SOU 2006:66 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor 
  
 Slutbetänkande av Tävlingsutredningen 
  
 Stockholm 2006 
  
 SOU och Ds kan köpas från Maynard kundtjänst. För remissutsändningar  
  
 av SOU och Ds svarar Maynard Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets  
  
 förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress:  
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-690 91 91 
  
 Ordertel: 08-690 91 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på 
  
 http://www.regeringen.se/remiss  
  
 Tryckt av Gomez AB 
  
 Stockholm 2006 
  
 ISBN 91-38-22602-2 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för  
  
 Jordbruksdepartementet  
  
 Regeringen beslutade den 19 maj 2005 att tillkalla en särskild  
  
 utredare med uppgift att analysera hur djurskyddet bör beaktas vid  
  
 hästavel. Med stöd av bemyndigandet förordnade chefen för Jordbruksdepartementet  
  
 den 24 maj 2005 departementsrådet Byrd som särskild utredare. Utredningen antog i denna del av  
  
 utredningen namnet Utredningen om djurskydd vid hästavel  
  
 Som en del i arbetet skulle utredaren undersöka och analysera  
  
 effekterna på djurskyddet och djurhälsan av det avelssystem som  
  
 tidigare gällt i Sverige.  
  
 Om analysen visade att det också i framtiden finns behov av  
  
 reglering i författningar, utöver nuvarande bestämmelser i djurskyddslagstiftningen,  
  
 för att tillgodose djurskyddet skulle utredaren  
  
 lämna förslag på hur denna reglering skall se ut. Utredningen  
  
 skulle även lämna förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör  
  
 organiseras.  
  
 Utredningen redovisades i den del som avser djurskydd vid hästavel  
  
 till Jordbruksdepartementet i februari 2006 i delbetänkandet  
  
 Djurskydd vid hästavel (SOU 2006:13).  
  
 Utredningen skulle därutöver lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990  
  
 om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om  
  
 villkor för deltagande i tävlingar (EGT L 224, 18.8.1990 s. 60, Celex  
  
 31990L0428) skall genomföras i svensk författning. Vidare skulle  
  
 utredningen bedöma hur tillsynen över bestämmelserna i direktivet  
  
 bör organiseras.  
  
 Utredningen har i den delen av uppdraget antagit namnet Tävlingsutredningen.  
  
 I detta betänkande behandlar jag de delar av utredningsuppdraget  
  
 som rör införlivande i svensk rätt av rådets direktiv 90/428/EEG av  
  
 den 26 juni 1990 om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar  
  
 och om villkor för deltagande i tävlingar (EGT L 224, 
  
 18.8.1990 s. 60, Celex 31990L0428). Mina förslag i denna del överlämnar  
  
 jag härmed genom slutbetänkandet Hästtävlingar – på lika  
  
 villkor ( SOU 2006:66)  
  
 Stockholm i juni 2006  
  
 Cooper 
  
 5  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 7  
  
 Författningsförslag ............................................................. 21  
  
 1. Förslag till lag om tävling med hästdjur m.m.............................. 21  
  
 2. Förslag till förordning om tävling med hästdjur m.m. ............... 23  
  
 1 Utredningens uppdrag och arbete ................................ 25  
  
 1.1 Utredningsuppdraget............................................................... 25  
  
 1.2 Utredningens arbete ................................................................ 26  
  
 2 Bakgrund .................................................................. 27  
  
 2.1 EG-kommissionens formella underrättelse 2003................... 27  
  
 2.2 Frågor från EG-kommissionen 2004...................................... 28  
  
 2.3 EG-kommissionens formella underrättelse 2005................... 29  
  
 3 Tävlingsverksamhet med hästdjur i Sverige ................... 33  
  
 3.1 Svenska Travsportens Centralförbund ................................... 33  
  
 3.2 Svensk Galopp.......................................................................... 34  
  
 3.3 Svenska Hästavelsförbundet ................................................... 34  
  
 3.4 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga Hästen ............... 34  
  
 3.5 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga Travhästen......... 35  
  
 3.6 Svenska Islandshästförbundet................................................. 35 
  
 Innehåll SOU 2006:66  
  
 6  
  
 3.7 Svenska Ridsportförbundet .....................................................36  
  
 3.8 Svenska Ponnyavelsförbundet.................................................36  
  
 3.9 Svenska Åsneföreningen ..........................................................36  
  
 3.10 Övriga tävlingar med hästdjur .................................................37  
  
 4 Överväganden och förslag ............................................39  
  
 4.1 Lag eller förordning .................................................................40  
  
 4.2 Förslag till lag om tävling med hästdjur m.m. ........................42  
  
 4.3 Lagens definitioner...................................................................43  
  
 4.4 Tävlingar för hästdjur på lika villkor.......................................44  
  
 4.5 Hästtävlingar som inte omfattas av förbudet i 2 § .................47  
  
 4.6 20 % för att förbättra avelsarbetet ..........................................51  
  
 4.7 Anmälningsplikt .......................................................................53  
  
 4.8 Skriftlig underrättelse om häst vägras att delta i tävling ........53  
  
 4.9 Tillsyn enligt lagen ...................................................................56  
  
 4.10 Förelägganden och förbud.......................................................60  
  
 4.11 Avgifter .....................................................................................62  
  
 4.12 Överklagande av Statens jordbruksverks beslut.....................63  
  
 4.13 Skadestånd m.m........................................................................64  
  
 4.14 Böter och preskription.............................................................65  
  
 5 Konsekvensanalyser ....................................................67  
  
 5.1 Konsekvenser för jämställdheten och regionalpolitiken........67  
  
 5.2 Ekonomiska konsekvenser ......................................................67  
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv...................................................69  
  
 Bilaga 2 Rådets direktiv 90/428/EEG...................................77 
  
 7  
  
 Sammanfattning  
  
 Bakgrund  
  
 Utredningen har haft i uppdrag att lämna förslag på hur bestämmelserna  
  
 i rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om  
  
 handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor  
  
 för deltagande i tävlingar skall genomföras i svensk författning. I  
  
 uppdraget ingår även att lämna en bedömning av hur tillsynen över  
  
 bestämmelserna i direktivet bör organiseras.  
  
 Kommissionen har i skilda skrivelser åren 2003, 2004 och 2005  
  
 anfört bland annat att medlemsstaterna enligt artikel 7 i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG är skyldiga att sätta i kraft de lagar och andra  
  
 författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.  
  
 Kommissionen har anfört att avsaknaden av genomförande av  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG i svensk rätt äventyrar inte bara den  
  
 verkningsfulla tillämpningen av direktivet i Sverige utan också den  
  
 allmänna principen om rättssäkerhet. Kommissionen anser därför  
  
 att Sverige har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt  
  
 gemenskapsrätten genom att underlåta att genomföra rådets direktiv  
  
 90/428/EEG.  
  
 Sverige har svarat på kommissionens skrivelser senast i skrivelse  
  
 år 2005. Sverige har i den skrivelsen anfört bland annat att deltagande  
  
 i hästtävlingar inte uttryckligen regleras i svensk lagstiftning  
  
 utan det är de svenska tävlingsorganiserande förbunden som  
  
 ställer upp reglerna för tävlingsverksamheten. I skrivelsen betonas  
  
 dock att Sverige har för avsikt att formellt införliva rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i den svenska lagstiftningen. 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 8  
  
 Överväganden och förslag  
  
 Lag eller förordning  
  
 Min uppgift enligt utredningens direktiv är att lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG skall genomföras i  
  
 svensk författning.  
  
 Enligt 8 kap. 3 § RF skall föreskrifter om förhållandet mellan  
  
 enskilda och det allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i  
  
 övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden,  
  
 meddelas genom lag.  
  
 En statlig reglering av fördelning av prissummor eller vinster vid  
  
 till exempel hästtävlingar och ett författningsreglerat förbud mot  
  
 att särbehandla vissa hästar vid tävling för hästdjur är enligt min  
  
 mening att betrakta som civilrättsliga regler. En reglering i författning  
  
 som anger hur prissummor vid hästtävlingar skall fördelas och  
  
 att endast en viss procent av en prissumma får avsättas för vissa  
  
 tävlingar eller tävlingstyper bör enligt min mening vara att anse  
  
 som ett åliggande för enskilda eller i vart fall ett ingrepp i dessas  
  
 förhållanden.  
  
 Bestämmelserna kan enligt min mening inte anses vara gynnande  
  
 för enskilda eller neutrala eftersom föreskrifterna reglerar hur stor  
  
 del av eventuella prispengar eller vinster vid hästtävlingar som får  
  
 avsättas för i rådets direktiv 90/428/EEG särskilt angivna ändamål.  
  
 Det innebär att bestämmelserna i den delen av rådets direktiv  
  
 90/428/EEG enligt min mening faller inom tillämpningsområdet  
  
 för 8 kap. 3 § RF.  
  
 Ett införande i svensk rätt av rådets direktiv 90/428/EEG i de av  
  
 mig föreslagna bestämmelserna om förbud mot att särbehandla  
  
 vissa hästar vid tävlingar för hästdjur och fördelning av eventuell  
  
 prissumma skall således enligt min mening beslutas i form av lag.  
  
 Enligt 8 kap. 7 § RF får regeringen, efter bemyndigande i lag  
  
 genom förordning, meddela föreskrifter om annat än skatt om  
  
 föreskrifterna avser bland annat djurskydd.  
  
 Rådets direktiv 90/428/EEG syftar till att säkerställa en rationell  
  
 utveckling av produktionen av hästdjur och därigenom öka produktiviteten  
  
 av hästdjur. Därför har regler fastställts på gemenskapsnivå  
  
 för handel inom gemenskapen med hästdjur som är  
  
 avsedda för tävling.  
  
 Mot bakgrund härav kan syftet med regleringen i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG enligt min mening inte vara att anse som en reglering  
  
 av djurskydd eller något annat ämne som anges i 8 kap. 7 § RF och 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 9  
  
 omfattas därför inte av undantagsbestämmelsen i 8 kap. 7 § RF.  
  
 Sammantaget anser jag därför att ett införlivande i svensk rätt av  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG kräver lagstiftning och regleringen av  
  
 sakfrågan kan enligt min mening heller inte delegeras till regeringen.  
  
 Jag har mot denna bakgrund bedömt att samtliga materiella  
  
 regler i rådets direktiv 90/428/EEG bör beslutas i form av lag.  
  
 Förslag till lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Sverige har i skrivelsen år 2005 till kommissionen angett att Sverige  
  
 har för avsikt att införliva rådets direktiv 90/428/EEG i svensk lagstiftning.  
  
 Utredningens uppgift är att lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG skall genomföras i  
  
 svensk författning.  
  
 Det finns enligt min mening ett värde i att hålla dessa regler  
  
 samlade även i en nationell författning. Jag föreslår därför att  
  
 reglerna även i den svenska nationella lagstiftningen samlas i en  
  
 författning. Dessa regler bör enligt min mening därför samlas i den  
  
 av mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Ändamålet med den av mig föreslagna lagen om tävling med  
  
 hästdjur m.m. är således att i författning slå fast en grundregel att  
  
 alla hästar som är registrerade i eller härstammar från ett  
  
 medlemsland i EU skall kunna delta i alla tävlingar för hästar som  
  
 anordnas i Sverige. En tävling för hästar skall som grundregel vara  
  
 öppen för alla hästar som är registrerade i eller härstammar från  
  
 Sverige men skall även vara öppen för hästar som är registrerade i  
  
 eller härstammar från ett annat medlemsland. Syftet med den av  
  
 mig föreslagna lagen är således att uppfylla de krav på öppenhet för  
  
 hästar att delta i hästtävlingar som finns angivet i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG.  
  
 Lagens definitioner  
  
 I 1 § lag om tävling med hästdjur m.m. definieras vad som avses  
  
 med hästdjur i den av mig föreslagna lagen om tävling med  
  
 hästdjur.  
  
 Med hästtävling avses i rådets direktiv 90/428/EEG alla tävlingar  
  
 med hästdjur. Utöver vad som i vanligt språkbruk avses med  
  
 hästtävling omfattas av rådets direktiv 90/428/EEG och i den av  
  
 mig föreslagna lagen även parader och uppvisningar. Dessa aktiviteter  
  
 har inte ett kommersiellt syfte utan är mer ett evenemang för 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 10  
  
 underhållning. Det finns således andra evenemang som kan jämföras  
  
 med de i direktivet angivna exemplen på hästtävlingar och  
  
 med de av mig angivna aktiviteterna i 1 § och som följaktligen bör  
  
 falla in under tillämpningsområdet för den av mig föreslagna lagen.  
  
 Sådana evenemang bör bland annat vara evenemang som kan jämföras  
  
 med parader och uppvisningar såsom till exempel kvalitetsbedömningar 
  
 , fälttävlingar och avelsvärderingar.  
  
 Jag vill dock understryka att jag anser att endast sådana evenemang  
  
 för hästar där deltagande hästar i något eller flera avseenden  
  
 tävlar eller bedöms professionellt av en domare eller likvärdig  
  
 utsedd person är att anse som tävling och således faller under den  
  
 av mig föreslagna lagens tillämpningsområde.  
  
 Tävlingar för hästdjur på lika villkor  
  
 Såväl i Sverige som i flera andra medlemsländer i EU bedrivs en  
  
 omfattande tävlingsverksamhet med hästdjur. Det innebär att  
  
 Sverige liksom flera andra medlemsländer i EU i hög grad berörs av  
  
 reglerna i rådets direktiv 90/428/EEG. Även om tävlingar med  
  
 hästdjur i Sverige i de flesta fall redan i dag är öppna i enlighet med  
  
 vad som föreskrivs i rådets direktiv 90/428/EEG har Sverige, som  
  
 tidigare nämnts, inte i svensk rätt införlivat de bestämmelser om  
  
 förbud mot att särbehandla vissa hästars deltagande i hästtävlingar  
  
 som finns i rådets direktiv 90/428/EEG. Jag för därför in i 2 § i  
  
 mitt förslag till lag om tävling med hästdjur m.m., i enlighet med  
  
 lydelsen av rådets direktiv 90/428/EEG, en grundregel som stadgar  
  
 att det är förbjudet att anordna hästtävling som gör åtskillnad  
  
 mellan hästdjur som är registrerade i eller härstammar från Sverige  
  
 och hästdjur som är registrerade i eller härstammar från ett annat  
  
 medlemsland i EU. Förbudet mot att särbehandla vissa hästars deltagande  
  
 vid hästtävling gäller alla moment som har samband med  
  
 tävlingen. Det är således inte tillräckligt att ett hästdjur som är  
  
 registrerat i eller härstammar från ett medlemsland i EU fritt får  
  
 delta i en tävling i Sverige. Bestämmelsen i 2 § innebär därutöver  
  
 även att alla hästdjur som deltar i en hästtävling också skall  
  
 bedömas och delta i tävlingen på lika villkor.  
  
 I sammanhanget vill jag även poängtera att organisation som för  
  
 en moderstambok för en ras i enlighet med EU:s bestämmelser ger  
  
 den organisationen särskilda möjligheter att reglera tävlingar och  
  
 avelsurval inom den ras som organisationen för moderstambok för. 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 11  
  
 Eftersom Sverige nu har för avsikt att införliva rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i svensk rätt är det viktigt att inte bara Sverige och ett  
  
 fåtal medlemsländer har införlivat direktivet i respektive nationella  
  
 rätt. Enligt min mening är det, när Sverige införlivar direktivet i  
  
 svensk rätt, viktigt för Sverige och svensk hästnäring att även andra  
  
 medlemsländer i EU införlivar direktivet i sin nationella rätt. Om  
  
 inte alla medlemsländer införlivar direktivet skapar det enligt min  
  
 mening en olycklig konkurrenssituation för hästsektorn i de länder  
  
 som har införlivat och lever upp till bestämmelserna i direktivet på  
  
 ett korrekt sätt. Ett sådant förhållande bidrar enligt min mening  
  
 till, i motsats till intentionen i rådets direktiv, att försvåra för  
  
 handeln inom gemenskapen. Det blir enligt min mening inte heller  
  
 hästtävlingar på lika villkor inom EU.  
  
 Jag föreslår därför att Sverige, som nu har för avsikt att införliva  
  
 direktivet i nationell rätt, aktivt verkar för att alla medlemsländer i  
  
 EU skall införliva rådets direktiv 90/428/EEG i sina nationella  
  
 författningar. Jag föreslår också att Sverige i lämpligt internationellt  
  
 sammanhang och forum, vid till exempel ett sammanträde  
  
 i ministerrådet, tar upp denna fråga med övriga medlemsländer.  
  
 Jag föreslår även att Sverige samtidigt tar upp frågan i  
  
 Ständiga kommittén för husdjursavel för att påskynda processen  
  
 med att få samma villkor för hästtävlingar och hästnäringen i alla  
  
 medlemsländer.  
  
 Hästtävlingar som inte omfattas av förbudet i 2 §  
  
 Alla tävlingar med hästdjur omfattas inte av det av mig föreslagna  
  
 förbudet i 2 § lag om tävling med hästdjur m.m. och inte heller  
  
 enligt bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG. Det måste  
  
 finnas utrymme för att hålla vissa tävlingar för hästdjur i syfte att  
  
 till exempel förbättra rasen. Det är en viktig del i arbetet för att  
  
 stärka och utveckla en ras och därigenom få fram så bra hästdjur  
  
 som möjligt.  
  
 Från förbudet i 2 § är i mitt förslag och enligt lydelsen i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG undantaget:  
  
 1. Hästtävlingar som anordnas för hästdjur som är registrerade i  
  
 en särskild stambok för en ras och där tävlingen syftar till att  
  
 förbättra rasen.  
  
 Det är således tillåtet att anordna hästtävling endast för hästdjur  
  
 som är registrerade i en stambok för en ras förutsatt att  
  
 syftet med tävlingen är att förbättra rasen. Om det till exem 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 12  
  
 pel anordnas en tävling för hästar som är registrerade i en  
  
 stambok för en ras men syftet med tävlingen inte är att förbättra  
  
 rasen kan, enligt rådets direktiv 90/428/EEG och  
  
 enligt mitt förslag, undantaget i den av mig föreslagna 3 § 1  
  
 dock inte åberopas.  
  
 2. Förbudet i 2 § gäller heller inte enligt mitt förslag regionala tävlingar  
  
 där avsikten är att välja ut hästdjur.  
  
 I vissa fall kan det finnas skäl att regionalt välja ut till exempel  
  
 de bästa hästarna inom en region där avsikten kan vara att  
  
 för något ändamål utse de bästa hästarna inom en region.  
  
 Enligt min mening kan en region vara en geografiskt  
  
 avgränsad del av Sverige men kan även avse hela Sverige.  
  
 Termen region kan även avse flera länder till exempel  
  
 Norden, huvudsaken är att området geografiskt kan avgränsas  
  
 och med säkerhet bestämmas.  
  
 Det innebär att en hästtävling som avser att för något syfte  
  
 välja ut till exempel Sveriges bästa hopphäst kan falla in  
  
 under det av mig föreslagna tillämpningsområdet för 3 § 2.  
  
 Ett sådant syfte kan till exempel vara att välja ut den bästa  
  
 svenska hopphästen som skall representera Sverige i ett  
  
 internationellt mästerskap.  
  
 Det är således viktigt att det finns ett verkligt syfte med  
  
 tävlingen att välja ut en häst.  
  
 3. Förbudet i 2 § gäller heller inte enligt mitt förslag historiska  
  
 eller traditionella evenemang.  
  
 Det har så långt jag har kunnat utröna inte prövats av domstol  
  
 eller annat organ inom EU vad som kan anses vara ett  
  
 historiskt eller traditionellt evenemang. Min bedömning är  
  
 att om en tävling för hästdjur har anordnats regelbundet  
  
 under ett antal år bör den kunna anses vara ett historiskt eller  
  
 i vart fall traditionellt evenemang. Jag bedömer att det inte  
  
 går att ange ett exakt antal år som evenemanget skall ha  
  
 anordnats för att betecknas som historiskt eller traditionellt  
  
 utan detta får bedömas från fall till fall. Enligt min uppfattning  
  
 bör det dock vara fråga om ett evenemang som anordnas  
  
 med en viss kontinuitet och som kan betecknas som återkommande  
  
 samt som förslagsvis har anordnats i Sverige  
  
 innan Sverige blev medlem i EU, således före år 1995. Vilka  
  
 exakta hästtävlingar som hålls i Sverige och som skall betecknas  
  
 som historiska eller traditionella hästtävlingar bör Statens  
  
 jordbruksverk avgöra efter samråd med de organisationer 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 13  
  
 som anordnar sådana hästtävlingar som kan komma i fråga  
  
 för detta undantag från 2 §.  
  
 För att kunna upprätthålla en kontinuitet i tävlingsverksamheten  
  
 och för att även i framtiden kunna anordna de  
  
 hästtävlingar som vi i Sverige anser vara historiska eller  
  
 traditionella är det därför enligt min mening viktigt att tidigt  
  
 fastställa vilka hästtävlingar som skall anses vara historiska  
  
 eller traditionella och som således skall undantas från  
  
 förbudet i 2 §.  
  
 20 % för att förbättra avelsarbetet  
  
 Enligt rådets direktiv 90/428/EEG har medlemsstaterna i EU  
  
 tillåtelse att, för varje tävling eller tävlingstyp, genom för ändamålet  
  
 erkända eller godkända organisationer, avsätta högst 20 procent av  
  
 den prissumma eller vinst som avses i artikel 4 punkten 1 c i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG för att skydda, utveckla och förbättra rasen.  
  
 Villkoren för utdelning från dessa fonder i den berörda medlemsstaten  
  
 skall enligt rådets direktiv 90/428/EEG meddelas till kommissionen  
  
 och övriga medlemmar i Ständiga kommittén för husdjursavel.  
  
 I Sverige har vi inte något system som innebär att prispengar  
  
 återfinns i fonder, det finns heller inte några statliga prispengar  
  
 avsatta som prispengar för hästtävlingar. De prispengar som finns  
  
 för hästtävlingar beslutas och fördelas av respektive organisation  
  
 som anordnar hästtävlingen.  
  
 Med tävling eller tävlingstyp avses i mitt förslag till exempel alla i  
  
 Sverige anordnade travtävlingar, för varmblodiga travhästar, som  
  
 omfattas av den av mig föreslagna lag om tävling med hästdjur  
  
 m.m.  
  
