SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 3 
  
 STORSTADSKOMMITTÉN 
 Storstadsutredningen konstaterade i sitt slutbetänakande att segrega- tionen hade ökat i våra storstäder under  
 80-talet. 
  Utredningen visade bland annat att storstadsområdenas "minst attraktiva" bostadsområ- den var invandrarna överrepresenterade liksom arbetslösa och perso- ner som var mer eller mindre permanent utslagna från arbetsmarkna- den. I dessa områden var många hushåll beroende av socialbidrag. Andelen sådana hushåll ökade snabbare än genomsnittligt i regio- nerna. Andelen förtidspensionerade, ensamhushåll och ensamma kvinnor med barn var hög. I dessa områden fanns också en stor överrepresenation av personer med dålig hälsa. Sjukskrivningarna var många. Vårdkonsumtionen och dödligheten var högre än genom- snittet i regionerna i Sverige. 
 Vad har hänt sedan dess? Storstadskommittén har gjort en uppfölj- ning från 1985 fram till 1995. 
 Situationen är att beteckna som allvarlig. Det handlar om en sam- mantagen ekonomisk, social, etnisk och demografisk segregation som har förstärkts. Den gängse bilden av att det främst är en etnisk segregation stämmer inte. Utan det är en tydlig ekonomisk och social segregation som har utvecklats. 
 En analys av hur situationen har utvecklats efter 1990 har gjorts med hjälp av statistikuppgifter från Statistiska Centralbyrån (SCB) in- samlade av Institutet för regional analys (Inregia AB) utifrån den bostadsområdesindelning som förra Storstadsutredningen tillämpa- de. 
 Analysarbetet har genomförts av Diaz, departementssekrete- rare vid Sekretariatet för långsiktigt analysarbete på Socialdeparte- mentet. 
 Föreliggande rapport innehåller inga ställningstaganden från kom- mittén. Det är vår förhoppning att den ska bidra till ökad kunskap 
  
 4  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 och stimulera till debatt om hur man kan skapa möjligheter för att bryta den strukturella arbetslösheten och socialbidragsberoendet. 
 Rapporten bildar ett underlag för Storstadskommitténs arbete med sitt slutbetänkande. 
 Stockholm i september 1997 
 Martinez i Storstadskommittén 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 5 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 7 
  
 1.1 
  
 Den allmänna utvecklingen .................................................. 
  
 8 
  
 1.1.1 Den ekonomiska bilden  
 1985-1993 .................................. 
  
 10 
  
 1.1.2 
  
 Inkomstfördelningen, den aktuella bilden ........................ 
  
 11 
  
 1.1.3 
  
 Socialbidrag  
 1985-1993 ................................................... 
  
 12 
  
 1.2 
  
 Ensamföräldrar .................................................................... 
  
 16 
  
 1.3 
  
 Etniska faktorer ................................................................... 
  
 18 
  
 – Invandrare har svag anknytning till arbetsmarknaden ..... 
  
 21 
  
 2 
  
 Segregation .......................................................................... 
  
 23 
  
 2.1 
  
 Områdesindelning ............................................................... 
  
 24 
  
 2.2 
  
 Ekonomisk segregation ....................................................... 
  
 28 
  
 – Stora skillnader mellan extremt låg inkomst - 
  
 områden och extremt hög inkomst - områden ............... 
  
 34 
  
 2.2.1 Socialbidrag ...................................................................... 
  
 37 
  
 – Socialbidrag - utveckling över tiden ............................. 
  
 39 
  
 – Socialbidragsberoendet bland den infödda 
  
 befolkningen .................................................................. 
  
 44 
  
 – 
  
 Finns det ett positivt samband mellan andelen socialbidragstagare av befolkningen totalt och 
  
 andelen socialbidragstagare bland den infödda 
  
 befolkningen i extremt låginkomst - områden? .......... 
  
 46 
  
 2.2.2 
  
 Hälsa ................................................................................. 
  
 46 
  
 – Förtidspensionärer/sjukbidragstagare ........................... 
  
 49 
  
 – Antal sjukpenningdagar ................................................ 
  
 51 
  
 2.3 
  
 Etnisk segregation .............................................................. 
  
 52 
  
 2.4 
  
 Demografiska faktorer ....................................................... 
  
 58 
  
 2.4.1 Ensamföräldrar .................................................................. 
  
 58 
  
 2.4.2 Ålder ................................................................................. 
  
 61 
  
 6  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 3 
  
 Sambandet mellan etnisk och ekonomisk respektive 
  
 social segregation ................................................................ 
  
 65 
  
 3.1 
  
 Hur ser segregationen i Sverige ut i jämförelse med 
  
 andra länder? ....................................................................... 
  
 70 
  
 4 
  
 Slutsatser och diskussion .................................................... 
  
 75 
  
 – Är segregationen positiv? ................................................ 
  
 78 
  
 Bilaga A De berörda kommunerna ........................................... 
  
 81 
  
 Bilaga B Vilka områden har vi studerat? .................................. 
  
 89 
  
 SOU 1997:118 
  
 7 
  
 1 Inledning 
 Vi lever i en tid med stora förändringar. Allting går mycket fort och det är faktiskt bara några hundra dagar kvar till år tjugohundra. Mycket har hunnit hända de senaste hundra åren. Vi har generellt fått det bättre och inkomstskillnaderna har minskat år efter år fram till början av  
 1980-talet 
  när inkomstfördelningen var som jämnast. Samtidigt har Sverige haft en mycket låg arbetslöshet under en lång period fram till början av  
 1990-talet. 
  Men  
 1990-talet 
  kännetecknas av en hög arbetslöshet. De samhällsekonomiska förutsättningarna har förändrats radikalt. Både vad gäller inkomst och den sociala situationen i övrigt växer klyftorna och Sverige håller på att föränd- ras till ett mer kontinentaleuropeiskt land – t.ex. i fråga om arbets- löshetens storlek. Det påstås allt oftare att svenska storstäder och deras förorter alltmer har börjat likna London och New York och att segregationen har ökat och den sociala utslagningen växt. Samtidigt står det dock klart att Sverige fortfarande hävdar sig väl i internatio- nella jämförande studier när det gäller att skapa mest jämlika lev- nadsvillkor. 
 Förhoppningen är att i det följande kunna ge en bild av segregatio- nens utveckling i storstadsregionerna under de senaste tio åren. Har vi fått ett samhälle där olika befolkningsgrupper (oavsett om de är definierade utifrån ekonomiska, sociala, etniska eller demografiska principer) ansamlas i olika bostadsområden (fattiga bostadsområden, rika bostadsområden,  
 invandrar-bostadsområden, 
  svenska bostads- områden ...) utan att ha kontakt med varandra? Är det också så – som på kontinenten – att det ofta bara är en gata som skiljer de olika befolkningsgrupperna (dvs. deras bostadsområden) åt? Är "delade" städer den verklighet vi alltmer går emot? 
 I denna rapport diskuteras segregationen i storstäderna. Utvecklingen under de senaste åren beskrivs. Tyngdpunkten ligger på en belysning 
  
 8  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 av förhållandena i de mest utsatta områdena i storstadsregionerna. Data som används i rapporten är framtagna av SCB och insamlade av INREGIA. 
 Rapporten är indelad i fyra kapitel. Det första inleds med en över- siktlig beskrivning av den samhällsekonomiska utvecklingen i Sverige under de senaste åren. Där beskrivs också socialbidragens utveckling och de utsatta grupperna, framförallt invandrare och ensamma mammor. I kapitel två studeras segregationen. Det kapit- lets centrala del handlar om levnadsförhållandena i de bostadsområ- den som är mest utsatta – ekonomiskt och socialt. 
 Kapitel tre behandlar sambandet mellan ekonomisk respektive social segregation och segregation som bygger på etniska grunder. I kapit- let görs också en del internationella jämförelser. 
 I ett avslutande kapitel förs en diskussion om segregationen och slutsatserna presenteras. 
 I bilaga A beskrivs de tre storstäderna Stockholm, Göteborg och Malmö samt de övriga kommunerna som Storstadskommittén samarbetar med (Botkyrka, Haninge, Huddinge och Södertälje). En jämförelse görs av befolkningsutvecklingen, den etniska samman- sättningen, åldersstrukturen samt socialbidragsutvecklingen i olika kommuner. 
 En företeckning över de områden som studerats i rapporten återfinns i bilaga B. 
 $EN ALLM¤NNA UTVECKLINGEN 
 Detta är en områdesbaserad studie. Den beskriver förhållandena i storstadsregionerna med avseende på ekonomiska, sociala, etniska och demografiska faktorer. Studien skall också försöka knyta ihop de lokala förhållandena i ett bredare perspektiv på ett regionalt och nationellt plan. Med perspektiv på ett nationellt plan menas direkta jämförelser mellan förhållandena i bostadsområden med den natio- 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 9 
  
 nella utvecklingen, men också de makroekonomiska faktorernas genomslag på det lilla bostadsområdet (som verkar leva sitt liv tryggt, opåverkat av de stora makroekonomiska förändringarna). 
 Samspelet mellan den övergripande samhällsnivån och den lokala nivån blir mycket viktigt utifrån kraven på långsiktighet. Beslut som berör enskilda bostadsområden kan direkt påverkas av vilka förvänt- ningar på det framtida makroekonomiska utfallet som beslutsfattaren (både centralt och lokalt) har. Ett typiskt exempel är att det finns en stor skara bedömare som avvaktar med åtgärder i förväntan att en sjunkande arbetslöshet skulle lösa en stor del av de problem som idag existerar i storstadsregionerna. 
 1 
  
 En sådan förväntning kan, om det visar sig att den är felaktig, försvåra och ibland rentav omöjliggöra insatser som kan vara nöd- vändiga att göra på ett tidigt stadium. 
 Det faktum att vi har uppgifter som täcker både en utdragen hög- konjunktur och en djup lågkonjunktur kan vara ett bra underlag för att försöka ge stöd till eller göra avkall på den ovannämnda bedöm- ningen. Förhoppningen är att detta i alla fall skall leda fram till en mer nyanserad bild av situationen i de mest ekonomiskt och socialt utsatta områdena i storstadsregionerna. 
  
 1  
 Det är självklart att en lägre arbetslöshet på nationell nivå är oerhört viktigt för alla bostadsområden men det kan inte uteslutas att arbetslösheten i de socialt och ekonomisk mest utsatta områdena framförallt beror på strukturella faktorer och att utvecklingen i de områdena inte påverkas i någon större utsträckning av en högkonjunktur. I ra pporten Utesluten från arbetsmarknaden visade SCB att de 
 som var arbetslösa under lågkonjunkturen under första hälften av  
 1980-talet 
  var i stor utsträckning arbetslösa både under högkonjunkturåret 1990 och i den nya lågkonjunkturen i början på  
 1990-talet. 
  SCB visade att 20 procent av de som var arbetslösa 1985 var det också 1990. Samtidigt var 55 procent av de som var arbetslösa 1990 arbetslösa också 1993. Dessutom visades att risken att bli ar- betslös var högre för yngre personer och för de med långa arbetslöshetstider. 
  
 10  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 $EN EKONOMISKA BILDEN 
 Den allmänna ekonomiska utvecklingen har naturligtvis stor bety- delse för utvecklingen i storstadsregionerna. Både utvecklingen på arbetsmarknaden men också inkomstfördelningen spelar en avgöran- de roll för de ekonomiskt och socialt mest utsatta områdena. Därför är det angeläget att beskriva den ekonomiska utvecklingen under de senaste åren, 1985 och framåt, på en nationell nivå. 
 Högkonjunkturen under  
 1980-talet 
  kännetecknades av en utdragen tillväxtperiod som i slutet av decenniet övergick i överhettning. Under perioden  
 1985-1990 
  pendlade tillväxten i BNP mellan 2 och 3 procent. Den öppna arbetslösheten sjönk under samma period från 2,8 procent 1985 till som minst 1,5 procent 1989. År 1990 låg den på mycket låga 1,6 procent. Sysselsättningsintensiteten, som är en viktig indikator inte minst när det gäller att uppmärksamma dold arbetslöshet, ökade från internationellt sett mycket höga 80,3 procent 1985 upp till 83,1 procent 1990. 
 Svensk ekonomi gick i början av  
 1990-talet 
  in i en djup lågkon- junktur. Detta gjorde att de makroekonomiska förutsättningarna från  
 1990-talets 
  början kom att bli helt annorlunda än de som rådde i slutet av  
 1980-talet. 
 BNP-tillväxten 
  var negativ under perioden  
 1991-1993 
  och BNP sjönk med cirka 5 procent på grund av det kraftiga fallet i sysselsättningen. Det totala antalet sysselsatta sjönk i hela ekonomin under perioden  
 1990-1993 
  med 521 000 personer eller med drygt 4 procent i genomsnitt per år. Arbetslösheten ökade kraftigt från 1,6 procent 1990 till 8,2 procent 1993. Samtidigt mins- kade sysselsättningsintensiteten med 10,5 procentenheter eller med i genomsnitt 3,5 procent per år under perioden  
 1990-1993. 
  
 Ökade inkomstklyftor under perioden  
 1990-1993 
  var en naturlig följd av utvecklingen på arbetsmarknaden, eftersom en omedelbar konsekvens av en ökad arbetslöshet är att många individer, respekti- ve hushåll, drabbas av inkomstförluster.  
 2  
 En annan faktor som påverkar inkomstklyftorna vid en ökad arbetslöshet är att arbetslös- 
  
 2  
 Denna utveckling gäller de i arbetsför ålder. När det gäller inkomstspridningen totalt motverkas denna effekt av ökade inkomster för de äldre. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 11 
  
 heten särskilt drabbar de grupper som redan har låga inkomster. Den snabba ökningen av arbetslösheten mellan 1990 och 1993 drabbade särskilt de unga nytillkomna på arbetsmarknaden. Situationen förvär- rades också drastisk för invandrare, funktionshindrade och personer med kort utbildning. De fick svårare att komma in eller att hålla sig kvar på arbetsmarknaden. 
 )NKOMSTF¶RDELNINGEN DEN AKTUELLA BILDEN 
 Inkomstklyftorna ökade under perioden  
 1985-1993. 
  I den fördel- ningspolitiska redogörelsen till budgetpropositionen (proposition 1996/1997:1) nämns bl.a. följande faktorer som förklaring till den ökade inkomstspridningen: 
  
 – 
  
 Efterfrågan på arbetskraft med hög utbildning har ökat samtidigt som efterfrågan på arbetskraft med låg utbildning har minskat. Detta fenomen är på intet sätt unikt för Sverige. 
  
 – 
  
 Den totala sysselsättningen, inklusive ett ökat antal studerande och förtidspensionärer, har minskat. Särskilt ungdomarnas minskade sysselsättning har bidragit till en ökad inkomstspridning. Den höga öppna arbetslösheten i sig förefaller dock inte direkt ha bidragit till ökningen. Detta torde i första hand förklaras av att trygghetssyste- men på ett ganska effektivt sätt skyddat de arbetslösa mot stora inkomstförluster. 
  
 – 
  
 De fortsatt ökade inkomsterna för pensionärer som grupp verkar inte längre inkomstutjämnande. Det finns snarare indikationer på att fortsatt höjda pensioner under krisåren, tillsammans med minskade löneinkomster, kan ha bidragit till ökade inkomstskillnader. 
  
 Enligt samma redogörelse påpekas att Sverige och de andra nordiska länderna, även efter de senaste årens förändringar, lyckats bevara en internationellt sett jämn inkomstfördelning och skyddat ekonomiskt svaga grupper. Vidare konstateras att, mer påtaglig än ökningen av inkomstspridning är, de strukturella förändringar som inträffat i fördelningen av ekonomiska resurser. 
  
 12  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Att peka ut vinnare och förlorare är alltid riskabelt. Det som gäller för en grupp gäller inte nödvändigtvis de enskilda hushållen i denna grupp, vidare är orsakerna till att en grupp halkat efter eller gynnats inte helt lätt att bestämma. Det förefaller dock som om de grupper som fått den största försämringen av sin ekonomiska situa- tion de senaste åren är ungdomar och barnfamiljer. Ungdomarnas situation beror inte i första hand på några nedskärningar i trygghets- systemen – grundskyddet måste fortfarande betraktas som gott – utan på att de har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. Den grupp som klarat sig bäst genom den ekonomiska krisen är pensionä- rerna, dock betyder inte detta att de enskilda pensionärerna fått det bättre, utan på att försämringarna för dem som grupp varit relativt små. 
 3OCIALBIDRAG 
 Som framgår av avsnittet 1.1.1 har arbetslösheten i Sverige ökat dramatiskt under perioden  
 1985-1993. 
  Först minskade den mellan 1985 och 1990 för att sedan mellan 1990 och 1993 stiga från några procent (arbetslöshet inkl arbetsmarknadspolitiska åtgärder var 2,9 procent 1990) till drygt 12 procent 1993. Sysselsättningsfallet och den ökade arbetslösheten gjorde att många personer också lämnade arbetskraften. Detta ledde till att även den dolda arbetslösheten  
 4  
 ökade. Antalet "dolt arbetslösa" ökade från 37 000 år 1990 till 141000 år 1993. Ökningen har fortsatt och 1996 var 183 000 perso- ner dolt arbetslösa (lika med 4,2 procent av arbetskraften). 
 En annan slutsats från avsnitt 1.1.1 är att det i första hand är de som har svag anknytning till arbetsmarknaden som drabbas i tider av svåra ekonomiska påfrestningar. Allt detta har naturligtvis påverkat 
  
 3 
  
 I avsnittet används av Socialstyrelsen publicerad statistik (se bl.a. Socialtjänst 1997:9). Statistiken syftar till att belysa vilka personer och hushåll som fått bidrag under det aktuella året och med vilka belopp. 
  
 4 
  
 "Dolt arbetslösa" eller "latent arbetssökande" är personer utanför arbetskraften som velat och kunnat ta ett arbete, men inte sökt det under den aktuella mätveck- an. Till "latent arbetssökande" förs även heltidsstuderande som sökt arbete. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 13 
  
 utvecklingen av socialbidragsberoendet. Socialbidragen har ökat både i antal socialbidragstagare men också utgiftsmässigt under perioden  
 1985-1993 
  (tabell 1.1). 
 4ABELL "IDRAGSTAGARE GENOMSNITTLIG BIDRAGSTID SAMT UTGIVET SOCIALBIDRAG 
  
 "IDRAGSTAGARE 
  
 !NTAL M¥NADER 
  
 5TGIVET SOCIAL 
  
 Gordon I 
  
 BIDRAG I L¶PANDE 
  
 Totalt antal 
  
 I % av folk- 
  
 MEDELTAL 
  
 PRISER MILJONER 
  
 mängden 
  
 KRONOR 
  
 R 
  
 535 557 
  
 6,4 
  
 4,2 
  
 3345,0 
  
 516 825 
  
 6,0 
  
 4,1 
  
 4720,6 
  
 671 303 
  
 7,6 
  
 4,6 
  
 8712,3 
  
 753 109 
  
 8,5 
  
 5,5 
  
 11883,6 
  
 Kommentar till siffrorna i tabellen: I uppgifterna för 1985 ingick asylsökande i statistiken. När det gäller uppgifterna för 1993 och 1996 ingår introduktionsersätt- ning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa utlänningar. Introduktionsersättning jämställs i statistiksammanhang med socialbi- dragsstatistik. 
 Källa: Socialstyrelsen. 
 Under perioden  
 1985-1993 
  hände mycket på det ekonomiska planet. Följderna är tydliga när det gäller utvecklingen av socialbidragen. Antalet hushåll med socialbidrag ökade med drygt 25 procent. Kostnaderna för socialbidrag ökade mycket mer (ca 65 procent i fasta priser). Kostnaderna för svenska hushåll ökade med 34 procent (ca 40 procent av ökningen). För utländska hushåll var ökningen 138 procent (ca 60 procent av ökningen). Det genomsnittliga socialbi- draget var ca 30 procent högre i fasta priser 1993 än 1985. Bidrags- tiden ökade med 10 procent under perioden. 
  
 14  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 En tredjedel av bidragstagarna erhöll bidrag både 1985 och 1992. De hushåll som erhöll socialbidrag 1985 fick i genomsnitt bidrag någon gång varje år under ytterligare 4 av 7 år framåt i tiden. Som vi kan se från tabell 1.1 skedde de stora förändringarna under perioden 1990- 1993. Således har kostnaderna för socialbidrag nästan dubblerats från 4,72 till 8,7 miljarder kr. I fasta priser räknat ökade kostnaderna med 57,5 procent. Antalet månader, som socialbidraget utgått i genomsnitt, ökade från 4,1 månader till 4,6 månader. 
 Socialbidragen utgjorde 1993 ca 1 procent av alla disponibla in- komster. Drygt 7,5 procent av befolkningen, ca 671 000 personer, fick socialbidrag någon gång under året. I genomsnitt fick varje hushåll med socialbidrag 24 000 kr under knappt 5 månader, vilket motsvarade i genomsnitt ca 20 procent av deras disponibla inkoms- ter. Av den totala socialbidragssumman gick knappt hälften till de ca 16 procent av bidragshushållen, som erhöll bidrag 10 månader eller fler under 1993. De mest utsatta grupperna när det gäller socialbi- dragsberoendet var invandrare och ensamföräldrar. Bidragstagandet var högst hos ensamstående kvinnor med barn, där en av tre fick socialbidrag någon gång under året. Det var framför allt yngre mammor som fick socialbidrag (40 procent av de unga mammorna med ett barn och 60 procent av de med två barn 1992). 
 Socialbidragstagarna är i stor utsträckning yngre personer. Bidrags- tagandet avtar sedan successivt med åldern. Bland svenska hushåll är det vanligt att ungdomar erhåller socialbidrag, men ovanligt att ålderspensionärer  
 5  
 får det. Det omvända gäller bland utländska hushåll. Där är det en mindre andel ungdomar och en högre andel bland personer över 65 år som erhåller socialbidrag. 
 Socialbidragstagandet varierar över landet. Storstäderna har högst andel hushåll med socialbidrag och högst genomsnittligt bidrag per hushåll. Lägsta andelen återfinns i norra delarna av Sverige. I gles- bygdskommuner är det istället en hög andel som får statliga transfe- reringar såsom sjukbidrag/förtidspension och arbetslöshetsersättning. 
  
 5  
 En viktig orsak till de observerade skillnaderna är naturligtvis den ekonomiska trygghet som det svenska pensionssystemet ger. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 15 
  
 När det gäller inkomster hade 1993 knappt en tiondel av hushållen disponibla årsinkomster under socialbidragsnormen. Av dessa familjer fick en femtedel socialbidrag. Denna femtedel hade genom- gående en sämre ekonomisk situation än övriga med inkomster under norm. 
 Det negativa utvecklingen fortsatte också mellan 1993 och 1996. Kostnaderna för socialbidrag fortsatte att öka i samband med att både antalet socialbidragstagare och antalet månader som socialbi- draget utgått i genomsnitt ökade. Antalet socialbidragstagare ökade mellan 1993 och 1996 med 12,2 procent. Samtidigt ökade den genomsnittliga bidragstiden från 4,6 månader till 5,5 månader. 
 Det finns stora regionala variationer när det gäller utbetalt bidrags- belopp per invånare 1996. Bland länen hade Göteborgs- och Bohus län det högsta bidragsbeloppet per invånare (2203 kr/inv.). Det kan jämföras med Norrbottens län som hade det lägsta bidragsbeloppet (667 kr/inv.). Storstäderna Malmö (3294 kr/inv.) och Göteborg (3019 kr/inv.) hade de högsta utbetalda bidragsbeloppen 1996. Vellinge, den rika förortskommunen till Malmö, hade det lägsta bidragsbeloppet per invånare, 174 kronor, vilket är 19 gånger lägre än Malmö. 
 Andelen bidragstagare av hela befolkningen var 8,5 procent för hela landet. Den högsta andelen socialbidragstagare hade Botkyrka och Malmö (ca 15 %). Danderyd och Vellinge hade den lägsta andelen socialbidragstagare 1996 (ca 2%). 
 De unga är starkt överrepresenterade bland socialbidragstagarna i förhållande till deras andel av befolkningen. Av samtliga  
 20-24 
  åringar fick ca 21 procent socialbidrag någon gång under 1996. Dessutom är gruppen  
 20-24 
  åringar den grupp där andelen personer med socialbidrag ökade mest (15 %) under 1996 jämfört med före- gående år. Av de unga i åldern  
 20-24 
  som fick socialbidrag under 1996 var 67 procent kvarvarande, dvs. de hade fått socialbidrag någon gång både under 1995 och 1996. Ensamstående kvinnor med 
  
 16  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 barn var också starkt överrepresenterade bland socialbidragstagare och mer än var tredje fick socialbidrag (ca 37 %) någon gång under 1996. 
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
 Ensamföräldrarnas ekonomiska situation och det faktum att ensam- föräldrarna befinner sig i ett sämre läge än sammanboende föräldrar har blivit alltmer uppmärksammat under den senaste tiden. Ensam- föräldrar har både lägre inkomster och är mer drabbade av arbetslös- heten än sammanboende. Deras faktorinkomster  
 7 
 , dvs. i första hand inkomster från förvärvsarbete, är betydligt lägre än de sammanbo- endes – även med hänsyn tagen till hur många personer som skall leva på inkomsten. En följd av detta är att de i väsentligt högre grad blir hänvisade till olika former av bidrag för sin försörjning. Som framgick i avsnitt 1.1.3 utgår socialbidragen i hög grad till ensam- föräldrarna. När det gäller faktorinkomster föll dessa för ensamför- äldrarna med nästan 10 procent (per konsumtionsenhet räknat) perioden  
 1991-1993. 
  
