sou 2004 112 d4 
 Del C Övriga frågor 
  
 1 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande beslutsförmåga 
  
 1.1 
  
 Bakgrund 
  
 I del A och B har främst frågor om ställföreträdarskap för personer med bristande beslutsförmåga behandlats. Syftet med att förse dessa personer med en ställföreträdare är att denne skall kunna rättshandla på den enskildes vägnar och därmed tillgodose såväl hans personliga som ekonomiska intressen. Personer med nedsatt beslutsförmåga kan emellertid trots ställföreträdarskapet hamna i situationer där de har svårt att värja sin person och sina ekonomiska intressen på grund av bräcklig hälsa, funktionshinder, hög ålder, missbruk eller liknande. I detta kapitel kommer lagstiftning som syftar till att ut- satta grupper i samhället skyddas från övergrepp och oförmånliga avtalssituationer att genomgås. Vidare kommer behovet av föränd- ringar i dessa hänseenden att behandlas. 
  
 1.2 
  
 Skydd mot oförmånliga avtalssituationer 
  
 Personer som har förvaltare får som huvudregel inte ingå rättshand- lingar. Gör personen i fråga ändå det är rättshandlingen vanligtvis ogiltig. Vissa undantag förekommer dock, se nuvarande 11 kap. 8 § FB och förslaget till 11 kap. 13 § FB. Personer med god man som har kvar sin rättshandlingsförmåga kan utan den gode mannens sam- tycke ingå avtal av olika slag. För att få driva rörelse som medför bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen (1999:1078) måste dock den enskilde ha medgivande från den gode mannen som i sin tur måste ha samtycke från överförmyndaren för att kunna lämna ett så- dant medgivande, se 14 kap. 14 § första stycket FB. När det gäller översynen av denna paragraf hänvisas till avsnitt C 2.2. 
 Genomgången nedan tar främst sikte på personer som har god man och vuxna personer som saknar ställföreträdare. 
 855 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 En person som t.ex. lider av en psykisk sjukdom kan tänkas ingå rättshandlingar som inte har sin grund i ett rimligt tänkande. Den enskilde saknar med andra ord förmåga att bedöma en rättshandlings innebörd och följder. Ett exempel kan vara en person som lider av manodepressiv sjukdom. Under den maniska perioden, som känne- tecknas av bl.a. upprymdhet och ohämmat och okritiskt beteende, kan det tänkas att personen i fråga köper orimligt mycket saker, ibland helt utan nytta för honom. Beteendet får till följd att per- sonens ekonomi allvarligt äventyras. 
 Ett annat exempel kan vara att en åldrig person lockas att köpa en dyr produkt som han har ringa nytta av från t.ex. en dörrförsäljare. Även här kan rättshandlingen innebära en betydande belastning på den enskildes ekonomi, särskilt om köpet har lagts upp som ett oförmånligt avbetalningsköp. 
 I avtalslagen och lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under påverkan av en psykisk störning finns olika bestämmelser som syftar till att skydda ovan nämnda personer från oförmånliga avtals- situationer. Dessa regler kan användas när ogiltighet inte följer direkt av t.ex. föräldrabalkens bestämmelser, jfr ovan. 
  
 1.2.1 
  
 Avtalslagens bestämmelser till skydd för personer med bristande beslutsförmåga 
  
 I avtalslagen finns tre bestämmelser som är av betydelse när det gäller att bedöma giltigheten av en rättshandling som en person med påstått nedsatt beslutsförmåga har ingått. Det rör sig härvid om 31, 33 och 36 §§. 
 Avtalslagen gäller formellt endast inom förmögenhetsrätten, men tillämpas även analogivis i andra sammanhang. 
 31 § avtalslagen 
 I 31 § första stycket avtalslagen föreskrivs att om någon har begagnat sig av annans trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroendeställning till att ta eller betinga sig förmåner, som står i uppenbart missför- hållande till det vederlag, som kan ha blivit erlagt eller utfäst, eller för vilka något vederlag inte skall utgå, är rättshandling, som på detta sätt tillkommit, inte gällande mot den förfördelade. I paragrafens andra stycke föreskrivs att detsamma gäller, om det otillbörliga för- 
 856 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 farandet ligger någon utomstående till last och den gentemot vilken rättshandlingen företogs ägde eller borde ha ägt kunskap om det. 
 Paragrafen behandlar ockersituationer. Syftet med paragrafen är att hindra att en person som befinner sig i någon form av underläge utnyttjas av någon annan. För att paragrafen skall bli tillämplig krävs för det första att avtalade förmåner skall stå i uppenbart missför- hållande till vederlaget. För det andra krävs att motparten skall ha utnyttjat underläget hos den andre, dvs. trångmål, oförstånd lätt- sinne eller beroendeställning. 
 För personer med nedsatt beslutsförmåga torde det främst vara fråga om att deras oförstånd eller beroendeställning utnyttjas av någon mindre nogräknad person. Med oförstånd avses bristande om- dömesförmåga som kan bero på okunskap eller oerfarenhet, men även berusning (se Porter, Avtalslagen, 1989, s. 152). Även lindrigare psykiska defekter hos den rättshandlande torde höra hit (se Thomas, Avtal, 2000, s. 71). 
 33 § avtalslagen 
 I 33 § avtalslagen föreskrivs att rättshandling, som eljest vore att anse som giltig, inte får göras gällande, när omständigheterna vid dess tillkomst var sådana, att det skulle strida mot tro och heder att med vetskap om dem åberopa rättshandlingen, och den, gentemot vilken rättshandlingen företogs, måste antas ha ägt sådan vetskap. 
 För att 33 § avtalslagen skall kunna tillämpas fordras att motpar- ten kände till en omständighet som det, objektivt sett, skulle strida mot tro och heder att åberopa. Motparten måste alltså vara i ond tro om den omständighet som åberopas till stöd för att en viss rätts- handling skall anses ogiltig, och han måste vara det vid rättshand- lingens ingående. Paragrafen kan sålunda inte tillämpas, om mot- parten först i efterhand fått reda på den omständighet som åberopas till stöd för ogiltighet. 
 Den vaga utformningen av 33 § avtalslagen medför att praktiskt taget alla sådana förfaranden som avses i de föregående ogiltighets- reglerna, t.ex. 31 §, kan rymmas under denna bestämmelse. Att åbe- ropa en rättshandling som tillkommit genom t.ex. ocker måste ju alltid anses strida mot tro och heder. Man kan därför fråga sig vilket tillämpningsområde som lagstiftaren har tänkt sig för 33 § avtalsla- gen. Avtalslagens författare avsåg att 33 § skulle förebygga det orik- tiga motsatsslutet att  
 28–32 
  §§ uttömmande skulle reglera ogiltig- 
 857 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 hetsfallen av denna typ och ville med denna allmänna bestämmelse ge domstolarna möjlighet att förklara en rättshandling ogiltig även då rekvisiten i dessa bestämmelser inte var uppfyllda. Exempel på när paragrafen är tillämplig är dels då den rättshandlande har på- verkats av förhållanden som satt honom ur stånd att klart bedöma handlingens innebörd och följder, dels situationen då någon, utan att svikligt ha framkallat en rättshandling, på ett ohederligt sätt begagnat sig av den handlandes obekantskap med vissa faktiska förhållanden. Det är också främst i fall av dessa slag som bestämmelsen har kom- mit till användning i rättspraxis, t.ex. när sjuka eller ålderdomssvaga personer har skrivit under kontrakt, vilkas innebörd och konsekven- ser de inte har förstått (se Garcia a.a. s 79). 
 Det första fallet avser situationen då någon på grund av kroppslig sjukdom, ålderdomssvaghet, berusning eller andra orsaker är ur stånd att klart bedöma innebörden av en rättshandling och dess följder utan att för den skull sakna rättshandlingsförmåga (jfr Grönfors a.a. s. 166). Enligt vedertagen uppfattning kan 33 § avtalslagen använ- das på fall av psykisk ohälsa, som är så lindrig att lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under påverkan av en psykisk stör- ning inte är tillämplig (se NJA 1966 s. 44 och Whitaker i SvJT 1946 s. 29 f. och 1979 s. 594). 
 Regleringen i 33 § avtalslagen tillämpas ganska restriktivt och domstolarna ställer höga krav på villkoren för ogiltighet och andra ingrepp i avtalsförhållanden (se Garcia a.a. s. 80). 
 36 § avtalslagen 
 Enligt 36 § avtalslagen får avtalsvillkor jämkas eller lämnas utan av- seende, om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, om- ständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Har villkoret sådan betydelse för avtalet att det inte skäligen kan krävas att detta i övrigt skall gälla med oförändrat innehåll, får avtalet jämkas även i annat hänseende eller i sin helhet lämnas utan avseende. Vid prövningen av avtalsvill- koret i fråga skall särskild hänsyn tas till behovet av skydd för den som i egenskap av konsument eller på något annat sätt intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. Bestämmelserna i 36 § avtalslagen kan tillämpas i frågor om villkor vid andra rättshandlingar än avtal. I paragrafen erinras om att i fråga om jämkning av vissa 
 858 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 avtalsvillkor i konsumentförhållanden gäller dessutom 11 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. 
 Generalklausulen om oskäliga avtalsvillkor i 36 § avtalslagen har ett vidare tillämpningsområde än 31 och. 33 §§ avtalslagen. För tillämp- ning av 36 § avtalslagen krävs inte att motparten har varit i ond tro om det förhållande som ligger till grund för begäran om jämkning. Paragrafen i fråga föreskriver till skillnad från 31 och 33 §§ avtalsla- gen inte ogiltighet som rättsföljd, utan gör det möjligt att jämka ett avtal endast i vissa delar. När det gäller avtal som har slutits av någon med bristande beslutsförmåga kan 36 § avtalslagen användas för att justera avtalsvillkor i de situationer då ogiltighet inte eftersträvas. 
  
 1.2.2 
  
 Lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under påverkan av en psykisk störning 
  
 Enligt lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits under påver- kan av en psykisk störning, hädanefter 1924 års lag, är ett avtal som någon ingått under påverkan av en psykisk störning ogiltigt. 
 I förarbetena till 1924 års lag anges att de situationer som avses är psykiskt abnorma tillstånd. Under lagen faller även en rent till- fällig rubbning av själsverksamheten, exempelvis kortvarig sinnes- förvirring som framkallats av rusgivande medel, skrämsel eller annan yttre anledning. Vidare anförs att psykiskt abnorma personer endast skall erhålla särskilt rättsskydd i den mån deras sinnestillstånd verk- ligen kräver det. Föreligger endast s.k. partiell själsdefekt, finns ingen anledning att bereda särskilt rättsskydd, då fråga är om ett avtal som faller helt och hållet utanför området för defekten och som där- för inte kan antas ha påverkats av denna. Detsamma gäller då det inte kan antas finnas något samband mellan själsverksamhetens rubbning och rättshandlingen. Det krävs emellertid inte att det abnorma sinnes- tillståndet varit ensamt avgörande för rättshandlingen, utan endast att det måste anses ha medverkat till denna. Det är tillräckligt för fastställandet av orsakssammanhanget, att rättshandlingen inte skulle ha kommit till stånd om inte en rubbning av själsverksamheten före- legat, se NJA II 1924 s. 593 f. 
 I dag förekommer inte benämningar som psykiskt abnorma till- stånd och rubbning av själsverksamheten. Numera används i lag- text oftast i stället begreppet psykisk störning. Detta föranledde år 1991 en omformulering i 1924 års lag. Någon ändring i sak avses emellertid inte. I prop. 1990/91:194 s. 39 anförs att begreppet psykisk 
 859 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 störning redan har stor användning som samlingsbeteckning inom psykiatrin och att det används som samlande begrepp i den officiella klassifikation av sjukdomar som Socialstyrelsen gjorde år 1987. 
 Till psykisk störning hänförs enligt denna terminologi t.ex. till- stånd av psykotisk karaktär (vanföreställningar, hallucinationer och förvirring), psykisk funktionsnedsättning till följd av en hjärnskada eller av åldrande, personlighetsstörningar, vissa krisreaktioner, vissa depressioner och allvarligare förvirringstillstånd till följd av miss- bruk. Psykisk utvecklingsstörning räknas också som en psykisk stör- ning, se a. prop. s. 39 f. Härutöver torde tillfälliga störningar förorsa- kade av skrämsel, chock och hypnos falla under lagens tillämpnings- område (se Garcia a.a. s. 68). 
 1924 års lag kan som framgått ovan tillämpas på såväl avtal som ingåtts under inflytande av en permanent psykisk störning som på avtal som träffats under påverkan av en psykisk störning av mera till- fällig karaktär. Beträffande lagens tillämpningsområde, se även av- snitt B 6.1.2. Om den rättshandlandes psykiska ohälsa inte kan be- traktas som en psykisk störning, är lagen inte tillämplig. I stället kan möjligen 31 eller 33 § avtalslagen tillämpas på rättshandlingen, se ovan. 
 Den psykiska störningen måste ha inverkat på rättshandlingen för att 1924 års lag skall bli tillämplig. Det innebär att en rättshandling inte nödvändigtvis blir ogiltig bara för att den rättshandlande lider av en psykisk störning. Orsakssammanhanget klargörs som nämnts genom att man frågar sig huruvida den rättshandlande personen skulle ha företagit rättshandlingen i fråga oberoende av den psykiska stör- ningen. Blir svaret ja, är 1924 års lag inte tillämplig. En person som lider av en psykisk störning måste t.ex. köpa varor och tjänster för sin dagliga livsföring. De överväganden som personen i fråga gör inför sådana rättshandlingar torde normalt inte skilja sig från dem som personer som inte lider av någon psykisk störning gör. Vad som nu sagts utesluter emellertid inte att även sådana rättshandlingar kan drabbas av ogiltighet. En person med en manisk sjukdom kan ju tänkas köpa på sig orimliga mängder livsmedel under en sjukdoms- period. 
 Om ett avtal är ogiltigt till följd av att det har träffats under på- verkan av en psykisk störning skall prestationerna återgå i den mån detta är möjligt, jfr vad som enligt 9 kap. 7 § föräldrabalken gäller vid rättshandlingar med omyndiga. I annat fall skall ersättning för sakens eller tjänstens värde utges. I den senare situationen är den som har varit under påverkan av en psykisk störning inte skyldig att utge 
 860 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 större ersättning än vad som kan anses motsvara den nytta som rättshandlingen har medfört för honom. 
 I lagens andra stycke finns en godtrosregel. Eventuell god tro hos medkontrahenten innebär inte att ett avtal som slutits under på- verkan av en psykisk störning blir giltigt. Den godtroende mot- parten kan emellertid, utöver den ersättning som följer av lagens första stycke, i skälig omfattning få ersättning för den förlust som föranletts av avtalet. 
 För ogiltighet enligt 1924 års lag krävs alltså inte ond tro hos med- kontrahenten om den enskildes psykiska störning. Sådan ond tro krävs emellertid för ogiltighet enligt 33 § avtalslagen. Regleringen i 1924 års lag är på så sätt mer förmånlig för den svaga parten än före- skrifterna i 33 § avtalslagen. Å andra sidan kan 33 § avtalslagen an- vändas i situationer då någon har rättshandlat under inflytande av psykisk ohälsa som inte är av sådan dignitet att den kan betraktas som psykisk störning. 
  
 1.2.3 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 Den lagstiftning som syftar till att skydda personer med nedsatt beslutsförmåga från att ingå oförmånliga avtal är visserligen av gammalt datum, men synes ur mer teoretisk synpunkt vara väl av- vägd. Utredningen har därför inte kunnat konstatera något behov av ytterligare föreskrifter som reglerar situationer då personer med nedsatt beslutsförmåga ingår rättshandlingar. 
 Från överförmyndarhåll uppges att nu behandlade regler i avtals- lagen och 1924 års lag tillämpas förhållandevis ofta i utomprocessu- ella uppgörelser. Det är viktigt att samtliga gode män och förvaltare känner till dem, och det är med hänsyn härtill lämpligt att det i ut- bildningen av förordnade ställföreträdare ingår en orientering om dessa bestämmelser. 
  
 1.3 
  
 Skydd mot våld och andra övergrepp 
  
 Personer med nedsatt beslutsförmåga riskerar inte bara att träffa oförmånliga avtal. Deras hälsotillstånd innebär också en risk för att de utsätts för försummelse eller för övergrepp av olika slag. Det kan röra sig om allt från undermålig vård till misshandel och eko- nomiskt utnyttjande, inte sällan av någon närstående person. 
 861 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 I detta avsnitt kommer problematiken kring våld och övergrepp närmare att analyseras, varefter gällande rätt och behovet av för- bättringar genomgås. 
 Personer med nedsatt beslutsförmåga som får hjälp av en god man eller förvaltare har i sin ställföreträdare en person som kan för- söka se till att huvudmannen inte utsätts för våld eller andra över- grepp. Många personer som till följd av psykisk störning, sviktande hälsa eller hög ålder har svårt att värja sin person saknar emellertid en god man eller en förvaltare. De är ofta utlämnade till sin omgiv- ning, vanligtvis familjen eller personalen på något boende. Ibland saknar den enskilde helt något socialt nätverk. 
 Det finns svenska och utländska studier om våld och andra över- grepp mot äldre personer och personer med funktionshinder. Att återge dessa inom ramen för detta betänkande är inte möjligt. Nedan kommer därför endast vissa nedslag att göras för att ge en bakgrund till problematiken. 
  
 1.3.1 
  
 Äldre personer 
  
 Under senare år har framför allt missförhållanden beträffande äldre personers situation uppmärksammats internationellt. I den interna- tionella handlingsplanen för åldrandefrågor som antogs under den första världskonferensen om åldrandefrågor i Wien år 1982 samman- fattas äldre personers rättigheter. År 1991 antog FN principer för äldre personer (United Nations Principles for Older Persons). Dessa principer tar sikte på den enskildes självständighet, inflytande, rätt till vård, möjlighet till självförverkligande och rätt till en värdig till- varo. I princip 12 föreskrivs att äldre personer skall ha tillgång till socialt och juridiskt bistånd för att den enskildes självständighet samt hans tillgång till skydd och vård skall kunna säkerställas. I prin- cip 17 anges att äldre personer skall kunna leva i värdighet och säker- het och vara skyddade från olika former av utnyttjande samt från fysiska och psykiska övergrepp. 
 I en rapport från FN:s generalsekreterare år 2001, Abuse Against Older Persons, sammanfattas de studier som gjorts under de gångna 20 åren av äldre personers situation. I rapporten konstateras att äldre personer ofta befinner sig i mycket utsatta situationer. Av studier som företagits i länder som Australien, Kanada och Storbritannien framgår att  
 1–10 
  procent av den äldre befolkningen är utsatt för övergrepp eller försummelse. I Kanada var försummelse det vanligaste 
 862 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 missförhållandet bland äldre personer, 55 procent av de rapporte- rade fallen, medan 15 procent avsåg misshandel och 12 procent ut- nyttjande av något slag. I USA finns the National Center on Elder Abuse (NCEA) som samordnar insatser för äldre människors rätt. Enligt NCEA ökade antalet anmälningar om försummelse och över- grepp mot äldre med 150 procent mellan åren 1986 och 1996. Även i USA dominerade försummelse bland de rapporterade fallen. Bland de äldre personer som bodde hemma orsakades missförhållandena i 37 procent av fallen av vuxna barn, i 13 procent av fallen av maken och i 11 procent av fallen av andra familjemedlemmar. Beträffande försummelse och övergrepp vid olika former av institutioner kon- staterades vid en undersökning i USA att 36 procent av den till- frågade institutionspersonalen sade sig ha bevittnat ett fysiskt över- grepp mot någon äldre person. Tio procent uppgav att de själva hade begått sådana övergrepp. Hela 81 procent sade sig ha bevittnat övergrepp av psykisk natur. Av de tillfrågade uppgav 40 procent att de under den senaste tolvmånadersperioden åtminstone vid något tillfälle verbalt kränkt en person som varit intagen på institutionen (se s. 7 i rapporten). 
 När det gäller åtgärder för att motverka att äldre personer utsätts för försummelse och övergrepp konstateras i  
 FN-rapporten 
  att mycket görs för att sprida information om problemet med att äldre personer far illa i samhället, detta för att så många fall som möjligt av missförhållanden skall uppmärksammas. I några länder har särskild lagstiftning införts som kriminaliserar försummelse av och över- grepp mot äldre personer. Andra länder har höjt straffen för vissa gärningar som riktar sig mot äldre människor. Bland vidtagna åtgär- der finns även regler om rapporteringsskyldighet för bl.a. läkare och socialtjänstpersonal vid misstänkta fall av försummelse av och över- grepp mot äldre personer. Nyttan av sådana regler är emellertid av flera anledningar omstridd. Vissa menar att det finns en risk att den enskildes integritet träds för när och att rapporteringen vidare kan innebära att den enskilde råkar ännu värre ut eller att han eller hon mister förtroendet för myndigheter och sjukvård. När det gäller institutionsvård har några länder infört regler om viss minimistan- dard på institutionen och utbildningskrav på personalen (se s. 8 f. i rapporten). 
 Äldre personer som utsätts för försummelse eller övergrepp har ofta fysiska eller psykiska funktionshinder, något som bekräftas av svenska studier. Docenten  
 Richardson, som gjort flera under- sökningar om våld mot äldre, konstaterar i artikeln Elder abuse in 
 863 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 residential settings in Sweden, Journal of Elder Abuse  Neglect 10, 1999, att av de personer i särskilda boenden som utsatts för våld hade nästan samtliga brottsoffer funktionshinder eller handikapp. 
 Nordiska ministerrådet har i en rapport, Overgrep mot eldre, Nord 1994:2, gjort en kartläggning av våld mot äldre personer i de nordiska länderna. I rapporten återges resultaten av ett flertal studier som gjorts i de nordiska länderna under slutet av  
 1980-talet 
  och bör- jan av  
 1990-talet. 
  Dessa undersökningar gav vid handen att  
 1–8 
  pro- cent av de äldre i de nordiska länderna vid något tillfälle hade blivit utsatta för våld eller andra övergrepp. I rapporten konstateras vidare att det ofta är mycket svårt att upptäcka fall av våld och andra över- grepp mot äldre personer. För svensk del rekommenderade minister- rådet åtgärder på central, regional och lokal nivå. Av de åtgärder som efterlystes på central nivå fanns bl.a. en utvidgad skyldighet för personal inom socialtjänst, vård och omsorg att anmäla misstänkta eller konstaterade fall av våld eller andra övergrepp mot vuxna perso- ner med fysiska eller psykiska funktionshinder. Vidare efterlystes en översyn av reglerna som styr tillsättandet av en god man eller en för- valtare samt en översyn av kraven på gode mäns och förvaltares lämplighet och överförmyndarens möjligheter att kontrollera hur den hjälpbehövandes ekonomi sköts. 
 I sitt slutbetänkande, Brister i omsorg, SOU 1997:170, pekar Utredningen om bemötande av äldre på behovet av olika åtgärder för att förbättra situationen för de äldre som är i behov av samhällets insatser i form av socialtjänst och hälso- och sjukvård. Bl.a. efter- lyser utredningen förbättringar i tillsynen över vården av och om- sorgen om äldre personer och en utvidgning av det ansvarssystem som gäller inom kommunal hälso- och sjukvård. Vidare föreslår utredningen att Socialstyrelsen ges i uppdrag att utreda användning- en av metoder som har karaktären av tvång inom vård och omsorg av äldre, främst inom vård och omsorg om personer med demens och demensliknande tillstånd. Efter det att nämnda betänkande överlämnats till regeringen har år 1999 vissa förändringar i social- tjänstlagen genomförts. Härvid har bl.a. Le införts, se nedan. 
 864 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 1.3.2 
  
 Personer med funktionshinder 
  
 Övergrepp och försummelse mot personer med funktionshinder som bor på särskilda boenden uppmärksammas i en nyligen genom- förd svensk undersökning. Syftet med undersökningen var att när- mare granska konfliktsituationer som involverar våld mellan personer med psykiska funktionshinder och personal vid särskilda boenden. Undersökningen omfattade 164 anställda på 17 olika särskilda bo- enden. Svarsfrekvensen var 74 procent. Av de svarande uppgav 35 procent att de någon gång hade varit inbegripna i eller bevittnat en våldsincident med en funktionshindrad person, och 14 procent upp- gav att de själva hade utövat våld mot en funktionshindrad person. Så stor andel som 61 procent av de svarande uppgav att de utsatts för våld från en funktionshindrad persons sida. Konfliktsituationerna inträffade till övervägande del i samband med att personalen skulle hjälpa en enskild med något, varvid denne av någon anledning inte ville medverka till åtgärden i fråga  
 (Johnston 
  Arnold, Jones och  
 Richardson, 2004, Violence in the care of adult persons with intellectual disabilities, Journal of Clinical Nursing 13 (4), s.  
 506–514). 
  
 Forskaren och föreståndaren för Centrum för handikappforsk- ning vid Uppsala universitet Gray genomförde år 2000 en undersökning bland de drygt 1 000 gode männen i Uppsala län (Vem bryr sig? Om osynlighet och rättsäkerhet för brottsoffer med funk- tionshinder, Gray, Brottsoffermyndigheten 2002). Syftet med undersökningen var dels att utröna vilka erfarenheter av brott mot huvudmännen som de gode männen hade, dels ta reda på vilken roll de gode männen hade för huvudmännens upprättelse i de fall då dessa hade råkat ut för misstänkt brottsliga handlingar. Svarsfrekven- sen var 78 procent (755 gode män som ansvarade för sammanlagt 978 huvudmän). De svarande gode männen rapporterade om samman- lagt 74 olika misstänkta brottsliga handlingar mot 42 huvudmän. Av dessa 42 huvudmän hade 55 procent en utvecklingsstörning, 24 procent led av demens och 21 procent hade ett fysiskt och/eller psykiskt funktionshinder. Av de 74 misstänkta brottsliga handling- arna utgjorde stöld 21,6 procent, misshandel 16,2 procent, förolämp- ning 13,5 procent, olaga hot 8,1 procent, förskingring 8,1 procent, förtal 5,4 procent, bedrägeri 5,4 procent, sexuellt ofredande 5,4 pro- cent, sexuellt utnyttjande 4,0 procent, rån 2,7 procent, skadegörelse 2,7 procent och våldtäkt 1,4 procent. Resterande del av de påstådda övergreppen kunde inte sorteras in under något särskilt lagrum. Av 
 865 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 de misstänkta förövarna var 35 procent anställda vid gruppboende eller äldreboende, 31 procent medboende eller annan bekant, 17 procent anhörig eller sambo till den enskilde och 17 procent en för den enskilde okänd person. De uppmärksammade händelserna resul- terade i 15 polisanmälningar och 26 andra anmälningar till t.ex. socialtjänsten eller till personalen i den berörda verksamheten. De flesta polisanmälda händelserna avsåg stöld. En slutsats som kunde dras av undersökningen var att de gode männen är viktiga aktörer som kan bevaka huvudmännens intressen. En annan slutsats var att misstänkta brottsliga handlingar måste beivras och inte tystas ner av de personer som finns runt den enskilde. En tredje slutsats var att rättsväsendet måste säkerställa att funktionshindrade personer som misstänks ha blivit utsatta för brott verkligen får sin sak prövad. Funktionshindret, som ofta innebär kommunikationssvårig- heter, får inte innebära att den enskilde kommer i en sämre ställning än personer som inte har något funktionshinder. 
  
 1.3.3 
  
 Regler som syftar till att skydda personer med bristande beslutsförmåga från våld och andra övergrepp 
  
 Förslag: I 20 kap. 14 § rättegångsbalken införs bestämmelser som ger en god man, förvaltare och framtidsfullmäktig med behörig- het i ekonomiska frågor rätt att ange eller föra talan om ansvar för brott som avser i förordnandet berörd egendom. En god man och framtidsfullmäktig med behörighet i personliga angelägen- heter skall ha motsvarande rätt beträffande brott mot den en- skildes person. 
 I förordningen (1999:1134) om belastningsregister införs en möjlighet för överförmyndaren att i samband med rekrytering av förordnade ställföreträdare begära utdrag ur belastningsregistret beträffande den som är aktuell för ett sådant uppdrag. 
 Förutom föräldrabalkens regler om ställföreträdarskap finns det andra bestämmelser som har till syfte att värna de personer som har svårt att själva värja sig mot faror i tillvaron. 
 866 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 Lex ArmstrongI 14 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453) finns en bestämmelse som ålägger var och en som är verksam i omsorger om äldre och funk- tionshindrade, både i offentlig och enskild verksamhet, att se till att de enskilda får god omvårdnad och lever under trygga förhållanden. En anmälningsskyldighet gäller såväl yrkesarbetande som frivilliga. Den innebär att den som uppmärksammar eller får kännedom om allvarliga missförhållanden i omsorgerna om någon enskild är skyldig att genast anmäla detta till socialnämnden. Om inte missförhållandet avhjälps utan dröjsmål, skall nämnden anmäla förhållandet till tillsyns- myndigheten. Anmälningsskyldigheten gäller även inom motsvaran- de yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet. Anmälan skall då göras till den som är ansvarig för verksamheten. Den ansvarige är skyldig att utan dröjsmål avhjälpa missförhållandet eller anmäla detta till tillsynsmyndigheten. 
 Bestämmelsen infördes år 1999 sedan allvarliga brister uppdagats inom äldreomsorgen. Bestämmelsen kallas Le efter under- sköterskan Ball som år 1997 i medierna berättade om vanvård av de boende på sin arbetsplats. Av prop. 1997/98:113 fram- går att syftet med bestämmelsen i första hand är att komma tillrätta med missförhållanden. De målgrupper som avses i bestämmelsen är alla äldre och funktionshindrade personer som, oavsett boendeform, får insatser enligt socialtjänstlagen. I propositionstexten betonas sär- skilt att vissa äldre kan ha mycket svårt att framföra konkreta klagomål på vården och få gehör för sina klart befogade synpunkter på grund av fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar eller av rädsla för att stöta sig med personalen eller annan inom social- tjänsten. 
 I Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om anmälan av missförhållanden i omsorger om äldre och funktionshindrade (SOSFS 2000:5) finns exempel på vad som menas med allvarliga missför- hållanden. Härmed avses dels övergrepp och brister i omsorgerna som utgör ett hot mot en enskilds liv, hälsa eller säkerhet, dels ett bemötande av äldre och funktionshindrade som klart avviker från grundläggande krav på respekt för självbestämmande, integritet, trygghet och värdighet. 
 Lex Greene gäller endast verksamhet som faller under socialtjänst- lagen. Utanför bestämmelsens tillämpningsområde faller således verk- samhet som bedrivs enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). 
 867 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 I Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om anmälan av personskada i verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade (SOSFS 1996:17) föreskrivs emellertid att om en person som omfattas av LSS allvarligt skadas i samband med verksamhet enligt den angivna lagen och skadan inträffar i hälso- och sjukvårdande verksamhet, skall anmälan om det inträffade göras till länsstyrelsen. Detsamma skall gälla, om det inträffade inte orsakar allvarlig skada men det är uppenbart att risk för sådan skada har förelegat. Det åligger den nämnd som är ansvarig för verksam- heten att fullgöra anmälningsplikten. Om skadan inträffar i enskild verksamhet som avses i 23 § LSS eller om risken för skada upp- kommer i sådan verksamhet, skall anmälningsskyldigheten i stället fullgöras av den för verksamheten ansvariga huvudmannen. Anmäl- ningsskyldigheten gäller oavsett om skadan, eller risken för skada, uppkommer genom avsiktligt handlande eller genom olyckshändelse. 
 Personer som får insatser enligt LSS har ofta svåra funktions- hinder och stora stödbehov. Med hänsyn härtill har det ansetts otill- fredsställande att de personer som arbetar med t.ex. förståndshandi- kappade i gruppbostäder inte har någon anmälningsplikt enligt Le. Den anmälningsskyldighet som följer av SOSFS 1996:17 tar som framgått ovan endast sikte på allvarlig skada och risk för allvarlig skada, vilket får betraktas som värre situationer än som avses med begreppet allvarliga missförhållanden. En del kommuner har därför på eget initiativ infört anmälningsrutiner av den typ som föreskrivs i Lex Greene också för verksamheter som faller under LSS. 
 I prop. 2004/05:39 har föreslagits att kvalitets- och dokumenta- tionsbestämmelser samt bestämmelser om anmälningsplikt vid miss- förhållanden skall införas i LSS. I propositionen föreslås bl.a. att det i LSS införs en bestämmelse som motsvarar socialtjänstlagens Le. Den föreslagna bestämmelsen skall förutom omsorgspersonal även omfatta handläggande personal inom t.ex. Försäkringskassan. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2005. 
 Möjligheter att straffrättsligt beivra övergrepp. Betydelsen av sekretess inom socialtjänsten och hälso- och sjukvården 
 Enligt huvudregeln i 7 kap. 1 § första stycket sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom 
 868 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 närstående lider men. Enligt 7 kap. 4 § första stycket sekretesslagen gäller enligt huvudregeln sekretess inom socialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden med motsvarande skaderekvisit. 
 Sekretessen enligt nu nämnda paragrafer hindrar emellertid inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas till åklagarmyn- dighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om det för brottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år. Uppgift som angår brott enligt 3, 4 eller 6 kap. brottsbalken mot någon som inte har fyllt 18 år får dock lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet utan hinder av ovan nämnda sekretessregler. Sekretessen enligt 7 kap. 1 § och 4 § första och tredje styckena hindrar inte heller att uppgift om enskild, som inte har fyllt 18 år eller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösningsmedel, eller närstående till denne lämnas från myndighet inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten till annan sådan myndighet, om det behövs för att den enskilde skall få nöd- vändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gäller i fråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller närstående till henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet, se 14 kap. 2 § sekretesslagen. 
 Det torde inte vara ovanligt att personal inom hälso- och sjuk- vården och socialtjänsten upptäcker att en äldre person eller en person med funktionshinder lever under svåra hemförhållanden, var- vid de kanske utsätts för vanvård eller övergrepp av olika slag. Sekre- tessen inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten innebär emeller- tid att uppgifter om t.ex. en misstänkt misshandel inte kan lämnas till polisen utan vidare. Inget hindrar emellertid att socialtjänsten uti- från dessa uppgifter vidtar åtgärder inom ramen för sin egen verk- samhet, t.ex. kan den erbjuda den hjälpbehövande plats på ett sär- skilt boende där han eller hon kommer bort från en problematisk hemmiljö. Sekretessen hindrar inte heller att vårdpersonal eller personal från socialtjänsten råder den enskilde att polisanmäla en inträffad misshandel och hjälper henne eller honom att göra en sådan anmälan. 
 Sekretessen inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten hindrar inte att den enskildes gode man, förvaltare eller framtidsfullmäktig får del av uppgifter som har betydelse för att han skall kunna ta till- vara den enskildes intressen på bästa sätt. En läkare eller en social- tjänsteman kan således meddela en god man eller en framtidsfull- mäktig sina misstankar om att den hjälpbehövande misshandlas eller på något annat sätt far illa. Gode män och framtidsfullmäktige om- 
 869 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 fattas inte av någon tystnadsplikt och kan således, om de finner det lämpligt, anmäla det inträffade till polisen, jfr avsnitt C 2.4. Någon skyldighet för den gode mannen eller framtidsfullmäktigen att göra en sådan anmälan föreligger dock inte. 
 I detta sammanhang är det av intresse att framhålla skillnaden mellan att polisanmäla ett brott och att ange ett brott till åtal. Polis- anmälan kan göras av envar som misstänker att ett brott under all- mänt åtal har blivit begånget. Brottet behöver inte vara riktat mot den som gör anmälan. Vissa brott fordrar emellertid att målsägan- den  
 anger brottet till åtal  
 för att åtal skall kunna väckas. Så är t.ex. fallet med brottet vållande till kroppsskada eller sjukdom som inte är grovt. Kan målsäganden på grund av bristande beslutsförmåga inte själv ange ett brott till åtal uppkommer frågan om någon annan i hans omgivning kan göra det på hans vägnar. 
 Enligt utredningens förslag till utformning av 20 kap. 14 § rätte- gångsbalken bör gode män och framtidsfullmäktige kunna ange brott mot huvudmannens person till åtal eller föra talan om ansvar för det, se avsnitt B 11.2.3. Även i de fall målsäganden har sin be- slutsförmåga i behåll kan hans gode man ange ett brott till åtal, men då fordras målsägandens samtycke enligt reglerna i förslaget till 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Som framgått ovan har en god man som får reda på uppgifter som tyder på att hans huvudman utsätts för brott inte någon skyldighet att polisanmäla händelsen i fråga. Det kan tänkas att den hjälp- behövande, när han tillfrågas om en misstänkt brottslig gärning, visserligen bekräftar att han t.ex. blir slagen av någon närstående men förklarar att han inte vill att detta skall komma till polisens kännedom. I sådana situationer kommer den gode mannen ofta i ett moraliskt dilemma. Å ena sidan skall han så långt möjligt ta hänsyn till den enskildes vilja och vara lojal mot denne. Å andra sidan finns det en gräns för vad en god man kan acceptera att en huvudman ut- sätts för i sin hemmiljö, samtidigt som han känner att han fullgör sitt uppdrag på ett korrekt sätt. Denna avvägning kan många gånger vara svår att göra. Klart är emellertid att huvudmannen inte har någon vetorätt mot den gode mannen när det handlar om ett brott som inte fordrar att målsäganden anger det till åtal. Blir huvud- mannen misshandlad, kan den gode mannen sålunda polisanmäla detta även mot huvudmannens uttryckliga vilja. Följden av ett sådant agerande kan naturligtvis bli att huvudmannen mister sitt förtroende för den gode mannen och begär att få byta till någon annan. Ibland 
 870 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 måste emellertid den gode mannen acceptera att detta kan bli följden för att huvudmannen skall komma ur en destruktiv livssituation. 
 När det gäller allmänna handlingsnormer för ställföreträdare hän- visas till avsnitt B 5.3.1 och författningskommentaren till 12 kap. 3 § föräldrabalken. 
 Lagen (1988:609) om målsägandebiträde 
 För äldre personer och personer med funktionshinder som utsätts för brott är det många gånger svårt att själv klara av att gå igenom en process. När förundersökning har inletts beträffande ett brott på vilket fängelse kan följa skall enligt 1 § första stycket 3 lagen om målsägandebiträde ett målsägandebiträde förordnas, om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och övriga om- ständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av sådant biträde. 
 Omständigheter av personlig art som kan motivera ett målsägande- biträde är enligt förarbetena t.ex. förståndshandikapp, sjuklighet, depression till följd av brottet, beroendeställning i t.ex. arbetslivet eller som förhållandet mellan elev och lärare eller att målsäganden är gammal eller ett barn, se prop. 1989/90:158 s. 11. 
 Äldre personer och personer med funktionshinder kan med stöd av nyss nämnda paragraf beviljas stöd av målsägandebiträde för större delen av den brottslighet som de riskerar att bli utsatta för. Inte minst viktigt är att målsägandebiträdet kan ta tillvara den en- skildes intressen redan under förundersökningen och se till att denne ges möjlighet att lämna sina uppgifter till polis och åklagare. 
 Tolkhjälp 
 Ytterligare hjälp i rättsliga angelägenheter för vissa funktionshind- rade är tillgången på tolkar. Enligt 5 kap. 6 § tredje stycket rätte- gångsbalken kan tolk anlitas för att biträda den som är allvarligt hör- sel- eller talskadad i en rättegång. Härvid avses skrivtolk eller tecken- tolk samt tolk som kan biträda den som är både syn- och hörsel- skadad. 
 871 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ställföreträdares möjlighet att medverka vid utfärdandet av rättsintyg 
 Framtidsfullmäktiges, anhörigas och gode mäns möjlighet att med- verka vid utfärdande av rättsintyg kommer att behandlas i avsnitt C 1.4. 
 Kontroll av lämpligheten hos dem som är aktuella för uppdrag som för- ordnad ställföreträdare 
 Som framhållits i avsnitt A 4.3.2.1 bör överförmyndaren i framtiden ges möjlighet att begära utdrag ur belastningsregistret beträffande de personer som är aktuella för uppdrag som förordnad ställföreträdare. Härigenom kan överförmyndaren på ett enkelt sätt kontrollera att den som kommer i fråga som förordnad ställföreträdare inte har be- gått allvarligare brottslighet som kan inverka på förtroendet för honom som t.ex. god man. 
  
 1.3.4 
  
 Haagkonferensen för internationell privaträtt 
  
 Vid Haagkonferensen för internationell privaträtt år 1999 utarbeta- des ett utkast till konvention till skydd för vuxna i gränsöverskri- dande situationer. De personer som omfattas av konventionen skall ha fyllt 18 år och de skall på grund av hälsoskäl eller psykiska skäl vara oförmögna att helt eller delvis på egen hand bevaka sina in- tressen. Konventionen anger 
  
 a) 
  
 vilket lands myndigheter som är behöriga att vidta åtgärder till skydd för den hjälpbehövandes person eller egendom, 
  
 b) 
  
 den lag som den behöriga myndigheten skall tillämpa vid vid- tagande av åtgärder eller som gäller när den hjälpbehövande före- träds av en representant och 
  
 c) 
  
 förutsättningarna i de övriga konventionsstaterna för erkännande och verkställighet av åtgärder vidtagna i en annan konventions- stat. 
  
 Genom konventionen upprättas vidare en mekanism för samarbete mellan konventionsstaternas myndigheter. Avsikten med konven- tionen är att undvika konflikter mellan olika länders lagar och myn- digheter i frågor om behörighet och tillämplig lag samt att säkra er- kännande och verkställighet av konventionsenligt vidtagna åtgärder, 
 872 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 se Riley  
 Jänterä-Jarbeorg, 
  Rapport från specialkommissionsmöte angående skydd för vuxna, Haagkonferensen för internationell privat- rätt; Haag  
 19.9–2.10 
  1999. 
 Konventionen träder i kraft när den har ratificerats av minst tre undertecknande stater. Vid utgången av år 2003 hade konventionen ännu inte trätt i kraft. Då hade konventionen endast ratificerats av Storbritannien (Skottland) samt undertecknats, men inte ratificerats, av Nederländerna, Frankrike och Tyskland. 
  
