Källan till en chans 
 Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården 
 Betänkande 
 av Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén 
 Stockholm 2005 
 SOU 2005:81 
 SOU och Ds kan köpas från Hall kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Hall Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Dikten på omslaget Våga ta steget är författad av Blake 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2005 
 ISBN  
 91-38-22433-X 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Davidson 
 Genom regeringsbeslut den 5 juni 2003 bemyndigade regeringen statsrådet Davidson att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppdrag att ta fram underlag för en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Kommittén skall enligt direktiven (dir. 2003:76) genomföra en samlad analys av mål, inne- håll, resultat och organisation av den nuvarande sociala barn- och ungdomsvården. Utifrån denna analys skall kommittén eventuellt föreslå förändringar i målens utformning och innehåll samt hur den sociala barn- och ungdomsvården bäst bör organiseras för att kunna uppnå dessa mål. Hur kompetens och kvalitet skall bibehål- las och utvecklas skall även anges. Efter att regeringen den 17 februari 2005 beslutat om tilläggsdirektiv (dir. 2005:20) för kommittén skall arbetet vara slutfört den 1 oktober 2005. Kommittén har antagit namnet Sociala barn- och ungdomsvårds- kommittén. 
 Den 5 september 2003 förordnades riksdagsledamoten Rivera (s) som ordförande i kommittén. Som ledamöter i kommittén förordnades den 1 november 2003 riksdagsledamoten Anderson (m), riksdagsledamoten Hernandez (fp), riksdags- ledamoten Berger (s), riksdagsledamoten Marquez (s), landstingsrådet Williams (v), riksdagsledamoten Wilson (kd), riksdagsledamoten  
 Hammond 
  Roberson (mp), samt kommunstyrelseordföranden  
 Oliver (c). 
 Den 1 november 2003 förordnades som sakkunniga i kommittén projektledaren Berry, Brottsförebyggande rådet, departementssekreteraren Bradley, Socialdepartementet, planeringschefen Durham, Walls, avdelningsdirektören Powers, Socialstyrelsen, förbunds- sekreteraren Rodriguez, Sveriges Kommuner och Landsting, samt  
 FoU-direktören 
  Hart, Statens institutionsstyrelse. Berry entledigades från uppdraget den 1 april 2004. 
 Som ersättare förordnades samma dag enhetschefen Parker. Den 1 december 2004 entledigades Bradley från uppdraget. Som ersättare förordnades samma dag kanslirådet Larson. Rodriguez entledigades från uppdraget den 11 juli 2005. Som ersättare förordnades den 8 augusti 2005 förbundssekreterare Curtis. 
 Som experter förordnades den 1 mars 2004 professorn Garcia, Lunds universitet samt direktören Thompson, Institutet för metodutveckling i socialt arbete, Socialstyrelsen. 
 Som sekreterare i kommittén anställdes den 1 november 2003 byrådirektören Ramirez och psykologen/psykoterapeuten 
  
 Spence. Som ytterligare sekreterare anställdes 
  
 den 
  
 1 februari 2004 socialkonsulenten Long och 
  
 den 
  
 30 augusti 2004 kammarrättsassessorn King. Kommitténs assistent har varit Cervantes. 
 Socionompraktikanten Davidson från Ersta Sköndal högskola har gjort sin praktik i kommitténs sekretariat under tiden  
 2004-08-23 
  till  
 2005-01-18. 
  
 För insamling av uppgifter från den sociala barn- och ungdoms- vården i ett urval av Sveriges kommuner anlitades fem studenter från socionomprogrammet på Ersta Sköndal högskola och Stockholms universitet för att göra en serie telefonintervjuer; Wong, Miller, Turner, Davidson, Alvarez och Anderson. Wong utförde för kommitténs räkning även en översiktlig genomgång av forskningsläget vid  
 FoU-enheter 
  i landet samt vid sju universitet och högskolor som bedriver socionomutbildning. 
 Kommittén har haft möjlighet att ta del av vad som kommit fram genom Rädda Barnens arbete i projektet Rakt från hjärtat, dels genom en presentation av ungdomar som deltagit i projektet och dels genom att ta del av deras material. 
 Professor emeritus Snyder har sammanställt en forskningsöversikt för kommitténs räkning. 
 Kommittén får härmed överlämna sitt betänkande Källan till en chans – Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården (SOU 2005:81). 
 Kommittén har nu slutfört sitt uppdrag. 
 Stockholm i oktober 2005 
  
 Rivera 
  
 Anderson 
  
 Hernandez 
  
 Berger 
  
 Marquez 
  
 Williams 
  
 Wilson 
  
 Hammond 
  Roberson 
  
 Oliver 
  
 Martinez 
 Ramirez 
 King 
 Spence 
 Innehåll 
  
 Förkortningar och ordlista ................................................... 
  
 17 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 23 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 41 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453)..... 
  
 41 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring i 
  
 socialtjänstförordningen (2001:937) ...................................... 
  
 48 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 51 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 51 
  
 1.2 
  
 Kommitténs arbete .................................................................. 
  
 52 
  
 2 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och 
  
 villkor 
  
 ....................................................................... 
  
 57 
  
 2.1 
  
 Den sociala barn – och ungdomsvårdens framväxt................ 
  
 57 
  
 2.1.1 
  
 Utveckling över tid....................................................... 
  
 58 
  
 2.1.2 
  
 Institutions- och familjehemsvård............................... 
  
 62 
  
 Bakgrund 
  
 3 
  
 Barn i Sverige ............................................................ 
  
 67 
  
 3.1 
  
 Vad avses med barn? ................................................................ 
  
 70 
  
 3.2 
  
 Barn i siffror ............................................................................. 
  
 70 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2005:81 
  
 3.2.1 Antalet barn och unga i landet ..................................... 
  
 70 
  
 3.2.2 
  
 Barns förhållanden ........................................................ 
  
 71 
  
 3.3 
  
 Förskola och skola ................................................................... 
  
 73 
  
 3.3.1 
  
 Förskola ......................................................................... 
  
 73 
  
 3.3.2 
  
 Skola............................................................................... 
  
 74 
  
 3.4 
  
 Barns hälsa ................................................................................ 
  
 75 
  
 3.4.1 
  
 Psykisk ohälsa ............................................................... 
  
 75 
  
 3.5 
  
 Barns ekonomiska standard ..................................................... 
  
 78 
  
 3.5.1 Barn i familjer med låga inkomster .............................. 
  
 78 
  
 3.5.2 Familjer med ekonomiskt bistånd ............................... 
  
 80 
  
 3.6 
  
 Hur många barn får insatser av socialtjänsten? ...................... 
  
 80 
  
 3.6.1 
  
 Öppenvårdsinsatser  
 0–20 
  år ......................................... 
  
 81 
  
 3.6.2 
  
 Heldygnsinsatser  
 0–21 
  år.............................................. 
  
 83 
  
 3.6.3 Varför avbryts en placering .......................................... 
  
 91 
  
 4 
  
 Insatser och kostnader ................................................ 
  
 95 
  
 4.1 
  
 Antal barn och unga som får insatser i förhållande till 
  
 antal barn och unga i landet ..................................................... 
  
 95 
  
 4.1.1 Insatser 2003 – flickor och pojkar  
 0–20 
  år .................. 
  
 96 
  
 4.2 
  
 Kostnadsutveckling.................................................................. 
  
 96 
  
 4.2.1 Den totala kostnaden för den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ............................................................. 
  
 97 
  
 4.3 
  
 Kostnad per invånare och per barn  
 0–20 
  år .......................... 
  
 100 
  
 4.3.1 Kostnader för den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ........................................................... 
  
 100 
  
 4.3.2 Kostnaden per vårddygn............................................. 
  
 101 
  
 4.3.3 Kostnaderna för barn- och ungdomsvården i två 
  
 kommuner – Arjeplog och Hallstahammar............... 
  
 102 
  
 4.4 
  
 Analys och problembilder...................................................... 
  
 105 
  
 5 
  
 Kvalitetsarbete i den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ........................................................ 
  
 109 
  
 5.1 
  
 Reglering av kvalitet inom socialtjänsten.............................. 
  
 110 
  
 5.2 
  
 Kvalitetsarbete inom hälso- och sjukvården......................... 
  
 111 
  
 8 
  
 SOU 2005:81 
  
 Innehåll 
  
 5.3 
  
 Försök att utveckla kvalitetskriterier inom 
  
 missbrukarvården................................................................... 
  
 111 
  
 5.4 
  
 Analys och problembilder ..................................................... 
  
 112 
  
 6 
  
 Utbildning, kompetens och forskning ......................... 
  
 115 
  
 6.1 
  
 Utbildning för socialt arbete ................................................. 
  
 116 
  
 6.1.1 
  
 De anställdas utbildning............................................. 
  
 116 
  
 6.1.2 
  
 Dagens socionomutbildning ...................................... 
  
 117 
  
 6.1.3 
  
 Utvärderingar av socionomutbildningarna ............... 
  
 118 
  
 6.1.4 Förslag på ny socionomutbildning ............................ 
  
 119 
  
 6.2 
  
 Krav på kompetens och kvalitet............................................ 
  
 122 
  
 6.2.1 Bakgrund i lag och förarbeten.................................... 
  
 123 
  
 6.2.2 Kommunernas vägar för att säkra kvalitet och 
  
 kompetens................................................................... 
  
 125 
  
 6.2.3 
  
 Socialstyrelsens förslag till 
  
 kompetensbeskrivning ............................................... 
  
 127 
  
 6.2.4 
  
 Legitimation................................................................ 
  
 129 
  
 6.2.5 
  
 Försök med kompetenstrappa ................................... 
  
 130 
  
 6.2.6 Nationellt stöd för kunskapsutveckling inom 
  
 socialtjänsten............................................................... 
  
 133 
  
 6.3 
  
 Forskning inom socialt arbete............................................... 
  
 135 
  
 6.3.1 
  
 Forskningens framväxt............................................... 
  
 135 
  
 6.3.2 Forskare i förhållande till yrkesverksamma .............. 
  
 136 
  
 6.3.3 Finansiering av forskning vid universitet och 
  
 högskolor .................................................................... 
  
 137 
  
 6.3.4 Forskning, finansiering och samverkan även 
  
 utanför högskolor....................................................... 
  
 138 
  
 6.3.5 Utvärdering och tillämpning av forskning................ 
  
 145 
  
 6.4 
  
 Analys och problembilder ..................................................... 
  
 146 
  
 7 
  
 Organisation och samverkan ...................................... 
  
 151 
  
 7.1 
  
 Organisation av den sociala barn- och ungdomsvården ...... 
  
 151 
  
 7.1.1 Bakgrund till organisation av den sociala barn- 
  
 och ungdomsvården.................................................... 
  
 151 
  
 7.1.2 Statlig styrning av den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården m.m. ................................................. 
  
 152 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:81 
  
 7.1.3 Organisation av den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården i kommunerna.................................. 
  
 153 
  
 7.2 Samverkan............................................................................... 
  
 155 
  
 7.2.1 Samverkan mellan centrala myndigheter ................... 
  
 155 
  
 7.2.2 Samverkan på lokal och regional nivå ........................ 
  
 157 
  
 7.2.3 Samverkan mellan kommuner och mellan 
  
 kommuner och landsting............................................ 
  
 158 
  
 7.3 
  
 Verksamheter som den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården samverkar och samarbetar med.................. 
  
 160 
  
 7.3.1 
  
 Hälso- och sjukvård .................................................... 
  
 161 
  
 7.3.2 Skolor för barn och ungdomar och deras 
  
 hälsovård...................................................................... 
  
 164 
  
 7.3.3 
  
 Polisen och rättsväsende............................................. 
  
 168 
  
 7.3.4 
  
 Ideella organisationer.................................................. 
  
 169 
  
 7.3.5 Exempel från några kommuner.................................. 
  
 169 
  
 7.3.6 Exempel från England och Norge.............................. 
  
 172 
  
 7.4 
  
 Analys och problembilder...................................................... 
  
 175 
  
 7.4.1 
  
 Organisation................................................................ 
  
 175 
  
 7.4.2 
  
 Samverkan.................................................................... 
  
 176 
  
 8 
  
 Utredning och insatser inom den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ......................................................... 
  
 179 
  
 8.1 
  
 Anmälan och utredning ......................................................... 
  
 180 
  
 8.1.1 
  
 Anmälningar................................................................ 
  
 180 
  
 8.1.2 
  
 Utredning .................................................................... 
  
 183 
  
 8.1.3 Flickor och pojkar som anmäls och utreds ............... 
  
 189 
  
 8.2 
  
 Öppenvårdsinsatser................................................................ 
  
 190 
  
 8.2.1 
  
 Mål ............................................................................... 
  
 190 
  
 8.2.2 
  
 Olika öppenvårdsinsatser ........................................... 
  
 191 
  
 8.2.3 Hur många får öppenvårdsinsatser ............................ 
  
 196 
  
 8.2.4 Flickor och pojkar i öppenvård .................................. 
  
 197 
  
 8.2.5 Resultat och effekter av öppenvårdsinsatser ............. 
  
 198 
  
 8.3 
  
 Heldygnsinsatser .................................................................... 
  
 199 
  
 8.3.1 
  
 Mål ............................................................................... 
  
 199 
  
 8.3.2 Socialnämndens ansvar för placerade barn ................ 
  
 200 
  
 8.3.3 
  
 Barn i heldygnsvård..................................................... 
  
 202 
  
 8.3.4 Flickor och pojkar i heldygnsvård ............................. 
  
 205 
  
 10 
  
 SOU 2005:81 Innehåll 
  
 8.4 
  
 Familjehemsvård .................................................................... 
  
 206 
  
 8.4.1 
  
 Familjehemsvårdens utveckling................................. 
  
 207 
  
 8.4.2 
  
 Familjehem.................................................................. 
  
 208 
  
 8.4.3 
  
 Rekrytering av familjehem ......................................... 
  