 Faktorinkomsternas utveckling har i sin tur ett samband med den försämrade utvecklingen på arbetsmarknaden. De ensamstående föräldrarna med barn har förlorat sitt fotfäste på arbetsmarknaden i mycket större utsträckning än samboende med barn under perioden  
 1991-1993. 
  Värst drabbade är kvinnorna med de yngsta barnen, vars arbetskraftsdeltagande har sjunkit med omkring tio procentenheter sedan slutet av  
 1980-talet. 
  Även många ensamstående kvinnor med enbart äldre barn har lämnat arbetskraften. Nästan 15 procent stod utanför arbetsmarknaden 1995 mot endast 9 procent 1988. Påfallan- de är också skillnaderna mellan ensamma småbarnspappor och småbarnsmammor – 9 procent resp. 26 procent ingick ej i arbets- 
  
 6 
  
 För en utförlig beskrivning av ensamföräldrars situation se Ensamföräldrarna 
  
 – 
  
 en utsatt grupp?, Välfärdsprojektet, Socialdepartementet, 1996. 
  
 7 
  
 Faktorinkomsten definieras som summan av inkomst från förvärvsarbete och inkomst från kapital. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 17 
  
 kraften 1995. Denna skillnad fanns redan 1988, men i båda grupper- na har arbetskraftsdeltagandet sjunkit. Andelen som står utanför arbetskraften har ökat i särskilt hög grad bland de yngre ensamståen- de mammorna. I gruppen 20 - 24 år stod 1995 endast omkring hälften till arbetsmarknadens förfogande. 
 Andelen arbetslösa bland ensamstående föräldrar är större än bland samboende föräldrar för båda könen och den har ökat kraftigt under den senaste lågkonjunkturen – mycket kraftigare än samboende föräldrars. Påfallande är att den ökade arbetslösheten i så hög grad drabbat småbarnsföräldrar av båda könen. År 1995 var ca 15 procent av de ensamstående småbarnsföräldrarna arbetslösa jämfört med  
 6-7 
  procent för de samboende. Även här har de yngre drabbats värre än de äldre – 1995 var en tredjedel av de ensamstående mammorna i åldern  
 20-24 
  år arbetslösa. 
 Sammanfattningsvis finner man att 1995 saknar närmare 40 procent av samtliga ensamstående kvinnor med barn under 7 år förvärvsar- bete. Mer än en fjärdedel av dem tillhör över huvud taget inte ar- betskraften. Detta är nästan en fördubbling jämfört med 1988 och innebär en dramatisk försämring i möjligheterna till egen försörjning 
 i gruppen. Även grupperna ensamstående mammor med äldre barn och ensamstående pappor har fått en avsevärt försämrad försörj- ningssituation till följd av den ekonomiska krisen, men utvecklingen är här inte fullt lika påfallande. 
 Ensamstående mammor är ingen homogen grupp. Skillnader finns både när det gäller hur de blivit ensamma, hur många barn de har, vilken utbildning de har, vilka inkomster de har och hur de kan bemästra sin situation. Trots detta finns det många gemensamma drag i deras livssituation som härrör just från det faktum att de är ställda att klara försörjning, fostran av barn samt organisation av hemmet och övriga praktiska situationer i livet utan en vuxen livs- partner som stöd. Problemen handlar ofta om dålig ekonomi, låg utbildning och dåligt självförtroende, brist på tid och stöd i vardags- situationen, såriga relationer med den andra föräldern och brister i det sociala nätverket. Den samlade effekten är att många mår dåligt. Förekomsten av rökning och bruk av lugnande medel och sömnme- 
  
 18  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 del ökar bland ensamföräldrar.  
 8  
 Frekvensen självmordsförsök är också betydligt högre i gruppen än för kvinnor i allmänhet.  
 9 
  
 %TNISKA FAKTORER 
 Det finns ingen entydig och sammanhängande definition av begrep- pet "invandrare". Oavsett om det gäller olika forskarstudier eller den allmänna debatten använder man ofta olika definitioner och av- gränsningar vad gäller vilka individer som omfattas av begreppet. Därför kan det vara svårt att förstå vad som menas med invandrare och vilka de är. För att definiera själva begreppet och för att förstå bakgrunden till invandrargruppens existens är det viktigt att ange några utgångspunkter. 
 Invandringens karaktär och ursprung har ändrats med tiden. Den första rekryteringen av arbetskraft utomlands genomfördes under  
 1940-talets 
  högkonjunktur. Manliga yrkesarbetare från Ungern och Italien var bland de första grupperna som kom. Efter krigsslutet skedde en kraftig industriell expansion i Sverige. Detta kom i sin tur att innebära ett stort behov av arbetskraft. Men på grund av de låga födelsetalen under  
 1930-talet, 
  utbildningsexpansionen efter 1945 samt de förbättrade ålderspensionerna räckte det inhemska arbets- kraftsutbudet inte till för denna expansion. Under sådana förhållan- den sågs import av arbetskraft som en möjlighet att tillfredsställa industrins arbetskraftsbehov. Att svenska företag bedrev en aktiv rekryteringspolitik blev en naturlig följd. 
 Svenska staten hjälpte aktivt till med rekryteringen. Arbetsmark- nadsstyrelsen (AMS) som bildades 1948 och dess föregångare Arbetsmarknadskommissionen fick sluta avtal med olika länder om organiserad överföring av utländsk arbetskraft. Denna rekryterings- 
  
 8 
  
 Ensamma mammor - en rapport om ensamstående mödrars hälsa och livsvill- kor, Folkhälsoinstitutet 1994:24. 
  
 9 
  
 Se bl.a. Flest självmordsförsök bland unga, frånskilda mödrar artikel av Garcia, Social forskning nr 4/90. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 19 
  
 politik underlättades genom slopandet av kraven på visering och arbetstillstånd för nordiska medborgare samt 1946 och 1954 års överenskommelser om en fri nordisk arbetsmarknad. 
 Men oavsett möjligheten för nordisk arbetskraft att flytta till Sverige kvarstod arbetskraftsbristen. Utöver nordiska medborgare kom det under 1950- och 1960- talen invandrare från Jugoslavien, Grekland, Italien och Turkiet samt en rad andra europeiska länder.  
 10  
 Under 1950- talet invandrade årligen cirka 25 000 personer och under 1960- talet cirka 40 000 personer. Toppnoteringen vad gäller invand- ring uppnåddes 1970 när 75 000 personer flyttade till Sverige. 
 Arbetskraftsinvandringen var den dominerande invandringsformen fram till början av 1970- talet. 
 Trots att det under  
 1950-talet 
  kom en större grupp flyktingar från Ungern och i slutet av  
 1960-talet 
  nya flyktinggrupper från Polen och Tjeckoslovakien svarade flyktingar 
 11  
 endast för en liten andel av alla invandrare fram till mitten av  
 1970-talet. 
  Men redan under 1950- talet var Sveriges insats i flyktingfrågan internationellt mycket uppmärksammad.  
 12  
 I och med militärkuppen i Chile 1973 började flyktingar i större utsträckning söka sig till Sverige. 
 Militärkupper, inbördeskrig, etniska motsättningar och ett stort antal odemokratiska regimer världen över ledde till ökade flyktingström- mar i slutet av  
 1960-talet 
  och början av  
 1970-talet. 
  Detta bidrog till att många människor flydde till Sverige som de ansåg vara ett demo- kratisk land som respekterade mänskliga rättigheter. Samtidigt var det svenska folket medvetet om att Sverige hade det bra och ansåg att man solidariskt borde ställa upp för människor som var förföljda 
  
 10 
  
 Till exempel: Västtyskland, Österrike, Belgien, Holland, Polen och Tjeckoslo- vakien. Det är intressant att uppmärksamma att invandrare från Polen och Tjeckoslovakien till skillnad från de andra var flyktingar. 
  
 11 
  
 Som flyktingar räknas, förutom människor som här fått fristad enligt Geneve- konventionen s k konventionsflyktingar, personer som beviljats flyktingliknande skäl inkl humanitära skäl och personer som beviljats tillstånd genom tillfälligt ändrad asylpraxis. 
  
 12 
  
 Se Arbetets marknad, Baxter 1963. 
  
 20  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 och sökte skydd. Allt detta låg till grund för den omfattande invand- ring som har ägt rum de två senaste decennierna. Det största antalet flyktingar kom till Sverige under perioden  
 1987-1993. 
  Nästan 140 000 människor fick fristad här under denna period, bl.a. tog man emot flyktingar från  
 rest-Jugoslavien 
  och  
 Jackson 
  under  
 1992-93. 
  Efter 1994 har antalet personer som flytt till Sverige reducerats kraftigt. 
 Arbetskraftsinvandrare har sedan början av  
 50-talet 
  haft möjlighet att återförenas med sina familjer i Sverige. Även de som kämpade för en reglerad arbetskraftsinvandring tyckte att familjemedlemmar till redan invandrade personer skulle få flytta hit. Detta var en human syn på invandringen (den kan också jämföras med det sk gästarbeta- resystemet 
 13  
 som tillämpades i Tyskland och Schweiz). Den generö- sa politiken vad gäller anhöriga till dem som redan hade beviljats uppehållstillstånd fortsatte att tillämpas också i samband med flyk- tinginvandringen. Utvecklingen efter 1985 innebar att fram till 1993 fick över 20 000 personer årligen uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning. Invandrare p.g.a. familjeanknytning liksom flyktinginvandrare kom huvudsakligen från länder i tredje världen och Östeuropa. 
 Avgränsningen av vilka individer som omfattas av begreppet "invandrare" beror rimligen på vilken frågeställning som analyseras. Det är förklaringen till att det saknas en allmänt vedertagen defini- tion av begreppet "invandrare". Begreppet används ofta som beteck- ning för personer med utländskt påbrå. Vad som menas med ut- 
 ländskt påbrå är dock ingen självklarhet. Det är därför viktigt att det 
 i rapporten använda begreppet definieras.  
 ) RAPPORTEN AVSES MED INVANDRARE UTLANDSF¶DDA PERSONER  
 (där något annat inte anges). Det 
  
 bör dock påpekas att beroende på tillgången av statistiska uppgifter kommer ibland andra definitioner att användas.  
  
 Som redan nämnts påverkas inkomstfördelningen kraftigt av hög arbetslöshet. Hög arbetslöshet och låg sysselsättningsgrad är vanlig 
  
 13  
 Gästarbetaresystemet är utformat så att efterfrågeöverskottet på arbetskraft under högkonjunkturerna motverkas genom invandring, medan arbetslösheten under lågkonjunkturerna mildras genom återutvandring. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 21 
  
 bland invandrare. En resultat av detta blir låga inkomster och högt socialbidragsberoende. 
 )NVANDRARE HAR SVAG ANKNYTNING TILL ARBETSMARKNADEN 
 Arbetslösheten bland utländska medborgare har under hela den studerade perioden generellt varit mer än dubbelt så hög som för befolkningen totalt (tabell 1.2). 
 4ABELL !RBETSL¶SHETEN 
 Andel av arbetskraften. 
  
 Utländska medborgare 
  
 5,2 % 
  
 4,0 % 
  
 20,8 % 
  
 22,4 % 
  
 Total befolkningen 
  
 2,8 % 
  
 1,5 % 
  
 8,2 % 
  
 8,1 % 
  
 +VOTEN 
  
 1,86 
  
 2,67 
  
 2,54 
  
 2,77 
  
 Källa: SCB, AKU. 
 Men arbetslösheten är ingen bra indikator på invandrarnas situation på arbetsmarknaden. Detta beror på att ett stort antal invandrare inte alls tillhör arbetskraften. 
 En bättre bild av invandrarnas situation på arbetsmarknaden fås om man jämför andelen sysselsatta av befolkningen i arbetsför ålder (16- 64 år) för olika invandrargrupper respektive den infödda befolkning- en. Invandrare har en låg andel sysselsatta. Bland utomnordiska invandrare var 1994 andelen sysselsatta av befolkningen i arbetsför ålder inte högre än 36 procent att jämföra med 62 procent för in- vandrare från nordiska länder samt 72 procent för personer med svenskt medborgarskap. Särskilt drabbade är gruppen utomeuropeis- ka invandrare, där endast drygt en på fyra hade förvärvsarbete 
  
 22  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 (29 %). 
 14  
 Detta visar att det finns en hög dold arbetslöshet bland invandrare, som är särskilt stor bland utomnordiska invandrare. 
  
 14  
 Etnisk boendesegregation i teori och praktik, Martin, Cole och Delgado, Turner i SOU 1996:55, Vägar in i Sverige. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 23 
  
 2 Segregation 
 Segregationen i städerna har under de senaste åren fått ökad upp- märksamhet. Man brukar tala om segregation när olika befolknings- grupper är systematisk åtskilda i fråga om bostäder, arbetsplatser, skolor, m. m. I Storstadskommitténs första delbetänkande Att röja hinder (SOU 1995:42) gavs denna definition av segregation: 
  
 -ED 
  SEGREGATION MENAS INTE BARA EN SOCIOEKONOMISK OCH ETNISK UPPDELNING AV OLIKA BEFOLKNINGSGRUPPER DET KAN OCKS¥ VARA FR¥GA OM EN UPPDELNING I OLIKA BOENDEMILJ¶ER .¤R DESSA OLIKA UPPDEL NINGAR SAMMANFALLER KAN BOENDESEGREGATIONEN BLI ALLVARLIG 
 Begreppet segregation kan också användas i betydelsen avsaknad av sociala relationer mellan olika befolkningsgrupper. Även detta kan leda till en ojämn fördelning av människor – socialt, ekonomiskt, etniskt, demografiskt. Brister på kontakter kan resultera i en distans mellan olika grupper som manifesteras genom deras fysiska separa- tion. 
 Segregation är dock ingen enkel företeelse. Tvärtom har den flera dimensioner. De som vi i det följande kommer att studera är de ekonomiska, sociala, etniska och demografiska. Helheten är viktig men olika dimensioner måste hållas isär. I många fall framträder de olika dimensionerna tillsammans. 
 I rapporten definieras segregationen som geografiskt separation mellan olika befolkningsgrupper (definierade utifrån ekonomiska, sociala, etniska eller demografiska karakteristika). Den fysiska separationen uppfattas också som en manifestation av social distans mellan olika befolkningsgrupper. 
  
 24  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 /MR¥DESINDELNING 
 För att kunna beskriva levnadsförhållandena i storstäderna på ett lättförståeligt sätt och samtidigt kunna svara på frågan om hur utbredd segregationen är, är det nödvändigt att börja med en kart- läggning där olika specifika grupper anges, exempelvis socialbi- dragstagare eller låginkomsttagare. En förutsättning är då naturligt- vis en geografisk avgränsning av de områden som skall analyseras. Områden som man önskar analysera kan återfinnas på alla olika geografiska nivåer. Resultatet av analysen beror på vilken typ av område man studerar. Ju större delområde man väljer desto större är sannolikheten att dess sammansättning blir mer differentierad. 
 Vid studier av boendesegregation i storstadsområden är förutsätt- 
 ningarna för det sociala samspelet mellan stadens invånare av central betydelse. Ett delområde bör alltså motsvara ett  
 GRANNSKAP  
 – en 
 naturlig arena för de mellanmänskliga relationerna och kontakterna. Ett grannskap motsvarar ungefär en stadsdel i "stenstaden" eller ett bostadsområde litet längre bort från stadskärnan. Det finns ett annat viktig skäl till att man i segregationsstudier väljer grannskap. Ett grannskap kan nämligen tillskrivas ett symboliskt värde som är betydelsefullt när människor formar sin sociala identifikation. Var- ken kommuner, som är mycket större, eller t.ex. kvarter, som är mycket mindre torde ha denna innebörd för sin befolkning. 
 Det förefaller vara mindre viktigt att välja delområden med avseende på homogenitet vad gäller bostadsbeståndets ålder eller hustyp. Skillnader i dessa avseenden påverkar det sociala samspelet i mindre grad än t.ex. naturliga gränser mellan områdena. Att använda primär- områden  
 15  
 för segregationsstudier har också den fördelen att de uppfyller de väsentligaste kraven på ett grannskap: Det är ett område som bestäms av naturliga gränser, motsvarande en stadsdel eller ett bostadsområde, som har tillräckligt många invånare för att utgöra underlag för en viss offentlig och privat basservice och som därför betraktas av invånarna som det egna identifikationsområdet. 
  
 15  
 Med ett primärområde avses oftast ett bostadsområde (i vissa fall en stadsdel). Primärområdet uppfyller de väsentliga kraven på grannskap och dess befolkning är oftast mellan fyra och tio tusen invånare. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 25 
  
 För att kunna jämföra de olika bostadsområdena i storstadsregioner- na har vi använt oss av en likartad områdesindelning i delområden. 
 Områdesindelningen som skapades för 1989 års Storstadsutredning hade två geografiska nivåer under kommunnivå. De minsta område- na kallades regionområden. Områdesindelningen gjordes efter en homogenitetsprincip med avseende på bostadsbebyggelsens sam- mansättning (hustyp, byggnadsperiod och ägarkategori). Regionom- rådena kan betraktas som delar av bostadsområden eller stadsdelar. 
 För att kunna beskriva segregationen och dess verkningar i våra tre storstadsregioner, både sinsemellan och över tid, har vi valt att omarbeta den förra Storstadsutredningens geografiska indelning av storstadsregionerna i så kallade primärområden. Dessa motsvarar i stort sett bostadsområden. På Storstadskommitténs uppdrag har Institutet för regional analys (INREGIA) dels gjort en uppdatering av den förra Storstadsutredningens primärområden för att få dem så jämförbara som möjligt, dels samlat in statistik för att beskriva den sociala situationen i primärområdena. 
 För att identifiera vilka stadsdelar som är särskilt utsatta och beskri- va deras sociala struktur har en metod valts som utgår från relationen mellan antalet hög- och låginkomsttagare. Som höginkomsttagare har man avgränsat de 20 procent i respektive region som har de högsta inkomsterna.  
 16  
 På motsvarande sätt har de 20 procent i regio- nen som har de lägsta inkomsterna förts till gruppen låginkomsttaga- re. Bland dem som har låg årsinkomst finns många yngre som på grund av studier inte arbetat hela året eller kvinnor som genom hushållsinkomsten haft ekonomiska möjligheter att arbeta deltid. Årsinkomsterna för dessa grupper är således inte ett särskilt bra mått 
 på ekonomiska resurser. För att undvika en sådan snedvridning har 
  
 16  
 Med inkomst menas sammanräknad inkomst. Den definierades fram t.o.m. 1990 som summan av inkomst av tjänst, kapital, annan fastighet, tillfällig förvärvsverk- samhet samt rörelse. I inkomstsummorna ingick skattepliktiga transfereringar. Från 1991 har denna definition förändrats något, men detta torde inte ha någon större betydelse för beräknade inkomstmått och kvoten mellan låg- och höginkomsttaga- re. Modellen för indelning av bostadsområden har utvecklats av Moreno och Inregia AB på uppdrag av Storstadskommittén. 
  
 26  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 inkomstfördelningen bland män i åldrarna  
 25-64 
  år fått ligga till grund för beräkningen av andelen hög- och låginkomsttagare i de olika primärområdena. 
 Inkomsttagarna delas in i tre klasser, de med låg, hög och mellanin- komst. Låg- och höginkomstgränserna är relativa och beroende av hur inkomsterna förändras. Som framgår av nedanstående tablå har gränserna förskjutits över tiden och är olika för de tre regionerna. 
 )NKOMSTER SOM GRUND F¶R OMR¥DESINDELNING 
  
 –VRE 
  GR¤NS F¶R L¥GINKOMSTTAGARE 
  
 3TOCKHOLMS L¤N  
 -ALM¶REGIONEN 
  '¶TEBORGSREGIONEN 
  
 1990 
  
 112 800 
  
 104 200 
  
 115 100 
  
 1993 
  
 106 800 
  
 99 800 
  
 111 700 
  
 .EDRE GR¤NS F¶R 
  
 H¶GINKOMSTTAGARE 
  
 1990 
  
 265 100 
  
 238 200 
  
 213 500 
  
 1993 
  
 293 000 
  
 254 700 
  
 263 000 
  
 Mot bakgrund härav blir det naturliga att räkna fram gränserna för hög- och låginkomsttagare för varje region. Härmed kommer primär- områdenas relativa situation i regionen att beskrivas. För att kunna beskriva områdena, men också för att kunna jämföra utvecklingen mellan olika områdestyper och över tid har ett klassningssystem använts, som utgår från kvoten mellan låginkomsttagare och högin- komsttagare i respektive primärområde. Kvotvärdet för högin- komstområden, där höginkomsttagarna är långt fler än låginkomstta- garna, är mycket mindre än ett. Situationen i låginkomstområden är omvänd, dvs. kvoten är mycket högre än ett. I de primärområden, där hög- och låginkomsttagare procentmässigt inte avviker alltför myck- et från varandra, är denna kvot omkring ett. Primärområdena har därefter indelats i klasser efter kvotens storlek, kompletterat med vissa gränsvillkor. Åtta områdestyper har särskilts (se tabellen nedan). 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 27 
  
 4ABELL /MR¥DESTYPER 
 /MR¥DESTYP 
 %XTREMT H¶G INKOMST  
 -YCKET 
  H¶G INKOMST (¶G INKOMST  
 –VER 
  MEDELINKOMST Cisneros ,Williams  
 -YCKET 
  George %XTREMT L¥G GreenGarner låginkomsttagare /höginkomsttagare 
 under 0,25 
 0,25 - 0,50 
 0,50 - 0,80 
 0,80 - 1.25 
 1,25 - 2,00 
 2,00 - 4,00 
 4,00 - 10,00 
 över 10,00 
 Primärområden med extremt hög inkomst och extremt låg in- komst är synnerligen homogena med avseende på invånarnas ekonomiska situation. I den ena typen av område är den överväldi- gande delen av de boende höginkomsttagare och nästan inga lågin- komsttagare, medan i den andra typen av område är förhållandet det omvända. Som en illustration kan sägas att kvoten över 10" som karaktäriserar extremt låg inkomst - områdena innebär att det bor mer än tio gånger så många låginkomsttagare som höginkomsttagare i dessa områden. 
 Med utgångspunkt i den ovanstående beskrivna metoden har man valt att särskilt analysera de stadsdelar (eller primärområden) som tillhör gruppen extremt låg inkomst - områden men också i viss mån de som tillhör gruppen mycket låg inkomst - områden (se nedan). I rapporten betecknas de områden som är mest socialt och ekonomiskt utsatta extremt låg inkomst - områden. 
  
 28  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 %KONOMISK SEGREGATION 
 Som det påpekades i inledningen av detta kapital beror resultatet av analysen på vilken slags område (vilken geografisk nivå t. ex. bo- stadsområde eller primärkommun eller region osv.) man studerar. Detsamma gäller när man försöker aggregera olika typer av områden till en högre nivå. Ju större aggregat som väljs desto större är sanno- likheten att dess sammansättning blir mer differentierad och själva bilden av utvecklingen mer oklar. En bra illustration till aggrege- ringsnivåns betydelse är den i delbetänkandet Att växa bland be- tong och kojor (SOU 1997:61) använda indelningen. 
 I detta delbetänkandet gjorde Storstadskommittén en kartläggning av barns och ungdomars uppväxt- och levnadsvillkor i storstädernas utsatta stadsdelar. Kommittén valde att definiera en stadsdel som utsatt när stadsdelens kvotvärdet är över 2,00, dvs. följande områ- destyper: Låg inkomst, mycket låg inkomst och extremt låg inkomst. Kommitténs kartläggning visade att det i synnerhet var områdes- typerna mycket låg inkomst och extremt låg inkomst som avvek markant från övriga områdestyper. Bland annat mot bakgrund av detta begränsas beteckningen utsatta bostadsområden till områ- destyperna mycket låg och extremt låg inkomst i denna rapport. Andra sex typområden kommer i rapporten att betecknas som alla andra områden 
 Själva indelningen på typområden bygger på inkomsterna. Dessa används som indikator på olika bostadsområdens ekonomiska status. Stora skillnader i var man bor beroende om man är låg- eller högin- komsttagare visar den ekonomiska segregationen. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 29 
  
 $IAGRAM !NDELEN L¥GINKOMSTTAGARE RESPEKTIVE H¶GINKOMSTTAGARE I OLIKA OMR¥DESTYPER ¥RS INDELNING 
  
 60% 
  
 1985 
  
 50% 
  
 1990 
  
 40% 
  
 1993 
  
 30% 
  
 20% 
  
 10% 
  
 0% 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst inkomst inkomst inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén 
 Som det framgår från diagrammet har andelen låginkomsttagare ökat medan andelen höginkomsttagare har minskat för områden med mycket låga och extremt låga inkomster. För att göra ett jämförelse mellan utvecklingen för olika typområden har man räknat fram hur kvoten mellan genomsnittlig andel låginkomsttagare och genom- snittlig andel höginkomsttagare har förändrats mellan 1985 och 1994 (se diagram 2.2 nedan). 
  