 1.3.5 
  
 Samhällets möjligheter att upptäcka utsatta personer med bristande beslutsförmåga 
  
 Bedömning: Det finns behov av en ökad medvetenhet bland all personal inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten om de bestämmelser som föreskriver skyldighet att rapportera när någon är i behov av en god man eller förvaltare. 
 I avsnitt C 1.3.3 behandlas regler som tar sikte på de situationer när ett övergrepp eller något annat missförhållande riktat mot en per- son med bristande beslutsförmåga väl har upptäckts. I detta avsnitt kommer problematiken med att upptäcka hjälpbehövande som be- finner sig i farozonen för att bli utsatta för hot eller för vanvård att genomgås. 
 I avsnitt A 3.6.3 behandlas överförmyndarens möjlighet att få fram uppgifter om personer som kan antas vara i behov av en ställföre- trädare. Utredningen föreslår i samband därmed att socialnämndens rapporteringsskyldighet skall utvidgas och att denna skyldighet skall framgå av lag i stället för av en förordning. Vidare föreslår utred- ningen i nämnda avsnitt en utvidgad skyldighet för verksamhetschefer inom hälso- och sjukvården att underrätta överförmyndaren när en patient är i behov av en god man eller förvaltare. 
 Förutom anhöriga till en person med bristande beslutsförmåga torde det främst vara personal inom socialtjänsten och sjukvården som uppmärksammar personer som är i behov av en god man eller förvaltare. Det är därför, som nyss antytts, viktigt att personal inom nämnda organisationer verkligen rapporterar konstaterade missför- hållanden till berörd överförmyndare. 
 Trots de åtgärder som utredningen föreslår för att underlätta informationsflödet till överförmyndaren, är det inte möjligt att fånga upp alla de fall där äldre personer och personer med funktionshinder 
 873 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 riskerar att råka illa ut på grund av faror i omgivningen. Social- styrelsen konstaterar i sin rapport 1994:1 Övergrepp mot äldre i hemmet. Ser vi toppen av ett isberg? att av de äldre personer som utsätts för övergrepp i sina hem är de flesta kvinnor med fysiska eller psykiska handikapp. Vidare konstateras att majoriteten av förövarna är manliga familjemedlemmar, dvs. make/sambo eller son. Nationellt Råd för Kvinnofrid konstaterar i en skrift från år 2000 Han var väl inte alltid så snäll – Våld mot äldre kvinnor samma sak och fram- håller att de utsatta kvinnorna sällan anmäler misshandel och andra övergrepp till polisen. I stället söker de hjälp hos sjukvården där sjukvårdssekretessen hindrar personalen från att lämna uppgifter till de rättsvårdande myndigheterna annat än vid misstanke om all- varligare brott, och dit hör inte brott som misshandel och grov misshandel. 
 Äldre personer och personer med funktionshinder som vansköts, misshandlas, utnyttjas m.m. av anhöriga är mycket svåra för social- förvaltningen att upptäcka. Den anhörige är kanske den enda kon- takt som den hjälpbehövande har, och denne vågar därför inte säga emot släktingen. Många gånger menar den anhörige inte något illa, men saknar helt enkelt tid eller kunskap om hur man sköter en äldre människa, vilket leder till vanvård. Den anhörige kanske upp- lever sin åldrige släkting som besvärlig och gnällig vilket i kombi- nation med tidsbrist kan leda till situationer av konflikt mellan dem. En del anhöriga känner en moralisk skyldighet att ta hand om sina äldre släktingar, och de vill därför inte söka hjälp från samhällets sida trots att de inser att situationen är ohållbar. 
 En annan problematisk situation är då en äldre person utnyttjas av sina anhöriga eller bekanta. Det är inte ovanligt att äldre människor med barn som missbrukar droger blir utnyttjade på olika sätt. Det kan handla om att barnet vill ha medicin som har förskrivits till den äldre personen eller pengar till t.ex. alkohol. Vidare kan det tänkas att bekanta till den äldre personen vill låna pengar som sedan inte betalas tillbaka. 
 Eftersom utnyttjandet vanligtvis sker inom hemmets fyra väggar är det, som framgått ovan, svårt att upptäcka äldre personer eller personer med funktionshinder som utnyttjas på dessa sätt. Social- förvaltningen är som regel hänvisad till att någon i den enskildes om- givning slår larm om eventuella missförhållanden. 
 Det är inte möjligt för socialförvaltningen att bedriva uppsökande verksamhet bland äldre eller funktionshindrade personer enbart för att upptäcka eventuella missförhållanden. En sådan ordning torde inte 
 874 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 heller vara önskvärd utifrån ett integritetsperspektiv. Med hänsyn härtill är det viktigt att de personer som kommer i kontakt med människor som verkar fara illa anmäler detta till socialtjänsten och inte blundar för problemet. De personer som främst avses i detta sammanhang är sjukvårdspersonal och personal inom socialtjänsten, dvs. läkare, distriktssköterskor, hemtjänstpersonal m.fl. Sekretessen inom socialtjänsten och hälso- och sjukvården hindrar inte en läkare eller en socialtjänsteman från att ställa frågor till den enskilde om hur han eller hon har det där hemma. Framkommer det att den enskilde lever ensam men utnyttjas ekonomiskt av sitt barn, kan det tänkas att den enskilde är i behov av t.ex. en god man. Såväl sjukvården som socialtjänsten är härvid enligt vad som sagts ovan skyldiga att an- mäla behov av god man eller förvaltare till överförmyndaren. Den gode mannen kan sedan hjälpa till i ekonomiska frågor och t.ex. verkställa betalningar så att den enskilde inte behöver ha större summor pengar hemma. Vidare kan den gode mannen vara ett stöd i personliga frågor och t.ex. förmedla kontakt med en kurator som kan hjälpa den enskilde att komma ur en besvärlig livssituation. Som framgått ovan kan en god man dessutom anmäla till polis eller åkla- gare för det fall huvudmannen utsätts för brott. 
 När det gäller frågor om hälso- och sjukvård föreslår utredningen i förslaget till lag om ställföreträdare för vuxna med bristande be- slutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. (LSH) att besluts- oförmögna personer i vissa fall skall kunna företrädas av någon an- hörig, se 5 § LSH. Enligt lagförslaget kan emellertid en anhörig ent- ledigas från sin roll som ställföreträdare, om han är olämplig, 14 § LSH. En distriktssköterska som vid ett hembesök märker att en äldre människa eller en funktionshindrad person vansköts av t.ex. sin make eller barn skall anmäla förhållandet till den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av den enskilde som i sin tur är skyldig att göra en anmälan om behov av god man till överför- myndaren. 
 På samma sätt förhåller det sig på den sociala välfärdens område. Utredningens förslag till lag om ställföreträdare för vuxna med bris- tande beslutsförmåga inom den sociala välfärden (LSV) innebär att beslutsoförmögna personer i vissa fall kan företrädas av sina anhöriga inför olika förmånsgivare. Det kan i detta sammanhang tänkas att en anhörig till en beslutsoförmögen person för egen vinnings skull för- söker få ut olika förmåner som tillkommer den hjälpbehövande, t.ex. socialbidrag. Enligt 14 § LSV skall förmånsgivaren då göra en an- mälan om behov av god man eller förvaltare till överförmyndaren. 
 875 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 Sammanfattning 
 Att upptäcka äldre och funktionshindrade som far illa kommer sannolikt även fortsättningsvis att vara ett problem för samhället. Den enskilde har i detta sammanhang intresse både av att få skydd från samhället och av att hans integritet inte kränks. Dessa båda intressen står i visst motsatsförhållande till varandra. Som framgått ovan finns emellertid enligt utredningens mening möjligheter till att förbättra situationen utan att behöva ändra de sekretessbestäm- melser som gäller inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten för uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Det handlar om att personal inom dessa verksamheter beaktar den skyldighet som trots allt finns för dem att anmäla när någon är i behov av god man eller förvaltare. En ökad medvetenhet om dessa bestämmelser kan sanno- likt bidra till att fler utsatta personer får hjälp. Socialstyrelsen skulle i detta sammanhang kunna utfärda allmänna råd om hur personal inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten som uppmärksammar missförhållanden bör rapportera dessa uppgifter uppåt. 
  
 1.3.6 
  
 Sammanfattande synpunkter 
  
 När det gäller skydd mot våld och övergrepp mot personer med bris- tande beslutsförmåga synes den lagfästa uppbyggnaden vara tillräck- lig, om utredningens förslag genomförs. Härigenom tillförsäkras den enskilde bl.a. hjälp av ställföreträdare som kan ta till vara den enskil- des intressen vid misstänkta övergrepp eller andra missförhållanden. 
 Utredningen finner inte anledning att föreslå lättnader i sekre- tesskyddet inom hälso- och sjukvården eller socialtjänsten. De regler som finns i dag utgör en rimlig avvägning mellan den enskildes in- tresse av att samhället griper in till hans skydd och att hans integri- tet inte kränks. Som framgått ovan hindrar inte sekretessen att för- valtare, gode män och framtidsfullmäktige får reda på uppgifter som har betydelse för deras uppdrag, t.ex. att en anhörig övar våld mot den hjälpbehövande eller stjäl pengar från denne. 
 I sammanhanget bör nämnas att Offentlighets- och sekretessut- redningen i sitt huvudbetänkande, Ny sekretesslag SOU 2003:99, föreslår att 14 kap. 2 § sekretesslagen ändras så att personal inom hälso- och sjukvården eller socialtjänsten skall få möjlighet att lämna uppgifter till polis- eller åklagarmyndighet eller annan myn- dighet som har att ingripa mot brottet, inte bara när det gäller miss- 
 876 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 tanke om brott för vilka inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år, utan även beträffande misstankar om försök till sådana brott. Vidare föreslår Offentlighets- och sekretessutred- ningen att oavsett brottets svårhetsgrad skall sekretess inte hindra att misstankar om könsstympning av underårig lämnas från hälso- och sjukvården, socialtjänsten och Barnombudsmannen till polis- och åklagarmyndighet, se s. 325 ff. i nyss nämnda betänkande. 
 Det finns enligt utredningens mening inte heller anledning att införa någon skyldighet för gode män, förvaltare eller framtidsfull- mäktige att polisanmäla brott mot huvudmannen. En sådan skyldig- het skulle många gånger försätta ställföreträdaren i en omöjlig situa- tion. I stället får ställföreträdaren efter eget omdöme besluta hur han skall gå vidare för det fall han nås av uppgifter om att hans huvud- man utsätts för brott. Någon tystnadsplikt bör inte lägga hinder i vägen för ställföreträdarens agerande i sådana fall, se närmare avsnitt C 2.4. 
 När ett brott mot en äldre person eller en person med funktions- hinder väl anmäls till polisen, är det viktigt att denna anmälan tas på allvar, trots de utredningssvårigheter som kan finnas, t.ex. på grund av att målsäganden har det svårt att meddela sig med omvärlden, och att behövliga resurser avdelas för utredningsarbetet. Det gäller här att slå vakt om rättstryggheten för några av samhällets mest skydds- värda grupper. 
  
 1.4 
  
 Ställföreträdares möjlighet att medverka vid utfärdande av rättsintyg beträffande personer med bristande beslutsförmåga 
  
 Förslag: I förslaget till lag om rättsintyg m.m. bör beträffande vuxna personer med bristande beslutsförmåga införas en hänvis- ning till relevanta paragrafer i förslaget om lag om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. (LSH). Vidare bör vissa paragrafer i det först- nämnda förslaget till lagstiftning justeras så att de tar sikte på situationer då den enskilde är omyndig eller beslutsoförmögen. 
 När någon utsätts för våld eller andra övergrepp blir det ibland aktu- ellt att dokumentera uppkomna skador i ett rättsintyg. Härvid krävs målsägandens samtycke såväl till att undersökningen genomförs som till att polis och åklagare får ta del av och vidarebefordra uppgifter 
 877 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 från patientjournaler. I samband härmed uppkommer frågan om vad som gäller när brottsoffret på grund av bristande beslutsförmåga inte kan ge sitt samtycke till en sådan undersökning eller till att jour- naluppgifter används för utredning hos polis och åklagare. 
 För närvarande bereds en ny ordning för utfärdande av rättsintyg inom Justitiedepartementet. Arbetet har mynnat ut i ett förslag till lag om rättsintyg m.m. Lagförslaget har i en lagrådsremiss över- lämnats till Lagrådet under hösten 2004. 
 I 4 § i förslaget till lag om rättsintyg m.m. föreskrivs att läkar- undersökning i syfte att utfärda ett rättsintyg avseende  
 en mål- sägande  
 inte får ske utan hans eller hennes samtycke. Vidare erinras om att beträffande kroppsbesiktning av  
 den som är misstänkt  
 för brott finns bestämmelser i 28 kap. rättegångsbalken. 
 I 5 § första stycket i förslaget föreskrivs att ett rättsintyg inte får utfärdas utan den enskildes samtycke, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. 
 I paragrafens andra stycke anges att utfärdande av ett rättsintyg avseende  
 en målsägande  
 får ske utan samtycke 
  
 1. 
  
 vid misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år eller misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. brottsbalken mot någon som inte har fyllt 18 år, eller 
  
 2. 
  
 om uppgifter, för vilka sekretess gäller enligt 7 kap. 1 § sekre- tesslagen (1980:100) eller 2 kap. 8 § lagen (1998:531) om yrkes- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område, har utlämnats till polismyndighet eller åklagarmyndighet efter samtycke från målsäganden. 
  
 I paragrafens tredje stycke anges att utfärdande av rättsintyg av- seende  
 den som är misstänkt för brott  
 får ske utan samtycke 
  
 1. 
  
 i samband med kroppsbesiktning enligt 28 kap. rättegångsbal- Evans, eller 
  
 2. 
  
 om annan undersökning än kroppsbesiktning ägt rum och det föreligger misstanke om sådant brott som avses i andra stycket 1. 
  
 I avsnitt 6.8 i lagrådsremissen behandlar regeringen situationen då målsäganden saknar förmåga att lämna samtycke till en undersök- ning eller utfärdande av rättsintyg. Som exempel nämns fallet då mål- säganden på grund av sina skador har blivit medvetslös. En under- sökning av en medvetslös person får normalt inte sträcka sig längre än vad som från behandlingssynpunkt är medicinskt motiverat. De 
 878 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 fynd som gjorts vid undersökningen kan dock senare ligga till grund för ett rättsintyg. Utan målsägandens samtycke kan emellertid ett utfärdande av rättsintyg på gjorda fynd endast ske i de undantags- situationer som beskrivs i 5 § andra stycket i förslaget till lag om rättsintyg m.m. I andra fall måste ytterligare åtgärder anstå till dess målsäganden vaknar till medvetande. Samma problem uppkommer då målsäganden visserligen är vid medvetande men på grund av omyndighet eller sjukdom, psykisk störning eller liknande saknar rättslig handlingsförmåga och därmed också möjlighet att lämna samtycke till läkarundersökning eller utfärdande av rättsintyg. I dessa fall uppkommer behov av en ställföreträdare som kan ta ställning till huruvida samtycke skall ges. 
 Regeringen framhåller i detta sammanhang att legala ställföreträ- dares möjlighet att lämna samtycke till åtgärder inom bl.a. hälso- och sjukvården är ett område där man har konstaterat att helt klara bestämmelser saknas. Härefter anför regeringen att Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare, som har till uppgift att ut- värdera 1995 års förmynderskapsreform, skall granska och ta ställ- ning till behovet av ändringar i regelverk för gode män och förval- tare. En särskild fråga för utredaren att ta ställning till är om god man, förvaltare eller någon ny form av legal ställföreträdare skall kunna lämna samtycke till åtgärder inom bl.a. hälso- och sjukvården för personer som på grund av sjukdom, psykisk störning eller lik- nande inte själva förmår att ge samtycke. Den verksamhet som huvudsakligen bedrivs inom de rättsmedicinska avdelningarna, vilken innefattar undersökningar av skador etc. och utlåtanden däröver, är inte att anse som hälso- och sjukvård. De resultat som Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare kommer fram till i fråga om legala ställföreträdares möjlighet att lämna samtycke inom hälso- och sjukvården torde således inte komma att vara direkt relevant för den rättsmedicinska verksamheten inom Rättsmedicinalverket. Mot denna bakgrund kan det finnas anledning för regeringen att åter- komma till frågan om legala ställföreträdares möjlighet att lämna samtycke till åtgärder inom det rättsmedicinska området. 
 Utredningens överväganden 
 Utredningen har i avsnitt B 8 behandlat frågor om ställföreträdar- skap inom hälso- och sjukvården, och har i samband härmed före- slagit att det skapas en lag om ställföreträdare för vuxna med bristande 
 879 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 SOU 2004:112 
  
 beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. (LSH). I LSH anges vem som kan företräda en beslutsoförmögen person i frågor där den enskilde inte kan lämna samtycke till en viss åtgärd inom vården eller annars saknar förmåga att ta ställning i angelägenheter som gäller den egna vården. 
 En läkarundersökning som utgör underlag för utfärdande av rätts- intyg faller visserligen inte inom tillämpningsområdet för LSH. Enligt utredningens mening är emellertid skillnaderna mellan en undersökning som syftar till att ligga till grund för ett rättsintyg och en undersökning som sker i syfte att bereda vård närmast av formell natur. Med hänsyn härtill bör därför de i LSH föreslagna bestämmelserna om ställföreträdarskap i princip också tillämpas då fråga uppkommer om vem som kan lämna samtycke till att rätts- intyg utfärdas eller till att en läkarundersökning som skall ligga till grund för ett rättsintyg genomförs beträffande en person med bris- tande beslutsförmåga. 
 Nedan kommer vissa synpunkter att lämnas på hur delar av LSH skulle kunna göras tillämpliga på de situationer som förslaget till lag om rättsintyg m.m. omfattar. När förslaget till lag om rättsintyg m.m. justeras i berört hänseende, bör även frågan om underårigas samtycke regleras. Vidare bör en samordning ske mellan reglerna om ställföreträdarskap vid samtycke till utfärdande av rättsintyg och i fråga om förfogande från den enskildes sida över sjukvårdssekre- tessen. Med hänsyn till de ytterligare överväganden som bör göras och till det stadium på vilket förslaget vid tidpunkten för utred- ningens ställningstagande befinner sig har utredningen avstått från att lägga fram ett utarbetat lagförslag beträffande samtycke för be- slutsoförmögna personer. 
 Vid en tillämpning av LSH i frågor om rättsintyg torde endast en del av lagens bestämmelser bli aktuella. Med hänsyn härtill är det inte lämpligt att i förslaget till lag om rättsintyg m.m. göra en generell hänvisning till LSH. 
 En beslutsinkompetent målsägande bör företrädas av en fram- tidsfullmäktig eller en anhörig eller av en god man enligt föräldra- balken i frågor på det rättsmedicinska området. 
 I 5 § LSH anges också vårdombud som en primär representant för en person med bristande beslutsförmåga. Ett vårdombud är en person som utses av patienten i anslutning till inledd eller förut- sedd vård. Som framgått ovan faller en undersökning som syftar till att ligga till grund för ett rättsintyg inte inom hälso- och sjukvårds- området. Ett vårdombud är sålunda inte utan vidare behörig att 
 880 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med bristande 
  
 samtycka till en sådan undersökning. Likheten mellan en rättsmedi- cinsk undersökning och en undersökning i syfte att bereda den en- skilde vård är emellertid betydande, och rättsmedicinsk undersök- ning kan komma att äga rum i samband med vård av den undersökte. Enligt utredningens mening talar ändamålsskäl för att ett vårdombud bör kunna samtycka också till en rättsmedicinsk undersökning. 
 I 20 och 21 §§ LSH finns regler om situationer då ställföreträda- rens samtycke kan underlåtas. Det rör sig dels om situationer då den åtgärd som avses innefattar endast löpande omvårdnad av patienten eller ett ingrepp som med hänsyn till art, omfattning och övriga om- ständigheter framstår som mindre ingripande, dels om brådskande situationer då det inte finns tid att inhämta samtycke från ställföre- trädaren. Enligt utredningens mening speglar varken 20 eller 21 § LSH situationer som kan tänkas uppkomma i samband med att ett rättsintyg skall utfärdas eller då någon skall undersökas i sådant syfte. Det kan dock finnas exempel på brådskande situationer även på det område som förslaget till lag om rättsintyg m.m. är tänkt att täcka. Polis och åklagare kan t.ex. vilja veta om en medvetslös mål- sägande har alkohol eller någon annan substans i kroppen. Eftersom alkohol och andra kemiska substanser bryts ner av kroppen är det angeläget att t.ex. ett blodprov tas så snart som möjligt, och det finns kanske inte tid att försöka få kontakt med den medvetslöse målsäg- andens ställföreträdare. Möjligen bör därför förslaget till lag om rättsintyg m.m. justeras med avseende på brådskande situationer då en målsägande är beslutsoförmögen. 
 En annan fråga som uppkommer är huruvida en ställföreträdare för en beslutsoförmögen målsägande kan fatta beslut mot dennes vilja. I 18 § LSH föreskrivs att patientens ställföreträdare inte har rätt att för patientens räkning medge åtgärd som innebär eller förutsätter att patienten utsätts för frihetsberövande eller annat tvång. Motsva- rande bör gälla då det är fråga om att undersöka en beslutsoförmö- gen målsägande. Det sagda innebär att om målsäganden motsätter sig en läkarundersökning verbalt eller genom att bjuda fysiskt motstånd måste ställföreträdaren och läkaren acceptera detta. Rör det sig där- emot om samtycke till att ett rättsintyg utfärdas bör sannolikt en beslutsoförmögen målsägande som inte förstår vad saken gäller dock inte ges någon vetorätt. Den omständigheten att målsäganden inte förstår vad saken gäller innebär emellertid inte att ställföreträdaren kan underlåta att försöka skapa sig en uppfattning om vilken in- ställning målsäganden skulle ha haft, om denne hade sin besluts- förmåga i behåll. 
 881 
  
 2 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente, avveckling av bostad med hyresrätt, tystnadsplikt, m.m. 
  
 2.1 
  
 Möjlighet för god man och förvaltare att avstå från arv eller testamente 
  
 Förslag:  
 I 15 kap. 6 § föräldrabalken föreskrivs att om det finns särskilda skäl och om överförmyndaren samtycker kan en god man eller förvaltare godkänna ett testamente trots att godkän- nandet kan anses innefatta ett avstående från arv. 
 Avstående från arv eller testamente 
 Frågor om att avstå från arv eller testamente kan inom ställföreträ- darrätten ses ur skilda synvinklar. I avsnitten B 3.6.7.3 och 3.6.7.4 har spörsmålet gällt vilket skydd ett förvärv genom avstående kan få hos en underårig eller vuxen hjälpbehövande mottagare. I det här av- snittet behandlas i stället frågan om behörighet för en ställföreträ- dare för underårig eller vuxen att för huvudmannens räkning avstå från arv eller testamente, till förmån för någon annan mottagare. 
 Tills vidare behandlas endast avstående av arv. Från denna rätts- figur skall skiljas avsägelse av arv hos arvlåtaren, om vilket det finns regler i 17 kap. 2 § ärvdabalken. Behörighetsfrågan beträffande av- sägelse av arv berörs i avsnitt C 2.2. Avstående från arv förutsätter alltså att arvlåtaren är avliden. Frågan härom får anses i huvudsak utgöra en ekonomisk angelägenhet (jfr vad som sägs om avsägelse av rätt till arv i avsnitt C 2.2). 
 Avstående från arv i allmänhet 
 Enligt 15 kap. 6 § första stycket FB får en förmyndare, god man eller förvaltare inte för den enskildes räkning avstå från arv eller testamente. Om överförmyndaren samtycker till det, får dock enligt 
 883 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 andra stycket arv avstås enligt 3 kap. 9 § ärvdabalken, dvs. avstående av ett s.k. särkullbarn till den först avlidne av två makar. Lagrummet tillkom genom 1995 års reform. En framställning från Sveriges Advokatsamfund till Justitiedepartementet har aktualiserat frågan, om hindret att avstå från arv (och testamente) bör luckras upp. 
 I första hand går tankarna till sådana fall då arvingen utan tvekan har rätt att lyfta arvet men det kan bli aktuellt att låta det gå vidare exempelvis till arvingens bröstarvingar; några anspråk från testa- mentstagare finns alltså inte. Huvudregeln i första stycket om för- bud för ställföreträdare att besluta att avstå arvet kan tyckas väl kate- gorisk, och skäl kan åberopas för en mer nyanserad ordning, i stil med den som gäller enligt andra stycket för särkullbarn. Ruckar man mer allmänt på det nuvarande förbudet kan man emellertid knappast undgå att överväga (ytterligare) avvikelser från de närbesläktade principiella förbuden i 13 kap. 11 § och 14 kap. 12 § FB för ställföre- trädare att ge bort huvudmannens egendom. Goda sakskäl kan också åberopas tills stöd för den bestämda hållning till skydd för den en- skilde som 15 kap. 6 § FB ger uttryck för. Med hänsyn till detta finns enligt utredningens mening inte tillräcklig anledning att frånfalla den allmänna inställning som lagstiftaren intog så sent som vid 1995 års reform. 
 Godkännande av testamente 
 Advokatsamfundets framställning riktar emellertid in sig på den mer komplicerade situation som kan uppkomma, om det finns ett testa- mente till förmån för någon annan än arvingen. Till bilden hör att testamentet kan vara angripbart. Främst gäller att det kan vara ogil- tigt eller att det inkräktar på bröstarvinges laglott. 
 I båda de nämnda fallen måste arvingen angripa testamentet inom viss tid och på visst sätt, om det inte, trots bristerna, skall bli gäl- lande. Smith uppgår till sex månader. För det fall att arvingen har förmyndare eller förvaltare eller har god man med ensambehörighet bör rimligen gälla att delgivning med rättsverkan får ske hos före- trädaren. Om denne underlåter att väcka talan eller anmäla laglotts- anspråk inom föreskriven tid torde testamentet vinna laga kraft. Han bör i stället kunna godkänna testamentet, något som beträffande arvingen själv framgår av 14 kap. 4 § första stycket ÄB, jfr rätts- fallet NJA 1992 s. 820. Vad som har sagts nu gäller i varje fall när företrädaren gör den korrekta bedömningen att testamentet inte 
 884 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 med fog kan angripas utan är rättsligt hållbart. I ett sådant fall kan man enligt utredningens mening inte tala om ett avstående från arv. 
 Situationen blir en annan, om ställföreträdaren med öppna ögon godtar ett testamente som är ogiltigt eller åsidosätter rätten till lag- lott för arvingen. Det måste då anses röra sig om en benefik rätts- handling i relation till testamentstagaren, därmed inte sagt att den är oförsvarlig sedd från arvingens synpunkt. Det kan verka konse- kvent att för dessa fall hålla fast vid ståndpunkten att avstående av arv från företrädarens sida inte får förekomma. 
 Bedömningen påverkas emellertid av att det kan vara svårt att skilja de nu behandlade typfallen från varandra. Det är osäkert hur man skall se på en disposition som objektivt sett innebär att testa- mentstagaren gynnas men som arvingens ställföreträdare beroende på missbedömning inte uppfattar som en eftergift på arvingens be- kostnad; benefik avsikt saknas med andra ord. Ett annat gränsfall föreligger, när ställföreträdaren är osäker på t.ex. om testamentet är ogiltigt men godtar det och då beaktar att resultatet tycks skäligt med hänsyn tagen till de berörda personernas förhållanden. 
 Ett sätt att nå en hanterlig lösning är att öppna ett utrymme för att godta ett benefikt inslag, ett avstående av arv, i samband med att ett testamente godkänns. Ett viktigt skäl att godta ett sådant avsteg från huvudregeln är att fördelningen av kvarlåtenskapen trots de testamentsrättsliga komplikationerna i de flesta fall kan antas ha visst stöd i den avlidnas vilja. Utrymmet för avstående bör dock vara ganska snävt. Det bör således krävas särskilda skäl, och liksom beträffande det nuvarande undantaget i 15 kap. 6 § andra stycket FB bör fordras samtycke från överförmyndaren. Särskilt bör tillses att bröstarvinges laglott inte prisges utan starka skäl. 
 Utredningen förordar den angivna lösningen. Denna torde på en gång medverka till att boutredningen kan genomföras utan fördröj- ning och underlätta lösningar i en del tveksamma eller annars tvis- tiga fall. 
 Bortavarande arvtagare 
 Framställningen ovan tar främst sikte på – förutom förmyndare – förvaltare samt sådana gode män som företräder personer med bris- tande beslutsförmåga. Fråga uppkommer därför om samma regler bör gälla för gode män som utses med stöd av förslaget till 11 kap. 
 885 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 18 § föräldrabalken, dvs. bl.a. gode män som representerar borta- varande arvtagare. 
 I ett rättsfall från slutet av  
 1800-talet, 
  NJA 1895 s. 509, ansågs att en god man för en bortavarande person inte på dennes vägnar kunde godkänna ett testamente eller ens delges testamentet för sin huvudmans räkning. En sådan ordning framstår som onödigt katego- risk och vållar problem i praktiken. Det finns enligt utredningens mening inte anledning att skilja på en god man som företräder en bortavarande arvtagare och en god man som företräder en person med bristande beslutsförmåga. En bortavarande person kan visser- ligen dyka upp när som helst innan klanderfristens utgång och vilja göra sin rätt gällande, medan en beslutsoförmögen person som regel kan förväntas förbli beslutsoförmögen under hela klagofristen. Det skulle sålunda kunna hävdas att en god man för en bortavarande person inte bör kunna godkänna ett testamente varom nu är fråga. Utredningens förslag innebär emellertid att ett godkännande av testamente bör ske med försiktighet; därav kravet på särskilda skäl och överförmyndarens samtycke när ett benefikt inslag kan spåras. Risken för att den enskilde skall lida någon rättsförlust får därför anses liten. Med hänsyn till vad som nu sagts bör den föreslagna regleringen gälla alla gode män enligt föräldrabalken. Det sagda inne- bär att 1895 års rättsfall inte kan anses vara vägledande. 
 Avstående från testamente 
 Den reglering i 15 kap. 6 § FB som utredningen föreslår tar sikte endast på situationen då huvudmannen är arvinge, dvs. den person som skulle ha tagit arv om inte testamentet hade funnits. Det kan emellertid tänkas att huvudmannen är testamentstagare. Under såda- na förhållanden uppkommer frågan huruvida nuvarande förbud för en förmyndare, en god man eller en förvaltare att avstå från testa- mente på den enskildes vägnar bör modifieras. 
 Utredningen konstaterar inledningsvis att det finns en viktig skill- nad mellan de båda situationerna. I fallet då huvudmannen är arvta- gare är presumtionen att testamentet skall avskära honom från arvs- rätten, dvs. testator har önskat en avvikelse från den legala arvsord- ningen. I det andra fallet är presumtionen att testamentet skall ge huvudmannen egendom efter testator. 
 Att avstå från (ett giltigt) testamente kan jämföras med att tacka nej till en gåva, och en sådan rättshandling kan en ställföreträdare 
 886 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 företa för den enskildes räkning. Före 1995 års reform av föräldra- balken ansågs det mot denna bakgrund möjligt för en förmyndare, god man eller förvaltare att avstå från testamente på sin huvudmans vägnar. Vid nämnda reform skapades emellertid i 15 kap. 6 § FB ett uttryckligt förbud för ställföreträdaren att avstå från såväl arv som testamente för sin huvudmans räkning, se prop. 1993/94:251 s. 141 ff. Vissa skäl kan anföras till stöd för en mer nyanserad ordning än den nuvarande även beträffande möjligheten till testamentsavstående. Å andra sidan finns det anledning att slå vakt om sådana rättshand- lingar som innebär att egendom tillfaller den enskilde. De fall då det kan vara motiverat att avstå från ett sådant tillskott genom testa- mente torde vara mycket sällsynta, och mot bakgrund härav ansluter sig utredningen till regeringens och riksdagens bedömning i sam- band med 1995 års reform att ställföreträdare inte bör få avstå från testamente på den enskildes vägnar. 
 Denna ståndpunkt hindrar inte en ställföreträdare att i förhållande till arvingarna förklara sig inte göra gällande ett testamente till huvud- mannens förmån, förutsatt att ställningstagandet grundar sig på en juridisk bedömning och saknar benefik avsikt. Under sådana för- hållanden rör det sig inte om ett avstående i paragrafens mening, jfr NJA 1992 s. 820. 
  
 2.2 
  
 Ett par frågor om samtycke från ställföreträdare till åtgärder från den enskilde 
  
 Förslag:  
 Den som har god man skall inte behöva den gode man- nens samtycke till att driva en bokföringspliktig rörelse. Före- skriften i 14 kap. 14 § FB om sådant samtycke skall därför utgå. 
  
 Bedömning:  
 Nuvarande krav på samtycke från förvaltaren till att huvudmannen undertecknar äktenskapsförord m.m. eller av- säger sig arv bör behållas. 
 Inledning 
 I vissa lägen aktualiseras frågor om samtycken till rättshandlingar i relationen mellan underåriga eller hjälpbehövande vuxna och deras ställföreträdare. Det kan handla både om samtycke från den enskildes 
 887 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 sida och från ställföreträdarens. Här kan hänvisas till uppställningen över olika beslutskombinationer i avsnitt B.4.3. 
 Av intresse är bl.a. det samtycke som en god man i princip måste förse sig med när han skall handla för en beslutsförmögen huvud- mans räkning (11 kap 5 § FB, enligt utredningens förslag 7 §). Här är det inte likgiltigt, om den enskilde handlar i eget namn eller god- känner en rättshandling som företas av den gode mannen. I det senare, men inte det förra fallet, gäller nämligen de särskilda kraven på med- givande från överförmyndaren, t.ex. vid uttag av bankmedel eller för- säljning av fast egendom. Denna ordning kan i förstone möjligen tyckas inkonsekvent, men torde bottna i den säkert riktiga uppfatt- ningen att den enskilde, trots sitt samtycke, ofta står under ett starkt inflytande av den gode mannen såsom den aktive och drivande när han är den rättshandlande. Utredningen föreslår ingen ändring i gällande regler härvidlag. – Gäller det förhållandet mellan en under- årig och hans föräldrar kan det säkert i vissa sammanhang kvitta rättsligt, om föräldrarna står som företrädare för den omyndige i en rättslig angelägenhet eller förklarar sig godkänna en rättshandling som formellt företas av den omyndige; frågan skall emellertid inte här utredas närmare. 
 I det följande skall i stället behandlas två speciella fall där lagstift- ningen f.n. räknar med samtycke från ställföreträdare – god man res- pektive förvaltare – till åtgärder från huvudmannens sida. 
 God mans samtycke till drivande av rörelse 
 Enligt 14 kap. 14 § FB gäller bl.a. att en god man endast med över- förmyndarens samtycke får låta den enskilde bedriva en rörelse som medför bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen (1999:1078). 
 Bestämmelsen i fråga utgår alltså från att rättsläget är det att den enskilde, även när han är beslutskompetent, saknar behörighet att driva rörelse, om han inte har samtycke från sin gode man. Detta strider emellertid mot grundsatsen att godmanskap i och för sig inte betar den enskilde hans rättshandlingsförmåga (jfr  
 Walin-Vängby, 
  Föräldrabalken – En kommentar del II, avsnitt 14:16), en regel som utredningen för övrigt föreslår skall bli lagfäst (11 kap. 5 § FB). Om å andra sidan den enskilde, som ämnar driva rörelse, kan antas komma att sakna behövlig förmåga att fatta rättsliga beslut, hjälper ett godkännande i förväg från den gode mannen inte. 
 888 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 På grund av det anförda föreslår utredningen att föreskriften i 14 kap. 14 § FB om samtycke utgår såvitt gäller en rörelse som skulle drivas av enskild med god man. Om risk finns att den enskilde skadar sina intressen torde ett förvaltarskap aktualiseras. 
 Avser en god man att i eget namn driva bokföringspliktig rörelse för huvudmannens räkning fordras alltjämt överförmyndarens sam- tycke. 
 Samtycke från förvaltare till äktenskapsförord m.m. och till avsägelse av rätt till arv. 
 Enligt 7 kap. 3 § äktenskapsbalken skall äktenskapsförord upprättas skriftligt och undertecknas av makarna eller de blivande makarna. Detta gäller bl.a. även om äktenskapsförordet avser egendom som till någon del omfattas av förvaltarskap enligt föräldrabalken. I så fall skall dock förvaltarens skriftliga samtycke inhämtas. Samma regel gäller enligt 9 § sambolagen (2003:376) i fråga om sambors eller bli- vande sambors avtal om att bodelning inte skall ske eller att viss egen- dom skall ingå i bodelning (se också 3 kap. 1 § lagen 1994:1117 om registrerat partnerskap). 
 I 17 kap. 2 § ärvdabalken sägs att om arvinge, genom godkän- nande av testamente eller annars, skriftligt hos arvlåtaren avsäger sig sin rätt till arv, är det, med vissa begränsningar, gällande. Den som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § FB får dock inte avsäga sig arv utan förvaltarens skriftliga samtycke. Arvsavsägelse tar sikte på situatio- nen medan arvlåtaren ännu är i livet, detta till skillnad från arvsav- stående. 
 Innebörden av de återgivna bestämmelserna torde, enligt vad som framgår av förarbetena (se sammanställningen i NJA II 1988 s. 490 ff). vara följande. De ifrågavarande rättshandlingarna – ingående av äkten- skapsförord m.m. och avsägelse av arv – är av sådan personlig art att de förutsätter medverkan av den enskilde själv. Den enskilde kan inte ersättas av en ställföreträdare – god man eller förvaltare. För att kunna företa rättshandlingen måste den enskilde ha rättslig hand- lingsförmåga. Saknas sådan kan de avvikelser från lagregler som åsyf- tas inte komma till stånd. Med hänsyn till respektive rättshandlings ingripande betydelse har dessutom en spärr ansetts behövlig när den enskilde har förvaltare, i form av ett krav på medgivande från för- valtaren. 
 889 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 Den uppställda modellen för beslutsfattande framstår som egen- artad. Det kan också tyckas anmärkningsvärt att en person som för- utsätts trots förvaltarskapet ha beslutsförmåga i frågor av påtagligt personlig natur inte får bestämma själv i dessa. Regleringen i fråga om arvsavsägelse kommer också att avvika från vad som föreslås gälla för det närbesläktade institutet arvsavstående (se avsnitt C 2.1). 
 Mot bakgrund av det anförda kunde övervägas att revidera de diskuterade reglerna om förvaltares samtycke till äktenskapsförord (motsvarande) respektive till avsägelse av rätt till arv. De föreliggande fallen är emellertid onekligen speciella genom att samtidigt röra ve- derbörandes person och kunna ha betydande verkningar på hans eller hennes ekonomi. De valda lösningarna låter sig väl försvaras som kompromisser mellan ibland motstående intressen. De har fått sitt nuvarande innehåll efter särskilda överväganden. Utredningen har därför stannat för att avstå från förslag till ändringar. 
  
 2.3 
  
 Avveckling av bostad med hyresrätt 
  
 Förslag:  
 Föräldrar, förordnande förmyndare, gode män och för- valtare bör endast med överförmyndarens samtycke kunna säga upp eller överlåta avtal om hyresrätt till en bostadslägenhet för den enskildes räkning. 
 I 14 kap. 11 § FB finns vissa begränsningar för en förordnad för- myndares, god mans eller förvaltares agerande i fråga om åtgärder som berör fast egendom eller nyttjanderätt till sådan egendom. En sådan ställföreträdare är beroende av överförmyndarens samtycke för att kunna vidta åtgärderna. Paragrafen måste förstås på så sätt att en god man inte ens med den enskildes samtycke kan vidta åt- gärderna, såvida inte överförmyndaren har gett sitt godkännande (jfr nuvarande 11 kap. 5 §). 
 I 14 kap. 11 § första stycket 2 anges att en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare sålunda behöver överförmyndarens sam- tycke för att kunna ingå avtal om nyttjanderätt till någon annans fasta egendom, om det inte gäller hyra av en bostadslägenhet eller en tillfällig upplåtelse av ringa ekonomiska betydelse. Inget anges i denna punkt – eller någon annanstans – om att överförmyndarsam- tycke skulle krävas för att en ställföreträdare skall kunna säga upp ett avtal om nyttjanderätt till en bostadslägenhet. 
 890 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 Reglerna om krav på den enskildes eget samtycke hindrar visser- ligen som huvudregel att en god man gör sig av med en bostad utan att den enskilde tillåter åtgärden. Om den enskilde däremot uppen- bart saknar förmåga att själv ta ställning eller att meddela sin mening (se den föreslagna 11 kap. 7 § andra stycket) synes det i princip stå den gode mannen fritt att avveckla en hyresrätt, även om en eventuell make eller sambo också skall beredas tillfälle att lämna synpunkter enligt föreskrifterna i 12 kap. 7 §. För personer med förordnad för- myndare eller förvaltare är det egna samtycket utan betydelse för rättshandlingens giltighet. 
 Inte sällan lär (främst) en äldre hjälpbehövande med tillgång till en hyreslägenhet förr eller senare utveckla ett sådant hjälpbehov att hans beroende av ett boende där det finns tillgång till sjukvård och omvårdnad blir mer framträdande än anknytningen till den egna bostaden. Ofta skjuts tidpunkten på framtiden, kanske för att hjälp kan lämnas i form av hemtjänst och hemsjukvård samt insatser från närstående. 
 I en framställning till Justitiedepartementet har Överförmyndar- nämnden i Stockholm fäst uppmärksamhet på denna fråga och häv- dat att ett överförmyndarsamtycke bör krävas för avveckling av hyresrätt till bostad. Som skäl har anförts att det är fråga om ett sådant ingrepp i den enskildes liv att ett ställningstagande bör före- gås av en noggrann prövning, även om det inte är fråga om en åtgärd av direkt ekonomisk betydelse. 
 Utredningens uppfattning är att det ter sig inkonsekvent att det i praktiken saknas spärrar för en så ingripande åtgärd som en uppsäg- ning av hyresrätt till bostadslägenhet trots allt är. Trots det merarbete som kan bli följden, bör krav därför ställas på att överförmyndaren måste sanktionera den av ställföreträdaren tänkta åtgärden, i likhet med vad som skulle ha gällt om det varit fast egendom som skulle avyttras. Detsamma bör gälla vid överlåtelse av sådant avtal. Den tidsutdräkt som därmed uppstår vid avvecklingen får accepteras, inte minst mot bakgrund av att det i många fall torde vara en åtgärd av engångskaraktär. – Ett samtycke från överförmyndaren betyder naturligtvis inte att man kan undgå att inhämta samtycke från en person som har god man, när detta är möjligt. 
 Vad som nu sagts bör alltså gälla även när den enskilde är underårig och företräds av en förordnad förmyndare, trots att av- yttring av en bostadslägenhet som innehas med hyresrätt endast lär ha indirekt ekonomisk betydelse för den underårige. För att nå kon- 
 891 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 gruens med reglerna för egendom som omfattas av en föräldraför- valtning bör motsvarande tillägg göras i 13 kap. FB (se 13 kap. 10 §). 
  