 Mitt förslag innebär för till exempel travtävlingar att av den  
  
 sammanlagda prissumman eller vinsten som finns för alla anordnade  
  
 travtävlingar för varmblodiga travhästar i Sverige får ansvarig  
  
 organisation avsätta 20 procent av den totala prissumman eller  
  
 vinsten för sådana travtävlingar, som inte omfattas av undantaget i  
  
 den av mig föreslagna 3 §, som har till syfte att skydda, utveckla  
  
 och förbättra avelsarbetet med travhästar. 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 14  
  
 Anmälningsplikt  
  
 Sverige är enligt rådets direktiv 90/428/EEG skyldigt att meddela  
  
 kommissionen vilka tävlingar för hästdjur som avses att anordnas i  
  
 Sverige och där en organisation har för avsikt att åberopa något av  
  
 undantagen i de av mig föreslagna 3 och 4 §§ i mitt förslag till lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m.  
  
 För att Sverige skall kunna fullgöra sina skyldigheter i dessa  
  
 avseenden måste det finnas en skyldighet för organisationer som  
  
 avser att anordna sådana hästtävlingar som avses i de av mig föreslagna  
  
 3 och 4 §§ att anmäla dessa tävlingar till den samordnande  
  
 myndigheten i Sverige. Jag föreslår därför att en sådan skyldighet  
  
 förs in i 5 § lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Skriftlig underrättelse om häst vägras att delta i tävling  
  
 Bestämmelserna i den av mig föreslagna 2 § i lag om tävling med  
  
 hästdjur m.m. innebär inte bara ett åläggande för den organisation  
  
 som anordnar en hästtävling utan syftar också till att skapa rättigheter  
  
 för enskilda.  
  
 Jag har tidigare poängterat att det är viktigt att berörda personer  
  
 lätt kan skaffa sig kunskap om gällande regler på området. Det är  
  
 viktigt att en hästägare som anser att hans eller hennes häst, om  
  
 hästen är registrerad i eller härstammar från ett medlemsland i EU,  
  
 orättmätigt har vägrats delta i en hästtävling i Sverige har möjlighet  
  
 att göra sin rätt gällande i nationell domstol och få saken prövad  
  
 där. Jag föreslår därför att det i den av mig föreslagna lagen, i  
  
 enlighet med artikel 5 i rådets direktiv 90/428/EEG, förs in en  
  
 skyldighet för organisation som anordnar hästtävling att, om  
  
 ägaren eller ägarens ombud begär det, skriftligen underrätta ägaren  
  
 eller ägarens ombud om skälen för att ett hästdjur vägras att delta i  
  
 en hästtävling.  
  
 För att hästägare skall få kännedom om att en organisation har  
  
 skyldighet att skriftligen underrätta hästägaren eller ägarens ombud  
  
 om skälen för att en häst inte får delta i en hästtävling bör  
  
 organisationen upplysa om detta. Jag föreslår därför att  
  
 organisation som anordnar hästtävling i de handlingar som  
  
 tillhandahålls för anmälning av häst till tävling upplyser om att  
  
 hästägare vars häst inte får delta i en tävling har rätt att av  
  
 organisationen få en skriftlig underrättelse om skälen för att hästen  
  
 inte får delta i tävlingen.  
  
 Jag föreslår att en föreskrift med den  
  
 innebörden utfärdas av Statens jordbruksverk i myndighetens 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 15  
  
 kommande tillämpningsföreskrifter till den av mig föreslagna  
  
 lagen.  
  
 En sådan skriftlig underrättelse som organisation skall utfärda  
  
 skall enligt min mening inte anses vara ett beslut. Underrättelsen  
  
 skall enligt mitt förslag endast ha till syfte att underlätta för en  
  
 hästägare som anser sig vara förfördelad att få saken prövad i nationell  
  
 domstol. En sådan underrättelse är enligt min mening inte  
  
 överklagbar.  
  
 Tillsyn enligt lagen  
  
 I dag finns inte bestämmelser om tillsyn över de bestämmelser som  
  
 regleras i rådets direktiv 90/428/EEG och enligt mitt förslag till  
  
 lag. Det finns visserligen en skyldighet för Statens jordbruksverk  
  
 att rapportera till kommissionen vissa i direktivet angivna uppgifter  
  
 men det finns i dag inte någon bestämmelse som Statens jordbruksverk  
  
 kan använda för att förelägga en organisation, som inte frivilligt  
  
 lämnar uppgifterna, att lämna uppgifterna eller efterleva  
  
 direktivets bestämmelser. Om en lagstiftning med det innehåll och  
  
 det syfte som det här är fråga om skall kunna tillämpas och fungera  
  
 i praktiken krävs enligt min mening en effektiv tillsyn.  
  
 Begreppet tillsyn har en vidare betydelse än begreppet kontroll.  
  
 Med tillsyn avses även information och rådgivning. Enligt min  
  
 mening är just information och rådgivning m.m. viktiga instrument  
  
 för myndigheterna att arbeta med för att se till att syftet med  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG och innehållet i mitt förslag till lag  
  
 uppnås. Jag använder därför i mitt förslag till lag begreppet tillsyn i  
  
 stället för begreppet offentlig kontroll.  
  
 Tillsynen över efterlevnaden av den av mig föreslagna lag om  
  
 tävling med hästdjur m.m. bör enligt min mening utövas av Statens  
  
 jordbruksverk.  
  
 Föreskrifter som Statens jordbruksverk utfärdar med stöd av den  
  
 av mig föreslagna lagen bör enligt min mening innehålla bestämmelser  
  
 om att organisation som anordnar tävling och vill utnyttja  
  
 undantagen i 3 och 4 §§ skall anmäla detta till myndigheten. Föreskrifterna  
  
 bör innehålla bestämmelser om den senaste tid som uppgifterna  
  
 skall anmälas. Vidare bör föreskrifterna innehålla bestämmelser  
  
 om att organisationen skall ange vilka tävlingar som organisationen  
  
 avser att utnyttja undantaget i 3 § och en uppgift om en  
  
 preliminär fördelning av den årliga prissumman så att det framgår  
  
 vilka tävlingar som omfattas av undantaget i 4 §. 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 16  
  
 Det är viktigt att så långt som möjligt förenkla för organisationer  
  
 som har för avsikt att anordna tävlingar med åberopande av  
  
 undantaget i den av mig förslagna 3 § eller tävlingar som skall  
  
 redovisas enligt den av mig föreslagna 4 §. Statens jordbruksverk  
  
 bör därför enligt min mening för det ändamålet utarbeta en särskild  
  
 blankett som förenklar ärendehanteringen hos myndigheten och  
  
 som även förenklar för berörda organisationer.  
  
 Det är enligt min mening även viktigt att skapa ett system som  
  
 så långt som möjligt undviker en onödigt betungande och kostsam  
  
 administration för organisationerna. Statens jordbruksverk bör  
  
 därför enligt min mening för att förenkla tillsynen enligt lagen  
  
 utarbeta en blankett där organisationerna till exempel årligen, efter  
  
 tävlingssäsongens slut, skall fylla i uppgifter och redovisa till  
  
 Statens jordbruksverk den fördelning av prispengar som har gjorts  
  
 under året. Det är enligt min mening en fördel om myndigheten  
  
 kan utarbeta en särskild blankett även för det ändamålet eftersom  
  
 det både underlättar för organisationernas redovisning och myndighetens  
  
 arbete med tillsyn enligt lagen.  
  
 Statens jordbruksverks tillsyn över efterlevnaden av den av mig  
  
 föreslagna lagen bör enligt min mening i förlängningen kunna  
  
 bedrivas dels genom årlig statistikuppföljning och dels genom olika  
  
 stickprov.  
  
 Förelägganden och förbud  
  
 Statens jordbruksverk bör enligt min mening ges rätt att förelägga  
  
 en organisation att redovisa de uppgifter som myndigheten behöver  
  
 för att kunna fullgöra sin skyldighet att underrätta kommissionen  
  
 om de tävlingar som avses att hållas i Sverige med åberopande  
  
 av undantaget i den av mig föreslagna 3 §. Samma möjlighet bör  
  
 enligt min mening Statens jordbruksverk ha att kräva in  
  
 erforderliga uppgifter om utbetalning av de 20 procent som avses i  
  
 den av mig föreslagna 4 §.  
  
 För att Statens jordbruksverk skall kunna säkerställa efterlevnaden  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG och den av mig föreslagna lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m. måste det enligt min mening finnas  
  
 möjlighet för myndigheten att vidta åtgärder vid bristande  
  
 efterlevnad av bestämmelserna. Jag föreslår därför att Statens  
  
 jordbruksverk ges möjlighet att meddela förelägganden och förbud  
  
 som behövs för att lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av  
  
 lagen skall följas. För att förelägganden och förbud skall kunna vara 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 17  
  
 verkningsfulla bör enligt min mening Statens jordbruksverk ha  
  
 möjlighet att förena dessa med vite.  
  
 Statens jordbruksverk bör till exempel ges möjlighet att föreskriva  
  
 om skyldighet för organisationer att bland annat komma in  
  
 till myndigheten med vissa uppgifter om organisationernas tävlingsverksamhet.  
  
 För att kunna uppfylla det kravet är det nödvändigt  
  
 att det finns en regel som gör det möjligt för regeringen  
  
 eller efter regeringens bemyndigande Statens jordbruksverk att  
  
 kunna ålägga en organisation som anordnar en hästtävling att  
  
 anmäla till myndigheten om organisationen avser att anordna en  
  
 hästtävling som avses i den av mig föreslagna 3 §. Jag har i mitt  
  
 förslag till förordning om tävling med hästdjur därför föreslagit att  
  
 regeringen ger Statens jordbruksverk uppdraget att insamla erforderliga  
  
 uppgifter och meddela kommissionen om Sveriges avsikter  
  
 att utnyttja de undantag som anges i 3 § i den av mig föreslagna  
  
 lagen om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Det är enligt min mening angeläget att organisation som avser  
  
 anordna tävling för hästar med åberopande av undantaget i den av  
  
 mig föreslagna 3 § lämnar uppgifter till Statens jordbruksverk innan  
  
 hästtävlingen äger rum. Statens jordbruksverk behöver dessa uppgifter  
  
 för att kunna fullgöra förpliktelsen i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG att i förväg underrätta kommissionen om de tävlingar  
  
 som Sverige avser att hålla med åberopande av undantaget i artikel  
  
 4.2 i rådets direktiv 90/428/EEG och i den av mig föreslagna 3 §.  
  
 Vidare bör det enligt min mening finnas samma möjlighet för  
  
 myndigheten att ålägga organisation som anordnar hästtävling att  
  
 redovisa de tävlingar som har till syfte att skydda, utveckla och förbättra  
  
 avelsarbetet och som organisationen avser att anordna inom  
  
 ramen för de 20 procent som avses i artikel 4.2 tredje stycket i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG och i den av mig föreslagna 4 §. En  
  
 organisation skall enligt mitt förslag till förordning om tävling med  
  
 hästdjur således kunna åläggas av Statens jordbruksverk att innan  
  
 tävlingarna hålls redovisa vilka tävlingar som organisationen avser  
  
 att, med åberopande av undantaget i den av mig föreslagna 4 §,  
  
 anordna i syfte att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet.  
  
 Samtidigt skall enligt mitt förslag myndigheten genom  
  
 föreläggande kunna kräva in erforderliga uppgifter av  
  
 organisationen så att Statens jordbruksverk kan kontrollera att  
  
 organisationen högst avsätter 20 procent av total prissumma för  
  
 anordnade hästtävlingar eller typ av hästtävling för att skydda,  
  
 utveckla och förbättra avelsarbetet. 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 18  
  
 Avgifter  
  
 Enligt min mening är det viktigt att Statens jordbruksverk ges  
  
 möjlighet att ta ut en avgift för tillsynen och för viss ärendehantering  
  
 enligt den av mig föreslagna lagen. Regeringen eller efter  
  
 regeringens bemyndigande Statens jordbruksverk bör ha rätt att  
  
 föreskriva om avgiftens storlek och beräkning. Myndigheten får då  
  
 möjlighet att finansiera i vart fall en viss del av det merarbete som  
  
 den av mig föreslagna lagen innebär för myndigheten. Myndigheten  
  
 bör dock enligt min mening beakta att de flesta organisationer som  
  
 anordnar hästtävlingar består av engagerade personer som ofta  
  
 arbetar på ideell basis. Hästsport i Sverige är en viktig källa för  
  
 rekreation och en stimulerande fritidsverksamhet för många människor.  
  
 Många organisationer som anordnar hästtävlingar har en  
  
 svag ekonomi som till största delen endast bygger på medlemsavgifter.  
  
 Jag har i samtal med Statens jordbruksverk erfarit att myndigheten  
  
 inte kommer att ta ut avgift för all tillsyn enligt lagen eller  
  
 för all ärendehandläggning. I första hand kommer myndigheten att  
  
 ta ut avgift för sådan tillsyn som föranleder besök på en tävlingsplats  
  
 eller besök hos en organisation. Någon årlig schablonavgift  
  
 för organisationer som anordnar hästtävlingar bör enligt min  
  
 mening heller inte tas ut.  
  
 Statens jordbruksverk bör dock enligt min mening ta ut en avgift  
  
 för kostnader för uppföljning av anmärkningar mot organisation  
  
 som myndigheten konstaterat i sin tillsyn över den av mig föreslagna  
  
 lagen.  
  
 Överklagande av Statens jordbruksverks beslut  
  
 De beslut som Statens jordbruksverk kommer att meddela med  
  
 stöd av den av mig föreslagna lagen bedömer jag främst kommer att  
  
 avse beslut i ärenden som gäller organisationer som anordnar hästtävlingar.  
  
 Om organisationen inte delar myndighetens uppfattning kan  
  
 myndighetens beslut enligt den av mig föreslagna 11 § överklagas  
  
 till allmän förvaltningsdomstol (länsrätt). 
  
 SOU 2006:66 Sammanfattning  
  
 19  
  
 Skadestånd m.m.  
  
 Mål vid domstol enligt 2 § i den av mig föreslagna lagen bör enligt  
  
 min mening handläggas av domstol enligt reglerna för rättegång i  
  
 tvistemål där förlikning är tillåten. De flesta fall som stäms till  
  
 domstol enligt 2 § kommer enligt min bedömning att avse en tvist  
  
 där en hästägare anser att hans eller hennes häst oriktigt inte har  
  
 fått delta i en hästtävling.  
  
 Att betala motpartens rättegångskostnad kan vara mycket  
  
 betungande för båda parter. Jag föreslår därför att domstolen skall  
  
 kunna förordna att vardera parten skall bära sina rättegångskostnader.  
  
 Dock bör en förutsättning härför vara att domstolen finner  
  
 att den hästägare vars häst inte får delta i en hästtävling, och där  
  
 ägaren hävdar att en organisation åsidosatt bestämmelserna i 2 § i  
  
 ett särskilt fall, hade skälig anledning att få tvisten prövad. Jag föreslår  
  
 en sådan ordning eftersom jag bedömer att det är ett sätt att i  
  
 praktiken införliva den andemening i rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 som enligt min mening innebär att en person i praktiken och inte  
  
 bara i teorin skall kunna få sin rätt prövad i nationell domstol.  
  
 Att den som anordnar hästtävling skall ersätta viss skada som  
  
 tillfogas någon till följd av att bestämmelserna i lagen åsidosätts,  
  
 innebär att endast ekonomisk skada kan ersättas.  
  
 Det finns enligt svensk rätt redan i dag en möjlighet att föra  
  
 talan om skadestånd i frågor som regleras i detta lagförslag även om  
  
 det inte explicit anges i denna lag. Detta är således inget nytt i sak  
  
 som jag föreslår. Jag bedömer dock att det finns ett värde av att  
  
 upplysningsvis ha med en paragraf i lagen som upplyser om att det  
  
 finns möjlighet att föra en skadeståndstalan i ärenden enligt denna  
  
 lag. Paragrafen ger en vägledning om hur den hästägare som anser  
  
 att hans eller hennes häst oriktigt har vägrats delta i en hästtävling  
  
 kan agera för att få sin talan prövad i nationell domstol.  
  
 Jag bedömer att om upplysningen om möjligheten att kräva  
  
 skadestånd inte finns med i lagen så kommer hästägare som anser  
  
 att deras häst oriktigt har vägrats delta i en hästtävling att felaktigt  
  
 vända sig till Statens jordbruksverk. För att underlätta för hästägare  
  
 och för att undvika ett onödigt fördyrande merarbete för  
  
 myndigheten anser jag att upplysningen bör finnas med i lagen.  
  
 Böter och preskription  
  
 För att bestämmelserna i den av mig föreslagna lagen skall kunna  
  
 tillämpas verkningsfullt är det viktigt att den som bryter mot lagen 
  
 Sammanfattning SOU 2006:66  
  
 20  
  
 kan drabbas av en sanktion. Jag föreslår därför att den som med  
  
 uppsåt eller oaktsamhet bryter mot 2, 4, 5 och 6 §§ eller mot föreskrifter  
  
 som har meddelats med stöd av lagen skall kunna dömas till  
  
 böter.  
  
 Om gärningen med hänsyn till omständigheterna kan anses vara  
  
 ringa bör dock enligt min mening inte dömas till ansvar.  
  
 Både de organisationer som anordnar hästtävlingar och hästägare  
  
 har ett intresse av att tävlingsverksamheten med hästar skall kunna  
  
 bedrivas kontinuerligt. Det är därför enligt min mening viktigt att  
  
 skapa förutsättningar som gör att verksamheten kan bedrivas med  
  
 så stor trygghet för ekonomin som möjligt.  
  
 Med hänsyn till det reglerade områdets karaktär och att det  
  
 kontinuerligt bedrivs en omfattande tävlingsverksamhet med hästar  
  
 i Sverige bör enligt min mening, för att inte försvåra för vare sig  
  
 tävlingsarrangörer eller hästägare, talan i en tvist enligt lagen väckas  
  
 inom sex månader annars är rätten till talan förlorad. 
  
 21  
  
 Författningsförslag  
  
 1. Förslag till lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Definitioner  
  
 1 § I denna lag avses med  
  
 hästdjur: vilda eller domesticerade arter ur familjen uddatåiga  
  
 hovdjur samt korsningar mellan dessa  
  
 hästtävlingar: alla tävlingar med hästdjur såsom hästkapplöpningar,  
  
 hopptävlingar, parader, dressyr, körtävlingar och uppvisningar.  
  
 Regler för hästtävlingar  
  
 2 § Det är förbjudet att anordna hästtävling som gör åtskillnad  
  
 mellan hästdjur som är registrerade i eller härstammar från Sverige  
  
 och hästdjur som är registrerade i eller härstammar från en annan  
  
 medlemsstat i Europeiska Unionen (EU).  
  
 3 § Förbudet i 2 § gäller inte  
  
 1. hästtävling anordnad endast för hästdjur som är registrerade i  
  
 en särskild stambok för en ras och där tävlingen har till syfte att  
  
 förbättra rasen  
  
 2. regionala hästtävlingar med avsikt att välja ut hästdjur  
  
 3. historiska eller traditionella evenemang.  
  
 4 § Av den prissumma eller annan vinst som utdelas vid hästtävling  
  
 får organisation som beslutar om prissumma och fördelning av  
  
 prissumma eller annan vinst avsätta högst 20 procent av den totala  
  
 årliga prissumman för hästtävlingar eller typ av hästtävlingar, som  
  
 anordnas för att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet. 
  
 Författningsförslag SOU 2006:66  
  
 22  
  
 5 § Organisation som har för avsikt att anordna hästtävling med  
  
 åberopande av undantagen i 3 och 4 §§ skall anmäla dessa tävlingar i  
  
 enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen eller, efter  
  
 regeringens bemyndigande, Statens jordbruksverk.  
  
 6 § Om ett hästdjur som är registrerat i eller härstammar från en  
  
 annan medlemsstat i EU vägras att delta i en hästtävling skall, om  
  
 ägaren eller ägarens ombud begär det, organisationen skriftligen  
  
 underrätta ägaren eller ägarens ombud om skälen härför. Sådan  
  
 underrättelse till ägaren eller ägarens ombud skall göras av den  
  
 organisation som anordnar hästtävlingen.  
  
 Tillsyn  
  
 7 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter  
  
 som meddelas med stöd av lagen utövas av Statens jordbruksverk.  
  
 8 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens jordbruksverk  
  
 får meddela föreskrifter om skyldighet för organisationer  
  
 att lämna sådana uppgifter som avses i 3 och 4 §§.  
  
 9 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud  
  
 som behövs för att lagen eller de föreskrifter som har meddelats  
  
 med stöd av lagen skall följas. Förelägganden och förbud får  
  
 förenas med vite.  
  
 Avgifter  
  
 10 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens  
  
 jordbruksverk får föreskriva att det får tas ut avgift för tillsynen  
  
 och i ärenden enligt denna lag.  
  
 Överklagande  
  
 11 § Beslut som Statens jordbruksverk meddelat med stöd av lagen  
  
 eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får  
  
 överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.  
  
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.  
  
 Skadestånd  
  
 12 § Den som anordnar hästtävling skall ersätta skada som tillfogas  
  
 någon till följd av att bestämmelserna i denna lag åsidosätts. 
  
 SOU 2006:66 Författningsförslag  
  
 23  
  
 Rättegångskostnader  
  
 13 § Mål om tillämpligheten av förbudet i 2 § i denna lag skall  
  
 handläggas enligt vad som är föreskrivet i rättegångsbalken om  
  
 rättegången i tvistemål där förlikning av saken är tillåten.  
  
 Domstolen får dock förordna att vardera parten skall bära sin  
  
 rättegångskostnad, om den som gör gällande att bestämmelserna i 2  
  
 § åsidosatts förlorat målet men hade skälig anledning att få tvisten  
  
 prövad.  
  
 Ansvar  
  
 14 § Till böter döms den som med uppsåt eller oaktsamhet  
  
 1. bryter mot 2, 4, 5 och 6 §§ eller  
  
 2. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av denna  
  
 lag.  
  
 Om gärningen är att anse som ringa skall inte dömas till ansvar.  
  
 Preskription  
  
 15 § En talan i en tvist enligt denna lag skall väckas inom sex månader  
  
 efter det att den påtalade handlingen företogs. I annat fall är  
  
 rätten till talan förlorad.  
  
 Denna lag träder i kraft den   
  
 2. Förslag till förordning om tävling med hästdjur m.m.  
  
 1 § Statens jordbruksverk får meddela föreskrifter om skyldighet  
  
 för organisation, som avser anordna tävling för hästdjur, att lämna  
  
 uppgifter om sådan tävling med hästdjur som avses i 3 och 4 §§ i lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m.  
  
 2 § Statens jordbruksverk skall vara samordnande myndighet med  
  
 ansvar för att insamla uppgifter om tävlingar för hästdjur som avses  
  
 i 3 § och villkor för utdelning av de 20 procent av årlig prissumma  
  
 som avses i 4 § lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 3 § Statens jordbruksverk skall årligen underrätta EG-kommissionen  
  
 om Sveriges avsikter att utnyttja de undantag som föreskrivs i  
  
 artikel 4.2 rådets direktiv 90/428/EEG. 
  