 30  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 $IAGRAM ¶R¤NDRINGEN AV Yang L¥GINKOMSTTAGA 
  
 RE ANDELEN H¶GINKOMSTTAGARE I OLIKA OMR¥DESTYPER 
  
 50% 
  
 Mot mer påtaglig segregation 
  
 1985-1993 
  
 44% 
  
 40% 
  
 Mot större utjämning 
  
 30% 
  
 22% 
  
 27% 
  
 20% 
  
 21% 
  
 10% 
  
 7% 
  
 Mot större utjämning 
  
 5% 
  
 0% 
  
 -4% 
  
 -6% 
  
 -10% 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst inkomst inkomst inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén och egna beräkningar. 
 Diagrammet visar att förändringarna av kvoten för områden med hög inkomst, över medelinkomst, under medelinkomst och låg inkomst var marginella medan förändringarna för extremt hög inkomst och mycket hög inkomst respektive extremt låg inkomst och mycket låg inkomst var kraftiga. Således ökade kvoten för extremt hög inkomst och mycket hög inkomst med drygt 20 procent mellan 1985 och 1994 vilken kan tolkas som ett steg i riktning mot större utjämning (närmande till andra områden inom gruppen alla andra områden). 
 En helt annorlunda bild kommer fram om man tittar på områden med mycket låga respektive extremt låga inkomster. Kvoten mellan låginkomsttagare och höginkomsttagare för områden med mycket låga inkomster har ökat med 27 procent under perioden  
 1985-1994. 
  Ökningen har varit ännu kraftigare för bostadsområden med extremt låga inkomster, alltså har kvoten för dessa områden ökat med hela 44 procent under perioden. Utvecklingen för bostadsområdena med mycket låga respektive extremt låga inkomster tolkas som ett steg i riktning mot mer påtaglig ekonomisk segregation (avlägsnande från alla andra områden). 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 31 
  
 Sammanfattningsvis kan man konstatera att segregationen mellan bostadsområden med mycket låga respektive extremt låga inkomster och alla andra områden har blivit mer påtaglig, medan inom gruppen alla andra områden har en utjämning skett. 
 Den ovan gjorda analysen utgår ifrån den klassning som gällde 1993 och jämförelsen avser samma områden vid olika tidpunkter. Ett annat sätt att göra analysen skulle kunna vara att testa vilka områden som hade bytt sin ekonomiska status, dvs. vilka område som hade ändrat sin områdestyp under perioden 1985 - 1993. En sådan analys visar också hur stabil själva analysmodellen är (alltså hur stabila de avgränsningar för olika typområden som används i indelningen är). En illustration till avgränsningens betydelse kan vara t.ex. området Gårdstensberget i Göteborg. År 1990 var området räknat som områ- destyp mycket låg inkomst (med 3,6 % höginkomsttagare och 33 % låginkomsttagare). Tre år senare betecknas samma område som extremt låg inkomst (med 3,3 % höginkomsttagare och 34 % låginkomsttagare). Alltså området har bytt områdestyp (sänkt sin ekonomiska status) oavsett den marginella förändringen. Det är därför viktigt att kontrollera vilka områden som tillhörde samma typområde både 1985 och 1993, respektive vilka som höjde/sänkte sin ekonomiska status. 
 En närmare granskning  
 17  
 visar att av alla 433 bostadsområden i storstadsregionerna har knappt 75 procent haft samma områdestyp både 1985 och 1993. Detta visar på att områdesindelningen är stabil över tiden men kan också ge antydningar till att förändringarna när det gäller det ekonomiska statuset inte varit stora – relativt sett – för majoriteten av bostadsområdena i storstadsregionerna under den studerade perioden. Dessutom visar det sig att det är fler områden och framförallt bor det fler invånare i de områdena för vilka en sänkning av den ekonomiska statusen har skett jämfört med områden som har fått se sitt ekonomiska status höjt. 
  
 17  
 Analysen av vilka områden som har bytt områdestyp presenterades i PM 1996-  
 06-06, 
  Gruppering och beskrivning av utvecklingen i storstädernas bostadsområ- den utifrån befolkningens ekonomiska resurser, Inregia AB på uppdrag av Storstadskommittén. 
  
 32  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Utvecklingen vad gäller områdestyper mycket låg inkomst och extremt låg inkomst visar tydligt vad det handlar om (se figur 2.1). Det bodde fyra och en halv gånger så många invånare i bostadsom- råden som sänkte sin ekonomiska status från låg inkomst till mycket låg inkomst som de som höjde statusen från mycket låg inkomst till låg inkomst. Samtidigt bodde mer än åtta och en halv gånger så många invånare i bostadsområden som sänkte sin ekonomiska status från mycket låg inkomst till extremt låg inkomst som de som höjde statusen från extremt låg inkomst till mycket låg inkomst. Som läsaren själv kan förmoda förekom det inte någon rörlighet mellan områdestyper extremt låg inkomst och låg inkomst. 
 IGUR !NTALET INV¥NARE I BOSTADSOMR¥DEN SOM S¤NKTE RESPEK TIVE H¶JDE SIN EKONOMISKA STATUS MELLAN TYPOMR¥DENA L¥G INKOMST MYCKET L¥G INKOMST OCH EXTREMT L¥G INKOMST 
  
 58 285 
  
 45 549 
  
 Låg 
  
 Mycket 
  
 Extremt 
  
 låg 
  
 låg 
  
 inkomst 
  
 12 909 
  
 5 287 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 Källa: Inregia AB och egna beräkningar. 
 I den fortsatta analysen kommer man att utgå ifrån den indelningen som var relevant för 1993. 
 Av totalt 433 primärområden i storstadsregionerna kunde 49 områ- den hänföras till kategorin mycket låg inkomst respektive extremt låg inkomst 1994, 37 områden med mycket låg inkomst och 12 områden med extremt låg inkomst. I denna grupp av bostadsområ- den, bodde sammantaget över 300 000 invånare detta år, vilket motsvarar 12 procent av regionernas samtliga invånare. I Stor- Malmö återfanns den största andelen invånare som bodde i ett bostadsområde med mycket låg respektive extremt låg inkomst, 15 procent, och i  
 Stor-Göteborg 
  var denna andel 17 procent och i Stor- Stockholm 8 procent. I de områden som betecknas som "extrem låg inkomst" - områden, och som visar sig ha en mycket oförmånlig social struktur, bodde över 93 000 personer 1994. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 33 
  
 Nedanstående tabell 2.2 visar hur många människor som bodde i de olika områdestyperna. 
 4ABELL !NTAL INV¥NARE I STORSTADSOMR¥DEN INDELADE I OMR¥DESTYPER 
  
 /MR¥DESTYP 
  
 Antal invånare 
  
 Antal bostads- 
  
 områden 
  
 %XTREMT H¶G INKOMST 
  
 103 277 
  
 20 
  
 -YCKET 
  H¶G INKOMST 
  
 341 745 
  
 55 
  
 (¶G INKOMST 
  
 495 302 
  
 80 
  
 –VER 
  MEDELINKOMST 
  
 488 145 
  
 84 
  
 Cisneros 
  
 477 465 
  
 79 
  
 ,Williams 
  
 402 347 
  
 66 
  
 -YCKET 
  L¥G INKOMST 
  
 214 694 
  
 37 
  
 %XTREMT George 
  
 93 068 
  
 12 
  
 De flesta av bostadsområdena i mycket låg inkomst - områden och extremt låg inkomst - områden finns inom miljonprogrammets bostadsbestånd, dvs. bostäder som byggdes under åren  
 1965-1975. 
  En stor andel av fastighetsbeståndet i områdena utgörs av hyresrätter och knappt 70 procent av dessa ägs av allmännyttiga bostadsföretag. Allmännyttans ägarandel är störst i områden med extremt låga inkomster. I extremt låg inkomst - områden var närmare 71 pro- cent av fastigheterna byggda under åren  
 1965-1975. 
  Allmännyttan ägde 64 procent av beståndet. Detta kan jämföras med att andelen små hus var 4 procent av fastighetsbeståndet. 
  
 34  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 3TORA SKILLNADER MELLAN EXTREMT L¥G INKOMST OMR¥DEN OCH EXTREMT H¶G INKOMST OMR¥DEN 
 En fråga, som följer den tidigare presenterade indelningen, är vilket område i respektive storstad som de rika oftast väljer, respektive de fattiga oftast blir hänvisade till och hur stor skillnaden i fördelningen mellan höginkomsttagare och låginkomsttagare är. 
 4ABELL ! (¤R BOR OFTAST FATTIGA RESPEKTIVE RIKA 3TOCKHOLM 
  
 2INKEBY 
  
 3¶DRA NGBY 
  
 (¶GINKOMSTTAGARE 
  
 1,4 % 
  
 64,6 % 
  
 ,Vincent 
  
 53,3 % 
  
 8,2 % 
  
 3OCIALBIDRAGSTAGARE 
  
 Jones 
  
 24,7 % 
  
 0,3 % 
  
 TOTALT 
  
 35,7 % 
  
 0,5 % 
  
 )NVANDRARE 
  
 61,6 % 
  
 9,1 % 
  
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
  
 28,1 % 
  
 6,9 % 
  
 LDER 
  
 ¥R 
  
 42,8 % 
  
 37,4 % 
  
 W ¥R 
  
 5,7 % 
  
 13,5 % 
  
 "OST¤DER 
  
 ALLM¤NNYTTAN 
  
 79,4 % 
  
 0,0 % 
  
 SM¥ HUS 
  
 0,1 % 
  
 95,8 % 
  
 6ALDELTAGANDE KOMMUNALVAL 
  
 53,6 % 
  
 94,1% 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 35 
  
 4ABELL " (¤R BOR OFTAST FATTIGA RESPEKTIVE RIKA '¶TEBORG 
  
 (J¤LLBO 
  
 (OV¥S 
  
 (¶GINKOMSTTAGARE 
  
 5,0 % 
  
 58,2 % 
  
 ,¥GINKOMSTTAGARE 
  
 50,0 % 
  
 12,4 % 
  
 3OCIALBIDRAGSTAGARE 
  
 Jones 
  
 25,7 % 
  
 1,3 % 
  
 TOTALT 
  
 44,2 % 
  
 1,2 % 
  
 )NVANDRARE 
  
 66,1 % 
  
 8,0 % 
  
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
  
 25,0 % 
  
 2,1 % 
  
 LDER 
  
 ¥R 
  
 47,0 % 
  
 32,4 % 
  
 W ¥R 
  
 7,2 % 
  
 16,1 % 
  
 "OST¤DER 
  
 ALLM¤NNYTTAN 
  
 91,4 % 
  
 0,0 % 
  
 SM¥ HUS 
  
 8,5 % 
  
 97,6 % 
  
 6ALDELTAGANDE KOMMUNALVAL 
  
 60,0% 
  
 92,6% 
  
 36  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 4ABELL # (¤R BOR OFTAST FATTIGA RESPEKTIVE RIKA  
 -ALM¶ 
  
 3¶DRA 2OSEN 
  
 -ELLANHEDEN 
  
 G¥RD 
  
 "ELLEVUE 
  
 (¶GINKOMSTTAGARE 
  
 1,4 % 
  
 50,6 % 
  
 ,¥GINKOMSTTAGARE 
  
 56,1 % 
  
 15,5 % 
  
 3OCIALBIDRAGSTAGARE 
  
 Jones 
  
 27,8 % 
  
 1,9 % 
  
 TOTALT 
  
 43,9 % 
  
 2,2 % 
  
 )NVANDRARE 
  
 66,8 % 
  
 9,7 % 
  
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
  
 27,2 % 
  
 8,2 % 
  
 LDER 
  
 ¥R 
  
 49,2 % 
  
 27,0 % 
  
 W ¥R 
  
 6,1 % 
  
 25,6 % 
  
 "OST¤DER 
  
 ALLM¤NNYTTAN 
  
 67,4 % 
  
 20,1 % 
  
 SM¥ HUS 
  
 0,9 % 
  
 49,4 % 
  
 6ALDELTAGANDE KOMMUNAL 
  
 55,4 % 
  
 86,2 % 
  
 VAL 
  
 Den bild som framkommer från tabellerna  
 2.3A-C 
  behöver egentli- gen ingen kommentar. Det faktum att det rör sig om ytterkantsområ- den är en bra illustration av vilka påfrestningar för hela samhället som följer i segregationens spår. Segregationen leder till ett valdelta- gande som är mellan 30 och 40 procentenheter under de nivåer som Sverige är vant vid och som kännetecknar ett samhälle, som präglas av demokrati, jämlikhet och deltagande i samhällsgemenskapen, som det svenska. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 37 
  
 3OCIALBIDRAG 
 Den förra Storstadsutredningen kom i sina analyser fram till att det fanns ett antal variabler, som beskriver förhållanden som är starkt korrelerade med varandra och alltså uppvisar inbördes mycket höga och stabila samband. Ett antal förhållanden tenderar alltså att upp- träda samtidigt i ett visst bostadsområde. 
 Dessa variabler var andelen socialbidragstagare, andelen utlandsföd- da och andelen låginkomsttagare. Som tidigare framgått (avsnitt 1.2) är det vanligare att ensamföräldrar blir bidragsberoende än samman- boende och deras inkomster är också väsentlig lägre. Det är därför som andelen ensamföräldrar också inkluderas i analysen. 
 En annan variabel som uppmärksammas är andelen infödda svens- kar som får socialbidrag. Skälet är att de nämnda områdena oftast betecknas som invandrartäta områden, vilket tolkas som att de flesta problem där uppstår just till följd av invandrarskapet och dåliga kunskaper i svenska. Betydelsen av det sist nämnda för att bekämpa segregationen kan inte nog betonas. Men det är kanske också så att även infödda svenskar som bor i extremt låginkomstområden har sociala och ekonomiska problem. 
 ) EN FORSKNINGSRAPPORT OM BOENDET I S K INVANDRART¤TA BO  
  
  STADSOMR¥DEN I '¶TEBORG BESKRIVS BEFOLKNINGEN I TV¥ BOSTADS  
  
  OMR¥DENA S¥ H¤R  
 ) '¥RDSTEN OCH .ORRA "ISKOPSG¥RDEN BOR EN  
  
  BLANDNING AV OLIKA TYPER AV Skinner FR¥N OLIKA  
  
  KULTURER OCH OLIKA BAKGRUND DELVIS GAMMALDAGS SK¶TSAMMA INVAND  
  
  Owens FAMILJESAMMANH¥LLNINGEN FORTFARANDE ¤R STARK MEN  
  
  ¤VEN ROTL¶SA INVANDRARFAMILJER D¤R B¥DA F¶R¤LDRAR ARBETAR I TUNGA  
  
  SKIFTARBETEN OCH D¤R BARNEN SAKNAR MOR OCH FARF¶R¤LDRAR OCH ANDRA  
  
  VUXNA SOM HAR TID OCH ORK F¶R DEM ) OMR¥DENA BOR ¤VEN VANLIGA  
  
  SK¶TSAMMA SVENSKA FAMILJER OCH EN Schmidt GRUPP SVENSKA  
  
  PROBLEMFAMILJER OCH SVENSKA MISSBRUKARE (¤R HAR DET SVENSKA  
  
  SAMH¤LLET INTE BARA SEGREGERAT INVANDRARNA UTAN I H¶G UTSTR¤CKNING  
  
  ¤VEN DE SVENSKAR SOM HAR SOCIALA PROBLEM  
  
 18  
 Integration i invandrartäta bostadsområden?, sid.29, Kirsti Kuusela 1993. 
  
 38  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Socialbidraget skall fungera som yttersta skyddsnät för de som saknar andra inkomstkällor. Socialbidragsnormen skall sättas så att socialbidragstagaren har en skälig levnadsnivå och således skall kunna betala mat, bostad, hälsovård och andra nödvändiga utgifter. Detta gör att socialbidraget också kan ses som en fattigdomsgräns. 
 Socialbidragsberoendet är även en viktig indikator på andra sociala problem. Enligt vissa uppskattningar hade omkring en tredjedel av socialbidragstagare under  
 1980-talet 
  missbruksproblem. 
 19  
 Dessutom har socialbidragstagare sämre sociala relationer än övriga. Enligt SCBs  
 ULF-undersökning 
  för  
 1990-1993 
  hade nästan en tredjedel av socialbidragstagarna ingen nära vän mot drygt en femte del av befolkningen totalt. Socialbidragstagarnas sociala isolering kunde också utläsas utifrån det faktum att de i större utsträckning än be- folkningen totalt var rädda att gå ut och att de hade färre kontakter med nära släkt. 
 En bearbetning av SCBs  
 ULF-undersökning 
 1988-1989 
  som Social- styrelsen lät göra visade att 29 procent av socialbidragstagarna hade besvär av ängslan, oro eller ångest mot 13 procent av samtliga. Medan 3 procent av totalbefolkningen hade svåra besvär, hade mer än tre gånger så många av socialbidragstagarna det (drygt 10 %). 
 Oavsett att själva förfarandet vid bedömningen av vem som har rätt till socialbidrag varierar kraftigt och kan vara subjektivt kan man påstå att de hushåll och individer som får socialbidrag verkligen är ekonomiskt och/eller socialt utsatta. Sociala och ekonomiska pro- blem går ofta hand i hand. Detta gör att en bedömning av orsaksam- bandet är svår att göra. 
 Attityden till socialbidrag beror i stor utsträckning av det grannskap man har. Dessutom visar det sig att sannolikheten att bli fast i ett socialbidragsberoende ökar ju tidigare man debuterar som socialbi- dragstagare. 
 20  
 Men trots allt finns det fortfarande en skamkänsla 
  
 19 
  
 Socialbidragstagare och socialbidragens utveckling, Socialstyrelsen 1995:4. 
  
 20 
  
 Se Tapio Salonen, i Att få bli vuxen – om ungdomars etablering på olika marknader, rapport från barn och ungdomsdelegationen, 1996. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 39 
  
 förknippad med att bli utsatt för den granskning som socialbidraget genom den individuella behovsprövningen förutsätter.  
 21  
 Och social- bidraget är ofta det sista som individer som hamnar i svåra ekono- miska situationer använder sig av. 
 Å andra sidan kan många hushåll, som har inkomster under socialbi- dragsnormen, inte anses som ekonomiskt utsatta beroende på att de har förmögenhet eller likvida tillgångar. En annan förklaring kan vara att många individer inte fullt ut har de ekonomiska svårigheter som officiellt framgår. I vissa fall kan inte svart arbete uteslutas. Dessa faktorer kan anses vara huvudorsaker till att det endast är en liten andel av alla hushåll under socialbidragsnormen som får social- bidrag. 
 3OCIALBIDRAG UTVECKLING ¶VER TIDEN 
 Det är viktigt att analysera hur andelen socialbidragstagare utveck- lats över tiden. Som vi tidigare visat finns det ett samband mellan andelen socialbidragstagare och en rad andra variabler. Detta gör att en analys av förändringar i socialbidragsberoendet också ger oss en närmare antydan om i vilket riktning utvecklingen går även när det gäller andra faktorer. 
 Den valda metoden är att söka svar på frågan om en hög andel socialbidragstagare i ett visst område 1985 också innebär hög andel 1990 och 1993. Stabiliteten över tiden kan beräknas genom s. k. korrelationskoefficienter mellan olika år. Korrelationskoefficienten är ett mått på sambandet mellan två olika variabler, men säger ingenting om sambandets kausala riktning. Koefficienten kan anta värden mellan 0 och 1. Ju högre värdet är desto starkare är det studerade sambandet. Korrelationskoefficienten mellan andelen socialbidragstagare 1985 respektive 1993 i hela populationen (alla 433 studerade bostadsområden) är 0,88, vilket indikerar att andelen 
  
 21  
 Se Om att leva utan arbete – arbetslösas upplevelse, Jennings, Cisneros och Cooper, i Bidrag genom arbete – en antologi (SOU 1996:151). 
  
 40  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 socialbidragstagare 1985 är högt korrelerad med andelen socialbi- dragstagare 1993, dvs. de områden som hade hög andel socialbi- dragstagare 1985 hade också en hög andel socialbidragstagare 1993. 
 Begränsar man analysen till gruppen av bostadsområden, som inne- fattar låg, mycket låg och extremt låg inkomst område blir resultatet en korrelationskoefficient som är nästan lika med 1 (0,9996)! Det är alltså frågan om en mer eller mindre perfekt korrelation. Tolkningen är att utvecklingen av andelen socialbidragstagare i områden med låga inkomster är stabil över tiden. Man kan också se att den inbör- des ordningen, när det gäller andelen socialbidragstagare bland låginkomstområdena, inte har förändrats. De områden bland lågin- komstområdena som 1985 hade högst andel socialbidragstagare hade det också 1993. 
 4ABELL 'ENOMSNITTLIG ANDEL SOCIALBIDRAGSTAGARE EFTER OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA 
 Andel av befolkningen i procent. 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 1,1 % 
  
 0,8 % 
  
 1,2 % 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 1,9 % 
  
 1,8 % 
  
 2,6 % 
  
 Hög inkomst 
  
 3,2 % 
  
 3,0 % 
  
 4,3 % 
  
 Över medelinkomst 
  
 5,2 % 
  
 4,7 % 
  
 6,3 % 
  
 Under medelinkomst 
  
 7,2 % 
  
 6,7 % 
  
 8,6 % 
  
 Låginkomst 
  
 9,4 % 
  
 8,2 % 
  
 11,0 % 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 14,8 % 
  
 14,1 % 
  
 18,5 % 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 24,9 % 
  
 23,2 % 
  
 29,9 % 
  
 Källa: SCB, Inregia. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 41 
  
 Tabell 2.4 visar att det är frågan om en mycket klar och tydlig per- manent struktur. 
 22  
 Detta är i för sig inte någon överraskning att andelen socialbidragstagare följer inkomststrukturen i storstadsregi- onerna. Men oavsett detta kan man konstatera att det rör sig om stora skillnader mellan olika områdestyper. Extremt höginkomst område- na hade en mycket låg andel socialbidragstagare medan extremt låg inkomst områdena hade tjugotre gånger så stor andel socialbidrags- tagare 1985. År 1993 hade denna skillnad ökat till tjugofem gånger. Man kan också se att den genomsnittliga andelen socialbidragstagare i olika typområden i stort sett följer den makroekonomiska utveck- lingen. Således minskade den genomsnittliga andelen socialbidrags- tagare i alla typområden mellan 1985 och 1990. Bilden blir delvis annorlunda om man enbart fokuserar på enskilda bostadsområden 
 med mycket låga inkomster respektive områden med extremt låga inkomster (se nedan).  
 $EN GENOMSNITTLIGA ANDELEN SOCIALBIDRAGSTA GARE I OMR¥DEN MED MYCKET L¥GA OCH EXTREMT L¥GA INKOMSTER F¶RBLEV KVAR P¥ EN H¶G NIV¥ OAVSETT DEN RELATIVA MINSKNINGEN 
  
 Under perioden  
 1990-1993 
  ökade andelen socialbidragstagare i alla områden. Men skillnaderna mellan olika områden är stora. En annan sak som framkommer är att förändringarna går i samma riktning oavsett vilken grupp av områden man studerar. Detta mönster visar att de makroekonomiska förändringar som har skett under senaste åren, alltså först en utdragen högkonjunktur och efter detta den djupaste lågkonjunkturen sedan  
 1930-talet, 
  har haft effekter i samma riktning men med olika styrka på olika grupper av bostadsområden när det gäller utvecklingen av den genomsnittliga andelen socialbi- dragstagare (här är också viktigt att beakta både nivån och föränd- ringen). Dessutom visar det sig att, trots att den svenska ekonomin i slutet av  
 1980-talet 
  befann sig på konjunkturtoppen och det rådde mer eller mindre full sysselsättning, fick nästan var fjärde invånare i områden med extremt låg inkomst socialbidrag. 
 En slutsats av detta kan vara att det som alla hoppas på som lösning på problemet, alltså en ny högkonjunktur med lägre arbetslöshet, inte löser hela problemet för ekonomiskt och socialt utsatta områden. 
  
