuner och, 
 128 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 under särskilt angivna förutsättningar, pröva om personakter i en- skild verksamhet får omhändertas. 
 Både Socialstyrelsen och länsstyrelserna fördelar dessutom stats- bidrag och utvecklingsmedel till olika verksamheter. Medlen avser t.ex. bidrag till kommuner för verksamhet med personliga ombud, statsbidrag till organisationer, uppbyggnad och utveckling av regi- onala forsknings- och utvecklingscenter inom äldreområdet etc. Dessa utvecklingsmedel har blivit viktiga för att utveckla eftersatta områden som uppmärksammas inom tillsynen. 
 Tillsynens utveckling 
 Länsstyrelsernas och Socialstyrelsens tillsynsverksamhet har genom- gått förändringar samtidigt som samarbetet mellan länsstyrelserna och Socialstyrelsen har utvecklats under åren. Tillsynen har successivt förstärkts och sanktionsmöjligheterna utökats. Länsstyrelsernas ansvar för den operativa tillsynen inom socialtjänsten har förtydligats och Socialstyrelsen har tillsammans med länsstyrel- serna arbetat för att stärka tillsynen. 
 När socialtjänstlagen (1980:620) trädde i kraft år 1982 var in- riktningen att tillsynen skulle vara vägledande och tillhandahålla kunskapsunderlag. Tillsynen skulle medverka till att den kommu- nala demokratin fördjupades och servicenivån utjämnades. Länssty- relserna skulle i dialog med förtroendevalda och tjänstemän följa och medverka till att socialtjänsten utvecklades på ett ändamålsen- ligt sätt. Länsstyrelserna skulle vidare bistå länsrätterna med sociala bedömningar och vara klagomur för enskilda. 
 Bakgrunden till ett ändrat synsätt på tillsynen, med färre detalj- anvisningar och mindre traditionell myndighetskontroll, var ut- vecklingen mot förstärkt kommunal självstyrelse. Samtidigt fanns behov av att motverka allt för stora variationer i servicenivån mel- lan kommunerna. Kravet på rättssäkerhet och lika tillgång till sam- hällsservice var en fråga som måste kunna kontrolleras genom stat- lig tillsyn utan att göra alltför stort intrång i den kommunala själv- styrelsen. 
 Främst under  
 1990-talet 
  och senare har tillsynen utvecklats inom Socialstyrelsen samt inom och mellan länsstyrelserna. Tillsynen har också utvecklats i samverkan mellan Socialstyrelsen och länsstyrel- serna. Socialstyrelsens inriktning har ändrats mot framför allt uppföljning och utvärdering av den sociala sektorns verksamheter. 
 129 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 Länsstyrelserna har samtidigt utvecklat tillsynen. Mer tid har äg- nats åt egeninitierad tillsyn av verksamheter. Förändringen har i stor utsträckning styrts av utvecklingsarbete i olika arbetsgrupper, instruktioner och regleringsbrev. Enligt myndigheternas regler- ingsbrev skall samverkan mellan länsstyrelserna och Socialstyrelsen vidareutvecklas i syfte att uppnå ökad samordning såväl mellan länsstyrelserna som mellan den regionala och nationella tillsynen inom socialtjänstområdet. Även samordningen vad gäller tillsynen över socialtjänsten och hälso- och sjukvården skall öka och brister och missförhållanden i huvudmännens verksamhet minska. 
 Socialstyrelsen och länsstyrelserna antog i december 2000 ett nationellt program för social tillsyn. Programmet är inte tidsbe- stämt. Myndigheterna samverkar för att genomföra programmet. En samverkansgrupp leder arbetet. Samverkansgruppen tog under år 2002 fram ett gemensamt utvecklingsprogram för tillsynen - Ut- vecklingsprogram för social tillsyn. Utgångspunkten för tillsynen är den enskilde brukarens behov av socialtjänstens insatser och hur dessa tillgodoses inom ramen för gällande lagstiftning. Socialstyrel- sen och länsstyrelserna skall gemensamt utveckla generella bedöm- ningskriterier inom några av tillsynens områden. Detta är ett lång- siktigt arbete som spänner över en längre tidsperiod. Arbetet med att utveckla bedömningskriterier beräknas pågå i en första fas till våren 2006. Den sociala tillsynen har vidare påbörjat ett utveck- lingsarbete tillsammans med tillsynen för hälso- och sjukvården. Det planeras vara klart hösten 2005. 
 Den operativa tillsynen, som genomförs av länsstyrelserna, har utvecklats under  
 1990-talet 
  och senare. Av länsstyrelserna initierad verksamhetstillsyn har ökat i omfattning och utvecklats. Arbetet sker mer planlagt, mer strukturerat med inslag av både kontrolle- rande och främjande inslag där återföring getts större utrymme. Uppföljning av allvarliga brister har blivit vanligare och länsstyrel- ser har i större utsträckning än tidigare kunnat redovisa konkreta resultat av tillsynen. Samarbetet mellan Socialstyrelsen och länssty- relserna har haft stor betydelse för utvecklingen av tillsynsarbetet. En del länsstyrelser har även drivit ett eget utvecklingsarbete där de prövat olika metoder. 
 130 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 Äldreskyddsombud 
 Riksdagen beslutade år 2003 att tillsynen av vård och omsorg om äldre skulle förstärkas (prop. 2002/03:1 utgiftsområde 9, bet. 2002/03:SoU1, rskr. 2002/03:81 samt prop. 2002/03:1 utgiftsom- råde 18, bet. 2002/03:BoU1, rskr. 2002/03:68). Sammanlagt 50 miljoner kronor avsattes till länsstyrelserna (46 miljoner kronor) och Socialstyrelsen (4 miljoner kronor) för att anställa äldre- skyddsombud vid länsstyrelserna samt för att öka antalet operativa tillsynsinsatser samt utveckla tillsynen av insatser i äldreomsorgen vid Socialstyrelsens regionala tillsynsenheter. Målet med äldre- skyddsombudens tillsyn är att brister och missförhållanden inom äldreomsorgen skall rättas till samt att kommuner och enskild verksamhet skall ges stöd att utveckla en vård och omsorg av god kvalitet. 
 Tillsynen skall bedrivas utifrån ett medborgarperspektiv vilket bl.a. betyder att det är den äldres behov, rättigheter, säkerhet och självbestämmande enligt gällande lagstiftning som i första hand skall uppmärksammas i tillsynen. Medborgarperspektivet förutsät- ter bl.a. att äldreskyddsombudens verksamhet synliggörs, såväl bland brukare och verksamhetsföreträdare som hos en bred all- mänhet. Vikten av samverkan mellan myndigheter framhålls i be- slutet. Socialstyrelsen och länsstyrelserna har regeringens uppdrag att följa upp äldreskyddsombuden och deras arbete enligt reger- ingsbeslutet den 13 februari 2003. Socialstyrelsen skall redovisa re- sultatet till regeringen senast den 15 juni 2005. 
 Statliga tillsynsresurser 
 Inom såväl länsstyrelserna som Socialstyrelsen ryms flera verksam- heter som skall dela på de resurser som respektive myndighet för- fogar över. 
 Socialstyrelsen 
 På Socialstyrelsen arbetade ca 550 personer år 2003. Politikområ- dena socialtjänst, handikapp och äldre svarade tillsammans för 26 procent (16 %, 5 % respektive 5 %) av Socialstyrelsens totala verk- samhetskostnader år 2003, vilket motsvarar ca 142 miljoner kronor. Av dessa medel avsåg ca 13 miljoner kronor tillsyn över social- 
 131 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 tjänsten. Det saknas däremot redovisning om antalet årsarbets- krafter som arbetar med social tillsyn. 
 Länsstyrelserna 
 Vid utgången av år 2003 fanns det ca 190 årsarbetskrafter som var verksamma på länsstyrelserna inom området social omvårdnad. Ca 100 årsarbetskrafter var verksamma med tillsyn och rådgivning, in- klusive förstärkningen av äldreskyddsombud som successivt tillförts under året. Verksamhet med äldreskyddsombud beräknas dock slå igenom fullt ut först under 2004. 
 Antalet årsarbetskrafter som arbetar med tillsyn och rådgivning inom socialtjänstens område varierar stort mellan länen och beräk- nas uppgå till totalt ca 100 årsarbetare. Fördelningen avspeglar bl.a. länens befolkningsmässiga variationer och regionala prioriteringar. I storstadslänen varierade antalet mellan 17 och knappt 10 årsarbe- tare år 2003. I övriga län var variationerna mellan 6 och drygt 2 års- arbetare samma år. Detta visar på tillsynens sårbarhet i många län. 