 Författningsförslag SOU 2006:66  
  
 24  
  
 4 § Statens jordbruksverk skall meddela EG-kommissionen  
  
 villkoren för utbetalning av den procentsats av en årlig vinstsumma  
  
 som får avsättas för att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet i  
  
 enlighet med vad som anges i 4 § lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 5 § Statens jordbruksverk får meddela föreskrifter om avgifter för  
  
 tillsyn och i ärenden enligt lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Denna förordning träder i kraft den .. 
  
 25  
  
 1 Utredningens uppdrag och  
  
 arbete  
  
 1.1 Utredningsuppdraget  
  
 Regeringen beslutade den 19 maj 2005 om utredningens uppdrag  
  
 genom kommittédirektiv (dir. 2005:57), bilaga 1.  
  
 Enligt direktiven skall utredningen analysera hur djurskyddet  
  
 bör beaktas vid hästavel. Som en del i det arbetet skall utredaren  
  
 undersöka och analysera effekterna av det nuvarande avelsvärderingssystemet  
  
 på djurskyddet och djurhälsan. Om analysen visar att  
  
 det även i framtiden finns behov av reglering i författningar, utöver  
  
 nuvarande bestämmelser i djurskyddslagstiftningen, för att tillgodose  
  
 djurskyddet skall utredaren lämna förslag på hur denna  
  
 reglering skall se ut. Enligt direktiven skall utredningen även lämna  
  
 förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör organiseras.  
  
 Denna del av utredningsuppdraget redovisade utredningen till  
  
 Jordbruksdepartementet i februari 2006 i delbetänkandet Djurskydd  
  
 vid hästavel (SOU 2006:13).  
  
 Utredningen skall vidare enligt direktiven lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990  
  
 om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor  
  
 för deltagande i tävlingar (EGT L 224, 18.8.1990 s. 60, Celex  
  
 31990L0428) skall genomföras i svensk författning. Utredningen  
  
 skall vidare lämna en bedömning av hur tillsynen över bestämmelserna  
  
 i direktivet bör organiseras. Den återstående delen av utredningsuppdraget  
  
 som avser ett införlivande i svensk författning av  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG om handel med  
  
 hästdjur som är avsedda för tävling och om villkor för deltagande i  
  
 tävlingar, redovisas i detta slutbetänkande. 
  
 Utredningens uppdrag och arbete SOU 2006:66  
  
 26  
  
 1.2 Utredningens arbete  
  
 För att få in synpunkter och möjlighet att diskutera frågor rörande  
  
 ett införlivande av rådets direktiv 90/428/EEG i svensk rätt har den  
  
 referensgrupp som knöts till utredningen i den del som behandlar  
  
 djurskydd vid hästavel arbetat vidare. Referensgruppen har dock  
  
 utökats och har i denna del av utredningen bestått av representanter  
  
 för Jordbruksdepartementet, Kommerskollegium, Statens jordbruksverk,  
  
 Djurskyddsmyndigheten, Avelsföreningen för Svenska  
  
 Varmblodiga Hästen (ASVH), Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga  
  
 Travhästen (ASVT), Svensk Galopp (SG), Svenska Hästavelsförbundet  
  
 (SH), Svenska Ridsportförbundet (SvRF), Svenska  
  
 Travsportens Centralförbund (STC), Sveriges Veterinärförbund  
  
 och Veterinärer i Sverige.  
  
 Utredningen har haft särskilda sammanträden med referensgruppen  
  
 och representanterna i referensgruppen har även fortlöpande  
  
 beretts tillfälle att komma in med synpunkter till utredningen. 
  
 27  
  
 2 Bakgrund  
  
 2.1 EG-kommissionens formella underrättelse 2003  
  
 I skrivelse den 3 april 2003 översände EG-kommissionen en formell  
  
 underrättelse till Sverige angående bestämmelserna i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG om villkor för deltagande i tävlingar med  
  
 hästar. Kommissionen anförde i underrättelsen att det kommit till  
  
 kommissionens kännedom att  
  
  hingstar som är införda i avsnitt I i en stambok i en annan medlemsstat  
  
 inte får tävla i Sverige,  
  
  att avkomma till hingstar som är införda i huvudavsnittet i en  
  
 annan medlemsstat diskrimineras av de svenska bestämmelserna  
  
 om starträtt i tävlingar ,och  
  
  avkomma till hingstar som inte är inskrivna i en svensk stambok  
  
 inte får tävla i Sverige när betäckning skett i Sverige om hingsten  
  
 och stoet har olika ägare.  
  
 Kommissionen anser i skrivelsen att detta utgör en diskriminering i  
  
 tävlingshänseende och att bestämmelserna strider mot rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om handel med hästar  
  
 som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i  
  
 tävlingar.  
  
 Sverige svarade, i skrivelse den 26 maj 2003, kommissionen och  
  
 redogjorde för STC:s regler för hästar att deltaga i travtävlingar.  
  
 Sverige meddelade även att Sverige senast den 26 juli 2001 underrättat  
  
 kommissionen om vilka tävlingar som har hållits med stöd av  
  
 undantagsbestämmelsen i artikel 4.2. a i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG samt redogjort för de prissummor som har utbetalats  
  
 vid dessa tävlingar. Sverige anförde vidare att Sverige dock av förbiseende  
  
 inte i förväg underrättat kommissionen om att tävlingar  
  
 avses att anordnas med stöd av undantagsbestämmelsen. Sverige  
  
 anförde slutligen att Sverige har för avsikt att snarast lämna en 
  
 Bakgrund SOU 2006:66  
  
 28  
  
 sådan underrättelse till kommissionen om att undantagsbestämmelsen  
  
 kommer att utnyttjas.  
  
 2.2 Frågor från EG-kommissionen 2004  
  
 EG-kommissionen ställde i skrivelse den 14 juli 2004 ett antal  
  
 frågor till Sverige angående hästars möjlighet att delta i tävlingar i  
  
 Sverige. Kommissionen hemställde att Sverige skulle komma in  
  
 med vissa uppgifter i följande frågor.  
  
 1. De nationella lagar och andra författningar som genomför rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG i Sverige.  
  
 2. En beskrivning av Svenska Ponnyavelsförbundets (SPAF)  
  
 verksamhet och de villkor som gäller för medlemskap i förbundet.  
  
 Kommissionen ville särskilt veta på vilka grunder Brittiska Ridponnyföreningen  
  
 (BRF) förvägrades medlemskap i SPAF trots att  
  
 förbundet organiserar alla rasponnysällskap i Sverige.  
  
 3. En förklaring till varför ponnyer som är registrerade hos BRF – en  
  
 av Sverige officiellt erkänd förening – inte får delta i tävlingar i  
  
 Sverige med påföljd att uppfödare som är anslutna till föreningen  
  
 förhindras att bedriva normal verksamhet.  
  
 Sverige svarade EG-kommissionen i skrivelse den 13 september  
  
 2004. Som svar på punkten 1 anförde Sverige att Sverige inte har  
  
 några lagar eller föreskrifter som hindrar hästar från andra medlemsstater  
  
 att delta i tävlingar eller som på annat sätt står i strid  
  
 med bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni  
  
 1990 om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om  
  
 villkor för deltagande i tävlingar. Vid Sveriges inträde i unionen  
  
 gjordes en översyn av bestämmelserna på hästområdet. Den  
  
 svenska regeringen gjorde då bedömningen att bestämmelserna i  
  
 direktivet följdes genom tävlingsorganisationernas reglementen.  
  
 Vidare bemyndigades Statens jordbruksverk att för Sveriges räkning  
  
 ge in de rapporter jämte annan redovisning som enligt direktivet  
  
 ankommer på medlemsstaterna. Sverige anmälde den 17 juni  
  
 2003 att Sverige avser att utnyttja möjligheterna till att anordna  
  
 tävlingar i enlighet med undantagsbestämmelsen i artikel 4.2 i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG. Sverige anförde slutligen som svar på  
  
 kommissionens första fråga att regeringen har inlett en översyn av 
  
 SOU 2006:66 Bakgrund  
  
 29  
  
 regelverket inom hästsektorn och att det i den översynen ingår som  
  
 en viktig del frågan om genomförande av direktivet.  
  
 På punkten 2 svarade Sverige bland annat att SPAF är en intresseförening  
  
 som har till ändamål att verka för ponnyavelns utbredande  
  
 och främjande i Sverige. Det är en privaträttslig förening  
  
 som inte bedriver någon verksamhet som kräver statligt tillstånd  
  
 eller som är av myndighetskaraktär. Förbundet antar själv sina  
  
 stadgar och bestämmer således själv över sin verksamhet och villkoren  
  
 för medlemskap i förbundet. Regeringen anförde slutligen  
  
 som svar på punkten 2 att regeringen har kontaktat SPAF och fått  
  
 bland annat följande upplysningar. SPAF organiserar inte samtliga  
  
 stambokförande rasponnyföreningar. Enligt SPAF nekades BRF  
  
 medlemskap i SPAF eftersom BRF ansågs särskilja sig för mycket  
  
 från de övriga åtta medlemsföreningarna, främst genom att BRF  
  
 inte accepterar svenska bestämmelser om avelsvärdering. En intern  
  
 arbetsgrupp inom SPAF hade utsetts för att lösa problematiken så  
  
 att BRF framöver har möjlighet att bli medlem i SPAF.  
  
 Som svar på punkten 3 anförde Sverige, efter att ha inhämtat  
  
 uppgifter från SPAF, att de tävlingar som SPAF anordnar enbart är  
  
 öppna för hästar av de raser vars stambokförande föreningar ingår i  
  
 SPAF. Dessa tävlingar har till syfte att förbättra rasen och faller  
  
 således in under bestämmelsen i artikel 4.2 a i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG. Brittiska ridponnyer är därför förhindrade från att  
  
 delta i tävlingar som anordnas av SPAF.  
  
 Regeringen anförde vidare som svar på punkten 3 att bortsett  
  
 från de tävlingar som hålls i syfte att förbättra en viss ras, anordnas  
  
 den absoluta merparten av de svenska tävlingar som ponnyer kan  
  
 delta i av Svenska Ridsportförbundet. Samtliga ponnyer, oavsett  
  
 om de är registrerade i Sverige eller i en annan medlemsstat, får  
  
 delta i Ridsportförbundets tävlingar.  
  
 För att kunna delta i en av Ridsportförbundets tävlingar av  
  
 regional eller högre klass är det dock nödvändigt att ha en svensk  
  
 hästlicens. Detta krävs enligt Ridsportförbundet för att administrativt  
  
 kunna redovisa hästens tävlingsresultat och för att kunna  
  
 indela hästarna i olika tävlingsnivåer. Licenskravet gäller oberoende  
  
 av hästens ursprung.  
  
 2.3 EG-kommissionens formella underrättelse 2005  
  
 Kommissionen anförde i en formell underrättelse till Sverige att  
  
 den inte finner Sveriges resonemang övertygande. Kommissionen 
  
 Bakgrund SOU 2006:66  
  
 30  
  
 erinrar om att medlemsstaterna enligt artikel 7 i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG är skyldiga att sätta i kraft de lagar och andra författningar  
  
 som är nödvändiga för att följa direktivet. Kommissionen  
  
 anförde vidare att det förhållandet att en medlemsstat inte har  
  
 någon lagstiftning som hindrar genomförandet av ett direktiv inte  
  
 nödvändigtvis innebär att medlemsstaten uppfyller sina i direktivet  
  
 angivna skyldigheter. Kommissionen anförde även att i det fall  
  
 varom det nu är fråga så anser kommissionen att Sverige inte gör  
  
 det möjligt för inom branschen verksamma aktörer att få kännedom  
  
 om sina rättigheter och skyldigheter, eftersom det saknas ett  
  
 uttryckligt stadgande i svensk lag om förbud mot att vid tävlingar  
  
 särbehandla hästar med ursprung i andra medlemsstater i förhållande  
  
 till svenska hästdjur och eftersom det i direktivet uttömmande  
  
 förtecknas möjligheter att medge undantag från denna princip.  
  
 Kommissionen anser vidare att tävlingsarrangörer måste få  
  
 kännedom om att tävlingsregler som diskriminerar hästdjur som är  
  
 registrerade i eller härstammar från andra medlemsstater jämfört  
  
 med hästdjur som är registrerade i eller har sitt ursprung i den  
  
 medlemsstat där tävlingen anordnas utgör en överträdelse av  
  
 gemenskapsrätten. Kommissionen betonar också i underrättelsen  
  
 att de som drabbas av överträdelsen bör kunna karakterisera överträdelsen  
  
 med avseende på en precis rättsregel så att de kan göra sin  
  
 rätt gällande i nationell domstol.  
  
 Kommissionen anförde även att rådets direktiv 90/428/EEG ger  
  
 möjlighet för dem som arrangerar tävlingar för hästdjur att göra  
  
 undantag från likabehandlingsprincipen under de förhållanden som  
  
 uttömmande förtecknas i artikel 4.2 i direktivet. Om ett  
  
 verkningsfullt genomförande saknas kan tävlingsarrangörerna inte  
  
 åberopa dessa undantag. Kommissionen anför att även samma sak  
  
 gäller bestämmelserna i artikel 5 i direktivet, nämligen att  
  
 medlemsstaterna skall se till att ägaren eller hans ombud skriftligen  
  
 underrättas om skälen till varför ett djur som är registrerat i en  
  
 medlemsstat vägras tillträde till en tävling och att ägaren har rätt att  
  
 inhämta ett expertutlåtande, en sådan rätt kan inte åberopas av en  
  
 enskild inför nationella myndigheter och domstolar om nationella  
  
 genomförandeåtgärder saknas.  
  
 Slutligen anförde kommissionen att avsaknaden av genomförande  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG i svensk rätt äventyrar inte  
  
 bara den verkningsfulla tillämpningen av direktivet i Sverige utan  
  
 också den allmänna principen om rättssäkerhet. Kommissionen  
  
 anser därför att Sverige har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter 
  
 SOU 2006:66 Bakgrund  
  
 31  
  
 enligt gemenskapsrätten genom att underlåta att genomföra rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG.  
  
 I det aktuella fallet anförde kommissionen att alla tävlingar som  
  
 SPAF anordnar inte kan omfattas av undantaget i artikel 4.2 a.  
  
 Kommissionen anser att Sverige överträder artikel 3 i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG då de tävlingar som SPAF anordnar för treåriga  
  
 och fyraåriga ponnyer av alla raser inte uppfyller de villkor i artikel  
  
 4 i rådets direktiv 90/428/EEG som skulle göra det möjligt att  
  
 tillämpa något av undantagen från principen i artikel 3 i direktivet.  
  
 Ponnyer som är registrerade i en stambok i en annan medlemsstat  
  
 eller härstammar från en annan medlemsstat skall enligt kommissionen  
  
 tillåtas delta i dessa tävlingar, vilket inte är fallet.  
  
 Kommissionens slutsatser är att Sveriges resonemang om att det  
  
 inte är nödvändigt att genomföra rådets direktiv 90/428/EEG i  
  
 svensk rätt – det finns som kommissionen tidigare anfört inga  
  
 nationella författningar som uttrycker de principer som anges i  
  
 direktivet - kan inte godtas av kommissionen. Kommissionen anser  
  
 dessutom att Sveriges åberopande av artikel 4.2 a i direktivet för att  
  
 tillåta att vissa tävlingar för treåriga och fyraåriga ponnyer av olika  
  
 raser, bryter mot principen om likabehandling av hästdjur med  
  
 avseende på ursprung.  
  
 Kommissionen anser vidare att förbehålla deltagande i tävlingarna  
  
 till hästdjur som är anslutna till en viss sammanslutning inte  
  
 överensstämmer med gemenskapsrätten.  
  
 Av de skäl som kommissionen angett anser kommissionen att  
  
 Sverige underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt EG-fördraget.  
  
 Kommissionen uppmanar därför Sverige att så snart möjligt  
  
 vidta de åtgärder som krävs för att de ovannämnda tävlingarna skall  
  
 öppnas för djur som är registrerade i en stambok i en annan medlemsstat  
  
 eller härstammar från en annan medlemsstat i enlighet  
  
 med artikel 3 i direktivet.  
  
 Sverige svarade på kommissionens formella underrättelse i skrivelse  
  
 den 14 december 2005. I skrivelsen anförde Sverige bland  
  
 annat att deltagande i hästtävlingar inte uttryckligen regleras i  
  
 svensk lagstiftning utan det är de svenska tävlingsorganiserande  
  
 förbunden som ställer upp reglerna för tävlingsverksamheten. I  
  
 skrivelsen anförde Sverige vidare att Statens jordbruksverk dock  
  
 har fått i uppdrag att för Sveriges räkning ge in de rapporter jämte  
  
 annan redovisning som enligt rådets direktiv 90/428/EEG ankommer  
  
 på medlemsstaterna. Jordbruksverket underrättar också  
  
 kommissionen om att Sverige utnyttjar möjligheterna att anordna  
  
 tävlingar i enlighet med undantagsbestämmelserna i artikel 4.2 i 
  
 Bakgrund SOU 2006:66  
  
 32  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG. I skrivelsen betonades att Sverige har  
  
 för avsikt att formellt införliva rådets direktiv 90/428/EEG i den  
  
 svenska lagstiftningen. 
  
 33  
  
 3 Tävlingsverksamhet med  
  
 hästdjur i Sverige  
  
 Aktiebolaget Trav och Galopp (ATG) är ett svenskt spelbolag som  
  
 grundades år 1974. ATG ägs av sporten genom att Svenska Travsportens  
  
 centralförbund (STC) äger 90 procent och Svensk Galopp  
  
 (SG) äger 10 procent av aktierna. ATG:s verksamhet regleras  
  
 genom ett avtal mellan ATG:s ägare och staten. Staten tillsätter sex  
  
 av ledamöterna i ATG:s styrelse inklusive styrelsens ordförande.  
  
 Bolagets syfte är att främja trav- och galoppsporten inom landet  
  
 och, enligt avtal mellan staten och sporten, verka för att denna skall  
  
 kunna bedrivas på ett sådant sätt att de långsiktiga förutsättningarna  
  
 för sportens utveckling tryggas inom de av statsmakterna  
  
 angivna ramarna. ATG anordnar spel på travbanor och  
  
 galoppbanor genom avtal med banorna, spel hos ombud och över  
  
 Internet.  
  
 ATG beslutar vidare om antal tävlingsdagar med totalisatorspel,  
  
 tävlingsdagarnas förläggning, vilka olika spelformer som får förekomma  
  
 och fördelning av medel från totalisatorspelet inom trav och  
  
 galoppsporten. Överskottet av ATG:s verksamhet tilldelas  
  
 hästsporten.  
  
 3.1 Svenska Travsportens Centralförbund  
  
 Svenska Travsportens Centralförbunds (STC) uppgift är att leda,  
  
 organisera och utveckla verksamheten inom travsporten. I Sverige  
  
 finns 33 travbanor och dessa drivs som ideella föreningar och kallas  
  
 travsällskap. I Sverige finns på dessa travbanor 32 travsällskap med  
  
 totalisatorspel. STC är också ett serviceorgan för travsällskapen,  
  
 aktiva inom travsporten och för den intresserade allmänheten.  
  
 Under år 2004 kördes i Sverige drygt 9 000 travlopp varav ca  
  
 1 000 lopp var för kallblodiga travhästar och resten av loppen var  
  
 för varmblodiga travhästar. Under år 2004 startade 12 829 varmblodiga  
  
 travhästar och 1 808 kallblodiga travhästar i Sverige. 
  
 Tävlingsverksamhet med hästdjur i Sverige SOU 2006:66  
  
 34  
  
 3.2 Svensk Galopp  
  
 Svensk Galopp (SG) har till uppgift att organisera och utveckla  
  
 galoppsporten. I Sverige finns ca 1 300 galopphästar i träning  
  
 antingen hos någon av de 54 professionella galopptränarna eller hos  
  
 någon av de 205 amatörtränarna. Totalt avgörs ca 645 galopplöpningar  
  
 om året i Sverige.  
  
 3.3 Svenska Hästavelsförbundet  
  
 Svenska Hästavelsförbundet (SH) bildades år 1985 och är avelsorganisation  
  
 för alla hästraser i Sverige som inte ryms inom ramen  
  
 för Richardson, SG, STC och SIF:s organisationer. Organisationens  
  
 övergripande syfte är att företräda medlemmarnas gemensamma  
  
 intressen och att främja kvaliteten och utvecklingen av den svenska  
  
 hästaveln. SH har informerat mig om att i princip alla hästtävlingar  
  
 som SH och SH:s medlemsföreningar arrangerar har till  
  
 syfte att förbättra rasen. Syftet är nämligen att välja ut avelsdjur  
  
 och att bedöma avelsvärdet på befintliga avelsdjur. SH har som krav  
  
 för deltagande att hästen är införd i en i Sverige förd stambok.  
  
 SH har även uppgett att bedömningar av hästar ofta görs regionalt  
  
 men i vissa fall kan bedömningen avslutas med en riksfinal.  
  
 Vissa bedömningar görs dock enligt uppgift från SH direkt på  
  
 nationell nivå.  
  
 SH har vidare upplyst mig om att verksamheten med så kallade  
  
 sommarpremieringar och premiering av hingstar har förekommit i  
  
 Sverige sedan slutet av 1800-talet. Under år 2005 har totalt 7 831  
  
 starter gjorts i de ovan angivna arrangemangen av SH. Den mer  
  
 reguljära tävlingsverksamheten för de raser som SH representerar  
  
 arrangeras av de klubbar som är anslutna till Svenska Ridsportförbundet.  
  
 3.4 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga Hästen  
  
 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga Hästen (ASVH) bildades  
  
 år 1928. Föreningens verksamhet syftar till att gagna och  
  
 utveckla avel och uppfödning av svenska halvblodshästar.  
  
 Föreningen har 26 anslutna regionala avelsföreningar samt ytterligare  
  
 ca 900 enskilda medlemmar. Föreningens verksamhet består  
  
 till största delen av medlems-, marknads- och utbildnings 
  
 SOU 2006:66 Tävlingsverksamhet med hästdjur i Sverige  
  
 35  
  
 verksamhet. Richardson äger bolaget ASVH Service AB. ASVH och  
  
 SvRF äger 50 procent vardera i bolaget E. Swede Horse AB.  
  
 ASVH service AB är register- och stambokförande avelsorganisation  
  
 för svenska halvblodshästar. I hela landet bedrivs kvalitetsbedömningar 
  
 , treårstester och fölbesiktningar av anslutna medlemsföreningar.  
  
 Totalt besiktigas ca 3 000 hästar om året varav ca  
  
 1 500 är avelsvärderingsgrundande. Även bruksprov och rådgivande  
  
 bedömningar görs årligen och vid bruksprov visas för närvarande  
  
 ett 80-tal hingstar.  
  