 22  
 Områdestyper omfattar samma områden under hela perioden (jfr avsnitt 2.2). 
  
 42  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Man kan misstänka att andelen socialbidragstagare kommer att fortsätta att vara relativt stor i de områden som idag betecknas som låginkomstområden oavsett om vi får en lägre arbetslöshet eller ej. 
 Erfarenheten från högkonjunkturen i slutet av  
 1980-talet, 
  när man mer eller mindre hade överhettning på arbetsmarknaden, visar att andelen socialbidragstagare är trögrörlig nedåt. 
 Tabell 2.4 visar också att den sociala segregationen är mycket påtag- lig i storstadsregionerna. De slutsatser som man kom fram till när det gäller den ekonomiska segregationen visade sig giltiga också när det gäller den genomsnittliga andelen socialbidragstagare i olika bo- stadsområden. Det är alltså framförallt bostadsområden med mycket låga inkomster och extremt låga inkomster som skiljer sig kraftigt i relation till andra bostadsområden i storstadsregionerna. Mer om hur de mest ekonomiskt och socialt utsatta områden ser ut, men också hur vissa områden avviker från det generella bilden kommer att presenteras i fortsättningen. 
 Andelen socialbidragstagare i bostadsområden med "extremt låg inkomst" är, som tidigare nämnts, hög. Nästan var tredje individ är beroende av socialbidrag för sin försörjning, en längre eller kortare period under året. Skillnaderna mellan områdena är dock stora (tabell 2.5). Bostadsområdet Hjällbo i Göteborg hade t. ex. 1993 mer än dubbelt så stor andel socialbidragstagare som bostadsområdet Augustenborg - Lönngården i Malmö som hade den lägsta andelen. Det enda området där andelen socialbidragstagare minskade mellan 1990 och 1993 var Hovsjö i Södertälje kommun. Hälften av alla bostadsområdena i det här gruppen påverkades inte av högkonjunk- turen i slutet av  
 1980-talet. 
  Andelen socialbidragstagare var oföränd- rat hög eller ökade till och med. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 43 
  
 4ABELL !Underwood I BOSTADSOMR¥DEN MED EXTREMT L¥G INKOMST 
 Andel av befolkningen i procent. 
  
 Hjällbo (Göteborg) 
  
 28,0 
  
 27,0 
  
 44,2 
  
 Södra Rosengård (Malmö) 
  
 36,1 
  
 38,8 
  
 43,9 
  
 Rinkeby (Stockholm) 
  
 32,3 
  
 26,8 
  
 35,7 
  
 Norra Biskopsgården (Göteborg) 
  
 12,9 
  
 23,6 
  
 35,4 
  
 Ö Bergsjön (Göteborg) 
  
 23,7 
  
 19,9 
  
 32,9 
  
 Gårdstensberget (Göteborg) 
  
 23,4 
  
 25,7 
  
 32,2 
  
 Tensta (Stockholm) 
  
 27,3 
  
 27,6 
  
 31,7 
  
 Möllevången (Malmö) 
  
 20,9 
  
 20,2 
  
 23,2 
  
 Vårby (Huddinge) 
  
 25,2 
  
 17,5 
  
 22,5 
  
 Fittja (Botkyrka) 
  
 19,3 
  
 13,9 
  
 20,6 
  
 Hovsjö (Södertälje) 
  
 33,8 
  
 22,6 
  
 18,2 
  
 Augustenborg-Lönngården 
  (Malmö) 
  
 16,2 
  
 14,8 
  
 18,0 
  
 Källa: SCB, Inregia. 
 Bostadsområden med "mycket låga inkomster" hade också ett högt genomsnittligt socialbidragsberoende (se tabell 2.4). Den högsta andelen socialbidragstagare i dessa fanns 1993 i Husby i Stockholm kommun (30 %), Holma i Malmö kommun (27 %) och Hammar- kullen i Göteborg kommun (27 %). 
  
 44  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 3OCIALBIDRAGSBEROENDET BLAND DEN INF¶DDA BEFOLKNINGEN 
 Generellt sett är andelen socialbidragstagare högre bland invandrare än bland den infödda befolkningen. Att ekonomiska problem drabbar en person, som är född i Sverige och ofta har både släkt och vänner i närheten, annorlunda än en invandrare verkar vara en rimlig delför- klaring till att skillnaderna är stora när det gäller vilka grupper som får socialbidrag. Men huvudförklaringen är det faktum att invandrare i genomsnitt har lägre inkomster än den infödda befolkningen. 
 Den genomsnittliga andelen socialbidragstagare av den infödda befolkningen i bostadsområden med "extremt låg inkomst" var 20 procent 1993 (se diagram 2.3). Variationerna i gruppen var stora, men den generella bilden av en hög andel socialbidragstagare kvar- står. Den största andelen socialbidragstagare av den infödda befolk- ningen har bostadsområdet Södra Rosengård i Malmö kommun, där cirka 28 procent av den infödda befolkningen, var beroende av socialbidrag. Norra Biskopsgården och Hjällbo i Göteborg kommun med 27 procent respektive 26 procent följde tätt efter. I Stor- Stockholm var det Rinkeby i Stockholm kommun som hade den högsta andelen socialbidragstagare av den infödda befolkningen (25 %). 
 Den minsta andelen (12 %) socialbidragstagare av den infödda befolkningen av alla bostadsområden med "extremt låga inkomster" återfanns i Hovsjö i Södertälje kommun. Hovsjö är ett intressant område i sammanhanget, eftersom det är det enda av alla bostadsom- råden med "extremt låga inkomster", som har haft en ständigt mins- kade andel socialbidragstagare under perioden. Mellan 1985 och 1993 minskade andelen socialbidragstagare i Hovsjö med hela 54 procent. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 45 
  
 $IAGRAM 'ENOMSNITTLIG ANDEL SOCIALBIDRAGSTAGARE EFTER ETNICITET INF¶DDA SVENSKAR EFTER OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA 
 Andel av populationen i procent. 
  
 25% 
  
 20% 
  
 20% 
  
 15% 
  
 13% 
  
 10% 
  
 8% 
  
 7% 
  
 4% 
  
 5% 
  
 5% 
  
 2% 
  
 1% 
  
 0% 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst inkomst inkomst inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén. 
 I bostadsområden med "mycket låga inkomster" var det i genomsnitt 13 procent av de infödda svenskarna som fick socialbidrag någon gång under 1993. De flesta av bostadsområdena i den här gruppen hade en andel som låg i intervallen 10 till 18 procent. Den största andelen av infödda svenskar, som fick socialbidrag fanns i Eriksbo och Lövgärdet i Göteborg kommun (22 % respektive 21 %). Den minsta andelen, 5 procent, hade Norra Rosengård i Malmö. Andelen socialbidragstagare totalt sett minskade här mellan 1990 och 1993 från 12 procent till 10 procent, samtidigt som andelen utlandsfödda ökade från 35 procent till 43 procent. 
  
 46  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 INNS DET ETT Wilson MELLAN ANDELEN SOCIALBIDRAGSTAGARE AV BEFOLKNINGEN TOTALT OCH ANDELEN SOCIALBIDRAGSTAGARE BLAND DEN INF¶DDA BEFOLKNINGEN I EXTREMT L¥GINKOMST OMR¥DEN 
 Diagram 2.3 visar att andelen socialbidragstagare bland den infödda befolkningen var högst i områden med mycket låga inkomster och extremt låga inkomster. En fråga är därvid om andelen socialbi- dragstagare av den infödda befolkningen har någon betydelse för att förstå utvecklingen i bostadsområden med extremt låga inkomster? För att svara på frågan gjorde vi ett korrelationstest. Vi testade andelen socialbidragstagare av hela befolkningen totalt och andelen socialbidragstagare av den infödda befolkningen i extremt lågin- komst - områden i storstadsregionerna. Testen gav som resultat en korrelationskoefficient som var lika med 0,9 vilket tydde på att det fanns ett starkt och positivt samband mellan andelen socialbidrags- tagare och andelen socialbidragstagare av den infödda befolkningen. 
 Tolkningen av detta är inte självklar, men det mesta tyder på att bostadsområden med "extremt låg inkomst" också har stora sociala problem (se avsnitt 2.2.1) och att det är just den ekonomiska och sociala utslagningen, som är den viktigaste gemensamma nämnaren. 
 (Morris (WHO) definierar hälsa på följande sätt: "Hälsa är ett tillstånd av fullständigt fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande, och ej blott frånvaron av sjukdom eller handikapp." Denna definition avspeglar alla de svårigheter som olika studier om hälsan möts med. Är det det faktum att vi känner oss sjuka eller en medicinsk diagnos som skall bestämma om vi skall uppfattas som sjuka eller ej? Hälsa är ett begrepp med vid tolkning och flera olika dimensioner. Dessutom saknar man information om ett stort antal faktorer som är betydelsefulla för att beskriva hälsoläget (läkemedelsförbrukning, aborter, kronisk värk osv.) på bostadsområ- desnivå. Men trots detta är det angeläget att studera och belysa hälsan i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena. Hur mår människor som bor i områden med extremt låg inkomst och hur är deras hälsa? 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 47 
  
 För att försöka ge en någorlunda övergripande bild av hälsoförhål- landena i storstäderna skall vi i detta avsnitt begränsa oss till att redovisa följande variabler: 
  
 – 
  
 medellivslängden (för Malmö och Stockholm) 
  
 – 
  
 ohälsotalet (förtidspension/sjukbidrag, sjukpenning) 
  
 -EDELLIVSL¤NGD 
  
 En indikator för hälsoutvecklingen är medellivslängden. I en under- sökning om hälsoförhållandena i Malmö kommun  
 23  
 visade det sig att medellivslängden var lägst i de områden som kan betecknas som låginkomstområden. Skillnaden i medellivslängd för kvinnor var drygt 3 år mellan områden med högst respektive lägst medellivs- längd och för männen var denna skillnad 6 år. Stora skillnader fanns också när det gäller upplevd hälsa, risken att drabbas av vissa skador och olika hälsorisker. Grunden för dessa skillnader anses vara den sociala situationen. Rapporten visar också att hälsan följer segrega- tionslinjen, dvs. de som bor i låginkomstområdena har sämst hälsa. Detta gällde både utifrån medicinska diagnoser och människors egna upplevelser av hur bra eller dålig hälsa de hade. Utifrån detta och den hittills beskrivna utvecklingen när det gäller den sociala och ekonomiska segregationen blir det ingen överraskning att det är stadsdelen Rosengård, som hade den lägsta medellivslängden för kvinnor och näst lägsta för män. 
 Att det finns ett negativt samband mellan en hög medellivslängd och en bra hälsoutveckling å den ena sidan och de ekonomiska förutsätt- ningarna å den andra är ingen nyhet. Detta samband har uppmärk- sammats framför allt i internationella jämförande studier. Där har det visats att det är de länder som har en hög ekonomisk standard och en relativt jämn inkomstfördelning som har den högsta medellivsläng- den. 
  
 23  
 Hur mår Malmö? Folkhälsorapport 1996, Malmö stad. 
  
 48  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Malmö stads rapport visade också ett klart samband mellan "bristande social förankring", dvs. lågt socialt deltagande, dåligt emotionellt stöd, belastande psykosocial arbetsmiljö och dålig hälsa i de utsatta områdena. Detta ger ytterligare stöd till det redan i avsnitt 2.2 förda resonemanget om sambandet mellan socialbidrag och andra sociala missförhållanden. 
 När det gäller medellivslängden och hälsan har man observerat samma tendenser i Stockholm som i Malmö. I Folkhälsorapporten från 1991 uppmärksammade man att sociala skillnader i dödlighet och förekomsten av vissa sjukdomar ökade. Folkhälsorapporten om hälsoutvecklingen i Stockholms län från 1994 visade inga tecken på att denna trend brutits. Tvärtom slog man fast att skillnader i medel- livslängden i stort sett följer segregationsmönstret och att skillnader i ohälsa är ett uttryck för segregation. (Hälsa följer yrke/inkomst och det faktum att människor med olika yrken och inkomster bor i olika delar av länet avspeglas i skillnader i ohälsa mellan olika kommuner och stadsdelar.) 
 /H¤LSOTAL 
 Den andra indikatorn som man kan använda sig av i beskrivningen av hälsoförhållandena är det så kallade ohälsotalet. Det definieras som summan av antalet sjukdagar, dagar med förtidspen- sion/sjukbidrag och dagar med arbetsskadeförsäkring, dividerat med antalet sjukförsäkrade. Ett högt ohälsotal betyder dålig hälsa i be- folkningen. I Storstadskommitténs delbetänkande Att växa bland betong och kojor (SOU 1997:61) visades att ohälsotalet var nästan dubbelt så stort i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena, som genomsnittet för hela landet. 
 Brister i statistiken gör att det inte går att räkna fram ohälsotalet för alla studerade bostadsområden. Men uppgifterna om antalet sjukda- gar och andelen förtidspensionärer/sjukbidragstagare kan ändå ge en tämligen bra bild när det gäller hälsan i de områden som vi studerar. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 49 
  
 ¶RTIDSPENSION¤RER SJUKBIDRAGSTAGARE 
 Förtidspension utges till den som på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan fått sin arbetsförmåga nedsatt med minst en fjärdedel. Om arbetsförmå- gan inte anses varaktigt nedsatt men bedöms bli bestående en längre tid kan förtidspensionen tidsbegränsas och benämns då sjukbidrag. 
 En stor majoritet av de som blir beviljade förtidspension, har dock förvärvsarbetat. Bakom en förtidspensionering ligger ofta ett tungt och enformigt arbete eller dålig hälsa under lång tid. Det finns studier som visar att förtidspensioneringen samvarierar på individ- nivå med yrkesförhållanden, arbetsmiljöförhållanden och arbetslös- hetserfarenhet. 
 24  
 Dessutom visar det sig att det finns tydliga tecken att hög arbetslöshet på den ort där man bor ökar risken för förtids- pensionering. I en annan studie har risken att bli förtidspensionerad beräknats och det visade sig att risken är högst för långvarigt ar- betslösa och långvarigt sjuka.  
 25  
 Alltså kan man konstatera att ställ- ningen på arbetsmarknaden och ohälsa har en avgörande betydelse för förtidspensionering. Sambandet mellan sociala missförhållanden och ohälsa är också väl dokumenterat. Andelen förtidspensionä- rer/sjukbidragstagare i områden med extremt låg inkomst är hög som framgår av tabellen 2.5. 
  
 24 
  
 Se bl.a. Middleton med fl. Varför ökar antalet förtidspensionärer? – regelför- ändringar, yrkesförändringar och arbetslöshet 1980 - 1993", Riksdagen 1993/94. 
  
 25 
  
 Förtidspension - en arbetsmarknadspolitisk ventil? SOU (1994:148). 
  
 50  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 4ABELL !NDEL F¶RTIDSPENSION¤RER SJUKBIDRAGSTAGARE I BOSTADSOM R¥DEN MED  
 EXTREMT L¥G INKOMST 
  
 Andel av befolkningen  
 16-64 
  år. 
 (J¤LLBO '¶TEBORG 3¶DRA 2OSENG¥RD  
 -ALM¶ 
  2INKEBY 3TOCKHOLM 
 .ORRA "ISKOPSG¥RDEN '¶TEBORG 
 – "ERGSJ¶N '¶TEBORG '¥RDSTENSBERGET '¶TEBORG 4ENSTA 3TOCKHOLM  
 -¶LLEV¥NGEN 
 -ALM¶ 
  6¥RBY (UDDINGE ITTJA "OTKYRKA (OVSJ¶ 3¶DERT¤LJE !UGUSTENBORG ,¶NNG¥RDEN  
 -ALM¶ 
  
 Källa: SCB, Inregia. 
 1993 
 9,9 
 8,9 
 10,1 
 16,0 
 15,0 
 12,0 
 8,4 
 6,8 
 8,9 
 10,9 
 12,1 
 14,0 
 Bostadsområden med "mycket låg inkomst" hade också en hög genomsnittlig andel förtidspensionärer/sjukbidragstagare. Närmare 10,3 procent av befolkningen i arbetsför ålder i de här områdena var förtidspensionärer/sjukbidragstagare 1993, vilket är obetydligt lägre än genomsnittet för områden med extremt låg inkomst som var 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 51 
  
 11,1 procent 1993. När det gäller enskilda områden fanns det vissa som hade mycket hög andel  
 förtidspensionärer/sjuk-bidragstagare 
  bland områdena med mycket låg inkomst. Det var framför allt bostadsområdena Södra Biskopsgården i Göteborgs kommun och Norra Rosengård i Malmö kommun, som hade 17,6 respektive 16,8 procent av befolkningen i arbetsför ålder som fått förtidspen- sion/sjukbidrag under 1993. 
 I områdena med "låg inkomst" var 8,5 procent av befolkningen 16- 64 år förtidspensionerade 1993. Bland de här områdena fanns det område som hade den högsta andelen förtidspensionärer av alla områden med låga inkomster. I bostadsområdet Svartedalen i Göte- borgs kommun var nästan var femte person (18 %) i ålder  
 16-64 
  år förtidspensionerad 1993. 
 Enligt Socialstyrelsens sociala rapport (1997) är den åldersstandardi- serade andelen förtidspensionärer mer än fem gånger så hög i de fattigaste bostadsområdena som i de rikaste. Mellan 1984 och 1993 ökade den åldersstandardiserade andelen förtidspensionärer i låg- inkomstområdena med 20 procent och 1993 var den 50 procent högre än regionsgenomsnittet. 
 Den genomsnittliga andelen förtidspensionärer/sjukbidragstagare för riket som helhet var 7,4 procent 1993. 
 !NTAL SJUKPENNINGDAGAR 
 Uppgifter om antalet sjukpenningdagar visar hur sjukförsäkringen utnyttjades. När det gäller områden med "extremt låg inkomst" hade i genomsnitt 13,5 procent av alla sjukpenningförsäkrade 30 eller fler dagar med sjukpenning under 1994. Variationen mellan olika områ- den var liten och alla bostadsområden i den här gruppen utom Thompson levången (8,7 %) hade en andel som var högre än 12 procent. Den högsta andelen hade bostadsområdena Gårdstensberget i Göteborgs kommun med 15,4 procent och Södra Rosengård i Malmö kommun samt Hovsjö i Södertälje kommun med 15,3 procent. 
  
 52  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Områden med "mycket låg inkomst" hade också en hög andel sjuk- penningförsäkrade med 30 eller fler sjukpenningdagar under 1994. Genomsnittlig andel sjukpenningförsäkrade, som fick sjukpenning 30 eller fler dagar i den här gruppen var 11,2 procent. Ett stort antal bostadsområden hade över 12 procent och den högsta andelen fanns i bostadsområdet Södra Biskopsgården i Göteborgs kommun (15,4 %). 
 I bostadsområden med "låg inkomst" var det i genomsnitt 9,2 pro- cent av alla sjukpenningförsäkrade, som fick sjukpenning i 30 eller fler dagar. Högsta andelen hade bostadsområdet Svartedalen. Svar- tedalen hade alltså både en hög andel förtidspensionärer/sjuk- bidragstagare och en stor andel långtidssjukskrivna. 
 Den åldersstandardiserade andelen långtidssjukskrivna är enligt Socialstyrelsen tre gånger större i de fattigaste bostadsområdena än i de rikaste. 
 Den höga andelen långtidssjukskrivna av alla sjukpenningförsäkra- de visar att de som bodde i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena hade dålig hälsa. Detta kunde tolkas som att det inte bara var de som stod utanför och inte hade något arbete som mådde dåligt, utan också de som hade ett arbete var ofta sjuka. 
 Den bild som framkommer utifrån uppgifterna om andelen förtids- pensionärer och andelen långtidssjukskrivna (personer som fick sjukpenning i 30 eller fler dagar) är slående. Det är ingen tvekan om att befolkningen i bostadsområden med låga inkomster har dålig hälsa. 
 %TNISK SEGREGATION 
 Etnisk segregation kan definieras som åtskiljandet av etniska grup- per eller som förekomsten av en separering på  
 "svenska-" 
  och  
 "invandrar-" 
  områden. Etnisk segregation är inget nytt fenomen eller inget som är kännetecknande enbart för Sverige. Tvärtom är segre- gationen en internationell företeelse, som kännetecknar de flesta 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 53 
  
 västeuropeiska länder och särskilt USA. I många av USA:s städer finns till och med stora stadsdelar, vars invånare har samma etniska bakgrund. Etniskt segregerat boende i USA började få sina former redan för hundra år sedan. Den berömda "China town" uppstod som ett resultat av kaliforniska städers önskan att begränsa de kinesiska tvätterierna i slutet av  
 1800-talet. 
  Frågan är om händelserna kring byggandet av de så kallade miljonprogramsområdena men också det kommunala flyktingmottagandet under de senaste åren har haft en likadan effekt för de svenska storstäderna som begränsningen av de kinesiska tvätterierna i USA! 
 Miljonprogrammets bostadsområden byggdes mellan 1965 och 1974. Ödet för miljonprogrammets bostadsområden kom att be- stämmas av ett antal tillfälligheter. Allt började när husen var bygg- da och skulle ta emot hyresgäster. Det var inte bara det att miljon- programmets områden för det mesta utgjordes av höga tätt byggda hus, i en "fattig miljö" utan också att den grundläggande servicen inte fungerade från start. En annan omständighet var att inflyttningen i storstäderna vid den här tiden avstannade och befolkningsökningen hejdades. Resultatet blev att det fanns gott om tomma lägenheter i de här områdena när den tredje händelsen som kom att bestämma ödet för dessa områden inträffade. Denna tredje händelse var en invand- ring av cirka 250 000 utländska arbetare och deras familjer. De här personerna behövde någonstans att bo och i stor utsträckning ham- nade de i miljonprogramsområdena. Men samtidigt hänvisades också människor med s k social förtur dit, vilket resulterade i att det under loppet av några år växte upp socialt och ekonomiskt utsatta områden i dessa betongförorter. 
 De flesta som då flyttade till Sverige var arbetskraftsinvandrare. Till största delen unga människor som snart blev hänvisade till de tomma lägenheterna som fanns i förorterna efter att en del av dem under en tid bott i arbetsbarackerna. De flesta av dem trodde att deras vistelse i Sverige skulle vara tillfällig. Drömmen om att kunna jobba upp sig ur fattigdomen och en längtan att åka tillbaka till hemlandet för att bygga upp en ny och bättre framtid där utgjorde för dem livets innehåll. För många tog det lång tid innan familjen bildades och barnen växte upp och då förstod de så småningom att den gamla 
  
 54  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 drömmen skulle spricka. Denna enkla beskrivning kan i många fall förklara att invandrarnas bostadskarriär inte har samma koppling till inkomsterna som de inföddas. Drömmen gjorde också att de tidvis hade två jobb. Något som sedan visade sig resultera i ökade sjuk- skrivningsperioder och en förtidspensionering, som vida översteg de inföddas. Deras inkomstkarriär är därför svår att direkt jämföra med den svenska. 
 Förmögenhetsbildning, ålder och försörjningsbörda är andra faktorer som gör att inkomstkarriären inte är relevant för bedömning av invandrarnas bostadsförhållanden i samma mån som för svenskar. Invandrare som flyttat till Sverige har bara undantagsvis haft några ekonomiska tillgångar. Dessutom tar det tid att lära sig språket och de spelregler som gäller på bostadsmarknaden. Inte heller har de haft några vänner eller släktingar som är beredda att gå i borgen för deras lån. Dessa faktorer förklarar det faktum att invandrare med högre inkomster är överrepresenterade i hyreslägenheter. Men oavsett detta visar en rapport från Statens invandrarverk  
 26  
 att med växande in- komster ökar andelen invandrare som bor med ägande rätt markant (från knappt 20 procent för de utrikesfödda som befinner sig i kvartil 1 i inkomstfördelningen till knappt 65 procent för de i kvartil 4). Äganderätten är också den upplåtelseform som en majoritet av invandrarna bor i. 
 Som det redan tidigare nämnts korrelerar andelen invandrare med andelen socialbidragstagare och andelen låginkomsttagare. Man har 
 inte kunnat observera några generella tendenser att en och samma etnisk grupp bor i "sin stadsdel".  
 !VSAKNADEN AV S¥DANA TENDENSER OCH DET FAKTUM ATT DET OFTA ¤R TIOTALS OLIKA NATIONALITETER SOM BOR TILLSAMMANS SAMTIDIGT SOM EN MYCKET H¶G ANDEL INVANDRARE OCH Jones HAR SOCIALA PROBLEM GER INTE FOG F¶R P¥ST¥ENDET ATT DET ¤R VILJAN ATT BO MED SINA LANDSM¤N SOM STYR DEN ETNISKA 
  
 26  
 Reyes i skilda världar Johnson i Mångfald och ursprung, rapport från ett multietniskt Sverige, Statens invandrarverk 1997. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 55 
  
 SEGREGATIONEN  
 27  
 3NARARE VERKAR FINNAS TENDENSER ATT SEGREGATIONEN I F¶RSTA HAND ¤R EN KLASSFR¥GA  
 Att det är fråga om sociala klasser 
  
 förstärks av analysen av bidragsberoende bland den infödda befolk- 
 ningen. Högt socialbidragsberoende i bostadsområden med "mycket låga inkomster" och "extremt låga inkomster" avspeglar  
 EN STRUKTU RELL UTEST¤NGNING FR¥N SAMH¤LLSLIVET  
  
 28  
 Denna utestängning riskerar 
 redan idag att vara förknippad med permanent bidragsberoende. Det är alltså i första hand de ekonomiska förutsättningarna som bestäm- mer segregationen (se nedan). 
 $IAGRAM 'ENOMSNITTLIG ANDEL UTLANDSF¶DDA EFTER OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA 
 Andel av befolkningen i procent. 
  