 2.4 
  
 Tystnadsplikt för ställföreträdare 
  
 Bedömning:  
 Regler om tystnadsplikt för ställföreträdare för vuxna personer bör inte föreslås. 
 I utredningens delbetänkande berördes frågan om tystnadsplikt för gode män med uppdrag att ha hand om ett ensamkommande barns angelägenheter. Utredningen konstaterade att någon sådan tystnads- plikt inte kan anses gälla för gode män med dagens regler. Något för- slag i denna del lämnades inte (se utredningens delbetänkande SOU 2003:51 s. 110). 
 När nu omfattande förändringar görs i reglerna om gode män och förvaltare kan det vara på sin plats att ta ställning till vad som skall gälla för framtiden i fråga om ställföreträdares tystnadsplikt. 
 Ett sådant ställningstagande framstår som särskilt angeläget mot bakgrund av att utredningens förslag i slutbetänkandet också innebär att flera nya ställföreträdarformer för vuxna hjälpbehövande – fram- tidsfullmäktig, vårdombud och anhöriga – lanseras, dvs. utöver de redan befintliga instituten god man och förvaltare enligt föräldra- balken. Sådana ställföreträdare bygger inte sin behörighet på ett myndighetsförordnande. Detta innebär i sig att deras lämplighet eller kvalifikationer för uppgiften som ställföreträdare inte har prövats i ett myndighetsförfarande. 
 Som nämnts gäller ingen allmän tystnadsplikt för gode män (eller för andra ställföreträdare). I sekretesslagen saknas en allmän före- skrift om att enskilda som tar del av hemliga handlingar eller som annars får vetskap om sekretessbelagda uppgifter har tystnadsplikt. Vad som kan komma i fråga, om en tystnadsplikt införs, är i första hand en straffrättslig sanktion mot den som röjer uppgifter om käns- liga personliga eller ekonomiska förhållanden, eventuellt komplette- rad med regler om överföring av sekretess för uppgifter vilka är underkastade sekretess i någon form hos personer i allmän eller enskild tjänst som har lämnat uppgifterna (se t.ex. 20 kap. 3 § brotts- balken). 
 Den avgränsning som görs här är densamma som för övriga pro- blemområden, nämligen att det är fråga om regelverket för ställföre- 
 892 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 trädare för vuxna. Att tystnadsplikt inte gäller för vårdnadshavare och förmyndare för underåriga sätts således inte i fråga. 
 Inledningsvis måste principen om att en ställföreträdare träder i den enskildes ställe upprepas. Utlämnande av uppgifter som under andra omständigheter skulle vara förborgade för utomstående är i många sammanhang en förutsättning för att den enskilde skall kunna göra sin rätt gällande, t.ex. i bidragsärenden av olika slag, i hälso- och sjukvårdsangelägenheter och i rättsvårdande angelägenheter. Redan av denna anledning framstår det som betänkligt att belägga en ställföreträdare för en hjälpbehövande vuxen med tystnadsplikt, oavsett om denne är utsedd av myndigheterna eller den enskilde eller har fått uppgiften på sin lott p.g.a. släktskap. Tystnadsplikten skulle bakbinda ställföreträdaren på ett sätt som gör det svårt – och i vissa fall omöjligt – för honom att på bästa sätt fullgöra sin uppgift. 
 Det skulle kunna hävdas att tystnadsplikten inte skulle behöva vara generell utan att den endast skulle behöva ta sikte på t.ex. sär- skilt integritetskänsliga uppgifter. Även en sådan differentiering är emellertid behäftad med nackdelar och är för övrigt otillräcklig. 
 I förslaget till ändring i rättegångsbalken har utredningen utvid- gat möjligheterna för ställföreträdare att ange brott till åtal (20 kap. 14 § rättegångsbalken, se avsnitt B 11). Denna möjlighet förutsätter ibland i sig att ställföreträdaren samtidigt lämnar uppgifter som är känsliga ur integritetssynpunkt. Vidare har i avsnitt C 1 resonerats om ställföreträdares möjlighet att t.ex. polisanmäla misstänkta över- grepp som riktar sig mot den enskilde, trots att informationen kan härledas till exempelvis hälso- och sjukvårdspersonal som inte själv får lämna uppgiften till företrädesvis åklagar- eller polismyndighet (jfr 14 kap. 2 § sekretesslagen). Detta ligger i linje med grundförut- sättningen att ställföreträdaren agerar i den enskildes ställe, och har ansetts som något önskvärt, främst när det gäller hjälpbehövande som inte själva förmår göra en sådan anmälan. En parallell kan här dras med vårdnadshavares naturliga roll som anmälare när det före- ligger misstanke om att en underårig utsatts för brott. 
 Mot vad som nu sagts kan likväl anföras argument. En ställföre- trädare som i vart fall i straffrättsligt hänseende är oförhindrad att lämna information vidare kan tänkas förstöra relationen med den hjälpbehövande, om den hjälpbehövande har (eller, om beslutsför- måga funnits, skulle ha haft) önskemål om att uppgiften hålls hem- lig. I andra fall än de nu nämnda kan det från objektiv synpunkt te sig olämpligt att ställföreträdaren sprider uppgifter av visst slag om den enskilde. 
 893 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 Utredningen har särskilt lyft fram den enskildes möjlighet att själv utpeka en ställföreträdare, inte minst för framtida situationer i vilka den enskilde själv anses sakna beslutsförmåga. Detta ger viss trygghet för att den enskilde, som ju förutsätts vara den som kan göra det bästa personvalet, väljer någon som förmår förvalta upp- draget väl. Som ett alternativ har anhöriga lanserats som ställföre- trädare i olika sammanhang, eftersom dessa i de allra flesta fall får anses ha en genuin ambition att sörja för att den hjälpbehövande inte far illa. En ställföreträdare – oavsett om det är en som har utsetts av den enskilde, en nära anhörig eller en myndighetsutsedd ställföre- trädare – har naturligtvis ett moraliskt ansvar för att han inte för fram sådana uppgifter som kan tänkas skada den enskilde. 
 Samtliga ställföreträdarinstitut för vuxna som utredningen har berört i betänkandet vilar därutöver i åtminstone något avseende på att ställföreträdaren skall agera med den enskildes uttryckta eller förmodade inställning för ögonen. En särskild bestämmelse härom har t.ex. föreslagits för förmyndare, gode män och förvaltare (se 12 kap. 3 § FB). En ställföreträdare som åsidosätter den enskildes inställning eller annars visar omdömeslöshet med hanteringen av integritetskänslig information riskerar alltid att bli ersatt av någon annan, genom en ansökan om godmanskap eller om byte av förord- nad ställföreträdare. 
 En ställföreträdare som inte har varit skyldig att uttala sig om ett visst förhållande som rör den hjälpbehövande och som varit före- mål för sekretess till skydd för den senare torde ytterst kunna göra sig skyldig till förtal (se 5 kap. 1 § brottsbalken). 
 Ytterligare ett argument mot införande av regler om tystnadsplikt är att detta torde vara förenat med otaliga gränsdragningsfrågor. Valet står mellan en allmänt hållen föreskrift och en detaljerad regle- ring i nära anslutning till sekretesslagen. I båda fallen skulle svåröver- stigliga tillämpningsproblem riskeras. 
 Utöver vad som nu sagts finns anledning att iaktta restriktivitet i överväganden kring behovet av att ytterligare höja sekretessnivån i samhället. När det gäller ställföreträdarinstitutet gör sig inte skälen för en skärpning tillräckligt starkt gällande. 
 Slutsatsen av utredningens resonemang blir följaktligen att regler om tystnadsplikt inte bör föreslås. 
 Inget lär hindra att en fullmaktsgivare föreskriver i en framtids- fullmakt att tystnadsplikt skall gälla i vissa frågor. Därvid skulle kunna ges besked om att sanktioner – företrädesvis i form av skade- stånd – kan följa för det fall överträdelser sker, något som en full- 
 894 
  
 SOU 2004:112 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 mäktig som trots allt tar sig an uppdraget har att rätta sig efter. Full- maktsförordnandets sysslomannarättsliga sida får här genomslag. 
  
 2.5 
  
 Upplysningsskyldighet för ställföreträdare 
  
 Förslag:  
 Överförmyndaren ges möjlighet att begära in handlingar om ställföreträdarens verksamhet och att besluta om vitesföre- läggande för det fall skyldigheten att avge upplysningar resp. att lämna handlingar försummas. 
 Förmyndare, gode män och förvaltare har en upplysningsskyldig- het gentemot överförmyndaren. I 12 kap. 9 § andra stycket FB är denna uttryckt på så sätt att ställföreträdarna skall lämna de upplys- ningar om sin verksamhet som överförmyndaren begär. Bestämmel- sen träffar även sådana föräldrar som enbart förvaltar tillgångar som faller utanför bestämmelserna i 13 kap. 2 och 10 §§. Upplysnings- skyldigheten är avsedd att ge överförmyndaren möjlighet att utreda om det finns behov av att gå in med skärpande föreskrifter i det enskilda fallet (prop. 1993/94:251 s. 217). 
 Enligt 16 kap. 13 § får överförmyndaren vid vite förelägga en förmyndare, god man eller förvaltare att fullgöra sina skyldigheter enligt vissa i paragrafen uppräknade lagbestämmelser, bl.a. rörande skyldigheten att lämna förteckning, årsräkning, sluträkning eller annan redovisning. Upplysningsskyldigheten i 12 kap. 9 § räknas dock inte upp. 
 Från överförmyndarhåll har anförts att det finns ett behov av att komplettera bestämmelsen i 12 kap. 9 § på så sätt att det av denna framgår att ställföreträdarna skall kunna åläggas att ge in sådana  
 handlingar  
 som nämnden begär. Därutöver har det uttryckts önske- mål om att överförmyndaren ges möjlighet att vid vite förelägga ställföreträdaren att fullgöra skyldigheterna enligt paragrafen. 
 Utredningen är av uppfattningen att det till följd av nuvarande lydelse av 12 kap. 9 § andra stycket kan framstå som tveksamt om den omnämnda skyldigheten avser endast rena upplysningar – munt- liga eller skriftliga sådana – som avges eller upprättas till ledning för överförmyndarens tillsyn eller om överförmyndaren också har rätt att begära specifika befintliga handlingar, t.ex. kontoutdrag och års- besked från banker. Paragrafen bör därför kompletteras i enlighet med vad som nu sagts. 
 895 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente 
  
 SOU 2004:112 
  
 För att överförmyndarna skall kunna komma till rätta med fall i vilka ställföreträdaren sinkar ärendet framstår det som rimligt och i vissa fall nödvändigt att överförmyndaren ges möjlighet att besluta om vitesföreläggande när en angiven uppgift eller handling enligt paragrafen inte avges. 
 De handlingar som begärs måste på något sätt konkretiseras. I likhet med vad som gäller för upplysningar bör det endast vara hand- lingar om verksamheten som skall omfattas av skyldigheten. En till- räcklig rättssäkerhetsgaranti erhålles i det faktum att rätten har att pröva frågor om utdömande av ett eventuellt vite och att rätten där- med också kan underkänna föreläggandet (16 kap. 13 § andra stycket). 
 896 
 Del D Ikraftträdande och 
 övergångsbestämmelser 
 Ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser 
 Ikraftträdande 
 Förslag: Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 juli 2007. 
 Utredningens förslag när det gäller befintlig lagstiftning inom för- mynderskapsrätten är av omfattande karaktär och innebär betydande förändringar. Därtill kommer att flera nya lagar med inriktning på ställföreträdarskap föreslås. 
 Det är inte nödvändigt att samtliga myndigheter, ställföreträdare och potentiella hjälpbehövande som kommer i kontakt med lagstift- ningen sätter sig in i all den materia som berörs av utredningsförsla- gen. Informationen får i stället riktas genom att de som avses tilläm- pa eller på annat sätt dra nytta av lagstiftningen förses med informa- tionsmaterial från centrala organisationer för respektive kategori. Utarbetandet av sådant material kräver naturligtvis viss framförhåll- ning. 
 Att myndighetspersonal och enskilda förses med mer allmänt hållet skriftligt material är naturligtvis inte tillräckligt. Vissa konkre- ta informations- och utbildningsinsatser måste genomföras innan lag- ändringarna träder i kraft. Tid lär också behövas för att utarbeta in- terna instruktioner för personal. Hälso- och sjukvården är ett exem- pel på ett område där nya rutiner behöver införas, socialtjänsten ett annat. Även privata rättssubjekt, såsom banker och kreditinstitut, kan ha behov av att utarbeta rutiner, inte minst när det gäller att möta de nya ställföreträdarformerna framtidsfullmäktige och anhöriga. 
 Av central betydelse är naturligtvis också överförmyndarna, som förutsätts få ett mer konkret ansvar för att gode män och förvaltare erhåller erforderlig utbildning. Det kan inte uteslutas att överför- myndarna också kan komma att beröras av informationsinsatser till de nya ställföreträdarkategorier som föreslås bli införda, främst för 
 899 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 att dessa inte lär ha någon annan naturlig informationskälla att vända sig till i praktiska angelägenheter som rör ställföreträdarskapet. 
 Utredningens förslag såvitt gäller överförmyndarorganisationen, bl.a. vad gäller möjligheterna till samarbete i gemensamma nämnder och kommunalförbund, kan i vissa fall tänkas ge svaret på hur över- förmyndarna skall kunna tillgodose de krav som den nya lagstift- ningen ställer på dem. 
 Vad som nu sagts talar för att det finns behov av god framförhåll- ning innan den nya lagstiftningen träder i kraft. 
 Många myndigheter och organisationer berörs av någon eller flera delar av utredningens förslag. Remissbehandlingen lär behöva ta gan- ska lång tid i anspråk. Utredningen anser det inte realistiskt att räkna med att den nya lagstiftningen träder i kraft förrän tidigast den 1 juli 2007, förutsatt att det samlade utredningsförslaget skall genomföras vid ett och samma tillfälle. 
 Utredningen utesluter inte att det kan bedömas angeläget att lyfta ut vissa av förslagen och presentera dem särskilt. Detta påverkar naturligtvis ikraftträdandetidpunkten. Ändringsförslaget rörande be- loppsgränsen i 12 kap. 16 § föräldrabalken, som innebär att en för den hjälpbehövande mer förmånlig beräkning skall göras, är ett ex- empel på vad som kan behöva bli föremål för behandling med förtur (se avsnitt B 14.6). 
 Övergångsbestämmelser 
 Föräldrabalken 
 Förslag: Omprövning av befintliga godmanskaps omfattning enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken skall inte behöva ske i samband med ikraftträdandet. 
 Någon automatisk utvidgning av dessa godmanskap till att avse även hälso- och sjukvårdsangelägenheter bör inte ske. 
 Förvaltarskap för den som är ur stånd att vårda sin person skall omvandlas till godmanskap enligt 11 kap. 2 § (f.n. 4 §) i personliga angelägenheter. 
 Nedan behandlas vissa särskilda överväganden rörande behovet av övergångsbestämmelser. Övriga övergångsbestämmelser som berör föräldrabalken belyses närmare i författningskommentaren. 
 900 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 Godmanskapets omfattning 
 F.n. gäller godmansförordnanden enligt 11 kap. 4 § FB vanligen att bevaka den enskildes rätt, förvalta hans egendom eller sörja för hans person. Enligt förslaget kan godmanskapet (11 kap. 2 § FB) omfatta den enskildes ekonomiska eller personliga angelägenheter. Att be- vaka hans rätt blir en funktion av dessa uppgifter. 
 Det finns ungefär 50 000 godmanskap. Att genom särskilda dom- stolsbeslut transformera dessa till de nya kategorierna skulle medföra betydande besvär och kostnader. De gamla förordnandena bör kunna behålla sina avgränsningar till dess det annars finns anledning att om- pröva dem. De ryms inom de gränser som stakas ut i de nya reglerna om godmanskap för hjälpbehövande. Om ett äldre godmanskap gäller att sörja för person bör det in dubio innefatta också frågor om att erhålla sociala förmåner av ekonomiskt slag, detta under intryck av den nya regeln i 11 kap. 3 § andra stycket FB. 
 Någon bestämmelse som klargör det som nu sagts lär inte behövas. 
 Gode mäns behörighet i hälso- och sjukvårdsangelägenheter 
 Ett godmanskap skall enligt utredningens förslag kunna avse åtgär- der inom hälso- och sjukvården. För att så skall vara fallet krävs dock att detta särskilt anges i beslutet (se förslaget till 11 kap. 3 § tredje stycket FB). Frågan är hur äldre godmanskap bör förhålla sig till den nya möjligheten att förse personer med myndighetsförordnad ställ- företrädare på detta område. 
 Flera alternativ är här tänkbara. Ett sådant alternativ skulle kunna vara att äldre beslut om godmanskap per automatik skulle anses omfatta även behörighet i hälso- och sjukvårdsangelägenheter vid ikraftträdandet när detta i övrigt avser frågor om att sörja för den enskildes person. Den enskilde skulle emellertid därmed fråntas möjligheten att få till stånd det personval på området som han even- tuellt själv föredrar – eller i vart fall behöva invänta ett entledigande av den gode mannen. Vidare kan förslaget avvisas med hänsyn till att någon prövning av den förordnade gode mannens lämplighet i dylika frågor – eller för den delen hans villighet att ta sig an ett sådant uppdrag – aldrig har varit aktuell när han förordnades. 
 Utredningen förordar därför att någon automatisk utvidgning av godmanskapet inte görs. I stället blir det en sak för den enskilde och övriga ansökningsberättigade – däribland den gode mannen – att 
 901 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 verka för att en utvidgning av godmanskapet till hälso- och sjuk- vårdsangelägenheter kommer till stånd, om det behövs. Behovet av godmanskap prövas då i vanlig ordning. 
 Med de förslag som lämnas i den nya lagen om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. (LSH) har personer som uppenbart kan anses sakna beslutsför- måga i de allra flesta fall tillgång till de andra ställföreträdarformer som bjuds – framtidsfullmäktig, vårdombud eller anhöriga – vilket naturligtvis minskar behovet av att lägga uppgiften inom ramen för ett godmanskap. Om en sådan företrädare visar sig olämplig eller saknas, får hälso- och sjukvården med stöd av bestämmelserna i LSH göra en framställning till överförmyndaren om behovet av ett utvid- gat godmanskap. 
 Inte heller i detta avseende erfordras någon särskild övergångsbe- stämmelse. 
 Äldre förvaltarskap med behörighet i personliga angelägenheter 
 Enligt nya 11 kap. 9 § FB kan förvaltarskap omfatta endast den en- skildes ekonomiska angelägenheter. Om det uttryckligen sägs kan uppdraget också innefatta frågor om sociala förmåner från det all- männa av ekonomisk natur. Nuvarande förvaltarförordnanden (om- kring 5 000) inkluderar inte sällan att vårda den enskilde, dvs. att sköta hans personliga angelägenheter, låt vara att räckvidden är oklar. 
 En möjlighet att hantera de äldre förvaltarskapen med förordnan- de på det personliga området vore att låta dem bestå med, som ut- gångspunkt, hittillsvarande rättsverkningar. Överförmyndaren är en- ligt 5 § förmynderskapsförordningen skyldig att årligen pröva om det finns skäl att ansöka om upphörande av förvaltarskapen. Pröv- ningen kunde – men behövde inte nödvändigtvis – resultera i ett hä- vande av förvaltarskapet i personliga frågor och ev. ett anordnande av ett motsvarande godmanskap – parallellt med kvarstående del av förvaltarskapet. En komplikation är att en speciell regel torde behö- vas i fråga om behörigheten på hälso- och sjukvårdsområdet 
 Mer i överensstämmelse med utredningens syn på hjälpbehövan- des beslutsautonomi och sannolikt administrativt enklare är emeller- tid att helt enkelt i en övergångsbestämmelse föreskriva att den som vid ikraftträdandet har förvaltare i fråga om att sörja för sin person tills vidare i stället skall anses i den delen ha god man enligt 11 kap. 2 § FB i personliga angelägenheter (jfr punkt 2 i övergångsbestäm- 
 902 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 melserna till ändringen i FB beträffande 1988 års reform). Det bör anges att denna behörighet skall anses omfatta frågor om sociala för- måner av ekonomisk natur men inte frågor om åtgärder inom hälso- och sjukvården. Behövs avvikande behörighet i något av dessa hän- seenden måste särskilt beslut om det utverkas (se den föreslagna 11 kap. 35 § FB rörande möjligheter till jämkning). Denna lösning förordas. 
 Tanken är att förvaltaren utan särskilt beslut eller delgivning över- går till att bli god man (i den personliga delen). Förvaltarna bör emellertid informeras om det ändrade rättsläget; några kan finna an- ledning att begära att bli entledigade med hänvisning till sina minska- de beslutsbefogenheter. 
 Fullmakter m.m. 
 Förslag: Fullmakter som har upprättats före ikraftträdandetid- punkten skall ha verkan som framtidsfullmakter, om de svarar mot förutsättningarna i den nya lagen om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. 
 Den nya lagen skall i fråga om fullmakter och motsvarande medgivanden om periodiska betalningsöverföringar tillämpas även på förordnanden som har gjorts före ikraftträdandet. 
 Det kan tänkas att många människor inför ikraftträdandet kommer att se anledning att överväga sin framtida situation, däribland vilka hjälpbehov de kan tänkas få och möjligheterna att sörja för att beho- ven tillgodoses. Detta kan tala för att de skulle vara oförhindrade att vidta mått och steg för att redan före reformens startdatum sörja för att t.ex. en viss person kommer att företräda dem i ett läge då de kanske har svåra brister i sin beslutsförmåga. Främst är institutet med framtidsfullmakter enligt lagen om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga av intresse, eftersom detta innebär att en person för framtiden skall kunna föreskriva vem som skall kunna ta över hans eller hennes angelägenheter. Att med- dela muntliga och – framför allt – skriftliga direktiv av olika slag, företrädesvis på hälso- och sjukvårdens område, om inställningen till tänkbara behandlingsåtgärder och liknande, är också en metod att förbättra möjligheterna att tillfredsställa önskemål för framtiden. 
 En person som har upprättat en framtidsfullmakt före ikraftträdan- det och som därtill redan  
 före  
 lagstiftningens ikraftträdande varaktigt 
 903 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 och i huvudsak förlorar sin förmåga att ha hand om de angelägen- heter som fullmakten avser, t.ex. på grund av en olycka, kan troligen inte då dra nytta av det förordnande som tidigare gjorts. Mycket ta- lar för att vederbörande under sådana omständigheter i stället skulle behöva bli föremål för ett myndighetsanordnat ställföreträdarskap. Frågan är, om och i vad mån en sådan i förtid upprättad framtidsfull- makt kan få verkan  
 från  
 lagstiftningens ikraftträdande. 
 Ett alternativ är att framtidsfullmakter som upprättats  
 viss tid  
 före lagens ikraftträdande i övrigt – men efter lagens utfärdande – får ver- kan fr.o.m. dagen för nämnda ikraftträdande. Samtidigt ter det sig otillfredsställande att ett dokument som upprättats även dessför- innan inte skulle kunna få någon verkan efter ikraftträdandetid- punkten, om det faktiskt har tillkommit i enlighet med de föreskrift- er som den kommande lagstiftningen anvisar. Det finns naturligtvis inte något som hindrar att en person redan i dag upprättar en (fram- tids)fullmakt med iakttagande av de föreskrifter på området som utredningen föreslår. Ett visst mått av risktagande ligger i detta i och med att den kommande lagstiftningen kan ställa andra krav på doku- mentet än vad som här föreslås. Utredningen förordar trots allt att ett sådant i förväg upprättat dokument ges rättsverkan efter den tid- punkt då lagstiftningen träder i kraft, men bara under förutsättning att de formkrav som uppställs i den av riksdagen beslutade lagstift- ningen har iakttagits. En särskild övergångsregel med denna inne- börd krävs. 
 Den angivna regeln bör gälla både när fullmaktsgivaren blir besluts- inkompetent före ikraftträdandet och när det sker först efteråt. Om fullmaktsgivaren redan före ikraftträdandet blir i behov av ställföre- trädarskap, kanske p.g.a. plötslig sjukdom eller en olycka, bör med utredningens förslag inget hindra att ett eventuellt godmanskap eller förvaltarskap efter ikraftträdandet upphör till förmån för en utpekad framtidsfullmäktig; detta kan alltså ske genom ett beslut om att ställ- företrädarskapet i berörda delar skall upphöra (underförstått för att ställföreträdarskapet inte behövs, eftersom tillfredsställande hjälp med de utpekade angelägenheterna kan ges av annan ställföreträdare 
 – se förslagen till 11 kap. 2, 9 och 31 §§ FB). Godmanskapet eller förvaltarskapet har nämligen i en dylik situation inte tillkommit för att radera ut verkningarna av framtidsfullmakten (jfr avsnitt B 6.2.8). 
 Autogirofullmakterna skall enligt utredningens förslag i den nämnda lagen i vissa fall kunna ses som fullmakter med framtidsver- kan, eller ett slags förenklade framtidsfullmakter, nämligen när de tar sikte på betalningar eller penningöverföringar med anknytning 
 904 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 till den enskildes dagliga livsföring. Motsvarande skall gälla s.k. stå- ende uppdrag (eller medgivanden) med samma syften. Fullmakter och uppdrag av detta slag skall enligt utredningens förslag ha fort- satt verkan även sedan den som meddelat dem förlorat sin besluts- förmåga. En särskild övergångsbestämmelse som medger att lagen tillämpas på sådana fullmakter och uppdrag och att de därigenom får fortsatt verkan, trots att de utfärdats före ikraftträdandetid- punkten, bör införas. Denna lösning torde svara mot ett stort praktiskt behov. Den ligger så till vida nära till hands som fullmak- terna och uppdragen i fråga inte omfattas av några formkrav utöver skriftlighetskravet. Utredningens förslag innebär dessutom att en anhörig skall kunna ändra – och i förlängningen återkalla – full- makten eller uppdraget enligt de föreslagna bestämmelserna i lagens 2 kap. (se 2 kap. 6 §). 
 Andra fullmakter än de nu behandlade skall enligt utredningens förslag (se närmare 22 § avtalslagen) bli utan verkan i och med att fullmaktsgivaren förlorar sin rättsliga handlingsförmåga. Regeln tor- de enligt allmänna principer inte bli tillämplig på fullmakter som har kommit till stånd före den nya regelns ikraftträdande. Detta gäller vare sig rättshandlingen, som stöder sig på fullmakten, eller besluts- inkompetensens inträde ligger i tiden före eller efter regelns ikraft- trädande. Gäller det äldre fullmakter får alltså rättsverkningarna av en med stöd av fullmakten företagen rättshandling även efter den 1 juli 2007 bedömas enligt äldre rätt. Det ankommer på domstolarna att fastställa innebörden i denna. Här noteras att utredningen som sin mening har uttalat att mycket talar för att i svensk rätt principen redan är densamma som den som föreslås, nämligen att en fullmakt förlorar sin verkan i samma mån som fullmaktsgivarens rättshand- lingsförmåga beskärs. Någon särskild övergångsbestämmelse i ämnet föreslås inte. 
 Hälso- och sjukvård 
 Förslag: Har en patient före ikraftträdandet av LSH förordnat ett vårdombud med hänvisning till de nya reglerna, har förord- nandet verkan efter den tid då lagen har trätt i kraft. Motsvarande bör gälla besked om att patienten inte vill bli företrädd av en viss anhörig, livsslutsdirektiv samt förordnanden i en framtidsfull- makt om att en ställföreträdare skall få ta ställning i frågor om livs- 
 905 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 uppehållande behandling. I övrigt föreslås inte några övergångs- bestämmelser. 
 I avsnitt B 8 har ställföreträdarskap inom hälso- och sjukvården för beslutsinkompetenta patienter lanserats. Utredningens förslag till lag om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. – LSH – kan leda till vissa problem övergångsvis. 
 En följd av att en ställföreträdare ges behörighet att ta ställning för en patients räkning kommer att bli att utrymmet minskar för att lä- kare med stöd av s.k. hypotetiska samtycken som grund vidtar åtgär- der. Detta har närmare belysts i avsnitt B 8.12.4. Vad som nu sagts medför i sig inte något behov av övergångsbestämmelser. 
 Några godmansförordnanden som uttryckligen innefattar behö- righet i hälso- och sjukvårdsangelägenheter kommer inte att finnas från detta datum (se vad som anförts ovan beträffande behovet av övergångsbestämmelser till föräldrabalken). Någon möjlighet för domstolar eller överförmyndare att i förtid, med verkan från ikraft- trädandetidpunkten, anordna godmanskap i hälso- och sjukvårds- frågor resp. förordna gode män i detta avseende, bör inte komma i fråga. Ansökningar om (eller anmälningar om behovet av) godman- skap – eller vidgat godmanskap – bör därför inte kunna bifallas i hälso- och sjukvårdsangelägenheter före ikraftträdandet. 
 När det gäller möjligheterna att före ikraftträdandet peka ut ett vårdombud intar utredningen en till synes motsatt uppfattning. Den bakomliggande principen är dock densamma, nämligen att ett vård- ombud inte kan få någon ställföreträdarfunktion i vård- och behand- lingsfrågor före ikraftträdandetidpunkten. Har den enskilde trots allt 
 – med iakttagande av de regler som den nya lagen på området anvisar – förordnat ett vårdombud med hänvisning till de nya reglerna, bör detta kunna ha en funktion när lagen väl träder i kraft. Något be- hov av att inbjuda patienter till att peka ut vårdombud lär dock inte föreligga förrän lagstiftningen är nära förestående, inte minst p.g.a. vad utredningen har betonat om vikten av att den personal som tar emot beskedet om förordnandet skall kunna informera den enskilde om konsekvenserna av utpekandet. Det lär inte finnas någon myndig- hetsförordnad ställföreträdare för den enskilde med konkurrerande behörighet i samband med att lagen träder i kraft, eftersom varken god man eller förvaltare enligt vad som sagts ovan har någon given ställföreträdarfunktion på detta område med dagens regler. 
 906 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 Det kan i samband med ikraftträdandet behövas vissa insatser från vårdgivarnas sida för att leta reda på eventuella anhöriga, som är den kategori som omedelbart blir behörig. Detta kan i någon mån under- lätta den fortsatta hanteringen av frågor som berör patienten. Ofta lär anteckningar om vilka som i första hand kommer i fråga finnas tillgängliga. Inget hindrar att personal på inrättningar där en patient vistas mer stadigvarande, t.ex. särskilda boenden eller bostäder för särskild service, redan i förväg sonderar intresset hos en viss anhörig när det gäller att träda in som representant för en person som lär vara i behov av ställföreträdarskap efter ikraftträdandet. Det kan nämligen inte uteslutas att många av de potentiella anhöriga kan behöva akti- veras redan från dagen för ikraftträdandet, i vart fall när en fråga som har betydelse för vården av en beslutsoförmögen patient blir aktuell. Möjligen resulterar detta i att ifrågakommande anhöriga avböjer att inträda som representanter. Någon annan utväg än att ansöka om godmanskap eller att anmäla behovet av ett sådant (underförstått efter ikraftträdandet) finns då inte. 
 Under den mellantid då någon ställföreträdare ännu inte har hunnit etablera sig kommer det att finnas ett visst utrymme för personalen att vidta brådskande åtgärder utan ställföreträdarens samtycke (se av- snitt B 8.12.10). Detta synes oundvikligt men lär inte heller i någon större utsträckning avvika från de förhållanden som råder redan med dagens regelverk. 
 Inte alla som kan anses befinna sig i ett beslutsinkompetent till- stånd lär omedelbart vara i behov av en ställföreträdare sedan lagstift- ningen om ställföreträdare har trätt i kraft. I avsnitt B 8.12.2 har kon- staterats att – inom en snäv ram – ett samtycke som har lämnats innan patienten blev beslutsinkompetent kan ha verkningar även sedan patienten blivit oförmögen att upprepa sitt ställningstagande (eller återkalla det). Sedan en ställföreträdare har engagerats kan han tänkas gå ifrån ett ställningstagande som patienten gjort före ikraftträdan- det, kanske för att han gör en annan bedömning av behovet av en viss vårdåtgärd eller tolkar patientens inställning utifrån vissa nytillkomna faktorer. 
 Att framtidsfullmakter kan innehålla ett särskilt förordnande att företräda fullmaktsgivaren i hälso- och sjukvårdsangelägenheter har berörts bl.a. i avsnitt B 6.2.7. Under avsnittet om övergångsbestäm- melser rörande framtidsfullmakter har anförts att dessa skall kunna ges bindande verkan trots att de inte har upprättats efter lagens ikraftträdande. I avsnitt B 8.12.9 har föreslagits att patienten därut- över skall kunna ge en ställföreträdare särskilda befogenheter i fråga 
 907 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 om ställningstaganden till livsuppehållande behandling. Även ett så- dant förordnande bör kunna meddelas före ikraftträdandet, trots att det inte kan få verkan förrän lagen har blivit tillämplig. Detta bör också gälla för livsslutsdirektiv. Den så gott som bindande verkan sådana direktiv förutsätts få när de upprättats i viss form kan alltså inte inträda förrän lagstiftningen har trätt i kraft. 
 Andra typer av direktiv, exempelvis rörande den enskildes inställ- ning till viss vård, behandling och omvårdnad bör givetvis också kunna beaktas även när de har upprättats före ikraftträdandet. Så- dana direktiv kan fungera som tolkningsdatum för den enskildes för- modade inställning redan enligt gällande bestämmelser, såsom när de underställs en läkare som har att ta ställning till om en patient med stöd av ett s.k. hypotetiskt samtycke är beredd att underkasta sig viss vård. Några särskilda formkrav behöver inte iakttas. Sådana direktiv bör naturligtvis också kunna ta sikte på inställningen till livsuppe- hållande behandling, även om de då alltså inte kan anses ha bin- dande verkan. 
 Social välfärd 
 Förslag: Inga övergångsbestämmelser föreslås. 
 Reglerna i lagen om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom den sociala välfärden (LSV) bör bli fullt ut tillämpliga omedelbart efter ikraftträdandet. Inom den sociala välfärdens område ter sig övergångsproblemen i någon mån mindre komplicerade än inom hälso- och sjukvården. I samband med att lagen träder i kraft kan många hjälpbehövande redan tänkas ha erforderlig representa- tion i form av god man. Beslut från förmånsgivarens sida om att den enskilde skall anses sakna beslutsförmåga är dock en förutsättning för att den gode mannen skall kunna agera utan att först inhämta den enskildes samtycke till olika rättshandlingar. 
 I andra fall än de nämnda kan i första hand anhöriga tänkas få en omedelbar roll, förutsatt att deras hjälpbehövande släkting skall an- ses sakna beslutsförmåga. Inte sällan lär de anhöriga själva ge sig till känna inför den myndighet som tillhandahåller en viss förmån, ex- empelvis en insats enligt socialtjänstlagen eller en socialförsäkrings- förmån. Inget hindrar att de självmant – eller i förekommande fall efter förfrågan från en myndighet – tar över representationen av den enskilde i ett redan pågående ärende. – I ovanstående avsnitt har 
 908 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 nämnts att en framtidsfullmäktig eller ett vårdombud skall kunna för- ordnas även före ikraftträdandet. Inte heller de kan emellertid – p.g.a. övergångsreglerna i LFA resp. LSH – få någon beslutsfunktion före ikraftträdandetidpunkten. 
 Direktiv från den enskilde, exempelvis rörande inställningen till sociala förmåner (bistånd i form av särskilt boende, m.m.), bör kunna tillmätas vikt även när de har upprättats före ikraftträdandet. 
 Några övergångsbestämmelser framstår inte som nödvändiga. 
 Forskning m.m. 
 Förslag: De nya bestämmelserna i etikprövningslagen skall tilläm- pas även vid forskning som har godkänts vid etikprövning före ikraftträdandet. I övrigt föreslås inte några övergångsbestämmelser. 
 Även för de i avsnitt B 9 behandlade forskningsrelaterade lagarna 
 – lagen om biobanker inom hälso- och sjukvården m.m., lagen om etikprövning av forskning som avser människor och läkemedels- lagen – bör ikraftträdandedatumet vara gemensamt med det som föreslagits beträffande ändringarna i föräldrabalken och, framför allt viktigt, i fråga om de lagar som anvisar nya ställföreträdarkategorier. Ett av skälen är, som angetts i avsnitt B 9.4, att den enskilde i prin- cip bör ha samma ställföreträdare enligt olika lagar som reglerar hans eller hennes medverkan i forskning o.d. Särskilda överväganden krävs dock när det gäller behovet av övergångsbestämmelser. En gemen- sam faktor är att eventuella framtidsfullmäktige och vårdombud enligt övergångsbestämmelser till LFA och LSH kan pekas ut med giltig verkan före ikraftträdandet; de skall emellertid inte kunna överta beslutsfunktionen före denna tidpunkt. 
 När det gäller  
 biobankslagen  
 innebär utredningens förslag att möj- ligheter öppnas för hantering av vävnadsprover från vuxna som inte själva kan samtycka; samtycke för sådana personers räkning skall fortsättningsvis kunna inhämtas från ställföreträdare. Det framstår som önskvärt att bestämmelserna därvidlag kan tillämpas omedelbart från ikraftträdandet även i ärenden som i någon form har anknytning till tiden före ikraftträdandet. 
 Ett giltigt samtycke till bevarande i biobank kan givetvis ha läm- nats av en beslutskompetent person före ikraftträdandet. Verkan av ett sådant samtycke torde i och för sig inte påverkas av att den en- skilde därefter blivit beslutsoförmögen, t.ex. i anledning av sjukdom. 
 909 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 Det saknas alltså anledning att per automatik låta en ställföreträdare ta ställning till om ett tidigare lämnat giltigt samtycke till passivt bevarande skall omprövas sedan lagändringarna har trätt i kraft. Sam- tidigt bör det stå en sådan ställföreträdare fritt att återkalla sam- tycket. Härvid skall dock ställföreträdaren, liksom i andra fall när han företräder den enskilde, naturligtvis beakta den enskildes för- modade inställning. Redan det faktum att den enskilde tidigare har samtyckt till att vävnadsprovet samlas in och bevaras för ett visst ändamål är en stark indikation på hur denne skulle ha ställt sig. 
 Om det däremot blir aktuellt att använda vävnadsprovet för ett annat ändamål än för det som den numera beslutsinkompetente en- skilde informerats om och samtyckt till hamnar saken i ett annat läge. Behörig att ta ställning till en sådan fråga är ställföreträdaren, varför en propå i ämnet skall ställas till honom. Sak samma gäller när fråga uppkommer om att lämna ut vävnadsprover eller överföra pro- verna till en ny biobank. Även ett fortsatt inhämtande av vävnads- prov för bevarande i en biobank torde kräva ställföreträdarens sam- tycke, trots att den enskilde godkänt en serie av sådana åtgärder. Över huvud taget bör nya, positiva åtgärder som påverkar den nu- mera beslutsinkompetente enskilde i princip kräva ett nytt samtycke, denna gång från en ställföreträdare. Detta ligger i linje med princi- perna för vilken verkan som skall kunna tillmätas ett samtycke som den enskilde lämnat till hälso- och sjukvård före den tidpunkt då han blivit beslutsinkompetent (se avsnitt B 8.12.2). 
 Vad som nu sagts innebär sammanfattningsvis att några övergångs- bestämmelser inte erfordras beträffande biobankslagen utan att änd- ringsföreskrifterna skall tillämpas efter ikraftträdandet. 
 När det gäller  
 etikprövningslagen  
 skall inledningsvis konstateras att denna ger ramarna för när viss i lagen angiven forskning skall etik- godkännas. Ändringar sker genom utredningsförslaget av de allmänna utgångspunkter som gäller i dag för att forskningen skall godkännas i fråga om förutsättningarna för att den skall få utföras på vuxna per- soner som själva saknar förmåga att lämna samtycke. Med dagens regler får forskning inte utföras, om forskningspersonens anhöriga eller ställföreträdare enligt föräldrabalken motsätter sig forskningen efter ett samråd. 
 Med de nya företrädarreglerna torde forskningen på beslutsinkom- petenta bli mer hanterlig – en ställföreträdare (eller i förekommande fall flera inom en och samma ställföreträdarkategori) tillfrågas om hur han eller hon ställer sig till forskningen och kan avkrävas ett be- sked. Vidare tydliggörs att ett godtagande av forskning kan återtas. 
 910 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 De nya ställföreträdarbestämmelserna bör därför gälla även sådana forskningsprojekt som har godkänts före ikraftträdandet. Detta tjänar bl.a. syftet att åstadkomma gemensamma företrädarregler enligt alla lagar som berör forskningen. I denna riktning talar också att ett forskningsprojekt kan pågå under relativt lång tid. Om de äldre reg- ler, enligt vilka forskningen tilläts, också skulle följa projektet efter ikraftträdandet, skulle forskarna kanske behöva tillämpa flera paral- lella regeluppsättningar samtidigt under avsevärd tid. För att någon osäkerhet härom inte skall inträda bör en särskild övergångsbestäm- melse med denna innebörd införas. 
 Har viss forskning utan samtycke blivit tillåtlig före ikraftträdan- det enligt det nu gällande sonderingsförfarandet skall något uttryck- ligt samtycke från ställföreträdaren till forskningen inte omedelbart behöva inhämtas sedan de nya bestämmelserna har blivit tillämpliga. Härvid saknar det betydelse att den person som efter ikraftträdandet skall anses vara ställföreträdare kanske inte ingår i kretsen av de per- soner med vilka samråd skall ha skett enligt lagen i dess nuvarande lydelse. Om eventuella anhöriga och god man eller förvaltare före ikraftträdandet inte motsatt sig utförandet av forskningen sedan före- skrivet samråd ägt rum, bör forskningen alltså få fortgå på de tidi- gare premisserna. Samtycke måste dock inhämtas om någon ny åt- gärd blir aktuell inom ramen för forskningen, en åtgärd som inte är omfattad av den acceptans som dittills har gjort forskningen tillåten. Då måste samtycket naturligtvis inhämtas från ställföreträdaren, inte den krets av personer som tidigare haft möjlighet att lämna syn- punkter. – Har den enskilde själv lämnat samtycke före ikraftträdan- det, men blir han därefter beslutsinkompetent, skall samma principer för samtyckets verkan gälla som redovisats i anslutning till biobanks- lagen. Kravet på en ställföreträdarprövning torde här anmäla sig på ett tidigare stadium än i de nyss berörda övergångsfallen. 
 Utredningens uppfattning är att ett forskningsprojekt, som har godkänts på äldre premisser, som utgångspunkt inte skall behöva underkastas en ny godkännandeprocedur, trots att forskningen kommer att pågå även efter den tidpunkt då nya regler skall gälla för inhämtande av samtycke från en beslutsinkompetent person. Det är dock inte uteslutet att lagändringarna kan ge behov av en ny ansökan om etikprövning, såsom när projektet (eller förutsättningar- na för ett projekt) drabbas av väsentliga förändringar (jfr prop. 2002/03:50 s. 115). Exempelvis kan forskaren göra bedömningen att en större grupp forskningspersoner bör kunna ingå mot bak- grund av lagändringarna. Det kan också krävas att en ny ansökan 
 911 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2004:112 
  
 görs, om ändringarna i något avseende innebär att forskaren – med tillämpning av de nya reglerna – riskerar att bryta mot ett sådant villkor som enligt 6 § i lagen har förenats med godkännandet (se 38 §). 
 En etikprövningsnämnd som kommer att pröva en ansökan före ikraftträdandet har att beakta i vilken utsträckning de nya reglerna kan bli aktuella. Hänsyn skall alltså kunna tas till de nya bestämmel- serna i de fall det är motiverat. Behovet av en sådan framförhållning blir särskilt tydligt, om forskningsprojektet beräknas pågå efter ikraft- trädandet eller skall ta sin början först efter ikraftträdandetidpunkten (märk väl att ett beslut om godkännande har en giltighetstid om två år, se 6 § andra stycket). En forskningshuvudman bör i förekom- mande fall redovisa hur forskningen förhåller sig till de nya bestäm- melserna på området, något som kan tänkas vara av betydelse för behovet av att efter ikraftträdandet ge in en ny ansökan. 
 Vad som anförts ovan föranleder inte något behov av andra över- gångsbestämmelser i etikprövningslagen än den förut nämnda. 
 När det gäller ändringsförslagen till  
 läkemedelslagen  
 kan konsta- teras att det redan med nuvarande regler finns möjlighet att inhämta samtycke för beslutsinkompetenta vuxna till deltagande i klinisk läke- medelsprövning. Det handlar om samtycke dels från god man eller förvaltare, dels från patientens närmaste anhöriga. Utredningens för- slag innebär att det endast skall vara en ställföreträdarkategori som skall ta ställning. I praktiken innebär detta att det blir färre personer som skall lämna samtycke till prövningen. Om äldre bestämmelser skulle tillämpas på samtyckesfall efter ikraftträdandet, skulle sam- tycke till olika åtgärder försvåras på ett onödigt sätt (se vad som sagts tidigare rörande etikprövningslagen). De nya företrädarreglerna bör därför efter ikraftträdandet tillämpas också på samtyckesfall inom ramen för projekt som har startat före ikraftträdandet. 
 Samtycken som har lämnats före ikraftträdandet av patienten själv såsom beslutsförmögen eller av ställföreträdare bör ha fortsatt ver- kan även efter ikraftträdandet enligt de riktlinjer som har angetts på tal om etikprövningslagen. Det är att märka att det i fråga om läke- medelsprövningen redan enligt gällande rätt handlar om ett positivt samtycke, ofta från samma person som är ställföreträdare enligt de nya reglerna. De nya företrädarna kan återkalla ett tidigare lämnat samtycke. 
 Några övergångsbestämmelser beträffande läkemedelslagen bör sammanfattningsvis inte införas. 
 912 
 Del E Kostnadseffekter 
 Kostnadseffekter 
  