 E. Swede Horse AB är ett bolag för samarbete mellan avel och  
  
 sport. Bolaget administrerar det så kallade Porter Trophy-systemet  
  
 och arrangerar årligen Svenska Avel  Sportchampionat med  
  
 årgångsfinaler och kvalitetsbedömningar. För detta kvalificerar sig  
  
 hästarna genom ASVH Service AB:s treårstester och kvalitetsbedömningar  
  
 samt i ett särskilt deltagarsystem. Av 2 500 kvalificerade  
  
 hästar kvalificerar sig ca 500 hästar till finaler. Bolaget bedriver  
  
 tävlingsverksamheten inom ramen för SvRF.  
  
 3.5 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga  
  
 Travhästen  
  
 Avelsföreningen för Svenska Varmblodiga Travhästen (ASVT)  
  
 anordnar enligt uppgift inte någon tävlingsverksamhet för hästar.  
  
 ASVH är en travpolitiskt aktiv förening som bland annat arbetar  
  
 för ökade uppfödarpremier och prispengar. ASVT bedriver också  
  
 en verksamhet genom tre olika dotterbolag som arbetar med  
  
 information genom ASVT:s Info AB, auktioner och försäljning av  
  
 hästar genom ASVT:s Trottex AB samt tillhandahåller  
  
 avelshingstar genom ASVT:s Hingstdepå AB.  
  
 3.6 Svenska Islandshästförbundet  
  
 I Sverige finns ca 14 700 islandshästar registrerade. Svenska Islandshästförbundet  
  
 (SIF) arrangerar avelsbedömningar, sköter stambokföringen  
  
 och registrerar islandshästar. SIF arrangerar även SM för  
  
 islandshästar tillsammans med en lokal klubb. I förekommande fall  
  
 anordnar SIF även NM och VM för islandshästar. SIF har ca 50  
  
 lokalföreningar som finns spridda över hela landet. Det är i dessa  
  
 lokalföreningars regi som de flesta tävlingarna anordnas. I Sverige  
  
 hålls ca 50 tävlingar för islandshästar per år. 
  
 Tävlingsverksamhet med hästdjur i Sverige SOU 2006:66  
  
 36  
  
 3.7 Svenska Ridsportförbundet  
  
 Svenska Ridsportförbundet (SvR) bildades år 1912 i samband med  
  
 Olympiaden i Stockholm. Från år 1993 är all ridsport samlad i  
  
 Svenska Ridsportförbundet som är ett av 68 specialförbund inom  
  
 Riksidrottsförbundet.  
  
 SvR verkar för att främja ridning, körning, och voltige som  
  
 motion, folksport och tävlingsidrott. Till förbundet är ca 1 000  
  
 ridklubbar med nästan 200 000 aktiva medlemmar anslutna. Förbundet  
  
 har 19 ridsportdistrikt som svarar för den regionala samordningen  
  
 och utvecklingen. Dessa ridsportdistrikt fungerar som  
  
 en länk mellan ridklubbarna och SvR.  
  
 Förbundet har ca 23 000 licensierade ryttare som deltar i olika  
  
 tävlingar såsom dressyr, banhoppning, fälttävlan, körning, distansritt,  
  
 voltige och ponnygalopp.  
  
 Ridklubbarna arrangerar alla tävlingar inom ridsporten i Sverige.  
  
 Vid de internationella tävlingarna som hålls i Sverige är SvR  
  
 medarrangör.  
  
 Prissummorna kommer främst från anmälnings- och startavgifter  
  
 och en mindre del från sponsorer.  
  
 3.8 Svenska Ponnyavelsförbundet  
  
 Svenska Ponnyavelsförbundet (SPAF) är en intresseförening som  
  
 har till ändamål att verka för ponnyavelns utbredande och främjande  
  
 i Sverige. Medlemmar i SPAF är åtta riksomfattande rasföreningar  
  
 för stamboksberättigade ponnyraser. SPAF är medlem i SH.  
  
 SPAF organiserar för SH:s räkning vissa hästtävlingar, bland annat  
  
 för uttagning och slutlig avelsvärdering med bruksprov för ponnyhingstar  
  
 av de raser som ingår i SPAF. SPAF överser även de kvalitetsbedömningar  
  
 och treårstester för de raser som ingår i SPAF  
  
 som de lokala ponnyföreningarna genomför. Vidare arrangerar  
  
 SPAF 5- och 6-årschampionat m.m.  
  
 3.9 Svenska Åsneföreningen  
  
 I Sverige finns ca 500 åsnor och ett mindre antal mulor och mulåsnor.  
  
 Svenska Åsneföreningen anordnar utställningar för åsnor,  
  
 mulor och mulåsnor. Föreningen har arrangerat en utställning per  
  
 år sedan år 1983 med undantag för åren 1997, 1998 och 2003. Den  
  
 årliga utställningen flyttas varje år till olika delar av landet. Endast 
  
 SOU 2006:66 Tävlingsverksamhet med hästdjur i Sverige  
  
 37  
  
 ett fåtal djur deltar i tävlingarna, som flest har det varit 22 deltagare.  
  
 I utställningen finns inga prispengar utan vinsterna består av  
  
 pokaler och rosetter.  
  
 3.10 Övriga tävlingar med hästdjur  
  
 Flera rasföreningar och stamboksförande föreningar anordnar tävlingar  
  
 för hästdjur. Sådana tävlingar är öppna för hästdjur inom  
  
 respektive ras. Vid sådana tävlingar finns det oftast endast låga eller  
  
 inte några prissummor att tävla om. Priserna består i stället av  
  
 pokaler eller andra vinstbevis. Enligt uppgift från Statens jordbruksverk  
  
 finns 36 godkända stamboksförande föreningar i Sverige. 
  
 39  
  
 4 Överväganden och förslag  
  
 Rådets direktiv 90/428/EEG om handel med hästdjur som är  
  
 avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar innehåller  
  
 bland annat en bestämmelse om förbud mot att i tävlingsregler  
  
 för hästtävlingar göra någon åtskillnad mellan hästar som är  
  
 registrerade i eller härstammar från den medlemsstat där tävlingen  
  
 hålls och hästdjur som är registrerade i eller härstammar från andra  
  
 medlemsstater. Direktivet innehåller även vissa bestämmelser om  
  
 fördelning av eventuella prissummor eller andra vinster vid tävlingar  
  
 med hästdjur.  
  
 Sverige har inte i författning införlivat bestämmelserna i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG om vad som enligt direktivet gäller i fråga om  
  
 hästars rätt att delta i olika hästtävlingar som anordnas i Sverige. I  
  
 enlighet med bestämmelserna i artikel 1.1 i kommissionens beslut  
  
 92/216/EEG har regeringen dock bemyndigat Statens jordbruksverk  
  
 att vara den samordnande myndighet som enligt artikel 4.2 i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG har ansvar för att samla in vissa uppgifter  
  
 om tävlingar för hästdjur. I artikeln anges de typer av tävlingar  
  
 som inte omfattas av förbudet mot att göra åtskillnad mellan  
  
 hästdjur som är registrerade i eller härstammar från det land där  
  
 tävlingen hålls och hästdjur som är registrerade i eller härstammar  
  
 från andra medlemsländer i EU.  
  
 Statens jordbruksverk har också av regeringen fått uppdraget att  
  
 för Sveriges räkning skicka in till EU de rapporter och annan redovisning  
  
 som det enligt rådets direktiv 90/428/EEG ankommer på  
  
 medlemsstaterna att redovisa.  
  
 I Sverige bedrivs liksom i flera andra medlemsländer i EU en  
  
 omfattande tävlingsverksamhet med hästdjur. Rådets direktiv  
  
 90/428/EEG som utredningen har i uppgift att lämna förslag till att  
  
 införliva i svensk rätt gäller för alla hästtävlingar, således allt från  
  
 hästtävlingar med höga prissummor till lokala tävlingar för hästdjur  
  
 där det inte finns någon prissumma eller annan vinst. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 40  
  
 I Sverige saknas det ett uttryckligt förbud i författning mot att  
  
 vid hästtävlingar särbehandla hästdjur som härstammar från eller  
  
 som är registrerade i ett annat medlemsland i förhållande till  
  
 svenska hästdjur, vilket även har påtalats av kommissionen i  
  
 skrivelse till Sverige.  
  
 Kommissionen har anfört att Sverige inte gör det möjligt för  
  
 inom branschen verksamma aktörer att få kännedom om sina  
  
 rättigheter och skyldigheter eftersom det saknas ett uttryckligt  
  
 stadgande i svensk författning om förbud mot att vid tävling särbehandla  
  
 hästar med ursprung i andra medlemsstater i förhållande  
  
 till svenska hästdjur och eftersom det i direktivet uttömmande  
  
 förtecknas möjligheter att medge undantag från denna princip. Jag  
  
 delar den uppfattningen. Vidare är det också, enligt min mening,  
  
 viktigt för olika aktörer att känna till vilka regler som gäller för  
  
 hästtävlingar så att de inte av ren okunskap arrangerar hästtävlingar  
  
 som innebär en överträdelse av gemenskapsrätten. De som drabbas  
  
 av en sådan överträdelse skall också kunna ha rätt och möjlighet att  
  
 föra sin talan och göra sin rätt gällande i nationell domstol.  
  
 4.1 Lag eller förordning  
  
 Min uppgift enligt utredningens direktiv är att lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG skall genomföras i  
  
 svensk författning. Ett sådant införlivande innebär bland annat att  
  
 det i nationell författning skall föras in bestämmelser om att det är  
  
 förbjudet att anordna hästtävling som gör åtskillnad mellan hästdjur  
  
 som är registrerade i eller härstammar från Sverige och hästdjur  
  
 som är registrerade i eller härstammar från ett annat medlemsland  
  
 i EU. I rådets direktiv anges också vilka typer av tävlingar  
  
 för hästdjur som är undantagna från förbudet. Rådets direktiv  
  
 90/428/EEG innehåller även vissa bestämmelser om hur den årliga  
  
 totala prissumman för tävlingar eller tävlingstyper för hästar får  
  
 fördelas. Även dessa bestämmelser skall införlivas i svensk rätt.  
  
 Enligt 8 kap. 3 § RF skall föreskrifter om förhållandet mellan  
  
 enskilda och det allmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i  
  
 övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden,  
  
 meddelas genom lag. Sådana föreskrifter är bland andra  
  
 föreskrifter om brott och rättsverkan av brott, om skatt till staten  
  
 samt om rekvisition och annat sådant förfogande.  
  
 En statlig reglering av fördelning av prissummor eller vinster vid  
  
 till exempel hästtävlingar och ett författningsreglerat förbud mot 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 41  
  
 att särbehandla vissa hästar vid tävling för hästdjur är enligt min  
  
 mening att betrakta som civilrättsliga regler. En reglering i författning  
  
 som anger hur prissummor vid hästtävlingar skall fördelas och  
  
 att endast en viss procent av en prissumma får avsättas för vissa  
  
 hästtävlingar eller typ av hästtävlingar bör enligt min mening vara  
  
 att anse som ett åliggande för enskilda eller i vart fall ett ingrepp i  
  
 dessas förhållanden.  
  
 Sådana bestämmelser kan enligt min mening inte anses vara gynnande  
  
 för enskilda i den bemärkelsen att enskilda får ekonomiskt  
  
 bidrag eller ekonomisk ersättning av något slag. Bestämmelserna  
  
 kan enligt min mening inte heller anses vara neutrala eftersom föreskrifterna  
  
 reglerar hur stor del av eventuella prispengar eller vinster  
  
 vid hästtävlingar som får avsättas för i rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 särskilt angivna ändamål. Det innebär att bestämmelserna i den  
  
 delen av rådets direktiv 90/428/EEG enligt min mening faller inom  
  
 tillämpningsområdet för 8 kap. 3 § RF.  
  
 Ett införande i svensk rätt av rådets direktiv 90/428/EEG i de av  
  
 mig föreslagna bestämmelserna om förbud mot att särbehandla  
  
 vissa hästar vid tävlingar för hästdjur och fördelning av eventuell  
  
 prissumma skall således enligt min mening beslutas i form av lag.  
  
 Enligt 8 kap. 7 § RF får regeringen, efter bemyndigande i lag  
  
 genom förordning, meddela föreskrifter om annat än skatt om  
  
 föreskrifterna avser bland annat djurskydd.  
  
 Rådets direktiv 90/428/EEG syftar till att säkerställa en rationell  
  
 utveckling av produktionen av hästdjur och därigenom öka  
  
 produktiviteten av hästdjur. Regler har därför fastställts på gemenskapsnivå  
  
 för handel inom gemenskapen med hästdjur som är  
  
 avsedda för tävling. Handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar  
  
 och deltagande i sådana tävlingar kan enligt rådets direktiv  
  
 90/428/EEG äventyras av skillnader som finns i olika medlemsländers  
  
 regler om användning av prissumman eller vinsten för att  
  
 skydda, utveckla och förbättra aveln i medlemsländerna. Ett fritt  
  
 tillträde till alla tävlingar för hästdjur förutsätter enligt direktivet  
  
 att reglerna för hästtävlingar harmoniseras. I avvaktan på en sådan  
  
 harmonisering och för att bibehålla eller öka produktiviteten på  
  
 området har medlemsländerna enligt rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 tillstånd att avsätta en viss högsta procentsats av prissumman eller  
  
 vinsten för att skydda, utveckla och förbättra sin avelsverksamhet.  
  
 Mot bakgrund härav kan syftet med regleringen i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG enligt min mening inte vara att anse som en reglering  
  
 av djurskydd eller något annat ämne som anges i 8 kap. 7 § RF och  
  
 omfattas därför inte av undantagsbestämmelsen i 8 kap.7 § RF. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 42  
  
 Sammantaget anser jag därför att ett införlivande i svensk rätt av  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG kräver lagstiftning och regleringen av  
  
 sakfrågan kan enligt min mening heller inte delegeras till regeringen.  
  
 Enligt 8 kap. 13 § RF får regeringen genom förordning i vissa fall  
  
 besluta om föreskrifter om verkställighet av lag. Regeringen får i en  
  
 sådan förordning överlåta åt myndighet under regeringen att  
  
 meddela bestämmelser i ämnet. Sådana verkställighetsföreskrifter  
  
 kan vara av rent administrativ karaktär. Verkställighetsföreskrifter  
  
 får inte tillföra lagstiftningen något materiellt nytt. Riksdagen kan  
  
 således inte besluta om allmänt hållna regler som sedan ges preciserat  
  
 innehåll genom förordning. Verkställighetsföreskrifter får inte  
  
 innebära ytterligare ålägganden för enskilda eller avse ingrepp i  
  
 deras personliga eller ekonomiska förhållanden. Jag har mot denna  
  
 bakgrund bedömt att samtliga materiella regler i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG bör beslutas i form av lag. I de frågor som regeringen  
  
 genom förordning och efter bemyndigande Statens jordbruksverk i  
  
 föreskrifter, enligt mitt förslag, kan besluta om i form av verkställighetsföreskrifter  
  
 för att införliva rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 återkommer jag till.  
  
 4.2 Förslag till lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Sverige har i skrivelsen år 2005 till kommissionen angett att Sverige  
  
 har för avsikt att införliva rådets direktiv 90/428/EEG i svensk lagstiftning.  
  
 Utredningens uppgift är att lämna förslag på hur  
  
 bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG skall genomföras i  
  
 svensk författning.  
  
 Ändamålet med den av mig föreslagna lagen om tävling med  
  
 hästdjur, nedan kallat hästar, är således att i författning slå fast en  
  
 grundregel att alla hästar som är registrerade i eller härstammar från  
  
 ett medlemsland i EU skall kunna delta i alla tävlingar för hästar  
  
 som anordnas i Sverige. En tävling för hästar skall som grundregel  
  
 vara öppen för alla hästar som är registrerade i eller härstammar  
  
 från Sverige men skall även vara öppen för hästar som är registrerade  
  
 i eller härstammar från ett annat medlemsland i EU. Syftet  
  
 med den av mig föreslagna lagen är således att uppfylla de krav på  
  
 öppenhet för hästar att delta i hästtävlingar som finns angivet i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG.  
  
 Det är viktigt att alla organisationer som anordnar en hästtävling  
  
 eller en person som vill att hans eller hennes häst skall delta i en 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 43  
  
 sådan skall ha möjlighet att skaffa sig kunskap om vilka regler som  
  
 gäller för sådant deltagande. De viktigaste reglerna för detta finns  
  
 samlade i rådets direktiv 90/428/EEG. Det finns enligt min mening  
  
 ett värde i att hålla dessa regler samlade även i en nationell författning.  
  
 Bland annat ger det olika aktörer på området en möjlighet att  
  
 skaffa sig en god överblick över gällande regler på området. Jag  
  
 föreslår därför att reglerna även i den svenska nationella lagstiftningen  
  
 samlas i en författning. Dessa regler bör enligt min mening  
  
 därför samlas i den av mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur  
  
 m.m.  
  
 4.3 Lagens definitioner  
  
 Mitt förslag:  
  
 1 § I denna lag avses med  
  
 hästdjur: vilda eller domesticerade arter ur familjen uddatåiga  
  
 hovdjur samt korsningar mellan dessa,  
  
 hästtävlingar: alla tävlingar med hästdjur såsom hästkapplöpningar,  
  
 hopptävlingar, parader, dressyr, körtävlingar och uppvisningar.  
  
 I 1 § lag om tävling med hästdjur definieras vad som avses med  
  
 hästdjur i den av mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur.  
  
 Termen hästdjur i rådets direktiv 90/428/EEG avser såvitt jag kan  
  
 bedöma vilda eller domesticerade arter ur familjen uddatåiga hovdjur  
  
 samt korsningar mellan dessa. Samma definition av termen  
  
 hästdjur används även i Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS  
  
 1996:113) om införsel av hästdjur. Med hästdjur avses således i  
  
 praktiken både hästar, åsnor, mulor och mulåsnor.  
  
 Med hästtävling avses i rådets direktiv 90/428/EEG alla tävlingar  
  
 med hästdjur. Utöver vad som i vanligt språkbruk avses med  
  
 hästtävling omfattas av rådets direktiv 90/428/EEG och i den av  
  
 mig föreslagna lagen även parader och uppvisningar. Dessa aktiviteter  
  
 har inte ett kommersiellt syfte utan är mer ett evenemang för  
  
 underhållning. Det finns således andra evenemang som kan jämföras  
  
 med de i direktivet angivna exemplen på hästtävlingar och  
  
 med de av mig angivna aktiviteterna i 1 § och som följaktligen bör  
  
 falla in under tillämpningsområdet för den av mig föreslagna lagen.  
  
 Sådana evenemang bör bland annat vara evenemang som kan jämföras  
  
 med parader och uppvisningar såsom till exempel kvalitetsbedömningar 
  
 , fälttävlingar och avelsvärderingar. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 44  
  
 Att parader och uppvisningar faller in under begreppet hästtävling  
  
 är som tidigare har nämnts inte helt i överensstämmelse  
  
 med svenskt språkbruk. Om det anordnas en parad eller uppvisning  
  
 eller annan jämförbar aktivitet med hästar och dessa är utan inslag  
  
 av tävlingsmoment eller bedömning faller sådana parader och uppvisningar  
  
 dock, enligt min mening, utanför den av mig föreslagna  
  
 lagens tillämpningsområde. ASVT har framfört bland annat att en  
  
 sådan bedömning som medför att evenemanget skall falla in under  
  
 lagens tillämpningsområde bör vara av professionell karaktär. Jag  
  
 delar den uppfattningen. Jag vill därför understryka att jag anser att  
  
 endast sådana evenemang för hästar där deltagande hästar i något  
  
 eller flera avseenden bedöms professionellt av en domare eller  
  
 likvärdig utsedd person är att anse som tävling och således faller  
  
 under den av mig föreslagna lagens tillämpningsområde.  
  
 4.4 Tävlingar för hästdjur på lika villkor  
  
 Mitt förslag:  
  
 2 § Det är förbjudet att anordna hästtävling som gör åtskillnad  
  
 mellan hästdjur som är registrerade i eller härstammar från  
  
 Sverige och hästdjur som är registrerade i eller härstammar från  
  
 en annan medlemsstat i Europeiska Unionen (EU).  
  
 När rådet fattade beslut om direktiv 90/428/EEG fanns både registrerade  
  
 och oregistrerade hästar. Jag har av Statens jordbruksverk  
  
 blivit upplyst om att en ny reglering av hästfrågor inom EU inom  
  
 kort kommer att beslutas och avsikten är att den skall träda i kraft  
  
 under år 2007. Bestämmelsen kommer att innebära att alla hästar  
  
 inom EU skall vara registrerade och frysmärkta eller chipmärkta  
  
 samt att ett hästregister avses att införas. Statens jordbruksverk har  
  
 även upplyst mig om att en häst inom EU i framtiden endast får  
  
 vara registrerad i ett land. Jag föreslår trots detta att den av mig  
  
 föreslagna lydelsen i 2 § får samma lydelse som motsvarande  
  
 bestämmelse har i rådets direktiv 90/428/EEG intill dess att lydelsen  
  
 i det direktivet ändras.  
  
 I Sverige tävlas det i travsporten både med varmblod och med  
  
 kallblod. Travbanor finns utbredda över hela Sverige och travsporten  
  
 har en stark regional förankring.  
  
 I galoppsporten tävlar engelska- eller arabiska fullblod. Det  
  
 arabiska fullblodet tävlar endast i ett fåtal lopp per år och dessa  
  
 lopp är öppna för alla arabiska fullblod. 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 45  
  
 Ridsport delas upp i olika grenar varav hoppning är den största  
  
 tävlingsgrenen. Ridsport omfattar även tävlingar med ponnyer.  
  
 Tävlingar inom ridsport arrangeras på alla nivåer, allt från tävlingar  
  
 på lokal nivå till tävlingar på elitnivå.  
  
 Hästsport är en stor folksport i Sverige. Drygt 500 000 svenskar  
  
 rider regelbundet för motion, rekreation eller i tävlingar av olika  
  
 slag.  
  