 60% 
  
 53% 
  
 50% 
  
 40% 
  
 32% 
  
 30% 
  
 19% 
  
 20% 
  
 13% 
  
 16% 
  
 11% 
  
 9% 
  
 10% 
  
 8% 
  
 0% 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg 
  
 Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén. 
  
 27 
  
 Med detta inte sagt att en del av invandrarna frivilligt inte väljer att koncentrera sig till vissa bostadsområden. Anledningar till detta kan vara alltifrån emotionella skäl och känslan av etnisk identitet och etnisk samhörighet till tillgång till ett socialt (etniskt sådant) nätverk som kan ge trygghet och stöd (Den etniska boendesegregationens utveckling i Stockholms län  
  
 1970-1990, 
  Biterman 1996). 
  
 28 
  
 De av samhället utestängda hamnar i samma bostadsområde. Sedan får bostads- området sin egen dynamik som gör att utestängningsprocessen förstärks. 
  
 56  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Den genomsnittliga andelen invandrare är högst i bostadsområden med extremt låga inkomster (se diagram 2.4). Andelen invandrare var 1994 sex gånger så hög i socialt och ekonomiskt utsatta områden som i bostadsområdena med mycket höga och extremt höga in- komster. 
 $IAGRAM ¶R¤NDRING AV DEN GENOMSNITTLIGA ANDELEN UTLANDS F¶DDA EFTER OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA OCH 
  
 25% 
  
 1985 - 1990 
  
 22% 
  
 1990 - 1994 
  
 20% 
  
 18% 
  
 18% 
  
 15% 
  
 14% 
  
 13% 
 12% 
  
 12% 
  
 11% 
  
 10% 
  
 9% 
  
 10% 
  
 10% 
  
 8% 
  
 7% 
  
 6% 
  
 4% 
  
 3% 
  
 5% 
  
 0% 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst inkomst inkomst inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén och egna beräkningar. 
 Den genomsnittliga andelen invandrare har ökat i alla grupper av områden både mellan 1985 och 1990 och mellan 1990 och 1994. Ökningen har varit störst i områden med mycket låga respektive extremt låga inkomster (diagram 2.5). Alltså de områden som redan 1985 hade en hög andel invandrare. 
 När det gäller enskilda områden fanns det inget område bland områ- den med "extremt låga inkomster" respektive "mycket låga inkoms- ter", där andelen invandrare minskade mellan 1990 och 1994. Men 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 57 
  
 skillnaderna är stora både i nivån och ökningen. Bland områden med "mycket låga inkomster" har Hammarkullen (49,5 %) i Göteborg, Husby (48,6 %) i Stockholm och Holma (43,0 %) i Malmö den högsta andelen invandrare. I bostadsområdena med "extremt låga inkomster" är andelen invandrare genomgående hög för alla bostads- områden (tabell 2.6). 
 4ABELL !NDEL UTLANDSF¶DDA I BOSTADSOMR¥DEN MED EXTREMT L¥G INKOMST 
 Andel av befolkningen i procent. 
  
 1990 
  
 1994 
  
 (J¤LLBO '¶TEBORG 
  
 50,3 
  
 66,1 
  
 3¶DRA 2OSENG¥RD  
 -ALM¶ 
  
 53,3 
  
 66,8 
  
 2INKEBY 3TOCKHOLM 
  
 56,1 
  
 61,6 
  
 .ORRA "ISKOPSG¥RDEN '¶TEBORG 
  
 41,0 
  
 56,0 
  
 – "ERGSJ¶N '¶TEBORG 
  
 34,3 
  
 47,3 
  
 '¥RDSTENSBERGET '¶TEBORG 
  
 44,2 
  
 54,5 
  
 4ENSTA 3TOCKHOLM 
  
 49,3 
  
 55,4 
  
 -¶LLEV¥NGEN 
 -ALM¶ 
  
 20,4 
  
 28,0 
  
 6¥RBY (UDDINGE 
  
 37,6 
  
 40,4 
  
 ITTJA "OTKYRKA 
  
 55,1 
  
 58,4 
  
 (OVSJ¶ 3¶DERT¤LJE 
  
 48,8 
  
 50,1 
  
 !UGUSTENBORG ,¶NNG¥RDEN  
 -ALM¶ 
  
 26,9 
  
 35,1 
  
 Källa: SCB, Inregia. 
  
 58  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 -EN 
  SOM DET BETONADES I 3TORSTADSKOMMITT©NS F¶RSTA DELBET¤NKANDE !TT R¶JA HINDER 3/5 S¥ BOR INTE DET STORA FLERTALET INVAND RARE I DE SOCIALT OCH EKONOMISKT MEST UTSATTA OMR¥DENA SOM OFTA BETECKNAS SOM INVANDRART¤TA OMR¥DEN  
 29 
  
 $EMOGRAFISKA FAKTORER 
 Med demografisk segregation menas i detta sammanhang skillnader i befolkningsstrukturen. Vi fokuserar oss på andelen ensamföräldrar och ålderssammansättning. 
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
 Ensamföräldrar är en ekonomiskt utsatt grupp. De kan också kallas ensamma mammor, eftersom närmare 90 procent av dem är kvinnor. Äktenskapsinstabilitet och ensamföräldrar är inte någonting som enbart är karakteristiskt för Sverige. Det är resultat av en process som pågår i de flesta  
 OECD-länder. 
  Det som är specifikt för Sverige är att svenska ensamföräldrar är fattiga i mindre utsträckning än ensamföräldrar i andra  
 OECD-länder. 
  Men även i Sverige tenderar ensamföräldrar att vara fattigare än sammanboende. Detta leder till att en del av dem tidvis behöver socialbidrag för att kunna försörja sig och sina barn. Ensamstående mödrar är betydligt vanligare i storstadsområdena än i övriga regioner och andelen ensamma möd- rar är högre i invandrarhushåll. Bland ensamföräldrar är bidragsbe- roendet relativt högt (cirka 37 procent fick socialbidrag någon gång under 1996). 
  
 I en undersökning om ensamstående föräldrar i Stockholms län 
  
 30 
  
 visades att över 13 000 ensamstående mammor fick socialbidrag 
  
 29  
 Av samtliga utrikes födda personer, som bodde i storstadsregionerna 1994, bodde 11,5 procent i extremt låg inkomst - områdena och 16 procent i mycket låg inkomst - områdena. 
  
 30  
 Se Länsstyrelsen i Stockholms län, rapport 1996:14. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 59 
  
 någon gång under 1994. Vilket innebar att nästan varannan ensam- stående mamma (45 %) var tvungen att söka socialbidrag under någon period under året. När det gäller olika kommuner var det Stockholms kommun (där finns ett stort antal låginkomstområden) som hade den högsta andelen ensamstående föräldrar i länet (27 %). 
 Det är inte så svårt att gissa att den lägsta andelen (1 %) fanns i den rika Danderyd. 
 Men hur ser då situationen ut i de studerade bostadsområdena när det gäller andelen ensamföräldrar? 
  
 4ABELL 'ENOMSNITTLIG ANDEL ENSAMF¶R¤LDRAR AV ALLA BARNHUSH¥LL  
  
 ¥R EFTER OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA 
 Andel av alla barnhushåll i procent. 
  
 1985 
  
 1990 
  
 %XTREMT H¶G INKOMST 
  
 4,9 % 
  
 8,3 %** 
  
 -YCKET 
  H¶G INKOMST 
  
 8,4 % 
  
 11,8 %** 
  
 (¶G INKOMST 
  
 11,1 % 
  
 12,6 %** 
  
 –VER 
  MEDELINKOMST 
  
 16,8 % 
  
 16,9 %** 
  
 Cisneros 
  
 23,2 % 
  
 28,0 %** 
  
 ,¥GINKOMST 
  
 27,3 % 
  
 29,3 % 
  
 -YCKET 
  L¥G INKOMST 
  
 29,3 % 
  
 31,8 % 
  
 %XTREMT George 
  
 28,1 % 
  
 27,8 % 
  
 Anmärkning ( ** ): Siffrorna avser enbart områdena i Stor Stockholm (beroende på den tillgängliga datamaterialet) och är inte direkt jämförbara med andra uppgifter i tabellen. 
 Källa: SCB, Inregia 
  
 60  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Den genomsnittliga andelen ensamföräldrar av alla barnhushåll var högst 1990 i områden med mycket låga inkomster. Det framkommer också från tabell 2.7 att den genomsnittliga andelen ensamföräldrar av alla barnhushåll är högre i områden med lägre inkomster. Mönst- ret är i stort sett detsamma som för de tidigare studerade variablerna. Ju högre andel höginkomsttagare desto lägre andel ensamföräldrar. 
 De osynliga skiljelinjerna går tvärs genom städerna och delar dessa i olika bostadsområden där olika befolkningsgrupper oftast bor var för sig. Där finns rika och fattiga områden, "fina" och brottsbelastade områden etc. Och ibland till och med fina och ännu finare områden. 
 Samma förhållande gäller för ensamföräldrar. Rika ensamföräldrar bor i rika områden, medan fattiga ensamföräldrar bor i fattiga områ- den. Haken är den att ensamföräldrarna framför allt utgörs av en- samma lågutbildade mammor med låga inkomster. Således blir det tämligen naturligt att andelen ensamföräldrar också är störst i de områden där de låga inkomsterna dominerar. 
 Det är intressant i sammanhanget att jämföra två områden i en och samma kommun, Huddinge. Dessa områden är Huddinge C och Huddinge Villastad. Enligt den använda inkomstindelningen klassas Huddinge C som område med "låg inkomst" och Huddinge Villastad som område med "mycket hög inkomst". Det är alltså inte frågan om några ytterkantsområden, varken när det gäller fattigdom eller rikedom. Men bilden som framkommer (se tabell nedan) är slående. Den visar en segregation mellan ensamföräldrar och sammanboende, mellan högskoleutbildade och lågutbildade, mellan socialbidragsta- gare och de som inte är det. Förenklat sett mellan de som är lite rikare och de som är lite fattigare. Det finns också skäl påpeka att båda områdena har relativ liten andel invandrare 13,9 respektive 9,8 procent. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 61 
  
 4ABELL (UDDINGE # OCH (UDDINGE 6ILLASTAD 
  
 (UDINGE # 
  
 (UDDINGE 6ILLAS 
  
 TAD 
  
 %NSAMF¶R¤LDRAR 
  
 36,1 % 
  
 5,5 % 
  
 3OCIALBIDRAGSTAGARE 
  
 TOTALT 
  
 8,9 % 
  
 2,0 % 
  
 Jones 
  
 7,2 % 
  
 1,7 % 
  
 5TBILDNING 
  
 H¶GST GRUNDSKOLA 
  
 36,4 % 
  
 24,4 % 
  
 Gibson 
  
 19,8 % 
  
 32,3 % 
  
 "OST¤DER 
  
 ALLM¤NNYTTAN 
  
 74,8 % 
  
 1,7 % 
  
 SM¥ HUS 
  
 0,9 % 
  
 96,0 % 
  
 LDER 
 Eftersom invandrare i genomsnitt är yngre än den infödda befolk- ningen leder en hög andel invandrare i ett bostadsområde automa- tiskt till att andelen äldre i detta område blir låg. Men det är bara en del av sanningen. Som vi kunnat se i avsnitt 2.1 beror boendet till stor del av de ekonomiska förutsättningarna. Det är också viktigt i sammanhanget hur länge man har varit etablerad på den lokala bostadsmarknaden. Ju längre man har haft bostad i storstadsregionen desto större sannolikhet att den är äldre och därmed oftast billig och centralt belägen. Eftersom de flesta äldre kom ut på bostadsmarkna- den innan miljonprogramsområdena var färdigbyggda är det naturligt att de områdena har en något lägre andel pensionärer än andra äldre och mer centralt belägna områden (det är inte lätt att flytta på ålderns höst). 
 En annan faktor som har haft betydelse är den höga inflationen som Sverige hade fram till och med 1991. Den möjliggjorde för dem som 
  
 62  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 ägde sin bostad att tillgodogöra sig stora vinster. Detta har lett till att det är de äldre och medelålders som bott länge i storstäderna och gjorde sin boendekarriär för ett antal år sedan som bor i de rika områdena och de mest attraktiva bostäderna. 
 För att belysa segregationens åldersdimension väljer vi att ta fram andelen barn och ungdomar från 0 till 24 år och andelen äldre än 64 år i olika typer av bostadsområden. 
 4ABELL LDERSF¶RDELNINGENEFTEROMR¥DESTYPISTORSTADSREGIONER NA 
 Andel av befolkningen i procent. 
  
 W 
  
 W 
  
 W 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 36,8 
  
 11,6 
  
 35,6 
  
 12,9 
  
 34,3 
  
 13,7 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 36,4 
  
 10,5 
  
 35,2 
  
 11,6 
  
 34,0 
  
 12,1 
  
 Hög inkomst 
  
 33,7 
  
 13,4 
  
 32,6 
  
 14,0 
  
 31,7 
  
 14,4 
  
 Över medelinkomst 
  
 28,9 
  
 17,3 
  
 28,8 
  
 16,6 
  
 29,8 
  
 16,9 
  
 Under medelinkomst 
  
 26,3 
  
 20,8 
  
 27,1 
  
 19,5 
  
 26,7 
  
 21,0 
  
 Låginkomst 
  
 27,8 
  
 19,5 
  
 27,5 
  
 20,1 
  
 28,2 
  
 19,1 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 32,2 
  
 15,2 
  
 31,5 
  
 15,8 
  
 31,5 
  
 15,8 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 40,7 
  
 8,6 
  
 39,6 
  
 8,7 
  
 40,8 
  
 8,5 
  
 Som det framgår av tabell 2.10 var andelen äldre lägst i bostadsom- råden med "extremt låg inkomst" vilket till stor del kan förklaras som ett resultat av ovannämnda faktorer. Det som är mest intressant 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 63 
  
 i sammanhanget var den höga andelen barn och ungdomar i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena. Dessutom har denna andel varit i stort sett oförändrad under perioden  
 1985-1994. 
  
 $IAGRAM +VOTEN MELLAN ANDELEN ¥R OCH W ¥R EFTER 
  
 OMR¥DESTYP I STORSTADSREGIONERNA OCH 
  
 5 
  
 4,5 
  
 1985 
  
 1990 
  
 4 
  
 1994 
  
 3,5 
  
 3 
  
 2,5 
  
 2 
  
 1,5 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 Extremt hög 
  
 Mycket hög 
  
 Hög 
  
 Över 
  
 Under 
  
 Låg Mycket låg Extremt låg 
  
 . 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst medelinkomst medelinkomst 
  
 inkomst inkomst inkomst 
  
 Källa: Storstadskommittén och egna beräkningar. 
 Diagram 2.6 visar att kvoten mellan andelen barn/ungdomar och pensionärer var högst i extremt låg inkomst - områdena. I dessa områden bodde nästan fem gånger så många barn/ungdomar som pensionärer.  
 31  
 Den största förändringen under perioden  
 1985-1994 
  skedde däremot i höginkomstområdena. Där minskade kvoten under hela perioden. Minskningen var ett resultat av både fallande andel barn/ungdomar och ökade andel pensionärer. I extremt hög in- komst - områdena minskade kvoten med hela 21 procent under perioden  
 1985-1994. 
  Det var framförallt den starkt ökade andelen pensionärer i dessa områden som påverkade kvoten negativt. 
  
 31  
 Det kan också jämföras med att i riket som helhet bodde 1994 två gånger så många personer i åldern  
 0-24 
  år som i åldern  
 65-w 
  år. 
  
 64  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Vilka konsekvenser det kommer att få för sammanhållningen och förståelsen mellan generationerna att det växer upp generationer av ungdomar i områden där de sällan träffar äldre människor vet vi ingenting om idag. Men att konsekvenserna blir negativa och att de äldres erfarenheter är viktiga för den unga generationens utveckling kan man förmoda. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 65 
  
 3 
  
 Sambandet mellan etnisk och ekonomisk respektive social segregation 
  
 I kapitel två visades att segregationen i storstäderna är mycket påtaglig. Där visades också att alla fyra studerade dimensioner (ekonomisk, social, etnisk och demografisk) i stort sett sammanföll. Till i huvudsak samma slutsats kom Socialstyrelsen fram i sin sociala rapport. Således sammanföll enligt Socialstyrelsen etnisk och ekonomisk segregation i storstäderna. Detta kan tolkas som att den etniska segregationen inte är resultat av fritt val (viljan att bo till- sammans med sina landsmän) utan att denna framförallt är ett resul- tat av en segregation som bygger på ekonomiska och sociala grunder och som i sin tur avspeglar en strukturell utestängning från sam- hällslivet. 
 Tolkningen att det är frågan om social segregation och inte i första hand en etnisk sådan strider mot den gängse uppfattningen framförd av en del forskare att segregation är ett invandrarproblem. Enligt dem uppstår problemet som resultat av invandrarnas strävan att bo nära varandra, för att söka trygghet och behålla sin kultur. 
 Utgångspunkten för sådana förklaringar är att boendet och den miljö som man bor i är resultatet av ett fritt val (alltså att olika befolk- ningsgrupper har olika preferenser när det gäller boendet). Den bild som kom fram i kapitel två gav dock inget stöd för antagandet att en majoritet av invandrarna vill ha sitt eget område där de kan bo, vara trygga och utveckla sitt kulturella arv (se nedan). Den amerikanska segregationsmodellen typ China town saknar dessbättre motsva- righet i Sverige. Tvärtom är det ofta så att i ett och samma område bor tiotals nationaliteter som inbördes ofta har olika traditioner och kommer från helt olika världsdelar. Och inte minst bor i dessa områden ett stort antal svenskar. 
  
 66  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Att studera sambandet mellan etnisk och social respektive ekono- misk segregation är viktigt inte minst beroende på att segregationen oftast uppfattas och tolkas just som segregation i boende mellan svenskar och invandrare, alltså etnisk segregation. Detta var också en av de viktigaste faktorerna som ledde till att boendesegregationen började uppmärksammas i början av  
 1990-talet. 
  
 Redan från början observerade man ett antal områden i storstäderna som hade stora sociala problem och en hög andel invandrare (oftast över 50 procent). De områdena betecknades ganska snabbt som invandrartäta områden och invandrarnas vilja att bo tillsammans utpekades som en av huvudfaktorerna bakom den etniska segrega- tionen. När man sedan observerade sociala problem i invandrar- täta områden ansågs segregeringen bidra till och befästa en social utslagning baserad på etnisk grund. 
 Det har framkommit ovan att det oftast är tiotals olika nationaliteter som bor i ett och samma område och att man inte kunde observera några generella tendenser som liknar den amerikanska segregations- modellen. Dessutom, som vi visade i kapitel två, finns det ett starkt positivt samband mellan socialbidragsberoendet bland den infödda befolkningen och socialbidragsberoendet bland befolkningen totalt i extremt låginkomst - områden. 
 Segregation som bygger på sociala respektive ekonomiska premisser blir tydlig i analysen av socialbidragsberoendet bland den infödda befolkningen. Tidigare var tyngdpunkten, vad gäller denna analys, satt på de extremt låginkomst - områdena. Men för att få svar på frågan om segregationen i storstäderna framförallt bygger på ekono- miska och sociala grunder eller på etniska grunder testas sambandet mellan andelen invandrare och andelen socialbidragstagare i stor- stadsregionerna (Stor Stockholm, Stor Malmö och Stor Göteborg). 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 67 
  
 Som redan påpekas går de ekonomiska och sociala problem hand i hand och det är oftast mer eller mindre omöjligt att göra en tydligt avgränsning, men det är utan tvekan så att de personer som får socialbidrag är de som är ekonomiskt utsatta  
 32 
 , dessutom har en stor andel socialbidragstagare missbruks- och andra slags sociala pro- blem. 
 Avgränsningen mellan sociala och ekonomiska problem när det gäller socialbidragstagare skulle bokföringsmässigt kunna göras genom att kontrollera vad slags försörjningshinder socialbidragstaga- re uppges ha. Som en illustration kan vi använda oss av en longitu- dinell studie gjord av Utrednings- och statistikkontoret i Stockholm. I denna studie har man bl.a. studerat de vanligast förekommande 
 försörjningshindren för socialbidragstagare. Man kommer fram till att av de 12 000 hushåll som kan betecknas haft ett  
 PERMANENT 
  
 bidragsbehov under perioden  
 1990-1995 
  dominerade arbetslöshet och  
 sociala-/medicinska 
  skäl som försörjningshinder för sammanta- get nära 60 procent av hushållen. 
 Om man särskiljer svenskar och invandrare visar det sig att av de 6500 svenska hushåll var 41 procent arbetssökande och 35 procent 
 hade rehabiliteringsbidrag av  
 sociala-/medicinska 
  skäl. När det gäller de 4 800 utomnordiska hushållen med  
 PERMANENT  
 bidragsbehov var 
 25 procent arbetssökande, 25 procent läste svenska på SFI, 15 procent hade ingen eller låg pension och 9 procent hade rehabilite- ringsbidrag av  
 sociala-/medicinska 
  skäl. 
 Sambandet mellan andelen invandrare och andelen socialbidragsta- gare testas med hjälp av korrelationskoefficienten. Resultat av testen blir en korrelationskoefficient som är lika med 0,8. Detta resultat tolkas som att det finns ett starkt och positivt samband mellan 
  
 32  
  
 ) EN INTERVJUSTUDIE UTF¶RD AV PROFESSOR "ENGT 3TARRIN OCH MEDARBETARE VID H¶GSKOLAN I +ARLSTAD VISAR MAN HUR ARBETSL¶SA MED H¥RD ANSTR¤NGD EKONOMI S¥ L¥NGT M¶JLIGT UTNYTTJAR DE TILLG¥NGAR MAN HAR INNAN MAN S¶KER SOCIALBIDRAG DRAR IN ¤NNU MER P¥ SINA KOSTNADER OM DET ¤R M¶JLIGT L¥NAR AV SL¤KTINGAR OCH V¤NNER S¤LJER OCH PANTS¤TTER DET MAN HAR AV N¥GOT V¤RDE ALLT I SYFTE ATT UNDVIKA DEN YTTERLIGARE SKAM UPPLEVELSE SOM DET INNEB¤R ATT F¶RUTOM ARBETSL¶S OCKS¥ VARA BIDRAGSBEH¶VANDE 
  (Utrednings- och statistikkontoret i Stockholm, 1997). 
  
 68  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 andelen invandrare och andelen infödda svenskar som får socialbi- drag. Alltså de så kallade invandrartäta områdena är framförallt områden som är socialt och ekonomiskt mest utsatta. 
  