 Bedömning:  
 Utredningens förslag om nya ställföreträdare i form av framtidsfullmäktige, vårdombud och anhöriga kommer inte i sig att innebära några ökade kostnader för samhället. Det ökade antalet ställföreträdarformer kommer i stället att innebära att trycket på bl.a. överförmyndarna lättar med minskade kostnader som följd. I ett övergångsskede kommer det dock att krävas ut- bildning av personal inom kommun, länsstyrelse, hälso- och sjuk- vård samt inom den sociala välfärden i övrigt. Kostnaderna för detta bör rymmas inom respektive organisations verksamhets- anslag. 
 Ändringarna i 6, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 19 och 20 kap. föräldra- balken kommer, enligt vad utredningen kan bedöma, inte att inne- bära några kostnadsökningar för samhället. I vissa avseenden kan ändringarna i stället innebära vissa kostnadsbesparingar. 
 Utredningens förslag till ny bestämmelse i 12 kap. 15 a § för- äldrabalken om solidariskt skadeståndsansvar för kommuner vid förordnade ställföreträdares förmögenhetsbrott mot en huvud- man och utredningens förslag om ändring av beloppsgränsen i 12 kap. 16 § föräldrabalken kommer att innebära kostnadsökning- ar för kommunerna. 
 Utredningens förslag att särskilt förordnade vårdnadshavare skall kunna få ersättning också i vårdnadsdelen av sitt uppdrag kan leda till kostnadsökningar för kommunerna. 
 I administrativt hänseende kommer utredningens förslag att innebära vissa merkostnader för framför allt hälso- och sjukvår- den. Även kommunerna kommer inledningsvis att få vidkännas kostnadsökningar i detta hänseende, bl.a. för omläggning av ADB- system m.m. 
 Förslagen om rapporteringsskyldighet för bl.a. Skatteverket och domstolar kommer också att innebära en viss ökning av de 
 915 
  
 Kostnadseffekter 
  
 SOU 2004:112 
  
 administrativa kostnaderna hos såväl överförmyndaren som hos den avsändande organisationen. 
 Härutöver tillkommer kostnader för information till allmän- heten om innehållet i den nya lagstiftningen. 
 1 Nya ställföreträdarformer 
 Utredningens förslag innebär att nya ställföreträdarformer skapas till förmån för hjälpbehövande personer. Det handlar om ställföreträdare enligt LFA, LSH och LSV samt inom forskningen. 
 De nya ställföreträdarformerna innebär dels att möjligheten för den enskilde att bli företrädd på bl.a. hälso- och sjukvårdens område blir mera heltäckande än tidigare, dels att alternativ till det traditio- nella godmanskapet och förvaltarskapet skapas. De nya ställföre- trädarformerna medför inte några ökade kostnader för samhället. Tvärtom torde systemet med att låta de enskilda representeras av an- höriga, framtidsfullmäktige och vårdombud innebära en avlastning. Detta eftersom de nya ställföreträdarformerna som regel inte kräver överförmyndarens medverkan och i flera fall täcker de upp situatio- ner där den enskilde tidigare har kunnat företrädas endast av en god man med de kostnader för kommunen och den enskilde som en så- dan ställföreträdare medför. Socialnämnden kan vidare avlastas ge- nom att det inte behöver utses lika många kontaktpersoner som i dag för att bistå den enskilde i olika angelägenheter. Vidare och inte minst kommer det ökade behov av gode män som följer med en allt äldre befolkning att dämpas, vilket innebär också kostnadsbesparingar för samhället. 
 Eftersom gode män ges möjlighet att fatta beslut i hälso- och sjukvårdsfrågor, kommer dessa ställföreträdare att tas i anspråk för mer arbete än i dag. Detta innebär ökade kostnader för kommuner- na och de hjälpbehövande. 
 För framför allt hälso- och sjukvården kommer systemet med ställföreträdare som enligt LSH skall ta ställning i bl.a. medicinska frågor att innebära ett visst ökat administrativt arbete. T.ex. skall uppgift om vårdombud antecknas i patientjournaler. Systemet inne- bär också att sjukvårdspersonalen måste lägga ner tid på att infor- mera patienter, vårdombud och anhöriga om reglerna om ställföre- trädarskap på hälso- och sjukvårdens område samt på att sätta sig i kontakt med ställföreträdare för den enskilde. Redan i dag har dock sjukvårdspersonal en skyldighet att hålla anhöriga till en patient 
 916 
  
 SOU 2004:112 
  
 Kostnadseffekter 
  
 underrättade om händelseutvecklingen. Genom regleringen i LSH blir det möjligt för sjukvårdspersonalen att koncentrera kontakten till den person som enligt LSH företräder den enskilde i hälso- och sjukvårdsfrågor, vilket är kostnadsbesparande. 
 Införandet av nya ställföreträdarformer kommer under ett initial- skede också att innebära ett behov av utbildning av berörd personal inom bl.a. kommun, länsstyrelse och hälso- och sjukvård. Dessa ut- bildningskostnader torde emellertid rymmas inom respektive organi- sations verksamhetsanslag. 
 Införandet av nya ställföreträdarformer kan emellertid på det hela taget och på sikt antas innebära kostnadsbesparingar för samhället. 
 2 Frågor om god man och förvaltare 
 Utbildning av gode män och förvaltare 
 Utredningen föreslår att överförmyndaren skall ansvara för att gode män och förvaltare får erforderlig utbildning. Förslaget innebär när- mast en kodifiering av vad som gäller redan i dag. Flertalet kommuner avsätter således varje år medel för utbildningsinsatser för förordnade ställföreträdare. Dessa insatser kan effektiviseras och göras mer en- hetliga genom att länsstyrelserna lämnar råd om vad som bör ingå i utbildningen. Samarbete över kommungränserna och med frivillig- organisationer kan bidra till att ytterligare hålla nere kostnaderna för utbildningsinsatserna. 
 Utredningens förslag innebär inte desto mindre att mer pengar måste anslås för utbildningsändamål i syfte att höja kvaliteten hos de förordnade ställföreträdarna, inte minst för att gode män skall kunna ta ställning i t.ex. medicinska frågor. Huruvida dessa kostnadsök- ningar tas ut av nyss angivna möjligheter till kostnadsbesparingar på det aktuella området är emellertid osäkert. 
 Ersättning till gode män och förvaltare, m.fl. 
 Utredningens förslag till utformning av 12 kap. 16 § föräldrabalken innebär delvis endast en justering med hänsyn till det nya pensions- systemet, se avsnitt B 14.6. I denna del medför förslaget inte någon kostnadsökning i förhållande till vad som har gällt hittills. Försla- get innebär emellertid också att den hjälpbehövande får behålla mer pengar innan han helt eller delvis måste betala sin ställföreträdares 
 917 
  
 Kostnadseffekter 
  
 SOU 2004:112 
  
 arvode. Det innebär i sin tur att kommunerna kommer att få stå för en större del av arvodena och ersättningarna till förordnade ställföre- trädare. Hur stor denna kostnadsökning blir för kommunerna är dock svårt att uppskatta. Härtill kommer att en del kommuner redan tillämpar en för den enskilde mer förmånlig beloppsgräns i nu aktu- ellt hänseende än som följer av gällande regler, vilket dämpar kost- nadseffekterna. Vid en beräkning av kostnadskonsekvenserna måste man också ta hänsyn till att ett högre gränsbelopp i 12 kap. 16 § föräldrabalken kan antas minska behovet av socialt bistånd från kommunen. En undersökning bland ett mindre antal kommuner har också visat att de förmodade kostnadsökningarna på grund av den nya utformningen av 12 kap. 16 § föräldrabalken skiljer sig mycket från kommun till kommun. Spännvidden på de förväntade kostnads- ökningarna sträcker sig sålunda från 398 kr per år och ställföreträdar- skap till 1 153 kr per år och ställföreträdarskap. 
 Utredningens förslag att överförmyndaren skall kunna besluta om ersättning till särskilt förordnade vårdnadshavare också till den del uppdraget har avsett att ta tillvara den underåriges personliga in- tressen kan komma att innebära ökade utgifter för kommunerna. Å andra sidan är detta en kostnad som kommunerna bör svara för redan med dagens förhållanden, låt vara att överförmyndaren inte kan besluta om ersättning i detta hänseende och att det i vissa kom- muner framstår som oklart vem som kan göra det. 
 När det gäller nivåerna för ersättning till förordnade ställföreträ- dare har utredningen föreslagit att det bör utarbetas nya riktlinjer under länsstyrelsernas ledning. Om en generell höjning av arvodes- nivåerna härvid anses påkallad, innebär detta sannolikt ökade utgifter för kommunerna. Kostnadsökningen skulle emellertid kunna dämpas genom en ökad upplysning till de förordnade ställföreträdarna om vilka åtgärder som en ställföreträdare förväntas vidta inom ramen för sitt uppdrag, se avsnitt B 5.3.1. Härigenom undviks att förordnade ställföreträdare utför sysslor som inte bör vara ersättningsgrundande. 
 Solidariskt skadeståndsansvar för kommunen 
 Enligt utredningens förslag till 12 kap. 15 a § föräldrabalken skall kommunen svara solidariskt med en förordnad ställföreträdare för ren förmögenhetsskada som uppkommit till följd av den förordnade ställföreträdarens förmögenhetsbrott mot huvudmannen. För de kom- muner som väljer att försäkra sig mot sådana händelser uppkommer 
 918 
  
 SOU 2004:112 
  
 Kostnadseffekter 
  
 en premiekostnad, se avsnitt A 4. Något krav på försäkring finns dock inte. En kommun kan således välja att ta en utgift för skade- stånd om och när den kommer. Det bör i sammanhanget framhållas att skadeståndsansvaret är begränsat till fem prisbasbelopp och att kommunen regressvis kan kräva den brottslige ställföreträdaren på ersättning som kommunen tvingats att betala. Från ett utdömt skade- stånd får kommunen avräkna utbetald försäkringsersättning. Premie- kostnaden för en normalkommun beräknas uppgå till ca 45 000 kr per år. 
 Premiekostnaden blir en utgift för kommunen och kompenseras inte av någon annan kostnadsbesparing än eventuellt minskade krav på ekonomiska stödåtgärder till drabbade huvudmän. Utredningen kan inte heller föreslå några givna åtgärder för finansieringen av premiekostnaden. 
 3 Överförmyndarverksamheten 
 Ökade befogenheter för överförmyndaren 
 Genom utredningens förslag ges överförmyndaren större möjlighe- ter att agera bl.a. i samband med anordnandet av ett godmanskap eller förvaltarskap och vid tillsynen av dessa ställföreträdarskap. Vidare skall han kunna begära att framtidsfullmäktige och anhöriga lämnar särskild redovisning i vissa fall. De ökade befogenheterna är emellertid inte förknippade med att överförmyndaren åläggs några nya skyldigheter, utan är främst avsedda att effektivisera överför- myndarens arbete. 
 Jourverksamhet hos överförmyndaren 
 Utredningens förslag innebär att gode män ges möjlighet att agera i fler situationer än tidigare. Bl.a. inom hälso- och sjukvården kan det uppstå akuta frågor där en god man inom förhållandevis kort tid måste fatta ett beslut för den enskildes räkning. Finns det inte någon god man förordnad sedan tidigare, måste överförmyndaren med kort varsel kunna utse en sådan. Detta ställer krav på någon form av jour- verksamhet hos överförmyndaren, vilket är förknippat med kostna- der för kommunen. 
 Kostnaderna för denna jourverksamhet får dock inte överdrivas. Det är inte fråga om att överförmyndarens kansli ständigt skall vara 
 919 
  
 Kostnadseffekter 
  
 SOU 2004:112 
  
 bemannat, se avsnitt A 6. Utgifterna för jourhållande torde därför blir måttliga. 
 Ökad uppgiftsskyldighet m.m. 
 I ett inledningsskede kan kommunerna komma att drabbas av mer- kostnader till följd av att administrativa rutiner och  
 ADB-system 
  måste justeras och anpassas till den ordning som utredningens för- slag innebär. 
 Överförmyndarna kommer till följd av utredningens förslag till utformning av 16 kap. 11 § föräldrabalken och vissa förordningar som innebär underrättelseskyldighet att administrera en större andel underrättelser och utöva tillsyn över fler spärrade konton. Denna administration kommer naturligtvis att ta tid i anspråk, men under- rättelserna medför samtidigt att överförmyndarens tillsynsverksam- het kan effektiviseras. Eventuella kostnadsökningar hänger i hög grad samman med de åtgärder som en underrättelse medför hos överför- myndaren. En underrättelse som enbart resulterar i en notering i överförmyndarens akt innebär inte några nämnvärda kostnadsök- ningar, men om underrättelsen föranleder ytterligare undersöknings- åtgärder kommer det att medföra kostnadsökningar. En del av dessa kostnadsökningar är emellertid att hänföra till det faktum att över- förmyndaren uppmärksammas på fler risksituationer än i dag. Ut- redningens förslag syftar till att uppnå den ambitionsnivå i tillsyns- frågor som gällande rätt är uttryck för. Kostnadsökningarna kan där- för inte hänföras till några nya uppgifter för kommunerna. 
 En ökad administration uppkommer också hos de myndigheter som har att sända underrättelser till överförmyndaren, t.ex. Skatte- verket och domstolar. 
 Gemensam överförmyndarnämnd och bildande av kommunalförbund 
 Utredningens förslag innebär att möjligheten för kommuner att ha gemensam överförmyndarnämnd och att ingå kommunalförbund klargörs genom uttryckliga regler. Sådana åtgärder innebär kostnads- besparingar som delvis kan kompensera de kostnadsökningar som nämnts ovan. 
 920 
  
 SOU 2004:112 
  
 Kostnadseffekter 
  
 4 Länsstyrelsernas verksamhet 
 Utredningens förslag innebär att länsstyrelsernas rådgivande funk- tion bör utvecklas på så sätt att länsstyrelserna gemensamt, under ledning av förslagsvis Länsstyrelsen i Stockholms län, utarbetar all- männa råd till landets överförmyndare. Detta kommer att medföra en kostnadsökning för den länsstyrelse som har att leda arbetet. Denna kostnadsökning kan emellertid kompenseras av de besparing- ar som utredningens övriga förslag beträffande länsstyrelserna inne- bär. Utredningen föreslår nämligen att det skall vara möjligt för flera länsstyrelser att samarbeta i tillsynsfrågor på så sätt att en länsstyrelse skall kunna utöva tillsyn över en överförmyndare i ett annat län än det egna. Enligt uppgift från Länsstyrelsen i Stockholms län kräver utredningens förslag ytterligare en årsarbetskraft där till en kostnad om ca en miljon kronor. Denna kostnad kan till viss del sparas in genom att motsvarande arbete vid landets övriga länsstyrelser under- lättas. 
 5 Fordon som registreras på omyndiga 
 Utredningens förslag att förmyndare automatiskt blir ansvariga för de kostnader som deras barns fordonsinnehav medför kommer att innebära ett visst administrativt merarbete för Vägverket. Förslaget kommer dock sannolikt att få till följd att mycket få barn registreras som ägare till motorfordon, vilket innebär att denna merkostnad för Vägverket blir marginell. 
 6 Övriga förslag 
 Utredningens arbete berör ett stort antal författningar i vilka det föreslås ändringar. I flertalet fall får emellertid ändringarna inte några kostnadseffekter. 
 Utredningens förslag kommer dock att medföra krav på informa- tion i olika situationer till allmänheten om innehållet i den nya lag- stiftningen, t.ex. information till föräldrar om innebörden av fri föräldraförvaltning. Vidare fordras, som ovan nämnts, upplysnings- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Kostnaden för denna information är emellertid omöjlig att uppskatta, och det är ett ofrån- komligt faktum att ny lagstiftning medför kostnader i detta hän- seende. 
 921 
 Frågor om Förmyndare och 
 ställföreträdare för vuxna 
 Band  
  
 Slutbetänkande av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare 
 Stockholm 2004 
 SOU 2004:112 
 SOU och Ds kan köpas från Todd kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Todd Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets för- valtningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren kan beställas hos: Information Rosenbad Regeringskansliet 
 103 33 Stockholm 
 Fax:  
 08–405 
  42 95 Telefon:  
 08–405 
  47 29 
 www.regeringen.se/propositioner/sou/pdf/remiss.pdf 
 Tryckt av Gomez Tryckeri AB 
 Stockholm 2004 
 ISBN  
 91-38-22244-2 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Innehåll 
  
 Band I 
  
 Sammanfattning .............................................................. 
  
 59 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ........................................ 
  
 89 
  
 Utredningens uppdrag............................................................ 
  
 89 
  
 Arbetets bedrivande................................................................ 
  
 90 
  
 Nordiskt samarbete ................................................................ 
  
 92 
  
 Något om arbetets inriktning och avgränsning .................... 
  
 93 
  
 Läsanvisningar......................................................................... 
  
 94 
  
 Föräldrabalken under reformering ........................................ 
  
 97 
  
 Del A Uppföljning av 1995 års reform 
  
 1 
  
 1995 års reform i huvuddrag .................................... 
  
 101 
  
 2 
  
 Utredningsbehovet .................................................. 
  
 107 
  
 3 
  
 Föräldrars förmyndarförvaltning och anknytande frågor 
  
 om förvaltning och tillsyn ......................................... 
  
 109 
  
 3.1 
  
 Uppgifter om barns ekonomiska förhållanden, förmyndar- förvaltningen och annan förvaltning under överförmyndarnas 
  
 tillsyn ................................................................................... 
  
 109 
  
 3.2 De fria föräldraförvaltningarna......................................... 
  
 111 
  
 925 
  
 Innehåll SOU 2004:112 
 3.3 Utfallet i stort av reformen av förmyndarförvaltningen.....114 
  
 3.4 
  
 Riktlinjer för förstärkning av skyddet för barns egendom 
  
 under föräldraförvaltning...................................................... 
  
 118 
  
 Sänkning av gränsbeloppet för den kontrollerade för- 
  
 valtningen? ................................................................ 
  
 119 
  
 Kapitaltillskott ........................................................... 
  
 120 
  
 Bättre information om brister i förvaltningen........... 
  
 121 
  
 Barns skuldsättning. Gåvor från föräldrar till 
  
 barn............................................................................ 
  
 122 
  
 Skärpt kontroll obligatorisk för barn med stor för- 
  
 mögenhet? .................................................................. 
  
 123 
  
 Inskränkningar i möjligheten att placera medel i 
  
 finansiella instrument? .............................................. 
  
 124 
  
 Information till föräldrarna ...................................... 
  
 125 
  
 Organisatorisk förstärkning av tillsynen ................... 
  
 127 
  
 3.5 
  
 Förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares 
  
 förvaltning ............................................................................ 
  
 128 
  
 3.6 
  
 Föräldrars och förordnade ställföreträdares förvaltning av den enskildes egendom samt vissa andra frågor rörande 
  
 den enskildes ekonomiska angelägenheter .......................... 
  
 129 
  
 3.6.1 
  
 Tillgångar på spärrat konto...................................... 
  
 129 
  
 Bakgrund ................................................................... 
  
 129 
  
 3.6.1.1 Nuvarande regler om spärrade konton ................... 
  
 130 
  
 Allmänt om spärrade konton..................................... 
  
 130 
  
 Omyndigas tillgångar ................................................ 
  
 130 
  
 Tillgångar som tillhör en person med förordnad 
  
 förmyndare, god man eller förvaltare ........................ 
  
 134 
  
 3.6.1.2 
  
 Förbättrade regler om direktinsättning på spärrat 
  
 konto, m.m................................................................ 
  
 136 
  
 Omyndigas tillgångar ................................................ 
  
 136 
  
 Tillgångar som tillhör en person med god man eller 
  
 förvaltare.................................................................... 
  
 138 
  
 Sänkt beloppsgräns i 16 kap. 11 § föräldrabalken ..... 
  
 138 
  
 Verkan av att penningmedel sätts in på ett spärrat 
  
 konto, m.m................................................................. 
  
 139 
  
 Spärr enligt 13 kap. 8 § respektive 16 kap. 11 § för- 
  
 äldrabalken ................................................................ 
  
 139 
  
 926 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 Gåvor med villkor om särskild överförmyndar- 
  
 kontroll ...................................................................... 
  
 143 
  
 Uttag av ränta ........................................................... 
  
 143 
  
 3.6.1.3 
  
 Överförmyndares möjlighet att spärra  
 VP-konton, 
  
 fondkonton och depåer ........................................... 
  
 144 
  
 VP-konton................................................................. 
  
 144 
  
 Fondkonton............................................................... 
  
 145 
  
 Värdepapper i depå.................................................... 
  
 145 
  
 Överförmyndarens möjlighet att spärra  
 VP-konton, 
  
 fondkonton och depåer .............................................. 
  
 146 
  
 Skyldighet att anteckna överförmyndarens beslut att 
  
 spärra  
 VP-konto, 
  fondkonto eller depå ..................... 
  
 147 
  
 3.6.2 
  
 Regler om placering och avyttring av tillgångar..... 
  
 148 
  
 3.6.2.1 
  
 Anteckningar om rätt att förfoga över bankmedel.. 148 
  
 Placeringen av reglerna i 9 kap. 5 § lagen om bank- 
  
 och finansieringsrörelse.............................................. 
  
 150 
  
 3.6.2.2 Inskrivning av premieobligationer i statsskuld- 
  
 boken ........................................................................ 
  
 152 
  
 Möjligheten till inskrivning av premieobligationer i 
  
 statsskuldboken avskaffas .......................................... 
  
 154 
  
 3.6.2.3 Möjlighet för annan än bank att ta emot kunders 
  
 medel på konto......................................................... 
  
 155 
  
 Placering av pengar i anslutning till förvärv av 
  
 värdepapper ............................................................... 
  
 156 
  
 Inlåning av pengar hos andra företag än banker....... 
  
 160 
  
 3.6.2.4 Köp av värdepapper utan erforderligt samtycke 
  
 från överförmyndaren.............................................. 
  
 161 
  
 3.6.3 
  
 Uppgiftsskyldighet för myndigheter och banker 
  
 m.fl. ........................................................................... 
  
 162 
  
 3.6.3.1 
  
 Överförmyndarens möjligheter att genom informa- tion från myndigheter m.fl. uppmärksammas på 
  
 behov av ställföreträdarskap m.m. .......................... 
  
 163 
  
 Nuvarande bestämmelser om skyldighet för vissa 
  
 organ att uppmärksamma överförmyndaren på behov 
  
 av ställföreträdare...................................................... 
  
 163 
  
 Förbättrat informationsflöde till överförmyndaren .. 
  
 164 
  
 927 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.6.3.2 Överförmyndarens möjlighet att på begäran erhålla 
  
 information från myndigheter i sin tillsynsverk- 
  
 samhet 
  
 .......................................................................171 
  
 3.6.3.3 
  
 Utökad skyldighet för myndigheter att självmant lämna uppgifter till överförmyndaren för att 
  
 underlätta dennes tillsynsverksamhet ..................... 
  
 172 
  
 Uppgifter från Skatteverket........................................ 
  
 174 
  
 Uppgifter från domstol............................................... 
  
 175 
  
 Uppgifter från skolan................................................. 
  
 176 
  
 3.6.3.4 
  
 Överförmyndarens möjlighet att erhålla information 
  
 från banker och andra finansiella institut................ 
  
 176 
  
 Banker och kreditmarknadsföretag............................ 
  
 177 
  
 Genombrytande av tystnadsplikten........................... 
  
 178 
  
 Andra regler om sekretess på det ekonomiska om- 
  
 rådet ........................................................................... 
  
 179 
  
 Bör överförmyndaren ges möjlighet att hos bank eller 
  
 annat finansiellt institut begära upplysningar om den 
  
 enskildes ekonomiska förhållanden i syfte att utröna 
  
 behovet av ställföreträdare? ....................................... 
  
 180 
  
 Bör överförmyndaren ges möjlighet att bryta igenom 
  
 tystnadsplikten hos finansiella institut i syfte att ut- 
  
 öva tillsyn över föräldrar och förordnade ställföre- 
  
 trädare?......................................................................... 
  
 182 
  
 3.6.4 
  
 Räkenskaper och redovisning .................................. 
  
 183 
  
 Synpunkter på regleringen rörande räkenskaper och 
  
 redovisning ................................................................ 
  
 185 
  
 3.6.5 
  
 Omyndigas skuldsättning ........................................ 
  
 186 
  
 3.6.5.1 
  
 Allmänt om barns skuldsättning ............................. 
  
 186 
  
 Bakgrund ................................................................... 
  
 186 
  
 Registrering av skulder .............................................. 
  
 188 
  
 Barns rättshandlingsförmåga ..................................... 
  
 190 
  
 Föräldrar som ställföreträdare för barnet .................. 
  
 191 
  
 Begränsningar i föräldrars rätt att vidta rättshand- 
  
 lingar för sina barns räkning ..................................... 
  
 192 
  
 3.6.5.2 
  
 Skulder på grund av brott ........................................ 
  
 193 
  
 928 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 3.6.5.3 
  
 Skatteskulder ............................................................ 
  
 194 
  
 Åtgärder för att förhindra att barn skuldsätts på 
  
 grund av skatt på kapitalvinster och andra skatter 
  
 och avgifter ................................................................ 
  
 195 
  
 3.6.5.4 Skulder för konsumtion m.m. ................................. 
  
 197 
  
 Transaktioner med förmyndarens samtycke ............. 
  
 198 
  
 Transaktioner utan förmyndarens samtycke............. 
  
 199 
  
 Åtgärder för att förhindra att barn skuldsätts för 
  
 konsumtionsskulder m.m. ......................................... 
  
 200 
  
 3.6.5.5 
  
 Fordonsrelaterade skulder....................................... 
  
 201 
  
 Tänkbara åtgärder för att förhindra att barn drabbas 
  
 av fordonsrelaterade skulder ..................................... 
  
 202 
  
 Skyldighet för barnets förmyndare att ansvara för 
  
 kostnader m.m. som är förknippade med fordons- 
  
 innehavet. Underrättelse till överförmyndaren......... 
  
 204 
  
 Innebörden av förmyndarnas ansvar........................ 
  
 205 
  
 Undantag från förmyndarens ansvar........................ 
  
 206 
  
 Barnets förvärv av motorfordon ............................... 
  
 207 
  
 Barnet blir myndigt eller förvärvar förarbehörighet, 
  
 m.m. .......................................................................... 
  
 208 
  
 Ytterligare om ansvarets placering ............................ 
  
 208 
  
 Endast förmyndare kan göras ansvariga för en 
  
 omyndig persons fordonsinnehav .............................. 
  
 209 
  
 3.6.5.6 
  
 Föräldrars möjlighet att för sina barns räkning ingå 
  
 avtal som innebär skuldsättning.............................. 
  
 210 
  
 Rättshandlingar som innebär skuldsättning.............. 
  
 212 
  
 Förtydligande av föräldrars möjlighet att vidta rätts- 
  
 handlingar som innebär att barnet sätts i skuld ........ 
  
 213 
  
 3.6.5.7 
  
 Registrering av barns skulder i kreditupplysnings- 
  
 register ...................................................................... 
  
 214 
  
 3.6.6 
  
 Skydd för gåvor till underåriga, m.m. ..................... 
  
 216 
  
 Barns möjligheter att ta emot och förfoga över gåvor.... 
  
 216 
  
 Ställföreträdare för barn vid mottagande av gåva .... 
  
 217 
  
 Gåvor från barnet ..................................................... 
  
 218 
  
 3.6.6.1 
  
 Gåvans fullbordande ................................................ 
  
 219 
  
 Lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva ... 
  
 219 
  
 Övriga förvärv genom gåva ...................................... 
  
 220 
  
 929 
 Innehåll SOU 2004:112 
  
 3.6.6.2 
  
 Ogiltiga gåvor ........................................................... 
  
 222 
  
 Förklaringsmisstag ....................................................... 
  
 222 
  
 Skenavtal ...................................................................... 
  
 222 
  
 Ogiltighet enligt 33 eller 36 § avtalslagen samt enligt 
  
 förutsättningsläran ..................................................... 
  
 223 
  
 Återgång enligt gåvolagen ............................................ 
  
 223 
  
 Återvinning enligt konkurslagen.................................. 
  
 223 
  
 3.6.6.3 
  
 Utmätning hos föräldrar .......................................... 
  
 224 
  
 Lös egendom i bostaden ............................................... 
  
 224 
  
 Annan lös egendom...................................................... 
  
 226 
  
 Tillgångar på bankkonton............................................ 
  
 227 
  
 Avstående från arv eller testamente............................. 
  
 230 
  
 3.6.6.4 
  
 Åtgärder för att säkerställa att gåvor till barn 
  
 skyddas...................................................................... 
  
 231 
  
 Tillgångar på bankkonton............................................ 
  
 232 
  
 Avstående från arv eller testamente............................. 
  
 239 
  
 Dyrare lösegendom....................................................... 
  
 241 
  
 Fritidshus, dyrare inventarier, immaterialrättigheter 
  
 m.m............................................................................... 
  
 242 
  
 4 
  
 Skydd för den enskilde mot företrädarens obehöriga 
  
 dispositioner med huvudmannens medel.................... 
  
 243 
  
 4.1 
  
 Bakgrund................................................................................ 
  
 243 
  
 4.2 
  
 Gällande rätt .......................................................................... 
  
 244 
  
 4.2.1 
  
 Företrädarens redovisning av sin förvaltning ......... 
  
 244 
  
 Förvaltning genom förordnad förmyndare, god man 
  
 eller förvaltare............................................................... 
  
 244 
  
 Föräldraförvaltning...................................................... 
  
 244 
  
 Överförmyndarens granskning av sluträkningen ....... 
  
 246 
  
 4.2.2 
  
 Företrädarens skadeståndsskyldighet ..................... 
  
 247 
  
 4.2.3 
  
 Statens och kommunernas skadeståndsskyldighet.... 
  
 248 
  
 Ersättning enligt brottsskadelagen (1978:413) ........... 
  
 248 
  
 Kommunens skadeståndsskyldighet............................. 
  
 250 
  
 4.3 
  
 Reformbehovet...................................................................... 
  
 251 
  
 930 
 SOU 2004:112 Innehåll 
  
 4.3.1 
  
 Smith för väckande av skadeståndstalan enligt 
  
 12 kap. 14 och 15 §§ föräldrabalken........................ 
  
 252 
  
 Preskription av fordran på skadestånd vid fri föräldra- 
  
 förvaltning..................................................................... 
  
 252 
  
 Kravet på dokumentation ............................................ 
  
 255 
  
 Förlängning av preskriptionstiden i 12 kap. 15 § för- 
  
 äldrabalken ................................................................... 
  
 257 
  
 4.3.2 
  
 Förbättrat skydd för huvudmannen mot före- 
  
 trädarens brottsliga befattning med huvud- 
  
 mannens egendom.................................................... 
  
 258 
  
 4.3.2.1 
  
 Möjlighet för överförmyndaren att begära utdrag 
  
 ur belastningsregistret, m.m.................................... 
  
 259 
  
 Begränsning av närståendes rätt att ta del av de belast- 
  
 ningsregisterutdrag som förvaras hos överförmyndaren 
  
 i anledning av ställföreträdarskapet ............................. 
  
 262 
  
 Ytterligare begränsningar av närståendes rätt att enligt 
  
 16 kap. 7 § föräldrabalken ta del av uppgifter hos över- 
  
 förmyndaren ................................................................. 
  
 263 
  
 4.3.2.2 Utökade möjligheter för huvudmannen att er- 
  
 hålla kompensation för skada som vållats av 
  
 företrädaren .............................................................. 
  
 264 
  
 Vem skall utge ersättningen? ........................................ 
  
 266 
  
 Vilka skador bör ersättas?............................................. 
  
 267 
  
 Närmare om utformningen av ersättnings- 
  
 skyldigheten................................................................... 
  
 269 
  
 Begränsning av ersättningens storlek ........................... 
  
 270 
  
 Skadeståndets förhållande till försäkringar och brotts- 
  
 skadeersättning.............................................................. 
  
 271 
  
 Kommunens och försäkringsgivarens regressrätt ......... 
  
 272 
  
 Vem kan begära skadestånd?........................................ 
  
 272 
  
 Hur skall regleringen om solidariskt skadeståndsansvar 
  
 finansieras?.................................................................... 
  
 273 
  
 5 
  
 Frågeställningar kring den förordnade ställföre- 
  
 trädarens åtgärder med huvudmannens kontokort 
  
 och internetbank ..................................................... 
  
 275 
  
 5.1 
  
 Den gode mannens rättshandlande för huvudmannens 
  
 räkning................................................................................... 
  
 276 
  
 931 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 Den gode mannens tillgång till huvudmannens bank- 
  
 medel 
  
 ............................................................................. 277 
  
 5.2 
  
 Den gode mannens användning av huvudmannens konto- 
  
 kort eller internetbank .......................................................... 
  
 277 
  
 5.2.1 
  
 Betalningar med kontokort...................................... 
  
 279 
  
 Vad är ett kontokort? ................................................... 
  
 279 
  
 Allmänt om användning av kontokort ....................... 
  
 280 
  
 Kontokort som används av annan än konto- 
  
 havaren ......................................................................... 
  
 281 
  
 Den gode mannens hantering av ett kontokort som 
  
 huvudmannen frivilligt har överlämnat till den gode 
  
 mannen......................................................................... 
  
 283 
  
 Den gode mannens hantering av ett huvudmannen 
  
 tillhörigt kontokort som han använder utan lov......... 
  
 284 
  
 Den gode mannens möjlighet att ansöka om kontokort 
  
 som är kopplat till huvudmannens konto.................... 
  
 285 
  
 Vem står risken för att det inte går att utreda vem som 
  
 har företagit en viss transaktion? ................................. 
  
 288 
  
 Andra förordnade ställföreträdare ............................... 
  
 289 
  
 5.2.2 
  
 Betalningar via internet ............................................ 
  
 290 
  
 Den gode mannen företar en rättshandling för huvud- 
  
 mannens räkning via dennes internetuppkoppling mot 
  
 banken .......................................................................... 
  
 291 
  
 Den gode mannen förfogar över huvudmannens 
  
 internetuppkoppling mot banken utan dennes till- 
  
 stånd.............................................................................. 
  
 292 
  
 Den gode mannen förfogar över huvudmannens konto 
  
 via en egen internetuppkoppling .................................. 
  
 292 
  
 5.3 
  
 Behövs det särskild reglering av förordnade ställföre- trädares hantering av kontokort och internettjänster 
  
 som är kopplade till huvudmannens konto? 
  
 ........................293 
  
 6 
  
 Överförmyndarverksamheten ..................................... 
  
 297 
  
 6.1 
  
 Överförmyndarnas hantering av nya uppgifter genom 
  
 1995 års reform...................................................................... 
  
 297 
  
 6.2 Överförmyndarverksamhetens organisation....................... 
  
 299 
  
 932 
 SOU 2004:112 Innehåll 
  
 6.2.1 Kort om nuvarande organisation ............................ 
  
 299 
  
 6.2.2 Behov och utrymme för ändringar.......................... 
  
 299 
  
 6.2.3 
  
 Åtgärder inom kommunerna................................... 
  
 301 
  
 Bättre resurser ............................................................... 
  
 301 
  
 Överförmyndare eller överförmyndarnämnd? ........... 
  
 302 
  
 Överförmyndares och nämndledamöters 
  
 kompetens...................................................................... 
  
 303 
  
 Delegationsmöjligheterna ............................................. 
  
 304 
  
 6.2.4 
  
 Samverkan mellan kommuner ................................. 
  
 305 
  
 Nuvarande samverkansmöjligheter ............................. 
  
 305 
  
 Samverkan mellan kommunerna för framtiden.......... 
  
 307 
  
 6.2.5 Incitament att pröva organisationsform................. 
  
 308 
  
 6.3 
  
 Nya uppgifter för överförmyndarna? .................................. 
  
 309 
  
 6.4 
  
 Utbildningen av överförmyndare ........................................ 
  
 311 
  
 7 
  
 Länsstyrelsernas tillsyn och roll i övrigt...................... 
  
 313 
  
 7.1 
  
 Inledning ............................................................................... 
  
 313 
  
 7.2 
  
 Utfallet av reformen – slutsatser.......................................... 
  
 313 
  
 Slutsatser ....................................................................... 
  
 314 
  
 7.3 
  
 Förstärkning av länsstyrelsernas roll ................................... 
  
 315 
  
 7.4 
  
 Koncentration och samverkan i länsstyrelsernas verksamhet 
  
 för tillsyn och rådgivning m.m............................................. 
  
 319 
  
 Band II 
  
 Del B Företrädare för vuxna hjälpbehövande 
  
 Inledning ........................................................................ 
  
 361 
  
 1 
  
 Översikt över rättsläget............................................. 
  
 363 
  
 1.1 
  
 Godmanskaps- och förvaltarskapsinstituten....................... 
  
 363 
  
 Godmanskap enligt 11 kap. 4 § föräldrabalken .......... 
  
 363 
  
 Förvaltarskap................................................................ 
  
 364 
  
 933 
  
 Innehåll SOU 2004:112 
  
 Gränsområdet för den enskildes resp. ställföreträdarens 
  
 behörighet...................................................................... 
  
 366 
  
 Relationen mellan godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB 
  
 och förvaltarskap .......................................................... 
  
 367 
  
 Om kolliderande rättshandlingar................................ 
  
 368 
  
 Att sörja för den enskildes person................................. 
  
 369 
  
 Att bevaka den enskildes rätt ....................................... 
  
 370 
  
 Om institutens användning......................................... 
  
 370 
  
 1.2 
  
 Stödpersoner enligt viss lagstiftning .................................... 
  
 371 
  
 Kontaktperson enligt socialtjänstlagen......................... 
  
 371 
  
 Insatser enligt LSS (personlig assistent och biträde av 
  
 kontaktperson) ............................................................. 
  
 372 
  
 Personligt ombud ......................................................... 
  
 375 
  
 Stödperson enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk 
  
 tvångsvård .................................................................... 
  
 378 
  
 Stödperson enligt lagen om rättspsykiatrisk vård 
  
 (1998:1129) ................................................................. 
  
 379 
  
 Kontaktperson enligt lagen (1988:870) om vård av 
  
 missbrukare................................................................... 
  
 380 
  
 Kontaktperson enligt lagen (1990:52) med särskilda 
  
 bestämmelser om vård av unga.................................... 
  
 381 
  
 Representation av make ............................................... 
  
 382 
  
 2 
  
 Huvuddragen av gällande rätt i vissa länder ................ 
  