 210 
  
 8.4.4 Verksamheter som rekryterar och stödjer 
  
 familjehem................................................................... 
  
 215 
  
 8.4.5 Resultat och effekter av familjehemsvården ............. 
  
 219 
  
 8.5 
  
 Hem för vård eller boende .................................................... 
  
 227 
  
 8.5.1 Hem för vård eller boende – hur ser de ut ................ 
  
 228 
  
 8.5.2 Kostnader för platser vid hem för vård eller 
  
 boende ......................................................................... 
  
 230 
  
 8.5.3 
  
 Verksamheternas inriktning....................................... 
  
 230 
  
 8.5.4 
  
 Hur fungerar verksamheterna.................................... 
  
 231 
  
 8.5.5 Resultat och effekter av vård i hem för vård eller 
  
 boende ......................................................................... 
  
 232 
  
 8.6 
  
 Analys och problembilder ..................................................... 
  
 233 
  
 8.6.1 
  
 Utredning och vårdplanering..................................... 
  
 234 
  
 8.6.2 
  
 Familjehem.................................................................. 
  
 235 
  
 8.6.3 Hem för vård eller boende ......................................... 
  
 239 
  
 8.6.4 Information i statistisk form saknas.......................... 
  
 240 
  
 8.6.5 Resultatet av vården och målen för den .................... 
  
 240 
  
 8.6.6 
  
 Utveckling................................................................... 
  
 241 
  
 9 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvården och barn- och 
  
 ungdomspsykiatrin ................................................... 
  
 243 
  
 9.1 
  
 Barn som behöver stöd från två huvudmän.......................... 
  
 244 
  
 9.1.1 
  
 Barns psykiska hälsa ................................................... 
  
 244 
  
 9.1.2 
  
 Huvudmännens ansvar ............................................... 
  
 245 
  
 9.1.3 Utredningar och kartläggningar m.m........................ 
  
 246 
  
 9.1.4 Olika former av samverkan mellan den sociala 
  
 barn- och ungdomsvården och barn- och 
  
 ungdomspsykiatrin ..................................................... 
  
 249 
  
 9.2 
  
 Uppgifter från kommitténs enkäter m.m............................. 
  
 250 
  
 9.2.1 Enkät till verksamheter inom barn- och 
  
 ungdomspsykiatrin ..................................................... 
  
 250 
  
 9.2.2 Enkät till hem för vård eller boende (HVB)............. 
  
 252 
  
 9.2.3 
  
 Telefonintervjuer med kommuner ............................ 
  
 252 
  
 9.2.4 
  
 Hearing........................................................................ 
  
 253 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:81 
  
 9.3 
  
 Barn- och ungdomspsykiatrins uppdrag, innehåll, 
  
 utveckling och arbetssätt ....................................................... 
  
 254 
  
 9.4 
  
 Analys och problembilder...................................................... 
  
 257 
  
 9.4.1 
  
 Problembilder.............................................................. 
  
 257 
  
 9.4.2 
  
 Analys .......................................................................... 
  
 261 
  
 10 
  
 Enskild verksamhet inom den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ......................................................... 
  
 263 
  
 10.1 
  
 Privatisering – vad är det........................................................ 
  
 264 
  
 10.2 
  
 Förutsättningar för kommunen att överlämna uppgifter 
  
 inom socialtjänsten till enskild .............................................. 
  
 264 
  
 10.3 
  
 Enskilda och offentliga insatser............................................. 
  
 266 
  
 10.3.1 Öppenvårdsinsatser .................................................... 
  
 266 
  
 10.3.2 Verksamheter som rekryterar och stödjer 
  
 familjehem ................................................................... 
  
 267 
  
 10.3.3 Kommunala verksamheter som stödjer 
  
 familjehem ................................................................... 
  
 267 
  
 10.3.4 Hem för vård eller boende.......................................... 
  
 269 
  
 10.3.5 Hem för vård eller boende som bedrivs av 
  
 enskilda ........................................................................ 
  
 271 
  
 10.3.6 Kvalitet inom offentliga respektive enskilda hem 
  
 för vård eller boende. .................................................. 
  
 271 
  
 10.3.7 Fördelning mellan offentlig och enskild HVB- 
  
 verksamhet................................................................... 
  
 272 
  
 10.4 
  
 Analys och problembilder...................................................... 
  
 276 
  
 10.4.1 Verksamheter som rekryterar och stödjer 
  
 familjehem ................................................................... 
  
 276 
  
 10.4.2 Hem för vård eller boende.......................................... 
  
 277 
  
 10.4.3 Konsekvenser för kompetensen i socialtjänsten ....... 
  
 278 
  
 11 
  
 Tillstånd och tillsyn .................................................. 
  
 279 
  
 11.1 
  
 Tillståndspliktig verksamhet inom den sociala barn- och 
  
 ungdomsvården ...................................................................... 
  
 279 
  
 11.1.1 Villkor för tillstånd för enskild verksamhet .............. 
  
 279 
  
 11.1.2 Tillstånd för hem för vård eller boende ..................... 
  
 281 
  
 12 
 SOU 2005:81 Innehåll 
  
 11.1.3 Socialstyrelsens möjlighet att meddela 
  
 föreskrifter .................................................................. 
  
 281 
  
 11.1.4 Registerkontroll av personal vid hem för vård 
  
 eller boende som tar emot barn eller unga (SOU 
  
 2005:65)....................................................................... 
  
 282 
  
 11.1.5 Uppgifter från olika rapporter och enkäter .............. 
  
 282 
  
 11.1.6 Tillstånd för hem eller öppen verksamhet ................ 
  
 283 
  
 11.1.7 Övriga uppgifter och synpunkter från 
  
 länsstyrelserna avseende all tillståndspliktig 
  
 verksamhet .................................................................. 
  
 283 
  
 11.2 
  
 Tillsyn av verksamheter ......................................................... 
  
 284 
  
 11.2.1 Tillsynens organisation och villkor ........................... 
  
 285 
  
 11.2.2 Förslag om en tydligare och effektivare offentlig 
  
 tillsyn, SOU 2004:10 .................................................. 
  
 286 
  
 11.2.3 Uppgifter från olika rapporter och enkäter .............. 
  
 287 
  
 11.3 
  
 Analys och problembilder ..................................................... 
  
 289 
  
 Handlingsplan med förslag 
  
 12 
  
 Utgångspunkter för en handlingsplan för den sociala 
  
 barn- och ungdomsvården ......................................... 
  
 293 
  
 13 
  
 Tidigt stöd, Mål 1..................................................... 
  
 301 
  
 13.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 302 
  
 13.1.1 Förebyggande arbete .................................................. 
  
 303 
  
 13.1.2 Tidigt stöd................................................................... 
  
 303 
  
 13.1.3 Samverkan ................................................................... 
  
 305 
  
 13.1.4 Skydd och stöd............................................................ 
  
 308 
  
 13.2 
  
 Tidigt stöd och samverkan............................................... 
  
 308 
  
 13.2.1 Familjecentral.............................................................. 
  
 309 
  
 13.2.2 Bidrag till förebyggande verksamhet och tidigt 
  
 stöd för äldre barn ...................................................... 
  
 310 
  
 13.2.3 Inventering av samverkansbehov............................... 
  
 310 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:81 
  
 14 
  
 Insatser till barn och unga, Mål 2............................... 
  
 313 
  
 14.1 
  
 Utredning och uppföljning.................................................... 
  
 314 
  
 14.2 
  
 Ansvaret för barn och unga i vård ......................................... 
  
 319 
  
 14.3 
  
 Öppenvård .............................................................................. 
  
 319 
  
 14.4 
  
 Familjehem ............................................................................. 
  
 322 
  
 14.4.1 Rekrytering av familjehem m.m................................. 
  
 324 
  
 14.4.2 Villkor för att vara familjehem ................................... 
  
 327 
  
 14.4.3 Jourhem ....................................................................... 
  
 332 
  
 14.4.4 Verksamheter som rekryterar och stödjer 
  
 familjehem ................................................................... 
  
 333 
  
 14.5 
  
 Hem för vård eller boende..................................................... 
  
 335 
  
 14.5.1 Tillstånd och villkor för hem för vård eller 
  
 boende.......................................................................... 
  
 335 
  
 14.5.2 Tillsyn av enskild och offentlig verksamhet.............. 
  
 337 
  
 14.5.3 Förteckning över hem för vård eller boende m.m. ... 
  
 341 
  
 14.6 
  
 Övergripande frågor............................................................... 
  
 342 
  
 14.6.1 Insatser för barn som har sociala och psykiatriska 
  
 problem samtidigt ....................................................... 
  
 343 
  
 14.6.2 Definition av heldygnsinsats ...................................... 
  
 350 
  
 14.6.3 Statistik och informationssystem .............................. 
  
 350 
  
 14.6.4 Utveckling av kvalitetsarbete ..................................... 
  
 351 
  
 15 
  
 Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 ............... 
  
 355 
  
 15.1 
  
 Utbildning och kompetenskrav............................................. 
  
 356 
  
 15.1.1 Allmänt ........................................................................ 
  
 357 
  
 15.1.2 Den framtida socionomutbildningen......................... 
  
 358 
  
 15.1.3 Kompetenskrav ........................................................... 
  
 361 
  
 15.2 
  
 Forskning och kompetensutveckling.................................... 
  
 363 
  
 15.2.1 Den sociala barn- och ungdomsvården – ett till 
  
 stor del outforskat område......................................... 
  
 364 
  
 15.2.2 Kompetensutveckling ................................................. 
  
 368 
  
 15.3 
  
 Om förslag om ett nationellt riskbarncentrum.................... 
  
 371 
  
 14 
 SOU 2005:81 Innehåll 
  
 16 
  
 Konsekvenser........................................................... 
  
 375 
  
 16.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser.................................................... 
  
 375 
  
 16.1.1 Kostnader .................................................................... 
  
 376 
  
 16.1.2 Finansiering................................................................. 
  
 378 
  
 16.2 
  
 Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen ................ 
  
 380 
  
 17 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 381 
  
 17.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen 
  
 (2001:453) .............................................................................. 
  
 381 
  
 Reservationer och särskilda yttranden ................................ 
  
 383 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 395 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1. 
  
 Kommittédirektiv............................................................. 
  
 417 
  
 Bilaga 2. 
  
 Tilläggsdirektiv................................................................. 
  
 431 
  
 Bilaga 3. 
  
 Sociala barn- och ungdomsvårdskommitténs hearing 
  
 Vetenskap och praktik..................................................... 
  
 433 
  
 Bilaga 4. 
  
 Sociala barn- och ungdomsvårdskommitténs 
  
 verksamhetshearing.......................................................... 
  
 507 
  
 15 
 Förkortningar och ordlista 
 Förkortningar 
 ADHD Attention Deficity Hyperactivity Disorder, psykiatrisk diagnos som beskriver ett tillstånd av impulsivitet, hyperaktivitet och uppmärksamhetsstörning. 
  
 ART 
  
 Agression Replacement Training, kognitiv behand- 
  
 lingsterapi för barn och ungdomar med aggressivt och 
  
 antisocialt beteende. 
  
 BBIC 
  
 Barns behov i centrum, ett system för systematisk 
  
 dokumentation och uppföljning av barnavårdsärenden. 
  
 BRIS 
  
 Barnens rätt i samhället, ideell organisation som bistår 
  
 barn som far illa. 
  
 BRÅ 
  
 Brottsförebyggande rådet 
  
 BUP 
  
 Barn– och ungdomspsykiatri 
  
 CAN 
  
 Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning 
  
 CUS 
  
 Centrum för utvärdering av socialt arbete (nedlagt och 
  
 ersatt av IMS) 
  
 DAMP 
  
 Dysfunktion i fråga om Aktivitetskontroll, och upp- 
  
 märksamhet, Motorikkontroll och Perception. DAMP 
  
 är en kombination av ADHD och störningar som har 
  
 med rörelsemönster och varseblivning att göra. 
  
 FAS 
  
 Forskningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap 
  
 FFT 
  
 Funktionell familjeterapi, behandlingsform avpassad 
  
 för arbete med asociala ungdomar. 
  
 FoU 
  
 Forskning och utveckling 
  
 HVB 
  
 Hem för vård eller boende 
  
 17 
  
 Förkortningar och ordlista SOU 2005:81 
  
 ICD-10 
  
 International Statistical Classification of Diseases and 
  
 Related Health  
 Problems-Tenth 
  Revision./Klassifika- 
  
 tion av sjukdomar och hälsoproblem.  
 (KSH-97) 
  Detta 
  
 är världshälsoorganisationens (WHO) internationella 
  
 sjukdomsklassifikation. 
  
 IFO 
  
 Individ och familjeomsorg 
  
 IMS 
  
 Institutet för utveckling av metoder i socialt arbete 
  
 ISO 
  
 International Organization for Standardization 
  
 JO 
  
 Justitieombudsmannen 
  
 KUBAS 
  
 Kunskapsbaserad socialtjänst, avslutat utvecklingsprojekt 
  
 vid Socialstyrelsen. 
  
 LVU 
  
 Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga 
  
 MST 
  
 Multi systemic therapy/treatment, strukturerat öppen- 
  
 vårdsprogram. Familjebehandling avpassad för arbete 
  
 med antisociala ungdomar. 
  
 Wiggins 
  
 Multidimensional Treatment Foster Care, ett alternativ 
  
 till traditionell placering i fosterhem eller på institution 
  
 för antisociala ungdomar som bygger att fosterföräldrar 
  
 rekryteras för att ge ungdomar behandling på hemma- 
  
 plan. 
  