 Såväl i Sverige som i flera andra medlemsländer i EU bedrivs en  
  
 omfattande tävlingsverksamhet med hästdjur. Det innebär att  
  
 Sverige liksom flera andra medlemsländer i EU i hög grad berörs av  
  
 reglerna i rådets direktiv 90/428/EEG. Även om tävlingar med  
  
 hästdjur i Sverige i de flesta fall redan i dag är öppna i enlighet med  
  
 vad som föreskrivs i rådets direktiv 90/428/EEG så har Sverige,  
  
 som tidigare nämnts, inte i svensk rätt införlivat de bestämmelser  
  
 om förbud mot att särbehandla vissa hästars deltagande i hästtävlingar  
  
 som finns i rådets direktiv 90/428/EEG. Jag för därför in i  
  
 mitt förslag till lag om tävling med hästdjur, i enlighet med lydelsen  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG, en grundregel som stadgar att det  
  
 är förbjudet att anordna hästtävling som gör åtskillnad mellan hästdjur  
  
 som är registrerade i eller härstammar från Sverige och hästdjur  
  
 som är registrerade i eller härstammar från ett annat medlemsland  
  
 i EU. Bestämmelsen innebär också att dessa hästar skall  
  
 behandlas och delta i tävlingen på lika villkor. I sammanhanget vill  
  
 jag även poängtera att organisation som för en moderstambok för  
  
 en ras i enlighet med EU:s bestämmelser ger den organisationen  
  
 särskilda möjligheter att reglera tävlingar och avelsurval inom den  
  
 ras som organisationen för moderstambok för.  
  
 Jag föreslår därför, som jag tidigare nämnt, att det i 2 § slås fast  
  
 en grundregel som innebär att alla hästtävlingar i Sverige skall vara  
  
 öppna för alla hästdjur som härstammar från eller är registrerade i  
  
 ett medlemsland i EU. Förbudet mot att särbehandla vissa hästars  
  
 deltagande vid hästtävling gäller alla moment som har samband  
  
 med en hästtävling till exempel regler för tillträde till hästtävling  
  
 såsom uppställda minimi- eller maximikrav, bedömning vid hästtävling  
  
 samt eventuell prissumma eller annan vinst som kan uppkomma  
  
 genom tävlingen. Det är således inte tillräckligt att ett  
  
 hästdjur som är registrerat i eller härstammar från ett medlemsland  
  
 i EU fritt får delta i en tävling i Sverige.  
  
 Bestämmelsen i 2 § innebär  
  
 således att alla hästdjur som deltar i en hästtävling också skall bedömas  
  
 och delta i tävlingen på lika villkor. I fråga om undantag från  
  
 huvudregeln återkommer jag till nedan i avsnitt 4.5 Hästtävlingar  
  
 som inte omfattas av förbudet i 2 §. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 46  
  
 Det har under den korta tid som stått till utredningens förfogande  
  
 inte funnits möjlighet att i detalj gå igenom andra medlemsländers  
  
 införlivande av rådets direktiv 90/428/EEG i nationell  
  
 rätt. Flera länder har dock, enligt särskild lista som har upprättats  
  
 av kommissionen om hur länderna införlivat rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i nationell rätt, inte angett någon författning där  
  
 landet har införlivat direktivet. Jag har även haft underhandskontakt  
  
 med svenska ambassader i några medlemsländer i EU för  
  
 att ytterligare få kunskap om hur medlemsländerna införlivat  
  
 direktivet i sin nationella rätt. Jag har således inte full kunskap på  
  
 området men bedömer mot bakgrund av det material som finns  
  
 tillgängligt att inte alla medlemsländer har införlivat rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i nationell rätt.  
  
 Eftersom Sverige nu har för avsikt att införliva rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i svensk rätt är det viktigt att inte bara Sverige och ett  
  
 fåtal medlemsländer har införlivat direktivet i respektive nationella  
  
 rätt. Enligt min mening är det, när Sverige införlivar direktivet i  
  
 svensk rätt, viktigt för Sverige och svensk hästnäring att även andra  
  
 medlemsländer i EU införlivar direktivet i sin nationella rätt. Om  
  
 inte alla medlemsländer införlivar direktivet skapar det enligt min  
  
 mening en olycklig konkurrenssituation för hästsektorn i de länder  
  
 som HAR införlivat och lever upp till bestämmelserna i direktivet  
  
 på ett korrekt sätt. Ett sådant förhållande bidrar enligt min mening  
  
 till, i motsats till intentionen i rådets direktiv, att försvåra för  
  
 handeln inom gemenskapen. Det blir enligt min mening inte heller  
  
 hästtävlingar på lika villkor inom EU.  
  
 Hästnäringen är för Sverige och för flera andra medlemsländer i  
  
 EU en viktig ekonomisk sektor. Jag föreslår därför att Sverige, som  
  
 nu har för avsikt att införliva direktivet i nationell rätt, aktivt verkar  
  
 för att alla medlemsländer skall införliva rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i sina nationella författningar. Jag föreslår också att  
  
 Sverige i lämpligt internationellt sammanhang och forum, vid till  
  
 exempel ett sammanträde i ministerrådet, tar upp denna fråga med  
  
 övriga medlemsländer. Jag föreslår även att Sverige samtidigt tar  
  
 upp frågan i Ständiga kommittén för husdjursavel för att påskynda  
  
 processen med att få samma villkor för hästtävlingar och hästnäringen  
  
 i alla medlemsländer. 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 47  
  
 4.5 Hästtävlingar som inte omfattas av förbudet i 2 §  
  
 Mitt förslag:  
  
 3 § Förbudet i 2 § gäller inte  
  
 1. hästtävling anordnad endast för hästdjur som är registrerade  
  
 i en särskild stambok för en ras och där tävlingen har till  
  
 syfte att förbättra rasen  
  
 2. regionala hästtävlingar med avsikt att välja ut hästdjur  
  
 3. historiska eller traditionella evenemang  
  
 Alla tävlingar med hästdjur omfattas inte av det av mig föreslagna  
  
 förbudet i 2 § lag om tävling med hästdjur m.m. och inte heller  
  
 enligt bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG. Det måste  
  
 finnas utrymme för att hålla vissa tävlingar för hästdjur i syfte att  
  
 till exempel förbättra rasen. Det är en viktig del i arbetet för att  
  
 stärka och utveckla en ras och därigenom få fram så bra hästdjur  
  
 som möjligt. Avsikten kan också vara att tävla om vilken eller vilka  
  
 hästar som är bäst inom en region för att till exempel utses att  
  
 representera regionen vid en tävling som anordnas mot vinnare i  
  
 andra regioner. Förbudet i den av mig föreslagna 2 § lag om tävling  
  
 med hästdjur m.m. mot att vid tävlingar med hästdjur diskriminera  
  
 hästdjur från andra medlemsländer i EU gäller således inte för alla  
  
 tävlingar med hästdjur.  
  
 Från förbudet i 2 § är i mitt förslag och enligt lydelsen i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG undantaget:  
  
 1. Hästtävlingar som anordnas för hästdjur som är registrerade i  
  
 en särskild stambok för en ras och där tävlingen syftar till att  
  
 förbättra rasen.  
  
 I alla medlemsstater i EU förs eller upprättas stamböcker  
  
 antingen av en organisation eller sammanslutning eller av ett  
  
 officiellt organ. En definition av ordet stambok återfinns i  
  
 rådets direktiv 90/427/EEG. I direktivet anges att en  
  
 stambok är en bok, förteckning eller dataregister som förs  
  
 antingen av en organisation eller förs av en förening som är  
  
 officiellt godkänd eller erkänd av en medlemsstat och där  
  
 hästdjur är införda eller registrerade med uppgift om alla  
  
 kända anfäder.  
  
 I Sverige återfinns definitionen av ordet stambok i Statens  
  
 jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur  
  
 som används till avel och om identifiering av hästdjur. Med  
  
 stambok avses i Statens jordbruksverks föreskrifter varje 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 48  
  
 bok, förteckning eller dataregister som förs av en godkänd  
  
 svensk eller utländsk avelsorganisation eller stamboksförande  
  
 förening, eller av ett offentligt organ som bedriver  
  
 motsvarande verksamhet i enlighet med de kriterier som  
  
 gäller inom den Europeiska gemenskapen, och där hästar  
  
 med speciella krav på härstamning är införda eller  
  
 registrerade med uppgift om deras härstamning. Med  
  
 registrerade hästar avses i föreskrifterna hästar som är  
  
 införda i ett register och som är identifierade i en särskild  
  
 identitetshandling.  
  
 För att i Sverige bli godkänd som stamboks- eller registerförande  
  
 förening krävs ett godkännande av Statens jordbruksverk  
  
 i enlighet med Statens jordbruksverks föreskrifter  
  
 (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och om  
  
 identifiering av hästdjur. Vissa krav ställs på en förening som  
  
 söker ett sådant godkännande. Enligt 5 § Statens jordbruksverks  
  
 föreskrifter (SJVFS 1994:82) skall en förening för att  
  
 bli godkänd vara en juridisk person och ha stadgar som  
  
 särskilt fastslår principen om ickediskriminering av uppfödare.  
  
 Föreningen skall därutöver enligt samma föreskrifter  
  
 (SJVFS 1994:82) bland annat visa att föreningen har en  
  
 definition av rasens, rasernas eller den i stamboken ingående  
  
 populationens särdrag och ha en definition av avelsmål och  
  
 en regelsamling för hur hästar identifieras och deras  
  
 härstamning registreras. Föreningen skall även förfoga över  
  
 tillräckligt många djur för att kunna genomföra avelsprogram  
  
 eller för att bevara rasen. Om det finns olika krav för  
  
 införande i stamboken eller bilagan skall det enligt föreskrifterna  
  
 finnas en indelning av stambokens huvudavsnitt  
  
 och bilagan i meritklasser. Om den sökande föreningen inte  
  
 för en stambok för rasens ursprung (moderstambok) skall  
  
 föreningen visa att den har tillämpningsregler i enlighet med  
  
 de grundregler som den förening har som för rasens  
  
 ursprungsstambok. I Statens jordbruksverks föreskrifter  
  
 (SJVFS 1994:82) finns även vissa regler för införande av  
  
 hästar i stamböcker, både för införande i stambokens  
  
 huvudavsnitt och i en eventuell bilaga till stamboken.  
  
 Det är således tillåtet att anordna hästtävling endast för  
  
 hästdjur som är registrerade i en stambok för en ras förutsatt  
  
 att syftet med tävlingen är att förbättra rasen. Om det till  
  
 exempel anordnas en tävling för hästar som är registrerade i  
  
 en stambok för en ras men syftet med tävlingen inte är att 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 49  
  
 förbättra rasen kan, enligt rådets direktiv 90/428/EEG och  
  
 enligt mitt förslag, undantaget i den av mig föreslagna 3 § 1  
  
 dock inte åberopas.  
  
 2. Förbudet i 2 § gäller heller inte enligt mitt förslag regionala tävlingar  
  
 där avsikten är att välja ut hästdjur.  
  
 I vissa fall kan det finnas skäl att regionalt välja ut till exempel  
  
 de bästa hästarna inom en region där avsikten kan vara att  
  
 för något ändamål utse de bästa hästarna inom en region.  
  
 Detta reser frågan om vad som kan anses vara en region. I  
  
 Nationalencyklopedin anges att termen region i sin allmänna  
  
 betydelse avser ett geografiskt område.  
  
 Det innebär enligt min mening att en region i den av mig  
  
 föreslagna 3 § 2 kan vara en geografiskt avgränsad del av  
  
 Sverige men kan även avse hela Sverige. Termen region kan  
  
 även avse flera länder, till exempel Norden, huvudsaken är att  
  
 området geografiskt kan avgränsas och med säkerhet  
  
 bestämmas.  
  
 Det innebär att en hästtävling som avser att för något syfte  
  
 välja ut till exempel Sveriges bästa hopphäst kan falla in  
  
 under det av mig föreslagna tillämpningsområdet för 3 § 2.  
  
 Ett sådant syfte kan till exempel vara att välja ut den bästa  
  
 svenska hopphästen som skall representera Sverige i ett  
  
 internationellt mästerskap.  
  
 Det är således viktigt att det finns ett verkligt syfte med  
  
 tävlingen att välja ut en häst. I den anmälan, som anges i den  
  
 av mig föreslagna 5 §, som organisation som anordnar hästtävling  
  
 enligt mitt förslag skall göra hos Statens jordbruksverk  
  
 bör därför organisationen innan tävlingen hålls klargöra  
  
 syftet för tävling som organisation avser att anordna med  
  
 åberopande av undantaget i 3 § 2.  
  
 3. Förbudet i 2 § gäller heller inte enligt mitt förslag historiska  
  
 eller traditionella evenemang.  
  
 Jag har i sammanhanget övervägt vad som skall kunna anses  
  
 vara ett historiskt eller traditionellt evenemang. I grundtexten  
  
 till rådets direktiv 90/428/EEG anges ordet manifestations  
  
 à caractère historique ou traditionnel. I övrigt  
  
 används främst ordet concours när direktivet enbart avser  
  
 tävlingar. Som jag ser det bör emellertid det franska ordet  
  
 manifestations och den svenska översättningen evenemang  
  
 även kunna avse hästtävlingar. Jag utgår därför från att  
  
 undantag från förbudet i 2 § i mitt förslag till lag om tävling 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 50  
  
 med hästdjur m.m. kan avse även historiska eller traditionella  
  
 hästtävlingar.  
  
 Det har så långt jag har kunnat utröna inte prövats av  
  
 domstol eller annat organ inom EU vad som kan anses vara  
  
 ett historiskt eller traditionellt evenemang. Min bedömning  
  
 är att om en tävling för hästdjur har anordnats regelbundet  
  
 under ett antal år bör den kunna anses vara ett historiskt eller  
  
 i vart fall traditionellt evenemang. Jag bedömer att det inte  
  
 går att ange ett exakt antal år som evenemanget skall ha  
  
 anordnats för att betecknas som historiskt eller traditionellt  
  
 utan detta får bedömas från fall till fall. Enligt min uppfattning  
  
 bör det dock vara fråga om ett evenemang som anordnas  
  
 med en viss kontinuitet och som kan betecknas som återkommande  
  
 samt som förslagsvis har anordnats i Sverige  
  
 innan Sverige blev medlem i EU, således före år 1995. Vilka  
  
 exakta hästtävlingar som hålls i Sverige och som skall betecknas  
  
 som historiska eller traditionella hästtävlingar bör Statens  
  
 jordbruksverk avgöra, som jag föreslår skall utöver tillsynen  
  
 över efterlevnaden av lagen, efter samråd med de organisationer  
  
 som anordnar sådana hästtävlingar som kan komma i  
  
 fråga för detta undantag från 2 §.  
  
 Ett av syftena med rådets direktiv 90/428/EEG är att  
  
 underlätta handel med hästar mellan medlemsländerna. Regler  
  
 för hästtävlingar, även historiska och traditionella, i ett  
  
 medlemsland har enligt min mening en stor betydelse för  
  
 handeln med hästar mellan medlemsländerna i EU. Om en  
  
 häst är registrerad i eller härstammar från ett medlemsland  
  
 missgynnas av ett medlemslands regler för hästtävlingar så  
  
 påverkar det negativt handeln med hästar mellan medlemsländerna.  
  
 Jag vill belysa detta med följande exempel. En  
  
 person köper en häst till Sverige som är registrerad i eller  
  
 härstammar från ett annat medlemsland i EU. Den hästen  
  
 missgynnas i fråga om deltagande i hästtävlingar i Sverige  
  
 med motiveringen att tävlingen är historisk eller traditionell.  
  
 Det faller sig då naturligt att det påverkar handeln med hästar  
  
 mellan medlemsländerna negativt eftersom den hästen i så  
  
 fall inte får delta i hästtävlingen i Sverige. Intresset av att  
  
 köpa hästar från andra medlemsläder minskar av naturliga  
  
 skäl om hästar som är registrerade i eller härstammar från ett  
  
 annat medlemsland inte får starta i en hästtävling eller inte  
  
 får tävla på lika villkor som inhemska hästar med motivering  
  
 att tävlingen betecknas som historisk eller traditionell. 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 51  
  
 För att kunna upprätthålla en kontinuitet i tävlingsverksamheten  
  
 och för att även i framtiden kunna anordna de  
  
 hästtävlingar som vi i Sverige anser vara historiska eller traditionella  
  
 är det därför enligt min mening viktigt att tidigt fastställa  
  
 vilka hästtävlingar som skall anses vara historiska eller  
  
 traditionella och som således skall undantas från förbudet i  
  
 2 §. Detta bör som jag tidigare har nämnt fastställas av  
  
 Statens jordbruksverk efter samråd med respektive organisation  
  
 som anordnar hästtävlingar.  
  
 4.6 20 % för att förbättra avelsarbetet  
  
 Mitt förslag:  
  
 4 § Av den prissumma eller annan vinst som utdelas vid hästtävling  
  
 får organisation som beslutar om prissumma och fördelning  
  
 av prissumma eller annan vinst avsätta högst 20 procent, av den  
  
 totala årliga prissumman för hästtävlingar eller typ av hästtävlingar  
  
 som anordnas för att skydda, utveckla och förbättra  
  
 avelsarbetet.  
  
 Huvudregeln i rådets direktiv 90/428/EEG och i mitt förslag till lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m. är att det är förbjudet att i regler för  
  
 hästtävlingar göra åtskillnad mellan hästdjur som är registrerade i  
  
 eller härstammar från Sverige och hästdjur som är registrerade i  
  
 eller härstammar från en annat medlemsland i EU.  
  
 Enligt huvudregeln i mitt förslag skall alla hästar som deltar i en  
  
 hästtävling tävla på lika villkor och på lika villkor kunna få del av  
  
 eventuell prissumma eller annan vinst. Med annan vinst avser jag  
  
 alla priser eller andra förmåner som inte utgör prispengar.  
  
 När det gäller regler för hästars deltagande i hästtävlingar inom  
  
 EU utgör eventuella skillnader i medlemsländernas regler ett hinder  
  
 för handeln inom EU. Ett helt fritt tillträde till hästtävlingar förutsätter  
  
 dock att de olika medlemsländernas regler harmoniseras. Så  
  
 har ännu inte skett. I avvaktan på en sådan harmonisering och i  
  
 synnerhet för att bibehålla eller öka produktiviteten på området  
  
 kan enligt bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG ett medlemsland  
  
 få tillstånd att avsätta en viss del av prissumman eller  
  
 vinsten för att skydda, utveckla och förbättra sin avelsverksamhet. I  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG anges att från år 1993 får den andelen  
  
 vara högst 20 procent av den totala prissumman för hästtävlingar  
  
 eller typ av hästtävlingar. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 52  
  
 Enligt rådets direktiv 90/428/EEG har således medlemsstaterna i  
  
 EU tillåtelse att, för varje tävling eller tävlingstyp, genom för  
  
 ändamålet erkända eller godkända organisationer, avsätta högst 20  
  
 procent av den prissumma eller vinst som avses i artikel 4 punkten  
  
 1 c i rådets direktiv 90/428/EEG för att skydda, utveckla och förbättra  
  
 rasen. Villkoren för utdelning från dessa fonder i den  
  
 berörda medlemsstaten skall enligt rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 meddelas till kommissionen och medlemmarna i Ständiga  
  
 kommittén för husdjursavel.  
  
 I Sverige har vi inte något system som innebär att prispengar  
  
 återfinns i fonder, det finns heller inte några statliga prispengar  
  
 avsatta som prispengar för hästtävlingar. De prispengar som finns  
  
 för hästtävlingar beslutas och fördelas av respektive organisation  
  
 som anordnar hästtävlingen.  
  
 Med tävling eller tävlingstyp avses i mitt förslag till exempel alla i  
  
 Sverige anordnade travtävlingar, för varmblodiga travhästar, som  
  
 omfattas av den av mig föreslagna lag om tävling med hästdjur  
  
 m.m.  
  
 Mitt förslag innebär för till exempel travtävlingar att av den  
  
 sammanlagda prissumman eller vinsten som finns för alla anordnade  
  
 travtävlingar för varmblodiga travhästar i Sverige får ansvarig  
  
 organisation avsätta 20 procent av den totala prissumman eller  
  
 vinsten för sådana travtävlingar, som inte omfattas av undantaget i  
  
 den av mig föreslagna 3 §, som har till syfte att skydda, utveckla  
  
 och förbättra avelsarbetet med travhästar.  
  
 I preambel till rådets direktiv 90/428/EEG anges att medlemsstaternas  
  
 tillstånd att avsätta en viss del av prissumman för vissa  
  
 ändamål skall gälla i avvaktan på att medlemsstaternas regler för  
  
 hästtävlingar harmoniseras. Ett framtida eventuellt beslut om ändring  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG som innebär förändringar av  
  
 den procentsats av prissumman eller vinsten som får avsättas för att  
  
 skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet är, såvitt jag bedömer,  
  
 ett ingrepp i enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Jag  
  
 vill i detta sammanhang framhålla att en framtida eventuell förändring  
  
 av den nu gällande procentsatsen, enligt min mening, inte kan  
  
 anses vara att likställa med en verkställighetsföreskrift som jag  
  
 tidigare har behandlat under avsnitt 4.1 Lag eller förordning, kan  
  
 delegeras till regeringen att besluta om. Eventuella framtida förändringar  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG i fråga om procentsatsen och  
  
 en förändring därefter av procentsatsen i svensk rätt bör således,  
  
 enligt min mening, även denna beslutas i form av lag. 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 53  
  
 4.7 Anmälningsplikt  
  
 Mitt förslag:  
  
 5 § Organisation som har för avsikt att anordna hästtävling med  
  
 åberopande av undantagen i 3 och 4 §§ skall anmäla dessa tävlingar  
  
 i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen eller,  
  
 efter regeringens bemyndigande, Statens jordbruksverk.  
  
 Sverige är enligt rådets direktiv 90/428/EEG skyldigt att meddela  
  
 kommissionen vilka tävlingar för hästdjur som avses anordnas i  
  
 Sverige och där en organisation har för avsikt att åberopa något av  
  
 undantagen i de av mig föreslagna 3 och 4 §§ i mitt förslag till lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m.  
  
 För att Sverige skall kunna fullgöra sina skyldigheter i dessa  
  
 avseenden måste det finnas en skyldighet för organisationer som  
  
 avser att anordna sådana hästtävlingar som avses i de av mig föreslagna  
  
 3 och 4 §§ att anmäla dessa tävlingar till den samordnande  
  
 myndigheten i Sverige. Jag föreslår därför att en sådan skyldighet  
  
 förs in i 5 § lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 I mitt förslag till förordning om tävling med hästdjur m.m. föreslår  
  
 jag att Statens jordbruksverk får meddela föreskrifter om skyldighet  
  
 för organisation, som avser att anordna tävling för hästdjur,  
  
 att lämna uppgifter om sådana tävlingar med hästdjur som avses i  
  
 de av mig föreslagna 3 och 4 §§ lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 4.8 Skriftlig underrättelse om häst vägras att delta i  
  
 tävling  
  
 Mitt förslag:  
  
 6 § Om ett hästdjur som är registrerat i eller härstammar från en  
  
 annan medlemsstat i EU vägras delta i en hästtävling skall, om  
  
 ägaren eller ägarens ombud begär det, organisationen skriftligen  
  
 underrätta ägaren eller ägarens ombud om skälen härför. Sådan  
  
 underrättelse till ägaren eller ägarens ombud skall göras av den  
  
 organisation som anordnar hästtävlingen.  
  