 Drygt 3,5 procent av de totala verksamhetskostnaderna hos läns- styrelserna år 2003, användes för verksamhetsgrenen social tillsyn år 2003. Det motsvarar ca 120 miljoner kronor. Kostnadsandelen uppvisar en relativt stor variation mellan länsstyrelserna, från drygt en procent till drygt åtta procent, vilket avspeglar bl.a. länets stor- lek, omfattning och inriktning av uppdraget, uppgifter, priorite- ringar samt resurser. 
 Riksrevisionsverkets granskning av tillsyn av behandlingshem för barn och ungdomar (RRV 2002:6) visar att resurserna, räknat per personår, minskade vid länsstyrelsernas sociala enheter under perioden  
 1995-2000. 
  Samtidigt har länsstyrelsernas arbetsuppgifter inom socialtjänstens verksamhetsområde ökat. Under år 2001 minskade antalet årsarbetskrafter ytterligare för att öka något un- der åren 2002 och 2003. Satsningen på äldreskyddsombud har på- verkat ökningen under år 2003. 
 En förstärkt tillsyn 
 Under senare delen av  
 1990-talet 
  och senare har regeringens inrikt- ning varit att förstärka tillsynen inom socialtjänstens område. Till- synen i de enskilda verksamheterna skall ske fortlöpande och vara 
 132 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 effektiv. Tillsynen skall inriktas på att självständigt bedöma kvalitet och säkerhet i verksamheter. I skriftliga bedömningar skall det framgå vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra och för- ändra verksamheten. 
 Länsstyrelserna har sedan juli 2002 ökade befogenheter när det gäller domstolstrots. Sedan januari 2002 har länsstyrelserna även en utvidgad rätt att ingripa mot missförhållanden i vissa kommunala verksamheter – i hemtjänst och i särskilda boendeformer. 
 Äldreskyddsombuden på länsstyrelserna skall ses som ytterligare ett led i den förstärkta tillsynen. En förstärkt tillsyn ställer dock högre krav på en enhetlig normering. Det har lett till att norme- ringen fått högre prioritet. 
 Utredningen om verkställighet av vissa gynnande kommunala beslut (S 2003:07), som nyligen lagt fram sitt slutbetänkande Be- viljats men inte fått (SOU 2004:118), har på regeringens uppdrag utrett varför det förekommer att kommunala och landstingskom- munala beslut inte verkställs och varför det förekommer beslut om avslag trots bedömt behov enligt SoL och LSS. Bakgrunden är bl.a. det stora antalet beslut inom socialtjänsten som inte verkställs inom rimlig tid. Utredaren har bl.a. föreslagit att kommuner och landsting som inte verkställer gynnande beslut inom en skälig tid skall åläggas att betala en sanktionsavgift. 
 Social sakkunskap i planeringen 
 Ett av syftena med att den regionala tillsynsfunktionen inordnades i länsstyrelserna i samband med socialtjänstreformen i början på  
 80-talet 
  var att länsplaneringen skulle få social sakkunskap. Funk- tionen skulle medverka som social expertis i den regionala sam- hällsplaneringen. År 2000 infördes en bestämmelse i socialtjänstla- gen om att det ingår i länsstyrelsens tillsynsuppgift att verka för att kommuner planerar för att klara framtida behov. Enligt länsstyrel- sernas regleringsbrev för 2004 och för 2005 skall länsstyrelserna redovisa insatser som påverkat kommuner att planera för behovs- täckning. Generellt är det först under de senare åren som länssty- relser inlett samarbete som rör området social omvårdnad över länsstyrelsernas sektorsgränser i planeringsfrågor. Planeringsfrågor kommer att få allt större betydelse inom ramen för tillsynsfunktio- nen. 
 133 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 Granskningar av Riksrevisionsverket, Riksdagens revisorer och Riksrevisionen samt tillkännagivanden från riksdagen 
 Under de senaste åren har socialtjänstens tillsynsverksamhet granskats i olika sammanhang av Riksrevisionsverket, Riksdagens revisorer och Riksrevisionen. Det har även kommit tillkännagivanden från riksdagen som rör tillsynen. Budskapet är entydigt: att tillsynen måste utvecklas och stärkas. Behovet av normering lyfts särskilt fram. 
 - Riksrevisionsverket (RRV) granskade under år 2001 tillsyns- myndigheternas förutsättningar att bidra till kvalitet och säkerhet i vården för barn och unga på s.k. hem för vård eller boende (HVB). RRV belyser i en rapport (RRV 2002:6, Tillsyn av behandlingshem för barn och ungdomar) framför allt länsstyrelsernas tillsyn men även kommunernas löpande tillsyn av enskilda HVB samt Social- styrelsens roll som övergripande tillsynsmyndighet. Enligt RRV kan det ifrågasättas om tillsynen i nuvarande form kan garantera kvalitet och säkerhet i vården. 
 Riksdagens revisorer granskade familjehemsvården under år 2001. Riksdagens revisorer överlämnade ett förslag på förbätt- ringsområden till riksdagen (Förs 2002/03:RR8). När det gäller tillsynen anser revisorerna att regeringen bör ta ställning till hur länsstyrelsernas kontinuerliga tillsyn av familjehemsvården skall kunna förstärkas. 
 I samband med riksdagsbehandlingen av uppföljningen av den nationella handlingsplanen för äldrepolitiken och Riksdagens revisorers förslag 2002/03:RR4 angående nationella mål i kommunernas äldreomsorg (bet. 2002/2003:SoU9, rskr 134 och 135) uttalade riksdagen att tillsynen behöver skärpas ytter- ligare eftersom de äldres lagliga rättigheter och de nationella målen är allvarligt åsidosatta. 
 Riksrevisionen har genomfört en granskning av insatsen personlig assistans till funktionshindrade (RiR 2004:7). Riksre- visionen konstaterar bl.a. att det finns behov av stärkt tillsyn. 
 134 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 Riksdagens revisorers granskning av Statens institutionsstyrelse 
 Riksdagens revisorer har på förslag av socialutskottet granskat Statens institutionsstyrelse (SiS). Granskningen är inriktad på tre övergripande och sinsemellan sammanhängande områden - behand- ling, forskning och utvecklingsarbete samt uppföljning och kontroll (Förs 2002/03:RR09). 
 Riksdagen har beslutat att tillkännage att regeringen bör utreda hur tillsynen av SiS kan göras organisatoriskt och ekonomiskt obe- roende av SiS (bet. 2002/03:SoU13, rskr. 2002/03:171). 
 Övriga utredningar 
 Tillsynsutredningen 
 Tillsynsutredningen (Ju 2000:06), som nyligen lagt fram sitt slut- betänkande Tillsyn (SOU 2004:100), har på regeringens uppdrag utrett hur den statliga tillsynen kan göras till ett tydligare och ef- fektivare förvaltningspolitiskt instrument – ett instrument som bättre bidrar till kontrollen och genomförandet av demokratiskt fattade beslut. 
 Utredningen konstaterar att begreppet tillsyn i dag inte sällan innefattar också andra verksamheter, som t.ex. rådgivning, allmän information, utvecklingsstöd, normering genom föreskrifter samt verksamheter som syftar till att skapa ny kunskap i form av över- sikter eller överblick över ett visst samhällsområde. Utredningen föreslår en snävare definition av tillsynsbegreppet. Den statliga till- synen bör avgränsas till att avse i lag angivna uppdrag till offentliga organ att granska för medborgarna särskilt angelägna förhållanden så att dessa uppfyller författningsreglerade krav och att organen vid behov kan verka för rättelse. 
 Utredningen konstaterar vidare att  
 EG-rätten 
  innehåller princi- per och regler som påverkar eller bestämmer den nationella tillsy- nen och utrymmet för medlemsstaternas egna bestämmelser om tillsyn. Vidare lämnas förslag till hur den offentliga tillsynen bör finansieras samt om kommunernas roll i tillsynen. 
 Tillsynsutredningen föreslår en allmän tillsynslag som omfattar definitioner, regler om samverkan och samordning samt tillsyns- planer, olika regler om genomförandet av tillsyn, regler om ingri- panden och sanktioner samt regler om egenkontroll, tillsynsavgif- 
 135 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 ter, åtalsanmälan, handräckningshjälp av polis eller kronofogden samt överklagande. 
 Förslaget om en allmän tillsynslag, som nu remissbehandlas, på- verkar alla de ca 230 sektorslagar som omfattas av ett tillsynsansvar. Förslaget medför att samtliga sektorslagar bör granskas i förhål- lande till tillsynslagens bestämmelser för analys av behov av an- passning och kompletteringar som kan vara nödvändigt för de spe- cifika behov som de olika sektorerna kan ha. 