 $IAGRAM 3AMBANDET MELLAN ANDELEN INVANDRARE OCH ANDELEN 
  
 SOCIALBIDRAGSTAGARE AV DEN INF¶DDA BEFOLKNINGEN I STORSTADSREGIONER 
  
 NA 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 Källa: Storstadskommittén. 
 Diagram 3.1 visar att andelen invandrare är som högst i de områden där andelen socialbidragstagare av den infödda befolkningen är högst.  
 33  
 Alltså i de områden som kan anses socialt och ekonomiskt mest utsatta. Att andelen invandrare är högst i just dessa områden är ingenting anmärkningsvärt med hänsyn till att invandrare har lägre 
  
 33  
 Man kan också se att det finns ett antal områden som avviker från den gene- rella bilden, alltså har en hög andel invandrare och en låg andel socialbidragsta- gare av den infödda befolkningen. Ett av dessa bostadsområden är det redan tidigare uppmärksammade Norra Rosengård, ett område som karakteriseras av att den totala andelen socialbidragstagare sjönk under perioden  
 1990-1993, 
  oavsett att andel invandrare ökade (se vidare sid. 39). 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 69 
  
 inkomster och är yngre än befolkningen totalt. Dessutom tar det tid för nyinflyttade till Sverige att lära sig både språket och hur samhäl- let fungerar. 
 Social rapport 1997 visar att segregationen beror på utvecklingen på arbetsmarknaden. Enligt Socialstyrelsen är invandrare och ungdomar (de grupper som försöker etablera sig på arbetsmarknaden) mest utsatta på dagens svenska arbetsmarknad. Dessutom är de sällan berättigade till arbetslöshetsersättning. Men även de ungdomar (framförallt unga kvinnor) och invandrare (framförallt invandrare från länder utanför Norden) som inte är direkt drabbade av arbets- lösheten befinner sig i en otrygg situation, dvs. får oftast nöja sig med tillfälliga anställningar. Vidare får personer med omfattande sjukskrivningar efter friskskrivningen allt svårare att återkomma till arbetsmarknaden. Det faktum att andelen långtidssjukskrivna är tre gånger större i de fattigaste än i de rikaste bostadsområdena visar också att utsorteringsmekanismer som verkar på arbetsmarknaden i stort sett bestämmer segregationen (dvs. de som stängs ute hamnar i samma bostadsområde). 
 Den svenska välfärdsdebatten har under de senaste åren för det mesta handlat om situationen för de som redan är inne i systemet (har en fast förankring på arbetsmarknaden). Medan de som står utanför riskerar att bli glömda. Oftast blir de endast uppmärksam- made indirekt i och med de höga socialbidragskostnaderna och det faktum att socialbidragskostnaderna direkt påverkar andra kommu- nala åtaganden som skolan, äldreomsorgen och dyl. 
 Detta förstärker bilden av  
 EN I F¶RSTA HAND EKONOMISK OCH SOCIAL SEGREGATION 
 , men visar också att segregationen är ett resultat av 
 tudelningen mellan de som är etablerade på arbetsmarknaden (detsamma som de som är inne i systemet och utgör välfärdens kärnklass) och de som inte är etablerade på arbetsmarknaden. Det finns klara tendenser att de sista utgör en  
 outsider-klass. 
  Idag som så många gånger tidigare är det arbetsmarknaden som bestämmer klassindelningen. Tidigare var det skillnaden mellan arbetare och tjänsteman som utgjorde klassavgränsningen. Men i och med att gränserna mellan de flesta arbetare och tjänstemän (som har en trygg 
  
 70  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 position på arbetsmarknaden och därmed i trygghetssystemen) är på väg att suddas ut (bl.a. beroende på att dagens arbetsmarknad sätter mycket högre krav och att allt fler arbetare hanterar arbetsuppgifter som tidigare skulle betecknats som tjänstemanna uppgifter) blir gränsdragningen mycket mer tydlig och relevant mellan de som är etablerade på arbetsmarknaden respektive de som inte är det.  
 34 
  
 Socialstyrelsen markerade i sin sociala rapport tydligt denna gräns- dragningen genom att visa att den majoritet av befolkningen som har en fast förankring på arbetsmarknaden har gått helskinnad genom den värsta perioden i Sveriges ekonomiska historia efter andra världskriget. 
 (UR SER SEGREGATIONEN I 3VERIGE UT I J¤MF¶RELSE MED ANDRA L¤NDER 
 Den bild som hittills kommit fram när det gäller segregationen i Sverige är ganska lika utvecklingen i andra industriländer. Proble- men och segregationens konsekvenser är mer eller mindre desamma. Den stora skillnaden är att andra länder har upplevt segregationen mycket tidigare än Sverige. En förklaring till detta är det höga arbetskraftsdeltagandet med mer eller mindre full sysselsättning som Sverige hade fram till början av  
 1990-talet. 
  Men också välfärdssta- tens utbyggnad har betytt mycket för att motverka segregationen. 
 Generellt gäller att segregationen i Sverige inte är så stark rotad som i de flesta andra länder men utvecklingen börjar allt mer likna dessa. Redan i kapitel två har vi jämfört vissa aspekter av den etniska segregationen i Sverige med motsvarande i USA. Slutsatsen var entydigt att det amerikanska etniska segregationsmönstret inte fanns i Sverige. Men det är just när det gäller den höga andelen invandrare som bor i de fattiga bostadsområdena som Sverige utmärker sig i 
  
 34  
 Vi är medvetna om att detta är en stark förenkling av klasstrukturen (de som är etablerade på arbetsmarknaden är ingalunda klasslösa). Men denna förenkling bedöms som nödvändig för att åskådliggöra den nya verklighet som vi lever i. 
 SOU 1997:118  
 $ELADE ST¤DER  
 71 
 internationella jämförelser. I en studie  
 35  
 gjord av OECD visade det sig att både andelen invandrare som bodde i de fattiga områdena och kvoten mellan andelen invandrare som bodde i de fattiga respektive andra bostadsområden var högst i Sverige av alla jämförda länder.  
 36  
 När det gäller kvoten var Norge på andra plats, medan när det gäller andelen var det Frankrike som hade näst högsta andelen invandrare som bodde i de fattiga områdena. 
 I fortsättningen kommer vi att se att den franska utvecklingen också är i hög grad relevant för Sverige, oavsett att man kan förmoda att de franska invandrarna har mindre språksvårigheter (eftersom de i stor utsträckning härstammar från tidigare franska kolonier och som sådana talar franska mer eller mindre som de infödda fransmännen) än de svenska invandrarna. 
 Loic Waquant 
 37  
 har gjort jämförande analyser där man analyserat utvecklingen i Frankrike och USA som utgör exempel på olika typer av utveckling. Jämförelsen visar på väsentliga skillnader mellan den europeiska och den nordamerikanska utvecklingen, trots uppfatt- ningar om att den europeiska nyfattigdomen och de europeiska formerna för segregering i storstäderna skulle visa tendenser till en amerikanisering. Som vi har sett i kapitel två finns det inga gene- rella tendenser i den svenska utvecklingen som motsvarar den amerikanska segregationsutvecklingen. 
 Socialstyrelsen beskriver Waquants studie och dess relevans för den svenska utvecklingen så här:   
 %NLIGT 7AQUANT BEST¥R SKILLNADERNA I ATT DET AMERIKANSKA S K SVARTA B¤LTET I F¶RSTA HAND Hopkins TILL OMR¥DEN I STORST¤DERNAS K¤RNA MEDAN DET FRANSKA R¶DA B¤LTET I STORT ¤R IDENTISK MED ARBETARF¶RORTER I STORST¤DERNAS PERIFERI 3¥TILLVIDA ¤R DET FRANSKA SEGREGATIONSM¶NSTRET I H¶GSTA GRAD GILTIG F¶R DE SVENSKA STORST¤DERNA 7AQUANTS SLUTSATS ¤R ATT I 53! H¤R 
  
 35  
 Distressed Tran, 1997. 
  
 36 
  
 Sverige, Norge, Finland, Frankrike, USA, Kanada. 
  
 37 
  
 Studien refereras i Social rapport 1997, Socialstyrelsen. 
  
 72  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 STAMMAR PROBLEMET I HUVUDSAK FR¥N RASOJ¤MLIKHETEN I SAMSPEL MED SVAGHETER I DEN AMERIKANSKA SOCIALPOLITIKEN ELLER RENTAV MED STATENS FR¥NVARO I DESSA OMR¥DEN $Lambert MED SINA SVARTA INV¥NARE HAR EN N¤STINTILL SJ¤LVKLAR UPPDELNING AV STADSRUM MET EFTER RASKRITERIET $ET ¤R ENLIGT 7AQUANT EN RACIAL FORMATION TILL SKILLNAD FR¥N SINA EUROPEISKA MOTSVARIGHETER 6ARDAGEN I DE NORDAMERIKANSKA GETTOOMR¥DENA F¶R INTE S¤LLAN MED SIG EN P¥TAGLIG FYSISK RISK VILKET INTE KAN P¥ST¥S OM DE EUROPEISKA MOTSVARIGHETER NA 
 ) RANKRIKE ¤R SITUATIONEN ENLIGT 7AQUANT HELT ANNORLUNDA P¥ ¥TMINSTONE TV¥ VIKTIGA PUNKTER ¶R DET F¶RSTA SER HAN DE NORDAFRI KANSKA IMMIGRANTERNAS SITUATION I F¶RORTERNA SOM EN KLASSFR¥GA SNARARE ¤N SOM DISKRIMINERING P¥ ETNISKA RAS GRUNDER ¶R DET ANDRA ANSER HAN ATT I RANKRIKE ¤R STATEN OCH OFFENTLIGHETEN BETYD LIGT MER N¤RVARANDE I DE UTSATTA BOSTADSOMR¥DENA OCH F¶RS¶KER R¤TTA TILL MISSF¶RH¥LLANDENA OM ¤N MED HITTILLS SVAGA EFFEKTER 
 $EN SVENSKA SITUATIONEN LIKNAR P¥ FLERA PUNKTER DEN FRANSKA ¤VEN OM PROBLEMEN ALLM¤NT KAN ANSES VARA TYNGRE SV¥RARE I RANKRIKE OCH ANDRA /%#$ L¤NDER ¤N I 3VERIGE ) RANKRIKE FINNS ENLIGT 7AQANT TECKEN P¥ EN RELATIVT GOD INTEGRATION AV BARN TILL NORDAFRIKANSKA IMMIGRANTER $ET M¤RKS OCKS¥ EN PROCESS SOM N¤RMAR DEN INVAND RADE DELEN AV BEFOLKNINGEN TILL DEN INF¶DDA I FLERA VIKTIGA AVSEENDEN 4ROTS H¶GRE ARBETSL¶SHET OCH L¤GRE INKOMSTER BLAND INVANDRARE J¤MF¶RT MED DEN INF¶DDA FRANSM¤NNEN B¶RJAR INVANDRARNAS YRKES STRUKTUR MER OCH MER LIKNA DEN INHEMSKA BEFOLKNINGENS ) DE V¤STEU ROPEISKA STORSTADSF¶RORTERNA KAN ETNISKA KONCENTRATIONEN SES SOM ETT UTTRYCK F¶R DE ETNISKA GRUPPERNAS SOCIOEKONOMISKA STATUS I MAJORI TETSSAMH¤LLET 
  
 38  
 Man bör dock reservera sig för att en så kategorisk distinktion bortser från viktiga förändringar i de svartas position i det amerikanska samhället. Ökad social skiktning bland svarta i USA som kommit till uttryck i uppkomsten av en svart medelklass gör att man kan se de svartas getto såväl en ras- som en klass- fråga. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 73 
  
 $ET GEMENSAMMA F¶R 53! RANKRIKE OCH F¶RMODLIGEN I VISS M¥N F¶R 3VERIGE ¤R INV¥NARNAS UPPFATTNING OM SIG SJ¤LVA SOM UTST¶TTA OCH DEN ALLM¤NNA UPPFATTNINGEN OM VISSA BOSTADSOMR¥DEN SOM KNAPPAST M¤NNISKOV¤RDIGA 3TIGMATISERING AV BOSTADSOMR¥DEN I 3VERIGE YTTRAR SIG T EX I ATT DESS INV¥NARE INTE Blake SIN ADRESS OCH I ATT UNGDOMAR MED INVANDRARBAKGRUND S¤GER SIG ¥KA UTOMLANDS N¤R DE F¶RFLYTTAR SIG FR¥N SIN HEMF¶RORT TILL INNERSTADEN 3TIGMATISERINGEN P¥VERKAR I SIN TUR RELATIONERNA MELLAN BOSTADSOMR¥DETS INV¥NARE OCH ARBETSGIVARE POLIS BOSTADSF¶RETAG DOMSTOLAR LOKALA MYNDIG HETER OSV 
 %N S¥DAN TYDLIG UPPDELNING OCH STIGMATISERING AV VISSA BOENDEMIL J¶ER HAR ENLIGT 7AQUANT MINDRE BETYDELSE F¶R DE SVARTA I 53! S GETTON ¤N F¶R INV¥NARNA I DE FRANSKA PROBLEMF¶RORTERNA 3KILLNADEN BEROR P¥ ATT SOCIAL UTST¶TNING SOCIAL EXCLUSION P¥ GEOGRAFISK BASIS ST¥R I BJ¤RT KONTRAST TILL DEN FRANSKA OCH F¶R DEN DELEN EURO PEISKA TRADITIONEN AV MEDBORGARSKAP J¤MLIKHET OCH DELAKTIGHET I SAMH¤LLSGEMENSKAPEN  
  
 Att det sista är relevant för den svenska utvecklingen – i minst samma grad som för de andra europeiska länderna – visas av detta att förra Storstadsutredningen tillsattes bl.a. som en följd av att man uppmärksammade ett lågt valdeltagande bland invandrare (jfr. med tabeller 2.3  
 A-C). 
  
 Utöver den höga andelen invandrare i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena utmärker Sverige sig med ytterligare en faktor i de internationella jämförande studierna, nämligen frågan om ett lågt arbetskraftsdeltagande. OECDs studie visar att kvoten mellan arbetskraftsdeltagandet i de fattiga bostadsområdena och i de andra bostadsområdena i storstäderna är lägst i Sverige. Till en del kan detta förklaras av att Sverige allmänt har ett högt arbetskraftsdelta- gande, men oavsett detta kvarstår skillnaden. Detta är ytterligare ett bevis på de etableringssvårigheter på arbetsmarknaden som de som bor i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena i storstäderna har. 
 De grupperna som enligt Socialstyrelsen visar sig ha klara etable- ringsproblem på dagens svenska arbetsmarknad (invandrare, ung- 
  
 74  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 domar och ensamma mammor), men också de som har svårigheter att komma tillbaka efter att hamnat utanför arbetsmarknaden (långtidssjukskrivna) är samma grupper som är överrepresenterade i de fattigaste bostadsområdena i storstäderna. Dessa grupper har också lyfts fram som mest sårbara i undersökningar om fattigdomen i andra europeiska länder.  
 39 
  
 39  
 Se Välfärdens marginaler, Tapio Salonen,1994. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 75 
  
 4 Slutsatser och diskussion 
 Analysen som redovisas i denna rapport har till syfte att beskriva förhållandena i de mest utsatta områdena i storstadsregionerna under de senaste åren och ge en bild av segregationen i storstadsregionerna. 
 I stora drag skulle man kunna sammanfatta rapportens resultat i följande slutsatser: 
  
 – 
  
 Segregationen i storstäderna kan betecknas som allvarlig. Det handlar om en sammanfallande ekonomisk, social, etnisk och demo- grafisk segregation, 
  
 – 
  
 I grunden för segregationen i storstäderna ligger i första hand en 
  
 EKONOMISK OCH SOCIAL SEGREGATION  
 och inte en segregation på etniska 
 grunder, 
 – Det finns tendenser till att segregationen i storstäderna handlar om klasskillnader mellan de som är etablerade på arbetsmarknaden (och därmed också i välfärdssystemet) och en  
 outsider-klass. 
  
 Vad är det då som karakteriserar dem som bor i de socialt och ekonomiskt mest utsatta områdena i storstäderna? Jo, det är  
 UTANF¶R SKAP  
 som är det mest påtagliga gemensamma draget. Olika etniska grupper anses ofta (av majoriteten) ha valt att leva för sig och inte vilja eller oftast inte kunna (t. ex. till följd av språksvårigheter) ha kontakt med majoriteten av den infödda befolkningen. De här i landet födda, socialt utslagna, har det ännu värre eftersom de inte i nämnvärd utsträckning över huvud taget tycks existera för majorite- ten av den infödda befolkningen. (Det är ju invandrarområden eller mer precist invandrartäta områden som det handlar om.) Sambandet mellan utanförskapet och ekonomiska förutsättningar blir mycket tydligt. 
  
 76  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Indelningen i socioekonomiska grupper (eller mer populärt klasser) baseras på föreställningen att det finns skillnader mellan löntagare och företagare, mellan arbetare och tjänstemän och ibland mellan de förvärvsarbetande och de som inte är det, som avspeglas framförallt i skillnader i levnadsförhållanden. Teoretiskt sett har det alltid varit så att olika klasser främst definierats med utgångspunkt i människornas ställning i produktionsprocessen. Detta leder också till att klasstruk- turen ständigt är under förändring som en konsekvens av de föränd- ringar som produktionsprocesserna utsätts för. 
 Automatisering, internationalisering och den fortsatta expansionen av tjänstesektorn är bara några av de processer som nödvändigtvis påverkat klasstrukturen. Men numera kan man framförallt se den största effekten i det faktum att den höga arbetslösheten och de allt större svårigheterna för många människor att etablera sig på arbets- marknaden skapar stora skillnader mellan de som är etablerade på arbetsmarknaden respektive de som står utanför.  
 40  
 Dessa skillnader visas inte minst av Socialstyrelsens sociala rapport 1997 och Stor- stadskommitténs delbetänkade Att växa bland betong och kojor. I delbetänkandet visade Storstadskommittén på kraftiga skillnader i barnens uppväxtvillkor beroende på om de bodde i områden med mycket låga respektive extremt låga inkomster eller i något av alla andra områden. 
 En slutsats som går igenom hela rapporten verkar vara att segrega- tionen i första hand handlar om klasskillnader. Det verkar som om vi fått ett förfinat klassamhälle. Förenklat skulle man kunna konstatera att det är frågan om två klasser, å ena sidan en  
 outsider-klass 
  och å andra sidan alla de andra (vars gemensamma nämnare är att de är etablerade på arbetsmarknaden) som utgör välfärdens kärnklass. 
  
 Outsider-klassen 
  utgörs av de som inte lyckats etablera sig på ar- betsmarknaden eller har blivit utsorterade från denna. Här är fram 
  
 40  
 Situationen blir inte lättare av att trygghetssystemet baseras på positionen på arbetsmarknaden. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 77 
  
 förallt ungdomar, invandrare, ensamma mammor, långtidssjukskriv- na och personer som har sociala problem och som försörjer sig på socialbidrag överrepresenterade. Att det är frågan om en outsider- klass vittnar inte minst detta att den svenska välfärdspolitiska de- batten i början av  
 1990-talet 
  i hög grad har handlat om effekter av förändringar för de som är inne i de etablerade välfärdssystemen. 
 Medan villkoren för de delar av befolkningen som helt eller delvis står utanför dessa inte har uppmärksammats i samma utsträckning.  
 41 
  
 Observera att det här använda begreppet  
 outsider-klass 
  inte har samma innebörd som det i USA använda underklass beroende på bl.a. att de passiviserande effekter som olika fattigstöd förmodas skapa inte finns i Sverige. I Sverige finns inte heller passivitet i vid mening i de studerade områdena. Detta visar inte minst den enorma framtidstro som barnen i de här områdena utstrålar.  
 42 
  
 När det gäller segregationen i samhället kan man dra slutsatsen att den inte är på väg att uppstå. Den har existerat under hela den stude- rade perioden, men den har blivit mer påtagligt under de senaste åren. Medan en utjämning har skett mellan alla andra områden har klyftan ökat mellan områdena med mycket låg respektive extremt låg inkomst och alla andra områden. 
 Medvetandet om den sociala segregationen finns i de utsatta bo- stadsområdena. Att medvetandet om den komplexa verkligheten också finns bland de som arbetar i de socialt och ekonomiskt utsatta områdena visar en rapport skriven av polisen. Stockholmspolisen gjorde en kartläggning av ungdomsgäng under hösten 1996. I hela Stockholms län identifierade man  
 60-70 
  gäng som för det mesta bestod av pojkar i åldern  
 14-18 
  år. Gängen var sällan etniskt homo- gena och en del av gängen begick våldsbrott och även narkotika- missbruk förekom. Polisens slutsats blev: "Vi kan således konstatera att vi inte har något invandrarproblem, utan ett socialt problem som drabbar invandrargrupperna". 
  
 41 
  
 Socialstyrelsen, Social rapport 1994. 
  
 42 
  
 För en närmare beskrivning av barnens uppväxtvillkor i storstäderna se Stor- stadskommitténs delbetänkande Att växa bland betong och kojor. 
  
 78  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 R SEGREGATIONEN POSITIV 
 Det är inte sällan att man hör att segregationen kan vara positiv. Det finns till och med dem som beklagar att ordet segregation har dålig 
 klang. Det är därför av yttersta vikt att lyfta fram och diskutera denna frågan. Inte minst när det finns tendenser att  
 SEGREGATIONEN INTE ¤R TILLR¤CKLIGT UPPM¤RKSAMMAD SOM SAMH¤LLSPROBLEM 
 . 
 Tanken att alla skall ha en plats i samhället och att alla skall ha rätt till jämlika levnadsvillkor är fortfarande starkt rotad i det svenska samhället och det finns positiva traditioner att ta fasta på. Det är fortfarande så att människor i allmänhet inte accepterar segregation och inte heller vill de ha en permanent  
 outsider-klass. 
  Men det är ofta så att många inte känner någon som bor i de socialt och ekono- miskt mest utsatta områdena.  
 43  
 Man har allt mindre möjligheter att träffas (om inte kollektivtrafiken vore så bra utvecklad i svenska storstäder skulle de möjligheterna vara ännu mindre) beroende på att de som bor i områdena med mycket låga respektive extremt låga inkomster allt mer sällan finns på några arbetsplatser (vilka är en av de viktigaste mötesplatserna i dagens svenska samhälle). 
 Men tillbaka till grundfrågan. Vad är det som gör att segregationen är ett samhällsproblem? Det handlar ytterst om samhällets grundva- lar. Samhället behöver helt enkelt gemensamma värderingar för att hålla samman och kunna fungera. Man måste kunna lita på varandra. Man skall inte behöva bygga stängsel och murar eller leja säker- hetsvakter för att kunna gå till jobbet eller åka på semester. Man skall också kunna lita på att det är genom allmänna val som man väljer folkets representanter i kommunernas och rikets styre. Man måste också kunna lita på att all offentlig makt utgår ifrån folket. Ett trettioprocentigt valdeltagande (de socialt och ekonomiskt mest utsatta områden är inte där ännu, men på väg) är inte förenligt med 
  
 43  
 Detta kan jämföras med den situationen som rådde i början av  
 1900-talet. 
  Det sociala avståndet mellan olika klasser var mycket större då än idag, men det fysiska avståndet är mycket större idag. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 79 
  
 något av det ovan nämnda. Ett trettioprocentigt valdeltagande bety- der att man inte litar på varandra. 
 Segregation medför utanförskap och ger upphov till onda cirklar av problem som förstärker varandra. Detta leder till att människor blir utestängda från viktiga delar av samhällslivet. Den sociala isolering- en är ett stort hinder för att kunna skapa ett bra och fungerande kontaktnät som oftast innebär inträdesbiljett till arbetsmarknaden. På det sättet kommer en stor del av de som står utanför sannolikt aldrig att få en vettig möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden och börja ett nytt liv. Så småningom har de förstått att det inte är någon som bryr sig om deras situation vilket kan ofta leda till ytterligare ansam- ling av problem. 
 Kriminalitet och bidragsplanering kan bli alternativa utvägar för de socialt utslagna och från det etablerade samhället utestängda. Utan- förskapet skapar olika slags fientligheter. Segregation är bas för utanförskap och okunskap. Okunskap om sina medmänniskor som bor på andra sidan gatan. 
 I Storstadskommitténs delbetänkande "Att växa bland betong och kojor" (SOU 1997:61) har man redan uppmärksammat att det fram- för allt är barn som far illa till följd av segregationen. Och barn är ju vår framtid. Det är bl.a. därför lämpligt att avsluta denna rapport med en par citat. 
  