 Bestämmelserna i den av mig föreslagna 2 § lag om tävling med  
  
 hästdjur m.m. innebär ett åläggande för den organisation som  
  
 anordnar hästtävling att inte göra skillnad mellan hästdjur som är  
  
 registrerade i eller härstammar från Sverige och hästdjur som är  
  
 registrerade i eller härstammar från ett annat medlemsland i EU. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 54  
  
 Den av mig föreslagna 2 § innebär emellertid inte bara ett åläggande  
  
 för den organisation som anordnar en hästtävling utan syftar också  
  
 till att skapa rättigheter för enskilda.  
  
 Jag har tidigare poängterat att det är viktigt att berörda personer  
  
 lätt kan skaffa sig kunskap om gällande regler, som finns i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG, för hästars deltagande i hästtävlingar. Det är  
  
 samtidigt viktigt att en hästägare som anser att hans eller hennes  
  
 häst, om hästen är registrerad i eller härstammar från ett medlemsland  
  
 i EU, orättmätigt vägrats att delta i en hästtävling i Sverige har  
  
 möjlighet att göra sin rätt gällande i nationell domstol och få saken  
  
 prövad där. Jag föreslår därför att det i den av mig föreslagna lagen,  
  
 i enlighet med artikel 5 i rådets direktiv 90/428/EEG, förs in en  
  
 skyldighet för organisation som anordnar hästtävling att, om  
  
 ägaren eller ägarens ombud begär det, skriftligen underrätta ägaren  
  
 eller ägarens ombud om skälen för att ett hästdjur vägras att delta i  
  
 en hästtävling. En sådan bestämmelse är enligt min mening viktigt  
  
 att föra in i lagstiftningen för att uppfylla intentionerna i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG.  
  
 Jag har, efter synpunkter framförda vid sammanträde med referensgruppen,  
  
 valt att föreslå att den skriftliga upplysning om varför  
  
 en häst ej får delta i en hästtävling som skall lämnas av den organisation  
  
 som anordnar hästtävlingen, skall lämnas endast om ägaren  
  
 eller ägarens ombud begär det. Anledningen till att jag inte, som  
  
 anges i direktiv 90/428/EEG, föreslår att en organisation alltid skall  
  
 lämna en skriftlig underrättelse om en häst vägras att delta i en  
  
 tävling är att det numera ofta görs anmälningar till hästtävlingar via  
  
 Internet.  
  
 Det skulle för flera organisationer innebära ett omfattande merarbete  
  
 om organisationen i varje särskilt fall skulle vara tvingade att  
  
 skriftligen upplysa ägaren eller ägarens ombud om skälen för att en  
  
 häst ej får delta i en hästtävling. I de fall hästägaren inte har synpunkter  
  
 på att hästen inte får delta i tävlingen finns enligt min  
  
 mening ingen anledning att tynga organisation som anordnar hästtävling  
  
 med onödig administration.  
  
 För att hästägare skall få kännedom om att en organisation har  
  
 skyldighet att skriftligen underrätta hästägaren eller hästägarens  
  
 ombud om skälen för att en häst inte får delta i en hästtävling bör  
  
 organisationen upplysa om detta. Jag föreslår därför att organisation  
  
 som anordnar hästtävling i de handlingar som tillhandahålls  
  
 för anmälning av häst till tävling upplyser om att hästägare vars  
  
 häst inte får delta i en tävling har rätt att av organisationen få en  
  
 skriftlig underrättelse om skälen för att hästen inte får delta i 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 55  
  
 tävlingen. Jag föreslår att en föreskrift med den innebörden  
  
 utfärdas av Statens jordbruksverk i myndighetens kommande  
  
 tillämpningsföreskrifter till den av mig föreslagna lagen.  
  
 En sådan skriftlig underrättelse som organisation skall utfärda  
  
 skall enligt min mening inte anses vara ett beslut. Underrättelsen  
  
 behöver endast ange skälen för att en häst har vägrats att delta i en  
  
 hästtävling och underrättelsen skall enligt min mening endast ha till  
  
 syfte att underlätta för en hästägare som anser sig vara förfördelad  
  
 att få saken prövad i nationell domstol. En sådan underrättelse är  
  
 enligt min mening inte överklagbar.  
  
 För att belysa det system som jag föreslår vill jag ge följande  
  
 exempel.  
  
 En häst som är registrerad i eller härstammar från ett annat  
  
 medlemsland i EU vägras att delta i en hästtävling i Sverige. Enligt  
  
 mitt förslag skall, om ägaren eller ägarens ombud begär det,  
  
 organisationen som anordnar hästtävlingen skriftligen ange skälen  
  
 för att hästen inte får delta i tävlingen. Denna skriftliga  
  
 underrättelse från en organisation skall enligt mitt förslag endast  
  
 anses vara ett meddelande. Eftersom jag föreslår att underrättelsen  
  
 till sin form endast skall anses vara ett meddelande är det inte fråga  
  
 om ett beslut som kan överklagas till Statens jordbruksverk eller till  
  
 någon domstol. Hästägaren eller hästägarens ombud kan däremot  
  
 begära skadestånd hos en domstol i enlighet med den ordning som  
  
 anges i 12 § i den av mig föreslagna lagen. Den skriftliga  
  
 underrättelsen får således betydelse i en eventuell framtida  
  
 domstolsprocess.  
  
 Statens jordbruksverk kommer, som jag ser det, i ett sådant  
  
 enskilt ärende endast att beröras i myndighetens egenskap av tillsynsmyndighet  
  
 och kan om domstol begär det lämna yttrande i ett  
  
 mål.  
  
 Det finns redan tidigare möjlighet enligt svensk rätt att uppfylla  
  
 kravet i rådets direktiv 90/428/EEG på att en person, som anser att  
  
 den är förfördelad, genom att dess häst vägrats att delta i en  
  
 hästtävling, skall ha möjlighet att komplettera sin talan med ett  
  
 expertutlåtande. Jag bedömer därför att det inte uttryckligen bör  
  
 tas upp i den av mig föreslagna 6 §.  
  
 Den av mig föreslagna underrättelseskyldigheten i 6 § är enligt  
  
 min mening en föreskrift som avser ett åläggande för enskilda som  
  
 dessutom i många fall innebär ett ingrepp i enskildas ekonomiska  
  
 förhållanden och bör därför enligt min mening meddelas genom  
  
 lag. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 56  
  
 4.9 Tillsyn enligt lagen  
  
 Mitt förslag:  
  
 7 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter  
  
 som meddelas med stöd av lagen utövas av Statens jordbruksverk.  
  
 8 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens  
  
 jordbruksverk får meddela föreskrifter om skyldighet för organisationer  
  
 att lämna sådana uppgifter som avses i 3 och 4 §§  
  
 STC har i referensgruppen framfört synpunkten att 7, 9, 10, 12 och  
  
 13 §§ i den av mig föreslagna lagen bör tas bort. STC har anfört att  
  
 förbundet inte kan se att införlivandet av en lag skall medföra ökad  
  
 tillsyn. STC anför vidare att travet är den största aktören och att  
  
 redan i dag rapporteras alla uppgifter som enligt mitt lagförslag i  
  
 framtiden skall rapporteras. STC anför vidare att efterlevnaden  
  
 redan i dag sköts av Statens jordbruksverk och att den föreslagna  
  
 lagen inte torde medföra något nytt arbete eller ökad arbetsbelastning.  
  
 STC ser därför inte något skäl för att införa en tillsynsavgift.  
  
 STC anför avslutningsvis i denna del att svensk hästnäring befinner  
  
 sig i ett ekonomiskt läge där ytterligare byråkrati/tillsyn och  
  
 avgifter på ett påtagligt sätt äventyrar hela branschens fortsatta  
  
 positiva utveckling.  
  
 Jag delar inte helt STC:s uppfattning. I dag finns inte bestämmelser  
  
 om tillsyn över de bestämmelser som regleras i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG och enligt mitt förslag till lag. Det finns  
  
 visserligen en skyldighet för Statens jordbruksverk att rapportera  
  
 till kommissionen vissa i direktivet angivna uppgifter men det finns  
  
 i dag inte någon bestämmelse som Statens jordbruksverk kan  
  
 använda för att förelägga en organisation, som inte frivilligt lämnar  
  
 uppgifterna, att lämna uppgifterna eller efterleva direktivets  
  
 bestämmelser. Jag vill i sammanhanget också hänvisa till utredningens  
  
 direktiv som ger utredningen i uppdrag att bedöma hur tillsynen  
  
 över bestämmelserna i rådets direktiv 90/428/EEG bör organiseras.  
  
 Statens jordbruksverks möjlighet att ta ut avgifter återkommer  
  
 jag till under avsnittet 4.11 Avgifter. Om en lagstiftning  
  
 med det innehåll och det syfte som det här är fråga om skall kunna  
  
 tillämpas och fungera i praktiken krävs enligt min mening en  
  
 effektiv tillsyn.  
  
 Genom Europaparlamentets och rådets (EG) nr 882/2004 om  
  
 offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 57  
  
 foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa  
  
 och djurskydd har begreppet offentlig kontroll införts för den  
  
 kontrollverksamhet som skall utföras i enlighet med den förordningens  
  
 bestämmelser. Enligt förordningen utgör offentlig kontroll  
  
 varje form av kontroll som utförs av den behöriga myndigheten  
  
 eller av gemenskapen i syfte att kontrollera efterlevnaden av foder och  
  
 livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa  
  
 och djurskydd. Med termen kontroll avses i förordningen kontroll  
  
 av om specificerade krav har uppfyllts, genom undersökning och  
  
 bedömning av sakligt underlag.  
  
 Tillsynsutredningen har i sitt slutbetänkande Tillsyn – Förslag  
  
 om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn föreslagit att en  
  
 definition av tillsynsbegreppet förs in i den nya tillsynslag som  
  
 också föreslås i det betänkandet. Med tillsyn avses i den av tillsynsutredningen  
  
 föreslagna lagen en oberoende och självständig  
  
 granskning av tillsynsobjekt som syftar till att kontrollera om tillsynsobjektet  
  
 uppfyller de krav och villkor som följer av lag. I  
  
 begreppet tillsyn har också innefattats viss annan verksamhet än  
  
 bara en operativ granskning. Begreppet tillsyn har traditionellt även  
  
 innefattat till exempel allmän information, rådgivning m.m. Den av  
  
 mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur m.m. avser inte något  
  
 av de områden som Europaparlamentets och rådets förordning  
  
 (EG) nr 882/2004 reglerar.  
  
 Begreppet tillsyn har således en vidare betydelse än begreppet  
  
 kontroll. Enligt min mening är information och rådgivning m.m.  
  
 viktiga instrument för myndigheterna att arbeta med för att se till  
  
 att syftet med rådets direktiv 90/428/EEG och innehållet i mitt  
  
 förslag till lag uppnås. Förutom information till alla organisationer  
  
 som berörs av de nya reglerna för hästtävling bör även Statens  
  
 jordbruksverk informera den hästintresserade allmänheten om  
  
 dessa regler. Jag använder därför i mitt förslag till lag begreppet tillsyn  
  
 i stället för begreppet offentlig kontroll.  
  
 Tillsynen över efterlevnaden av den av mig föreslagna lag om  
  
 tävling med hästdjur m.m. bör enligt min mening utövas av Statens  
  
 jordbruksverk. När det avser området så kallad djurpolitik finns i  
  
 första hand två myndigheter i Sverige som arbetar med sådana  
  
 frågor. Den ena myndigheten är Djurskyddsmyndigheten som  
  
 enligt regeringens beslut den 20 december 2005 om regleringsbrev  
  
 för budgetåret 2006 avseende Djurskyddsmyndigheten skall arbeta  
  
 med djurskydd. Den andra myndigheten är Statens jordbruksverk  
  
 som enligt regeringens beslut den 20 december 2005 om regle 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 58  
  
 ringsbrev för budgetåret 2006 avseende Statens jordbruksverk skall  
  
 arbeta med djur- och folkhälsa inom området djurpolitik.  
  
 Rådets direktiv 90/428/EEG reglerar varken djurskyddsaspekten  
  
 på hästar eller reglerar bevakning eller åtgärder i frågor kring  
  
 hästars hälsotillstånd. Direktivets syfte är att säkerställa en rationell  
  
 utveckling av produktionen av hästdjur för att öka produktiviteten  
  
 på det området.  
  
 Inom Statens jordbruksverks ansvarsområde faller dock många  
  
 frågor som rör hästsektorn. Statens jordbruksverk är till exempel  
  
 den myndighet som godkänner avelsorganisationer samt stamboks och  
  
 registerförande föreningar på hästområdet. Statens jordbruksverk  
  
 är också den myndighet som regeringen har uppdragit åt att  
  
 insamla vissa uppgifter enligt rådets direktiv 90/428/EEG som  
  
 innebär att Statens jordbruksverk årligen skall underrätta kommissionen  
  
 om Sveriges avsikter att åberopa de i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG föreskrivna undantagsmöjligheterna i artikel 4.2.  
  
 Myndigheten skall således redan i dag enligt regeringsbeslut  
  
 fullgöra vissa uppgifter enligt rådets direktiv 90/428/EEG.  
  
 Statens jordbruksverk har även ett ansvar för landsbygdspolitiken  
  
 och för landsbygden utgör hästsektorn en viktig del. Så sent  
  
 som i januari i år fick Statens jordbruksverk 6 miljoner kronor av  
  
 regeringen som skall användas för att främja ett livskraftigt hästföretagande.  
  
 Jag har mot bakgrund av Statens jordbruksverks  
  
 ansvar på hästområdet och myndighetens ansvar för frågor som  
  
 berör landsbygdspolitiken, där hästen utgör en viktig bas i jordbruksföretagens  
  
 verksamhet, valt att föreslå att Statens jordbruksverk  
  
 skall vara den myndighet som skall utöva tillsyn över efterlevnaden  
  
 av den av mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur  
  
 m.m. och meddela föreskrifter med stöd av lagen.  
  
 För att kunna fullgöra uppgifter om tillsyn över efterlevnaden av  
  
 den av mig föreskrivna lagen och den rapporteringsplikt som finns  
  
 angiven i artikel 4.2 i rådets direktiv 90/428/EEG är det viktigt att  
  
 Statens jordbruksverk med stöd av föreskrifter kan kräva in  
  
 nödvändig information av berörda organisationer.  
  
 Statens jordbruksverk bör även ha möjlighet att i förekommande  
  
 fall föreskriva att organisationer som anordnar hästtävlingar skall  
  
 lämna in uppgifter till myndigheten om anordnad hästtävling är  
  
 öppen för deltagare i enlighet med innebörden av den av mig  
  
 föreslagna 2 § lag om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Statens jordbruksverk bör även ges möjlighet att föreskriva att  
  
 organisation som avser att anordna tävling för hästar med åberopande  
  
 av undantaget i 3 §, i den av mig föreslagna lagen, i förväg 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 59  
  
 skall meddela myndigheten om vilka tävlingar som avses. Enligt  
  
 kommissionens beslut 92/216/EEG av den 26 mars 1992, senast  
  
 ändrat den 16 februari 2004, om insamling av uppgifter om tävlingar  
  
 för hästdjur enligt artikel 4.2 rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 skall enligt artikel 1 i kommissionens beslut varje medlemsland utse  
  
 samordnande myndighet med ansvar för att samla in uppgifter om  
  
  sådana tävlingar som avses i artikel 4.2 första strecksatsen i rådets  
  
 direktiv 90/428/EEG och som organiseras på dess territorium,  
  
  villkoren för utdelning från de fonder som anges i ovan nämnda  
  
 artikel 4.2 andra strecksatsen tredje stycket.  
  
 Vidare föreskrivs i kommissionens beslut artikel 2 att  
  
  varje medlemsstat skall till kommissionen överlämna namn och  
  
 adress på den samordnande myndighet som har utsetts enligt  
  
 artikel 1. På grundval av dessa upplysningar skall kommissionen  
  
 upprätta en förteckning över de samordnande myndigheterna.  
  
 Kommissionen skall offentliggöra förteckningen på en särskild  
  
 webbplats.  
  
 Sverige har tidigare i regeringsbeslut den 7 december 1995 beslutat  
  
 att Statens jordbruksverk skall vara samordnande myndighet med  
  
 ansvar för att insamla uppgifter enligt artikel 1.1 i kommissionens  
  
 beslut 92/216/EEG av den 26 mars 1992 om insamling av uppgifter  
  
 om tävlingar för hästdjur enligt artikel 4.2 i rådets direktiv  
  
 90/428/EEG.  
  
 Sverige har därefter i regeringsbeslut den 26 juni 2003 uppdragit  
  
 åt Statens jordbruksverk att årligen underrätta kommissionen om  
  
 Sveriges avsikter beträffande de i direktiv 90/428/EEG föreskrivna  
  
 undantagsmöjligheterna.  
  
 Det är enligt min mening önskvärt att i framtiden samla alla  
  
 frågor som rör rådets direktiv 90/428/EEG i en författning. Jag  
  
 föreslår därför att Statens jordbruksverks uppgifter enligt ovan  
  
 angivna regeringsbeslut förs in i den av mig föreslagna förordning  
  
 om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Föreskrifter som Statens jordbruksverk utfärdar med stöd av den  
  
 av mig föreslagna lagen bör, enligt min mening, innehålla bestämmelser  
  
 om att organisation som anordnar tävling och vill utnyttja  
  
 undantagen i 3 och 4 §§ skall anmäla detta till myndigheten. Föreskrifterna  
  
 bör innehålla bestämmelser om den senaste tid som uppgifterna  
  
 skall anmälas. Vidare bör föreskrifterna innehålla bestämmelser  
  
 om att organisationen skall ange vilka tävlingar som organi 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 60  
  
 sationen avser att utnyttja undantaget i 3 § och en uppgift om en  
  
 preliminär fördelning av den årliga prissumman så att det framgår  
  
 vilka tävlingar som omfattas av undantaget i 4 §.  
  
 Det är viktigt att så långt som möjligt förenkla för organisationer  
  
 som har för avsikt att anordna tävlingar med åberopande av undantaget  
  
 i den av mig förslagna 3 § eller tävlingar som skall redovisas  
  
 enligt den av mig föreslagna 4 §. Statens jordbruksverk bör därför,  
  
 enligt min mening, för det ändamålet utarbeta en särskild blankett  
  
 som förenklar ärendehanteringen hos myndigheten och som även  
  
 förenklar för berörda organisationer.  
  
 De flesta organisationer som anordnar hästtävlingar finansieras  
  
 med medlemsavgifter. Prissummorna i hästtävlingar är ofta anmälningsavgifter  
  
 och endast till en mindre del pengar från sponsorer.  
  
 Det är därför, enligt min mening, viktigt att skapa ett system som  
  
 så långt möjligt undviker en onödigt betungande och kostsam  
  
 administration för organisationerna.  
  
 Statens jordbruksverk bör därför, enligt min mening, för att förenkla  
  
 tillsynen enligt lagen utarbeta en blankett där organisationerna,  
  
 till exempel årligen och efter tävlingssäsongens slut, skall  
  
 fylla i uppgifter och redovisa till Statens jordbruksverk den  
  
 fördelning av prispengar som har gjorts under året. Det är enligt  
  
 min mening en fördel om myndigheten kan utarbeta en särskild  
  
 blankett även för det ändamålet eftersom det både underlättar för  
  
 organisationernas redovisning och myndighetens arbete med tillsyn  
  
 enligt lagen.  
  
 Statens jordbruksverks tillsyn över efterlevnaden av den av mig  
  
 föreslagna lagen bör, enligt min mening, i förlängningen kunna  
  
 bedrivas dels genom årlig statistikuppföljning och dels genom olika  
  
 stickprov.  
  
 4.10 Förelägganden och förbud  
  
 Mitt förslag:  
  
 9 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud  
  
 som behövs för att lagen eller de föreskrifter som meddelats  
  
 med stöd av lagen skall följas. Förelägganden och förbud får  
  
 förenas med vite.  
  
 Statens jordbruksverk bör, enligt min mening, ges rätt att förelägga  
  
 en organisation att redovisa de uppgifter som myndigheten behöver  
  
 för att kunna fullgöra sin skyldighet att underrätta kommissio 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 61  
  
 nen om de tävlingar som avses att hållas i Sverige med åberopande  
  
 av undantaget i den av mig föreslagna 3 §. Samma möjlighet bör  
  
 enligt min mening Statens jordbruksverk även ha att kräva in  
  
 erforderliga uppgifter om utbetalning av de 20 procent som avses i  
  
 den av mig föreslagna 4 §.  
  
 Statens jordbruksverk har som tidigare nämnts, enligt kommissionens  
  
 beslut 92/216/EEG om insamling av uppgifter om tävlingar  
  
 för hästdjur enligt artikel 4.2 i rådets direktiv 90/428/EEG och  
  
 enligt mitt förslag till förordning om tävling med hästdjur m.m,  
  
 skyldighet att årligen underrätta kommissionen om Sveriges avsikt  
  
 att utnyttja undantagen i den av mig föreslagna 3 § och villkoren  
  
 för den utbetalning som anges i den av mig förslagna 4 § lag om  
  
 tävling med hästdjur m.m.  
  
 För att Statens jordbruksverk skall kunna säkerställa efterlevnaden  
  
 av rådets direktiv 90/428/EEG och den av mig föreslagna lag  
  
 om tävling med hästdjur m.m. måste det, enligt min mening, finnas  
  
 möjlighet för myndigheten att vidta åtgärder vid bristande  
  
 efterlevnad av bestämmelserna. Jag föreslår därför att Statens  
  
 jordbruksverk ges möjlighet att meddela förelägganden och förbud  
  
 som behövs för att lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av  
  
 lagen skall följas. För att förelägganden och förbud skall kunna vara  
  
 verkningsfulla bör, enligt min mening, Statens jordbruksverk ha  
  
 möjlighet att förena dessa med vite.  
  
 Statens jordbruksverk bör till exempel ges möjlighet att föreskriva  
  
 om skyldighet för organisationer att bland annat komma in  
  
 till myndigheten med vissa uppgifter om organisationernas tävlingsverksamhet.  
  
 För att kunna uppfylla det kravet är det nödvändigt  
  
 att det finns en regel som gör det möjligt för regeringen  
  
 eller, efter regeringens bemyndigande, Statens jordbruksverk att  
  
 kunna ålägga en organisation som anordnar en hästtävling att  
  
 anmäla till myndigheten om organisationen avser att anordna en  
  
 hästtävling som avses i den av mig föreslagna 3 §. Jag har i mitt  
  
 förslag till förordning om tävling med hästdjur m.m. därför  
  
 föreslagit att regeringen ger Statens jordbruksverk uppdraget att  
  
 insamla erforderliga uppgifter och meddela kommissionen om  
  
 Sveriges avsikter att utnyttja de undantag som anges i 3 § i den av  
  
 mig föreslagna lagen om tävling med hästdjur m.m.  
  