 Ansvarskommittén 
 En parlamentarisk kommitté - Ansvarskommittén - har i uppdrag att se över strukturen och uppgiftsfördelningen inom samhällsor- ganisationen (Fi 2003:02). I uppdraget ingår bl.a. att lämna förslag till hur den statliga verksamheten på regional nivå skall utformas och att se över och analysera vissa centrala delar i den statliga styr- ningen av samhällsorganisationen - t.ex. regeringens kontrollverk- samhet. Kommittén skall enligt tilläggsdirektiv (dir. 2004:93) över- väga hur staten och den kommunala nivån gemensamt kan utveckla former för uppföljning och utvärdering av den kommunala verk- samheten. I direktiven anges vidare att kommittén skall beakta er- farenheter och förslag från denna översyn av tillsynen inom social- tjänstens område. Kommittén skall redovisa resultatet av sitt arbete senast den 28 februari 2007. 
 Länsstyrelseutredningen 
 Länsstyrelseutredningen har i betänkandet Det ofullständiga puss- let (SOU 2004:14) sett över bl.a. den ekonomiska styrningen av länsstyrelserna. Utredningen föreslår bl.a. att ansvarsförhållanden mellan länsstyrelserna och sektorsmyndigheterna behöver förtydli- gas. 
 En nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården 
 En parlamentarisk kommitté har i uppdrag att ta fram underlag till en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvår- den (S 2003:06). Utredningen skall genomföra en samlad analys av den nuvarande sociala barn- och ungdomsvårdens mål, innehåll, 
 136 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 resultat och organisation. Utifrån denna analys skall utredningen eventuellt föreslå förändringar i målens innehåll och utformning samt hur den sociala barn- och ungdomsvården bäst bör organise- ras för att kunna uppnå dessa mål. Utifrån dessa förslag skall ut- redningen även ange hur kompetens och kvalitet inom området skall bibehållas och utvecklas. Utredningen skall redovisa sitt upp- drag senast den 1 juli 2005. 
 Översyn av personlig assistans 
 En parlamentarisk kommitté har i uppdrag att göra en översyn av personlig assistans för vissa personer med funktionshinder (S 2004:06). Kommittén skall senast den 31 augusti 2005 i ett delbe- tänkande kartlägga och analysera olika verksamheter med personlig assistans med utgångspunkt i vem som anordnar assistansen samt överväga och föreslå hur lämpliga former av tillsyn av enskilda verksamheter med personlig assistans skall utformas. Kommittén har även fått i uppdrag att senast den 31 augusti 2005 analysera för- utsättningarna för att införa krav på tillstånd för verksamheter med personlig assistans. Kommittén skall slutredovisa sitt uppdrag se- nast den 31 december 2006. 
 Statens förvaltningspolitiska handlingsprogram 
 I propositionen Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst (prop. 1997/98:136, bet. 1997/98:KU31, rskr. 1997/98:294- 296) lägger regeringen fram riktlinjerna för regeringens fortsatta arbete med att utveckla den statliga förvaltningen. Strukturförändringar är en in- tegrerad del av utvecklingen av statsförvaltningen. Syftet är att öka effektiviteten och verksamhetens ändamålsenlighet i förhållande till de mål som har fastlagts av riksdagen och regeringen. Det finns fortfarande effektivitetsproblem som beror på att myndigheter inte är ändamålsenligt organiserade, att myndigheter har överlappande uppgifter etc. Den statliga tillsynen av myndigheter, kommuner och företag bör vidare enligt propositionen ses över i syfte att få till stånd en mer ändamålsenlig statlig tillsyn och den statliga tillsynen bör ges en tydligare innebörd. 
 137 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 En socialtjänst i medborgarnas tjänst 
 Betydelsen av att kontrollera hur olika verksamhetsområden fullgör sina uppgifter har ökat genom åren. Inom socialtjänstens område beror det på att kommunerna har fått ett ökat ansvar för vård, ser- vice och omsorg samtidigt som utvecklingen gått mot mer själv- ständiga kommuner. Det har även förts in marknadsliknande för- hållanden i offentlig verksamhet. 
 Välfärdens framtid och utveckling bestäms i hög utsträckning av verksamheternas effektivitet och legitimitet. 
 De förslag som redovisats i utredningar och rapporter som läm- nats de senaste åren visar att tillsynen inom socialtjänstens områ- den måste stärkas och bli tydligare. Tillsynsverksamheten måste bli effektivare och förtroendet för tillsynen behöver förbättras. All- mänheten skall kunna lita på att bestämmelser om säkerhet, lika behandling eller viss service också efterlevs och att socialtjänsten utvecklas i medborgarnas tjänst. 
 Socialstyrelsens och länsstyrelsernas verksamheter inom social- tjänstens områden visar på en bred variation av uppgifter där an- svarsfördelningen delvis är otydlig. Samverkan mellan olika verk- samhetsgrenar inom myndigheterna behöver utvecklas. Det saknas t.ex. fortfarande en strukturerad samverkan mellan hälso- och sjuk- vården och socialtjänsten i tillsynen. Strävanden mot samordning av tillsyn mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård har av reger- ingen påtalats i många år utan att det skett några påtagliga resultat. Ansvarsfördelningen behöver bli tydligare och samverkan behöver intensifieras. 
 Struktur- och samhällsförändringar med tilltagande problem och uppdagade missförhållanden inom socialtjänsten kommer att på- verka tillsynens framtida inriktning. Den sammansatta problembil- den ställer nya och ökade krav på tillsyn, kunskapsutveckling, sam- verkan och normering. 
 Regeringen anser att tillsynen över socialtjänstens uppgifter be- höver stärkas och göras tydligare. 
 Uppdraget 
 Utredaren skall se över, analysera och överväga förändringar i or- ganisationen av och ansvarsfördelningen när det gäller den statliga tillsynen inom socialtjänstens område. Utredaren skall i analysen 
 138 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 utgå från att tillsynsansvaret skall stärkas och göras tydligare, att tillsynsfunktionen skall bli mindre sårbar samt att tillsynen skall fungera samordnat, strukturerat och effektivt med ett tydligt jäm- ställdhetsperspektiv. I detta ingår att analysera och lämna förslag till hur uppgiftsfördelningen mellan centrala och regionala delar i organisationen kan förtydligas. 
 Socialtjänstens uppgifter 
 Den redovisning som gjorts visar att statens funktioner inom soci- altjänstens områden är mångfacetterade och fördelade på Socialsty- relsen, länsstyrelserna och Statens institutionsstyrelse. Kommu- nerna har löpande tillsyn över tillståndspliktig enskild verksamhet och skall vid kännedom om missförhållanden underrätta länsstyrel- sen om det. Utredaren skall genomföra en kartläggning både av statliga uppgifter inom socialtjänstens områden och av uppgifter som tangerar dessa områden hos nämnda myndigheter. I kartlägg- ningen skall ingå såväl uppgifter som är reglerade i lagar, förord- ningar och instruktioner som alla pågående regeringsuppdrag. 
 Utredaren skall analysera hur statliga uppgifter inom social- tjänstens område kan påverkas av eventuella förändringsförslag som aktualiseras när det gäller den statliga tillsynen och vid behov överväga förändringar i organisation och ansvarsfördelning av dessa. 
 En utgångspunkt för analysen skall vara att statens uppgifter inom socialtjänstens områden skall utföras effektivt inom nuva- rande ekonomiska ramar och med en tydlig ansvarsfördelning samt att riksdagens och regeringens styrning underlättas. I detta sam- manhang skall Statens förvaltningspolitiska handlingsprogram be- aktas. 
 Ansvaret för tillsynen av SiS:s institutioner behöver ses över. Ut- redaren skall analysera de problem som finns idag med att SiS har ansvaret för tillsynen samt lämna förslag på hur tillsynsverksam- heten kan organiseras. 
 139 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:56 
  