 80  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 #ITAT UR ARTIKELN 3¥NA ¤R VI S¥NA ¤R DE FR¥N !FTONBLADET  
  
 MARS ETT ANTAL P¥ST¥ENDE OM SINA KAMRATER FR¥N ANDRA DELAR AV STADEN 
 Det här tycker pojkar och flickor från Slottsstaden om sina jämnåriga från Rosengård: "  
 $E HAR DET NOG J¤VLIGT TUFFT MED ALLA G¤NG SOM G¥R OMKRING OCH SP¶AR ALLA SOM G¥R F¶RBI (AN KANSKE BLIR KRIMINELL ELLER K¥KFARARE MEN I V¤RSTA FALL BLIR HAN LANG ARE RAMTIDSDR¶MARNA F¶R EN TJEJ P¥ 2OSENG¥RD TROR JAG INTE Cummings HON F¥R K¤MPA H¥RDARE F¶R ATT DET FINNS S¥ M¥NGA OR¤TTVISOR *AG TROR ATT DE SOM BOR I 2OSENG¥RD LEVER ETT HELT ANNAT LIV ¤N VI VEN OM VI INTE ALLA T¤NKER P¥ DET HAR VI DET J¤TTEBRA J¤MF¶RT MED EN I V¥R ¥LDER P¥ 2OSENG¥RD *AG TROR ATT DE HAR DET J¤VLIGT TUFFT  
 " 
 Det här tycker pojkar och flickor från Rosengård om sina jämnåriga från Slottsstaden: "  
 *AG HAR H¶RT ATT EN VANLIG VECKA HINNER DE INTE G¶RA N¥GONTING F¶R DE SITTER HEMMA OCH PLUGGAR /CH P¥ RASTERNA PLUGGAR DE HELA TIDEN 0¥ FRITIDEN TROR JAG ATT DE IDROTTAR ELLER G¥R P¥ PIANOLEKTIONER I ALLA FAL N¥GON SLAGS FRITIDSSYSSELS¤TTNING 0¥ FREDAGS OCH L¶RDAGSKV¤LLAR G¥R DE UT MED SINA V¤NNER OCH FESTAR OCH DRICKER SIG FULLA MEN NARKOTIKA OCH KRIMINALITET TROR JAG ATT DE TAR AVST¥ND IFR¥N *AG TROR ATT DE ¤R SOM VI FAST BAKOM EN FASAD AV "J¶RN "ORG KL¤DER OCH FR¤CKA GULDKLOCKOR RIKA F¶R¤LDRAR *AG TROR ATT DERAS FRAMTID BLIR BRA  
 " 
 $E BOR I SAMMA STAD MEN DE KAN MYCKET LITE OM VARANDRA $E LITAR INTE Mason $E ¤R VI OCH DEM $E BOR I DELADE ST¤DER /CH  
 VEN OM VI INTE ALLA T¤NKER P¥ DET  
  K¤NNER DE ATT DE HAR OLIKA UPPV¤XTVILLKOR OCH OLIKA F¶RUTS¤TTNINGAR ATT LYCKAS I LIVET OCH ATT DE TILLH¶R OLIKA KLASSER 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 81 
  
 Bilaga A De berörda kommunerna 
 Storstadskommittén har valt sju kommuner som man har närmare samarbete med. I detta avsnitt beskrivs utvecklingen i dessa sju av storstadsregionernas 43 kommuner. Följande kommuner ingår i kartläggningen: Botkyrka, Göteborg, Haninge, Huddinge, Malmö, Stockholm och Södertälje. Kommunerna i fråga kommer fortsätt- ningsvis att kallas för de berörda storstadskommunerna. Vi kom- mer att belysa situationen och utvecklingstendenserna i de här kommunerna lite mer utförligt. 
 Situationen i extremt låginkomst - områdena har beskrivits ingå- ende i kapitel två. Som där framgår ligger extremt låginkomst- bostadsområdena i de berörda storstadskommunerna. Totalt finns det 49 primärområden i dessa kommuner, som är antingen mycket låginkomst- område eller extremt låginkomst - område. Sam- manlagt bodde 287 914 invånare i dessa stadsdelar år 1994, vilket motsvarade 18 procent av de berörda storstadskommunernas befolk- ning och drygt 95 procent av den sammanlagda befolkning som bodde i mycket låginkomst- och extremt låginkomst - områdena 
 i storstadsregionerna. En stor del av dessa bostadsområden finns inom miljonprogrammets bostadsbestånd, d.v.s. bostäder som bygg- des under åren  
 1965-1975. 
  Knappt 77 procent av fastighetsbeståndet i områdena utgörs av hyresrätter och omkring 68 procent av dessa ägs av allmännyttiga bostadsföretag. Knappt 6 procent av hela fastighetsbeståndet i områden med mycket låga och extremt låga inkomster utgörs av småhus. 
 Storstäderna växer fort. Befolkningssammansättningen förändras både med avseende på ålder och etnicitet och den varierar mycket kraftigt mellan de sju studerade kommunerna. Skillnaderna är stora mellan olika kommuner när det gäller andelen invånare som bor i områdena med mycket låga respektive extremt låga inkomster (se 
  
 82  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 tabell A1). Den största andelen hade Botkyrka och Malmö. I Botkyr- ka bodde nästan varannan invånare (39 %) i antingen områden med mycket låga inkomster eller i områden med extremt låga inkomster. Göteborg, Södertälje och Huddinge med var femte invånare boende i de utsatta områdena följer tätt efter. Å andra sidan hade Stockholm en förhållandevis låg andel boende i de utsatta områdena, men beroende på Stockholms stora totala invånarantal rörde det sig om ett stort antal människor som bodde i dessa områden 1994. Haninge är en i sammanhanget intressant kommun. I Haninge fanns inga områden som kunde betecknas som områden med mycket låga respektive extremt låga inkomster. 
  
 4ABELL ! 3AMTLIGA INV¥NARE I BER¶RDA STORSTADSKOMMUNER UTSATTA OMR¥DEN OMR¥DESTYPER  
  
 )NV¥NARE TOTALT 
  
 därav i områdena: 
  
 Kommun 
  
 MYCKET L¥G  
  
 EXTREMT L¥G  
  
 INKOMST 
  
 INKOMST 
  
 Botkyrka 
  
 67 373 
  
 29 % 
  
 10 % 
  
 Göteborg 
  
 434 767 
  
 17 % 
  
 5 % 
  
 Haninge 
  
 59 876 
  
 - 
  
 - 
  
 Huddinge 
  
 73 411 
  
 12 % 
  
 9 % 
  
 Malmö 
  
 238 056 
  
 20 % 
  
 10 % 
  
 Stockholm 
  
 697 361 
  
 5 % 
  
 5 % 
  
 Södertälje 
  
 67 820 
  
 16 % 
  
 6 % 
  
 Samtliga 
  
 1 638 664 
  
 12 % 
  
 6 % 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 83 
  
 Skillnaderna är stora mellan storstäderna och de fyra fattiga förorts- kommunerna, när det gäller andelen barn och ungdomar å ena sidan och andelen som är över 65 år. 
 4ABELL !   LDERSF¶RDELNING 
 Andel av befolkningen 
  
 0-24 
  
 65-w 
  
 0-24 
  
 65-w 
  
 0-24 
  
 65-w 
  
 Stockholm 
  
 25,5 
  
 21,3 
  
 25,5 
  
 21,0 
  
 26,5 
  
 19,2 
  
 Göteborg 
  
 28,9 
  
 18,9 
  
 28,7 
  
 19,0 
  
 29,3 
  
 18,1 
  
 Malmö 
  
 27,4 
  
 20,8 
  
 27,5 
  
 21,3 
  
 28,2 
  
 20,5 
  
 Huddinge 
  
 37,0 
  
 8,4 
  
 35,0 
  
 9,5 
  
 34,2 
  
 10,4 
  
 Södertälje 
  
 36,7 
  
 11,8 
  
 35,1 
  
 13,3 
  
 33,2 
  
 14,1 
  
 Botkyrka 
  
 41,2 
  
 6,3 
  
 38,8 
  
 7,5 
  
 37,2 
  
 8,5 
  
 Haninge 
  
 40,1 
  
 6,2 
  
 38,2 
  
 7,3 
  
 36,3 
  
 8,4 
  
 Storstäderna har som regel fler äldre och färre unga personer i ålder 0 - 24 år, medan för förortskommunerna gäller det omvända. För- ortskommunerna har i regel en mycket ung befolkning (se tabellen). När det gäller utvecklingen mellan 1985 och 1994 kan vi se från tabellen att andelen äldre växer i förortskommunerna medan andelen yngre minskar. Den senare är dock fortfarande mycket högre än i storstäderna. Å andra sidan minskar andelen äldre i storstäderna, men är fortfarande relativt hög. 
 När det gäller befolkningsutvecklingen har vi inte kunnat urskilja något gemensamt mönster för de berörda kommunerna. Befolkning- 
  
 84  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 en totalt har ökat mest i Huddinge kommun (8,1 %). Efter Huddinge kommer Stockholm och Malmö där ökningen har varit 6,7 respekti- ve 5,4 procent. Göteborg och Botkyrka har haft en ökning på 4,3 % respektive 4,2 %. Haninge kommun har haft den minsta ökningen (3,4 %), medan Södertälje är den enda av de berörda kommunerna som har haft en befolkningsminskning under den studerade perioden. Den totala befolkningen i Södertälje ökade marginellt mellan 1985 och 1990 för att sedan minska mellan 1990 och 1994. Minskningen under hela perioden 1985 - 1994 uppgick till 1,7 %. 
 Den etniska sammansättningen har också förändrats under tiden. Också här är skillnaderna mycket stora både mellan enskilda kom- muner och mellan storstäderna och förortskommunerna. Antalet invandrare definierade som utlandsfödda har ökat mycket kraftigt i storstäderna och lite mindre i förortskommunerna. 
 4ABELL ! 5TLANDSF¶DDA 
 Andel av befolkningen. 
  
 Stockholm 
  
 13,3 % 
  
 14,9 % 
  
 16,7 % 
  
 Göteborg 
  
 12,5 % 
  
 14,8 % 
  
 17,3 % 
  
 Malmö 
  
 13,2 % 
  
 16,4 % 
  
 20,0 % 
  
 Huddinge 
  
 17,2 % 
  
 18,1 % 
  
 19,2 % 
  
 Södertälje 
  
 20,2 % 
  
 21,9 % 
  
 22,3 % 
  
 Botkyrka 
  
 26,7 % 
  
 28,2 % 
  
 29,9 % 
  
 Haninge 
  
 14,8 % 
  
 15,7 % 
  
 16,8% 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 85 
  
 Det extrema fallet när det gäller ökningen av antalet utlandsfödda är Malmö kommun. Där har antalet invandrare ökat med hela 60,4 % under perioden  
 1985-1994. 
  Sedan kommer Stockholm och Göteborg med 44,1 % respektive 32,6 % högre antal invandrare 1994 än 1985. Vad gäller förortskommunerna har den största ökningen inträffat i Huddinge kommun (21,1 %). Botkyrka (16,6 %) och Haninge (17,4 %) kommer där efter, medan Södertälje med en ökning med 8,3 % har uppvisat det minsta tillskottet av invandrare. Som man kan se i tabell A.3 hade Södertälje redan tidigare en hög andel utlands- födda personer. Den utveckling som har skett kan alltså ses mer som en utjämning. 
 Ett högt socialbidragsberoende är en viktig signal om marginalise- rings- och utslagningsprocesser. Som man kunnat se i avsnitt 1.1.3 varierar socialbidragstagandet över landet. Storstäderna har högst andel hushåll med socialbidrag och högst genomsnittligt bidrag per hushåll. Lägsta andelen återfinns i norra delarna av Sverige. Hur har då andelen socialbidragstagare utvecklats i de berörda kommunerna? 
  
 86  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 4ABELL ! 3OCIALBIDRAGSTAGARE INKL FLYKTINGAR 
 Andel av befolkningen. 
  
 Stockholm 
  
 8,8 % 
  
 7,4 % 
  
 9,8 % 
  
 10,2 % 
  
 Göteborg 
  
 8,4 % 
  
 8,4 % 
  
 13,4 % 
  
 14,3 % 
  
 Malmö 
  
 12,1 % 
  
 11,4 % 
  
 12,7 % 
  
 15,4 % 
  
 Huddinge 
  
 10,1 % 
  
 7,8 % 
  
 11,3 % 
  
 11,0 % 
  
 Södertälje 
  
 11,3 % 
  
 9,1 % 
  
 9,8 % 
  
 10,3 % 
  
 Botkyrka 
  
 11,1 % 
  
 9,3 % 
  
 13,4 % 
  
 14,7 % 
  
 Haninge 
  
 9,9 % 
  
 7,7 % 
  
 9,8 % 
  
 10,8 % 
  
 Källa: SCB och Socialstyrelsen 
 När det gäller utvecklingen under perioden  
 1985-1993 
  kan vi se från tabell A.4 att andelen socialbidragstagare ökade mest i Göteborg. Samtidigt hade den minskat under samma period i Haninge och Södertälje. Minskning av andelen socialbidragstagare var kraftig i Södertälje  
 1  
 (13 % under perioden  
 1985-1993). 
  
 Under perioden  
 1993-1996 
  ökade andelen socialbidragstagare i alla kommuner utom Huddinge. Ökningen var störst i Malmö (21 %). Från tabellen kan man också utläsa en klar skillnad mellan två kommungrupper. Den ena gruppen blir då Malmö, som har den största andelen socialbidragstagare, tillsammans med Botkyrka och Göteborg. I den andra gruppen återfinns de andra fyra kommunerna. Sammanfattningsvis kan man konstatera att det var Göteborg 
  
 1  
 Denna utveckling stämmer väl med den observerade (och i kapitel två beskriv- na) utvecklingen i bostadsområdet Hovsjö (som var det enda bostadsområdet från Södertälje kommun som klassats som extremt låg inkomst - området). 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 87 
  
 (70,2 %), Botkyrka (32,4 % ) och Malmö (27,3 %) som hade den högsta ökningen av andelen socialbidragstagare under perioden  
 1985-1996. 
  Göteborg (andelen socialbidragstagare var oförändrat under perioden  
 1985-1990) 
  och Malmö (andelen socialbidragstagare minskade med 5,8 %, att jämföra med minskningen på  
 16-23% 
  för de andra fem kommunerna under perioden  
 1985-1990) 
  var dessutom de två kommunerna som påverkades minst av den höga konjunktu- ren i slutet av  
 1980-talet. 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 89 
  
 Bilaga B Vilka områden har vi studerat? 
 3TOR '¶TEBORG 
 4ABELL " 3TOR '¶TEBORG DE STUDERADE BOSTADSOMR¥DENA 
  
 0RIM¤ROMR¥DE 
  
 +OMMUN 
  
 /MR¥DESTYP 
  
 91603 
  
 Gårdstensberget 
  
 Göteborg 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 91607 
  
 Hjällbo 
  
 Göteborg 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 91701 
  
 N Biskopsgården 
  
 Göteborg 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 91306 
  
 Ö Bergsjön 
  
 Göteborg 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 91401 
  
 Brämaregårde 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91608 
  
 Mullins 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91517 
  
 Frölunda Torg 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91301 
  
 Gamlestaden 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91520 
  
 Grevegården 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91606 
  
 Hammarkullen 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91511 
  
 Högsbohöjd 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91601 
  
 Lövgärdet 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91304 
  
 N Kortedala 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91708 
  
 S Biskopsgården 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91303 
  
 S Kortedala 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91102 
  
 Wilson 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91104 
  
 Stigberget 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91305 
  
 V Bergsjön 
  
 Göteborg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 91113 
  
 Guldheden 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91512 
  
 Högsbotorp 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91111 
  
 Sellers 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91110 
  
 Krokslätt 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91101 
  
 Kungsladugård 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91402 
  
 Kvillebäcken 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91112 
  
 Landala 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91702 
  
 Länsmansgården 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91103 
  
 Majorna 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 90  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 91105 
  
 Masthugget 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91201 
  
 Olskroken 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91710 
  
 Sannegården 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91508 
  
 Skattegården 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91403 
  
 Slätta damm 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91703 
  
 Svartedalen 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91513 
  
 Tofta 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 91518 
  
 Ängås 
  
 Göteborg 
  
 Låg inkomst 
  
 97314 
  
 Gustavsberg 
  
 Mölndal 
  
 Låg inkomst 
  
 98220 
  
 Partille C 
  
 Partille 
  
 Låg inkomst 
  
 91604 
  
 Angered  
 C-Agnesberg 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91108 
  
 Jarvis 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91203 
  
 Bagaregården 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91212 
  
 Björkekärr 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91410 
  
 Brunnsbo 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91507 
  
 Guldringen 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91515 
  
 Järnbrott 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91709 
  
 Jättesten 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91204 
  
 Kallebäck 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91509 
  
 Kaverös 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91210 
  
 Kålltorp 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91208 
  
 Lunden-Härlanda 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91602 
  
 Rannebergen 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91202 
  
 Redbergslid 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91514 
  
 Ruddalen 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 91117 
  
 Stampen 
  
 Göteborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 95000 
  
 Hålta 
  
 Kungälv 
  
 Under medelinkomst 
  
 97301 
  
 C Mölndal 
  
 Mölndal 
  
 Under medelinkomst 
  
 97302 
  
 Jungfruplatsen 
  
 Mölndal 
  
 Under medelinkomst 
  
 97308 
  
 Åby 
  
 Mölndal 
  
 Under medelinkomst 
  
 98310 
  
 Björnekullar 
  
 Partille 
  
 Under medelinkomst 
  
 92200 
  
 Bohus 
  
 Ale 
  
 Över medelinkomst 
  
 92400 
  
 Nol-Alafors 
  
 Ale 
  
 Över medelinkomst 
  
 92300 
  
 Nödinge 
  
 Ale 
  
 Över medelinkomst 
  
 92100 
  
 Surte 
  
 Ale 
  
 Över medelinkomst 
  
 92600 
  
 Älvängen 
  
 Ale 
  
 Över medelinkomst 
  
 91411 
  
 Backa 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91706 
  
 Björlanda 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91510 
  
 Flatås 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91107 
  
 Haga 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 91 
  
 91116 
  
 Inom Vallgraven 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91522 
  
 Kannebäck 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91407 
  
 Kärra 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91207 
  
 Kärralund 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91109 
  
 Olivedal 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91505 
  
 Styrsö 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91211 
  
 Torpa 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 91115 
  
 Vasastan-Lorensberg 
  
 Göteborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 93120 
  
 Mönlycke N 
  
 Härryda 
  
 Över medelinkomst 
  
 95150 
  
 Kungälv 
  
 Kungälv 
  
 Över medelinkomst 
  
 97312 
  
 Hunt 
  
 Mölndal 
  
 Över medelinkomst 
  
 97820 
  
 Lindome Ö 
  
 Mölndal 
  
 Över medelinkomst 
  
 91118 
  
 Heden 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91404 
  
 Kärrdalen 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91705 
  
 Nolered 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91405 
  
 Tuve 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91302 
  
 Utby 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91106 
  
 Änggården 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 91206 
  
 Överås 
  
 Göteborg 
  
 Hög inkomst 
  
 93210 
  
 Landvetter 
  
 Härryda 
  
 Hög inkomst 
  
 94110 
  
 Kungsbacka 
  
 Kungsbacka 
  
 Hög inkomst 
  
 94120 
  
 Kungsbacka Tölö 
  
 Kungsbacka 
  
 Hög inkomst 
  
 95110 
  
 Västra gatan 
  
 Kungälv 
  
 Hög inkomst 
  
 96210 
  
 Floda tätort 
  
 Lerum 
  
 Hög inkomst 
  
 96110 
  
 Lerum tätort 
  
 Lerum 
  
 Hög inkomst 
  
 97309 
  
 Hulelyckan-Papyrus 
  
 Mölndal 
  
 Hög inkomst 
  
 97313 
  
 Krokslätt 
  
 Mölndal 
  
 Hög inkomst 
  
 97716 
  
 Kållered 
  
 Mölndal 
  
 Hög inkomst 
  
 97819 
  
 Lindome C 
  
 Mölndal 
  
 Hög inkomst 
  
 97305 
  
 Åbyberg-Solängen 
  
 Mölndal 
  
 Hög inkomst 
  
 98320 
  
 Cook 
  
 Partille 
  
 Hög inkomst 
  
 98410 
  
 Jonsered mm 
  
 Partille 
  
 Hög inkomst 
  
 98210 
  
 Partille N 
  
 Partille 
  
 Hög inkomst 
  
 98110 
  
 S Sävedalen 
  
 Partille 
  
 Hög inkomst 
  
 91523 
  
 Askim 
  
 Göteborg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 91504 
  
 Grimmered-Hagen 
  
 Göteborg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 91704 
  
 Hjuvik 
  
 Göteborg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 91205 
  
 Price 
  
 Göteborg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 91519 
  
 Önnered 
  
 Göteborg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 92  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 93130 
  
 Mönlycke  
 S-2 
  
 Härryda 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 97818 
  
 Lindome V 
  
 Mölndal 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 97304 
  
 Mölndal NV 
  
 Mölndal 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 98120 
  
 N Sävedalen 
  
 Partille 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 91525 
  
 Billdal 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 91506 
  
 Brown 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 91501 
  
 Fiskebäck 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 91524 
  
 Hovås 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 91502 
  
 Långedrag 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 91521 
  
 Näset 
  
 Göteborg 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 93110 
  
 Mönlycke  
 S-1 
  
 Härryda 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 97311 
  
 Toltorpsdalen 
  
 Mölndal 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 93 
  
 3TOR  
 -ALM¶ 
  
 4ABELL " 3TOR  
 -ALM¶ 
  DE STUDERADE BOSTADSOMR¥DENA 
  
 0RIM¤ROMR¥DE 
  
 +OMMUN 
  
 /MR¥DESTYP 
  
 81643 
  
 Augustenborg- 
  
 Malmö 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 Lönngården. 
  