 385 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................ 
  
 385 
  
 2.2 
  
 Danmark ................................................................................ 
  
 385 
  
 2.3 
  
 Norge ................................................................................... 
  
 388 
  
 2.4 
  
 Finland ................................................................................... 
  
 391 
  
 2.5 
  
 Island ................................................................................... 
  
 395 
  
 2.6 
  
 England .................................................................................. 
  
 397 
  
 2.7 
  
 Tyskland................................................................................. 
  
 402 
  
 2.8 
  
 Nederländerna ....................................................................... 
  
 408 
  
 3 
  
 Europarådets rekommendation om skydd för hjälp- 
  
 behövande vuxna ..................................................... 
  
 411 
  
 934 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 4 
  
 Utgångspunkter för en reglering ................................ 
  
 421 
  
 4.1 
  
 Vilka behöver en företrädare? .............................................. 
  
 421 
  
 4.1.1 Demenssjukdomar ................................................... 
  
 422 
  
 4.1.2 
  
 Andra personer med förvärvade hjärnskador i vuxen 
  
 ålder........................................................................... 
  
 425 
  
 4.1.3 Psykiska funktionshinder ........................................ 
  
 425 
  
 4.1.4 
  
 Utvecklingsstörning, autism och autismliknande 
  
 tillstånd...................................................................... 
  
 427 
  
 4.1.5 
  
 Patienter med nedsatt beslutsförmåga inom den 
  
 somatiska hälso- och sjukvården – exempel på 
  
 situationer och tillstånd ........................................... 
  
 428 
  
 4.2 Riktlinjer................................................................................ 
  
 430 
  
 Behovet av regler om ställföreträdare för vuxna.......... 
  
 430 
  
 Regleringens framtida karaktär.................................... 
  
 431 
  
 Principer ....................................................................... 
  
 432 
  
 Ytterligare om de anhörigas roll................................... 
  
 434 
  
 Regelstrukturen............................................................. 
  
 434 
  
 Nordisk rättslikhet........................................................ 
  
 436 
  
 4.3 
  
 Samspel mellan den enskilde och hans ställföreträdare i 
  
 fråga om behörigheten.......................................................... 
  
 436 
  
 5 
  
 Gode män och förvaltare enligt föräldrabalken ............ 
  
 441 
  
 5.1 
  
 Gränsdragningen mellan godmans- och förvaltarinstituten, 
  
 främst avseende ekonomiska angelägenheter...................... 
  
 441 
  
 Godmanskap kontra förvaltarskap .............................. 
  
 442 
  
 Direktiven..................................................................... 
  
 442 
  
 Föräldrabalkens regler en stomme ............................... 
  
 443 
  
 Enkätsvar...................................................................... 
  
 443 
  
 Vidgade möjligheter till förvaltarskap? Förstärkning av 
  
 god mans position? ....................................................... 
  
 443 
  
 Indelning i ekonomiska och personliga angelägen- 
  
 heter ........................................................................... 
  
 447 
  
 5.2 Företrädare i personliga angelägenheter.............................. 
  
 448 
  
 Utgångspunkter ......................................................... 
  
 449 
  
 Uttömmande reglering .............................................. 
  
 449 
  
 935 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 Frågor av utpräglat personlig natur 
  
 ...........................450 
  
 Uppdragets räckvidd.................................................. 
  
 451 
  
 Endast godmanskap ................................................... 
  
 453 
  
 Följdfrågor ................................................................. 
  
 455 
  
 5.3 
  
 Räckvidden av ställföreträdarens uppgifter på det person- 
  
 liga planet och relationen till andra stödpersoner ............... 
  
 457 
  
 5.3.1 
  
 Ställföreträdarens personliga engagemang.............. 
  
 457 
  
 Den enskildes vilja och välbefinnande ...................... 
  
 458 
  
 Ställföreträdarens kontakter med den enskilde.......... 
  
 459 
  
 5.3.2 Ställföreträdarens förhållande till andra ställföre- 
  
 trädare i och utanför uppdragets ram m.m. ............ 
  
 464 
  
 5.3.3 Om dubbla roller för ställföreträdaren ................... 
  
 466 
  
 6 
  
 Ställföreträdarskap genom fullmakter och andra 
  
 direktiv 
  
 ................................................................... 
  
 469 
  
 6.1 
  
 Fullmakter för framtida bruk ............................................... 
  
 469 
  
 6.1.1 
  
 Inledning ................................................................... 
  
 469 
  
 6.1.2 
  
 Fullmakters verkan sedan beslutsinkompetens 
  
 inträtt......................................................................... 
  
 471 
  
 6.1.2.1 
  
 Fullmakter och förvaltarskap................................... 
  
 471 
  
 6.1.2.2 Ogiltighetsgrunder.................................................... 
  
 472 
  
 6.1.2.3 Fullmakter och godmanskap ................................... 
  
 473 
  
 6.1.2.4 
  
 Rättegångsfullmakter ............................................... 
  
 474 
  
 6.1.2.5 Fullmakter för hälso- och sjukvård .......................... 
  
 475 
  
 6.1.3 
  
 Utländsk rätt............................................................. 
  
 475 
  
 6.1.4 
  
 Framtidsfullmakter – ett alternativ eller komp- 
  
 lement till övriga stödformer? ................................. 
  
 476 
  
 6.1.5 
  
 Grunddragen i en ny lagstiftning om framtids- 
  
 fullmakter.................................................................. 
  
 480 
  
 Anknytning till befintliga regelsystem........................ 
  
 481 
  
 Den enskilde bestämmer uppdraget ........................... 
  
 481 
  
 Begränsningar av formaliteter ................................... 
  
 482 
  
 936 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 Utfyllnad med sysslomannaregler ............................. 
  
 482 
  
 Insyn och kontroll ..................................................... 
  
 482 
  
 Framtidsfullmakter kan inte täcka alla behov .......... 
  
 483 
  
 6.2 Närmare om lagstiftning om framtidsfullmakter ............... 
  
 483 
  
 6.2.1 
  
 Formkrav .................................................................. 
  
 483 
  
 6.2.2 
  
 Val av fullmäktig ...................................................... 
  
 487 
  
 6.2.3 
  
 Registrering av framtidsfullmakter ......................... 
  
 488 
  
 6.2.4 
  
 De medicinska förutsättningarna och sekretessen 
  
 till skydd för den enskilde ....................................... 
  
 491 
  
 6.2.5 Andra förutsättningar för ikraftträdande ............... 
  
 493 
  
 6.2.6 
  
 Det inre förhållandet mellan fullmaktsgivare och 
  
 fullmäktig.................................................................. 
  
 496 
  
 6.2.7 
  
 Begränsningar i fullmäktigens behörighet.............. 
  
 499 
  
 6.2.8 
  
 Återkallelse och upphävande av fullmakten ........... 
  
 501 
  
 6.2.9 
  
 Framtidsfullmäktig inom hälso- och sjukvården ... 
  
 506 
  
 6.2.10 
  
 Tolkning av fullmakten, utfyllnad m.m.................. 
  
 508 
  
 6.2.11 
  
 Överförmyndarens granskning ............................... 
  
 511 
  
 6.2.12 
  
 Tredjemansskydd m.m............................................. 
  
 514 
  
 6.2.13 
  
 Reglernas placering .................................................. 
  
 519 
  
 6.2.14 
  
 Framtidsfullmakter i praktiken ............................... 
  
 521 
  
 6.3 
  
 Fullmakters ogiltighet vid bristande rättslig handlings- 
  
 förmåga.................................................................................. 
  
 523 
  
 6.4 
  
 Medgivande om periodiska betalningar............................... 
  
 526 
  
 7 
  
 Anhöriga ställföreträdare i vissa ekonomiska 
  
 angelägenheter........................................................ 
  
 531 
  
 7.1 
  
 Bakgrund ............................................................................... 
  
 531 
  
 7.2 
  
 Inledande överväganden ....................................................... 
  
 534 
  
 7.3 
  
 Anhöriga ställföreträdare ..................................................... 
  
 536 
  
 937 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.3.1 
  
 Behörighetens avgränsning m.m.............................. 
  
 536 
  
 7.3.2 
  
 Om beslutsinkompetensens fastställande............... 
  
 539 
  
 7.3.3 Turordningen för de anhöriga ................................. 
  
 545 
  
 7.3.4 Närmare om de anhörigas behörighet..................... 
  
 548 
  
 7.3.5 
  
 Tredjemansskydd m.m............................................. 
  
 553 
  
 7.3.6 Skyldigheter för de anhöriga.................................... 
  
 556 
  
 7.3.7 
  
 Ställföreträdarnas skadeståndsskyldighet ............... 
  
 558 
  
 8 
  
 Företrädarskap inom hälso- och sjukvård, m.m. .......... 
  
 561 
  
 8.1 
  
 Allmänt om bl.a. kroppsliga ingrepp och samtyckets 
  
 betydelse ................................................................................ 
  
 561 
  
 8.2 
  
 Utredningsuppdraget............................................................ 
  
 563 
  
 8.3 
  
 Införandet av skyldigheter för vårdgivare m.fl.................... 
  
 564 
  
 8.4 
  
 Information och samtycke i hälso- och sjukvården – 
  
 gällande rätt ........................................................................... 
  
 566 
  
 8.4.1 Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763).................... 
  
 566 
  
 8.4.2 
  
 Lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- 
  
 och sjukvårdens område........................................... 
  
 568 
  
 8.4.3 
  
 Patientens självbestämmanderätt ............................ 
  
 569 
  
 8.4.4 
  
 Om formerna för samtycke ..................................... 
  
 572 
  
 8.5 
  
 Ställföreträdande samtycke till vård och behandling, 
  
 m.m. – gällande rätt............................................................... 
  
 574 
  
 8.5.1 
  
 Närstående ................................................................ 
  
 575 
  
 8.5.2 
  
 Ställföreträdare enligt föräldrabalken...................... 
  
 576 
  
 8.5.3 
  
 Fullmäktige och ombud ........................................... 
  
 578 
  
 8.6 I förväg lämnade muntliga och skriftliga direktiv ............... 
  
 579 
  
 8.6.1 
  
 Vårddirektiv i allmänhet........................................... 
  
 579 
  
 8.6.2 
  
 Livstestamenten........................................................ 
  
 580 
  
 8.6.2.1 
  
 Kommittén om vård i livets slutskede..................... 
  
 582 
  
 938 
  
 SOU 2004:112 Innehåll 
  
 8.7 
  
 Internationella konventioner m.m....................................... 
  
 583 
  
 8.8 
  
 Nordisk rätt........................................................................... 
  
 585 
  
 8.8.1 
  
 Danmark ................................................................... 
  
 585 
  
 8.8.2 
  
 Norge........................................................................ 
  
 588 
  
 8.8.3 
  
 Finland ...................................................................... 
  
 591 
  
 8.8.4 
  
 Island......................................................................... 
  
 593 
  
 8.9 
  
 Utredningsarbetet................................................................. 
  
 594 
  
 8.10 
  
 Avgränsning av ny lagstiftning............................................. 
  
 596 
  
 8.11 
  
 Vägledande principer ............................................................ 
  
 598 
  
 8.12 
  
 Lagstiftning om ställföreträdare för vuxna med bristande 
  
 beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården ....................... 
  
 599 
  
 8.12.1 
  
 Innehåll och tillämpningsområde............................ 
  
 599 
  
 8.12.2 
  
 Bristande beslutsförmåga......................................... 
  
 601 
  
 8.12.3 
  
 Formerna för beslut om avsaknad av besluts- 
  
 förmåga ..................................................................... 
  
 604 
  
 8.12.4 
  
 Allmänt om ställföreträdare för patienten.............. 
  
 609 
  
 8.12.5 
  
 Framtidsfullmäktige och vårdombud ..................... 
  
 614 
  
 8.12.6 
  
 Anhöriga ................................................................... 
  
 619 
  
 8.12.7 
  
 God man enligt föräldrabalken ............................... 
  
 622 
  
 8.12.8 
  
 Begränsningar i ställföreträdarens behörighet att 
  
 medge tvångsåtgärder, m.m..................................... 
  
 624 
  
 Carter 
  
 Begränsningar i ställföreträdarens behörighet att 
  
 motsätta sig livräddande och livsuppehållande 
  
 behandling ................................................................ 
  
 627 
  
 8.12.10 Åtgärder som inte kräver ställföreträdarens 
  
 samtycke ................................................................... 
  
 629 
  
 8.12.11 Patientens egen vilja................................................. 
  
 632 
  
 Beslutsmodeller ......................................................... 
  
 632 
  
 Överväganden........................................................... 
  
 635 
  
 939 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 8.12.12 Livsslutsdirektiv........................................................ 
  
 640 
  
 8.12.13 Talerätt vid domstol ................................................. 
  
 646 
  
 9 
  
 Ställföreträdare beträffande forskning på person ......... 
  
 647 
  
 9.1 
  
 Förslagets avgränsning.......................................................... 
  
 647 
  
 9.2 
  
 Samtycke vid forskning m.m. enligt gällande svensk rätt 
  
 samt enligt den biomedicinska konventionen ..................... 
  
 649 
  
 9.2.1 
  
 Biobanker .................................................................. 
  
 649 
  
 9.2.2 
  
 Etikprövning av forskning ....................................... 
  
 651 
  
 9.2.3 
  
 Klinisk läkemedelsprövning..................................... 
  
 654 
  
 9.2.4 
  
 Europarådets konvention om mänskliga rättig- 
  
 heter och biomedicin................................................ 
  
 656 
  
 9.3 Dispositionen av reglerna ..................................................... 
  
 658 
  
 9.4 
  
 Behovet av forskning kontra skyddet för den enskilde – 
  
 principer för en reglering ...................................................... 
  
 660 
  
 9.5 Närmare om behörig företrädare vid forskning m.m. ........ 
  
 664 
  
 9.6 
  
 Företrädare för patient vid forskningsåtgärd och läke- 
  
 medelsprövning i akutfall...................................................... 
  
 666 
  
 10 
  
 Företrädarskap inom området för social välfärd ........... 
  
 671 
  
 10.1 
  
 Inledning................................................................................ 
  
 671 
  
 10.1.1 
  
 Socialtjänstlagen ....................................................... 
  
 673 
  
 10.1.2 
  
 Socialförsäkringar m.m. ........................................... 
  
 678 
  
 10.1.3 
  
 LSS och LASS ........................................................... 
  
 682 
  
 10.2 
  
 Omfattningen av hjälpbehovet............................................. 
  
 688 
  
 10.2.1 Vissa fakta om insatser enligt socialtjänstlagen 
  
 och LSS...................................................................... 
  
 688 
  
 10.2.2 De äldres hälsa och hjälpbehovet............................. 
  
 689 
  
 10.2.3 Förhållandet mellan hälso- och sjukvård och 
  
 socialtjänst................................................................. 
  
 691 
  
 940 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 10.2.4 
  
 Möjligheter till inflytande........................................ 
  
 692 
  
 10.2.5 
  
 Särskilt om handikappomsorg................................. 
  
 693 
  
 10.2.6 Om de anhörigas roll ............................................... 
  
 695 
  
 10.2.7 
  
 Begränsningsåtgärder och självbestämmande ........ 
  
 696 
  
 10.2.8 Inställningen till ställföreträdarskap m.m. inom 
  
 äldreomsorg och  
 LSS-verksamhet........................... 
  
 698 
  
 Vem uppmärksammar socialtjänsten på äldre 
  
 människors behov av särskilt boende? ...................... 
  
 699 
  
 Vem anses som sökande om bistånd i form av 
  
 särskilt boende? ......................................................... 
  
 700 
  
 Vem fäster uppmärksamhet på behovet av 
  
 LSS-insatser?............................................................. 
  
 700 
  
 Vem är sökande när det gäller  
 LSS-insatser?............ 
  
 701 
  
 Om handläggningen av en anmälan eller ansökan 
  
 från annan än den enskilde ....................................... 
  
 701 
  
 Om svårigheter att få till stånd nödvändiga insatser 
  
 eller åtgärder.............................................................. 
  
 702 
  
 Hur bedöms den enskildes beslutsförmåga? .............. 
  
 703 
  
 Vem bör i framtiden bedöma beslutsförmågan?........ 
  
 704 
  
 Anhörigas roll ............................................................ 
  
 704 
  
 Av den enskilde utsedda ställföreträdare................... 
  
 705 
  
 10.3 Överväganden ....................................................................... 
  
 705 
  
 10.3.1 
  
 Inledande överväganden .......................................... 
  
 705 
  
 10.3.2 
  
 Tillämpningsområde ................................................ 
  
 709 
  
 10.3.3 
  
 Bristande beslutsförmåga......................................... 
  
 711 
  
 10.3.4 Allmänt om ställföreträdare för den enskilde ........ 
  
 714 
  
 10.3.5 
  
 Framtidsfullmäktig och vårdombud ....................... 
  
 721 
  
 10.3.6 
  
 Anhöriga ................................................................... 
  
 724 
  
 10.3.7 God man och förvaltare enligt föräldrabalken ....... 
  
 726 
  
 10.3.8 Begränsningar i ställföreträdarens behörighet att 
  
 medge tvångsåtgärder m.m...................................... 
  
 728 
  
 10.3.9 Åtgärder som inte kräver ställföreträdarens 
  
 samtycke ................................................................... 
  
 733 
  
 941 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 10.3.10 Den enskildes egen vilja ........................................... 
  
 734 
  
 11 
  
 Ställföreträdare för vuxna i domstolsprocessen............ 
  
 737 
  
 11.1 
  
 Introduktion.......................................................................... 
  
 737 
  
 11.2 
  
 Regleringen i rättegångsbalken............................................. 
  
 739 
  
 11.2.1 Inledning ................................................................... 
  
 739 
  
 11.2.2 Gällande regler i rättegångsbalken........................... 
  
 740 
  
 11.2.3 Överväganden........................................................... 
  
 742 
  
 God mans roll som ställföreträdare i tvistemål i 
  
 allmänhet eller i ärende ............................................. 
  
 743 
  
 Ställföreträdarens rätt att ange brott eller föra 
  
 talan på grund av brott eller annan skadegörande 
  
 handling ..................................................................... 
  
 744 
  
 Ställföreträdare för vuxna utan beslutsförmåga som 
  
 är misstänkta för brott m.fl. ....................................... 
  
 747 
  
 11.3 
  
 Förvaltningsprocessen .......................................................... 
  
 748 
  
 11.4 
  
 Rättegångsfullmakters verkan vid beslutsinkompetens...... 
  
 750 
  
 11.5 
  
 Närmare om framtidsfullmakt som behörighetsgrund....... 
  
 751 
  
 11.6 
  
 Behandlingen i domstolarna av frågor om ställföre- 
  
 trädare ................................................................................... 
  
 753 
  
 Allmän domstol m.m. ................................................ 
  
 753 
  
 Förvaltningsprocessen................................................ 
  
 755 
  
 Ställföreträdares misskötsamhet m.m......................... 
  
 756 
  
 Om uppenbart ogrundade ansökningar..................... 
  
 757 
  
 12 
  
 Ställföreträdares möjlighet att sätta någon annan i sitt 
  
 ställe, m.m. ............................................................ 
  
 759 
  
 12.1 
  
 Bakgrund................................................................................ 
  
 759 
  
 12.2 
  
 Olika former av uppdragstagare ........................................... 
  
 760 
  
 Uppdragstagaren handlar i huvudmannens namn.... 
  
 760 
  
 Uppdragstagaren handlar i eget namn....................... 
  
 761 
  
 Budets och den osjälvständige uppdragstagarens 
  
 ansvar för skada......................................................... 
  
 762 
  
 942 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 12.3 Förordnade ställföreträdares möjlighet att anlita 
  
 utomstående personer för fullgörandet av sitt uppdrag ..... 
  
 763 
  
 12.4 Förordnade ställföreträdares möjlighet att låta utom- 
  
 stående personer fatta egna beslut i frågor som ankommer 
  
 på ställföreträdaren ............................................................... 
  
 765 
  
 12.4.1 Förordnade ställföreträdares behov av att kunna 
  
 överlåta beslutanderätt till annan ............................ 
  
 766 
  
 Tillfällig ersättare för förordnade förmyndare, gode 
  
 män och förvaltare..................................................... 
  
 767 
  
 Förordnade ställföreträdares behov av att kunna 
  
 uppdra åt en utomstående att biträda den hjälp- 
  
 behövande i en särskild angelägenhet........................ 
  
 768 
  
 Autogiro och andra stående betalningsöver- 
  
 föringar ...................................................................... 
  
 769 
  
 Verkan av att en förordnad ställföreträdare ges 
  
 möjlighet att uppdra åt någon utomstående att 
  
 rättshandla för den hjälpbehövandes räkning............ 
  
 770 
  
 12.4.2 Regler om förordnade ställföreträdares rätt att 
  
 uppdra åt annan att rättshandla på den enskildes 
  
 vägnar........................................................................ 
  
 771 
  
 Tillfällig ersättare för förordnade förmyndare, gode 
  
 män och förvaltare..................................................... 
  
 773 
  
 Hjälp i en särskild angelägenhet................................ 
  
 775 
  
 Autogiro och andra stående betalningsöver- 
  
 föringar ...................................................................... 
  
 776 
  
 Ansvaret för uppdragstagarens åtgärder .................... 
  
 777 
  
 Uppdragstagarens rätt till ersättning ......................... 
  
 778 
  
 12.5 Framtidsfullmäktiges, vårdombuds och anhöriga ställ- 
  
 företrädares möjlighet att sätta någon annan i sitt ställe .... 
  
 779 
  
 12.5.1 Framtidsfullmäktiges möjlighet att sätta någon 
  
 annan i sitt ställe....................................................... 
  
 779 
  
 12.5.2 Vårdombuds möjlighet att sätta någon annan i sitt 
  
 ställe .......................................................................... 
  
 781 
  
 12.5.3 Anhöriga ställföreträdares möjlighet att sätta 
  
 någon annan i sitt ställe............................................ 
  
 782 
  
 Ekonomiska angelägenheter ...................................... 
  
 782 
  
 Personliga angelägenheter.......................................... 
  
 783 
  
 943 
  
 Innehåll SOU 2004:112 
  
 12.6 Oförutsedda händelser som medför tillfälligt förfall för 
  
 vårdnadshavare....................................................................... 
  
 783 
  
 13 Gode mäns och förvaltares lämplighet, kvalifikationer 
  
 och utbildning. Den enskildes inflytande i frågor 
  
 rörande ställföreträdarskapet, m.m. ........................... 
  
 789 
  
 13.1 Bakgrund................................................................................ 
  
 789 
  
 13.2 Gode mäns och förvaltares lämplighet och 
  
 kvalifikationer........................................................................ 
  
 790 
  
 Anhöriga som god man och förvaltare....................... 
  
 791 
  
 Jävsförhållanden........................................................ 
  
 794 
  
 Särskilt om s.k. förvaltarenheter ................................ 
  
 796 
  
 Sammanfattning ........................................................ 
  
 798 
  
 Kontrollåtgärder vid förordnande av god man eller 
  
 förvaltare.................................................................... 
  
 798 
  
 13.3 Rekrytering och utbildning av gode män och förvaltare .... 
  
 800 
  
 Bakgrund ................................................................... 
  
 800 
  
 13.3.1 Nuvarande utbildningsinsatser och annat stöd för 
  
 gode män och förvaltare........................................... 
  
 801 
  
 Kommunernas utbildningsinsatser ............................ 
  
 801 
  
 Andra utbildningsinsatser för gode män och 
  
 förvaltare.................................................................... 
  
 801 
  
 Utbildning för överförmyndare................................. 
  
 802 
  
 13.3.2 En framtida organisation av utbildningsinsatserna 
  
 för gode män och förvaltare..................................... 
  
 802 
  
 Samtliga gode män och förvaltare skall ha rätt att 
  
 erhålla erforderlig utbildning..................................... 
  
 802 
  
 Ansvaret för utbildningen bör ligga på över- 
  
 förmyndaren .............................................................. 
  
 803 
  
 Deltagande i utbildning bör inte vara obligatoriskt ... 
  
 804 
  
 Innehållet i utbildningen ........................................... 
  
 804 
  
 Utbildningens genomförande .................................... 
  
 806 
  
 Samarbete med olika intresseorganisationer 
  
 och mellan kommuner ............................................... 
  
 806 
  
 Kostnadsaspekter........................................................ 
  
 807 
  
 13.3.3 Länsstyrelsens roll i utbildningsfrågor.................... 
  
 807 
  
 13.3.4 Rekrytering av gode män och förvaltare ................. 
  
 809 
  
 944 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 13.4 Huvudmannens möjlighet att komma till tals och utöva 
  
 inflytande vid anordnande av ställföreträdarskap och vid 
  
 val och byte av god man eller förvaltare .............................. 
  
 811 
  
 Bakgrund................................................................... 
  
 811 
  
 13.4.1 Den enskildes inflytande vid valet av gode män 
  
 och förvaltare............................................................ 
  
 812 
  
 13.4.2 Den enskildes möjlighet att byta god man eller 
  
 förvaltare................................................................... 
  
 814 
  
 13.4.3 Den enskildes möjlighet att komma till tals vid 
  
 anordnande av godmanskap och förvaltarskap....... 
  
 816 
  
 Den enskildes rätt att yttra sig................................... 
  
 817 
  
 Muntlig förhandling .................................................. 
  
 818 
  
 Rättsligt biträde i frågor om anordnande av ställföre- 
  
 trädarskap.................................................................. 
  
 820 
  
 14 Frågor om ersättning till förordnade förmyndare, 
  
 gode män, förvaltare och särskilt förordnade 
  
 vårdnadshavare, m.fl. .............................................. 
  
 823 
  
 14.1 
  
 Bakgrund ............................................................................... 
  
 823 
  
 14.2 
  
 Gällande rätt.......................................................................... 
  
 823 
  
 Ersättningens bestämmande och storlek .................... 
  
 823 
  
 Huvudmannens ställning som arbetsgivare för 
  
 företrädaren ............................................................... 
  
 825 
  
 Beloppsgränsen i 12 kap. 16 § tredje stycket föräldra- 
  
 balken ........................................................................ 
  
 827 
  
 Ersättning till särskilt förordnade vårdnads- 
  
 havare ........................................................................ 
  
 827 
  
 Maximering av antalet företrädaruppdrag ................ 
  
 828 
  
 Tidpunkten för ingivande av årsräkning .................. 
  
 828 
  
 Uppskattning av kostnaden för ställföre- 
  
 trädarskapet ............................................................... 
  
 828 
  
 14.3 Ersättningens bestämmande och storlek............................. 
  
 829 
  
 Ersättningsnivån ....................................................... 
  
 830 
  
 Förskottsbetalning ..................................................... 
  
 834 
  
 Tidpunkten för bestämmandet av ersättningen......... 
  
 835 
  
 14.4 Tidpunkten för ingivande av årsräkning.............................. 
  
 836 
  
 Utredningens överväganden ..................................... 
  
 837 
  
 945 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 14.5 
  
 Huvudmannens ställning som arbetsgivare åt sin 
  
 företrädare.............................................................................. 
  
 838 
  
 Kommunen som arbetsgivare för förordnade före- 
  
 trädare........................................................................ 
  
 839 
  
 Huvudmän med företrädare befrias från skyldighet 
  
 att betala sociala avgifter............................................ 
  
 841 
  
 Sammanfattande bedömning..................................... 
  
 841 
  
 14.6 
  
 Inkomstgränsen i 12 kap. 16 § tredje stycket 
  
 föräldrabalken........................................................................ 
  
 841 
  
 Beloppsgränsen är för snäv ........................................ 
  
 843 
  
 Arbetsgivaravgiftens och negativa tröskeleffekters 
  
 inverkan..................................................................... 
  
 843 
  
 Det nya pensionssystemets inverkan.......................... 
  
 844 
  
 Utredningens överväganden...................................... 
  
 846 
  
 14.7 
  
 Ersättning till särskilt förordnade vårdnadshavare.............. 
  
 849 
  
 Utredningens överväganden...................................... 
  
 849 
  
 14.8 
  
 Maximering av antalet företrädaruppdrag............................ 
  
 850 
  
 Utredningens överväganden...................................... 
  
 851 
  
 14.9 
  
 Uppskattning av kostnaden för ställföreträdarskapet ........ 
  
 852 
  
 Del C Övriga frågor 
  
 1 
  
 Ytterligare frågor om rättsskydd för personer med 
  
 bristande beslutsförmåga.......................................... 
  
 855 
  
 1.1 
  
 Bakgrund................................................................................ 
  
 855 
  
 1.2 
  
 Skydd mot oförmånliga avtalssituationer ............................ 
  
 855 
  
 1.2.1 
  
 Avtalslagens bestämmelser till skydd för personer 
  
 med bristande beslutsförmåga ................................. 
  
 856 
  
 31 § avtalslagen.......................................................... 
  
 856 
  
 33 § avtalslagen.......................................................... 
  
 857 
  
 36 § avtalslagen.......................................................... 
  
 858 
  
 1.2.2 
  
 Lagen (1924:323) om verkan av avtal, som slutits 
  
 under påverkan av en psykisk störning ................... 
  
 859 
  
 1.2.3 Sammanfattande synpunkter ................................... 
  
 861 
  
 1.3 Skydd mot våld och andra övergrepp................................... 
  
 861 
  
 946 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 1.3.1 
  
 Äldre personer.......................................................... 
  
 862 
  
 1.3.2 
  
 Personer med funktionshinder................................ 
  
 865 
  
 1.3.3 Regler som syftar till att skydda personer med 
  
 bristande beslutsförmåga från våld och andra 
  
 övergrepp .................................................................. 
  
 866 
  
 Lex Greene................................................................... 
  
 Flores 
  
 Möjligheter att straffrättsligt beivra övergrepp. 
  
 Betydelsen av sekretess inom socialtjänsten och 
  
 hälso- och sjukvården ................................................ 
  
 868 
  
 Lagen (1988:609) om målsägandebiträde ................ 
  
 871 
  
 Tolkhjälp ................................................................... 
  
 871 
  
 Ställföreträdares möjlighet att medverka vid ut- 
  
 färdandet av rättsintyg .............................................. 
  
 872 
  
 Kontroll av lämpligheten hos dem som är aktuella 
  
 för uppdrag som förordnad ställföreträdare............... 
  
 872 
  
 1.3.4 Haagkonferensen för internationell privaträtt....... 
  
 872 
  
 1.3.5 
  
 Samhällets möjligheter att upptäcka utsatta 
  
 personer med bristande beslutsförmåga ................. 
  
 873 
  
 Sammanfattning ........................................................ 
  
 876 
  
 1.3.6 Sammanfattande synpunkter................................... 
  
 876 
  
 1.4 
  
 Ställföreträdares möjlighet att medverka vid utfärdande av rättsintyg beträffande personer med bristande besluts- 
  
 förmåga.................................................................................. 
  
 877 
  
 Utredningens överväganden ..................................... 
  
 879 
  
 2 
  
 Några speciella frågor angående arv och testamente, av- veckling av bostad med hyresrätt, tystnadsplikt, m.m.. 883 
  
 2.1 
  
 Möjlighet för god man och förvaltare att avstå från arv 
  
 eller testamente ..................................................................... 
  
 883 
  
 Avstående från arv eller testamente........................... 
  
 883 
  
 Avstående från arv i allmänhet ................................. 
  
 883 
  
 Godkännande av testamente..................................... 
  
 884 
  
 Bortavarande arvtagare............................................. 
  
 885 
  
 Avstående från testamente......................................... 
  
 886 
  
 2.2 
  
 Ett par frågor om samtycke från ställföreträdare till 
  
 åtgärder från den enskilde .................................................... 
  
 887 
  
 947 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 Inledning ................................................................... 
  
 887 
  
 God mans samtycke till drivande av rörelse ............. 
  
 888 
  
 Samtycke från förvaltare till äktenskapsförord m.m. 
  
 och till avsägelse av rätt till arv ................................. 
  
 889 
  
 2.3 Avveckling av bostad med hyresrätt .................................... 
  
 890 
  
 2.4 
  
 Tystnadsplikt för ställföreträdare......................................... 
  
 892 
  
 2.5 
  
 Upplysningsskyldighet för ställföreträdare......................... 
  
 895 
  
 Del D Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser........................ 
  
 899 
  
 Ikraftträdande........................................................................ 
  
 899 
  
 Övergångsbestämmelser ....................................................... 
  
 900 
  
 Föräldrabalken.......................................................... 
  
 900 
  
 Godmanskapets omfattning....................................... 
  
 901 
  
 Gode mäns behörighet i hälso- och sjukvårds- 
  
 angelägenheter............................................................ 
  
 901 
  
 Äldre förvaltarskap med behörighet i personliga 
  
 angelägenheter............................................................ 
  
 902 
  
 Fullmakter m.m. ....................................................... 
  
 903 
  
 Hälso- och sjukvård ................................................. 
  
 905 
  
 Social välfärd ............................................................. 
  
 908 
  
 Forskning m.m. ........................................................ 
  
 909 
  
 Del E Kostnadseffekter 
  
 Kostnadseffekter .............................................................. 
  
 915 
  
 1 
  
 Nya ställföreträdarformer..................................................... 
  
 916 
  
 2 
  
 Frågor om god man och förvaltare....................................... 
  
 917 
  
 Utbildning av gode män och förvaltare..................... 
  
 917 
  
 Ersättning till gode män och förvaltare, m.fl............. 
  
 917 
  
 Solidariskt skadeståndsansvar för kommunen........... 
  
 918 
  
 948 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 3 
  
 Överförmyndarverksamheten.............................................. 
  
 919 
  
 Ökade befogenheter för överförmyndaren ................ 
  
 919 
  
 Jourverksamhet hos överförmyndaren ...................... 
  
 919 
  
 Ökad uppgiftsskyldighet m.m.................................... 
  
 920 
  
 Gemensam överförmyndarnämnd och bildande av 
  
 kommunalförbund .................................................... 
  
 920 
  
 4 
  
 Länsstyrelsernas verksamhet................................................ 
  
 921 
  
 5 
  
 Fordon som registreras på omyndiga .................................. 
  
 921 
  
 6 
  
 Övriga förslag........................................................................ 
  
 921 
  
 Band III 
  
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Föräldrabalken och nya lagar .................................... 
  
 961 
  
 1.1 
  
 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken ........................ 
  
 961 
  
 1.2 
  
 Förslag till lag om framtidsfullmakter m.m. och om 
  
 behörighet i vissa fall för anhöriga..................................... 
  
 1023 
  
 1.3 
  
 Förslag till lag om ställföreträdare för vuxna med bristande 
  
 beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m............. 
  
 1032 
  
 1.4 
  
 Förslag till lag om ställföreträdare för vuxna med bristande 
  
 beslutsförmåga inom den sociala välfärden ....................... 
  
 1040 
  
 2 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området ....... 
  
 1047 
  
 2.1 
  
 Förslag till lag om ändring i abortlagen (1974:595).......... 
  
 1047 
  
 2.2 
  
 Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen 
  
 (1982:763) ........................................................................... 
  
 1049 
  
 2.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1140) om 
  
 insemination ........................................................................ 
  
 1051 
  
 2.4 
  
 Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) .. 
  
 1052 
  
 2.5 
  
 Förslag till lag om ändring i patientjournallagen 
  
 (1985:562) ........................................................................... 
  
 1053 
  
 949 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 2.6 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:711) om 
  
 befruktning utanför kroppen.............................................. 
  
 1055 
  
 2.7 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:115) om åtgärder 
  
 i forsknings- eller behandlingssyfte med befruktade ägg 
  
 från människa ...................................................................... 
  
 1057 
  
 2.8 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om 
  
 psykiatrisk tvångsvård......................................................... 
  
 1059 
  
 2.9 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om 
  
 rättspsykiatrisk vård............................................................ 
  
 1061 
  
 2.10 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:831) om 
  
 transplantation m.m. ........................................................... 
  
 1062 
  
 2.11 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om 
  
 yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område ........ 
  
 1066 
  
 2.12 
  
 Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen 
  
 (2004:168)............................................................................ 
  
 1068 
  
 3 
  
 Författningar på det socialrättsliga området .............. 
  
 1071 
  
 3.1 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om 
  
 allmän försäkring................................................................. 
  
 1071 
  
 3.2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om 
  
 arbetsskadeförsäkring ......................................................... 
  
 1074 
  
 3.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:989) om 
  
 socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara .......... 
  
 1075 
  
 3.4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:870) om 
  
 vård av missbrukare i vissa fall............................................ 
  
 1076 
  
 3.5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med 
  
 särskilda bestämmelser om vård av unga ........................... 
  
 1077 
  
 3.6 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om 
  
 stöd och service till vissa funktionshindrade..................... 
  
 1078 
  
 3.7 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:389) om 
  
 assistansersättning............................................................... 
  
 1081 
  
 3.8 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om 
  
 inkomstgrundad ålderspension........................................... 
  
 1082 
  
 950 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 3.9 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:703) om 
  
 handikappersättning och vårdbidrag.................................. 
  
 1083 
  
 3.10 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:461) om 
  
 efterlevandepension och efterlevandestöd till barn .......... 
  
 1084 
  
 3.11 
  
 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen 
  
 (2001:453) ........................................................................... 
  
 1085 
  
 4 
  
 Författningar på forskningsområdet ......................... 
  
 1087 
  
 4.1 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:460) om 
  
 etikprövning av forskning som avser människor .............. 
  
 1087 
  
 4.2 
  
 Förslag till lag om ändring i läkemedelslagen 
  
 (1992:859) ........................................................................... 
  
 1094 
  
 4.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:297) om 
  
 biobanker i hälso- och sjukvården m.m 
  
 ............................. 1099 
  
 5 
  
 Författningar på trafikområdet ................................ 
  
 1105 
  
 5.1 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om 
  
 överlastavgift ....................................................................... 
  
 1105 
  
 5.2 
  
 Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen 
  
 (1975:1410) ......................................................................... 
  
 1107 
  
 5.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:129) om 
  
 flyttning av fordon i vissa fall............................................. 
  
 1109 
  
 5.4 
  
 Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen 
  
 (1988:327) ........................................................................... 
  
 1111 
  
 5.5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1137) om 
  
 vägavgift för vissa tunga fordon......................................... 
  
 1112 
  
 5.6 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:558) om 
  
 vägtrafikregister .................................................................. 
  
 1114 
  
 6 
  
 Författningar på det finansrättsliga området ............. 
  
 1115 
  
 6.1 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om 
  
 handel med finansiella instrument ..................................... 
  
 1115 
  
 6.2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om 
  
 värdepappersrörelse ............................................................ 
  
 1116 
  
 951 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 6.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1479) om 
  
 kontoföring av finansiella instrument................................ 
  
 1117 
  
 6.4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om 
  
 investeringsfonder............................................................... 
  
 1118 
  
 6.5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om 
  
 bank- och finansieringsrörelse............................................ 
  
 1120 
  
 7 
  
 Övriga författningsändringar.................................... 
  
 1123 
  
 7.1 
  
 Förslag till lag om ändring i äktenskapsbalken.................. 
  
 1123 
  
 7.2 
  
 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken................... 
  
 1125 
  
 7.3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s.1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och 
  
 förmynderskap .................................................................... 
  
 1134 
  
 7.4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och 
  
 andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område ....1136 
  
 7.5 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1927:77) om för- 
  
 säkringsavtal......................................................................... 
  
 1137 
  
 7.6 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1936:83) om vissa 
  
 utfästelser om gåva .............................................................. 
  
 1139 
  
 7.7 
  
 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152).......................................................................... 
  
 1140 
  
 7.8 
  
 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).... 
  
 1144 
  
 7.9 
  
 Förslag till lag om ändring i förvaltningslagen 
  
 (1986:223)............................................................................ 
  
 1148 
  
 7.10 
  
 Förslag till lag om ändring i personuppgiftslagen 
  
 (1998:204)............................................................................ 
  
 1149 
  
 7.11 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om 
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter ........................... 
  
 1151 
  
 952 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 Författningskommentar 
  
 Inledning ...................................................................... 
  
 1155 
  
 1 
  
 Föräldrabalken och nya lagar .................................. 
  
 1157 
  
 1.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken ................... 
  
 1157 
  
 1.2 
  
 Förslaget till lag om framtidsfullmakter m.m. och om 
  
 behörighet i vissa fall för anhöriga..................................... 
  
 1226 
  
 1.3 Förslaget till lag om ställföreträdare för vuxna 
  
 med bristande beslutsförmåga inom hälso- och 
  
 sjukvården m.m................................................................... 
  
 1253 
  
 1.4 
  
 Förslaget till lag om ställföreträdare för vuxna med 
  
 bristande beslutsförmåga inom den sociala välfärden 
  
 ....... 1291 
  
 2 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området ....... 
  
 1309 
  
 2.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i abortlagen (1974:595)....... 
  
 1309 
  
 2.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen 
  
 (1982:763) ........................................................................... 
  
 1310 
  
 2.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1140) om 
  
 insemination ........................................................................ 
  
 1312 
  
 2.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen 
  
 (1985:125) ........................................................................... 
  
 1313 
  
 2.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i patientjournallagen 
  
 (1985:562) ........................................................................... 
  
 1313 
  
 2.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:711) om 
  
 befruktning utanför kroppen ............................................. 
  
 1316 
  
 2.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:115) om 
  
 åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med 
  
 befruktade ägg från människa ............................................ 
  
 1317 
  
 2.8 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128) om 
  
 psykiatrisk tvångsvård ........................................................ 
  
 1318 
  
 2.9 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om 
  
 rättspsykiatrisk vård............................................................ 
  
 1321 
  
 953 
 Innehåll SOU 2004:112 
  
 2.10 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:831) om 
  
 transplantation m.m. ........................................................... 
  
 1322 
  
 2.11 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:531) om 
  
 yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område ........ 
  
 1328 
  
 2.12 
  
 Förslaget till lag om ändring i smittskyddslagen 
  
 (2004:168)............................................................................ 
  
 1329 
  
 3 
  
 Författningar på det socialrättsliga området .............. 
  
 1333 
  
 3.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om 
  
 allmän försäkring................................................................. 
  
 1333 
  
 3.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om 
  
 arbetsskadeförsäkring ......................................................... 
  
 1335 
  
 3.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:989) om 
  
 socialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara .......... 
  
 1335 
  
 3.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:870) om 
  
 vård av missbrukare i vissa fall............................................ 
  
 1336 
  
 3.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med 
  
 särskilda bestämmelser om vård av unga ........................... 
  