 Analys av resursbehov 
 Utredaren skall kartlägga den nuvarande tillsynens resurser och ansvarsfördelning samt utifrån de ekonomiska resurser som Social- styrelsen, länsstyrelserna och Statens institutionsstyrelse i dag dis- ponerar göra en uppskattning av de ekonomiska medel som frigörs om tillsynen och näraliggande uppgifter förs över till en ändrad or- ganisation. Därutöver skall utredaren göra en analys av och ge al- ternativa förslag för de ekonomiska medel som den föreslagna or- ganisationen bör förfoga över. Förslagen skall rymmas inom de ekonomiska ramar som kan frigöras vid en ändrad organisation. 
 Uppdraget i denna del omfattar inte Statens institutionsstyrelses uppgift att ansvara för de hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt 22 och 23 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall utan enbart uppdra- get att utöva tillsyn över verksamheterna. 
 Övrigt 
 Utredaren får inom ramen för uppdraget även utreda andra frågor som bedöms nödvändiga inom ramen för organisationsföränd- ringen. 
 Utredaren skall också 
 lämna fullständiga förslag till den författningsreglering som bedöms nödvändig i lagar och förordningar, samt 
 redovisa förslagens konsekvenser enligt vad som anges i 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474). 
 Enligt 14 § kommittéförordningen skall den kommunala finansie- ringsprincipen tillämpas på de förslag som utredaren lämnar om förslagen omfattar förändrade uppgifter eller ändrade ambitionsni- våer som leder till förändrade kostnader eller intäkter för kommun- sektorn. Vid förslag som innebär kostnadsökningar eller intäkts- minskningar för staten eller kommunsektorn skall utredaren före- slå hur detta skall finansieras. 
 I det fall lokaliseringsöverväganden blir aktuella skall riksdagens principer för lokalisering av statlig verksamhet följas. 
 Denna utredning tangerar ett antal andra pågående utredningar. Utredaren skall därför i arbetet samråda med andra statliga kom- mittéer såsom 
 140 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 
  