 RRV 
  
 Riksrevisionsverket (utgör numera tillsammans med 
  
 Riksdagens revisorer Riksrevisionen) 
  
 SCB 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 SiS 
  
 Statens institutionsstyrelse 
  
 SOSFS 
  
 Socialstyrelsens författningssamling 
  
 SoL 
  
 Socialtjänstlagen 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 SoU 
  
 Socialutskottet 
  
 18 
 SOU 2005:81 Förkortningar och ordlista 
  
 Ordlista 
  
 Fernandez syndrom 
  
 Psykiatrisk diagnos som bland annat be- 
  
 skriver symtom som svårigheter att tolka 
  
 sociala situationer, överaktivitet, anpassnings- 
  
 svårigheter. 
  
 Särskilda 
  
 Institution för vård av unga som behöver 
  
 ungdomshem 
  
 stå under särskilt noggrann tillsyn. Statens 
  
 institutionsstyrelse driver institutionerna. 
  
 Tourettes syndrom 
  
 Psykiatrisk diagnos som beskriver symtom 
  
 som exempelvis bristande uppmärksamhet, 
  
 hyperaktivitet, tvångstankar och tvångs- 
  
 handlingar. 
  
 19 
 SOU 2005:81 
 Sitta Inne 
 Till alla er som sitter inne Har jag en berättelse till Er Det började när jag var tre Flyttade direkt till fosterfamilj 
 Jag kunde inte se vad som skulle ske Stryk när jag var fem 
 Hade helvetet som hem Började skolan vid sju 
 Bråkade, skolkade, kanske precis som du 
 En stödfamilj när jag var tio 
 För att hjälpa mig och börja säga ifrån Det ledde bara till gräl, vrål och gråt Det fanns inget att göra åt 
 Utan när jag var tolv ringde jag Till socialen varje dag 
 Efter ett halvt år i ny misär Fick jag en ny familj Kunde inte heller leva där 
 Mitt hjärta har redan gått isär 
 Hamnade på psyket för barn Bara tolv år gammal 
 Jag bråkade med personal 
 Dom tryckte på larmet och vakterna överföll mig 
 Jag slogs och slet, sprutade en AXE grej 
 Vakten blev blind och jag flyttades omedelbart 
 Till ett HVB hem och där blev det ett nytt helvete snart 
 Jag slog sönder stället, kastade allt som fanns 
 Jag var helt ur balans 
 Fick en apelsin och en kniv Funderade på att ta personalens liv Han försvarade sig med pallen Och slog mig i skallen 
 Stack iväg ut och la mig på vägen Jag ville nu dö i alla lägen 
 Bilen stannade för mig 
 Att jag lever det var tack vare dig Reste mig upp, tog kniven ifrån mig Kan jag hjälpa dig så säg 
 20 
 SOU 2005:81 
 Jag gick tillbaks för att varva ner Satte mig i soffan, 
 Vance jag orkar inte mer 
 Hade glasbit i handen för att känna mig trygg Polisen kom och la mig på rygg 
 Bojor på och händer över min kropp Så min ilska fick ett stopp Hamnade bak i snutbilen 
 Åkte långt bort, var som till Nilen Alla vinkade och började grina Jag såg alla mina vänner förtvina Kom till ett paragraf tolv hem Allt detta innan klockan slog fem Nu kunde allt möjligt hända 
 Men istället mitt liv fick en ny vända Sitter här nu på Gläntan 
 Med en enda stor väntan Att äntligen ha ett motiv 
 Hitta mitt rätta hem och att starta ett nytt liv 
 Parker21 
 Sammanfattning 
 Belastningen på den sociala barn- och ungdomsvården har ökat när det gäller såväl ärendetal, insatser som kostnader. Trots ökningen av öppenvård ökar samtidigt institutions- och familjehemsvården mätt i vårddygn per invånare under 20 år. Samtidigt minskar vård- tiderna. Till följd av ofullständiga statistiska uppgifter är det svårt att veta om det är fler flickor och pojkar totalt sett som får vård eller om det är samma personer som vårdas vid olika tillfällen. Kostnaderna för vård av barn och unga ökade under perioden  
 1999–2003 
  med 21 procent i fasta priser. 
 Denna utveckling har lett till att frågor om samhällets stöd till flickor och pojkar som av olika skäl kan behöva det på senare tid aktualiserats allt mer. Frågorna har handlat om vilken åtgärd som är den bästa för ett visst barn vid ett visst tillfälle, när åtgärden skall sättas in och vem som skall göra det. Det har blivit allt mer uppen- bart att de aktörer som iakttar att ett barn börjar uppvisa problem, behöver samordnar sina insatser för att hjälpa barnet och familjen och att hjälpen skall ges så tidigt som möjligt. Vidare har frågor ställts om vilken vägledning forskningen på området kan ge då det gäller att välja bästa möjliga åtgärd till en flicka eller pojke till bästa möjliga kostnad för samhället. Mot denna bakgrund har vi haft regeringens uppdrag att med FN:s konvention om barns rättigheter och barns bästa för ögonen, ta fram en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Uppdraget har inneburit att göra en analys av den sociala barn- och ungdomsvårdens mål, inne- håll, resultat och organisation och om det visar sig behövas, föreslå förändringar. Kommitténs utgångspunkter har varit att skapa för- utsättningar för en bättre sammanhållen vård av hög kvalitet grundad på kunskap och beprövad erfarenhet för att bättre kunna utnyttja de resurser som idag avsätts på området. 
 Vi har valt att presentera våra förslag inom ramen för tre över- gripande mål i en handlingsplan som vi menar måste uppfyllas för 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 att den sociala barn- och ungdomsvården skall bli Källan till en chans för de flickor och pojkar som behöver samhällets stöd. 
 MÅL 1 
 Barn, unga och deras familjer skall erbjudas tidigt stöd i sådan om- fattning och av sådan kvalitet att deras behov av senare insatser före- byggs samtidigt som deras förutsättningar att utveckla sina egna resurser ökar. 
 Förebyggande arbete 
 Hela samhället behöver bli barnvänligare. Att skapa trygghet för barnen är avgörande för deras utveckling. Det råder stor enighet om att det ur såväl flickors och pojkars synvinkel som ur samhällets och den sociala barn- och ungdomsvårdens är angeläget med före- byggande arbete och tidigt stöd. Mycket av samhällets förebyg- gande arbete, det vill säga verksamhet som riktar sig till alla barn och unga eller vida grupper av barn och unga och som förebygger sociala problem, bedrivs av andra än den sociala barn- och ung- domsvården inom socialtjänsten. Det är arbete som bedrivs vid mödravårdscentraler, barnavårdscentraler, öppna förskolor, för- skolor, skolor och i ideella organisationer. Vi i kommittén menar därför att förebyggande arbete i första hand inte skall vara ett ansvar för den sociala barn- och ungdomsvården utan för de verk- samheter där barn och unga vanligtvis finns i sin vardag och verk- samheter som har regelbunden kontakt med i stort sett alla barn, unga och föräldrar. 
 Tidigt stöd 
 Med tidigt stöd menar vi åtgärder som ett barn eller en ung person kan behöva som stöd i sin utveckling utan att ha behov av skydd. Stödet kan vara individuellt eller ges i grupp till föräldrar, barn eller unga med en viss typ av problematik. Det centrala är att föräldrar, barn eller unga får stöd att hantera faktorer som kan innebära en risk för en ogynnsam utveckling för barnen och ungdomarna. Ur allas perspektiv är det bra att ge stöd innan flickor och pojkar fått problem som kräver mer ingripande insatser. 
 24 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 Ansvaret för att barn som behöver tidigt stöd också får tillgång till det måste vila på många olika verksamheter gemensamt även om socialtjänsten med den sociala barn- och ungdomsvården har det yttersta ansvaret. För att barn, unga och föräldrar skall få det stöd de behöver är personalen i socialtjänsten beroende av samverkan med bland andra barnhälsovård och skolverksamheter samt ett förtroendefullt samarbete med barnens föräldrar. Det gäller för det första att få kännedom om vilka barn och unga som behöver stöd. För det andra måste barnen eller de unga som får stöd få det från den verksamhet som har bäst kompetens att ge det. 
 Samverkan 
 Samverkan och samarbete mellan den sociala barn- och ungdoms- vården och andra verksamheter som också arbetar med barn och unga har utvecklats på många håll och på olika sätt över landet. 
 Familjecentralerna som finns i många kommuner är exempel på samverkan mellan mödrahälsovården, barnhälsovården, den sociala barn- och ungdomsvården samt den öppna förskolan. Huvudmän- nen samordnar sina resurser och möjliggör därmed tvärfacklig sam- verkan och olika yrkeskategorier arbetar tillsammans runt barn- familjen. Genom samverkan mellan kommun och landsting har familjecentraler kunnat byggas upp och ge föräldrar och barn i för- skoleåldern tillgång till förebyggande arbete och tidigt stöd. 
 För ungdomar finns ungdomsmottagningar som drivs av kommuner och landsting gemensamt eller var för sig. Ungdoms- mottagningarna har en viktig roll att fylla i det förebyggande arbetet och för att tidigt fånga upp och ge stöd till ungdomar med problem. 
 Barn som lämnat förskoleåldern 
 För tidigt och samordnat stöd till barn som lämnat förskoleåldern men inte nått de tidiga tonåren saknas en motsvarande gemensam verksamhet som familjecentral och ungdomsmottagning. Dock finns exempel på familjecentraler som vänder sig även till äldre barn och unga där elevvård och fritidsverksamhet ingår i verksamheten. Frågan är om det finns anledning att bygga upp särskilda verksam- heter för skolbarn. I den här åldersgruppen finns alla barn i skolan. 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 Skolhälsovården, eller enligt skollagskommittén elevhälsan, skall enligt deras förslag främst vara förebyggande och omfatta omvård- nad, samt medicinska, psykologiska, sociala och pedagogiska in- satser. Socialtjänsten och skolan har således delvis liknande upp- drag. Den här åldersgruppens behov av förebyggande arbete och tidigt stöd bör lösas i samverkan mellan socialtjänst och skola som båda har kommunen som huvudman. 
 Förutsättningar för kommunernas arbete med tidigt stöd 
 Det är svårt eller omöjligt att på ett generellt sätt ange hur kom- munerna bör organisera den sociala barn- och ungdomsvården för att förebyggande arbete och tidigt stöd till barn, unga och deras familjer skall fungera så bra som möjligt. Organisationen av det arbete som bedrivs i dag varierar. Kommunerna har olika förutsätt- ningar vad gäller befolkningsmängd, befolkningsstruktur och möj- lighet att samverka med andra kommuner. Sättet att organisera stöd måste kunna variera och utgå från kommunernas olika förut- sättningar samtidigt som samhällets samlade resurser för att ge barn och unga stöd måste utnyttjas effektivt. Det innebär att den sociala barn- och ungdomsvården måste samverka med övriga verk- samheter som på olika sätt ger stöd till barn och unga. 
 Det finns ingen samlad utvärdering av familjecentralerna men enskilda utvärderingar och kartläggningar tyder på att verksamhe- ten är betydelsefull för att fånga upp och ge tidigt stöd till familjer och barn som behöver det. 
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen ges i uppdrag att göra en nationell kartlägg- ning och utvärdering av familjecentraler och familjecentralslik- nande verksamheter för att se vad de betyder för förebyggande arbete och tidigt stöd. 
 I skolåldern kan tecken på problem som senare kan få allvarliga konsekvenser visa sig hos flickor och pojkar. För barn som börjat skolan finns dock inte lika tydligt etablerade samverkansformer som för förskolebarnen. 
 26 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 Vi förslår därför 
 att medel avsätts för att ge bidrag till kommuner eller kommu- ner och landsting som startar eller etablerar fast samverkan kring förebyggande arbete och tidigts stöd som riktar sig till barn och unga som lämnat förskoleåldern. 
 Samverkan behöver ske kring mindre utsatta barn som behöver tidigt stöd. Kommittén menar dock att det inte behövs någon sär- skild reglering i den delen. De olika verksamheterna behöver emel- lertid ta ställning till hur och inom vilka områden samverkan behö- ver utvecklas. Dessutom behöver huvudmännen ta ställning till om den samverkan eller det samarbete som redan bedrivs fungerar till- räckligt bra och behövs. 
 Vi föreslår därför 
 att socialnämnden tillsammans med företrädare för polisen, skolan och hälso- och sjukvården skall utvärdera samverkan kring förebyggande arbete och tidigt stöd som bedrivs samt inventera behovet av ytterligare samverkan en gång per år. 
 MÅL 2 
 Barn och unga som behöver insatser från socialnämnden skall tillför- säkras kompetent utredning samt en sammanhållen, kontinuerlig och säker vård av god kvalitet som följs upp. 
 Utredning och uppföljning 
 Även om ambitionen är att så långt möjligt erbjuda barn och unga och deras familjer tidigt stöd, kommer det antagligen alltid att finnas flickor och pojkar som behöver mer omfattande insatser. Satsning på tidigt stöd får inte innebära att barn och unga som har behov av skydd eller mer omfattande insatser åsidosätts. För att målsättningen skall uppnås krävs att kvaliteten är hög i såväl socialtjänstens utredande, stödjande och uppföljande arbete som i det vårdande. Kvaliteten i utrednings- och uppföljningsarbetet är så grundläggande och avgörande för att vården skall ha förutsättning att bli sammanhållen och kontinuerlig att en viss reglering är moti- verad. Kravet på vårdplan behöver kompletteras med krav på behandlingsplan. Behandlingsplan skall inte endast krävas vid vård 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 på hem för vård eller boende utan vid alla utredda och beslutade vård- och behandlingsinsatser. 
 Vården skall inte upphöra förrän målet med den är uppnått och behovet av stöd och hjälp upphört. Med hänsyn till den stora andel flickor och pojkar som återplaceras efter en tidigare placering behövs ett förtydligande av socialnämndens ansvar för det behov av stöd och hjälp som kan finnas för ett barn som varit placerat i dygnsvård efter det att placeringen upphört. Även om målet med placeringen är uppnått är det inte självklart att barnets behov av fortsatt stöd och hjälp har upphört. 
 Vi föreslår därför 
 att det i socialtjänstförordningen införs en bestämmelse om att när socialnämnden beslutat om en insats skall en behandlings- plan upprättas som beskriver hur målet med vården skall uppnås och 
 att det i socialtjänstlagen görs ett tillägg där det framgår att socialnämnden skall tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas för ett barn som varit placerat i familjehem, hem för vård eller boende eller särskilt ungdomshem. 
 Ansvaret för barn och unga i vård 
 Öppenvård 
 Det är ett stort ingripande i ett barns och en familjs liv när ett barn placeras utanför sin familj och delvis skiljs från sitt naturliga nät- verk. Samhället tar i sådana situationer på sig ett mycket stort ansvar. Men även öppenvårdsinsatser som barn och familjer får på hemmaplan kan vara omfattande och ingripande. En tydlig tendens är att kommuner i allt högre utsträckning erbjuder kvalificerade öppenvårdsinsatser som alternativ till dyra institutionsplaceringar. Även enskilda verksamheter erbjuder kvalificerad öppenvård som alternativ till institutionsplacering. All öppenvård måste vara av god kvalitet och utföras av personal med lämplig utbildning. Ingripande och strukturerad öppenvård bör vara tillståndspliktig när den bedrivs av enskilda även när den inte bedrivs i särskilt anpassade lokaler eftersom behovet av insyn och kontroll inte är relaterat till var verksamheten bedrivs utan till hur omfattande intrånget i ett barns eller familjs liv är. För att uppnå motsvarande kontroll av 
 28 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 kommunalt bedriven öppenvård måste länsstyrelsen känna till vilka verksamheter som finns. 
 Vi föreslår därför 
 att bestämmelsen i 7 kap 1 § socialtjänstlagen förtydligas. Social- nämnden skall vidare ha skyldighet att till länsstyrelsen anmäla öppenvårdsverksamhet som nämnden bedriver om den varit till- ståndspliktig för en enskild utförare. 
 Familjehem 
 Rekrytering av familjehem 
 En målsättning för den sociala barn- och ungdomsvården har sedan länge varit att hellre placera barn och unga i familjehem än på institution. Förutsättningen för att målsättningen skall kunna nås är att det finns lämpliga familjehem som vill och kan ta emot barn och unga i sitt hem. För att vilja det måste man veta om att möjlig- heten att bli familjehem finns och för att vilja fortsätta som familje- hem behöver familjerna få tillgång till utbildning, stöd och handledning. Olika trygghetssystem, till exempel arbetslöshets- försäkringen, är inte utformade efter familjehemsföräldrars förut- sättningar. Missgynnas familjehemsföräldrar i detta avseende finns risken att personers vilja att åta sig sådana uppdrag påverkas. Det förekommer även att de som har uppdrag som kontaktpersoner/- familjer har svårighet att få sjukpenning. 
 För att flickor och pojkar som behöver det skall kunna placeras i familjehem måste rekrytering av familjehem stimuleras och villko- ren för familjehemsföräldrars och kontaktpersoners arbets- och socialförsäkring utredas särskilt. 
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen ges i uppdrag att, tillsammans med kommu- nerna, vart annat år under en tioårsperiod ta initiativ som underlättar rekryteringen av familjehem, 
 att medel anslås för bidrag till uppbyggnad av kommunal samverkan kring rekrytering, utbildning och handledning av familjehem och 
 att villkoren för familjehemsföräldrars och kontaktpersoners arbetslöshets- och socialförsäkring utreds särskilt. 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 Villkor för att vara familjehem 
 Många flickor och pojkar som placeras i familjehem har levt i insta- bila miljöer, varit utsatta för övergrepp och tidigare separationer från sina anhöriga. En placering kan ha föregåtts av en akut kris eller en längre tids svårigheter. Barnens problem kan vara av allvar- lig karaktär såväl socialt, psykiatriskt som beteendemässigt. Oav- sett skälet till en placering skall familjehemmet kunna ge barnet relevant stöd och hantera de svåra situationer som kan uppkomma. De familjehem som tar hand om barn med särskilt stora problem måste ha och ges förutsättningar att ge barnen det stöd som de behöver. Det här ställer stora krav på familjehemmen och på den sociala barn- och ungdomsvården. Hemmen måste vara omsorgs- fullt utredda, ges utbildning samt det stöd och den handledning som de behöver. 