 1338 
  
 3.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om 
  
 stöd och service till vissa funktionshindrade..................... 
  
 1339 
  
 3.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) om 
  
 assistansersättning............................................................... 
  
 1341 
  
 3.8 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:674) om 
  
 inkomstgrundad ålderspension........................................... 
  
 1342 
  
 3.9 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:703) om 
  
 handikappersättning och vårdbidrag .................................. 
  
 1342 
  
 3.10 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:461) om 
  
 efterlevandepension och efterlevandestöd till barn........... 
  
 1343 
  
 3.11 
  
 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen 
  
 (2001:453)............................................................................ 
  
 1343 
  
 954 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 4 
  
 Författningar på forskningsområdet ......................... 
  
 1347 
  
 4.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:460) om 
  
 etikprövning av forskning som avser människor .............. 
  
 1347 
  
 4.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i läkemedelslagen 
  
 (1992:859) ........................................................................... 
  
 1357 
  
 4.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:297) om 
  
 biobanker i hälso- och sjukvården m.m 
  
 ............................. 1360 
  
 5 
  
 Författningar på trafikområdet ................................ 
  
 1367 
  
 5.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:435) om 
  
 överlastavgift ....................................................................... 
  
 1367 
  
 5.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen 
  
 (1975:1410) ......................................................................... 
  
 1368 
  
 5.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:129) om 
  
 flyttning av fordon i vissa fall............................................. 
  
 1368 
  
 5.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen 
  
 (1988:327) ........................................................................... 
  
 1369 
  
 5.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:1137) om 
  
 vägavgift för vissa tunga fordon......................................... 
  
 1370 
  
 5.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:558) om 
  
 vägtrafikregister .................................................................. 
  
 1370 
  
 6 
  
 Författningar på det finansrättsliga området ............. 
  
 1373 
  
 6.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om 
  
 handel med finansiella instrument ..................................... 
  
 1373 
  
 6.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om 
  
 värdepappersrörelse ............................................................ 
  
 1373 
  
 6.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1479) om 
  
 kontoföring av finansiella instrument ............................... 
  
 1374 
  
 6.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om 
  
 investeringsfonder .............................................................. 
  
 1374 
  
 6.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om 
  
 bank- och finansieringsrörelse ........................................... 
  
 1375 
  
 955 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:112 
  
 7 
  
 Övriga författningsändringar.................................... 
  
 1377 
  
 7.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i äktenskapsbalken .............. 
  
 1377 
  
 7.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i rättegångsbalken................ 
  
 1377 
  
 7.3 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s.1) om 
  
 vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap 
  
 och förmynderskap ............................................................. 
  
 1383 
  
 7.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens 
  
 område ................................................................................. 
  
 1383 
  
 7.5 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1927:77) om 
  
 försäkringsavtal.................................................................... 
  
 1384 
  
 7.6 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1936:83) om 
  
 vissa utfästelser om gåva ..................................................... 
  
 1385 
  
 7.7 
  
 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen 
  
 (1979:1152).......................................................................... 
  
 1385 
  
 7.8 
  
 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)... 
  
 1388 
  
 7.9 
  
 Förslaget till lag om ändring i förvaltningslagen 
  
 (1986:223)............................................................................ 
  
 1396 
  
 7.10 
  
 Förslaget till lag om ändring i personuppgiftslagen 
  
 (1998:204)............................................................................ 
  
 1396 
  
 7.11 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om 
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter ........................... 
  
 1400 
  
 Särskilda yttranden, m.m. 
  
 Särskilda yttranden ........................................................ 
  
 1403 
  
 Särskilt yttrande av experten Brooks ......... 
  
 1403 
  
 Särskilt yttrande av experten Campbell ................. 
  
 1404 
  
 Särskilt yttrande av experten Rogers........................ 
  
 1415 
  
 Särskilt yttrande av experten Jackson ....................... 
  
 1418 
  
 Särskilt yttrande av experten Harris .............. 
  
 1426 
  
 956 
  
 SOU 2004:112 
  
 Innehåll 
  
 Särskilt yttrande av experten George 
  
 .................. 1431 
  
 Särskilt yttrande av experten Jackson.................... 
  
 1433 
  
 Bilagor 
  
 1 
  
 Kommittédirektiv (2002:55) .............................................. 
  
 1437 
  
 2 
  
 Tilläggsdirektiv (2003:23) .................................................. 
  
 1449 
  
 3 
  
 Tilläggsdirektiv (2004:56) .................................................. 
  
 1451 
  
 4 
  
 Fremtidsfuldmagter – et nyt retsinstitut........................... 
  
 1453 
  
 5 
  
 Utkast till förordningsändringar........................................ 
  
 1477 
  
 Litteraturförteckning ...................................................... 
  
 1481 
  
 957 
 Författningsförslag 
 1 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 1.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i föräldrabalken 
 1 
  
 Härigenom föreslås i fråga om föräldrabalken 
 dels att 12 kap. 1 och 2 §§, 14 kap. 9 § och 20 kap. 9 §§ skall upphöra att gälla, 
 dels att rubrikerna närmast före 12 kap. 1 och 2 §§ skall utgå, dels att nuvarande 19 kap. 17 §, 20 kap. 2 b § och 20 kap. 2 c § 
 2 
  
 skall betecknas 19 kap. 18 §, 20 kap. 2 a § respektive 20 kap. 2 b § och att 19 kap. 18 § och 20 kap. 2 a § skall ha följande lydelse, 
 dels att 9 kap. 2 a, 3 och 4 §§, 10 kap. 1, 2, 11, 13 och 18 §§, 11 kap., 12 kap. 3, 4, 7, 9, 12, 15 och 16 §§, 13 kap. 2, 7, 9, 10,  
 12–14 
  och 19 §§, 14 kap. 1, 4, 7, 8, 10, 11,  
 13–15, 
  18 och 21 §§, 15 kap. 6 och 10 §§, 16 kap. 1, 2, 7,  
 9–11 
  och 13 §§, 19 kap. 2, 14 och 16 §§, 20 kap. 2, 3, 4 och 11 §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att det i balken skall införas nya bestämmelser, 6 kap. 8 b §, 9 kap. 3 a §, 10 kap. 8 a §, 12 kap. 15 a §, 16 kap. 10 a § och 19 kap. 17 §, av följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 kap. 
 8 b § 
 Om vårdnadshavarna eller en ensam vårdnadshavare på grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte kan utöva vårdnaden, kan rätten på ansökan av social- nämnden utse en tillfällig särskilt 
  
 1 
  
 Balken omtryckt 1995:974 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 961 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 förordnad 
  
 vårdnadshavare 
  
 att i 
  
 vårdnadshavarens ställe besluta i 
  
 frågor som rör vårdnaden. 
  
 När en tillfällig särskilt för- 
  
 ordnad 
  
 vårdnadshavare 
  
 inte 
  
 längre behövs, skall han eller hon 
  
 entledigas. Ansökan om entledi- 
  
 gande får göras av socialnämnden 
  
 eller av den som har ersatts av en 
  
 tillfällig särskilt förordnad vård- 
  
 nadshavare. 
  
 9 kap. 
  
 2 a § 
 3 
  
 Underårig med eget 
  
 hushåll 
  
 Underårig med 
  
 eget hushåll 
  
 får för den dagliga hushållningen 
  
 får själv ingå sedvanliga rätts- 
  
 eller uppfostran av barn, som 
  
 handlingar med anknytning till 
  
 tillhör hushållet, själv ingå sådana 
  
 sin egen dagliga livsföring eller 
  
 rättshandlingar, 
  
 som sedvanligen 
  
 till uppfostran av barn som tillhör 
  
 företagas för dessa ändamål. 
  
 hushållet. 
  
 Rättshandling 
  
 som 
  
 avses i 
  
 Första 
  
 stycket 
  
 är tillämpligt 
  
 första stycket är dock ej bindande 
  
 också på rättshandling som är av 
  
 för den underårige, om den med 
  
 annat slag än som anges i det 
  
 vilken rättshandlingen slöts insåg 
  
 stycket, såvida den mot vilken 
  
 eller bort inse, att det som an- 
  
 rättshandlingen riktade sig var- 
  
 skaffades genom 
  
 rättshandlingen 
  
 Evans insåg eller borde ha insett 
  
 ej var erforderligt. 
  
 rätta förhållandet. 
  
 Missbrukar den underårige behörighet, som tillkommer honom enligt första stycket, kan rätten på ansökan av förmyndaren från- känna honom behörigheten. Sådant beslut kan upphävas på an- sökan av förmyndaren eller den omyndige, om ändrade förhållan- den inträtt. 
 Rättens beslut enligt tredje stycket skall ofördröjligen kungöras i Post- och Inrikes Tidningar och ortstidning. 
  
 3  
 Senaste lydelse 1977:658 
 962 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 3 § 
 Underårig äge själv råda över vad han genom eget arbete för- värvat efter det han fyllt sexton år. Detsamma gäller avkast- ningen av sådan egendom och vad som trätt i egendomens ställe. 
 Förmyndaren må med över- förmyndarens samtycke omhän- dertaga egendom, varom i första stycket sägs, såvitt det må anses erforderligt med hänsyn till myndlingens uppfostran eller välfärd. Innan samtycke med- delas, skall överförmyndaren bereda myndlingen tillfälle att yttra sig. 
 Underårig får själv råda över vad han eller hon genom eget arbete förvärvat efter det han eller hon fyllt femton år. Det- samma gäller avkastningen av sådan egendom och vad som trätt i egendomens ställe. 
 Förmyndaren får med över- förmyndarens samtycke omhän- derta egendom som avses i första stycket, om det är nödvändigt med hänsyn till den underåriges uppfostran eller välfärd. Innan samtycke meddelas, skall över- förmyndaren ge den underårige tillfälle att yttra sig 
 3 a § 
 4 
  
 En omyndig får utan för- myndarens tillstånd förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos en bank eller ett kreditmarknadsföretag eller ett företag, som driver verksamhet enligt lagen (2004:299) om in- låningsverksamhet, efter det han eller hon har fyllt femton år. Utan den omyndiges samtycke får sådana medel inte betalas ut till förmyndaren. Om förmyndaren har fått överförmyndarens till- stånd att omhänderta medlen och företett bevis på det, får den omyndige inte vidare förfoga över medlen. Innan tillstånd meddelas skall överförmyndaren ge den underårige tillfälle att yttra sig. 
  
 4  
 Tidigare 3 a § upphävd genom 1974:236 
 963 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 Vad som sägs i första stycket gäller också motsvarande utländ- ska företag som driver verksamhet 
  
 från en filial här i landet. 
  
 4 § 
 5 
  
 Om en underårig har fått 
  
 Om en underårig har fått 
  
 egendom genom gåva, testa- 
  
 egendom genom gåva, testa- 
  
 mente 
  
 eller 
  
 förmånstagarför- 
  
 mente 
  
 eller 
  
 förmånstagarför- 
  
 ordnande 
  
 vid 
  
 försäkring 
  
 eller 
  
 ordnande 
  
 vid 
  
 försäkring 
  
 eller 
  
 pensionssparande enligt 
  
 lagen 
  
 pensionssparande enligt 
  
 lagen 
  
 (1993:931) om individuellt pen- 
  
 (1993:931) om individuellt pen- 
  
 sionssparande 
  
 under villkor att 
  
 sionssparande 
  
 under villkor att 
  
 den underårige själv skall få råda 
  
 den underårige själv skall få råda 
  
 över egendomen, skall 3 § andra 
  
 över egendomen, skall 3 § andra 
  
 stycket tillämpas också beträf- 
  
 stycket tillämpas också beträf- 
  
 fande sådan egendom. Över- 
  
 fande sådan egendom. Över- 
  
 förmyndarens 
  
 samtycke 
  
 krävs 
  
 förmyndarens 
  
 samtycke 
  
 krävs 
  
 dock bara om den underårige 
  
 dock bara om den underårige 
  
 har fyllt sexton år. Innan sam- 
  
 har fyllt femton år. Innan sam- 
  
 tycke lämnas skall överförmyn- 
  
 tycke lämnas skall överförmyn- 
  
 daren 
  
 ge 
  
 fångesmannen 
  
 eller 
  
 daren 
  
 ge 
  
 fångesmannen 
  
 eller 
  
 hans arvingar tillfälle att yttra 
  
 hans eller hennes arvingar tillfälle 
  
 sig, om det kan ske utan på- 
  
 att yttra sig, om det kan ske 
  
 tagligt besvär eller större tids- 
  
 utan påtagligt besvär eller större 
  
 förlust. 
  
 tidsförlust. 
  
 10 kap. 
 1 § 
 6 
  
 Förmyndare skall förvalta omyndigas tillgångar och före- träda dem i angelägenheter som rör tillgångarna. 
 Detta gäller inte i fråga om tillgångar som omyndiga enligt lag själva råder över eller som de har förvärvat genom gåva, testa- mente eller förmånstagarför- 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 6 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 964 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 ordnande vid försäkring eller pensionssparande enligt lagen (1993:931) om individuellt pen- sionssparande med villkor att egendomen skall stå under för- valtning av någon annan än för- myndaren, utan bestämmanderätt för förmyndaren, och med an- givande av vem som skall utöva förvaltningen (särskild förvalt- ning). 
 Förmyndaren företräder i övrigt den omyndige när detta inte enligt lag skall göras av någon annan. 
 Den som är underårig eller som har förvaltare får inte vara för- myndare. 
  
 2 § 
 7 
  
 För barn som står under 
  
 För barn som står under 
  
 vårdnad av bägge föräldrarna är 
  
 vårdnad av bägge föräldrarna är 
  
 dessa förmyndare. Om någon av 
  
 dessa förmyndare. Om någon av 
  
 föräldrarna inte får vara för- 
  
 föräldrarna inte får vara för- 
  
 myndare enligt 1 § eller blir ent- 
  
 myndare enligt 1 § fjärde stycket 
  
 ledigad från förmynderskapet, 
  
 eller blir entledigad från för- 
  
 är den andre barnets förmyn- 
  
 mynderskapet, är den andre 
  
 dare. 
  
 barnets förmyndare. 
  
 För barn som står under vårdnad av endast den ene av sina 
  
 föräldrar är denne ensam förmyndare. 
  
 8 a § 
  
 Beträffande förordnade 
  
 för- 
  
 Adams rätt att sätta annan i 
  
 sitt ställe tillämpas 11 kap. 23 §. 
  
 11 § 
 8 
  
 Dör förmyndaren och finns 
  
 Dör förmyndaren och 
  
 finns 
  
 det inte någon som på grund av 
  
 det inte någon som på grund av 
  
 lag skall vara förmyndare, skall 
  
 lag skall vara förmyndare, skall 
  
 7  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 8  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 965 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till överförmyndaren för den kom- mun där den underårige har sitt hemvist. 
 den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till överförmyndaren för den kom- mun där den underårige är folk- bokförd. 
 13 § 
 9 
  
 Frågor om förordnande eller entledigande av förmyndare tas upp av tingsrätten i den ort där den underårige har sitt hemvist. 
 Frågor om förordnande eller entledigande av förmyndare tas upp av tingsrätten i den ort där den underårige är folkbokförd. 
  
 18 § 
 10 
  
 Ansökan 
  
 om förordnande 
  
 Ansökan 
  
 om förordnande 
  
 eller entledigande av en för- 
  
 eller entledigande av en för- 
  
 myndare får göras av överför- 
  
 myndare får göras av överför- 
  
 myndaren, 
  
 förmyndare, vård- 
  
 myndaren, 
  
 förmyndare, vård- 
  
 nadshavare, den underårige själv, 
  
 nadshavare, den underårige själv, 
  
 om han eller hon har fyllt sexton 
  
 om han eller hon har fyllt 
  
 år, samt av hans eller hennes 
  
 femton år, samt av hans eller 
  
 make eller sambo och närmaste 
  
 hennes make eller sambo och 
  
 släktingar. Frågor som avses i 
  
 närmaste släktingar. Frågor som 
  
 denna paragraf skall rätten också 
  
 avses i denna paragraf skall 
  
 ta upp självmant, när det finns 
  
 rätten också ta upp självmant, 
  
 anledning till det. 
  
 när det finns anledning till det. 
  
 I ett ärende som avses i första 
  
 I ett ärende som avses i första 
  
 stycket skall rätten ge en under- 
  
 stycket skall rätten ge den 
  
 årig som fyllt sexton år tillfälle att 
  
 underårige tillfälle att yttra sig, 
  
 yttra sig, om det kan ske. 
  
 om det kan ske. 
  
 9 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 10 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 966 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 11 kap. 
 Om ställföreträdare för hjälp- behövande vuxna enligt särskild lagstiftning 
 1 § 
 I lagen (0000:000) om fram- tidsfullmakter m.m. och om be- hörighet i vissa fall för anhöriga, lagen (0000:000) om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. och lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom den sociala väl- färden finns föreskrifter om ställföreträdare för vuxna per- soner som inte är i stånd att ta ställning i egna angelägenheter. Vad som föreskrivs om god man och förvaltare i detta kapitel skall inte tillämpas i den mån något annat följer av bestämmelserna i de nämnda lagarna. Detsamma gäller i förhållande till andra särskilda bestämmelser i lag om ställföreträdare för vuxna. 
  
 Om god man för hjälpbehövan- 
  
 de vuxna 
  
 4 § första stycket 
 11 
  
 2 § 
  
 Om någon på grund av 
  
 Om någon som har fyllt 18 år 
  
 sjukdom, psykisk störning, för- 
  
 på grund av psykisk störning, 
  
 svagat hälsotillstånd eller lik- 
  
 sjukdom, skada, försvagat hälso- 
  
 nande förhållande behöver hjälp 
  
 tillstånd eller liknande förhål- 
  
 med att bevaka sin rätt, förvalta 
  
 lande behöver hjälp helt eller del- 
  
 11  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 967 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 sin egendom eller sörja för sin person, skall rätten, om det be- hövs, besluta att anordna god- manskap för honom eller henne. 
 Ett sådant beslut får inte med- delas utan samtycke av den för vilken godmanskap skall an- ordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. 
 vis med att ha hand om sina eko- nomiska eller personliga ange- lägenheter, skall rätten besluta att anordna godmanskap för honom eller henne. Godman- skap skall dock inte anordnas, om tillfredsställande hjälp kan läm- nas genom ställföreträdare som anges i de i 1 § nämnda lagarna eller på något annat sätt. 
 Ett beslut om godmanskap får inte meddelas utan samtycke av den hjälpbehövande, om det inte är uppenbart att han eller hon saknar förmåga att själv ta ställ- ning i frågan eller att meddela sin mening. 
 3 § 
 Godmanskapet bör anpassas till den enskildes behov i varje särskilt fall och får begränsas till att avse viss egendom eller an- gelägenhet. 
 Ett godmanskap som avser personliga angelägenheter om- fattar frågor om att erhålla sociala förmåner från det allmänna, även om dessa är av ekonomisk natur, såvida inte något annat framgår av beslutet. 
 Skall godmanskapet omfatta åtgärder inom hälso- och sjuk- vården skall detta särskilt anges. 
 968 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 4 § andra stycket 
 12 
  
 4 § 
  
 När 
  
 rätten 
  
 meddelar 
  
 ett 
  
 När rätten meddelar ett 
  
 beslut enligt första stycket, skall 
  
 beslut om att anordna godman- 
  
 rätten 
  
 samtidigt 
  
 förordna 
  
 en 
  
 skap, skall rätten samtidigt för- 
  
 god man att utföra uppdraget. 
  
 ordna en god man att utföra 
  
 Om en god man i något annat 
  
 uppdraget. Om en god man i 
  
 fall skall förordnas på grund av 
  
 något annat fall skall förordnas 
  
 ett beslut enligt första stycket, 
  
 på grund av ett sådant beslut, 
  
 skall förordnandet meddelas av 
  
 skall förordnandet meddelas av 
  
 överförmyndaren. 
  
 överförmyndaren. 
  
 5 § 
 Den gode mannen skall i de angelägenheter som omfattas av uppdraget bevaka den enskildes rätt och har behörighet att före- träda den enskilde i dessa ange- lägenheter, när inte något annat följer av 6 eller 7 §. 
 Ett beslut om godmanskap be- gränsar i och för sig inte den enskildes behörighet att företa rättshandlingar. 
 6 § 
 En god man kan inte på den enskildes vägnar samtycka till äktenskap eller partnerskap, be- kräfta faderskap, upprätta eller återkalla testamente eller medge abort eller sterilisering. En god man kan inte heller företräda den enskilde i en fråga som på lik- nande sätt är av utpräglat per- sonlig karaktär och inte ound- gängligt kräver ett ställnings- tagande på den enskildes vägnar. 
  
 12  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 969 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 5 § 
 13 
  
 En rättshandling som en god man har företagit utanför sitt förordnande är inte bindande för den som förordnandet avser. En rättshandling som utan dennes samtycke företagits inom ramen för förordnandet är inte heller bindande för den som förord- nandet avser, såvida inte denne på grund av sitt tillstånd varit ur stånd att ge uttryck för sin mening eller denna av annan orsak inte har kunnat inhämtas. 
 Har den gode mannen inom ramen för förordnandet ingått en rättshandling som sedvanli- gen företas för den dagliga hus- hållningen, skall samtycke från den som han företräder anses föreligga, om denne inte före rättshandlingen har gett uttryck för annat till den mot vilken rättshandlingen riktade sig. 
 7 § 
 En rättshandling som en god man har företagit för den som förordnandet avser är bindande för denne endast om rättshand- lingen företogs inom ramen för förordnandet. 
 Utöver vad som anges i första stycket förutsätts 
  
 1. 
  
 att den enskilde har sam- tyckt till rättshandlingen, eller 
  
 2. 
  
 att han eller hon uppenbart har saknat förmåga att själv ta ställning eller att meddela sin mening. 
  
 Har den gode mannen inom ramen för förordnandet ingått en rättshandling av det slag som sedvanligen företas med anknyt- ning till en persons dagliga livs- föring, skall samtycke från den som den gode mannen företräder anses föreligga, om denne inte före rättshandlingen har gett ut- tryck för annat till den mot vil- Evans rättshandlingen riktade sig. 
 Tredje stycket är tillämpligt också på rättshandling som är av annat slag än som anges i det stycket, såvida den mot vilken rättshandlingen riktade sig var- Evans insåg eller borde ha insett rätta förhållandet. 
 6 § 
 14 
  
 Om en rättshandling som en god man har företagit inte blir bindande enligt 5 §, är den gode mannen skyldig att ersätta god- 
 8 § 
 Om en rättshandling som en god man har företagit inte blir bindande enligt 7 §, är den gode mannen skyldig att ersätta god- 
  
 13 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 14 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 970 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 troende tredje man skada som denne har tillfogats. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindande verkan mot den för vars räkning den har före- tagits till följd av någon särskild omständighet, som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte med fog kunde förutsätta att den gode mannen skulle känna till. 
 7 § första stycket 
 15 
  
 Om någon som befinner sig i en sådan situation som anges i 
 4 § är ur stånd att vårda sig eller sin egendom, får rätten besluta att anordna förvaltarskap för honom eller henne. Förvaltar- skap får dock inte anordnas, om det är tillräckligt att godman- skap anordnas eller att den en- skilde på något annat, mindre ingripande sätt får hjälp. 
 troende tredje man skada som denne har tillfogats. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindande verkan mot den för vars räkning den har före- tagits till följd av någon särskild omständighet, som den gode mannen inte kände till och som tredje man inte med fog kunde förutsätta att den gode mannen skulle känna till. 
 Om förvaltare 
 9 § 
 Om någon som har fyllt 18 år och befinner sig i ett sådant tillstånd som anges i 2 § är ur stånd att ha hand om sina ekono- miska angelägenheter, får rätten besluta att anordna förvaltar- skap för honom eller henne när det är påkallat för att hindra att den enskildes ekonomi utsätts för väsentliga risker eller att han eller hon utnyttjas ekonomiskt på ett otillbörligt sätt. Förvaltarskap får dock inte anordnas, om det är tillräckligt att godmanskap an- ordnas eller att den enskilde på något annat, mindre ingripande sätt får hjälp. 
 7 § andra och tredje styckena 
 16 
  
 Förvaltaruppdraget skall an- passas till den enskildes behov i varje särskilt fall och får be- 
 10 § 
 Förvaltarskapet skall anpassas till den enskildes behov i varje särskilt fall och får begränsas till 
  
 15 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 16 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 971 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 gränsas till att avse viss egen- 
  
 att avse viss egendom eller an- 
  
 dom 
  
 eller angelägenhet 
  
 eller 
  
 gelägenhet eller egendom över- 
  
 egendom 
  
 överstigande ett visst 
  
 stigande visst värde. 
  
 värde. 
  
 Skall ett förvaltarskap omfatta 
  
 frågor om att erhålla sociala 
  
 förmåner från det allmänna av 
  
 ekonomisk 
  
 natur 
  
 skall 
  
 detta 
  
 särskilt anges. 
  
 Rätten får överlåta åt över- 
  
 Rätten får överlåta åt över- 
  
 förmyndaren att närmare be- 
  
 förmyndaren att närmare be- 
  
 stämma uppdragets omfattning. 
  
 stämma uppdragets avgränsning. 
  
 7 § fjärde stycket 
 17 
  
 11 § 
  
 När rätten meddelar ett be- 
  
 När rätten meddelar ett be- 
  
 slut enligt första stycket, skall 
  
 slut om att anordna förvaltar- 
  
 rätten 
  
 samtidigt 
  
 förordna en 
  
 skap, skall rätten samtidigt för- 
  
 förvaltare 
  
 att utföra 
  
 uppdraget. 
  
 ordna en förvaltare att utföra 
  
 Om en förvaltare i något annat 
  
 uppdraget. Om en förvaltare i 
  
 fall skall förordnas på grund av 
  
 något annat fall skall förordnas 
  
 ett beslut enligt första stycket, 
  
 på grund av ett sådant beslut, 
  
 skall förordnandet meddelas av 
  
 skall förordnandet meddelas av 
  
 överförmyndaren. 
  
 överförmyndaren. 
  
 9 § 
 18 
  
 12 § 
  
 Förvaltaren 
  
 har 
  
 inom 
  
 ramen 
  
 Förvaltaren 
  
 har 
  
 inom 
  
 ramen 
  
 för förvaltaruppdraget 
  
 ensam 
  
 för förvaltaruppdraget 
  
 ensam 
  
 rådighet 
  
 över 
  
 den 
  
 enskildes 
  
 rådighet 
  
 över 
  
 den enskildes 
  
 egendom och företräder denne i 
  
 egendom och företräder ensam 
  
 alla angelägenheter som om- 
  
 denne i alla angelägenheter som 
  
 fattas av uppdraget. 
  
 omfattas av uppdraget, när inte 
  
 annat följer av 13 eller 14 §. 
  
 Den som har förvaltare är inte behörig att företa rättshandlingar 
  
 för annans räkning. 
  
 8 § 
 19 
  
 13 § 
  
 Trots ett förvaltarförordnande 
  
 Trots att ett förvaltarskap har 
  
 enligt 7 § har den som avses med 
  
 anordnats har den som avses 
  
 förordnandet rätt att själv 
  
 med förordnandet rätt att själv 
  
 17 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 18 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 19 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 972 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 1. sluta avtal om tjänst eller 
  
 1. sluta avtal om tjänst eller 
  
 annat arbete, 
  
 annat arbete, 
  
 2. förfoga över vad han eller 
  
 2. förfoga över vad han eller 
  
 hon genom eget arbete har 
  
 hon genom eget arbete har 
  
 förvärvat efter det att förvaltare 
  
 förvärvat efter det att förvaltare 
  
 har förordnats, liksom avkast- 
  
 har förordnats, liksom avkast- 
  
 ningen av sådan egendom och 
  
 ningen av sådan egendom och 
  
 vad som har trätt i egendomens 
  
 vad som har trätt i egendomens 
  
 ställe samt 
  
 ställe samt 
  
 3. förfoga över vad han eller 
  
 3. förfoga över vad han eller 
  
 hon efter det att förvaltare har 
  
 hon efter det att förvaltare har 
  
 förordnats 
  
 får 
  
 genom 
  
 gåva, 
  
 förordnats 
  
 får 
  
 genom 
  
 gåva, 
  
 testamente 
  
 eller 
  
 förmånstagar- 
  
 testamente 
  
 eller 
  
 förmånstagar- 
  
 förordnande vid försäkring eller 
  
 förordnande vid försäkring eller 
  
 pensionssparande 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 pensionssparande 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1993:931) om individuellt pen- 
  
 (1993:931) om individuellt pen- 
  
 sionssparande under villkor att 
  
 sionssparande under villkor att 
  
 egendomen 
  
 inte 
  
 skall omfattas 
  
 egendomen 
  
 inte 
  
 skall omfattas 
  
 av förvaltarens rådighet. 
  
 av förvaltarens rådighet. 
  
 Om det finns särskilda skäl för det, får dock rätten föreskriva att förvaltaruppdraget skall omfatta även förhållanden som avses i 
  
 första stycket. 
  
 10 § 
 20 
  
 14 § 
  
 Med förvaltarens samtycke får den enskilde själv företa rätts- handlingar även i en angelägenhet som omfattas av förvaltar- uppdraget. Om verkan av avtal som den enskilde har ingått utan samtycke gäller vad som föreskrivs i 9 kap. 6 och 7 §§ för under- åriga. 
 11 § 
 21 
  
 Den enskilde är inte bunden av en rättshandling som en för- valtare har företagit utanför sitt förordnande. Förvaltaren är i sådant fall skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne har tillfogats. 
 15 § 
 Den enskilde är inte bunden av en rättshandling som en för- valtare har företagit utanför sitt förordnande eller i strid med 13 §. Förvaltaren är i sådant fall skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne har tillfogats. 
  
 20 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 21 
  
 Senaste lydelse 1988:1251 
  
 973 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 Om god man med anledning av 
  
 bortavaro, jäv eller andra sär- 
  
 skilda förhållanden 
  
 1 § 
 22 
  
 16 § 
  
 Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte utöva förmynderskapet eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, skall överförmyndaren förordna god man att i förmyndarens ställe vårda den underåriges angelägenheter. 
 När rätten enligt 10 kap. 17 § skiljer en förmyndare från utöv- ningen av förmynderskapet får rätten förordna god man enligt första stycket. 
 Om god man för underåriga utländska medborgare eller un- deråriga statslösa personer finns föreskrifter i 4 kap. 3 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa inter- nationella rättsförhållanden rör- ande äktenskap och förmynder- skap samt i lagen (2005:000) om 
  
 god man 
  
 för ensamkommande 
  
 barn m.fl. 
  
 2 § 
 23 
  
 17 § 
  
 Har en förmyndare eller förmyndarens make eller sambo och den underårige del i ett oskiftat dödsbo, skall överförmyndaren förordna god man att vårda den underåriges rätt i boet vid boutredningen liksom vid bodelning och skifte eller ingående av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo. 
 Överförmyndaren skall också förordna god man när den som har en förmyndare, god man eller förvaltare skall företa en rätts- handling eller vara part i en rättegång och behöver hjälp men enligt 12 kap. 8 § inte kan företrädas av förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren. Om talan har väckts får rätten förordna god man. 
 Överförmyndaren skall också i andra fall än som avses i första eller andra stycket förordna god man för den som har vårdnads- havare, förmyndare, god man eller förvaltare, i angelägenheter där den enskilde har ett intresse som strider mot en sådan företrädares 
  
 22 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 23 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 974 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 eller dennes makes eller sambos intresse. Överförmyndaren skall meddela ett sådant förordnande, om det begärs av vårdnadshavaren, förmyndaren, den gode mannen eller förvaltaren eller den som denne i sådan egenskap företräder eller om det annars är lämpligt. 
 Kan en god man eller för- valtare på grund av sjukdom eller av annan orsak inte utöva ställ- företrädarskapet, kan överför- myndaren förordna god man att i den först nämndes ställe ha hand om den enskildes ekonomiska eller personliga angelägenheter. 
 3 § 
 24  
 18 § Överförmyndaren skall förordna god man, 
  
 1. 
  
 om det vid ett dödsfall finns en till namnet känd arvinge som vistas på okänd eller avlägsen ort och därför inte kan bevaka sin rätt 
  
 i 
  
 boet och förvalta sin lott i det, 
  
 2. 
  
 om det vid ett dödsfall inte kan utredas, huruvida den döde har efterlämnat någon arvinge som är arvsberättigad före Allmänna arvsfonden eller före eller tillsammans med någon annan känd arvinge, eller också kännedom finns om arvinge efter den döde men kunskap saknas såväl om arvingens namn som om hans vistelseort, och det på grund av sådan omständighet krävs att okänd arvinges rätt bevakas och hans eller hennes lott i boet förvaltas, 
  
 3. 
  
 om en testamentstagare vistas på okänd eller avlägsen ort eller är okänd och hans eller hennes rätt därför behöver iakttas enligt vad som föreskrivs om arvinge, 
  
 4. 
  
 om det i övrigt krävs att en bortavarandes rätt bevakas eller en bortavarandes egendom förvaltas, 
  
 5. 
  
 om det enligt förordnande i testamente eller annan rätts- handling beror av en framtida händelse, vem egendom skall tillfalla eller egendom först senare skall tillträdas med äganderätt och det krävs att den blivande ägarens rätt bevakas eller egendomen för- valtas för den blivande ägarens räkning, eller 
  
 6. 
  
 om egendom, enligt vad som särskilt föreskrivs, skall ställas under vård och förvaltning av god man som avses i detta kapitel. 
  
 Överförmyndaren skall förordna god man enligt första stycket efter anmälan eller när behovet blir känt på annat sätt. Krävs en god 
  
 24  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 975 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 man för den som har rätt i ett dödsbo, skall det anmälas hos överförmyndaren av den som har boet i sin vård. 
 Rättshandlingar som en god man har företagit med stöd av ett förordnande enligt denna paragraf gäller, även om den egendom som förordnandet avsåg tillfaller någon som den gode mannen inte var förordnad att företräda. 
 12 § 
 25 
  
 Till god man eller förvaltare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna. Skall en god man för- ordnas att bevaka en underårigs eller bortavarandes rätt i dödsbo och har den avlidne gett till- känna vem den avlidne önskar till god man, skall denna person förordnas, om han eller hon inte är olämplig. 
 19 § 
 Bestämmelserna i 7 och 8 §§ är tillämpliga även på gode män som har förordnats enligt  
 16–18 
  §§. 
 Gemensamma bestämmelser om god man och förvaltare 
 20 § 
 Även om det inte framgår av ett förordnande för en god man enligt 2 § eller en förvaltare, om- fattar den gode mannens eller för- valtarens uppdrag inte sådana tillgångar som har ställts under särskild förvaltning. 
 21 § 
 Till god man eller förvaltare skall utses en rättrådig, erfaren och i övrigt lämplig man eller kvinna. Om den som saken gäller föreslår en viss person som god man eller förvaltare, skall denne förordnas under förutsättning att personen i fråga uppfyller nyss nämnda krav och vill åta sig uppdraget. Skall en god man för- ordnas att bevaka en underårigs eller bortavarandes rätt i dödsbo och har den avlidne gett till- 
  
 25  
 Senaste lydelse 1988:1251 
 976 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 känna vem den avlidne önskar till god man, skall denna person förordnas, om han eller hon inte är olämplig. 
 Den som är underårig eller som själv har förvaltare får inte vara god man eller förvaltare. 
 13 § 
 26 
  
 När omständigheterna moti- verar det, kan flera gode män eller förvaltare förordnas för den enskilde. 
 Överförmyndaren ansvarar för att gode män och förvaltare får erforderlig utbildning. 
 22 § 
 När omständigheterna moti- verar det, kan för en och samma person dels förordnas både god man och förvaltare, dels för- ordnas flera gode män eller för- valtare. 
 23 § 
 Gode män och förvaltare får endast vid eget tillfälligt förhinder eller vid behov av hjälp i en viss, särskilt angiven angelägenhet ge fullmakt åt annan att i den en- skildes namn företa rättshand- lingar. Dessa måste falla inom ramen för den förordnade ställ- företrädarens uppdrag och be- hörighet i övrigt. Fullmakten skall vara skriftlig och ställd till en eller flera namngivna fysiska personer. Avser fullmakten rätt att i en viss, särskilt angiven an- gelägenhet förvalta den enskildes egendom, får fullmakten dock ställas till en bank eller ett kredit- marknadsföretag eller ett värde- pappersbolag. 
 En fullmakt som ges vid till- 
  
 26  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 977 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 fälligt förhinder för den gode mannen eller förvaltaren får avse endast rättshandlingar som anges i 11 kap. 7 § tredje stycket. En rättshandling av annat slag än som anges i detta stycke är dock bindande för den enskilde, såvida den mot vilken rättshandlingen riktade sig varken insåg eller borde ha insett rätta förhållandet. 
 Vad som sagts i första stycket och andra stycket första meningen gäller också i de fall då den gode mannen eller förvaltaren uppdrar åt annan att i eget namn företa rättshandlingar på den enskildes vägnar. 
 Oavsett vad som sägs i första – tredje styckena får en god man eller förvaltare inom ramen för sitt förordnande lämna skriftlig fullmakt till annan att hos kreditinstitut eller annan tredje man uppbära medel för periodiskt återkommande betalningar eller lämna medgivande till andra periodiska penningöverföringar från den enskilde. 
 14 § 
 27  
 24 § 
 Om flera gode män eller förvaltare är ansvariga för en skada som har tillfogats tredje man, svarar de solidariskt för ersättningen. Ersättningsansvaret skall slutligt fördelas mellan de ansvariga efter vars och ens grad av vållande. Om någon saknar tillgångar att betala sin andel med, skall de övrigas ansvarighet för bristen bestämmas enligt samma grunder. 
  
 27  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 978 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Om förfarandet vid förordnande 
  
 av god man eller förvaltare och 
  
 anordnande av godmanskap eller 
  
 förvaltarskap 
  
 15 § 
 28 
  
 25 § 
  
 Ansökan om förordnande av 
  
 Ansökan om förordnande av 
  
 god man 
  
 enligt 
  
 1–4 
  §§ 
  
 eller 
  
 god man enligt 2 och  
 16–18 
  §§ 
  
 förvaltare 
  
 får 
  
 göras 
  
 av 
  
 eller förvaltare får göras av 
  
 förmyndare, den som ansök- 
  
 förmyndare, den som ansök- 
  
 ningen avser, om han eller hon 
  
 ningen avser, om han eller hon 
  
 har fyllt sexton år, samt av hans 
  
 har fyllt femton år, samt av hans 
  
 eller hennes make eller sambo 
  
 eller hennes make eller sambo 
  
 och närmaste släktingar. An- 
  
 och närmaste släktingar. An- 
  
 sökan om anordnande av god- 
  
 sökan om anordnande av god- 
  
 manskap enligt 4 § eller för- 
  
 manskap enligt 2 § eller för- 
  
 valtarskap får göras av dem som 
  
 valtarskap får göras av dem som 
  
 nu har nämnts och av över- 
  
 nu har nämnts och av över- 
  
 förmyndaren. 
  
 förmyndaren. 
  
 Ansökan om anordnande av 
  
 Ansökan om anordnande av 
  
 förvaltarskap får också göras av 
  
 förvaltarskap får också göras av 
  
 god man som avses i 4 §. 
  
 god man som avses i 2 §. 
  
 När det finns anledning till 
  
 När det finns anledning till 
  
 det skall rätten självmant ta upp 
  
 det skall rätten självmant ta upp 
  
 frågor om anordnande av god- 
  
 frågor om anordnande av god- 
  
 manskap enligt 4 § eller förval- 
  
 manskap enligt 2 § eller förval- 
  
 tarskap. Överförmyndaren 
  
 har 
  
 tarskap. Överförmyndaren har 
  
 samma skyldighet när det gäller 
  
 samma skyldighet när det gäller 
  
 förordnande av god man eller 
  
 förordnande av god man eller 
  
 förvaltare. 
  
 förvaltare. 
  
 16 § första stycket 
 29 
  
 26 § 
  
 I ärenden om förordnande av 
  
 I ärenden om anordnande av 
  
 god man eller förvaltare för 
  
 godmanskap enligt 2 § eller för- 
  
 någon som har fyllt sexton år 
  
 valtarskap och i ärenden om 
  
 skall rätten eller överförmyn- 
  
 förordnande av god man eller av 
  
 daren ge denna person tillfälle 
  
 förvaltare skall rätten eller över- 
  
 att yttra sig, om det kan ske. 
  
 förmyndaren ge den person som 
  
 avses få ställföreträdare tillfälle 
  
 28 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 29 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 979 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 att yttra sig, om det kan ske. 
  
 Innan någon förordnas till god 
  
 man eller förvaltare skall hans 
  
 eller hennes lämplighet kon- 
  
 trolleras i den utsträckning som 
  
 behövs. 
  
 16 § andra och fjärde 
  
 27 § 
  
 styckena 
 30 
  
 I ärenden om anordnande av 
  
 I ärenden om anordnande av 
  
 godmanskap enligt 4 § eller för- 
  
 godmanskap enligt 2 § eller för- 
  
 valtarskap skall, om det inte är 
  
 valtarskap 
  
 skall 
  
 rätten iaktta 
  
 obehövligt, rätten också inhämta 
  
 följande. 
  
 yttrande 
  
 från 
  
 den 
  
 enskildes 
  
 Den som 
  
 ansökningen om 
  
 make eller sambo och barn, 
  
 godmanskap 
  
 eller 
  
 förvaltarskap 
  
 överförmyndaren 
  
 och 
  
 vårdin- 
  
 avser skall höras muntligen, om 
  
 rättning. 
  
 Yttrande 
  
 skall också, 
  
 det kan ske utan skada för 
  
 om det behövs, inhämtas från 
  
 honom eller henne och det inte 
  
 andra närstående samt från den 
  
 är uppenbart att han eller hon 
  
 eller 
  
 de 
  
 kommunala 
  
 nämnder 
  
 inte förstår vad saken gäller. 
  
 som 
  
 fullgör 
  
 uppgifter 
  
 inom 
  
 Rätten kan dock avstå från att 
  
 socialtjänsten och den eller de 
  
 höra den enskilde muntligen om 
  
 nämnder som utövar lands- 
  
 han eller hon själv har gjort 
  
 tingets ledning av omsorgs- 
  
 ansökan eller medgett för- 
  
 verksamheten. Den som ansök- 
  
 ordnandet eller det annars finns 
  
 ningen avser skall höras munt- 
  
 särskilda skäl. Den enskilde har 
  
 ligen, om det kan ske utan skada 
  
 trots det sagda alltid rätt att bli 
  
 för honom eller henne och det 
  
 hörd muntligen, om han eller hon 
  
 inte är uppenbart att han eller 
  
 begär det. 
  
 hon inte förstår vad saken gäller. 
  