 Ansvarskommittén (Fi 2003:02), 
 den parlamentariska kommittén för en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården (S 2003:06), 
 Alkoholinförselkommittén (S 2004:01), 
 kommittén med uppdrag att göra en översyn av personlig assi- stans för vissa personer med funktionshinder (S 2004:06) och den kommitté som med anledning av att kommuner underlåter att verkställa beslut skall föreslå åtgärder som kan bidra till en förbättrad rättsäkerhet för enskilda (S 2003:07). 
 Utredaren skall följa den fortsatta beredningen av Tillsynsutred- ningens (Ju 2000:06) förslag och överväga vilka sektorsspecifika behov som ryms inom den sociala tillsynen. Utredaren skall även följa den fortsatta beredningen av det förslag som lämnats av kommittén som utrett verkställighet av vissa gynnande kommunala beslut (SOU 2004:118). 
 Det står i övrigt utredaren fritt att samråda även med andra aktörer. 
 Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den 1 december 2006. 
 (Socialdepartementet) 
 141 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till utredningen om en stärkt 
  
 Dir. 
  
 och tydligare tillsyn inom socialtjänsten (S 
  
 2005:93 
  
 2004:12) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 1 september 2005 
 Sammanfattning 
 I syfte att uppnå en mer ansvarsfull alkoholservering skall utreda- ren undersöka möjligheterna av, och vid behov föreslå, att som vill- kor för serveringstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på ut- bildning av tillståndshavare, serveringsansvarig personal eller andra som arbetar på serveringsställe. Utredaren skall i så fall även föreslå vad en sådan utbildning skall innehålla, hur den skall utformas, av vilken aktör den skall ges, vilka som skall omfattas av den och hur det skall klargöras att berörda personer uppnått tillräckliga kunska- per för att de krav som ställs skall bli likvärdiga över landet. Utre- daren bör i detta sammanhang även uppmärksamma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka diskriminering. 
 Utredaren skall också lämna förslag till hur diskriminering på serveringsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alkohollagen (1994:1738). Utredaren bör därvid särskilt se över de möjligheter som alkohollagens bestämmelser om villkor för att er- hålla och behålla serveringstillstånd ger. 
 Bakgrund 
 Syftet med att kräva särskilda tillstånd för att servera alkohol är att motverka alkoholens skadeverkningar genom att åstadkomma en ansvarsfull alkoholservering. Endast den som kan antas servera al- kohol på ett ansvarsfullt sätt i enlighet med alkohollagen (1994:1738) skall erhålla serveringstillstånd. På det stora flertalet serveringsställen torde alkoholserveringen i dag ske på ett ansvarsfullt sätt. Ändå är det vad regeringen erfar inte heller ovanligt med olägenheter som 
 143 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:56 
  
 till exempel att alkohol serveras till redan påtagligt berusade gäster. I alkohollagen ställs därför krav på att serveringstillståndshavare skall vara lämplig att utöva verksamheten. Även den som tillstånds- havaren utser som serveringsansvarig skall vara lämplig för uppgiften. För att någon skall anses lämplig får anses krävas bland annat god kunskap om alkohollagens bestämmelser. Trots att till- ståndshavaren eller serveringsansvarig person skall närvara under hela serveringstiden visar de olägenheter som ibland ändå uppstår vid alkoholservering att detta kunskapskrav inte är tillräckligt högt ställt för att säkerställa att alkohol endast serveras på ett ansvarsfullt sätt. 
 Det allmänna kravet på lämplighet får anses omfatta även kun- skap om andra viktiga och för verksamheten relevanta bestämmel- ser. Dit hör till exempel bestämmelser mot diskriminering. Dis- kriminering på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller an- nan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning är för- bjudet. Det finns ändå uppgifter på att sådan diskriminering före- kommer inom restaurang- och nöjesbranschen, på så sätt att män- niskor inte släpps in i lokalen på grund av att de till exempel har en viss etnisk tillhörighet. 
 Behovet av utredning 
 Både olägenheter i fråga om ordning och nykterhet och brist på laglydighet, till exempel överträdelser av bestämmelser mot diskri- minering, på ett serveringsställe kan leda till att serveringstillstånd återkallas. För att tydliggöra vikten av att bestämmelserna följs och för att förebygga uppkomsten av olika sorters olägenheter bör det dock undersökas om det är lämpligt att kräva utbildning av visst slag eller att en tillståndssökande visar att han har en viss kun- skapsnivå om kraven för serveringstillstånd för att denne skall er- hålla det sökta tillståndet. 
 Det är inte acceptabelt att människor diskrimineras på grund av kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funk- tionshinder eller sexuell läggning. Restauranger och andra nöjes- etablissemang har ofta serveringstillstånd. Som nämnts kan diskri- minering på serveringsstället leda till att ett serveringstillstånd återkallas. Det finns ändå uppgifter på att diskriminering före- kommer inom krogbranschen. Det finns därför behov av att se över 
 144 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 2 
  