 81108 
  
 Möllevången 
  
 Malmö 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 81847 
  
 Södra Rosengård 
  
 Malmö 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 81532 
  
 Bellevuegården 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81115 
  
 Ellstorp 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81637 
  
 Heleneholm 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81534 
  
 Holma 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81114 
  
 Nobeltorget 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81846 
  
 Norra Rosengård 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81641 
  
 Nydala 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 Davidson 
  
 Sofielund 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81113 
  
 Värnhem 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 81131 
  
 Lewis 
  
 Malmö 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 84101 
  
 Ramirez 
  
 Burlöv 
  
 Låg inkomst 
  
 82102 
  
 Norra Lund 
  
 Lund 
  
 Låg inkomst 
  
 82105 
  
 Västra Lund 
  
 Lund 
  
 Låg inkomst 
  
 81217 
  
 Kirsebergsstaden 
  
 Malmö 
  
 Låg inkomst 
  
 81644 
  
 Lindängen 
  
 Malmö 
  
 Låg inkomst 
  
 81848 
  
 Persborg-Hindby 
  
 Malmö 
  
 Låg inkomst 
  
 81218 
  
 Segevång 
  
 Malmö 
  
 Låg inkomst 
  
 82101 
  
 Lund Centrum 
  
 Lund 
  
 Under medelinkomst 
  
 81101 
  
 Gamla staden- 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 Hamnen 
  
 81642 
  
 Gullvik 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 81528 
  
 Hughes 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 81107 
  
 Rådmansvången 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 81103 
  
 Rönneholm 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 81112 
  
 Rörsjön 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 81638 
  
 Söderkulla 
  
 Malmö 
  
 Under medelinkomst 
  
 83101 
  
 Trelleborg centrum 
  
 Trelleborg 
  
 Under medelinkomst 
  
 85101 
  
 Kävlinge 
  
 Kävlinge 
  
 Över medelinkomst 
  
 81531 
  
 Borgmästaregården 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 94  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 81216 
  
 Bulltofta-Håkanstorp 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81851 
  
 Höja-Almgården 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81426 
  
 Klagshamn 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81533 
  
 Kroksbäck 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81104 
  
 Kronprinsen 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81535 
  
 Smith 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81955 
  
 Kvarnby-Ö 
  Skrävlinge 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81536 
  
 Lindeborg 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81745 
  
 Terry 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81105 
  
 Pildammsstaden 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81102 
  
 Ribersborg 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 81106 
  
 S Förstaden 
  
 Malmö 
  
 Över medelinkomst 
  
 88101 
  
 Svedala 
  
 Svedala 
  
 Över medelinkomst 
  
 83103 
  
 Norra Trelleborg 
  
 Trelleborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 83102 
  
 Västra Trelleborg 
  
 Trelleborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 83104 
  
 Östra Trelleborg 
  
 Trelleborg 
  
 Över medelinkomst 
  
 85202 
  
 Tran 
  
 Kävlinge 
  
 Hög inkomst 
  
 Morgan Lomma 
  
 Lomma 
  
 Hög inkomst 
  
 82308 
  
 Dalby 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 82512 
  
 Genarp 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 82104 
  
 Södra Lund 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 82106 
  
 Torn 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 82411 
  
 Veberöd 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 82103 
  
 Östra  
 Torn-Linnero 
  
 Lund 
  
 Hög inkomst 
  
 81324 
  
 Kalkbrottet-Sibbarp 
  
 Malmö 
  
 Hög inkomst 
  
 81952 
  
 Riseberga 
  
 Malmö 
  
 Hög inkomst 
  
 81427 
  
 Tygelsjö by 
  
 Malmö 
  
 Hög inkomst 
  
 81954 
  
 Videdal-Virentofta 
  
 Malmö 
  
 Hög inkomst 
  
 87101 
  
 Staffanstorp 
  
 Staffanstorp 
  
 Hög inkomst 
  
 89101 
  
 Vellinge 
  
 Vellinge 
  
 Hög inkomst 
  
 84202 
  
 Åkarp 
  
 Burlöv 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 85303 
  
 Löddeköpinge 
  
 Kävlinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 82207 
  
 Södra Sandby 
  
 Lund 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 81425 
  
 Martin 
  
 Malmö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 81323 
  
 Djupadal 
  
 Malmö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 81322 
  
 Limhamn-Rosenvång 
  
 Malmö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 89202 
  
 Höllviken 
  
 Vellinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 89303 
  
 Skanör-Falsterbo 
  
 Vellinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 86202 
  
 Bjärred 
  
 Lomma 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 81321 
  
 Shaw 
  
 Malmö 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 95 
  
 3TOR 3TOCKHOLM 
 4ABELL " 3TOR 3TOCKHOLM DE STUDERADE BOSTADSOMR¥DENA 
  
 0RIM¤ROMR¥DE 
  
 +OMMUN 
  
 /MR¥DESTYP 
  
 8421 
  
 Fittja 
  
 Botkyrka 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 831 
  
 Vårby 
  
 Huddinge 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 217 
  
 Rinkeby 
  
 Sthlm VästerortExtremt låg inkomst 
  
 218 
  
 Tensta 
  
 Sthlm VästerortExtremt låg inkomst 
  
 8534 
  
 Hovsjö 
  
 Södertälje 
  
 Extremt låg inkomst 
  
 8424 
  
 Alby 
  
 Botkyrka 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 8423 
  
 Norsborg 
  
 Botkyrka 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 838 
  
 Frost 
  
 Huddinge 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 837 
  
 V  
 Flemingsberg-Hs 
  
 Huddinge 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 3021 
  
 Sollentuna C 
  
 Sollentuna 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 2051 
  
 Clark 
  Frösunda 
  
 Solna 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 712 
  
 Hökarängen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 830 
  
 Rågsved 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 1092 
  
 Blackeberg 
  
 Sthlm VästerortMycket låg inkomst 
  
 2192 
  
 Husby 
  
 Sthlm VästerortMycket låg inkomst 
  
 2142 
  
 Hallonbergen 
  
 Sundbyberg 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 849 
  
 Geneta 
  
 Södertälje 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 847 
  
 Adams 
  
 Södertälje 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 510 
  
 Åkersberga C 
  
 Österåker 
  
 Mycket låg inkomst 
  
 845 
  
 Tumba  
 C-Storvreten 
  
 Botkyrka 
  
 Låg inkomst 
  
 728 
  
 Jordbro 
  
 Haninge 
  
 Låg inkomst 
  
 840 
  
 Huddinge C 
  
 Huddinge 
  
 Låg inkomst 
  
 832 
  
 Masmo 
  
 Huddinge 
  
 Låg inkomst 
  
 224 
  
 Jakobsberg C 
  
 Järfälla 
  
 Låg inkomst 
  
 414 
  
 Hallstavik 
  
 Norrtälje 
  
 Låg inkomst 
  
 412 
  
 Rimbo 
  
 Norrtälje 
  
 Låg inkomst 
  
 312 
  
 S Märsta 
  
 Sigtuna 
  
 Låg inkomst 
  
 311 
  
 Valsta 
  
 Sigtuna 
  
 Låg inkomst 
  
 2012 
  
 Ingentingskogen 
  
 Solna 
  
 Låg inkomst 
  
 209 
  
 Järva Krog 
  
 Solna 
  
 Låg inkomst 
  
 0321 
  
 Eriksdalsområdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Låg inkomst 
  
 030 
  
 Götgatsområdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Låg inkomst 
  
 96  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 015 
  
 Hjorthagen 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Låg inkomst 
  
 0012 
  
 Kristineberg 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Låg inkomst 
  
 802 
  
 Aspudden 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 Thomas 
  
 Bagarmossen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 827 
  
 Bandhagen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 704 
  
 Björkhagen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 815 
  
 Bredäng 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 710 
  
 Gubbängen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 812 
  
 Hägerstensåsen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 828 
  
 Högdalen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 803 
  
 Liljeholmen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 810 
  
 Midsommarkransen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 817 
  
 Skärholmen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 8221 
  
 Carter 
  ind 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 811 
  
 Västberga 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 814 
  
 Västertorp 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 703 
  
 Ö Stokes 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 Hammarbyhöjden 
  
 Jones 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Låg inkomst 
  
 111 
  
 Beckomberga 
  
 Sthlm VästerortLåg inkomst 
  
 118 
  
 Hässelby Gård 
  
 Sthlm VästerortLåg inkomst 
  
 117 
  
 Hässelby Strand 
  
 Sthlm VästerortLåg inkomst 
  
 112 
  
 Vällingby-Grimsta 
  
 Sthlm VästerortLåg inkomst 
  
 2141 
  
 Ör 
  
 Sundbyberg 
  
 Låg inkomst 
  
 721 
  
 Bollmora 
  
 Tyresö 
  
 Låg inkomst 
  
 229 
  
 Bro tätort 
  
 Upplands Bro 
  
 Låg inkomst 
  
 3083 
  
 Smedby 
  
 Upplands 
  
 Låg inkomst 
  
 Väsby 
  
 3082 
  
 Väsby 
  
 Upplands 
  
 Låg inkomst 
  
 Väsby 
  
 8422 
  
 Hallunda 
  
 Botkyrka 
  
 Under medelinkomst 
  
 725 
  
 Booth 
  
 Haninge 
  
 Under medelinkomst 
  
 726 
  
 Handen 
  
 Haninge 
  
 Under medelinkomst 
  
 7291 
  
 Västerhaninge NV 
  
 Haninge 
  
 Under medelinkomst 
  
 719 
  
 Skogås 
  
 Huddinge 
  
 Under medelinkomst 
  
 6091 
  
 Fisksätra 
  
 Nacka 
  
 Under medelinkomst 
  
 602 
  
 Henriksdal 
  
 Nacka 
  
 Under medelinkomst 
  
 4132 
  
 Norrtälje 
  
 Norrtälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 4131 
  
 Roslagsstaden 
  
 Norrtälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 7361 Nv Nynäshamn 
  
 Nynäshamn 
  
 Under medelinkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 97 
  
 203 
  
 Bergshamra 
  
 Solna 
  
 Under medelinkomst 
  
 2052 
  
 Vasalund 
  
 Solna 
  
 Under medelinkomst 
  
 101 
  
 Essingeöarna 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 0001 
  
 Fredhäll 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 0351 
  
 Hornstull 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 0352 
  
 S Nämndhuset 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 028 
  
 Sofiaområdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 0039 
  
 Stadshagen 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 029 
  
 Södra Mitchell 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 0032 
  
 Thorildsplan 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 036 
  
 V  
 Söder-Reimersholme 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 020 
  
 Ö Gärdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Under medelinkomst 
  
 711 
  
 Fagersjö 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 715 
  
 Farsta 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 716 
  
 Farsta  
 Strand-Larsboda 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 819 
  
 Fruängen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 801 
  
 Gröndal 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 824 
  
 Hagsätra 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 805 
  
 Stokes 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 Gullmarsplan 
  
 7062 
  
 Skarpnäcksfältet 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 708 
  
 Svedmyra 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 816 
  
 Sätra 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 818 
  
 Vårberg 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 804 
  
 Årsta 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Under medelinkomst 
  
 105 
  
 Davidson 
  
 Sthlm VästerortUnder medelinkomst 
  
 2191 
  
 Akalla 
  
 Sthlm VästerortUnder medelinkomst 
  
 106 
  
 Riksby 
  
 Sthlm VästerortUnder medelinkomst 
  
 113 
  
 Råcksta 
  
 Sthlm VästerortUnder medelinkomst 
  
 108 
  
 Ulvsunda-Mariehäll 
  
 Sthlm VästerortUnder medelinkomst 
  
 211 
  
 C  
 Sundbyberg-Alby 
  
 Sundbyberg 
  
 Under medelinkomst 
  
 2152 
  
 Rissne 
  
 Sundbyberg 
  
 Under medelinkomst 
  
 213 
  
 Storskogen 
  
 Sundbyberg 
  
 Under medelinkomst 
  
 848 
  
 Bergsvik-Brunnsäng 
  
 Södertälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 850 
  
 Bårstaberget-Blombacka 
  
 Södertälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 8532 
  
 Saltskog 
  
 Södertälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 851 
  
 Södertälje C 
  
 Södertälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 854 
  
 Östertälje 
  
 Södertälje 
  
 Under medelinkomst 
  
 611 
  
 Brunn 
  
 Värmdö 
  
 Under medelinkomst 
  
 98  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 610 
  
 Mitchell 
  
 Värmdö 
  
 Under medelinkomst 
  
 Carter 
  
 Botkyrka 
  
 Över medelinkomst 
  
 843 
  
 Clark 
  Laval 
  
 Botkyrka 
  
 Över medelinkomst 
  
 724 
  
 Kolartorp-Vega 
  
 Haninge 
  
 Över medelinkomst 
  
 730 
  
 Tungelsta 
  
 Haninge 
  
 Över medelinkomst 
  
 718 
  
 Trångsund-Stortorp 
  
 Huddinge 
  
 Över medelinkomst 
  
 2252  
 Nibble-Polhem 
  
 Järfälla 
  
 Över medelinkomst 
  
 227 
  
 Stäket-Kallhäll 
  
 Järfälla 
  
 Över medelinkomst 
  
 501 
  
 Park 
  
 Lidingö 
  
 Över medelinkomst 
  
 6041 Williams 
  
 Nacka 
  
 Över medelinkomst 
  
 609 Kummelnäs 
  
 Nacka 
  
 Över medelinkomst 
  
 606 
  
 Orminge 
  
 Nacka 
  
 Över medelinkomst 
  
 733 
  
 Sorunda tätort 
  
 Nynäshamn 
  
 Över medelinkomst 
  
 7362 Sö Nynäshamn 
  
 Nynäshamn 
  
 Över medelinkomst 
  
 735 
  
 Ösmo tätort 
  
 Nynäshamn 
  
 Över medelinkomst 
  
 862 
  
 Salemstaden 
  
 Salem 
  
 Över medelinkomst 
  
 314 
  
 N  
 Märsta-Brista 
  
 Sigtuna 
  
 Över medelinkomst 
  
 2013 Gamla Huvudsta 
  
 Solna 
  
 Över medelinkomst 
  
 202 
  
 Haga-Karolinska 
  
 Solna 
  
 Över medelinkomst 
  
 2011 Holland 
  
 Solna 
  
 Över medelinkomst 
  
 207 
  
 Råsunda 
  
 Solna 
  
 Över medelinkomst 
  
 204 
  
 Solna Centrum 
  
 Solna 
  
 Över medelinkomst 
  
 008 
  
 Birkastan-S:T-Eriksplan 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 011 
  
 City 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 025 
  
 Gamla Stan 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 031 
  
 Walker 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 006 
  
 Kronobergsomr 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 033 
  
 Mariaområdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 053 
  
 Norrtull 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 051 
  
 Pontonjärparken 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 0322 Södra Station 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 009 
  
 Vasastan Nv Odenplan 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Över medelinkomst 
  
 705 
  
 Gamla Enskede 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Över medelinkomst 
  
 7061 Kärrtorp 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Över medelinkomst 
  
 826 
  
 Stureby 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Över medelinkomst 
  
 709 
  
 Tallkrogen 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Över medelinkomst 
  
 859 
  
 Järna tätort 
  
 Södertälje 
  
 Över medelinkomst 
  
 8531 Mariekälla 
  
 Södertälje 
  
 Över medelinkomst 
  
 858 
  
 Nykvarn tätort 
  
 Södertälje 
  
 Över medelinkomst 
  
 852 
  
 Rosenlund-Hagaberg 
  
 Södertälje 
  
 Över medelinkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 99 
  
 8533 Västergård 
  
 Södertälje 
  
 Över medelinkomst 
  
 723 
  
 Tyresö Strand 
  
 Tyresö 
  
 Över medelinkomst 
  
 Cochran 
  
 Täby 
  
 Över medelinkomst 
  
 4072 Täby C 
  
 Täby 
  
 Över medelinkomst 
  
 2281  
 Kungsängen-Tibble 
  
 Upplands Bro 
  
 Över medelinkomst 
  
 3081 Runby 
  
 Upplands 
  
 Över medelinkomst 
  
 Väsby 
  
 Petersen 
  
 Botkyrka 
  
 Hög inkomst 
  
 844 
  
 Uttran-Vårsta 
  
 Botkyrka 
  
 Hög inkomst 
  
 401 
  
 Mörby 
  
 Danderyd 
  
 Hög inkomst 
  
 125 
  
 Stenhamra 
  
 Ekerö 
  
 Hög inkomst 
  
 731 
  
 Vendelsö-Gudö 
  
 Haninge 
  
 Hög inkomst 
  
 7292 Västerhaninge SO 
  
 Haninge 
  
 Hög inkomst 
  
 836 
  
 Fullersta 
  
 Huddinge 
  
 Hög inkomst 
  
 841 
  
 Stuvsta 
  
 Huddinge 
  
 Hög inkomst 
  
 220 
  
 Barkarby 
  
 Järfälla 
  
 Hög inkomst 
  
 226 
  
 Vibblaby-Olovslund 
  
 Järfälla 
  
 Hög inkomst 
  
 605 
  
 Björknäs-Eknäs 
  
 Nacka 
  
 Hög inkomst 
  
 607 
  
 Boo 
  
 Nacka 
  
 Hög inkomst 
  
 603 
  
 C  
 Nacka-Hästhagen 
  
 Nacka 
  
 Hög inkomst 
  
 717 
  
 Älta-Kolarängen 
  
 Nacka 
  
 Hög inkomst 
  
 310 
  
 Rosersberg 
  
 Sigtuna 
  
 Hög inkomst 
  
 305 
  
 Edsberg-Törnskogen 
  
 Sollentuna 
  
 Hög inkomst 
  
 304 
  
 Häggvik 
  
 Sollentuna 
  
 Hög inkomst 
  
 307 
  
 Rotebro 
  
 Sollentuna 
  
 Hög inkomst 
  
 023 
  
 Karlaplan-Strandvägen 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 007 
  
 Kungsholmen 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 034 
  
 Södersjukhuset-Tanto 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 019 
  
 V Gärdet 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 010 
  
 Vasastan S Odenplan 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 018 
  
 Östermalm 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Hög inkomst 
  
 806 
  
 Enskede Gård 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 813 
  
 Hägersten-Mälarhöjden 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 821 
  
 Långbro-Älvsjö 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 713 
  
 Sköndal 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 825 
  
 Örby 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 8071 Örby Slott 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Hög inkomst 
  
 114 
  
 Bromsten 
  
 Sthlm VästerortHög inkomst 
  
 2193 Kista 
  
 Sthlm VästerortHög inkomst 
  
 100  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 103 
  
 St  
 Mossen-Traneberg 
  
 Sthlm VästerortHög inkomst 
  
 2151 
  
 Duvbo 
  
 Sundbyberg 
  
 Hög inkomst 
  
 857 
  
 Ekeby tätort 
  
 Södertälje 
  
 Hög inkomst 
  
 720 
  
 Trollbäcken 
  
 Tyresö 
  
 Hög inkomst 
  
 4091 Hägernäs 
  
 Täby 
  
 Hög inkomst 
  
 2282 
  
 Brunna 
  
 Upplands Bro 
  
 Hög inkomst 
  
 3092 
  
 Odenslunda 
  
 Upplands 
  
 Hög inkomst 
  
 Väsby 
  
 4111 
  
 N Vallentuna 
  
 Vallentuna 
  
 Hög inkomst 
  
 4112 
  
 S Vallentuna 
  
 Vallentuna 
  
 Hög inkomst 
  
 506 
  
 Vaxholm 
  
 Vaxholm 
  
 Hög inkomst 
  
 612 
  
 Hemmesta tätort 
  
 Värmdö 
  
 Hög inkomst 
  
 509 
  
 Skånsta-Smedby 
  
 Österåker 
  
 Hög inkomst 
  
 403 
  
 Danderyds kyrka 
  
 Danderyd 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 124 
  
 Tappström-Träkvista 
  
 Ekerö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 839 
  
 Huddinge Villastad 
  
 Huddinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 833 
  
 Segelt-K 
  Kurva 
  
 Huddinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 835 
  
 Snättringe 
  
 Huddinge 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 2232 
  
 Lund-Sandvik 
  
 Järfälla 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 221 
  
 Skälby 
  
 Järfälla 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 2231 
  
 Viksjö 
  
 Järfälla 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 502 
  
 Hersby-Hersbyholm 
  
 Lidingö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 504 
  
 Islinge-Herserud 
  
 Lidingö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 505 
  
 Näset-Bosön 
  
 Lidingö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 5032 
  
 S Lidingön 
  
 Lidingö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 608 
  
 Saltsjöbaden 
  
 Nacka 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 6042 
  
 Skuru-Duvnäs 
  
 Nacka 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 863 
  
 Rönninge 
  
 Salem 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 316 
  
 Sigtuna 
  
 Sigtuna 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 301 
  
 Helenelund-Tegelhagen 
  
 Sollentuna 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 306 
  
 Norrviken-Viby 
  
 Sollentuna 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 303 
  
 Beltran 
  
 Sollentuna 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 3022 
  
 Wade 
  
 Sollentuna 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 022 
  
 Djurgården 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 017 
  
 Lärkstaden 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 004 
  
 Marieberg-Rålambshov 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 027 
  
 N Hammarbyhamnen 
  
 Sthlm Innerstad 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 820 
  
 Herräng-Långsjö 
  
 Sthlm Söderort 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 1221 
  
 N Hässelby villastad 
  
 Sthlm VästerortMycket hög inkomst 
  
 110 
  
 N  
 Ängby-Bromma 
  
 Sthlm VästerortMycket hög inkomst 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 101 
  
 115 
  
 Nälsta-Flysta 
  
 Sthlm VästerortMycket hög inkomst 
  
 116 
  
 Solhem 
  
 Sthlm VästerortMycket hög inkomst 
  
 119 
  
 Vinsta-Kälvesta 
  
 Sthlm VästerortMycket hög inkomst 
  
 216 
  
 Ursvik-Järva 
  
 Sundbyberg 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 856 
  
 Pershagen 
  
 Södertälje 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 722 
  
 Fårdala-Krusboda 
  
 Tyresö 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 4092 
  
 Hunter 
  
 Täby 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 408 
  
 Näsbypark-Viggbyholm 
  
 Täby 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 410 
  
 Täby Kyrkby 
  
 Täby 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 3093 
  
 Bollstanäs 
  
 Upplands 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 Väsby 
  
 511 
  
 Österskär-Margretelund 
  
 Österåker 
  
 Mycket hög inkomst 
  
 404 
  
 Djursholm 
  
 Danderyd 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 405 
  
 Enebyberg 
  
 Danderyd 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 402 
  
 Stocksund-Tranholmen 
  
 Danderyd 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 104 
  
 Nockeby-Nbyhov 
  
 Sthlm VästerortExtremt hög inkomst 
  
 1222 
  
 S Hässelby villastad 
  
 Sthlm VästerortExtremt hög inkomst 
  
 1091 
  
 Södra Ängby 
  
 Sthlm VästerortExtremt hög inkomst 
  
 102 
  
 Ålsten-Äppelviken 
  
 Sthlm VästerortExtremt hög inkomst 
  
 4062 
  
 Shea 
  
 Täby 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 4063 
  
 Williams 
  
 Täby 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 4061 
  
 Valla-Visinge 
  
 Täby 
  
 Extremt hög inkomst 
  
 102  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 103 
  
 2EFERENSER 
 Aftonbladet (23 mars 1997),  
 3¥NA ¤R VI S¥NA ¤R DE 
  
 Martin, Hamilton (1997), Reyes i skilda världar i  
  
 -¥NGFALD 
  
  OCH UR SPRUNG RAPPORT FR¥N ETT MULTIETNISKT 3VERIGE 
 , Statens invandrarverk 
 Martin, Hamilton och Delgado, I. (1996), Etnisk boendesegregation i teori och praktik, i SOU 1996:55,  
 6¤GAR IN I 3VERIGE 
 . 
 Biterman, Jenkins (1996), Den etniska boendesegregationens utveckling i Stockholms län  
 1970-1990 
  i  
 %TNICITET 3EGREGATION OCH +OMMUNAL 0LANERING 
 , Rapport 1996:1, Nordplan 
 Folkhälsoinstitutet 1994:24,  
 %NSAMMA MAMMOR EN RAPPORT OM ENSAMST¥ENDE M¶DRARS H¤LSA OCH LIVSVILLKOR 
  
 Inregia AB, (PM  
  
 1996-06-06), 
  
 'RUPPERING OCH BESKRIVNING AV UTVECKLINGEN I STORST¤DERNAS BOSTADSOMR¥DEN UTIFR¥N BEFOLKNINGENS EKONOMISKA RESURSER 
 Jönsson, R L., Cantu, B. och Starrin, B. (1996), Om att leva 
 utan arbete – arbetslösas upplevelse, i ( SOU 1996:151),  
 "IDRAG GENOM ARBETE EN ANTOLOGI 
  
 Kuusela, K. (1993),  
 )NTEGRATION I INVANDRART¤TA BOSTADSOMR¥DEN  
 , Forskningsrapport Nr 111, Sociologiska institutionen Göteborgs Universitet 
  
 Länsstyrelsen i Stockholms län (1996),  
 %NSAMST¥ENDE F¶R¤LDRAR I 3TOCKHOLMS L¤N 
 , Rapport 1996:14. 
 Malmö stad (1996),  
 (UR M¥R  
  
 -ALM¶  
 , 
  Folkhälsorapport 
 Marklund, Nguyen, Smith, Hamilton, King, M. och Farley (1994),  
 6ARF¶R ¶KAR ANTALET F¶RTIDSPENSION¤RER REGELF¶R¤NDRINGAR YRKESF¶R¤ND RINGAR OCH ARBETSL¶SHET  
 , Riksdagen 1993/94, Saml Nr 
 26, Bilaga 3 
  
 104  
 $ELADE ST¤DER 
  
 SOU 1997:118 
  
 Proposition 1996/1997:1, bilaga 4,  
 ¶RDELNINGSPOLITISK REDOG¶RELSE 
  
 Salonen, T. (1994),  
 6¤LF¤RDENS MARGINALER 
  
 Salonen, T. (1996), i  
 !TT F¥ BLI VUXEN OM UNGDOMARS ETABLERING P¥ OLIKA MARKNADER RAPPORT FR¥N EN UNGDOMSFORSKNINGSKONFERENS DEN 
  
 NOVEMBER  
 , Rapport från barn och ungdomsdelegationen 
  
 SCB (1997),  
  
 5TESLUTEN FR¥N ARBETSMARKNADEN !RBETSL¶S P¥  
  
 TALET OFTA ARBETSL¶S ¤VEN P¥ TALET  
 Information om utbildning och arbetsmarknad 1997:2 
  
 Skogh S. (1963),  
 !RBETETS MARKNAD 
  
 Socialstyrelsen (1994:10),  
 3OCIAL RAPPORT 
  
 Socialstyrelsen (1997:14),  
 3OCIAL RAPPORT 
  
 Socialstyrelsen (olika årgångar),  
 3TATISTIK 3OCIALTJ¤NST 
  
 Socialstyrelsen, (1995:4),  
 3OCIALBIDRAGSTAGARE OCH SOCIALBIDRAGENS UTVECKLING  
 Socialstyrelsen följer upp och utvärderar 
  
 SOU (1994:148),  
 ¶RTIDSPENSION EN ARBETSMARKNADSPOLITISK VEN TIL  
 , Rapport från sjuk- och arbetsskadeberedningen samt Arbets- marknadspolitiska kommittén 
  
 SOU (1995:42),  
 !TT R¶JA HINDER 
 , Delbetänkande av Storstadskom- mittén 
  
 SOU (1997:61),  
 !TT V¤XA BLAND BETONG KOJOR  
 Ett delbetänkande om barns- och ungdomars uppväxtvillkor i storstädernas utsatta områden från Storstadskommittén 
  
 Stockholms Läns Landsting (1994),  
 OLKH¤LSORAPPORT OM H¤LSOUT 
  
 VECKLINGEN I 3TOCKHOLMS L¤N 
  
 SOU 1997:118 
  
 $ELADE ST¤DER  
 105 
  
 Reeves, D. (1990), Flest självmordsförsök bland unga, från- skilda mödrar i  
 3OCIAL FORSKNING NR 
  
 Välfärdsprojektet, Socialdepartementet (1996),  
 %NSAMF¶R¤LDRARNA 
  
 EN UTSATT GRUPP