 Om det inte är obehövligt 
  
 Rätten kan dock avstå från att 
  
 skall rätten inhämta yttrande i 
  
 höra den enskilde muntligen om 
  
 ärendet från den enskildes make 
  
 han eller hon själv har gjort 
  
 eller sambo och barn, överför- 
  
 ansökan 
  
 eller 
  
 medgivit 
  
 det 
  
 myndaren och inrättning där den 
  
 ifrågasatta förordnandet eller det 
  
 enskilde får vård. Yttrande skall 
  
 annars finns särskilda skäl. 
  
 också, om det behövs, inhämtas 
  
 från andra 
  
 närstående och från 
  
 den som enligt särskild lagstift- ning är att anse som den enskildes 
  
 30  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 980 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 ställföreträdare 
  
 i visst hänseende 
  
 samt från den eller de kom- 
  
 munala 
  
 nämnder 
  
 som 
  
 fullgör 
  
 uppgifter 
  
 inom 
  
 socialtjänsten 
  
 och den eller de nämnder som 
  
 ansvarar 
  
 för 
  
 kommunens eller 
  
 landstingets insatser enligt lagen 
  
 (1993:387) om stöd och service 
  
 till 
  
 vissa 
  
 funktionshindrade. 
  
 Myndigheter och inrättningar 
  
 Myndigheter 
  
 och 
  
 inrättningar 
  
 som anges i andra stycket är 
  
 som nu har nämnts är skyldiga 
  
 skyldiga att lämna rätten sådana 
  
 att lämna rätten sådana upp- 
  
 uppgifter som kan vara av be- 
  
 gifter som kan vara av betydelse 
  
 tydelse i ärendet. 
  
 i ärendet. 
  
 16 § tredje stycket 
 31 
  
 28 § 
  
 Bestämmelserna 
  
 i 
  
 andra 
  
 Bestämmelserna i 27 § andra 
  
 stycket gäller även i ärenden hos 
  
 och tredje styckena skall tillämpas 
  
 överförmyndaren 
  
 om 
  
 förord- 
  
 även i ärenden hos överför- 
  
 nande av god man enligt 4 § 
  
 myndaren 
  
 om 
  
 förordnande 
  
 av 
  
 eller förvaltare. 
  
 god man enligt 2 § eller för- 
  
 valtare. Bestämmelserna i tredje 
  
 stycket gäller också handlägg- 
  
 ningen hos 
  
 överförmyndaren 
  
 i 
  
 ärenden om att anordna god- 
  
 manskap 
  
 enlig 
  
 2 § 
  
 eller 
  
 förval- 
  
 tarskap. 
  
 17 § 
 32 
  
 29 § 
  
 Innan rätten anordnar för- 
  
 I ärenden om att anordna 
  
 valtarskap 
  
 skall 
  
 den 
  
 inhämta 
  
 förvaltarskap skall rätten inhäm- 
  
 läkarintyg 
  
 eller 
  
 annan 
  
 likvärdig 
  
 ta läkarintyg eller annan lik- 
  
 utredning 
  
 om 
  
 den 
  
 enskildes 
  
 värdig utredning om den enskil- 
  
 hälsotillstånd. Detta gäller även 
  
 des 
  
 hälsotillstånd. Detta 
  
 gäller 
  
 i ärenden om anordnande av 
  
 även i ärenden om att anordna 
  
 godmanskap enligt 4 §, när den 
  
 godmanskap enligt 2 §, när den 
  
 enskilde inte har lämnat sitt 
  
 enskilde inte har lämnat sitt 
  
 samtycke. 
  
 samtycke. 
  
 Regeringen eller 
  
 den 
  
 myndig- 
  
 31 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 32 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 981 
  
 het som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket. 
  
 18 § 
  
 33  
  
 30 § 
  
 Kan ett slutligt beslut inte ges Kan ett slutligt beslut inte ges omedelbart i ett ärende om an- omedelbart i ett ärende om an- ordnande av godmanskap enligt ordnande av godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap, får rätten 2 § eller förvaltarskap, får rätten besluta att anordna godmanskap besluta att anordna godmanskap eller förvaltarskap för tiden till eller förvaltarskap för tiden till dess ärendet slutligt avgörs, om dess ärendet slutligt avgörs, om den enskildes angelägenheter den enskildes angelägenheter kräver omedelbar vård eller ett kräver omedelbar vård eller ett dröjsmål uppenbarligen skulle dröjsmål uppenbarligen skulle medföra fara för den enskildes medföra fara för den enskildes person eller egendom. Ett person eller egendom (interi- sådant beslut kan meddelas även mistiskt beslut). Ett sådant be- för den som är underårig att slut kan meddelas även för den gälla från och med den dag då som är underårig att gälla från han eller hon fyller arton år. och med den dag då han eller 
  
 hon fyller arton år. Beslut om anordnande av godmanskap en- ligt 2 § får fattas även av över- förmyndaren, om saken är sär- skilt brådskande. 
  
 Kan ett slutligt beslut inte ges omedelbart i ett ärende om för- ordnande av god man eller förvaltare, får överförmyndaren för- ordna god man eller förvaltare för tiden till dess ärendet slutligt avgörs, om ärendet brådskar av sådan anledning som anges i första stycket. 
  
 Innan beslut enligt första eller andra stycket meddelas skall den som ansökningen avser ha fått tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större tidsförlust och utan skada för honom eller henne. 
  
 Ett beslut enligt första Ett beslut enligt första stycket får när som helst ändras stycket får när som helst ändras av rätten. Överförmyndaren får av rätten. Har beslutet meddelats när som helst ändra ett beslut av överförmyndaren skall det 
  
 33  
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 982 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 SOU 2004:112 
  
 enligt andra stycket. 
  
 19 § 
  
 34 
  
 Om en god man eller för- valtare inte längre behövs, skall godmanskapet eller förvaltar- skapet upphöra. Beslut om att godmanskap enligt 4 § eller för- valtarskap skall upphöra fattas av rätten. I övriga fall fattas beslutet av överförmyndaren. Har god man förordnats enligt 3 §  
  
 1–5, 
  
  skall överförmyndaren entlediga den gode mannen så snart den som förordnandet av- ser begär det. När en god man eller förvaltare har slutfört sitt uppdrag, skall han genast an- mäla det till överförmyndaren. 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
 genast anmälas till rätten. Över- förmyndaren får när som helst ändra ett beslut enligt andra stycket. 
 Om upphörande eller jämkning av godmanskap och förvaltarskap och om entledigande av god man eller förvaltare 
 31 § 
 Om en god man eller för- valtare inte längre behövs, skall godmanskapet eller förvaltar- skapet upphöra. Beslut om att godmanskap enligt 2 § eller för- valtarskap skall upphöra fattas av rätten. I ett ärende om detta kan rätten inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. I övriga fall fattas beslutet av överförmyndaren. Har god man förordnats enligt 18 §  
 1–5, 
  skall överförmyndaren entlediga den gode mannen så snart den som förordnandet avser begär det. När en god man eller förvaltare har slutfört sitt uppdrag, skall han genast anmäla det till över- förmyndaren. 
 En god man eller förvaltare har rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Beslut om entledigande fattas av överförmyn- daren. Skall godmanskapet eller förvaltarskapet fortsätta, är den gode mannen eller förvaltaren dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man eller förvaltare har utsetts. 
  
 34  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 983 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 20 § 
 35  
 32 § 
 En god man eller förvaltare som gör sig skyldig till missbruk eller försummelse vid utövandet av sitt uppdrag eller som kommer på ekonomiskt obestånd och på grund av detta är olämplig för uppdraget eller som av någon annan orsak inte längre är lämplig att inneha uppdraget, skall entledigas. Beslut om entledigande fattas av 
  
 överförmyndaren. 
  
 Uppkommer en fråga om att 
  
 Uppkommer en fråga om att 
  
 enligt första stycket entlediga en 
  
 enligt första stycket entlediga en 
  
 god man eller förvaltare och kan 
  
 god man eller förvaltare och kan 
  
 slutligt beslut inte ges omedel- 
  
 slutligt beslut inte ges omedel- 
  
 bart, får överförmyndaren be- 
  
 bart, får överförmyndaren be- 
  
 sluta att den gode mannen eller 
  
 sluta att den gode mannen eller 
  
 förvaltaren skall skiljas från sitt 
  
 förvaltaren skall skiljas från sitt 
  
 uppdrag för tiden till dess ären- 
  
 uppdrag för tiden till dess ären- 
  
 det avgörs, om dröjsmål skulle 
  
 det avgörs, om dröjsmål skulle 
  
 medföra fara för den som god- 
  
 medföra fara för den som god- 
  
 manskapet eller förvaltarskapet 
  
 manskapet eller förvaltarskapet 
  
 avser. 
  
 avser (interimistiskt beslut). 
  
 21 § 
 36 
  
 33 § 
  
 Ansökan om entledigande av 
  
 Ansökan om entledigande av 
  
 en god man eller förvaltare och 
  
 en god man eller förvaltare och 
  
 om upphörande av godmanskap 
  
 om upphörande av godmanskap 
  
 eller förvaltarskap får göras av 
  
 eller förvaltarskap får göras av 
  
 någon av dem som avses i 15 § 
  
 någon av dem som avses i 25 § 
  
 första stycket eller av den gode 
  
 första stycket eller av den gode 
  
 mannen eller förvaltaren. 
  
 mannen eller förvaltaren. 
  
 Rätten eller överförmyndaren får också självmant ta upp frågor som avses i första stycket och som de är behöriga att avgöra. 
 I ett ärende enligt denna paragraf skall rätten eller överförmyn- daren ge den enskilde tillfälle att yttra sig, om det kan ske. 
 22 § 
 37  
 34 § 
 Dör en god man eller förvaltare, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till den överförmyndare som har tillsyn över godmanskapet eller förvaltarskapet. 
  
 35 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 36 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 37 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 984 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 23 § 
 38 
  
 35 § 
  
 Rätten är skyldig att pröva 
  
 Rätten är skyldig att pröva 
  
 om omfattningen av ett god- 
  
 om omfattningen av ett god- 
  
 manskap enligt 4 § eller ett för- 
  
 manskap enligt 2 § eller ett för- 
  
 valtarskap bör jämkas, om någon 
  
 valtarskap bör jämkas, såvida 
  
 av dem som anges i 15 § första 
  
 någon av dem som anges i 25 § 
  
 stycket eller den gode mannen 
  
 första stycket eller den gode 
  
 eller förvaltaren ansöker om det. 
  
 mannen eller förvaltaren an- 
  
 Rätten kan också utan ansökan 
  
 söker om det. Rätten kan också 
  
 göra en sådan prövning. 
  
 utan ansökan göra en sådan 
  
 prövning. I ett ärende enligt detta 
  
 stycke kan rätten inhämta läkar- 
  
 intyg eller annan likvärdig ut- 
  
 redning. 
  
 Innan rätten meddelar beslut enligt första stycket, skall den gode mannen eller förvaltaren samt överförmyndaren och den enskilde 
  
 ges tillfälle att yttra sig. 
  
 Kan ett slutligt beslut inte ges 
  
 Kan ett slutligt beslut inte ges 
  
 omedelbart, 
  
 får 
  
 rätten 
  
 meddela 
  
 omedelbart, får 
  
 rätten 
  
 meddela 
  
 beslut i frågan för tiden till dess 
  
 beslut i frågan för tiden till dess 
  
 ärendet 
  
 avgörs, 
  
 om 
  
 dröjsmål 
  
 ärendet 
  
 avgörs, 
  
 om 
  
 dröjsmål 
  
 skulle medföra fara för den 
  
 skulle medföra fara för den 
  
 enskilde. I fråga om ett sådant 
  
 enskilde 
  
 (interimistiskt 
  
 beslut). 
  
 beslut tillämpas bestämmelserna 
  
 Beslut angående omfattningen av 
  
 i 18 § tredje och fjärde styckena. 
  
 ett godmanskap 
  
 enligt 
  
 2 § får 
  
 fattas även av överförmyndaren, 
  
 om saken är särskilt brådskande. 
  
 I fråga om ett beslut enligt det 
  
 sagda tillämpas 
  
 bestämmelserna 
  
 i 30 § tredje och fjärde styckena. 
  
 I fråga om godmanskap enligt 
  
 I fråga om godmanskap enligt 
  
 1–3 
  §§ 
  
 skall 
  
 överförmyndaren 
  
 16–18 
  §§ skall överförmyndaren 
  
 pröva om godmanskapets om- 
  
 pröva om godmanskapets om- 
  
 fattning bör jämkas. Bestäm- 
  
 fattning bör jämkas. Bestäm- 
  
 melserna i första – tredje styck- 
  
 melserna i första – tredje styck- 
  
 ena skall också tillämpas vid 
  
 ena skall också tillämpas vid 
  
 handläggningen 
  
 hos 
  
 överför- 
  
 handläggningen 
  
 hos 
  
 överför- 
  
 myndaren av frågor om sådan 
  
 myndaren av frågor om sådan 
  
 jämkning. 
  
 jämkning. 
  
 38  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 985 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 Om hörande av den som avses bli 
  
 förordnad eller entledigad 
  
 som 
  
 god man eller förvaltare 
  
 24 § 
 39 
  
 36 § 
  
 Innan rätten eller överför- 
  
 Innan rätten eller överför- 
  
 myndaren förordnar någon till 
  
 myndaren förordnar 
  
 någon 
  
 till 
  
 god man eller förvaltare eller 
  
 god man eller förvaltare eller 
  
 entledigar någon från ett sådant 
  
 entledigar någon från ett sådant 
  
 uppdrag, skall han eller hon ges 
  
 uppdrag, skall han eller hon ges 
  
 tillfälle att yttra sig. Är det fråga 
  
 tillfälle att yttra sig. Är det fråga 
  
 om beslut enligt 20 § andra 
  
 om beslut enligt 32 § andra 
  
 stycket, skall den gode mannen 
  
 stycket, skall den gode mannen 
  
 eller förvaltaren ges tillfälle att 
  
 eller förvaltaren ges tillfälle att 
  
 yttra sig, om det inte är fara i 
  
 yttra sig, om det inte är fara i 
  
 dröjsmål. 
  
 dröjsmål. 
  
 Om läkarintyg i visst fall 
  
 37 § 
  
 På begäran av en god man 
  
 eller en förvaltare eller över- 
  
 förmyndaren 
  
 kan rätten besluta 
  
 att inhämta läkarintyg till ledning 
  
 för att bedöma om och i vilken 
  
 utsträckning som den som har 
  
 god man enligt 2 § eller har 
  
 förvaltare saknar förmåga att ta 
  
 ställning i egna angelägenheter 
  
 eller att meddela sin mening i 
  
 dessa. Den 
  
 enskilde 
  
 skall 
  
 ges 
  
 tillfälle att yttra sig i ärendet. 
  
 39  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 986 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Om behörig domstol och över- 
  
 förmyndare 
  
 25 § 
 40 
  
 38 § 
  
 Behörig domstol i frågor som 
  
 Behörig domstol i frågor som 
  
 gäller 
  
 godmanskap enligt 
  
 4 § 
  
 gäller 
  
 godmanskap enligt 
  
 2 § 
  
 eller förvaltarskap är tingsrätten 
  
 eller förvaltarskap är tingsrätten 
  
 i den ort där den enskilde har 
  
 i den ort där den enskilde är 
  
 sitt hemvist eller, om han eller 
  
 folkbokförd. Är den enskilde inte 
  
 hon inte har hemvist i Sverige, 
  
 folkbokförd i Sverige, är tings- 
  
 Stockholms tingsrätt. 
  
 rätten i den ort där den enskilde 
  
 vistas behörig domstol. 
  
 Behörig 
  
 överförmyndare 
  
 i 
  
 Behörig 
  
 överförmyndare i 
  
 frågor om godmanskap enligt 1, 
  
 frågor om godmanskap enligt 2, 
  
 2 och 4 §§ samt förvaltarskap är 
  
 16 
  
 och 
  
 17 §§ 
  
 eller lagen 
  
 överförmyndaren för den kom- 
  
 (2005:000) om god man för 
  
 mun där den enskilde har sitt 
  
 ensamkommande barn m.fl. samt 
  
 hemvist. 
  
 i frågor om förvaltarskap är 
  
 överförmyndaren för den kom- 
  
 mun där den enskilde är folk- 
  
 bokförd. Är den enskilde inte 
  
 folkbokförd i Sverige, är över- 
  
 förmyndaren 
  
 för 
  
 den kommun 
  
 där den enskilde vistas behörig 
  
 överförmyndare. 
  
 Har den enskilde inte hemvist 
  
 Om 
  
 behörig 
  
 domstol 
  
 eller 
  
 i Sverige, är överförmyndaren för 
  
 överförmyndare enligt första och 
  
 den kommun där den enskilde 
  
 andra styckena inte finns, är 
  
 vistas behörig överförmyndare i 
  
 Stockholms tingsrätt och över- 
  
 frågor om godmanskap som tas 
  
 förmyndaren 
  
 för 
  
 Stockholms 
  
 upp med stöd av 4 kap. 3 § andra 
  
 kommun behörig domstol respek- 
  
 stycket lagen (1904:26 s. 1) om 
  
 tive behörig överförmyndare. 
  
 vissa 
  
 internationella 
  
 rättsför- 
  
 hållanden rörande äktenskap och 
  
 förmynderskap. I andra fall då 
  
 den enskilde inte har hemvist i 
  
 Sverige 
  
 är 
  
 överförmyndaren 
  
 för 
  
 Stockholms 
  
 kommun 
  
 behörig 
  
 överförmyndare. 
  
 40  
 Senaste lydelse 1997:353 
 987 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 26 § 
 41  
 Uppkommer vid utredning av 
 ett dödsbo frågan om förord- nande av god man enligt 3 §, hör ärendet till överförmyndaren för den kommun där den döde hade sitt hemvist eller, om den döde inte hade hemvist i Sverige, till överförmyndaren för Stockholms kommun. Skall god man annars förordnas enligt 3 §, tas ärendet upp av överförmyndaren för den kommun där den för vilken god man skall förordnas har egen- dom eller där annars behov av god man har visat sig. 
 Andra frågor som gäller godmanskap enligt 3 § tas upp av den överförmyndare som har förordnat god man. 
 39 § 
 Uppkommer vid utredning av ett dödsbo frågan om förord- nande av god man enligt 18 §, hör ärendet till överförmyn- daren för den kommun där den döde hade sitt hemvist eller, om den döde inte hade hemvist i Sverige, till överförmyndaren för Stockholms kommun. Skall god man annars förordnas enligt 18 §, tas ärendet upp av överför- myndaren för den kommun där den för vilken god man skall förordnas har egendom eller där annars behov av god man har visat sig. 
 Andra frågor som gäller godmanskap enligt 18 § tas upp av den överförmyndare som har förordnat god man. 
 Om stöd till den enskilde vid handläggningen i domstol 
  
 Jfr 20 kap. 2 § andra och 
  
 40 § 
  
 tredje styckena 
  
 I ett ärende om anordnande av 
  
 förvaltarskap eller utvidgning av 
  
 ett förvaltarskaps omfattning, där 
  
 den enskilde uppenbarligen inte 
  
 förstår vad saken gäller eller 
  
 skulle lida skada av att få del av 
  
 handlingarna i ärendet, skall rätten 
  
 förordna en god man enligt detta 
  
 kapitel att företräda den enskilde 
  
 i ärendet och bevaka hans eller 
  
 hennes rätt. Om det inte är obe- 
  
 hövligt, skall god man också för- 
  
 41  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 988 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Jfr 20 kap. 2 a § 
 27 § 
 42 
  
 Rätten skall genast kungöra beslut om anordnande eller upp- hörande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tidningar. Sådan kungörelse skall också ske av beslut om jämkning av förval- tarskaps omfattning enligt 23 §. 
 ordnas i ett ärende om anord- nande eller utvidgning av god- manskap enligt 2 § där den en- skilde uppenbarligen inte förstår vad saken gäller. 
 En god man som avses i första stycket skall samråda med den för vilken han har förordnats, i den mån det kan ske. 
 41 § 
 I ett ärende om anordnande av förvaltarskap eller utvidgning av ett förvaltarskaps omfattning, där det inte förordnats god man enligt 40 §, skall rätten förordna ett biträde att bevaka den enskildes rätt i ärendet. Ett rättegångs- biträde skall också förordnas, om den som har förvaltare begär att förvaltarskapet skall upphöra eller att dess omfattning skall in- skränkas. 
 Rättegångsbiträde skall inte förordnas, om det är uppenbart att ett biträde inte behövs. 
 Om kungörande av beslut an- gående förvaltarskap 
 42 § 
 Rätten skall genast kungöra beslut om anordnande eller upp- hörande av förvaltarskap i Post- och Inrikes Tidningar. Sådan kungörelse skall också ske av beslut om jämkning av förval- tarskaps omfattning enligt 35 §. 
  
 42  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 989 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 12 kap. 
  
 3 § 
 43 
  
 Förmyndare, gode män och 
  
 Förmyndare, 
  
 gode 
  
 män och 
  
 förvaltare skall omsorgsfullt full- 
  
 förvaltare skall omsorgsfullt full- 
  
 göra sina skyldigheter och alltid 
  
 göra sina skyldigheter och alltid 
  
 handla på det sätt som bäst 
  
 handla på det sätt som bäst 
  
 gagnar den enskilde. 
  
 gagnar 
  
 den enskilde. 
  
 Härvid 
  
 skall beaktas den enskildes egen 
  
 uttryckta eller förmodade inställ- 
  
 ning. Om den hänsyn som skall 
  
 tas till den enskildes vilja finns 
  
 bestämmelser i lagen (0000:000) 
  
 om ställföreträdare 
  
 för 
  
 vuxna 
  
 med 
  
 bristande 
  
 beslutsförmåga 
  
 inom hälso- och sjukvården m.m. 
  
 och lagen (0000:000) om ställ- 
  
 företrädare för vuxna med bris- 
  
 tande 
  
 beslutsförmåga 
  
 inom den 
  
 sociala välfärden samt i annan 
  
 särskild lagstiftning. 
  
 Om betydelsen av samtycke i 
  
 vissa fall från den som har god 
  
 man finns bestämmelser i 11 kap. 
  
 7 §. 
  
 4 § 
 44 
  
 Den enskildes medel skall i 
  
 Den enskildes medel skall i 
  
 skälig omfattning användas för 
  
 skälig 
  
 omfattning användas för 
  
 hans eller hennes uppehälle, ut- 
  
 hans eller hennes uppehälle, ut- 
  
 bildning och nytta i övrigt. De 
  
 bildning och nytta och välbe- 
  
 medel som inte används för 
  
 finnande i övrigt. De medel som 
  
 sådana ändamål skall placeras så 
  
 inte används för sådana ändamål 
  
 att tillräcklig trygghet finns för 
  
 skall placeras så att tillräcklig 
  
 deras bestånd och så att de ger 
  
 trygghet finns för deras bestånd 
  
 skälig avkastning. 
  
 och så att de ger skälig avkast- 
  
 ning. 
  
 Närmare bestämmelser om hur förvaltningen skall skötas finns i  
 13–15 
  kap. 
  
 43  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 44  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 990 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 7 § 
 45 
  
 I viktiga frågor skall förmyn- 
  
 I viktiga frågor skall förmyn- 
  
 daren, om det lämpligen kan ske, 
  
 daren, om det lämpligen kan ske, 
  
 höra den omyndige, om den 
  
 höra den omyndige samt den 
  
 omyndige har fyllt sexton år, samt 
  
 omyndiges make eller sambo. 
  
 den omyndiges make eller sambo. 
  
 Gode män och förvaltare har 
  
 Gode män och förvaltare har 
  
 motsvarande skyldigheter i för- 
  
 motsvarande skyldigheter i för- 
  
 hållande till den enskilde samt 
  
 hållande till den enskilde samt 
  
 den enskildes make eller sambo. 
  
 den enskildes make eller sambo. 
  
 Om betydelsen av samtycke i 
  
 vissa fall från den som har god 
  
 man finns bestämmelser i 11 kap. 
  
 5 § 
 . 
  
 9 § 
 46 
  
 Förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet står under 
  
 överförmyndarens tillsyn. 
  
 Förmyndare, gode 
  
 män och 
  
 Förmyndare, gode 
  
 män och 
  
 förvaltare är skyldiga att lämna 
  
 förvaltare är skyldiga att lämna 
  
 överförmyndaren de 
  
 upplys- 
  
 överförmyndaren 
  
 de 
  
 upplys- 
  
 ningar om sin verksamhet som 
  
 ningar och de handlingar om sin 
  
 överförmyndaren begär. 
  
 verksamhet som 
  
 överförmyn- 
  
 daren begär. 
  
 12 § 
 47 
  
 Om en persons egendom skall 
  
 Om fler än en förmyndare, god 
  
 förvaltas av fler än en för- 
  
 man eller förvaltare skall ha hand 
  
 myndare, god man eller för- 
  
 om en persons ekonomiska eller 
  
 valtare, 
  
 skall 
  
 ställföreträdarna 
  
 personliga angelägenheter, skall 
  
 utöva förvaltningen gemensamt. 
  
 ställföreträdarna utöva uppgifter- 
  
 Överförmyndaren kan dock be- 
  
 na gemensamt. Överförmyndar- 
  
 sluta att förvaltningen av till- 
  
 en kan dock besluta att ange- 
  
 gångarna skall fördelas på visst 
  
 lägenheterna skall fördelas på 
  
 sätt mellan 
  
 ställföreträdarna 
  
 visst sätt mellan ställföreträdar- 
  
 eller att vissa tillgångar skall för- 
  
 na eller att vissa angelägenheter 
  
 valtas av en av dem ensam. I 
  
 skall tas omhand av en av dem 
  
 samband 
  
 med 
  
 att rätten för- 
  
 ensam. I samband med att rätten 
  
 45 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 46 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 47 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 991 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 ordnar en ställföreträdare 
  
 kan 
  
 förordnar 
  
 en 
  
 ställföreträdare 
  
 även rätten meddela ett sådant 
  
 kan även rätten meddela ett 
  
 beslut. 
  
 sådant beslut. 
  
 Om de som utövar förvalt- 
  
 Om de som har hand om en 
  
 ningen gemensamt inte kan enas 
  
 angelägenhet 
  
 gemensamt 
  
 inte 
  
 om en viss åtgärd, gäller den 
  
 kan enas om en viss åtgärd, 
  
 mening som 
  
 överförmyndaren 
  
 gäller den mening som överför- 
  
 biträder. Om det är fråga om en 
  
 myndaren biträder. Om det är 
  
 åtgärd som kräver överförmyn- 
  
 fråga om en åtgärd som kräver 
  
 darens samtycke, kan samtycke 
  
 överförmyndarens samtycke, kan 
  
 ges till åtgärden även om det 
  
 samtycke ges till åtgärden även 
  
 finns delade meningar. Överför- 
  
 om det finns delade meningar. 
  
 myndaren skall dock ge alla dem 
  
 Överförmyndaren skall dock ge 
  
 som har del i förvaltningen till- 
  
 alla dem som har del i ange- 
  
 fälle att yttra sig innan 
  
 lägenheten tillfälle att yttra sig 
  
 överförmyndaren 
  
 beslutar 
  
 i 
  
 innan överförmyndaren beslutar 
  
 saken. 
  
 i saken. 
  
 15 § 
 48 
  
 Talan om 
  
 ersättning enligt 
  
 Talan om 
  
 ersättning 
  
 enligt 
  
 14 § skall väckas inom ett år från 
  
 14 § skall väckas inom tre år från 
  
 det att handlingar som anges i 
  
 det att handlingar som anges i 
  
 16 kap. 8 § har lämnats över till 
  
 16 kap. 8 § har lämnats över till 
  
 den som är behörig att ta emot 
  
 den som är behörig att ta emot 
  
 redovisning 
  
 för 
  
 förvaltningen. 
  
 redovisning 
  
 för förvaltningen. 
  
 Om talan inte väcks inom 
  
 Om talan inte väcks inom 
  
 nämnda tid, är talerätten för- 
  
 nämnda tid, är talerätten för- 
  
 lorad. Detta gäller inte, om ställ- 
  
 lorad. Detta gäller inte, om ställ- 
  
 företrädaren har gjort sig skyl- 
  
 företrädaren har gjort sig skyl- 
  
 dig till brottsligt förfarande. 
  
 dig till brottsligt förfarande eller 
  
 om talan om ersättning grundar 
  
 sig på en omständighet som inte har framgått av handlingarna. 
 Detsamma skall gälla en talan mot ställföreträdare som inte är skyldig att avge sådan redo- visning som avses i 16 kap. 8 §, när han eller hon har underrättat den som är berättigad att ta emot 
  
 48  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 992 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 redogörelse för förvaltningen att handlingar som avses i 12 kap. 5 § finns tillgängliga för gransk- ning. 
 15 a § 
 Kommunen svarar solidariskt med en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare för sak- skada och ren förmögenhets– skada som ställföreträdaren inom ramen för sitt uppdrag har vållat den enskilde genom förmögen- hetsbrott intill ett belopp mot- svarande fem gånger prisbas- beloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Kommu- nen får när ersättningen utges av- räkna vad som utgått eller kan komma att utgå ur föreliggande försäkringar som har tecknats av annan än den enskilde. 
 Vad kommunen har utgett en- ligt första stycket kan den åter- kräva av ställföreträdaren. 
 Ansvarig kommun enligt första och andra styckena är den kom- mun vars överförmyndare ut- övade tillsynen över ställföre- trädaren vid tidpunkten för brottet. 
 16 § 
 49 
  
 Förordnande förmyndare, gode 
  
 Förordnade förmyndare, gode 
  
 män och förvaltare har rätt till 
  
 män och förvaltare har rätt till 
  
 ett skäligt arvode för uppdraget 
  
 ett skäligt arvode för uppdraget 
  
 och ersättning för de utgifter 
  
 och ersättning för de utgifter 
  
 som har varit skäligen påkallade 
  
 som har varit skäligen påkallade 
  
 för uppdragets fullgörande. 
  
 för uppdragets fullgörande. En 
  
 49  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 993 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 särskilt 
  
 förordnad 
  
 vårdnads- 
  
 havare som är förmyndare för 
  
 den underårige har rätt till 
  
 ersättning också för den del av 
  
 uppdraget som avser vårdnads- 
  
 uppgifter, dock inte om den sär- 
  
 skilt förordnade vårdnadshavaren 
  
 uppbär kommunal ersättning till 
  
 familjehem. 
  
 Beslut om arvode och er- 
  
 Beslut om arvode och er- 
  
 sättning för utgifter fattas av 
  
 sättning för utgifter fattas av 
  
 överförmyndaren. Överförmyn- 
  
 överförmyndaren. Överförmyn- 
  
 daren 
  
 bestämmer dessutom i 
  
 daren bestämmer 
  
 dessutom i 
  
 vad mån arvode och ersättning 
  
 vad mån arvode och ersättning 
  
 för utgifter skall betalas med 
  
 för utgifter skall betalas med 
  
 medel som tillhör den enskilde. 
  
 medel som tillhör den enskilde. 
  
 Beslut om arvode och ersättning 
  
 för utgifter bör, om det inte finns 
  
 särskilda skäl, fattas inom fyra 
  
 månader från det att den för- 
  
 ordnade 
  
 ställföreträdaren 
  
 har 
  
 avgett årsräkning eller sluträk- 
  
 ning till överförmyndaren. 
  
 Om inte särskilda skäl för- 
  
 Om inte särskilda skäl för- 
  
 anleder något annat, skall arvode 
  
 anleder något annat, skall arvode 
  
 och ersättning för utgifter be- 
  
 och socialavgifter samt ersättning 
  
 talas med den enskildes medel i 
  
 för utgifter betalas med den en- 
  
 den mån hans eller hennes be- 
  
 skildes medel i den mån hans 
  
 räknade inkomst under det år 
  
 eller hennes beräknade inkomst, 
  
 när uppdraget utförs eller hans 
  
 bortsett 
  
 från 
  
 kapitalvinster, 
  
 efter 
  
 eller 
  
 hennes 
  
 tillgångar 
  
 under 
  
 avdrag för skatt under det år när 
  
 samma år överstiger två gånger 
  
 uppdraget utförs eller hans eller 
  
 basbeloppet 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 hennes tillgångar under samma 
  
 (1962:381) om allmän försäk- 
  
 år överstiger två gånger pris- 
  
 ring. 
  
 basbeloppet 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1962:381) om allmän försäk- 
  
 ring. Om överförmyndaren med 
  
 stöd av 14 kap. 15 § första stycket har beslutat att årsräkningen skall avse en annan tolvmånaders- period än kalenderåret, skall den 
 994 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 enskildes inkomster och tillgångar beräknas för denna period. Vid beräkningen av den enskildes ersättningsskyldighet skall tilläm- pas basbeloppet för det år under vilket tolvmånadersperioden av- slutas. 
 Arvode och ersättning för utgifter som avser vård av någons rätt i oskiftat dödsbo skall betalas med dödsboets medel, om inte sär- skilda skäl föranleder något annat. 
 Arvode och ersättning för utgifter som inte skall betalas med den enskildes eller dödsboets medel skall betalas av kommunen. 
 13 kap. 
 2 § 
 50 
  
 När värdet på en omyndigs tillgångar, som skall förvaltas av för- äldrarna, genom arv, gåva, värdestegring eller på något annat sätt har kommit att överstiga åtta gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, tillämpas bestämmelserna i  
 3–7 
  §§ för förvaltningen. 
 Dessa bestämmelser gäller även egendom som, under villkor om att förvaltningen av den skall stå under överförmyndarens kontroll (särskild överförmyndarkontroll), har tillfallit den omyndige 
  
 1. 
  
 genom arv eller testamente, 
  
 2. 
  
 genom gåva, under förutsättning att givaren skriftligen har an- mält gåvan till överförmyndaren, eller 
  
 3. 
  
 genom förmånstagarförordnande vid försäkring med anled- ning av dödsfall eller vid pensionssparande enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. 
  
 Med egendom som anges i andra stycket jämställs egendom som har trätt i stället för sådan egendom samt avkastning av egen- domen. 
 En förälder som har över- lämnat egendom i gåva till sitt omyndiga barn under villkor om att förvaltningen skall stå under överförmyndarens kontroll får inte återkalla villkoret. 
  
 50  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 995 
  
 Om det med hänsyn till för- äldrarnas och den omyndiges förhållanden eller i övrigt finns särskilda skäl, får överförmyn- daren helt eller delvis medge undantag från  
  
 3–8 
  
  §§. Kravet på överförmyndarens samtycke en- ligt 8 § i fråga om medel som inte står under särskild överförmyn- darkontroll skall hävas, om det inte av särskild anledning behövs för att trygga förvaltningen. 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7 § 
 51 
  
 Pengar som inte placeras enligt 5, 6 eller 10 § och som inte heller omedelbart behöver användas skall göras ränte- bärande genom att sättas in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag. 
 Pengar som inte placeras enligt 5, 6 eller 10 § och som inte heller omedelbart behöver användas skall göras ränte- bärande genom att sättas in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag.  
 I anslutning till placering  
 enligt 5 eller 6 § får pengar föras över till ett konto hos ett värde- pappersbolag. Detta gäller trots att någon ränta inte är avtalad. 
 9 § 
 52 
  
 Överförmyndaren skall besluta att bestämmelserna i  
 4–7 
  §§ inte längre skall tillämpas, om värdet på den omyndiges tillgångar har kommit att sjunka till ett belopp som understiger fyra gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och det inte finns särskild anledning att låta kontrollen fortgå. 
 Ett beslut enligt första stycket gäller inte egendom som har till- fallit den omyndige under villkor om särskild överförmyndar- kontroll. 
 Om det med hänsyn till för- äldrarnas och den omyndiges förhållanden eller i övrigt finns särskilda skäl, får överförmyn- daren helt eller delvis medge undantag från  
 3–8 
  §§. 
  
 51 
  
 Senaste lydelse 2004:422 
  
 52 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 996 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 10 § 
 53 
  
 För den omyndiges räkning får föräldrar endast med överförmyndarens samtycke 
  
 1. 
  
 genom köp, byte eller gåva förvärva fast egendom eller nytt- janderätt till sådan egendom, om det inte gäller övertagande av hyresrätt till en bostadslägenhet, 
  
 2. 
  
 ingå avtal om nyttjanderätt till någon annans fasta egendom, om det inte gäller hyra av en bostadslägenhet eller en tillfällig upplåtelse av ringa ekonomisk betydelse, 
  
 3. sälja eller byta bort fast 
  
 3. sälja eller byta bort fast 
  
 egendom eller nyttjanderätt till 
  
 egendom eller nyttjanderätt till 
  
 sådan egendom, om det inte 
  
 sådan egendom, om det inte 
  
 gäller byte av en bostadslägen- 
  
 gäller byte av en bostadslägen- 
  
 het, eller 
  
 het, 
  
 4. låta inteckna, hyra ut eller 
  
 4. låta inteckna, hyra ut eller 
  
 på något annat sätt med nytt- 
  
 på något annat sätt med nytt- 
  
 janderätt upplåta fast egendom 
  
 janderätt upplåta fast egendom 
  
 eller tomträtt. 
  
 eller tomträtt, eller 
  
 5. säga upp eller överlåta avtal 
  
 om hyresrätt till en bostadslägen- 
  
 het. 
  
 Samtycke till en åtgärd som avses i första stycket 1 eller 2 skall lämnas, om inte förvärvet eller avtalet kan anses olämpligt med hänsyn till egendomens natur, den omyndiges ålder och framtida 
  
 behov eller andra omständigheter. 
  
 Samtycke till en åtgärd som 
  
 Samtycke till en åtgärd som 
  
 avses i första stycket 3 eller 4 får 
  
 avses i första stycket 3, 4 eller 5 
  
 lämnas endast om åtgärden är 
  
 får lämnas endast om åtgärden 
  
 lämplig med hänsyn till egen- 
  
 är lämplig med hänsyn till egen- 
  
 domens natur samt den omyn- 
  
 domens natur samt den omyn- 
  
 diges ålder, framtida behov och 
  
 diges ålder, framtida behov och 
  
 samlade tillgångar. 
  
 samlade tillgångar. 
  
 Bestämmelserna om nyttjanderätt gäller även i fråga om servitut och rätt till elektrisk kraft, om rättigheten har upplåtits genom avtal. 
 Samtycke enligt denna paragraf gäller under sex månader från det att samtycket lämnades. 
  
 53  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 997 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 12 § 
 54 
  
 För den omyndiges räkning får föräldrar endast med över- 
  
 förmyndarens samtycke 
  
 1. ta upp lån eller ingå någon 
  
 1. ta upp lån eller företa någon 
  
 annan skuldförbindelse 
  
 annan rättshandling som innebär 
  
 att den omyndige sätts i skuld, 
  
 2. 
  
 ingå borgensförbindelse, eller 
  
 3. 
  
 ställa den omyndiges egendom som säkerhet för den omyn- diges eller någon annans förbindelse. 
  
 Är det fråga om åtgärder en- 
  
 Är det fråga om åtgärder en- 
  
 ligt första stycket som faller in- 
  
 ligt första stycket som faller in- 
  
 om ramen för en rörelse som 
  
 om ramen för en rörelse som 
  
 föräldrarna 
  
 med 
  
 överförmyn- 
  
 föräldrarna 
  
 med 
  
 överförmyn- 
  
 darens samtycke driver för den 
  
 darens samtycke driver för den 
  
 omyndiges 
  
 räkning, 
  
 behövs 
  
 omyndiges 
  
 räkning, 
  
 behövs 
  
 samtycke endast i fråga om 
  
 samtycke endast i fråga om 
  
 pantsättning 
  
 av 
  
 fast 
  
 egendom 
  
 pantsättning 
  
 av 
  
 fast 
  
 egendom 
  
 eller tomträtt. Samtycke behövs 
  
 eller tomträtt. Samtycke behövs 
  
 inte i fråga om statliga lån som 
  
 inte i fråga om statliga lån som 
  
 tas upp för att ge den omyndige 
  
 tas upp för att ge den omyndige 
  
 hjälp till utbildning eller bo- 
  
 hjälp till utbildning eller bo- 
  
 sättning. 
  
 sättning. En förälder får vidare 
  
 utan samtycke från överförmyn- 
  
 daren företa en rättshandling som 
  
 innebär att den omyndige får ett kortare anstånd med betalning för en vara eller en tjänst av ett mindre belopp som från början är bestämt till sin storlek. 
 Samtycke får lämnas endast om åtgärden behövs för att trygga den omyndiges övriga egendom eller kan anses nödvändig för den omyndiges utbildning eller uppehälle eller om det annars finns 
  
 särskilda skäl för åtgärden. 
  
 13 § 
 55 
  
 Föräldrar får inte låta 
  
 den 
  
 Föräldrar får inte 
  
 låta 
  
 den 
  
 som är under sexton år 
  
 driva 
  
 som är under femton 
  
 år 
  
 driva 
  
 rörelse. 
  
 rörelse. 
  
 54 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 55 
  
 Senaste lydelse 1999:1080 
  
 998 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Om den omyndige har fyllt 
  
 Om den omyndige har fyllt 
  
 sexton år, får föräldrarna endast 
  
 femton år, får föräldrarna endast 
  
 med 
  
 överförmyndarens 
  
 sam- 
  
 med överförmyndarens 
  
 sam- 
  
 tycke låta honom eller henne 
  
 tycke låta honom eller henne 
  
 driva en rörelse som medför bok- 
  
 driva en rörelse som medför bok- 
  
 föringsskyldighet 
  
 enligt 
  
 bok- 
  
 föringsskyldighet 
  
 enligt 
  
 bok- 
  
 föringslagen (1999:1078). Utan 
  
 föringslagen (1999:1078). Utan 
  
 överförmyndarens samtycke får 
  
 överförmyndarens samtycke får 
  
 föräldrarna inte själva driva en 
  
 föräldrarna inte själva driva en 
  
 sådan rörelse för den omyndiges 
  
 sådan rörelse för den omyndiges 
  
 räkning. Samtycke 
  
 får lämnas 
  
 räkning. Samtycke 
  
 får 
  
 lämnas 
  
 endast om den omyndiges eko- 
  
 endast om den omyndiges eko- 
  
 nomiska och personliga för- 
  
 nomiska och personliga för- 
  
 hållanden är sådana att det med 
  
 hållanden är sådana att det med 
  
 beaktande av rörelsens art är 
  
 beaktande av rörelsens art är 
  
 lämpligt att samtycke ges. 
  
 lämpligt att samtycke ges. 
  