 vilka ytterligare åtgärder som kan krävas för att förhindra eller för- svåra förekomsten av diskriminering. 
 Uppdraget 
 I syfte att uppnå en mer ansvarsfull alkoholservering skall utreda- ren undersöka möjligheterna av, och vid behov föreslå, att om vill- kor för serveringstillstånd eller på annat sätt uppställa krav på ut- bildning av tillståndshavare, serveringsansvarig personal eller andra som arbetar på serveringsställe. Utredaren skall i så fall även föreslå vad en sådan utbildning skall innehålla, hur den skall utformas, av vilken aktör den skall ges, vilka som skall omfattas av den och hur det skall klargöras att berörda personer uppnått tillräckliga kunska- per för att de krav som ställs skall bli likvärdiga över landet. Utre- daren bör i detta sammanhang även uppmärksamma möjligheterna att genom utbildningsinsatser motverka diskriminering. För det fall utredaren finner att förslagen kräver lagändringar för att kunna genomföras skall utredaren lämna förslag på sådana ändringar. 
 Utredaren skall också lämna förslag till hur diskriminering på serveringsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alkohollagen (1994:1738). Utredaren bör därvid särskilt se över de möjligheter som alkohollagens bestämmelser om villkor för att er- hålla och behålla serveringstillstånd ger. Utredaren skall överväga om lagen kan förtydligas och skärpas för att förhindra förekomsten av diskriminering. Utredaren skall också överväga om det förelig- ger andra möjligheter att bekämpa diskriminering på serverings- ställen. 
 Utredaren skall samråda med Handikappombudsmannen, Jäm- ställdhetsombudsmannen, Ombudsmannen mot etnisk diskrimine- ring, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning och Diskrimineringskommittén, N 2002:06. 
 För det fall utredaren finner att förslagen kräver lagändringar för att kunna genomföras skall utredaren lämna förslag på sådana änd- ringar. 
 Utredaren skall särskilt ta ställning till vilka ekonomiska och or- ganisatoriska konsekvenser som förslagen kan ge upphov till och i förekommande fall lämna förslag till finansiering. 
 Utredaren skall redovisa förslagens konsekvenser för små före- tags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. 
 145 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:56 
  
 Utredaren har tidigare fått ett tilläggsdirektiv (Dir. 2005:87) en- ligt vilket han skall redovisa ett tilläggsuppdrag i ett delbetänkande senast den 1 juli 2006. Även det nu aktuella tilläggsuppdraget skall redovisas i delbetänkandet den 1 juli 2006. 
 (Socialdepartementet) 
 146 
 MÅLDOKUMENT FÖR RESTAURATÖRSUTBILDNING M.M. 
 Utbildning för restauratörer, serveringsansvariga och serveringspersonal 
 Utgiven av Alkoholinspektionen efter samråd med: Sveriges Hotell  Restaurangföretagare, Hotell och Restaurangfacket, 
 Folkhälsoinstitutet, Kommunala Alkoholhandläggares Förening 
 147 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2006:56 
  
 Förord 
 Alkoholinspektionen skall bl.a. medverka i arbetet med att bygga upp utbildningsprogram och ta fram utbildningsmaterial för inne- havare av serveringstillstånd och för serveringspersonal (jfr prop. 1994/95:89 s. 53 respektive förordning med instruktion för Alko- holinspektionen, SFS 1996:612, ändrad 1999:1012). 
 I alkohollagen (1994:1738) ställs höga krav på lämplighet (7 kap. 7 §) för att kunna få serveringstillstånd, bl.a. krävs kunskaper i al- kohollagstiftningen. Sökandens/ tillståndshavarens lämplighet ut- vecklas på s. 63f i propositionen (bl.a. skall, som vid tillämpningen av tidigare lagstiftning, lämplighetskravet omfatta även kunskaper i alkohollagstiftningen). 
 Med anledning av ovanstående utarbetade Alkoholinspektionen våren 1997 en skrift, Måldokument 1997:2, innehållande de ämnes- områden m.m. som bör ingå i en utbildning på serveringsområdet. En frågebank med frågor och svar, som knyter an till måldoku- mentet lades ut på Alkoholinspektionens hemsida. 
 Efter måldokumentets tillkomst har såväl i offentlig som i privat regi tagits fram kurser på området. Kurserna har sinsemellan stora skillnader i fråga om innehåll och hur kunskapskontrollen genom- förs. Det finns inte minst mot denna bakgrund nu skäl att vidare utveckla måldokumentet från 1997. Det nu föreliggande måldoku- mentet, som har utarbetats efter samråd med Sveriges Hotell   
 Restaurang-företagare, 
  Hotell och Restaurangfacket, Folkhälsoin- stitutet, samt Kommunala Alkoholhandläggares Förening ersätter således detta. Även frågebanken har setts över. 
 Vi vill understryka vikten av att restauratörer och restaurangper- sonal har goda kunskaper så att serveringsverksamheten fungerar på bästa sätt från alkoholpolitisk synpunkt. Måldokumentet är i detta sammanhang ett hjälpmedel för utbildningsanordnare. 
 Alkoholinspektionen 
 Stockholm i juni 2000 
 Harris 
 148 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 3 
  
 Inledning 
 Ett övergripande mål för utbildningar på serveringsområdet är att ge kunskap om och förståelse för det alkoholpolitiska regelverket samt att öka medvetenheten om betydelsen av eget ansvarstagande vid servering av alkoholdrycker. Syftet är att minska problem i samband med restaurangverksamhet. Den blivande restauratören skall ges förutsättningar att bedriva sin restaurangverksamhet på ett sådant sätt att han inte genom okunskap om reglerna löper risken att tillståndet återkallas. Det är även angeläget att restaurangan- ställda har kunskaper på området inte minst för att det är de som får den första kontakten med gästen. På de anställda som är ut- sedda att verka som serveringsansvariga ställs högre krav än på andra anställda (jfr 6 kap. 3 § andra stycket alkohollagen och nämnda prop. sidan 71f). 
 I föreliggande måldokument har ambitionsnivån höjts jämfört med 1997 års måldokument. Enligt Alkoholinspektionens uppfatt- ning bör hädanefter utbildningar för sökande/tillståndshavare om- fatta avsnitt från samtliga tre nedan nämnda ämnesområden. I detta dokument konkretiseras också i högre grad än tidigare hur en ut- bildning skall vara beskaffad avseende materiellt innehåll och antal lärarledda lektionstimmar. Detta för att utbildningen skall leda till att kunskapsmålet uppfylls. Dessutom anges de krav som bör stäl- las på ett kunskapstest. 
 Dokumentet är i första hand avsett att kunna användas av skolor och utbildningsföretag på området. Det kan naturligtvis också tjäna som vägledning t.ex. för tillståndsmyndigheter vid prövning av en sökande, för dem som söker serveringstillstånd eller för dem som vill bedriva självstudier. Dokumentet kan också tjäna som vägled- ning för utbildningar riktade till serveringsansvariga och övrig ser- veringspersonal. Även dessa kategorier återfinns därför nedan un- der rubriken målgrupp. 
 Utbildningar på serveringsområdet kan också med fördel kom- bineras med undervisning i t.ex. bokföring, skattefrågor, livsme- delsregler, arbetsmiljö, arbetsrätt och andra mer företagar- eller yrkesinriktade ämnen i syfte att skapa kurser som ger kunskaper om företagande i restaurangnäringen i ett bredare perspektiv. 
 149 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2006:56 
  