 Det har i vårt analysarbete framkommit att det ibland finns brister i socialnämndernas formulering av uppdrag till familjehem- men. Avtal mellan socialnämnden och familjehemmet kan saknas och vara upprättat mellan en verksamhet som rekryterar och stöd- jer familjehem och familjehemmet. Detta kan leda till att det blir oklart för familjehemmet vilket uppdrag de har och vem som är uppdragsgivare. Det får inte råda några som helst oklarheter om vem som är uppdragsgivare och uppdragstagare. 
 Vi föreslår därför 
 att socialnämnden skall ge familjehemsföräldrar som behöver det anpassad utbildning, 
 att familjehem skall vara utredda av socialnämnden, 
 att socialnämnden skall ge familjehemmen den handledning som de behöver, 
 att Socialstyrelsen skall ges i uppdrag att ta fram lämpligt utbildningsmaterial för familjehem samt verka för att det sprids till kommunerna, 
 att Socialstyrelsen ges i uppdrag att i allmänna råd utarbeta grundläggande kriterier för bedömning av familjehem och 
 att en bestämmelse om att socialnämnden skall sluta avtal med familjehem tas in i socialtjänstförordningen. 
 30 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 Jourhem 
 Det förekommer att barn behöver placeras utanför sitt hem med mycket kort varsel. Ofta sker då placeringen i ett så kallat jourhem. Det ställs stora krav på jourhem eftersom de kontinuerligt tar emot barn i kris. För att kvalitet och säkerhet skall garanteras flickor och pojkar som vårdas eller utreds i jourhem skall socialnämnden få placera barnen där endast om förhållandena i det enskilda hemmet är utredda. Det är angeläget att barnens vistelse i jourhem inte blir för långvarig eftersom det kan påverka senare vård negativt. 
 Vi föreslår därför 
 att ett barn efter socialnämndens beslut, inte skall få placeras i ett enskilt hem som återkommande tar emot barn för tillfällig vård (jourhem) om inte förutsättningarna för vård i hemmet är utredda av nämnden och 
 att ett barn inte får vara placerat i jourhem längre tid än två månader räknat från tidpunkten när socialnämndens utredning av barnet avslutades, om inte särskilda skäl föreligger. 
 Verksamheter som rekryterar och stödjer familjehem 
 Det finns verksamheter som rekryterar och förmedlar familjehem till kommunernas sociala barn- och ungdomsvård. Verksamheterna ger också stöd till familjehemmen i form av täta och regelbundna kontakter. Antalet verksamheter har ökat de senare åren vilket sannolikt beror på en ökad efterfrågan från kommunerna till följd av bristen på familjehem och att vissa, framförallt mindre, kommu- ner saknar resurser för att bygga upp en egen verksamhet som stödjer familjehem. De problem som har uppstått när den här typen av verksamheter vuxit fram är att det utvecklats en otydlig rollfördelning mellan de enskilda verksamheter som rekryterar och stödjer familjehem och kommunernas sociala barn- och ungdoms- vård. Det förekommer att kommunerna inte gör någon utredning av det hem där barn placeras, att placeringen inte följs upp och att det saknas avtal mellan familjehemmet och kommunen. I stället kan den verksamhet som stödjer familjehemmet ha tagit över en eller flera uppgifter från socialnämnden såsom att teckna avtal med eller betala ut lön till familjehemmet. 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 Socialnämnden har, som ett led i sin myndighetsutövning, ansva- ret för att familjehem utreds. Socialnämnden har alltid ansvaret för det placerade barnet och för att vården följs upp. Ansvaret är det- samma hur ett familjehem än rekryteras. Ansvars- och rollfördel- ningen mellan socialnämnden och verksamhet som rekryterar och stödjer familjehem behöver förtydligas. 
 Vi har diskuterat om det bör krävas tillstånd för att bedriva den aktuella typen av verksamhet. Eftersom det är socialnämndens ansvar att utreda och bedöma ett familjehems lämplighet och för- måga att tillgodose det aktuella barnets behov samt följa upp vården av barnet har verksamheter som rekryterar och stödjer familjehem inget självständigt ansvar för barnet eller den vård som bedrivs. Mot bakgrund härav menar vi att tillstånd inte är nödvän- digt. Dock behöver länsstyrelsernas tillsyn vad gäller familjehems- vården intensifieras. 
 Vi föreslår därför 
 att länsstyrelserna skall få ett särskilt tillsynsuppdrag avseende familjehemsvården med inriktning på utredning av familjehem och uppföljning av vården. 
 Hem för vård eller boende 
 En stor del av de flickor och pojkar som vårdas på institution finns på enskilda hem för vård eller boende. För att de unga som vistas här skall tillförsäkras vård av god kvalitet är det angeläget att tyd- liga krav ställs på verksamheterna i samband med att länsstyrelserna prövar om enskilda skall beviljas tillstånd att bedriva verksamhet. Vilka krav som kan ställas på kvalitet och kompetens är inte tydligt reglerat och länsstyrelserna gör olika bedömningar. Personalens kompetens är en viktig faktor för vårdens kvalitet men det finns även andra. Det kan vara fråga om hur många och vilka målgrupper som en verksamhet samtidigt vänder sig till. Andra faktorer kan vara hur vida åldersgrupper en verksamhet kan vända sig till, liksom behandlingsmetoder och personalens kompetens att tillämpa dem. För att flickor och pojkar skall få vård av god kvalitet och som är likvärdig över landet behövs en tydligare reglering. 
 Kraven på en offentligt och enskilt bedriven verksamhet måste vara lika höga. Kommunerna bör dock vara väl förtrogna med de krav som ställs på olika typer av verksamheter Det är därför inte 
 32 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 motiverat att ställa samma krav på tillstånd som för enskild verksamhet. Däremot är det av allmänt intresse att kunna bedöma utvecklingen av den sociala barn- och ungdomsvården och veta vilka verksamheter som bedrivs och vänder sig till barn och unga. Inte minst är detta viktigt då länsstyrelserna skall planera och genomföra tillsyn. 
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen skall ges bemyndigande att meddela före- skrifter om lämplig utbildning och erfarenhet för personal samt om villkor av betydelse för säkerhet och kvalitet i tillstånds- pliktig verksamhet och 
 att socialnämnden skall till länsstyrelsen anmäla de hem för vård eller boende som nämnden bedriver och som vänder sig till barn och unga. 
 Tillsyn av enskild och offentlig verksamhet 
 Tillstånd ges innan en enskild verksamhet börjat bedrivas och det kan vara svårt att bedöma en verksamhet som ännu inte är i drift. Utan att begränsa en nystartad verksamhets förutsättningar att utvecklas med till exempel tidsbegränsade tillstånd, kan kontroll av nystartade verksamheter ändå uppnås om tillsyn görs obligatorisk en bestämd tid efter att en verksamhet startats. Upptäcker läns- styrelsen brister kan den som bedriver verksamheten föreläggas att rätta till dem. Vid allvarliga missförhållanden måste länsstyrelsen få möjlighet att omedelbart stänga en verksamhet. 
 Vi förutsätter att tillståndspliktiga verksamheter som vänder sig till barn och unga får regelbundna tillsynsbesök. En regelbunden återkommande tillsyn förutsätter att det finns tillräckliga resurser för uppgiften. 
 Om säkerhet och trygghet skall kunna garanteras varje flicka och pojke som får vård genom samhällets försorg är det nödvändigt att länsstyrelsernas ges befogenhet att förbjuda fortsatt verksamhet omedelbart om barns och ungas liv, hälsa och personliga säkerhet hotas. 
 33 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 Vi föreslår därför 
 att länsstyrelserna skall inspektera nystartade verksamheter som vänder sig till barn senast ett år räknat från tidpunkten när till- stånd beviljades, 
 att länsstyrelserna tillförs nivåhöjande medel för att kunna utföra regelbunden, återkommande tillsyn av de verksamheter som de har tillsyn över och som vänder sig till barn och unga och 
 att länsstyrelsen får förbjuda fortsatt verksamhet, utan föregå- ende föreläggande, om det föreligger fara för barns liv, hälsa och personliga säkerhet. 
 Vi föreslår inte någon reglering av anmälningsskyldighet för perso- nal på hem för vård eller boende i likhet med den som gäller för personal som är verksam i omsorgen om personer med funktions- hinder och äldre personer. Socialnämnden har ansvar för att följa vården och barnets utveckling i alla avseenden och personalen vid hem för vård eller boende har anmälningsplikt om socialnämnden kan behöva ingripa till ett barns skydd. Vi menar att detta bör skapa tillräckliga förutsättningar för att eventuella missförhållan- den skall uppmärksammas. Skulle det vid länsstyrelsens tillsyn av socialtjänsten visa sig att uppföljningen av barn och unga inte görs på det sätt som avsetts måste en reglerad anmälningsplikt över- vägas. 
 Förteckning över hem för vård eller boende m.m. 
 I dagsläget finns inte någon samlad information om vilka hem för vård eller boende och särskilda ungdomshem som finns i landet. Staten, kommuner och andra intressenter behöver samlad informa- tion för att kunna följa utvecklingen av vården och bevaka behov av förändringar. En förteckning kan utgöra underlag för tillsyn, upp- följning och utvärdering om hem för vård eller boende och sär- skilda ungdomshem. Vidare kan en förteckning vara ett redskap när den sociala barn- och ungdomsvården söker lämpliga insatser för flickor och pojkar. 
 34 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen får i uppdrag att i samråd med länsstyrelserna och Statens institutionsstyrelse upprätta och årligen revidera en förteckning över hem för vård eller boende och särskilda ung- domshem. 
 Övergripande frågor 
 Insatser för barn som har sociala och psykiatriska problem samtidigt 
 Det finns en grupp unga med starkt utagerande beteende riktat mot omgivningen eller ett beteende riktat mot dem själva, som har svårt att få sina behov av utredning och behandling tillgodosedda. De har ofta behov av såväl sociala som psykiatriska insatser sam- tidigt. Det har under arbetets gång stått allt mer klart för kommit- tén att det inte är möjligt eller fruktbart att försöka dela upp flick- ors och pojkars problem och behov i vad som är socialt betingat och vad som är psykiatriskt. I den organisatoriska uppdelning mellan barn- och ungdomspsykiatrin och den sociala barn- och ungdomsvården som finns idag, krävs att ansvariga och de som utför vård- och behandlingsarbete trots allt anstränger sig att göra en sådan uppdelning, eftersom tilldelade resurser baseras på vad som bedöms rymmas i det egna ansvaret och vad som bedöms vara någon annans ansvar. Det är i denna framtvingade gränsdragning som flickor och pojkar med behov av samtidiga insatser riskerar att hamnar mellan två stolar. Då är det inte rimligt att fortsätta en sådan gränsdragning och uppdelning. Vi menar att det skall vara barnens och ungdomarnas behov som styr vad som skall göras. En helhetssyn på barnen måste vara avgörande vid val av tillvägagångs- sätt. När det gäller flickor och pojkar med komplicerade behovs- bilder av såväl social som psykiatrisk natur menar vi att en sam- manslagning av huvudmännens verksamheter på några platser i landet har de största förutsättningarna att åstadkomma kvalificerad vård inom båda områdena och att det skulle kunna innebära en för- bättring. Att flickors och pojkars behov utreds på ett och samma ställe där personal med olika kompetens arbetar nära varandra menar vi kan höja kvaliteten i utredningen, liksom i de insatser och den behandling som en utredning leder till. En sådan kvalificerad verksamhet bör också kunna bistå institutioner som vårdar flickor och pojkar med närliggande problematik och som kanske redan är 
 35 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 placerade när behovet av sådan vård uppdagas. Den föreslagna typen av verksamhet skulle efter en försöksperiod på fem år om den visar sig tillgodose flickornas och pojkarnas behov, kunna komma att utgöra kliniks bas för forskning och utveckling inom området. 
 Vi föreslår därför 
 att försök görs med fem samordnade verksamheter genom att bidrag ges till kommuner och landsting som gemensamt skapar och bedriver verksamhet som riktar sig till flickor och pojkar som samtidigt behöver kvalificerade sociala och psykiatriska insatser. 
 Definition av heldygnsinsats 
 I socialtjänstförordningen definieras hem för vård eller boende respektive familjehem. Där anges att hem för vård eller boende till skillnad från familjehem bedrivs yrkesmässigt. Många familje- hemsföräldrar har uppdrag från socialnämnden som innebär att de stödjer de placerade barnen på hel- eller halvtid. Uppdraget får därför betydelse för deras försörjning och är i den meningen yrkesmässigt men det bör enligt kommittén inte ändra hemmets karaktär av familjehem. Skillnaden skall vara att ett hem för vård eller boende till skillnad från familjehem förestås av en utbildad föreståndare. 
 Vi föreslår därför 
 att definitionerna av hem för vård eller boende respektive familjehem skall ändras och begreppet hem för vård eller boende ändras till hem för vård och boende. Ändringarna görs i social- tjänstförordningen. 
 Statistik och informationssystem 
 Vi har konstaterat att det finns brister när det gäller statistik och informationssystem inom den sociala barn- och ungdomsvården. 
 Det saknas till exempel årlig nationell statistik om antalet anmäl- ningar, antalet utredningar, vem som gör anmälningarna, skälen till anmälningarna. Det går inte heller att ange hur många anmälningar som leder till utredning och hur många utredningar som slutligen 
 36 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 leder till att barnet får en insats. Det är inte heller möjligt att tala om hur många barn eller familjer som får en eller flera öppenvårds- insatser, hur väl de fungerar och vad som är verksamt. Det gör det svårt att följa eventuella förändringar i riket över tid. 
 På nationell nivå saknas också tillförlitlig statistik över antal familjehem, behandlingshem och antal platser. Det är alltså inte möjligt att följa utvecklingen av vårdens kapacitet över hela landet. Det finns inte heller någon säker information om målgrupper och behandlingsinnehåll. 
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen får i uppdrag att ta fram ett system för en utvidgad insamling av data rörande den sociala barn- och ung- domsvården. 
 Utveckling av kvalitetsarbete 
 Bestämmelsen om krav på god kvalitet inom socialtjänstens område gäller vare sig utförandet sker i offentlig eller enskild regi. Regler- ingen infördes för att säkerställa att den enskilde får insatser av god kvalitet. Det finns idag inte någon nationell konsensus om vad som utgör förutsättningar för vård av god kvalitet inom den sociala barn- och ungdomsvården och hur detta samspelar med önskvärda resultat. Flickor och pojkar riskerar därför att få stöd och insatser med osäker effekt. Det försvårar också arbetet för den sociala barn- och ungdomsvården eftersom det är svårt att veta vilken insats som skall väljas framför en annan. Problemet blir aktuellt såväl när det gäller att välja rätt insats för en flicka eller pojke som när det gäller att välja kostnadseffektiv vård. 
 Ett så svårfångat område som kvalitet inom den sociala barn- och ungdomsvården behöver stöd på nationell nivå för att kunna defi- nieras. Det är inte rimligt att varje kommun skall lägga tid och resurser på att identifiera kriterier och relevanta mått för att uppnå god kvalitet i arbetet. Ett nationellt kvalitetsregister skulle kunna ge en kunskapsbas som kommunerna kunde använda i sitt lokala kvalitetsarbete och få betydelse för såväl utvecklad vårdkvalitet som resursutnyttjande. 
 37 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 Vi föreslår därför 
 att Socialstyrelsen får i uppdrag att i nära samarbete med fors- kare inom området, den sociala barn- och ungdomsvårdens verksamheter och företrädare för brukarorganisationer utarbeta system för att upprätta nationella kvalitetsregister för den sociala barn- och ungdomsvården. Socialstyrelsen skall ansvara för att upprätta och föra registren. 
 MÅL 3 
 Den sociala barn- och ungdomsvården skall i allt högre utsträckning och så långt möjligt vila på kunskap och beprövad erfarenhet. 
 Utbildning och kompetenskrav 
 Arbetsuppgifterna inom den sociala barn- och ungdomsvården spänner över vidsträckta kompetensområden och ställer stora krav på yrkesutövarna. Det finns idag inga nationella riktlinjer för hur kompetensen bör se ut inom den sociala barn- och ungdomsvården i kommunerna. Detta lämnar stor frihet vid såväl tillsättning av tjänster, som utformning av grundutbildning och den kontinuerliga kompetensutveckling inom området som är nödvändig. Vi tar inte ställning till vilken slags kompetens som exakt borde krävas för arbetsuppgifterna inom den sociala barn- och ungdomsvården. Vi menar dock att om målsättningen om en social barn- och ungdomsvård som i allt högre utsträckning vilar på kunskap och beprövad erfarenhet skall kunna uppfyllas är en av förutsättning- arna att personalen har en god utbildning och att kraven på kompetens är tydliga. 
 Möjligheten till legitimation av socionomer har förts fram som ett verktyg att stärka socionomernas ställning som självständiga och kompetenta yrkesutövare samt som ett sätt att garantera klienterna kvalitet i stöd och insatser. Vi menar att en sådan ord- ning på sikt vore möjligt men först efter det att vissa förutsätt- ningar är uppfyllda. 
 38 
  