 Det är, enligt min mening, angeläget att organisation som avser  
  
 att anordna tävling för hästar med åberopande av undantaget i den  
  
 av mig föreslagna 3 § lämnar uppgifter till Statens jordbruksverk  
  
 före det att hästtävlingen äger rum.  
  
 Statens jordbruksverk behöver  
  
 dessa uppgifter för att kunna fullgöra förpliktelsen i rådets direktiv 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 62  
  
 90/428/EEG att i förväg underrätta kommissionen om de tävlingar  
  
 som Sverige avser att hålla med åberopande av undantaget i artikel  
  
 4.2 i rådets direktiv 90/428/EEG och i den av mig föreslagna 3 §.  
  
 Vidare bör, enligt min mening, samma möjlighet finnas för myndigheten  
  
 att ålägga organisation som anordnar hästtävling att redovisa  
  
 de tävlingar som har till syfte att skydda, utveckla och förbättra  
  
 avelsarbetet och som organisationen avser att anordna inom  
  
 ramen för de 20 procent som avses i artikel 4.2 tredje stycket i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG och i den av mig föreslagna 4 §. En  
  
 organisation skall, enligt mitt förslag till förordning om tävling  
  
 med hästdjur, således kunna åläggas av Statens jordbruksverk att  
  
 innan tävlingarna hålls redovisa vilka tävlingar som organisationen  
  
 avser att, med åberopande av undantaget i den av mig föreslagna 4  
  
 §, anordna i syfte att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet.  
  
 Samtidigt skall, enligt mitt förslag, myndigheten genom  
  
 föreläggande kunna kräva in erforderliga uppgifter av  
  
 organisationen så att Statens jordbruksverk kan kontrollera att  
  
 organisationen högst avsätter 20 procent av total prissumma för  
  
 anordnade hästtävlingar eller typ av hästtävling för att skydda,  
  
 utveckla och förbättra avelsarbetet.  
  
 4.11 Avgifter  
  
 Mitt förslag:  
  
 10 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande Statens  
  
 jordbruksverk, får föreskriva att det får tas ut avgift för tillsynen  
  
 och i ärenden enligt denna lag.  
  
 Enligt min mening är det viktigt att Statens jordbruksverk ges  
  
 möjlighet att ta ut en avgift för tillsynen och för viss ärendehantering  
  
 enligt den av mig föreslagna lagen. Regeringen eller, efter  
  
 regeringens bemyndigande Statens jordbruksverk, bör ha rätt att  
  
 föreskriva om avgiftens storlek och beräkning. Myndigheten får då  
  
 möjlighet att finansiera i vart fall en viss del av det merarbete som  
  
 den av mig föreslagna lagen innebär för myndigheten. Myndigheten  
  
 bör dock, enligt min mening, beakta att de flesta organisationer  
  
 som anordnar hästtävlingar består av engagerade personer som ofta  
  
 arbetar på ideell basis. Hästsport i Sverige är en viktig källa för  
  
 rekreation och en stimulerande fritidsverksamhet för många människor.  
  
 Många organisationer som anordnar hästtävlingar har en 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 63  
  
 svag ekonomi som till största delen endast bygger på medlemsavgifter.  
  
 Jag har i samtal med Statens jordbruksverk erfarit att myndigheten  
  
 inte kommer att ta ut avgift för all tillsyn enligt lagen eller  
  
 för all ärendehandläggning. I första hand kommer myndigheten att  
  
 ta ut avgift för sådan tillsyn som föranleder besök på en tävlingsplats  
  
 eller besök hos en organisation. Någon årlig schablonavgift  
  
 för organisationer som anordnar hästtävlingar bör, enligt min  
  
 mening, heller inte tas ut.  
  
 Statens jordbruksverk bör dock, enligt min mening, ta ut en  
  
 avgift för kostnader för uppföljning av anmärkningar mot  
  
 organisation som myndigheten har konstaterat i sin tillsyn över den  
  
 av mig föreslagna lagen.  
  
 4.12 Överklagande av Statens jordbruksverks beslut  
  
 Mitt förslag:  
  
 11 § Beslut som Statens jordbruksverk meddelat med stöd av  
  
 lagen eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av  
  
 lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.  
  
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.  
  
 De beslut som Statens jordbruksverk kommer att meddela med  
  
 stöd av den av mig föreslagna lagen bedömer jag främst kommer att  
  
 avse beslut i ärenden som gäller organisationer som anordnar hästtävlingar.  
  
 Om till exempel myndigheten i sin tillsyn över efterlevnaden av  
  
 lagen finner att en organisation bryter mot en bestämmelse i den av  
  
 mig föreslagna lagen kan Statens jordbruksverk meddela ett beslut  
  
 som innebär ett föreläggande för organisationen att lämna vissa  
  
 uppgifter eller att vidta vissa förändringar. Ett sådant föreläggande  
  
 kan till exempel avse skyldighet för en organisation att lämna in  
  
 vissa uppgifter enligt 3 eller 4 §§ till Statens jordbruksverk. Om  
  
 organisationen inte delar myndighetens uppfattning kan myndighetens  
  
 beslut, enligt den av mig föreslagna 11 §, överklagas till allmän  
  
 förvaltningsdomstol (länsrätt). 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 64  
  
 4.13 Skadestånd m.m.  
  
 Mitt förslag:  
  
 12 § Den som anordnar hästtävling skall ersätta skada som tillfogas  
  
 någon till följd av att bestämmelserna i denna lag åsidosätts.  
  
 13 § Mål om tillämpligheten av förbudet i 2 § i denna lag skall  
  
 handlägga enligt vad som är föreskrivet i rättegångsbalken om  
  
 rättegången i tvistemål där förlikning av saken är tillåten.  
  
 Domstolen får dock förordna att vardera parten skall bära sin  
  
 rättgångskostnad, om den som gör gällande att bestämmelserna  
  
 i 2 § har åsidosatts förlorat målet men hade skälig anledning att  
  
 få tvisten prövad.  
  
 Mål vid domstol enligt 2 § i den av mig föreslagna lagen bör, enligt  
  
 min mening, handläggas av domstol enligt reglerna för rättegång i  
  
 tvistemål där förlikning är tillåten. De flesta fall som stäms till  
  
 domstol enligt 2 § kommer, enligt min bedömning, att avse en tvist  
  
 där en hästägare anser att hans eller hennes häst oriktigt inte har  
  
 fått delta i en hästtävling.  
  
 Att betala motpartens rättegångskostnad kan vara mycket  
  
 betungande för båda parter. Jag föreslår därför att domstolen skall  
  
 kunna förordna att vardera parten skall bära sina rättegångskostnader.  
  
 Dock bör en förutsättning härför vara att domstolen finner att  
  
 den hästägare vars häst inte får delta i en hästtävling, och där ägaren  
  
 hävdar att en organisation åsidosatt bestämmelserna i 2 § i ett  
  
 särskilt fall, hade skälig anledning att få tvisten prövad. Jag föreslår  
  
 en sådan ordning eftersom jag bedömer att det är ett sätt att i  
  
 praktiken införliva den andemening i rådets direktiv 90/428/EEG  
  
 som enligt min mening innebär att en person i praktiken och inte  
  
 bara i teorin skall kunna få sin rätt prövad i nationell domstol.  
  
 Att den som anordnar hästtävling skall ersätta viss skada som  
  
 tillfogas någon till följd av att bestämmelserna i lagen åsidosätts,  
  
 innebär att endast ekonomisk skada kan ersättas.  
  
 Om en person skall kunna göra sin rätt gällande enligt denna lag  
  
 bör ekonomisk ersättning kunna utgå för liden ekonomisk skada.  
  
 Det finns enligt svensk rätt redan i dag en möjlighet att föra  
  
 talan om skadestånd i frågor som regleras i detta lagförslag även om  
  
 det inte explicit anges i denna lag. Detta är således inget nytt i sak  
  
 som jag föreslår. Jag bedömer dock att det finns ett värde av att 
  
 SOU 2006:66 Överväganden för förslag  
  
 65  
  
 upplysningsvis ha med en paragraf i lagen som upplyser om att det  
  
 finns möjlighet att föra en skadeståndstalan i ärenden enligt denna  
  
 lag. Paragrafen ger en vägledning hur den hästägare som anser att  
  
 hans eller hennes häst oriktigt har vägrats att delta i en hästtävling  
  
 kan agera för att få sin talan prövad i nationell domstol.  
  
 Jag bedömer att om upplysningen om möjligheten att kräva  
  
 skadestånd inte finns med i lagen så kommer hästägare som anser  
  
 att deras häst oriktigt har vägrats att delta i en hästtävling att  
  
 felaktigt vända sig till Statens jordbruksverk. För att underlätta för  
  
 hästägarna och för att undvika ett onödigt fördyrande merarbete  
  
 för myndigheten anser jag att upplysningen i den av mig föreslagna  
  
 12 § bör finnas med i lagen.  
  
 4.14 Böter och preskription  
  
 Mitt förslag:  
  
 14 § Till böter döms den som med uppsåt eller oaktsamhet  
  
 1. bryter mot 2, 4, 5 och 6 §§ eller  
  
 2. bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av denna  
  
 lag.  
  
 Om gärningen är att anse som ringa skall inte dömas till  
  
 ansvar.  
  
 15 § En talan i en tvist enligt denna lag skall väckas inom sex  
  
 månader efter det att den påtalade handlingen företogs. I annat  
  
 fall är rätten till talan förlorad.  
  
 För att bestämmelserna i den av mig föreslagna lagen skall kunna  
  
 tillämpas verkningsfullt är det viktigt att den som bryter mot lagen  
  
 kan drabbas av en sanktion. Jag föreslår därför att den som med  
  
 uppsåt eller oaktsamhet bryter mot 2, 4, 5, och 6 §§ eller mot föreskrifter  
  
 som har meddelats med stöd av lagen skall kunna dömas till  
  
 böter.  
  
 Om gärningen med hänsyn till omständigheterna kan anses vara  
  
 ringa bör dock, enligt min mening, inte dömas till ansvar.  
  
 Både de organisationer som anordnar hästtävlingar och hästägare  
  
 har ett intresse av att tävlingsverksamheten med hästar kan bedrivas  
  
 kontinuerligt. Det är därför, enligt min mening, viktigt att  
  
 skapa förutsättningar som gör att verksamheten kan bedrivas med  
  
 så stor trygghet för ekonomin som möjligt. 
  
 Överväganden och förslag SOU 2006:66  
  
 66  
  
 En hästägare som anser att hans eller hennes häst oriktigt har  
  
 vägrats att delta i en hästtävling bör, enligt min mening, kunna  
  
 väcka talan inom sex månader. En organisation som arrangerar  
  
 tävling för hästar bör, enligt min mening, kunna känna trygghet i  
  
 att verksamheten längre tillbaka än sex månader inte kan föranleda  
  
 tvist enligt den av mig föreslagna lagen.  
  
 Med hänsyn till det reglerade områdets karaktär och att det  
  
 kontinuerligt bedrivs en omfattande tävlingsverksamhet med hästar  
  
 i Sverige bör, enligt min mening, för att inte försvåra för varesig  
  
 tävlingsarrangörer eller hästägare, talan i en tvist enligt lagen väckas  
  
 inom sex månader annars är rätten till talan förlorad. 
  
 67  
  
 5 Konsekvensanalyser  
  
 Utredningen har analyserat vilka ekonomiska och andra konsekvenser  
  
 som ett införlivande av rådets direktiv 90/428/EEG i  
  
 svensk rätt, enligt utredningens förslag, kan föranleda. Utredningen  
  
 har bedömt förslagen från jämställdhetssynpunkt och från  
  
 regionalpolitisk synpunkt samt bedömt ekonomiska konsekvenser  
  
 av förslagen.  
  
 5.1 Konsekvenser för jämställdheten och  
  
 regionalpolitiken  
  
 Utredningen bedömer att förslagen är neutrala från jämställdhetssynpunkt  
  
 och från regionalpolitisk synpunkt.  
  
 5.2 Ekonomiska konsekvenser  
  
 Jag bedömer att det kommer att finnas ett stort informationsbehov  
  
 framför allt för organisationer som anordnar hästtävlingar när de  
  
 nya reglerna träder i kraft.  
  
 Enligt min bedömning kommer det initialt främst att efterfrågas  
  
 information om vilket ansvar som åvilar Statens jordbruksverk och  
  
 vilket ansvar som åvilar organisationerna. Det kommer, enligt min  
  
 bedömning, därför inledningsvis att krävas vissa arbetsinsatser från  
  
 Statens jordbruksverk för att klarlägga ansvarsförhållandena mellan  
  
 myndigheten och organisationerna.  
  
 Statens jordbruksverk skall, enligt mitt förslag, även meddela nya  
  
 föreskrifter. En del av de uppgifter som åläggs Statens jordbruksverk  
  
 i mitt förslag utförs redan i dag av myndigheten. Det är av  
  
 naturliga skäl svårt att exakt kunna förutse det merarbete för  
  
 Statens jordbruksverk som ett införlivande av rådets direktiv  
  
 90/428/EEG i svensk rätt kommer att innebära. Min bedömning är 
  
 Konsekvensanalyser SOU 2006:66  
  
 68  
  
 dock att det första halvåret måste det beräknas i vart fall ca 20  
  
 arbetsdagar. När det initiala arbetet är avslutat bör, enligt min  
  
 mening, myndighetens insatser kunna begränsas till ca 10  
  
 arbetsdagar per år. Jag bedömer att kostnaderna för detta bör  
  
 rymmas inom ramen för befintliga medel.  
  
 Jag vill i sammanhanget även betona att ett införlivande i svensk  
  
 rätt av rådets direktiv 90/428/EEG och mitt förslag till lag om tävling  
  
 med hästdjur m.m. även kommer att betyda en ökad arbetsinsats  
  
 för de organisationer som anordnar hästtävlingar. Den  
  
 kanske mest betungande uppgiften för organisationerna som  
  
 anordnar hästtävlingar bedömer jag vara att en organisation skriftligen  
  
 skall ange skälen för att ett hästdjur vägras delta i en hästtävling  
  
 om hästägaren eller hästägarens ombud begär det. Eftersom  
  
 jag har föreslagit att underrättelsen inte behöver ges i form av ett  
  
 överklagbart beslut bedömer jag dock att organisationerna bör  
  
 kunna utarbeta enkla rutiner för ändamålet. 
  
 69  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Djurskydd vid hästavel m.m.  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 19 maj 2005.  
  
 Sammanfattning av uppdraget  
  
 En särskild utredare tillkallas med uppgift att analysera hur  
  
 djurskyddet bör beaktas vid hästavel. Som en del i detta arbete skall  
  
 utredaren undersöka och analysera effekterna av det nuvarande  
  
 avelsvärderingssystemet på djurskyddet och djurhälsan. Om  
  
 utredarens analys visar att det också i framtiden finns behov av  
  
 reglering i författningar, utöver nuvarande bestämmelser i  
  
 djurskyddslagstiftningen, för att tillgodose djurskyddet skall utredaren  
  
 lämna förslag på hur denna reglering skall se ut. Sådana förslag skall  
  
 även innefatta förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör  
  
 organiseras.  
  
 Utredaren skall därutöver lämna förslag på hur bestämmelserna i  
  
 rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om handel med  
  
 hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i  
  
 tävlingar (EGT L 224, 18.8.1990 s. 60, Celex 31990L0428) skall  
  
 genomföras i svensk författning. Utredaren skall också bedöma hur  
  
 tillsynen över bestämmelserna i direktivet bör organiseras.  
  
 Bakgrund  
  
 Den svenska hästsektorn  
  
 Enligt aktuell statistik från Statistiska centralbyrån (SCB) finns det ca  
  
 271 000 hästar i landet, vilket gör Sverige till ett av Europas mest  
  
 hästtäta länder. Hästar och hästhållning har betydelse för bl.a. sport  
  
 och fritid men även för näringsverksamhet som lantbruk och turism  
  
 samt för miljön. Hästsektorn i Sverige omsätter ca 20 miljarder kronor  
  
 per år och sysselsätter närmare 40 000 människor på hel- eller deltid.  
  
 Dir.  
  
 2005:57 
  
 Bilaga 1 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:66  
  
 70  
  
 Sektorn kännetecknas av att det finns många små företag och de flesta  
  
 aktörer får sin huvudsakliga inkomst från annat arbete. Detta gäller  
  
 inte minst för hästuppfödare. Till skillnad från många andra länder  
  
 finns det endast ett fåtal större stuterier i Sverige. De flesta svenska  
  
 uppfödare har endast ett eller två ston.  
  
 Hästavel och stambokföring  
  
 Regler för när en häst får räknas som tillhörande en viss ras regleras  
  
 genom respektive ras moderstambok. EG-rätten reglerar villkoren för  
  
 att en organisation eller en förening skall få godkännas som  
  
 stambokförande eller registerförande för en viss ras. I Sverige görs det  
  
 en åtskillnad mellan avelsorganisation och stambokförande förening  
  
 där avelsorganisationen ansvarar för avelsvärderingen och de  
  
 stambokförande föreningarna ansvarar för registrering och  
  
 stamboksföring. I Sverige finns tre godkända avelsorganisationer,  
  
 Svenska Travsportens Centralförbund (STC), Svensk Galopp (SG)  
  
 och Svenska Hästavelsförbundet (SH) samt 31 godkända  
  
 stambokförande föreningar. STC och SG är både godkända  
  
 avelsorganisationer och stambokförande föreningar.  
  
 Hästtävlingar  
  
 Hästsport är en av våra populäraste fritidssysselsättningar och svensk  
  
 ridsport har en framträdande position på elitnivå. Sverige är också en  
  
 av de tre ledande travsportnationerna i världen. Varje år genomförs  
  
 strax under 1 000 travtävlingar i STC:s regi och 130 galopptävlingar i  
  
 SG:s regi. Därutöver arrangeras ca 3 000 tävlingar per år av andra  
  
 organisationer varav närmare 90 % av Svenska Ridsportförbundets  
  
 (SvRF) medlemsföreningar.  
  
 Även om Ridsportförbundet genom sina medlemsföreningar står  
  
 för de flesta tävlingarna är det travsporten som är ojämförligt störst  
  
 sett till utbetalade prissummor. Under år 2004 uppgick dessa  
  
 prissummor till mer än 625 miljoner kronor. Av dessa betalades  
  
 närmare 80 miljoner kronor till ägare till utlandsfödda hästar, vilket  
  
 korresponderar väl mot andelen startande utlandsfödda hästar.  
  
 Gällande rätt  
  
 EG-bestämmelser om hästavel  
  
 EG-bestämmelser på avelsområdet finns i rådets direktiv 90/ 427/EEG  
  
 av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för 
  
 SOU 2006:66 Bilaga 1  
  
 71  
  
 handeln med hästdjur inom gemenskapen (EGT L 224, 18.8.1990 s.  
  
 55, Celex 31990L0427). Direktivet ställer upp avelsmässiga och  
  
 genealogiska villkor för handel inom EU med hästar och deras  
  
 sperma, ägg och embryon. Enligt direktivet får handel inte förbjudas  
  
 eller begränsas på andra avelsmässiga eller genealogiska grunder än  
  
 de som följer av direktivet. Genom direktivet eller beslut fattade med  
  
 stöd av direktivet är det på gemenskapsnivå fastställt bl.a. kriterier för  
  
 godkännande av stambokförande organisationer, vissa regler för att  
  
 säkerställa samordningen mellan stambokförande organisationer,  
  
 bestämmelser om identitetshandlingar (pass) som skall åtfölja  
  
 registrerade hästar samt kriterier för införande och registrering i  
  
 stamböcker för avelsändamål. Härvidlag ges den stambokförande  
  
 organisationen stort utrymme att utforma egna villkor, t.ex. i fråga om  
  
 härstamningskrav och individprövning.  
  
 Direktivet ger också kommissionen rätt att fastställa metoder för  
  
 individprövning och avelsvärdering av avelsdjur samt allmänna  
  
 villkor för godkännande av djur för avelsändamål. Kommissionen har  
  
 dock inte fastställt några sådana metoder för avelsvärdering av hästar  
  
 och inte heller några villkor för godkännande.  
  
 EG-bestämmelser om hästtävlingar m.m.  
  
 I rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om handel med  
  
 hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i  
  
 tävlingar fastställs villkoren för handel med hästar som är avsedda för  
  
 tävlingar och villkoren för deltagande i tävlingar. Med tävlingar avses  
  
 i direktivet inte bara kapplöpningar och hopptävlingar utan alla  
  
 hästtävlingar som t.ex. parader, körtävlingar och uppvisningar.  
  
 Direktivet föreskriver bl.a. att tävlingsregler inte får göra någon  
  
 åtskillnad mellan hästar som är registrerade i eller härstammar från  
  
 den medlemsstat där tävlingen hålls och hästar som är registrerade i  
  
 eller härstammar från andra medlemsstater. Detta gäller särskilt  
  
 kraven för tillträde till tävlingen, bedömningen vid tävlingen och  
  
 eventuell prissumma eller vinst. Direktivet lämnar dock utrymme för  
  
 vissa undantag för bl.a. historiska arrangemang eller tävlingar för  
  
 hästar registrerade i en viss stambok om tävlingens syfte är att  
  
 förbättra rasen. I direktivet finns också bestämmelser om att  
  
 medlemsstaterna får avsätta en viss procentsats av prissummorna för  
  
 att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet.  
  
 Svenska bestämmelser om hästavel  
  
 Gällande svenska bestämmelser om avel syftar till att säkra kvaliteten  
  
 i aveln och att tillgodose djurskyddsaspekter. 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:66  
  
 72  
  
 Lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. syftar till att främja  
  
 animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet  
  
 samt att förebygga sjukdomar hos djur. I lagen  
  
 bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om att hingstar får  
  
 användas till avel endast om de har avelsvärderats.  
  
 I förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur m.m. bemyndigas  
  
 Statens jordbruksverk att ge organisationer på jordbruksnäringens  
  
 område eller andra sammanslutningar rätt att anordna  
  
 kontroll som syftar dels till att främja animalieproduktionen och djurs  
  
 lämplighet för avel i näringsverksamhet, dels till att förebygga  
  
 sjukdomar hos djur. Innan kontrollen anordnas skall Jordbruksverket  
  
 godkänna plan och riktlinjer för verksamheten. Verket meddelar också  
  
 föreskrifter för kontrollen. Sådana föreskrifter får enligt förordningen  
  
 innebära att hingstar får användas till avel endast om de har  
  
 avelsvärderats.  
  
 Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur  
  
 som används till avel och om identifiering av hästdjur innehåller bl.a.  
  
 bestämmelser om godkännande av avelsorganisationer och stamboks eller  
  
 registerförande föreningar, införande av hästar i stamböcker och  
  
 om identitetshandling (pass) för hästar. I föreskrifterna finns det även  
  
 bestämmelser om krav på avelsvärdering.  
  
 Avelsvärdering definieras som bedömningar och beräkningar enligt  
  
 dokumenterade och vetenskapligt erkända metoder i syfte att  
  
 uppskatta en hästs nedärvningsförmåga. En hingst skall enligt  
  
 föreskrifterna vara avelsvärderad i Sverige för att få användas till avel  
  
 med andra ston än hingstägarens egna. Avelsvärderingen omfattar en  
  
 sammanvägd bedömning av hästens härstamning, prestationer,  
  
 exteriör, hållbarhet och hälsa samt en avkommeprövning. Det ställs  
  
 dock inget krav på att en hingst skall nå upp till en viss kvalitetsnivå  
  
 för att få verka i avel. De stambokförande föreningarna får dock dela  
  
 in avelsvärderade hästar i olika meritklasser.  
  
 Vid eller i anslutning till avelsvärderingen bedöms också om  
  
 hingsten nedärver eller kan nedärva genetiska defekter som kan  
  
 innebära ett lidande för hans avkomma eller avkomma i senare  
  
 generation.  
  
 Med stöd av ett bemyndigande i djurskyddslagen (1988:534) har  
  
 regeringen i djurskyddsförordningen (1988:539) förbjudit avel med  
  
 sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren samt  
  
 bemyndigat Djurskyddsmyndigheten att meddela ytterligare  
  
 föreskrifter. Av Djurskyddsmyndighetens föreskrifter (DFS 2004:22)  
  
 om djurskyddskrav vid avelsarbete framgår bl.a. att djur som  
  
 nedärver, eller kan nedärva, letalanlag, defekter eller andra egenskaper  
  
 som medför lidande för avkomman inte får användas i aveln. Även 
  
 SOU 2006:66 Bilaga 1  
  
 73  
  
 andra defekter som kan vara av betydelse i avelsarbetet från  
  
 djurskyddssynpunkt skall bedömas och registreras samt ligga till  
  
 grund för en avkommebedömning.  
  
 Svenska bestämmelser om hästtävlingar  
  
 Deltagande i hästtävlingar är inte direkt reglerat i svensk lagstiftning.  
  
 Det är de svenska tävlingsorganiserande förbunden som ställer upp  
  
 reglerna för tävlingsverksamheten. Statens jordbruksverk har dock fått  
  
 i uppdrag att för Sveriges räkning ge in de rapporter jämte annan  
  
 redovisning som enligt tävlingsdirektivet ankommer på  
  
 medlemsstaterna. Jordbruksverket underrättar också kommissionen  
  
 om att Sverige utnyttjar möjligheterna att anordna tävlingar i enlighet  
  
 med undantagsbestämmelserna i direktivet.  
  
 Utredningsbehovet  
  
 Hästavel  
  
 Det svenska kravet på avelsvärdering av hingstar är ifrågasatt ur EGrättslig  
  
 synvinkel och Europeiska gemenskapernas kommission har  
  
 inlett ett överträdelseförfarande mot Sverige. Kommissionen gör  
  
 gällande att det svenska kravet på avelsvärdering strider mot  
  
 gemenskapsrätten, i första hand på grund av att det avser ett område  
  
 som har harmoniserats genom direktiv 90/427/ EEG och i andra hand  
  
 då det utgör ett handelshinder som är förbjudet enligt bestämmelsen  
  
 om fri rörlighet för varor, artikel 28 EG, och dessutom är  
  
 diskriminerande och därmed strider mot artikel 12 EG.  
  
 Sverige har i svar till kommissionen anfört att bestämmelsen om  
  
 krav på avelsvärdering ingår som ett led i ett aktivt arbete för att bl.a.  
  
 skydda djurs liv och hälsa, ett arbete som har sitt ursprung i de  
  
 specifika förhållanden som har rått och råder i Sverige och som har  
  
 traditioner sedan lång tid tillbaka.  
  
 Jordbruksdepartementet har utarbetat och remitterat ett förslag  
  
 enligt vilket kravet på avelsvärdering skulle ersättas av ett krav på  
  
 hälsobedömning (PM om hälsobedömning av hingstar, Jo2003/1615).  
  
 En hälsobedömning skulle inte innehålla något prestationsmoment  
  
 utan enbart vara en bedömning av hingsten utifrån ett hälso- och  
  
 djurskyddsperspektiv. De flesta remissinstanser ställde sig positiva till  
  
 förslaget.  
  
 Ett krav på hälsobedömning skulle också det eventuellt kunna  
  
 ifrågasättas ur ett EG-rättsligt perspektiv. Här kan särskilt nämnas att  
  
 eftersom ett krav på hälsobedömning är handelshindrande kan ett 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:66  
  
 74  
  
 sådant krav endast tillåtas under vissa förutsättningar. För att en  
  
 handelshindrande bestämmelse skall kunna godtas krävs bl.a. att det  
  
 visas att den önskade effekten uppnås med bestämmelsen, att effekten  
  
 är proportionerlig jämfört med det hinder som åtgärden innebär för  
  
 handeln och att åtgärden är icke-diskriminerande. Det finns därför  
  
 behov av ytterligare underlag för ett slutligt ställningstagande om hur  
  
 djurskyddet skall beaktas vid hästaveln.  
  
 Hästtävlingar  
  
 Vid Sveriges inträde i EU gjordes en översyn av bestämmelserna på  
  
 hästområdet. Den svenska regeringen gjorde då den bedömningen att  
  
 bestämmelserna i tävlingsdirektivet följdes genom de  
  
 tävlingsorganiserande förbundens reglementen. Vidare har Statens  
  
 jordbruksverk bemyndigats att för Sveriges räkning ge in de rapporter  
  
 jämte annan redovisning som enligt direktivet ankommer på  
  
 medlemsstaterna. Bestämmelser motsvarande de i tävlingsdirektivet  
  
 har dock aldrig införts i svensk författning.  
  
 Uppdraget  
  
 Hästavel  
  
 En särskild utredare ges i uppdrag att analysera hur djurskyddet bör  
  
 beaktas vid avel med hästar. Som en del i detta arbete skall utredaren  
  
 undersöka och analysera vilka effekter som det nuvarande  
  
 avelsvärderingssystemet har på djurskyddet och djurhälsan. Om denna  
  
 analys visar att det också i framtiden behövs reglering i författningar,  
  
 utöver de nuvarande bestämmelserna i djurskyddslagstiftningen, för  
  
 att tillgodose djurskyddet skall utredaren lämna förslag på hur denna  
  
 reglering bör vara utformad och hur tillsynen över bestämmelserna  
  
 skall organiseras. Utredaren skall särskilt se till att förslaget är  
  
 förenligt med EG-rätten.  
  
 Hästtävlingar  
  
 Utredaren skall även, med utgångspunkt i hur tävlingsdirektivet  
  
 90/428/EEG tillämpas i Sverige, lämna förslag på hur bestämmelserna  
  
 i direktivet skall genomföras i svensk författning. Utredaren skall  
  
 också bedöma hur tillsynen över bestämmelserna bör organiseras. 
  
 SOU 2006:66 Bilaga 1  
  
 75  
  
 Utredningsarbetet  
  
 Utredaren skall i sitt arbete samråda med berörda myndigheter och  
  
 organisationer samt inhämta de erfarenheter från andra EU-länder som  
  
 utredaren bedömer vara av intresse i sammanhanget och i övrigt göra  
  
 de internationella jämförelser som anses vara befogade.  
  
 I de åtgärdsförslag som presenteras skall långsiktighet och  
  
 tillämplighet eftersträvas. Förslagens konsekvenser för hästnäringen  
  
 skall analyseras och hänsyn skall tas till näringens struktur och  
  
 utveckling. Samtliga förslag skall kostnadsberäknas och förslag till  
  
 finansiering skall redovisas.  
  
 Utredaren skall lägga fram fullständiga författningsförslag och  
  
 även lämna förslag till de förändringar i andra avseenden som  
  
 uppdraget kan ge anledning till.  
  
 Redovisning av uppdraget  
  
 Utredaren skall redovisa sitt uppdrag, när det gäller hästaveln, senast  
  
 den 31 januari 2006 och i övriga delar den 20 juni 2006.  
  
 (Jordbruksdepartementet 
  
 77  
  
 Bilaga 2  
  
 31990L0428  
  
 Rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om handel med  
  
 hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande  
  
 i tävlingar  
  
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 224 , 18/08/1990  
  
 s. 0060–0061  
  
 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 33 s. 0178  
  
 Svensk specialutgåva Område 3 Volym 33 s. 0178  
  
 RÅDETS DIREKTIV av den 26 juni 1990 om handel med hästdjur  
  
 som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar  
  
 (90/428/EEG)  
  
 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR Wise  
  
 DETTA DIREKTIV  
  
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska  
  
 ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,  
  
 med beaktande av kommissionens förslag(1),  
  
 med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),  
  
 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),  
  
 och  
  
 med beaktande av följande: 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:66  
  
 78  
  
 Levande hästdjur är upptagna på listan över varor i bilaga 2 till fördraget.  
  
 För att säkerställa en rationell utveckling av produktionen av hästdjur  
  
 och därigenom öka produktiviteten på det området måste  
  
 regler fastställas på gemenskapsnivå för handeln inom gemenskapen  
  
 med hästdjur som är avsedda för tävlingar.  
  
 Avel och uppfödning av hästdjur, i synnerhet hästar, räknas i allmänhet  
  
 till jordbrukssektorn och utgör en inkomstkälla för en del  
  
 av jordbrukarna.  
  
 Det finns skillnader inom gemenskapen då det gäller regler för tillträde  
  
 till tävlingar och dessa skillnader utgör ett hinder för handeln  
  
 inom gemenskapen.  
  
 Handeln med hästdjur som är avsedda för tävlingar samt deltagande  
  
 i sådana tävlingar kan äventyras av de skillnader som finns i  
  
 reglerna om användning av en del av prissumman eller vinsten för  
  
 att skydda, utveckla och förbättra aveln i medlemsstaterna. Ett fritt  
  
 tillträde till tävlingarna förutsätter att dessa regler harmoniseras.  
  
 I avvaktan på en sådan harmonisering och i synnerhet för att bibehålla  
  
 eller öka produktiviteten på området bör medlemsstaterna få  
  
 tillstånd att avsätta en viss del av prissumman eller vinsten för att  
  
 skydda, utveckla och förbättra sin avelsverksamhet. En högsta procentsats  
  
 bör dock fastställas för detta.  
  
 Det är lämpligt att besluta om genomförandeåtgärder då det gäller  
  
 vissa tekniska frågor. Därför bör åtgärder vidtas för ett nära och  
  
 effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen  
  
 inom Ständiga kommittén för husdjursavel.  
  
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.  
  
 Artikel 1  
  
 Detta direktiv fastställer villkoren för handel med hästdjur som är  
  
 avsedda för tävlingar samt villkoren för deltagande i tävlingar. 
  
 SOU 2006:66 Bilaga 2  
  
 79  
  
 Artikel 2  
  
 Vid tillämpningen av detta direktiv skall de definitioner gälla som  
  
 fastställs i artikel 2 i rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni  
  
 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med  
  
 hästdjur inom gemenskapen(4).  
  
 Vidare gäller att tävling betyder varje hästtävling, däri inräknat  
  
 hästkapplöpningar, hopptävlingar, parader, dressyr, körtävlingar  
  
 och uppvisningar.  
  
 Artikel 3  
  
 1. Tävlingsreglerna får inte göra någon åtskillnad mellan hästdjur  
  
 som är registrerade i den medlemsstat där tävlingen hålls och hästdjur  
  
 som är registrerade i andra medlemsstater.  
  
 2. Tävlingsreglerna får inte göra någon åtskillnad mellan hästdjur  
  
 som härstammar från den medlemsstat där tävlingen hålls och  
  
 hästdjur som kommer från andra medlemsstater.  
  
 Artikel 4  
  
 1. De förpliktelser som fastställs i artikel 3 skall särskilt gälla  
  
 a) kraven för tillträde till tävlingen, särskilt minimi- eller  
  
 maximikrav,  
  
 b) bedömningen vid tävlingen,  
  
 c) den prissumma eller vinst som kan uppkomma genom  
  
 tävlingen.  
  
 2. Följande undantag gäller emellertid:  
  
 – De förpliktelser som anges i artikel 3 skall inte inverka på  
  
 organisationen av  
  
 a) tävlingar endast för hästdjur som är registrerade i en  
  
 särskild stambok och som har till syfte att förbättra rasen,  
  
 b) regionala tävlingar med sikte på att välja ut hästdjur, 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:66  
  
 80  
  
 c) historiska eller traditionella evenemang.  
  
 Medlemsstater som vill utnyttja dessa möjligheter skall dessförinnan  
  
 underrätta kommissionen om detta.  
  
 – För varje tävling eller tävlingstyp skall medlemsstaterna ha tilllåtelse  
  
 att, genom för ändamålet officiellt erkända eller  
  
 godkända organisationer, avsätta en viss procentsats av den  
  
 prissumma eller den vinst som avses i punkt 1 c för att skydda,  
  
 utveckla och förbättra avelsarbetet.  
  
 Procentsatsen får vara högst 30 procent år 1991, 25 procent år  
  
 1992 och 20 procent från år 1993.  
  
 Villkoren för utdelning från dessa fonder i den berörda  
  
 medlemsstaten skall meddelas till kommissionen och övriga  
  
 medlemsstater i Ständiga kommittén för husdjursavel.  
  
 Före den 31 december 1992 skall rådet ompröva villkoren för  
  
 tillämpningen av dessa bestämmelser på grundval av en rapport  
  
 från kommissionen som skall redogöra för de framsteg som  
  
 gjorts i harmoniseringen av alla de problem som har sin grund  
  
 i villkoren för avel av tävlingshästar samt ange ändamålsenliga  
  
 förslag som rådet skall fatta beslut om med kvalificerad  
  
 majoritet.  
  
 3. De allmänna reglerna för genomförande av denna artikel skall  
  
 fastställas enligt förfarandet i artikel 6.  
  
 Artikel 5  
  
 1. Till dess att relevanta beslut har fattats enligt artikel 4 i  
  
 direktiv 90/427/EEG skall ägaren eller hans ombud skriftligen  
  
 underrättas om skälen till varför ett djur som är registrerat i en  
  
 medlemsstat vägras tillträde till en tävling.  
  
 2. Under sådana förhållanden som beskrivs i punkt 1 har ägaren  
  
 eller hans ombud rätt att inhämta ett expertutlåtande enligt villkoren  
  
 i artikel 8.2 i direktiv 89/662/EEG(5) som skall gälla med  
  
 vederbörliga ändringar. 
  
 SOU 2006:66 Bilaga 2  
  
 81  
  
 3. Kommissionen skall anta regler för tillämpningen av denna  
  
 artikel enligt förfarandet i artikel 6.  
  
 Artikel 6  
  
 När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas skall  
  
 Ständiga kommittén för husdjursavel, inrättad genom beslut  
  
 77/505/EEG(6), fatta beslut enligt bestämmelserna i artikel 11 i  
  
 direktiv 88/661/EEG(7).  
  
 Artikel 7  
  
 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar  
  
 som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1991.  
  
 De skall genast underrätta kommissionen om detta.  
  
 Artikel 8  
  
 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.  
  
 Utfärdat i Luxemburg den 26 juni 1990.  
  
 På rådets vägnar  
  
 M. OKENNEDY  
  
 Ordförande  
  
 (1) EGT nr C 327, 30.12.1989, s. 61.  
  
 (2) EGT nr C 149, 18.6.1990.  
  
 (3) EGT nr C 62, 12.3.1990, s. 46.  
  
 (4) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 55.  
  
 (5) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13  
  
 (6) EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 11.  
  
 (7) EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 36. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. Skola  Samhälle. U. 
  
 2. Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt ning  
  
 i hela landet. N. 
  
 4. Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisations utredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 5. Organisering av regional utvecklingspolitik  
  
 – balansera utveckling och  
  
 förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 6. Skyddsgrundsdirektivet och svensk  
  
 rätt. En anpassning av svensk  
  
 lagstiftning till EG-direktiv 2004/83/  
  
 EG angående flyktingar och andra  
  
 skyddsbehövande.UD. 
  
 7. Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 
  
 10. Ett förnyat programkontor. U. 
  
 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
  
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
  
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
  
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
  
 16. Ny reglering om brandfarliga och 
  
 explosiva varor. Fö. 
  
 17. Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet.  
  
 Fö. 
  
 19. Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. Mediernas Vi och Dom. Mediernas  
  
 betydelse för den strukturella diskrimi neringen.  
  
 Ju. 
  
 22. En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
  
 Del 1+2, särtryck av  
  
 sammanfattningen, lättläst samman fattning  
  
 och daisy. Ju 
  
 23. Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. S.  
  
 25. Arbetslivsresurs.  
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag ning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. Sverige som värdland för internatio nella  
  
 organisationer. UD. 
  
 27. Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S.  
  
 28. Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. Ju.  
  
 31. Anställ unga! U. 
  
 32. God sed vid lönebildning – Utvärde ring  
  
 av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. Andra vägar att finansiera nya vägar.  
  
 N. 
  
 34. Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. U. 
  
 35. Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. För studenterna...  
  
 – om studentkårer, nationer och  
  
 särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. Om välfärdens gränser och det villkorade  
  
 medborgarskapet. Ju. 
  
 38. Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande  
  
 praxis. Ju. 
  
 41. Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. Plats på scen. U. 
  
 43. Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan,  
  
 utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. Tänka framåt, men göra nu. Så stärker  
  
 vi barnkulturen. + Bilaga/rapport:  
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartlägg ning  
  
 av den offentligt finansierade  
  
 kulturen för barn. U. 
  
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. Ökade möjligheter till trafiknykterhets kontroller  
  
 vid gränserna. Ju. 
  
 48. Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. Asylsökande barn med uppgivenhets symtom  
  
 – trauma, kultur, asylprocess.  
  
 UD. 
  
 50. En ny lag om värdepappersmarknaden.  
  
 + Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. Tillgänglighet, mobil TV samt vissa  
  
 andra radio- och TV-rättsliga frågor.  
  
 + Daisy. U. 
  
 52. Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. Ju. 
  
 53. Partierna nominerar.  
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet  
  
 och representation. Ju. 
  
 54. Teckenspråk och teckenspråkiga.  
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. Ny associationsrätt för försäkrings företag.  
  
 + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. Ansvarsfull servering – fri från  
  
 diskriminering. S. 
  
 57. En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. Sanktionsavgift i stället för straff  
  
 – områdena livsmedel, foder och djur skydd.  
  
 Jo. 
  
 59. Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. På tröskeln till lönearbete. Diskriminering,  
  
 exkludering och underord ning 
  
 av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. Asylförfarandet  
  
 – genomförandet av asylprocedur direktivet  
  
 i svensk rätt. UD. 
  
 62. Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. N. 
  
 63. Forensiska institutet. Ny myndighet för  
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 Ju. 
  
 64. Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 Fi. 
  
 65. Att ta ansvar för sina insatser.  
  
 Socialtjänstens stöd till våldsutsatta 
  
 kvinnor. S. 
  
 66. Hästtävlingar – på lika villkor. Jo. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Omprövning av medborgarskap. [2] 
  
 Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
  
 Ny häkteslag. [17] 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. [19] 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas  
  
 betydelse för den strukturella diskrimi neringen.  
  
 [21] 
  
 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
  
 Del 1+2, särtryck av sammanfatt ningen,  
  
 lättläst sammanfattning och  
  
 daisy. [22] 
  
 Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. [30] 
  
 Om välfärdens gränser och det villkorade 
  
 medborgarskapet. [37] 
  
 Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande  
  
 praxis. [40] 
  
 Jakten på makten. [46] 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets kontroller  
  
 vid gränserna. [47] 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. [52] 
  
 Partierna nominerar.  
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet  
  
 och representation. [53] 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering,  
  
 exkludering och underordning av  
  
 personer med utländsk bakgrund. [60] 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för  
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 [63] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. 
  
 En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 2004/83/EG angående  
  
 flyktingar och andra skyddsbehövande.  
  
 [6] 
  
 Sverige som värdland för internationella 
  
 organisationer. [26] 
  
 Internationella sanktioner. [41] 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom  
  
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
  
 Asylförfarandet  
  
 – genomförandet av asylprocedur direktivet  
  
 i svensk rätt. [61] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva  
  
 varor. [16] 
  
 Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet.  
  
 [18] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. [24] 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga.  
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskri minering.  
  
 [56] 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
  
 Att ta ansvar för sina insatser.  
  
 Socialtjänstens stöd till våldsutsatta 
  
 kvinnor. [65] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] 
  
 Spel i en föränderlig värld. [11] 
  
 Tonnageskatt. [20] 
  
 Nya skatteregler för idrotten. [23] 
  
 Nya upphandlingsregler 2. [28] 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] 
  
 Bidragsbrott. [48] 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 +Författningsbilaga. [50] 
  
 Ny associationsrätt för försäkrings företag.  
  
 + Författningsförslag. [55] 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 [64]  
  
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
  
 Skola  Samhälle. [1] 
  
 Studieavgifter i högskolan. [7] 
  
 Mångfald och räckvidd. [8] 
  
 Ett förnyat programkontor. [10] 
  
 Anställ unga! [31] 
  
 Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. [34] 
  
 För studenterna...  
  
 – om studentkårer, nationer och  
  
 särskilda studentföreningar. [36] 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] 
  
 Plats på scen. [42] 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi  
  
 barnkulturen. + Bilaga/rapport:  
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning 
  
 av den offentligt finansierade kulturen 
  
 för barn. [45] 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra  
  
 radio- och TV-rättsliga frågor.  
  
 + Daisy. [51] 
  
 Jordbruksdepartementet 
  
 Djurskydd vid hästavel. [13] 
  
 Samernas sedvanemarker. [14] 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff  
  
 – områdena livsmedel, foder och  
  
 djurskydd. [58] 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor. [66] 
  
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] 
  
 Översyn av atomansvaret. [43] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning 
  
 i hela landet. [3] 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisations utredningen  
  
 för regional tillväxt. [4] 
  
 Organisering av regional utvecklingspolitik  
  
 – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredning en  
  
 för regional tillväxt. [5] 
  
 Arbetslivsresurs.  
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag ning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. [25] 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av  
  
 Medlingsinstitutet. [32] 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan,  
  
 utbildning, avtal m.m. [44] 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. [62]