 Ämnesområden 
 A. Alkoholpolitiken 
 Målgrupp 
 Tillståndshavare, serveringsansvariga och övrig serveringspersonal. 
 Mål 
 Ge kännedom om målen för den svenska alkohol- och drogpolitiken, hur den är utformad, hur de olika alkoholpolitiska verktygen fungerar och varför de finns. 
 Innehåll 
 Motiven bakom och målen för alkohol- och drogpolitiken. Till- gänglighetens (prisnivå, antal försäljningsställen, öppethållandetider m.m.) betydelse för alkoholkonsumtionen. Alkoholreklamreglernas syfte. 
 Riksdagens alkoholpolitiska ställningstaganden. Internationella utblickar. 
 Förslag på litteratur 
 Regeringens propositioner 1994/95:89 och 1998/99:134 Alkoholpolitik för bättre folkhälsa, Fleming, Natur och Kultur, 1996 
 Svenska alkoholvanor i förändring, Kühlhorn m.fl., Sober förlag, 1998 
 Tidsåtgång 
 Minst 4 lektionstimmar 
 150 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 3 
  
 B. Alkoholens verkningar och ansvarsfull alkoholhantering 
 Målgrupp 
 Tillståndshavare, serveringsansvariga och övrig serveringspersonal. 
 Mål 
 Ge kunskap om alkoholens verkningar på individen och i samhället samt om gränsdragningen mellan medicinskt och socialt skadlig respektive icke skadlig konsumtion. Ge insikt om vikten av att all alkoholhantering bedrivs på ett ansvarsfullt sätt. 
 Innehåll 
 Syftet med detta ämnesområde är att belysa alkoholens verkningar ur olika aspekter såväl direkta som indirekta, positiva som negativa. Det kan vara föreläsningar rörande alkoholkonsumtion som ett naturligt och positivt inslag i vår kultur respektive när den ger upp- hov till akuta olägenheter. Värdet av alkohol som måltidsdryck och i sociala sammanhang ställt mot överkonsumtion och de olägenhe- ter i form av våld och beroende en sådan kan medföra. Människor i riskzonen, t.ex. ungdomar, bör särskilt belysas. 
 Restaurangens ansvar för och möjligheter att påverka alkohol- konsumtionen i en riktning som motverkar att skador uppkommer t.ex. genom en alkoholpolicy och fortlöpande utbildning av perso- nalen. Ge kunskap om tidiga tecken på när en gäst börjar bli påver- kad och när denne inte längre skall serveras alkoholdrycker. Alko- holfria drycker som ett naturligt inslag i restaurangens verksamhet och marknadsföring. 
 Förslag på litteratur 
 Ansvarsfull alkoholhantering, Davenport, Gästakademin, 1996 
 Video 
 I afton fullt respektive Glasklart – en film om berusning, pro- ducerad av  
 STAD-Projektet 
  (beräknad utgivning oktober 2000). 
 151 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2006:56 
  
 Tidsåtgång 
 Minst 4 lektionstimmar 
 C. Bestämmelser om tillstånd, servering och tillsyn 
 Målgrupp 
 Tillståndshavare (samtliga i bilaga 1 nämnda bestämmelser). Serveringsansvarig och övrig serveringspersonal (3 kap. 4 och 8 §§, 4 kap. 9 §, 6 kap. 2, 4, 7, 8, 9 §§, 8 kap.1 §, 10 kap. 7 §). 
 Mål 
 Ge ingående kunskap om alkohollagstiftningen för att rätt kunna tillämpa bestämmelserna. Ge kunskaper om tillstånds- och till- synsmyndigheternas befogenheter och skyldigheter på området. 
 Innehåll 
 Ämnesområdet omfattar utförlig genomgång av tillstånds- och ser- veringsbestämmelserna samt tillsynssystemet och berörda myndig- heters olika roller. 
 De bestämmelser i alkohollagen som nämns i bilaga 1 och i före- kommande fall Alkoholinspektionens föreskrifter och allmänna råd skall behandlas i utbildningen. 
 Dessutom bör ordningsfrågor i serveringsställets absoluta närhet samt ordningsvakternas 
 roll belysas. 
 Förslag på litteratur 
 Alkohollagen (1994:1738) med ändringar 
 Handbok Servering, Alkoholinspektionen 1997:3 (Aktuella änd- ringar, kommentarer m.m. återfinns på Alkoholinspektionens hemsida.) 
 Alkoholinspektionens Frågebank – Restauratörsutbildning 
 152 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 3 
  
 Tidsåtgång 
 Minst 16 lektionstimmar 
 Dokumentation av kunskaper/ examination 
 Efter genomgången utbildning bör kunskaperna prövas. 
 En examination bör omfatta minst 50 frågor varav övervägande delen bör röra tredje och sjätte kapitlen i alkohollagen. Frågor bör även ställas på övriga nämnda kapitel samt på området alkoholpoli- tik och alkoholens verkningar. Minst 3/4 av frågorna inom respek- tive avsnitt skall vara rätt besvarade för att vederbörande skall bli godkänd. 
 Lagtext får användas som hjälpmedel vid examinationen. Tentamensbevis skall bl.a. innehålla uppgift om vilken typ av kurs 
 det är fråga om, d.v.s. en kurs för tillståndshavare eller serverings- ansvarig eller övrig personal. 
 Dokumentation av kunskaper / examination 
 153 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 1 till Måldokument, Alkoholinspektionen 2000:3 
 Bestämmelser om tillstånd, servering och tillsyn i alkohollagen (1994:1738) och Alkoholinspektionens föreskrifter och allmänna råd som skall behandlas i utbildning för tillståndshavare 
 1 kap. 
 1 § tillämpningsområde  
 2–7 
  §§ definition av drycker 
 8 § definitionen av försäljning i andra stycket och servering i tredje stycket 
 3 kap. 
 1 § krav på tillstånd eller rätt 
 4 § förhindra skador, krav på ordning och nykterhet 6 § alternativ till alkoholdrycker, allmänt råd till 6 § 7 § behörighet för försäljning 
 8 § åldersgräns, märkbart påverkade, allmänt råd till 8 § 
 4 kap. 
 6 § överlåtelse av rörelse och lager av alkoholdrycker  
 8–11 
  §§ marknadsföring 
 6 kap. 
 2 § ordning, nykterhet, återhållsamhet 
 3 § serveringsansvarig person utsedd och anmäld, lämplig, närva- rande, anställd personal, allmänt råd till 3 § 
 4 § serveringstid och stängningstid, allmänt råd till 4 § 5 § inköp av alkoholdrycker 
 6 § prissättning, prispåslag – relationer mellan dryckesslagen – pro- portionalitet,  
 allmänt råd till 6 § 
  