 SOU 2005:81 
  
 Sammanfattning 
  
 Vi föreslår därför 
 att vid den beredning som för närvarande pågår inom Utbildnings- och kulturdepartementet av ett förslag om en ny examensordning för socionomutbildningen särskilt bör beaktas behovet av fördjupade kunskaper inom fem områden som särskilt bör prioriteras; barnkunskap, rättskunskap. utrednings- metodik, metodkunskap samt uppföljning och utvärdering. Dessutom bör de olika kompetensnivåer som skall uppnås i grundutbildningen respektive fort- och vidareutbildning tydligt anges, 
 att Socialstyrelsen ges ett bemyndigande att meddela före- skrifter om vilken kompetens som skall krävas för arbetsupp- gifter inom den kommunala sociala barn- och ungdomsvården och 
 att förutsättningarna för införande av legitimation för socio- nomer utreds efter det att en förstärkning av såväl grund- som vidareutbildning och fortbildning skett, när kompetenskriteri- erna för olika delar av socialtjänstens arbete fastställts och när forskningen inom området intensifierats och former för ett meningsfullt utbyte mellan fält och forskning etablerats. 
 Forskning och kompetensutveckling 
 Kunskapsområdet social barn- och ungdomsvård är i flera avseen- den outforskat. Behovet av ytterligare kunskaper berör sådant som vilka faktorer som är de mest avgörande för gynnsam respektive ogynnsam utveckling hos barn och unga, vilka behandlingsmetoder som är de mest effektiva för individer och grupper med olika typer av sociala problem, jämförelser mellan olika behandlingsmetoder, långtidsuppföljningar efter genomförda insatser, betydelsen av tidiga insatser. Detta medför stor osäkerhet om vilka grupper som skall prioriteras i den sociala barn- och ungdomsvården, vilka behandlingsmetoder som är att föredra och vilka resultat de ger samt vilka insatser som är mest kostnadseffektiva. 
 I den utvärdering av socionomutbildningen som Högskoleverket gjorde 2003 påtalas att högre utbildning skall vila på vetenskaplig grund och vara forskningsanknuten. Bedömargruppen fann att forskningsanknytningen varierade högst väsentligt mellan läro- 
 39 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:81 
  
 sätena och slog fast att forskningsanknytningen vid de forsknings- svaga institutionerna behöver förstärkas avsevärt. 
 För att forskningsanknytningen i utbildningarna skall kunna för- stärkas och för att fältet så långt möjligt skall kunna bedriva arbete som vilar på kunskap och beprövad erfarenhet krävs att forsk- ningen inom området intensifieras och att den kompetensutveck- ling som pågår inte avstannar. 
 Vi förslår därför följande. 
 Att regeringen ger Forskningsrådet för arbetsliv och social- vetenskap, FAS i uppdrag att som en del i det samord- ningsansvar som tilldelats FAS inom barn- och ungdoms- forskningen, utlysa ett programstöd för forskning med specifik anknytning till den sociala barn- och ungdomsvården. Särskild prioritet bör ges åt utvärdering av olika metoder för insatser, stöd och behandling samt kontrollerade jämförande studier av effektiva behandlingsmetoder. För detta ändamål avsätts medel att fördelas under en sexårsperiod till fyra forskningsprogram. 
 Att regeringen årligen avsätter medel för strategiska insatser som stimulerar och underlättar utvecklingen av en kunskaps- baserad socialtjänst inom den sociala barn- och ungdomsvårdens område. Hur dessa medel skall användas regleras genom avtal mellan staten och Sveriges kommuner och landsting. Insatserna skall genomföras på lokal och regional nivå med stöd av samord- ning och styrning på nationell nivå. 
 Jag vill födas som en fågel flyga längs molnen 
 och dö med min frihet. 
 Rebecca 
 40 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen 
 dels att i 6 kap.  
 1–2 
  §§, 4 §, 7 kap. 1 §, 8 kap 1 §, 12 kap 3 § 3.,10 § andra stycket 1. 13 kap. 6 §, 15 kap 7 § och 16 kap 2 och 7 §§ uttrycket hem för vård eller boende skall bytas ut mot hem för vård och boende, 
 dels att rubriken till 6 kap. skall ha följande lydelse, 
 dels att 5 kap. 1 §, 6 kap.  
 6–7 
  §§, 7 kap. 1 §, 13 kap. 4 och 6 §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att det i lagen införs en ny paragraf 3 kap. 8 § och 7 kap. 6 §. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. Socialnämndens uppgifter 
 8 § 
 Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om lämplig utbildning och erfarenhet för personal som utför socialnämndens uppgifter för barn och unga. 
 5 kap. Särskilda bestämmelser om olika grupper Barn och unga 
 1 § 
  
 Socialnämnden skall 
  
 Socialnämnden skall 
  
 – verka för att barn och 
  
 – verka för att barn och 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:81 
  
 ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, 
  
 – 
  
 i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, 
  
 – 
  
 med särskild uppmärksam- het följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling, 
  
 – 
  
 aktivt arbeta för att förebygga och motverka miss- bruk bland barn och ungdom av alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel eller beroende- framkallande medel samt dopningsmedel, 
  
 – 
  
 i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, 
  
 – 
  
 i sin omsorg om barn och ungdom tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge eller adoption har avgjorts. 
  
 ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, 
  
 – 
  
 i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ungdom, 
  
 – 
  
 med särskild uppmärksam- het följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling, 
  
 – 
  
 aktivt arbeta för att förebygga och motverka miss- bruk bland barn och ungdom av alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel eller beroende- framkallande medel samt dopningsmedel, 
  
 – 
  
 i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, 
  
 – 
  
 tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett barn varit placerat i dygnsvård 
  
 – 
  
 i sin omsorg om barn och ungdom tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge eller adoption har avgjorts. 
  