 7 § animeringsförbudet 
 8 § medföringsförbudet gäller gäster, restauratör och personal,  
 allmänt råd till 8 § 
  
 154 
  
 SOU 2006:56 
  
 Bilaga 3 
  
 9 § förtärings- och förvaringsförbuden 
 7 kap. 
 5 § allmänhet/slutet sällskap – möjlighet att meddela villkor 
 7 § lämplighetskrav 
 8 § tillhandahålla lagad mat, drinkbar, minibar,  
 Alkoholinspektionens föreskrifter om servering från minibar på hotellrum, AIFS 1996:4 
  
 9 § alkoholpolitiska olägenheter 
 10 § lokal, annat avgränsat utrymme 
 11 § ombyggnation, drinkbar (jfr 8 kap. 3 §), skillnaden mellan ser- veringsställe 
 och serveringslokal 
 17 § andra stycket; konkurs m.m. 
 19 § återkallelse av tillstånd 
 20 § varning (särskilda skäl) 
 8 kap. 
 1 § tillsynsmyndigheter 
 1 a § tillsyn över marknadsföring på serveringsställen 
 2 § informationsutbyte mellan myndigheter 
 3 § informationsskyldighet vid ändring av inriktning, lokaler, ägare, styrelse, 
  
 bolagsmän etc.  
 allmänt råd till 3 § 
 4 § lämna tillträde till lokalerna, biträda med handlingar, varuprov etc. 
 5 § bokföring, statistiska uppgifter,  
 Alkoholinspektionens föreskrifter ang. restaurangrapport, AIFS 1997:4 
  
 9 kap. 
 1 § verkställighet av beslut 
 2 § överklagande 
 155 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2006:56 
  
 10 kap. 
 2 § ansvarsbestämmelser vid olovlig servering (överträdelse av ser- veringsrätten och försäljning av drycker som skaffats på annat sätt än vad som sägs i 6 kap. 5 §) 
 7 § olovlig dryckeshantering (brott mot bl.a. 3 kap.8 § och 6 kap. 9 §) 
 Bilaga 2 till Måldokument, Alkoholinspektionen 2000:3 
 Exempel på ytterligare informations- och utbildningsmaterial 
 Nedanstående myndigheter, företag och organisationer är utgivare av informations- och utbildningsmaterial med anknytning till alko- holområdet. Kontakta dem för aktuell information. Dessutom tar även många kommuner fram informationsmaterial. 
 Alkoholinspektionen www.alkoholinspektionen.se 
 CAN, Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning, www.can.se 
 Folkhälsoinstitutet www.fhi.se 
 Föreningen Fruktdrycker Lewis, Hotell och Restaurang Facket www.hrf.net IOGT/NTO www.iogt.se 
 SHR, Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare www.shr.se Svenska Kommunförbundet www.svekom.se Systembolaget AB www.systembolaget.se 
 STAD, Stockholm Förebygger Alkohol och Drogproblem www.stad.org 
 156 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Skola  Samhälle. U. 
  
 2. 
  
 Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. N. 
  
 4. 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 5. 
  
 Organisering av regional utvecklings- 
  
 politik – balansera utveckling och förvaltning. 
 Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 6. 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 
  2004/83/ 
 EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. 
  
 7. 
  
 Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. 
  
 Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 10. Ett förnyat programkontor. U. 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
 16. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Fö. 
 17. Ny häkteslag. Ju. 
 18. Kustbevakningens personuppgifts- 
 behandling. Integritet – Effektivitet. Fö. 
  
 19. 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. 
  
 Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. Ju. 
  
 22. En sammanhållen diskriminerings- 
 lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Ju 
  
 23. 
  
 Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. S. 
  
 25. 
  
 Arbetslivsresurs. 
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. 
  
 Sverige som värdland för internatio- nella organisationer. UD. 
  
 27. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. 
  
 Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. 
  
 Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. Ju. 
  
 31. 
  
 Anställ unga! U. 
  
 32. 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärde- ring av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. N. 
  
 34. 
  
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. U. 
  
 35. 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. 
  
 För studenterna... 
  
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. 
  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. 
  
 Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Ju. 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
 Ny häkteslag. [17] 
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. [19] 
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. [21] 
 En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. 
 Del 1+2, särtryck av sammanfatt- ningen, lättläst sammanfattning och daisy. [22] 
 Är rättvisan rättvis? 
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. [30] 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. [37] 
 Utbildningens dilemma 
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. [40] 
 Jakten på makten. [46] 
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. [47] 
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
  [52] 
 Partierna nominerar. 
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. [53] 
 Utrikesdepartementet 
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
 EG-direktiv 
  2004/83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. [6] 
 Sverige som värdland för internationella organisationer. [26] 
 Internationella sanktioner. [41] 
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
 Försvarsdepartementet 
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. [16] 
 Kustbevakningens personuppgifts- 
 behandling. Integritet – Effektivitet. [18] 
 Socialdepartementet 
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] Avgift för matservice inom äldre- och 
 handikappomsorgen. [24] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
 Ansvarsfull servering – fri från diskri- minering. [56] 
 Finansdepartementet 
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. [20] 
 Nya skatteregler för idrotten. [23] Nya upphandlingsregler 2. [28] 
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] Bidragsbrott. [48] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. +Författningsbilaga. [50] 
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. [55] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Skola  Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. [8] 
 Ett förnyat programkontor. [10] Anställ unga! [31] 
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. [34] 
 För studenterna... 
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. [36] 
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] Plats på scen. [42] 
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn. [45] 
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
 + Daisy. [51] 
 Jordbruksdepartementet 
 Djurskydd vid hästavel. [13] 
 Samernas sedvanemarker. [14] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] Översyn av atomansvaret. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. [3] 
 Svenska partnerskap – en översikt. 
 Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. [4] 
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
 – balansera utveckling och förvaltning. 
 Rapport 2 till Organisationsutredning- en för regional tillväxt. [5] 
 Arbetslivsresurs. 
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och 
 Arbetslivstjänster. [25] 
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av Medlingsinstitutet. [32] 
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, 
 utbildning, avtal m.m. [44]