 42 
 SOU 2005:81 Författningsförslag 
  
 6 kap. Vård i familjehem och i 
  
 6 kap. Vård i familjehem och i 
  
 hem för vård eller boende 
  
 hem för vård och boende 
  
 6 § 
 Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande eller beslut om vård tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. 
 Socialnämnden får inte lämna medgivande eller fatta beslut om vård utan att förhållandena i det enskilda hemmet och förutsätt- ningarna för vård i hemmet är utredda. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden in- formera och samråda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. 
 Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande eller beslut om vård tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. 
 Socialnämnden får inte lämna medgivande eller fatta beslut om vård utan att förhållandena i det enskilda hemmet och förutsätt- ningarna för vård i hemmet är utredda av nämnden. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan kommun, skall nämnden informera och sam- råda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. 
 Ett barn får inte efter socialnämndens beslut placeras i ett enskilt hem som vid uppredade tillfällen tar emot barn för tillfällig vård (jourhem) om inte förutsättningarna för vård i hemmet är utredda av nämnden. Ett barn får inte vara placerat i ett jourhem längre tid än två månader räknat från tidpunkten när socialnämndens utredning avslutades, om inte särskilda skäl föreligger. 
 7 § 
  
 Socialnämnden skall i fråga 
  
 Socialnämnden skall i fråga 
  
 om de barn som avses i 6 § 
  
 om de barn som avses i 6 § 
  
 – medverka till att de får god 
  
 – medverka till att de får god 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:81 
  
 vård och fostran och i övrigt 
  
 vård och fostran och i övrigt 
  
 gynnsamma uppväxtförhållanden, 
  
 gynnsamma uppväxtförhållanden, 
  
 – verka för att de får lämplig 
  
 – verka för att de får lämplig 
  
 utbildning, 
  
 utbildning, 
  
 – lämna vårdnadshavarna och 
  
 – lämna vårdnadshavarna och 
  
 dem som vårdar sådana barn råd, 
  
 dem som vårdar sådana barn råd, 
  
 stöd och annan hjälp som de 
  
 stöd, handledning 
  
 och annan 
  
 behöver. 
  
 hjälp som de behöver, 
  
 – tillhandahålla 
  
 anpassad 
  
 utbildning till dem som vårdar 
  
 sådana barn och som behöver 
  
 den. 
  
 7 kap. Föreskrifter om enskild verksamhet 
  
 1 § 
  
 Ett bolag, en förening, en 
  
 Ett bolag, en förening, en 
  
 samfällighet, en stiftelse eller en 
  
 samfällighet, en stiftelse eller en 
  
 enskild individ får inte utan 
  
 enskild individ får inte utan 
  
 tillstånd av länsstyrelsen yrkes- 
  
 tillstånd av länsstyrelsen yrkes- 
  
 mässigt bedriva verksamhet i 
  
 mässigt bedriva verksamhet i 
  
 form av 
  
 form av 
  
 1. hem för vård eller boende, 
  
 1. 
  
 hem för vård och boende, 
  
 2. sådana 
  
 boenden 
  
 som 
  
 2. 
  
 sådana 
  
 boenden 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 dem 
  
 som avses i 
  
 motsvarar 
  
 dem 
  
 som 
  
 avses i 
  
 5 kap. 5 § 
  
 andra 
  
 stycket eller 
  
 5 kap. 5 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 eller 
  
 5 kap. 7 § tredje stycket, 
  
 5 kap. 7 § tredje stycket, 
  
 3. hem 
  
 för 
  
 viss 
  
 annan 
  
 3. 
  
 hem 
  
 för 
  
 viss 
  
 annan 
  
 heldygnsvård, 
  
 heldygnsvård, 
  
 4. hem eller öppen verksam- 
  
 4. 
  
 hem eller öppen verksam- 
  
 het för vård under en begränsad 
  
 het för vård under begränsad del 
  
 del av dygnet. 
  
 av dygnet, 
  
 5. 
  
 ingripande och strukturerad 
  
 öppen verksamhet för barn eller 
  
 deras vårdnadshavare. 
  
 Tillstånd 
  
 skall 
  
 sökas 
  
 hos 
  
 Tillstånd 
  
 skall 
  
 sökas 
  
 hos 
  
 länsstyrelsen i det län där 
  
 länsstyrelsen i det län där 
  
 verksamheten skall bedrivas. 
  
 verksamheten skall bedrivas. 
  
 Tillstånd behövs inte för sådan 
  
 Tillstånd behövs inte för sådan 
  
 verksamhet 
  
 som 
  
 kommunen 
  
 verksamhet 
  
 som 
  
 kommunen 
  
 genom avtal enligt 2 kap. 5 § har 
  
 genom avtal enligt 2 kap. 5 § har 
  
 44 
  
 SOU 2005:81 
  
 Författningsförslag 
  
 överlämnat till en enskild att utföra. 
 överlämnat till en enskild att utföra. 
 6 § 
 Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om villkor för säkerhet och kvalitet i tillståndspliktig verk- samhet som vänder sig till barn och unga. 
 13 kap. Tillsyn över socialtjänsten 
 4 § 
 Länsstyrelsen har rätt att inspektera verksamhet som står under dess tillsyn och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar och annat material som behövs för tillsynen. 
 Den vars verksamhet inspek- teras är skyldig att lämna den hjälp som behövs vid inspek- tionen. 
 Länsstyrelsen har rätt att inspektera verksamhet som står under dess tillsyn och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar och annat material som behövs för tillsynen. 
 Länsstyrelsen skall inspektera verksamhet som har tillstånd att vårda barn senast ett år räknat från tidpunkten när tillstånd beviljades. 
 Den vars verksamhet inspek- teras är skyldig att lämna den hjälp som behövs vid inspek- tionen. 
  
 6 § 
  
 Om det 
  
 förekommer 
  
 något 
  
 Om det 
  
 förekommer 
  
 något 
  
 missförhållande i 
  
 missförhållande i 
  
 1. annat hem för vård eller 
  
 1. annat hem för vård och 
  
 boende än sådant som avses i 
  
 boende än sådant som avses i 
  
 6 kap. 3 §, 
  
 6 kap. 3 §, 
  
 2. enskild 
  
 verksamhet 
  
 som 
  
 2. enskild 
  
 verksamhet 
  
 som 
  
 står under länsstyrelsens tillsyn 
  
 står under länsstyrelsens tillsyn 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:81 
  
 enligt 3 §, 
  
 enligt 3 §, 
  
 3. 
  
 hemtjänst, 
  
 3. 
  
 hemtjänst, 
  
 4. sådant boende som avses i 
  
 4. sådant boende som avses i 
  
 5 kap. 
  
 5 
  
 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 och 
  
 5 kap. 
  
 5 
  
 § 
  
 andra 
  
 stycket 
  
 och 
  
 5 kap. 7 § tredje stycket, får 
  
 5 kap. 7 § tredje stycket, får 
  
 länsstyrelsen förelägga den som 
  
 länsstyrelsen förelägga den som 
  
 svarar 
  
 för 
  
 verksamheten 
  
 att 
  
 svarar 
  
 för 
  
 verksamheten 
  
 att 
  
 avhjälpa missförhållandet. 
  
 avhjälpa missförhållandet. 
  
 Ett 
  
 föreläggande 
  
 skall 
  
 Ett 
  
 föreläggande 
  
 skall 
  
 innehålla 
  
 uppgifter 
  
 om 
  
 de 
  
 innehålla 
  
 uppgifter 
  
 om 
  
 de 
  
 åtgärder 
  
 som 
  
 tillsynsmyndig- 
  
 åtgärder 
  
 som 
  
 tillsynsmyndig- 
  
 heten anser nödvändiga för att 
  
 heten anser nödvändiga för att 
  
 det 
  
 påtalade 
  
 missförhållandet 
  
 det 
  
 påtalade 
  
 missförhållandet 
  
 skall kunna avhjälpas. 
  
 skall kunna avhjälpas. 
  
 Om 
  
 missförhållandet 
  
 är 
  
 Om 
  
 missförhållandet 
  
 är 
  
 allvarligt 
  
 och 
  
 länsstyrelsens 
  
 allvarligt 
  
 och 
  
 länsstyrelsens 
  
 föreläggande 
  
 inte 
  
 följs, 
  
 får 
  
 föreläggande 
  
 inte 
  
 följs, 
  
 får 
  
 länsstyrelsen 
  
 förbjuda 
  
 fortsatt 
  
 länsstyrelsen 
  
 förbjuda 
  
 fortsatt 
  
 verksamhet. 
  
 verksamhet. 
  
 Om det föreligger fara för 
  
 barns liv, hälsa eller personliga 
  
 säkerhet i övrigt, får länsstyrelsen 
  
 utan 
  
 föregående 
  
 föreläggande 
  
 förbjuda fortsatt verksamhet. 
  
 46 
  
 SOU 2005:81 
  
 Författningsförslag 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i socialtjänstförordningen (2001:937) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstförordningen dels att 3 kap. 1 och 2§§, 8 kap. 2 § skall ha följande lydelse, 
 dels att det i förordningen införs en nya paragrafer 5 kap. 1 a §, 1 c § och 5 §, 
 dels att nuvarande 5 kap. 1 a §, 1 b §, 1 c § skall betecknas 5 kap. 1 b §, 1 d § respektive 1 e §, 
 dels att i 1 kap. 2 § punkterna  
 2–4, 
  3 kap. 1 § första och andra stycket, 3 §, 5 §, 7 §, 8 §, 9 §, 10 § första stycket, 11 § första stycket och 8 kap. 2 § uttrycket hem för vård eller boende skall bytas ut mot hem för vård och boende, 
 dels att rubrikerna till 3 kap. skall ha följande lydelse, 
 dels att i rubriken närmast före 3 kap. 3, 10 och14 §§ uttrycket hem för vård eller boende skall bytas ut mot hem för vård och boende. 
 Nuvarande lydelse 
 3 kap. Vård i familjehem eller i hem för vård eller boende 
 Föreslagen lydelse 
 3 kap. Vård i familjehem eller i hem för vård och boende 
 Definitioner 
 1 § 
 Med hem för vård eller boende avses ett hem inom social- tjänsten som tar emot enskilda för vård eller behandling i förening med ett boende. Om ett sådant hem drivs av ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ krävs dessutom att verksam- heten bedrivs yrkesmässigt. 
 Som hem för vård eller boende räknas inte sådana särskilda boendeformer som avses i 5 kap. 
 Med hem för vård och boende avses ett hem inom social- tjänsten som tar emot enskilda för vård eller behandling i förening med ett boende och som har en föreståndare med lämplig utbildning. Om ett sådant hem drivs av ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ krävs dessutom att verksam- heten bedrivs yrkesmässigt. 
 Som hem för vård och boende räknas inte sådana särskilda boendeformer som avses i 5 kap. 
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:81 
  
 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket socialtjänstlagen. 
 5 § andra stycket eller 5 kap. 7 § tredje stycket socialtjänstlagen. 
 2 § 
 Med familjehem avses ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran eller vuxna för vård och omvårdnad och vars verksamhet inte bedrivs yrkesmässigt. 
 Med familjehem avses ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande vård och fostran eller vuxna för vård och omvårdnad. 
 5 kap. Vissa uppgifter för socialnämnden 
 1 a § 
 Socialnämnden skall ingå skriftligt avtal med den som på uppdrag av nämnden tar emot ett barn för stadigvarande vård. I avtalet skall villkoren för uppdraget regleras. 
 1 c § 
 När socialnämnden beslutat om vård av ett barn skall en behandlingsplan upprättas som beskriver hur målen med vården skall uppnås. 
 5 § 
 Socialnämnden skall till länsstyrelsen anmäla, hem för vård och boende samt hem eller strukturerad och kvalificerad öppen verksamhet för vård under delar av dygn, som nämnden bedriver. 
 48 
 SOU 2005:81 Författningsförslag 
 8 kap. Vissa bemyndiganden 
 2 § 
  
 Socialstyrelsen får meddela 
  
 Socialstyrelsen 
  
 får meddela 
  
 ytterligare föreskrifter om vård i 
  
 ytterligare föreskrifter om vård i 
  
 familjehem och i hem för vård 
  
 familjehem och i hem för vård 
  
 eller boende enligt 6 kap. 4 § 
  
 och boende enligt 6 kap. 4 § 
  
 andra stycket socialtjänstlagen. 
  
 andra stycket 
  
 socialtjänstlagen, 
  
 om 
  
 lämplig 
  
 utbildning 
  
 och 
  
 erfarenhet för personal som utför 
  
 socialnämndens 
  
 uppgifter 
  
 för 
  
 barn och unga enligt 3 kap. 8 § 
  
 socialtjänstlagen 
  
 och om villkor 
  
 av 
  
 betydelse för 
  
 säkerhet 
  
 och 
  
 kvalitet i tillståndspliktig verk- samhet som riktar sig till barn och unga enligt 7 kap. 6 § social- tjänstlagen. 
 49 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Uppdraget 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvården har under senare decennier genomgått stora förändringar och det finns en begränsad kunskap om vilka konsekvenser dessa förändringar fått för de flickor och pojkar som fått del av dess olika stödformer och insatser. Exempel på sådana förändringar är att antalet barnavårdsanmälningar ökat under  
 1990-talet, 
  att utvecklingen sedan socialtjänstlagen trädde i kraft i början av  
 1980-talet 
  gått från lagens grundtanke om integra- tion till en alltmer påtaglig specialisering, framförallt i medelstora och stora kommuner. En annan förändring är att flickor och pojkar med behov av samhällets stöd får fler insatser i öppna former på hemmaplan. Samtidigt har institutionsplaceringarna på senare år ökat, vilket är tvärt emot intentionerna i socialtjänstlagens för- arbeten. Regeringen har uppmärksammats på brister och utveck- lingsbehov inom den sociala barn- och ungdomsvården och det finns också vissa tecken som tyder på att den sociala barn- och ungdomsvården inte utvecklats i enighet med de mål som uttrycks i socialtjänstlagen. Sådana brister är bland annat att det finns begränsad kunskap om vad förändringarna fått för konsekvenser för flickor och pojkar, att det saknas statistik för att slutsatser skall kunna dras om ökning eller minskning av vård, resultat eller kostnadseffektivitet. Dessutom är forskningen på området otillräcklig när det gäller att ge svar på frågor om vad som hjälper en flicka eller pojke med sociala problem i en viss situation. Den kostnadsökning som skett på området blir mot denna bakgrund problematisk då ingen med säkerhet vet om man får valuta för pengarna. Behovet av att ta ett samlat grepp för att utreda den sociala barn- och ungdomsvården har blivit allt tydligare. 
 Mot denna bakgrund tillsatte regeringen i juni 2003 en parla- mentarisk kommitté med uppdraget att ta fram underlag för en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. I 
 51 
  
 Inledning 
  
 SOU 2005:81 
  
 uppdraget har ingått att genomföra en samlad analys av den sociala barn- och ungdomsvårdens mål, innehåll, resultat och organisation. Uppdraget har avsett såväl förebyggande som utredande och behandlande insatser inom både öppen- och sluten vård. FN:s konvention om barnets rättigheter och socialtjänstlagens grund- läggande principer och karaktär av ramlag har varit styrande i arbe- tet. De granskningar och rapporter som har presenterats av bland andra Riksrevisionsverket, Riksdagens revisorer, Socialstyrelsen och BRÅ har utgjort underlag för kommitténs arbete. 
 I uppdraget har också ingått att efter genomförd analys eventu- ellt föreslå förändringar i målens innehåll och utformning samt ge förslag om hur den sociala barn- och ungdomsvården bäst bör organiseras för att målen skall kunna uppnås. Det har även ingått i uppdraget att ange hur frågor om kompetens och kvalitet inom området skall utvecklas och bibehållas samt att belysa relationen mellan socialtjänsten och andra huvudmän. Slutligen har det varit vårt uppdrag att skapa förutsättningar för en bättre sammanhållen vård av hög kvalitet grundad på kunskap och beprövad erfarenhet för att bättre kunna utnyttja de resurser som idag avsätts inom området. Kommittén har inte haft i uppdrag att utvärdera de olika arbetsmetoder som förekommer inom den sociala barn- och ungdomsvården. 
  
 1.2 
  
 Kommitténs arbete 
  
 Flickors och pojkars röster 
 Kommittén har bedömt det som särskilt angeläget att ta del av flickors och pojkars egna erfarenheter och uppfattningar om sam- hällsvård. Detta har vi gjort på olika sätt. Dels genom en referens- grupp med unga vuxna vars erfarenheter ligger ett antal år bakåt i tiden, och dels genom att fånga upp synpunkter från dem som just nu befinner sig i samhällsvård. Vi etablerade kontakt med ett sär- skilt ungdomshem och bad några ungdomar där skriva ner en berättelse om något som varit viktigt för dem. Parallellt med kommitténs arbete har Rädda Barnen genomfört projektet Rakt från hjärtat. Det har i korthet gått till så att så kallade höringar har genomförts med flickor och pojkar placerade på, hem för vård eller boende, eller i familjehem. Under höringarna har flickorna och pojkarna med stöd av tre projektanställda socionomer från Rädda 
 52 
  
 SOU 2005:81 
  
 Inledning 
  
 Barnen fått formulera och på olika sätt åskådliggöra sina tankar och upplevelser kring att vara placerad, hur de har blivit bemötta och vad de skulle vilja ändra på. Kommittén har haft möjlighet att ta del av det som kommit fram genom Rädda Barnens arbete. Vi har även tagit del av sammanställningar av  
 e-mail 
  som flickor och pojkar skickat till BRIS liksom material från Statens institutionsstyrelses årliga skrivartävling. I skrivartävlingen inbjuds ungdomarna på de särskilda ungdomshemmen att skriva dikter, sånger och prosa- stycken om sina erfarenheter, tankar och känslor. Flickors och pojkars synpunkter som vi tagit del av på dessa olika sätt finns insprängda i betänkandet. 
 Övergripande arbetssätt 
 Sekretariatet har tagit del av utredningar, rapporter och forskning inom området samt bjudit in aktuella föreläsare från olika verk- samhetsområden till kommitténs möten för att, dels bredda den allmänna kunskapen hos kommittén och sekretariatet, dels få information direkt från fältet. Vidare har vi under arbetets gång gjort studiebesök i olika verksamheter samt samrått med myndig- heter och organisationer inom området. Sekretariatet har tagit del av och samrått med närliggande kommittéers och utredningars arbete såsom Ansvarskommittén (dir. 2003:10 och 2004:93), Tillsyns- utredningen (dir. 2000:62), Psykiatrisamordnaren (dir. 2003:133), Utredningen av det allmännas ingripande vid ungdomsbrott (dir. 2002:95). Vi har också haft ett flertal samtal med olika verk- samhetsföreträdare och handläggare. 
 Kommitténs forskningssammanställning 
 För att få en överblick av vilken forskning som finns inom området social barn- och ungdomsvård gav kommittén professor emeritus Snyder i uppdrag att sammanställa viktig nationell och internationell forskning som rör området. 
 Hearingar 
 För att få ytterligare information av vad forskningen inom området social barn- och ungdomsvård kunde bidra med då det gällde för 
 53 
  
 Inledning 
  
 SOU 2005:81 
  
 kommittén att presentera väl underbyggda förslag i handlings- planen, anordnade kommittén under våren 2004 en forsknings- hearing där ledande forskare inom området i landet medverkade. Kort därefter anordnades en verksamhetshearing där representanter från fältet som företrädde delvis nya grepp och intressant utveck- ling redogjorde för sitt arbete. Under hösten 2004 anordnades i samarbete med Allmänna Barnhuset en hearing om familjehems- vård och en hearing med temat I brytningspunkten mellan den sociala barn- och ungdomspsykiatrin och den sociala barn- och ungdomsvården. 
 Kommitténs undersökningar 
 För att få ett brett och allsidigt underlag i arbetet har kommittén tillsammans med SCB genomfört enkätundersökningar som riktat sig till hem för vård eller boende (HVB), viss familjehemsvård samt barn- och ungdomspsykiatrin. Enkäter skickades till 376 hem för vård eller boende. Detta var det antal som vid tidpunkten för enkätutskicket var känt för sekretariatet utifrån den förteckning (Katalogdata) som fanns tillgänglig. I efterhand har det visat sig att förteckningen inte var heltäckande. Den svarsfrekvens som erhölls var 52 procent varför uppgifterna från enkäterna måste tolkas med viss försiktighet. Då det gäller enkäten till vissa familjehem utgjordes populationen av de familjehem som finns registrerade i Familjehemmens Riksförbund där uppskattningsvis 10 procent av familjehemmen är medlemmar. Svarsfrekvensen var 77 procent. När det gäller enkäten till barn- och ungdomspsykiatrin utgjordes populationen av identifierade verksamhetschefsområden vilket innebar att 47 barn- och ungdomspsykiatriska verksamheter ingick i undersökningen. Svarsfrekvensen var 100 procent. Sekretariatet har också genomfört en enkätundersökning med samtliga länsstyrelser som alla svarat, liksom telefonintervjuer med den sociala barn- och ungdomsvården i 115 kommuner och kommundelar. En enkätundersökning har även genomförts bland ett urval barnavårdscentraler som inte ingår i någon familjecentral för att få veta deras uppfattning om möjligheten att identifiera och stödja barn och familjer med sociala problem. 
 54 
  
 SOU 2005:81 
  
 Inledning 
  
 Kommitténs studiebesök 
 Sekretariatet inledde arbetet med att göra studiebesök i den sociala barn- och ungdomsvården i olika kommuner. Vi besökte små, medelstora och stora kommuner dels i södra Sverige och dels i Mellansverige. Vidare besöktes hem för vård eller boende i ungefär samma områden. Hösten 2004 besökte sekretariatet Barn- och Familiedepartementet i Oslo samt sammanträffade med andra myndigheter och organisationer. På senhösten reste kommittén till England och sammanträffade med representanter från Department of Education and Skills och från Cambridgeshire Youth Offending service. 
 Föreläsningar, seminarier, konferenser m.m. 
 Ordföranden och sekretariatet har under utredningstiden medver- kat i flera seminarier och konferenser som bedömts som viktiga för arbetet. Särskilt har detta gällt aktiviteter som anordnats med fokus på familjehemsvård men även i andra sammanhang. Syftet har varit att fånga upp synpunkter och reaktioner på kommitténs arbete. 
 Referensgrupper 
 Två referensgrupper har varit knutna till kommittén. En med representanter för brukar- och intresseorganisationer inom områ- det och en med representation för  
 unga-vuxna 
  med egna erfaren- heter av samhällsvård i barndomen. 
 55 
  
 2 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 Soc. har känt mig sen jag var sju, för då började jag skolan och då bråkade jag mycket. Det har alltid funnits soc.tanter hos oss för det var mycket bråk hemma. 
 Pojke på särskilt ungdomshem 
  
 2.1 
  
 Den sociala barn – och ungdomsvårdens framväxt 
  
 Synen på barn och barns behov förändrades successivt under 1900- talet vilket också avspeglade sig i lagstiftningen som stegvis föränd- rades. Åsikten växte fram att flickor och pojkar som vanvårdades eller på annat sätt for illa i hemmet, skulle placeras på barnhem eller i fosterhem. De vanartade barnen, det vill säga de barn som inte följde samhällets normer, skulle placeras i skyddshem eller uppfost- ringsanstalt. Tidigare hade barnen varit mer eller mindre osynliga i samhället. De levde på de vuxnas villkor och sågs inte som själv- ständiga individer. Den starka föräldramakt som fanns gav föräld- rarna en omfattande rätt att straffa sitt barn. Även om synen på aga successivt förändrades, infördes det absoluta förbudet för fysisk bestraffning av barn i svensk lagstiftning först 1979. Idag läggs betydligt större vikt vid barns behov, tankar och åsikter än vad som gjordes i början av  
 1900-talet. 
  Sedan 1998 har barnet en lagstadgad rätt att uttrycka sin åsikt i frågor som rör dem personligen och utgångspunkten i alla beslut som rör barn skall vara barnets behov och vad som är bäst för just det barnet. 
 57 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 SOU 2005:81 
  
 2.1.1 
  
 Utveckling över tid 
  
 Fattigvården, dit även omhändertagande av barn räknades, har sitt ursprung i medeltiden. Varje socken hade ansvar för att ta hand om de fattiga trots att det redan på  
 1700-talet 
  och sedan vid flera till- fällen diskuterades att det borde bli en statlig angelägenhet. Den uppfattningen hade  
 1837-års 
  fattigvårdskommitté. Skälet till att det ändå blev ett kommunalt huvudmannaansvar var att man ansåg att förutsättningarna för kontroll skulle försämras om staten tog över ansvaret (prop. 1979/80:1). 
 År 1902 infördes lagen om tvångsuppfostran som innebar att ungdomar i åldern  
 15-18 
  år kunde dömas till tvångsvård på upp- fostringsanstalt. Samtidigt stiftades en lag som gjorde det möjligt att mot förälders vilja och utan domstolsförfarande omhänderta vanartade eller försummade barn under 15 år. Syftet var främst att förebygga framtida brottslighet, inte att skydda barnen från miss- förhållanden i hemmet. Anstalter tillkom i stor omfattning efter privata initiativ. Vid den här tidpunkten hade också fosterbarnens förhållanden uppmärksammats. Bristen på offentlig kontroll hade lett till att en del barn for illa och till och med utnyttjades som arbetskraft i sina fosterhem. En särskild lag om fosterbarnsvård infördes. Den innebar att fosterhemsplacerade barn under 7 år som vårdades mot ersättning skulle erhålla ett visst skydd av samhället. Lagen kritiserades eftersom den innehöll för stora inskränkningar, bland annat ansåg man att de äldre barnen också behövde omfattas av lagen (Boyle, T. (1993) Tvångsomhändertagande av barn – En studie av lagarna, professionerna och praktiken under 1900- talet. Akademisk avhandling, Stockholms Universitet, Social- högskolan, Stockholm). 
 Några år senare, år 1917, kom en särskild lag för barn födda utom äktenskapet. Lagstiftningen innebar att modern inte längre hade rätt att vara okänd. Underhållsskyldighet och bistånd till modern reglerades och barnavårdsmannaskap infördes genom lagen. Tidigare hade de så kallade oäkta barnen oftast haft den sämsta ställningen. Såväl barnen som mödrarna saknade då rättsligt skydd vilket medförde att barnamord var vanligt förekommande på  
 1700-talet. 
  Av det skälet infördes den så kallade anonymitets- lagstiftningen som innebar att modern fick vara okänd. Hon kunde föda barnet utan att riskera åtal och utan att hennes namn skrevs in i folkbokföringen. Konsekvensen blev visserligen färre barnamord men många barn for ändå väldigt illa. De hamnade i stället hos de så 
 58 
  
 SOU 2005:81 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 kallade änglamakerskorna som utvecklade en mer organiserad form av barnamord. 
 År 1924 innebar en ny barnavårdslag (Lag om samhällets barnavård) stora förändringar. Barnavårdsnämnder, som huvud- sakligen hade ansvar för utomäktenskapliga barn, infördes i varje kommun. Nämnden kunde nu för första gången ingripa när barnet inte alls vårdades eller försörjdes. Nämnden kunde också ingripa om barnet var utsatt för misshandel eller vanvård eller när det före- kom brister i barnets uppfostran. I den nya lagen infördes också en skyldighet att kontrollera hur fosterbarnet hade det i sin foster- familj. 
 Barnavårdsnämnden hade inte bara initiativrätt när barn for illa utan också beslutanderätt. Länsstyrelsen beslutade endast när en förälder inte samtyckte till de mer ingripande åtgärderna. Barn födda inom äktenskapet kunde också omhändertas för samhälls- vård. I dessa fall krävdes dock grovt missbruk eller grov försum- melse från föräldrarnas sida. När det gällde ensamstående mödrar räckte det med att modern inte ansågs lämplig att ta hand om sitt barn. 
 Vid den här tidpunkten fanns det i stort sett inga professionella socialarbetare. I stället präglades den sociala barnavården av den medicinska kunskapen vilket innebar att det barnavårdande arbetet fick en diagnostisk prägel. Barnets livs- och familjesituationen till- mättes inte särskilt stor betydelse (Boyle (1993). 
 År 1950 flyttades vårdnadsreglerna ut ur barnavårdslagstift- ningen som delvis ersattes med föräldrabalken. Samtidigt förändra- des synen på barnuppfostran och behandlingen av barn. Den psykodynamiska teorin fick stort inflytande på den sociala barn och ungdomsvården. Olika synsätt när det gällde vård eller straff framträdde också i debatten. Antalet professionella socialarbetare ökade (Boyle (1993). 
 Ny barnavårdslag antogs 1960 och den byggde i stort sett på 1924 års lag och gällde fram till Socialtjänstlagen trädde i kraft drygt tjugo år senare. I den nya barnavårdslagen, som var mer detaljerad, fick den förebyggande vården särskild uppmärksamhet. Lagstiftaren talade om allmänt förebyggande arbete, individuellt förebyggande arbete och omhändertagande för samhällsvård. Lag- stiftaren valde att inte exemplifiera vad det allmänt förebyggande arbetet skulle innehålla eftersom behoven ansågs variera från kommun till kommun. I stället bedömdes tillsynsmyndigheterna kunna ge nödvändiga anvisningar för arbetet. 
 59 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 SOU 2005:81 
  
 Betydelsen av ett korrekt utredande betonades. När det gällde individuell vård gavs tidiga insatser större utrymme och samverkan mellan andra myndigheter lyftes fram. Fosterhemsplaceringar skulle prioriteras framför anstaltsvård. För att ta emot ett foster- barn krävdes barnavårdsnämndens tillstånd. Nämnden kunde för- bjuda att barnet flyttades från fosterhemmet om det tog skada. Fosterbarnsförmedling kunde endast bedrivas med tillstånd av Socialstyrelsen. Den tidigare nämnda tvångslagstiftningen fanns kvar men föräldrarna fick nu viss möjlighet till juridiskt biträde. För att hindra brottslig verksamhet gav lagstiftningen utrymme för att omhänderta en ungdom för utredning. 
 Nämnden ansågs redan då ingripa alltför sent det vill säga då den unge redan alltför länge levt under ogynnsamma förhållanden. Lös- ningen ansågs vara en utbyggnad av de förebyggande åtgärderna, samarbete mellan andra sociala organ som polis och skolor. I 26 § barnavårdslagen fanns en bestämmelse som gjorde det möjligt att åstadkomma rättelse genom en eller flera förebyggande åtgärder. Något som vi idag kanske skulle kalla insatser inom öppenvårds- verksamhet. De förebebyggande åtgärderna var: 
  
 1. 
  
 Råd och stöd 
  
 2. 
  
 Förmaning och varning 
  
 3. 
  
 Föreskrifter rörande den unges levnadsförhållanden 
  
 4. 
  
 Övervakning 
  
 Om åtgärderna inte hade någon effekt kunde barnet omhändertas för vård. Problemet som uppstod med lagstiftningen var att den ofta användes mekaniskt det vill säga efter steg för steg principen, i stället för att åtgärderna anpassades till barnets behov och förut- sättningar för utveckling. Vårdbehovet byggde sällan på någon analys av barnets behov utan grundande sig snarare på symptom hos föräldrarna (prop. 1979/80:1) 
 Det kan jämföras med den nuvarande lagen (1990:52) med sär- skilda bestämmelser om vård av unga där nämnden i sin ansökan om vård till länsrätten skall uppge vilka insatser och åtgärder som tidigare vidtagits och socialtjänstlagens bestämmelser som anger att barnet skall få skydd och stöd och om det bedöms vara bäst, vård utanför hemmet. Insatsen skall utformas i samråd med den enskilde. 
 Under  
 1960-talet 
  började kommunerna lösa upp funktionsindel- ningar. Man ansåg att om socialvården rörde en och samma familj 
 60 
  
 SOU 2005:81 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 så borde i princip en tjänsteman handlägga samtliga ärenden inom familjen. Det skulle vara bättre för klienten och samtidigt ett sätt för socialvården att undvika dubbelarbete. Den diagnostiska kul- turen ifrågasattes. Man ansåg att den passiviserade människan. Objektrelationsteorin som lägger stor vikt vid den primära anknyt- ningen fick genomslag. 
 Helhetssyn och frivillighet i behandlingsarbetet diskuterades och ledde så småningom till socialtjänstlagen (1980:620) som i princip ersatte barnavårdslagen, nykterhetsvårdslagen, barnomsorgslagen och socialhjälpslagen. Den del som rörde tvångsvården avseende barn och vuxna kom att regleras i två separata lagstiftningar om vård av unga respektive vård av missbrukare. Konsekvensen av den nya socialtjänstlagen blev också att man i stället för barnavårds- nämnden, nykterhetsnämnden, etcetera, fick en nämnd, nämligen socialnämnden. 
 Socialtjänstlagen är en målinriktad ramlag vilket innebär att den i många delar bör kompletteras med föreskrifter, riktlinjer och all- männa råd. Lagen präglas mer av osäkerhet inför möjligheten att förutse barnens negativa utveckling än vad barnavårdslagen gjorde. Socialtjänstlagen lägger större vikt vid innehållet i vården och ger ett stort utrymme för kommunen att själv organisera och bedriva sin verksamhet som de finner bäst. Lagstiftningens grundtanke är frivillighet och eget ansvar och att öppenvårdsinsatser skall utfor- mas i samråd med klienten samtidigt som kommunerna får stora möjligheter att anpassa vården till de skiftande behov och önskemål som kan finnas i en kommun. Kommunen fick också ett visst ansvar för det förebyggande arbetet. 
 I utredningsuppdraget inför socialtjänstlagen ingick att se över huvudmannaskapet för institutionerna. Öppenvårdsinsatser och institutionsvård skulle samordnas bättre. Resurserna skulle vara lätt åtkomliga och kommunerna bedömdes ha bäst förutsättningar att tillgodose detta krav. Redan då diskuterades ett bättre samarbete mellan skolan och socialvården och att samarbetet mellan social- vården och barn- och ungdomspsykiatrin borde organiseras i mer fast organiserad form (prop. 1979/80:1). 
 Den ursprungliga socialtjänstlagen ändrades och reviderades vid flera tillfällen och har numera ersatts av socialtjänstlagen (2001:453). Den har fått en annan utformning och innehåller idag mer detalj- reglering än den ursprungliga lagen. I syfte att stärka barns ställ- ning har en bestämmelse om barns rätt att komma till tals införts 
 61 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 SOU 2005:81 
  
 och vidare slås fast att när åtgärder rör barn skall särskilt beaktas vad barnets bästa kräver. 
  
 2.1.2 
  
 Institutions- och familjehemsvård 
  
 Berry (2000) skriver i sin avhandling att de första institu- tionerna för barn brukar dateras till  
 1600-talet. 
  Syftet med institu- tionerna var då främst att ta hand om barn som övergivits av sina föräldrar. Anstaltsbyggandet i mitten av  
 1800-talet 
  kan ses som en länk till dagens institutionsvård för barn och ungdomar. I början av  
 1900-talet 
  fanns som tidigare nämnts i princip två olika typer av institutioner. Barnhem som var till för vanvårdade barn och skyddshem för vanartiga ungdomar. 
 Antalet institutioner var som högst under  
 1930-talet 
  och upp- gick då till drygt 400 hem med cirka 8 500 platser. Det finns dock gränsdragningsproblem i rapporteringen som gör att siffrorna inte är helt säkra. Efter  
 1930-talet 
  har både antalet institutioner och antalet platser successivt minskat och när socialtjänstlagen trädde i kraft 1982 var antalet institutioner cirka 200 med totalt knappt 2000 platser. 
 Ett möjligt skäl som framförs till institutionsvårdens minskning vid den här tidpunkten är utbyggnaden av barnpsykiatrisk hel- dygnsvård. Flest platser,  
 700–800, 
  fanns inom barnpsykiatrin under 1970- och  
 1980-talet 
  då den sociala barn- och ungdomsvården var som lägst. Men det finns också forskningsresultat som pekar på institutionsvårdens negativa påverkan på barn och som kan ha haft betydelse för institutionsvårdens minskning. (Sallnäs, M., (2000) Barnavårdens institutioner – framväxt, ideologi och struktur, Rapport i socialt arbete nr  
 96-2000, 
  Akademisk avhandling, Insti- tutionen för socialt arbete, Stockholms universitet). 
 Barnavårdsmyndigheten har sedan förra seklets början varit ansvarig för barns och ungdomars placeringar i institutionsvård medan institutionsverksamheten främst bedrevs av privata men också offentliga huvudman. Institutionsvården sågs som en möjlig- het för fattiga barn och ungdomar att få tillgång till något av sam- hällets goda i form av fostran och utbildning men också som ett sätt att slippa föräldrarnas fattigdom. Moraltänkandet utvecklades till att försöka se orsaken till barnets problem. Enligt Sallnäs (2000) sjönk antalet privata institutioner fram till socialtjänstlagens till- komst då stiftelser och föreningar stod för drygt 4 procent av 
 62 
  
 SOU 2005:81 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 institutionsverksamheten. Ett troligt skäl till att de privata hemmen blev färre tros vara att de helt enkelt inte passade för en modernare institutionsvård med krav på närhet och kortare vårdtider. Ett annat skäl kan vara att institutionerna började forma en mer tera- peutisk struktur med ett öppnare förhållningssätt. Det ledde så småningom fram till en mängd nya arbetsmetoder, terapier i olika former och nya behandlingsprogram. 
 Enligt Sallnäs (2000) gavs med socialtjänstreformen ökade möjligheter för enskilda aktörer att starta och driva institutioner. Samtidigt fick kommuner och landsting ansvar för en gemensam vårdresursplanering som skulle garantera ett rimligt utbud av institutioner. Rapporteringen från Socialstyrelsen tyder på att institutionsvården utvecklades utan någon större kontroll från myndigheternas sida. 
 Socialtjänstreformen fullföljde i huvudsak det tidigare synsättet att familjehemsvård i princip skulle prioriteras före institutions- vård. I förarbetena till lagstiftningen talades också om en flexibel institutionsvård bedriven i öppna former där gränsen mellan dygnsvård och öppenvårdsarbete skulle luckras upp. Med en väl genomtänkt behandlingsplanering kunde dygnsvården utgöra en del i en vårdkedja (prop. 1979/80:1). I mitten av  
 1980-talet 
  problematiserades denna hållning både av Socialstyrelsen och i en statlig utredning. De positiva effekter av institutionsvård som lyfts fram är att det är en neutral plats när barn och föräldrar skall ha kontakt. Det kan därför vara lättare för föräldrar att vara tillsam- mans med sitt barn på en institution än i ett familjehem. Institu- tionspersonalen är anställd för att utföra ett visst arbete inte för att man har särskilt goda resurser att ta emot ett barn i sitt hem. Att familjehemsföräldrarna har bedömts kunna ge barnet personlig närhet, värme och omtanke på ett sätt som inte är möjligt på en institution kan vara positivt i ett sammanhang men negativt i ett annat (Sallnäs, M., 2000). 
 Familjehemmet eller fosterföräldrarna ansågs tidigare vara ersättningsföräldrar som inte i någon högre utsträckning behövde skilja sig från ett biologiskt föräldraskap. Den dominerande synen var att barn som placerades i familjehem skulle växa upp hos famil- jen. I slutet på  
 1970-talet 
  ändrades synen. Forskning kring barn och barns utveckling har inneburit att kunskapen har ökat om barns behov av kontakt med sitt ursprung. Höjer (2001) kallar familjehemmet kompletterande föräldrar. Familjehemmet skiljer sig från den vanliga familjen på flera sätt. Barnet har ingen biolo- 
 63 
  
 Den sociala barn- och ungdomsvårdens utveckling och villkor 
  
 SOU 2005:81 
  
 gisk koppling till familjen och föräldrarna/ern är oftast fortfarande den juridiska vårdnadshavaren för barnet. Det finns inga kriterier för hur ett familjehem skall se ut men familjerna karaktäriseras av en speciell livsstil, där omsorg, barn och familj värderas högt. Familjehemsvården lägger stor vikt vid kontakten med ursprungs- familjen. Grundtanken är att barnet skall återförenas med föräld- rarna och att kontakt och umgänge med föräldrarna skall underlätta den framtida hemflyttningen (Höjer, I. (2001) Fosterfamiljens inre liv, Akademisk avhandling, Göteborgs Universitet, Institutionen för socialt arbete). 
 Smith (2001) skriver i sin avhandling att Sverige har en lång tradition av att placera föräldralösa och övergivna barn i familjehem. Antalet placerade barn minskade från cirka 28 000 år 1950 till 10 000 barn 1990, Höjer, I. (2001) Fosterfamiljens inre liv. Akad. avh. Institutionen för socialt arbete, Göteborgs universitet, Göteborg. Antalet familjehem beräknades 2002 till cirka 8 000. (Riksdagens revisorer, Rapport 2001/02:16, Familjehemsvården). 
 Vinnerljung, Sallnäs och Cooper (1999) har analyserat stati- stiken över dygnsvården och visar på en återinstitutionalisering av barnavården i alla åldersgrupper.  
 1983–1984 
  gjordes 70 procent av alla placeringar i familjehem men tio år senare hade andelen familjehemsplaceringar sjunkit till 55 procent. Under samma period ökade vården i enskilda hem för vård eller boende. I mitten på  
 1980-talet 
  placerades 4 procent av barnen på dessa institutioner och 10 år senare 17 procent (Vinnerljung, B., Sallnäs, M.  Oscarsson L., (1999) Dygnsvård för barn och ungdom  
 1983–1995 
  – förändring i vårdlandskapet sedan socialtjänstlagens tillkomst, CUS, Socialstyrelsen, Särtryck ur Socionomen (forskningssupple- ment) nr 8, 1999). 
 64