 14 § 
 56 
  
 Föräldrar skall före den 1 mars 
  
 Föräldrar skall före den 1 mars 
  
 varje år i en årsräkning till över- 
  
 varje år i en årsräkning till över- 
  
 förmyndaren redogöra för för- 
  
 förmyndaren redogöra för för- 
  
 valtningen under föregående år 
  
 valtningen under föregående år 
  
 av egendom som avses i 2 § samt 
  
 av egendom som avses i 2 § samt 
  
 sådan egendom som omfattas av 
  
 sådan egendom som omfattas av 
  
 bestämmelserna 
  
 om 
  
 samtycke 
  
 bestämmelserna 
  
 om 
  
 samtycke 
  
 enligt 
  
 10 §. Årsräkningen 
  
 skall 
  
 enligt 10 §. Om det är lämpligt 
  
 avges på heder och samvete. 
  
 får överförmyndaren 
  
 besluta 
  
 att 
  
 årsräkningen skall avse en annan 
  
 tolvmånadersperiod än kalender- 
  
 året och i samband härmed be- 
  
 stämma ett annat datum före 
  
 vilket årsräkningen skall ges in. 
  
 Årsräkningen skall 
  
 avges 
  
 på 
  
 heder och samvete. 
  
 I årsräkningen skall anges 
  
 1. 
  
 egendomen och dess värde vid början och slutet av den tid som räkningen avser, 
  
 2. 
  
 skulder som hänför sig till egendomen vid samma tidpunkter, 
  
 och 
  
 56  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 999 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 3. inkomster av egendomen och utgifter som har betalats med egendomen eller dess avkastning. 
 Är särskild förvaltning an- ordnad för vissa tillgångar som tillkommer den omyndige, skall den som utövar förvaltningen årligen lämna redovisning över förvaltningen till förmyndaren. 
 19 § 
 57 
  
 Om det av någon särskild anledning behövs för att trygga för- valtningen, får överförmyndaren 
 1. bestämma att  
 3–7 
  §§ skall tillämpas även i annat fall än som 
  
 följer av 2 §, 
  
 2. begränsa möjligheten att ta 
  
 2. begränsa möjligheten att ta ut 
  
 ut pengar som har satts in hos 
  
 pengar som har satts in hos bank 
  
 bank eller kreditmarknadsföre- 
  
 eller kreditmarknadsföretag eller 
  
 tag, utöver vad som följer av 8 §, 
  
 värdepappersbolag, utöver vad 
  
 som följer av 8 §, 
  
 3. bestämma att värdehandlingar skall förvaras och förvaltas av ett värdepappersinstitut enligt lagen (1991:981) om värdepappers- rörelse eller ett motsvarande utländskt institut som är underkastat en offentlig reglering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersinstitut här i landet, 
  
 4. bestämma att premieobliga- 
  
 4. begränsa möjligheten att för- 
  
 tioner som har utfärdats av staten 
  
 foga över rättigheter som registre- 
  
 skall skrivas in i statsskuldboken 
  
 ras enligt lagen (1998:1479) om 
  
 med förbehåll att belopp som hän- 
  
 kontoföring av finansiella instru- 
  
 för sig till obligationerna inte får 
  
 ment eller som avses i lagen 
  
 lyftas utan överförmyndarens 
  
 (2004:46) om investeringsfonder, 
  
 samtycke, och 
  
 5. begränsa möjligheten att 
  
 förfoga över finansiella instru- 
  
 ment eller andra värdehandlingar 
  
 som genom avtal förvaras och för- 
  
 valtas av ett värdepappersinstitut 
  
 5. genom meddelande till den 
  
 som avses i första stycket 3, och 
  
 6. genom meddelande till den 
  
 som skall betala pengar till den 
  
 som skall betala pengar till den 
  
 57  
 Senaste lydelse 2004:422 
  
 1000 
  
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 omyndige bestämma att peng- 
  
 omyndige bestämma att peng- 
  
 arna skall sättas in hos bank 
  
 arna skall sättas in hos bank 
  
 eller kreditmarknadsföretag. 
  
 eller kreditmarknadsföretag. 
  
 Meddelas beslut enligt första 
  
 Meddelas beslut enligt första 
  
 stycket 3, skall föräldrarna träffa 
  
 stycket 3, skall föräldrarna träffa 
  
 avtal 
  
 med värdepappersinstitutet 
  
 avtal med ett värdepappersinstitut 
  
 på villkor som överförmyndaren 
  
 om förvaring och förvaltning av 
  
 har godkänt. I fråga om rättig- 
  
 handlingarna. 
  
 heter som registreras enligt lagen 
  
 (1998:1479) 
  
 om kontoföring 
  
 av 
  
 finansiella instrument får för- 
  
 äldrarna, i stället för att träffa ett 
  
 avtal om förvaring och för- 
  
 valtning, på konto i avstäm- 
  
 ningsregister 
  
 låta registrera eller, 
  
 om rättigheten förvaltas av någon 
  
 som har medgivande som för- 
  
 valtare enligt den lagen, till denne 
  
 anmäla att 
  
 föräldrarna 
  
 endast 
  
 med 
  
 överförmyndarens 
  
 tillstånd 
  
 får överlåta eller pantsätta rättig- 
  
 heten eller uppbära på rättigheten 
  
 belöpande kapitalbelopp. 
  
 Ett värdepappersinstitut som 
  
 Ett 
  
 värdepappersinstitut 
  
 är 
  
 skyldigt att träffa ett sådant 
  
 avses i första stycket 3 är skyldigt 
  
 avtal om förvaring och förvalt- 
  
 att träffa ett sådant avtal om 
  
 ning som avses i andra stycket. 
  
 förvaring 
  
 och förvaltning som 
  
 Avtalet får inte träffas på sämre 
  
 avses i andra stycket. Avtalet får 
  
 villkor än de som värdepappers- 
  
 inte träffas på sämre villkor än 
  
 institutet erbjuder andra en- 
  
 de som 
  
 värdepappersinstitutet 
  
 skilda personer vid samma typ 
  
 erbjuder andra enskilda per- 
  
 av avtal. 
  
 soner vid samma typ av avtal. 
  
 1001 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 14 kap. 
 1 § 
 58 
  
 Förordnade förmyndare, gode män och förvaltare skall inom två månader efter förordnandet lämna en förteckning till överför- myndaren över den egendom som de förvaltar. Förteckningen skall avges på heder och samvete. 
  
 En förteckning som lämnas 
  
 En förteckning som lämnas 
  
 av en god man som har för- 
  
 av en god man som har för- 
  
 ordnats enligt 11 kap. 1 § be- 
  
 ordnats enligt 11 kap. 16 § eller 
  
 höver endast ta upp den lösa 
  
 17 § fjärde stycket behöver en- 
  
 egendom som den gode mannen 
  
 dast ta upp den lösa egendom 
  
 har tagit hand om. 
  
 som den gode mannen har tagit 
  
 hand om. 
  
 Skyldigheten att lämna en förteckning gäller inte vid byte av förordnad förmyndare, god man eller förvaltare. 
 I fråga om bevakning av någons rätt i dödsbo eller annat oskiftat bo gäller bestämmelserna i 15 kap. 
 4 § 
 59 
  
 Andra värdehandlingar än sådana som nämns i 5 § första stycket skall säljas och fordringar drivas in så snart det lämpligen kan ske, om det inte är till fördel för den enskilde att värdehandlingarna behålls eller att fordringarna förblir utestående. 
  
 Annan lös egendom än som 
  
 Annan lös egendom än som 
  
 nu har nämnts och som inte 
  
 nu har nämnts och som inte 
  
 omfattas av 11 § skall säljas vid 
  
 omfattas av 11 § skall säljas vid 
  
 en lämplig tidpunkt, om inte 
  
 en lämplig tidpunkt, om inte 
  
 egendomen är till nytta eller har 
  
 egendomen är till nytta eller har 
  
 särskilt värde för den enskilde 
  
 särskilt värde för den enskilde 
  
 eller den enskildes familj eller 
  
 eller den enskildes familj eller 
  
 om egendomen av någon annan 
  
 egendomen av någon annan 
  
 särskild anledning bör behållas. 
  
 särskild anledning bör behållas. 
  
 7 § 
 60 
  
 Pengar som inte placeras enligt 5, 6 eller 11 § och som inte heller omedelbart behöver användas skall göras ränte- 
 Pengar som inte placeras enligt 5, 6 eller 11 § och som inte heller omedelbart behöver användas skall göras ränte- 
  
 58 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 59 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 60 
  
 Senaste lydelse 2004:422 
  
 1002 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 bärande genom att sättas in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag. 
 bärande genom att sättas in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag.  
 I anslutning till p 
 lacering enligt 5 eller 6 § får pengar föras över till ett konto hos ett värde- pappersbolag. Detta gäller trots att någon ränta inte är avtalad. 
 8 § 
 61 
  
 Pengar som har satts in hos bank eller kreditmarknadsföretag får 
  
 tas ut endast efter samtycke från överförmyndaren. 
  
 Samtycke krävs dock inte vid 
  
 Samtycke krävs dock inte vid 
  
 uttag av 
  
 uttag av 
  
 1. ränta, eller 
  
 1. ränta 
  
 som 
  
 är 
  
 upplupen 
  
 under innevarande år eller under 
  
 fjolåret, eller 
  
 2. pengar som behöver hållas 
  
 2. pengar som behöver hållas 
  
 tillgängliga 
  
 för 
  
 den enskildes 
  
 tillgängliga 
  
 för 
  
 rättshandlingar 
  
 uppehälle eller vården av hans 
  
 av det slag som sedvanligen före- 
  
 eller hennes egendom om den 
  
 tas med anknytning till den en- 
  
 förordnade 
  
 förmyndaren, 
  
 gode 
  
 skildes dagliga livsföring eller för 
  
 mannen eller 
  
 förvaltaren 
  
 vid 
  
 vården av hans eller hennes 
  
 insättningen gjort förbehåll om 
  
 egendom 
  
 om den 
  
 förordnade 
  
 att de får tas ut utan överför- 
  
 förmyndaren, gode mannen eller 
  
 myndarens samtycke. 
  
 förvaltaren 
  
 vid 
  
 insättningen 
  
 gjort förbehåll om att de får tas 
  
 ut utan överförmyndarens sam- 
  
 tycke. 
  
 10 § 
 62 
  
 Om det finns särskilda skäl, får 
  
 Om det finns särskilda skäl, får 
  
 överförmyndaren helt eller delvis 
  
 överförmyndaren helt eller delvis 
  
 medge undantag från  
 4–9 
  §§. 
  
 medge undantag från  
 4–8 
  §§. 
  
 61 
  
 Senaste lydelse 2004:422 
  
 62 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 1003 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 11 § 
 63 
  
 För den enskildes räkning får en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare endast med överförmyndarens samtycke 
  
 1. 
  
 genom köp, byte eller gåva förvärva fast egendom eller nytt- janderätt till sådan egendom, om det inte gäller övertagande av hyresrätt till en bostadslägenhet, 
  
 2. 
  
 ingå avtal om nyttjanderätt till någon annans fasta egendom, om det inte gäller hyra av en bostadslägenhet eller en tillfällig upp- låtelse av ringa ekonomisk betydelse, 
  
 3. sälja eller 
  
 byta 
  
 bort fast 
  
 3. sälja eller 
  
 byta 
  
 bort fast 
  
 egendom eller nyttjanderätt till 
  
 egendom eller nyttjanderätt till 
  
 sådan egendom, om det inte 
  
 sådan egendom, om det inte 
  
 gäller byte av en bostadslägen- 
  
 gäller byte av en bostadslägen- 
  
 het, eller 
  
 het, 
  
 4. låta inteckna, hyra ut eller 
  
 4. låta inteckna, hyra ut eller 
  
 på något annat sätt med nyttjan- 
  
 på något annat sätt med nyttjan- 
  
 derätt upplåta 
  
 fast 
  
 egendom 
  
 derätt upplåta 
  
 fast 
  
 egendom 
  
 eller tomträtt. 
  
 eller tomträtt, eller 
  
 5. säga upp eller överlåta avtal 
  
 om hyresrätt till en bostads- lägenhet. 
 Samtycke till en åtgärd som avses i första stycket 1 eller 2 skall lämnas, om inte förvärvet eller avtalet kan anses olämpligt med hänsyn till egendomens natur eller andra omständigheter. 
  
 Samtycke till en åtgärd som 
  
 Samtycke till en åtgärd som 
  
 avses i första stycket 3 eller 4 får 
  
 avses i första stycket 3, 4 eller 5 
  
 lämnas endast om åtgärden är 
  
 får lämnas endast om åtgärden 
  
 lämplig med hänsyn till egen- 
  
 är lämplig med hänsyn till egen- 
  
 domens natur samt den enskildes 
  
 domens natur samt den enskildes 
  
 behov och samlade tillgångar. 
  
 behov och samlade tillgångar. 
  
 Bestämmelserna om nyttjanderätt gäller även i fråga om servitut och rätt till elektrisk kraft, om rättigheten har upplåtits genom avtal. 
 Samtycke enligt denna paragraf gäller under sex månader från det att samtycket lämnades. 
  
 63  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 1004 
  
 annan rättshandling som innebär att den enskilde sätts i skuld, 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 13 § 
 64 
  
 För den enskildes räkning får en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare endast med överförmyndarens samtycke 
 1. ta upp lån eller ingå någon 1. ta upp lån eller företa någon annan skuldförbindelse 
  
 2. 
  
 ingå borgensförbindelse, eller 
  
 3. 
  
 ställa den enskildes egendom som säkerhet för den enskildes eller någon annans förbindelse. 
  
 Är det fråga om åtgärder en- 
  
 Är det fråga om åtgärder en- 
  
 ligt första stycket som faller 
  
 ligt första stycket som faller 
  
 inom ramen för en rörelse som 
  
 inom ramen för en rörelse som 
  
 ställföreträdaren med överför- 
  
 ställföreträdaren med överför- 
  
 myndarens samtycke driver för 
  
 myndarens samtycke driver för 
  
 den enskildes räkning, behövs 
  
 den enskildes räkning, behövs 
  
 samtycke endast i fråga om 
  
 samtycke endast i fråga om 
  
 pantsättning av fast egendom 
  
 pantsättning av fast egendom 
  
 eller tomträtt. Samtycke behövs 
  
 eller tomträtt. Samtycke behövs 
  
 inte i fråga om statliga lån som 
  
 inte i fråga om statliga lån som 
  
 tas upp för att ge den enskilde 
  
 tas upp för att ge den enskilde 
  
 hjälp till utbildning eller bo- 
  
 hjälp till utbildning eller bo- 
  
 sättning. 
  
 sättning. En ställföreträdare får 
  
 vidare utan samtycke från över- 
  
 förmyndaren företa en rättshand- 
  
 ling som innebär att den enskilde 
  
 får ett kortare anstånd med betal- 
  
 ning för en vara eller en tjänst av 
  
 ett mindre belopp som från början 
  
 är bestämt till sin storlek. 
  
 Samtycke får lämnas endast om åtgärden behövs för att trygga den enskildes övriga egendom eller kan anses nödvändig för hans eller hennes utbildning eller uppehälle eller om det annars finns särskilda skäl för åtgärden. 
  
 14 § 
 65 
  
 En god man eller förvaltare får 
  
 En förvaltare får endast med 
  
 endast med 
  
 överförmyndarens 
  
 överförmyndarens samtycke låta 
  
 samtycke låta den enskilde driva 
  
 den enskilde driva en rörelse 
  
 en rörelse 
  
 som medför bok- 
  
 som medför bokföringsskyldig- 
  
 64 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 65 
  
 Senaste lydelse 1999:1080 
  
 1005 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 föringsskyldighet enligt 
  
 bok- 
  
 het 
  
 enligt 
  
 bokföringslagen 
  
 föringslagen 
  
 (1999:1078). Utan 
  
 (1999:1078). Utan överförmyn- 
  
 överförmyndarens samtycke får 
  
 darens samtycke får förvaltaren 
  
 den gode mannen eller för- 
  
 eller en god man inte driva en 
  
 valtaren inte driva en sådan 
  
 sådan rörelse för den enskildes 
  
 rörelse för den enskildes räk- 
  
 räkning. Samtycke får lämnas 
  
 ning. Samtycke får lämnas en- 
  
 endast om den enskildes eko- 
  
 dast om den enskildes ekono- 
  
 nomiska och personliga för- 
  
 miska och personliga förhållan- 
  
 hållanden är sådana att det med 
  
 den är sådana att det med beakt- 
  
 beaktande av rörelsens art är 
  
 ande av rörelsens art är lämpligt 
  
 lämpligt att samtycke ges. 
  
 att samtycke ges. 
  
 I fråga om förordnade förmyndare tillämpas 13 kap. 13 §. 
  
 15 § 
 66 
  
 Förordnade förmyndare, gode 
  
 Förordnade förmyndare, gode 
  
 män och förvaltare skall före den 
  
 män och förvaltare skall före den 
  
 1 mars varje år i en årsräkning 
  
 1 mars varje år i en årsräkning 
  
 till 
  
 överförmyndaren redogöra 
  
 till 
  
 överförmyndaren redogöra 
  
 för förvaltningen under före- 
  
 för förvaltningen under före- 
  
 gående år av egendom som har 
  
 gående år av egendom som har 
  
 stått 
  
 under 
  
 ställföreträdarens 
  
 stått under 
  
 ställföreträdarens 
  
 förvaltning. Årsräkningen 
  
 skall 
  
 förvaltning. Om det är lämpligt 
  
 avges på heder och samvete. 
  
 får 
  
 överförmyndaren besluta att 
  
 årsräkningen skall avse en annan 
  
 tolvmånadersperiod än kalender- året och i samband härmed be- stämma ett annat datum före vil- ket årsräkningen skall ges in. Års- räkningen skall avges på heder och samvete. 
 I årsräkningen skall anges den enskildes tillgångar och skulder vid början och slutet av den tid som räkningen avser. Vidare skall en sammanställning göras av inkomster och utgifter under nämnda tid. Av årsräkningen skall särskilt framgå hur mycket som har använts för den enskildes uppehälle eller nytta i övrigt. 
 Är särskild förvaltning anord- nad för vissa tillgångar som till- kommer den enskilde, skall den 
  
 66  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 1006 
  
 Om ett förordnande av god man enligt 11 kap. 16 § eller 17 § fjärde stycket upphör innan tiden för avgivande av årsräkning eller sluträkning som rör ställföre- trädarskapet för den enskilde in- träffar, får sluträkning rörande förvaltningen under de nämnda förordnandena begränsas till att avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den särskilt förordnade gode mannen. I övrigt skall redogörelse för förvaltningen lämnas av förmyn- daren, den ursprungligen förord- nade gode mannen eller förvaltaren även för den tid det särskilda god- mansförordnandet har varat. 
  
 1007 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 som utövar förvaltningen årligen lämna redovisning över förvalt- ningen till den gode mannen eller förvaltaren, om det faller inom ramen för den gode mannens eller förvaltarens uppdrag att ta emot en sådan redovisning. 
 18 § 
 67 
  
 Om en förordnad förmyndares, god mans eller förvaltares upp- drag har upphört, skall den som frånträder uppdraget inom en månad därefter lämna en sluträkning till överförmyndaren beträf- fande egendom som har stått under hans eller hennes förvaltning. Sluträkningen skall innehålla en redogörelse för förvaltningen under det löpande året fram till dess att ställföreträdarskapet upp- hörde. Räkningen skall avges på heder och samvete. 
 Vad som sägs om årsräkning i 15 § andra stycket gäller också i fråga om sluträkning. 
 Om rätten har inskränkt omfattningen av en god mans eller förvaltares uppdrag, skall sluträkning lämnas för den egendom som inte längre omfattas av uppdraget. 
 Om ett godmanskap enligt 11 kap. 1 § upphör innan tiden för avgivande av årsräkning eller sluträkning som rör förmynder- skapet för den omyndige in- träffar, får sluträkning rörande godmanskapet begränsas till att avse en redogörelse endast för de åtgärder som har vidtagits av den gode mannen. I övrigt skall redogörelse för förvaltningen lämnas av förmyndaren även för den tid godmanskapet har varat. 
  
 67  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 1. begränsa möjligheten att ta ut pengar som har satts in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag eller värdepappersbolag, ut- över vad som följer av 8 §, 
  
 2. bestämma att värdehand- lingar skall förvaras och för- valtas av ett värdepappersinsti- tut enligt lagen (1991:981) om värdepappersrörelse eller ett mot- svarande utländskt institut som är underkastat en offentlig reg- lering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersinstitut här i landet, 
  
 3. begränsa möjligheten att för- foga över rättigheter som registre- ras enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instru- ment eller som avses i lagen (2004:46) om investeringsfonder, 
  
 4. begränsa möjligheten att för- foga över finansiella instrument eller andra värdehandlingar som genom avtal förvaras och för- valtas av ett värdepappersinstitut som avses i första stycket 2, och 
  
 5. genom meddelande till den som skall betala pengar till den enskilde bestämma att pengarna skall sättas in hos bank eller kreditmarknadsföretag. 
  
 Meddelas beslut enligt första stycket 2, skall ställföreträdaren träffa avtal med ett värdepappers- 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 21 § 
 68 
  
 Om det behövs för att trygga förvaltningen, får överför- myndaren 
 1. begränsa möjligheten att ta ut pengar som har satts in hos bank eller kreditmarknadsföre- tag, utöver vad som följer av 8 §, 
 2. bestämma att värdehand- lingar skall förvaras och för- valtas av ett värdepappersinsti- tut enligt lagen (1991:981) om värdepappersrörelse eller ett mot- svarande utländskt institut som är underkastat en offentlig reg- lering som väsentligen stämmer överens med den som gäller för värdepappersinstitut här i landet, och 
 3. genom meddelande till den som skall betala pengar till den enskilde bestämma att pengarna skall sättas in hos bank eller kreditmarknadsföretag. 
 Meddelas beslut enligt första stycket 2, skall ställföreträdaren träffa avtal med värdepappers- 
  
 68  
 Senaste lydelse 2004:422 
 1008 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 institutet på villkor som över- 
  
 institut om förvaring och förvalt- 
  
 förmyndaren har godkänt. I fråga 
  
 ning av handlingarna. 
  
 om rättigheter 
  
 som 
  
 registreras 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1998:1479) 
  
 om 
  
 kontoföring av finansiella instru- 
  
 ment får ställföreträdaren, i stället 
  
 för att träffa ett avtal om för- 
  
 varing och förvaltning, på konto i 
  
 avstämningsregister låta registrera 
  
 eller, om rättigheten förvaltas av 
  
 någon som har medgivande som 
  
 förvaltare enligt den lagen, till 
  
 denne anmäla att ställföre- 
  
 trädaren endast med överför- 
  
 myndarens tillstånd 
  
 får överlåta 
  
 eller 
  
 pantsätta 
  
 rättigheten 
  
 eller 
  
 uppbära på rättigheten belöpande 
  
 kapitalbelopp. 
  
 Ett värdepappersinstitut som 
  
 Ett 
  
 värdepappersinstitut 
  
 är 
  
 skyldigt att träffa ett sådant av- 
  
 avses i första stycket 2 är skyldigt 
  
 tal om förvaring och förvaltning 
  
 att träffa ett sådant avtal om 
  
 som avses i andra stycket. Av- 
  
 förvaring 
  
 och förvaltning som 
  
 talet får inte träffas på sämre 
  
 avses i andra stycket. Avtalet får 
  
 villkor än de som värdepappers- 
  
 inte träffas på sämre villkor än 
  
 institutet erbjuder andra enskil- 
  
 de som 
  
 värdepappersinstitutet 
  
 da personer vid samma typ av 
  
 erbjuder andra enskilda per- 
  
 avtal. 
  
 soner vid samma typ av avtal. 
  
 15 kap. 
  
 6 § 
 69 
  
 En förmyndare, god man eller förvaltare får inte för den enskildes 
  
 räkning avstå från arv eller testamente. 
  
 Om 
  
 överförmyndaren 
  
 sam- 
  
 Om 
  
 överförmyndaren 
  
 sam- 
  
 tycker till åtgärden, får dock arv 
  
 tycker till åtgärden, får dock arv 
  
 avstås 
  
 enligt 3 kap. 9 § 
  
 ärvda- 
  
 avstås 
  
 enligt 
  
 3 kap. 9 § 
  
 ärvda- 
  
 balken. 
  
 balken. Om det finns särskilda 
  
 skäl och 
  
 om 
  
 överförmyndaren 
  
 samtycker 
  
 till 
  
 det, får också ett 
  
 69  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 1009 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 testamente godkännas trots att 
  
 godkännandet kan anses innefatta 
  
 ett avstående från arv. 
  
 10 § 
 70 
  
 Har egendom i dödsbo vilken 
  
 Har egendom i dödsbo vilken 
  
 har förvaltats av en god man 
  
 har förvaltats av en god man 
  
 som avses i 11 kap. 3 § tillfallit 
  
 som avses i 11 kap. 18 § tillfallit 
  
 Allmänna arvsfonden, gäller i 
  
 Allmänna arvsfonden, gäller i 
  
 fråga om egendomens försälj- 
  
 fråga om egendomens försälj- 
  
 ning lagen (1994:243) om All- 
  
 ning lagen (1994:243) om All- 
  
 männa arvsfonden. 
  
 männa arvsfonden. 
  
 16 kap. 
  
 1 § 
 71 
  
 Överförmyndaren skall enligt bestämmelserna i detta kapitel ut- öva tillsyn över förmyndares, gode mäns och förvaltares verksam- 
  
 het. 
  
 Vid tillsynen skall överför- 
  
 Vid tillsynen skall överför- 
  
 myndaren särskilt se till att den 
  
 myndaren särskilt se till att den 
  
 enskildes tillgångar i skälig om- 
  
 enskildes tillgångar i skälig om- 
  
 fattning används för hans eller 
  
 fattning används för hans eller 
  
 hennes nytta och att tillgång- 
  
 hennes nytta och välbefinnande 
  
 arna i övrigt är placerade så att 
  
 och att tillgångarna i övrigt är 
  
 tillräcklig trygghet finns för 
  
 placerade så att tillräcklig trygg- 
  
 deras bestånd och så att de ger 
  
 het finns för deras bestånd och 
  
 skälig avkastning. 
  
 så att de ger skälig avkastning. 
  
 Bestämmelser om val av överförmyndare m.m. finns i 19 kap.  
 2 § 
  
 72 
  
 Tillsynen utövas av över- förmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eller förvaltare har sitt hemvist. 
 Tillsynen utövas av över- förmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eller förvaltare är folk- bokförd. Är denne inte folkbok- förd i Sverige, utövar överför- myndaren för den kommun där 
  
 70 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 71 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 72 
  
 Senaste lydelse 1997:353 
  
 1010 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 den enskilde vistas tillsynen. 
  
 Om god man har förordnats 
  
 Om god man har förordnats 
  
 enligt 11 kap. 3 § vid utredning 
  
 enligt 11 kap. 18 § vid utredning 
  
 av ett dödsbo, utövas tillsynen 
  
 av ett dödsbo, utövas tillsynen 
  
 av 
  
 överförmyndaren 
  
 för 
  
 den 
  
 av överförmyndaren 
  
 för 
  
 den 
  
 kommun där den avlidne hade 
  
 kommun där den avlidne hade 
  
 sitt hemvist. Är det i övrigt 
  
 sitt hemvist. Är det i övrigt 
  
 fråga 
  
 om 
  
 godmanskap 
  
 enligt 
  
 fråga om 
  
 godmanskap enligt 
  
 11 kap. 3 §, utövas tillsynen av 
  
 11 kap. 18 §, utövas tillsynen av 
  
 överförmyndaren för den kom- 
  
 överförmyndaren för den kom- 
  
 mun där den gode mannen har 
  
 mun där den gode mannen är 
  
 sitt hemvist. 
  
 folkbokförd. 
  
 Om en underårig inte har 
  
 hemvist i Sverige och en god man 
  
 har förordnats för den underårige 
  
 med 
  
 stöd 
  
 av 4 kap. 
  
 3 § 
  
 andra 
  
 stycket lagen (1904:26 s. 1) om 
  
 vissa 
  
 internationella 
  
 rättsför- 
  
 hållanden rörande äktenskap och 
  
 förmynderskap, 
  
 utövas tillsynen 
  
 av 
  
 överförmyndaren 
  
 för 
  
 den 
  
 kommun 
  
 där 
  
 den 
  
 underårige 
  
 vistas. 
  
 Om behörig överförmyndare 
  
 Om behörig överförmyndare 
  
 enligt första – tredje styckena 
  
 enligt första och andra styckena 
  
 inte finns, utövas tillsynen av 
  
 inte finns, utövas tillsynen av 
  
 överförmyndaren för Stockholm. 
  
 överförmyndaren för Stockholm. 
  
 7 § 
 73 
  
 En 
  
 omyndig 
  
 som 
  
 har 
  
 fyllt 
  
 En omyndig som har fyllt 
  
 sexton år och den som har god 
  
 femton år och den som har god 
  
 man eller förvaltare har rätt att 
  
 man eller förvaltare har rätt att 
  
 ta del av de handlingar som rör 
  
 ta del av de handlingar som rör 
  
 ställföreträdarskapet 
  
 och 
  
 som 
  
 ställföreträdarskapet 
  
 och 
  
 som 
  
 förvaras hos överförmyndaren. 
  
 förvaras hos överförmyndaren. 
  
 En sådan rätt har också den 
  
 En sådan rätt har också den 
  
 enskildes make eller sambo och 
  
 enskildes make eller sambo och 
  
 närmaste släktingar. 
  
 närmaste släktingar, 
  
 dock 
  
 inte 
  
 beträffande 
  
 utdrag enligt 
  
 lagen 
  
 73  
 Senaste lydelse 1994:1433 
 1011 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 (1998:620) 
  
 om belastningsregis- 
  
 ter, personuppgifter som är före- 
  
 mål för sekretessmarkering enligt 
  
 7 kap. 
  
 15 § 
  
 första 
  
 stycket sekre- 
  
 tesslagen (1980:100), uppgift om 
  
 verklig 
  
 adress vid 
  
 kvarskrivning 
  
 enligt 
  
 16 § 
  
 folkbokföringslagen 
  
 (1991:481) 
  
 eller 
  
 fingerade 
  
 personuppgifter 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1991:483) om fingerade person- 
  
 uppgifter. 
  
 9 § 
 74 
  
 Innan överförmyndaren tar 
  
 Innan överförmyndaren tar 
  
 ställning till om samtycke skall 
  
 ställning till om samtycke skall 
  
 lämnas till en förvaltningsåtgärd 
  
 lämnas till en förvaltningsåtgärd 
  
 av större vikt, skall den omyn- 
  
 av större vikt, skall den omyn- 
  
 dige, om han eller hon har fyllt 
  
 dige, när det är lämpligt, eller 
  
 sexton år, eller den som har god 
  
 den som har god man eller för- 
  
 man eller förvaltare samt den 
  
 valtare samt den enskildes make 
  
 enskildes make eller sambo och 
  
 eller sambo och närmaste släkt- 
  
 närmaste släktingar beredas till- 
  
 ingar beredas tillfälle att yttra 
  
 fälle att yttra sig, om det kan ske 
  
 sig, om det kan ske utan avse- 
  
 utan avsevärd tidsförlust. 
  
 värd tidsförlust. 
  
 Överförmyndaren får återkalla ett samtycke, om förutsättningar för samtycket inte längre finns 
 10 § 
 75 
  
 Socialnämnder och andra myndigheter är skyldiga att på begäran lämna överförmyndaren de uppgifter som behövs för överför- 
  
 myndarens tillsynsverksamhet. 
  
 Därutöver är de 
  
 myndigheter 
  
 Om skyldighet för myndigheter 
  
 som regeringen föreskriver skyl- 
  
 att underrätta överförmyndaren 
  
 diga att underrätta överförmyn- 
  
 om förhållanden av betydelse för 
  
 daren om sådana 
  
 förhållanden 
  
 dennes 
  
 tillsynsverksamhet finns 
  
 som de får kännedom om och 
  
 särskilda föreskrifter i lag. Rege- 
  
 som kan vara av betydelse för 
  
 ringen 
  
 kan meddela ytterligare 
  
 överförmyndarens 
  
 tillsynsverk- 
  
 föreskrifter om sådan skyldighet. 
  
 samhet. 
  
 74 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 75 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 1012 
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 10 a § 
  
 Banker, kreditmarknads- före- 
  
 tag, 
  
 värdepappersbolag, 
  
 centrala 
  
 värdepappersförvarare och konto- 
  
 förande institut, 
  
 fondbolag 
  
 och 
  
 förvaringsinstitut 
  
 samt 
  
 företag 
  
 som 
  
 driver inlåningsverksamhet 
  
 enligt lagen (2004:299) om in- 
  
 låningsverksamhet är skyldiga att 
  
 på begäran lämna överförmyn- 
  
 daren de uppgifter som behövs för 
  
 dennes tillsynsverksamhet. 
  
 Vad som sägs i första stycket 
  
 gäller också motsvarande ut- 
  
 ländska företag som driver verk- 
  
 samhet från en filial här i landet. 
  
 11 § 
 76 
  
 När en omyndig på grund av 
  
 När en omyndig på grund av 
  
 arv eller testamente har fått 
  
 arv eller testamente eller genom 
  
 pengar till ett värde överstigan- 
  
 avstående av arv eller testamente 
  
 de två gånger gällande basbelopp 
  
 har fått pengar till ett värde 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1962:381) 
  
 om 
  
 överstigande 
  
 ett 
  
 prisbasbelopp 
  
 allmän försäkring eller med vill- 
  
 enligt lagen (1962:381) om all- 
  
 kor om särskild överförmyndar- 
  
 män försäkring eller med villkor 
  
 kontroll, skall den som om- 
  
 om särskild överförmyndarkon- 
  
 besörjer 
  
 utbetalningen 
  
 från 
  
 troll, skall den som ombesörjer 
  
 dödsboet 
  
 för 
  
 den omyndiges 
  
 utbetalningen från dödsboet för 
  
 räkning sätta in medlen hos 
  
 den omyndiges räkning sätta in 
  
 bank 
  
 eller 
  
 kreditmarknadsföre- 
  
 medlen hos bank eller kredit- 
  
 tag, med uppgift om att medlen 
  
 marknadsföretag, 
  
 med 
  
 uppgift 
  
 inte får tas ut utan överförmyn- 
  
 om att medlen inte får tas ut 
  
 darens tillstånd. 
  
 utan 
  
 överförmyndarens 
  
 till- 
  
 stånd. 
  
 Vad som nu sagts om skyl- 
  
 Vad som nu sagts om skyl- 
  
 dighet att betala till bank eller 
  
 dighet att betala till bank eller 
  
 kreditmarknadsföretag skall även 
  
 kreditmarknadsföretag skall även 
  
 gälla försäkringsgivare vid ut- 
  
 gälla försäkringsgivare vid ut- 
  
 betalning 
  
 av 
  
 försäkringsbelopp 
  
 betalning av 
  
 försäkringsbelopp 
  
 76  
 Senaste lydelse 2004:422 
 1013 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 som den omyndige har rätt till 
  
 som den omyndige har rätt till, 
  
 samt pensionssparinstitut vid ut- 
  
 pensionssparinstitut vid utbetal- 
  
 betalning enligt lagen (1993:931) 
  
 ning enligt lagen (1993:931) om 
  
 om 
  
 individuellt pensionssparan- 
  
 individuellt 
  
 pensionssparande, 
  
 de. Om betalningen avser en 
  
 Brottsoffermyndigheten vid utbe- 
  
 periodisk förmån, gäller skyldig- 
  
 talning av ersättning enligt brotts- 
  
 heten att betala till bank eller 
  
 skadelagen (1978:413) och myn- 
  
 kreditmarknadsföretag 
  
 endast 
  
 dighet som betalar ut ersättning i 
  
 när 
  
 den första 
  
 utbetalningen 
  
 anledning av skadeståndsanspråk 
  
 görs. 
  
 mot staten. Om betalningen av- 
  
 ser en periodisk förmån, gäller 
  
 skyldigheten att betala till bank 
  
 eller kreditmarknadsföretag en- 
  
 dast när den första utbetalning- 
  
 en görs. 
  
 När utbetalning enligt första 
  
 När utbetalning enligt första 
  
 eller andra stycket görs, skall 
  
 eller andra stycket görs, skall 
  
 den som ombesörjer utbetal- 
  
 den som ombesörjer utbetal- 
  
 ningen genast göra anmälan till 
  
 ningen genast göra anmälan till 
  
 förmyndaren och 
  
 överförmyn- 
  
 förmyndaren 
  
 och överförmyn- 
  
 daren. En sådan anmälan skall 
  
 daren. En sådan anmälan skall 
  
 också göras om en omyndig på 
  
 också göras om en omyndig på 
  
 grund av arv eller testamente har 
  
 grund av arv eller testamente 
  
 fått 
  
 värdehandlingar 
  
 till ett 
  
 eller genom avstående av arv eller 
  
 värde som överstiger i första 
  
 testamente har fått värdehand- 
  
 stycket nämnt belopp eller med 
  
 lingar till ett värde som över- 
  
 villkor om att värdehandlingarna 
  
 stiger i första stycket nämnt be- 
  
 skall stå under särskild överför- 
  
 lopp eller med villkor om att 
  
 myndarkontroll. 
  
 värdehandlingarna skall stå under 
  
 särskild överförmyndarkontroll. 
  
 Vad som föreskrivs i första – tredje styckena gäller inte vid utbetalning av medel som den omyndige får förvalta själv. Andra och tredje styckena gäller inte heller om utbetalning görs från försäkring som tagits inom ramen för en rörelse. 
  
 Bestämmelserna i denna para- 
  
 Bestämmelserna i denna para- 
  
 graf gäller också vid betalning 
  
 graf gäller också vid betalning 
  
 eller utgivande av värdehandling 
  
 eller utgivande av värdehandling 
  
 till någon för vilken det har för- 
  
 till någon för vilken det har för- 
  
 ordnats god man med uppgift att 
  
 ordnats god man med uppgift att 
  
 förvalta egendom eller för vilken 
  
 ha hand om den enskildes eko- 
  
 det har förordnats förvaltare. 
  
 nomiska angelägenheter eller för 
  
 1014 
  
 SOU 2004:112 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 vilken det har förordnats för- 
  
 valtare. 
  
 13 § 
 77 
  
 Överförmyndaren får vid vite 
  
 Överförmyndaren får vid vite 
  
 förelägga 
  
 en 
  
 förmyndare, 
  
 god 
  
 förelägga en 
  
 förmyndare, 
  
 god 
  
 man eller förvaltare att fullgöra 
  
 man eller förvaltare att fullgöra 
  
 sina 
  
 skyldigheter 
  
 enligt 
  
 3 § 
  
 sina skyldigheter enligt 3 § and- 
  
 andra 
  
 stycket eller 
  
 8 § 
  
 tredje 
  
 ra stycket eller 8 § tredje stycket 
  
 stycket i detta kapitel eller 
  
 i detta kapitel eller enligt 12 kap. 
  
 enligt 12 kap. 13 §, 13 kap. 3, 14, 
  
 9 
  
 eller 
  
 13 §, 
  
 13 kap. 3, 
  
 14, 
  
 15 
  
 15 eller  
 18–21 
  §, 14 kap. 1, 2, 15, 
  
 eller  
 18–21 
  §, 14 kap. 1, 
  
 2, 
  
 15, 
  
 16, 18 eller  
 21–23 
  § eller 15 kap. 
  
 16, 18 eller  
 21–23 
  § eller 15 kap. 
  
 3 eller 
  
 8 §. 
  
 Innan 
  
 vitesföre- 
  
 3 
  
 eller 
  
 8 §. 
  
 Innan vitesföre- 
  
 läggande beslutas, skall överför- 
  
 läggande beslutas, skall överför- 
  
 myndaren 
  
 skriftligen 
  
 erinra 
  
 myndaren 
  
 skriftligen 
  
 erinra 
  
 ställföreträdaren om den skyl- 
  
 ställföreträdaren om den skyl- 
  
 dighet 
  
 och 
  
 de bestämmelser 
  
 dighet 
  
 och 
  
 de bestämmelser 
  
 som finns och ge ställföreträdar- 
  
 som finns och ge ställföreträ- 
  
 en skälig tid att lämna en an- 
  
 daren skälig tid att lämna en 
  
 given handling eller rätta sig 
  
 angiven upplysning eller handling 
  
 efter ett beslut. 
  
 eller rätta sig efter ett beslut. 
  
 Frågor om utdömande av vite prövas av tingsrätt. I fråga om föreläggande och utdömande av vite gäller i övrigt lagen (1985:206) om viten. 
 I anslutning till att vite döms ut får rätten förelägga nytt vite. 
 19 kap. 
 2 § 
 78 
  
 Kommun kan bestämma att det i stället för överförmyndare skall finnas en överförmyndar- nämnd. Vad som annorstädes än i detta kapitel är föreskrivet om överförmyndare skall äga mot- svarande tillämpning på sådan nämnd. 
 En kommun kan bestämma att det i stället för överförmyn- dare skall finnas en överförmyn- darnämnd. Vad som någon annanstans än i detta kapitel är föreskrivet om överförmyndare skall tillämpas på en sådan nämnd. 
 Om gemensam överförmyn- 
  
 77 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 78 
  
 Senaste lydelse 1974:1038 
  
 1015 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
 darnämnd för kommuner och om överlåtelse av uppgifterna som överförmyndare till ett kommu- nalförbund finns föreskrifter i 16 och 17 §§. 
 14 § 
 79 
  
 Överförmyndarnämnden får uppdra åt en ledamot, en ersättare som har kallats till tjänstgöring eller en kommunal tjänsteman med den kompetens som behövs att på nämndens vägnar avgöra vissa grupper av ärenden. Nämnden skall i sitt beslut ange vilka slag av ärenden som uppdraget omfattar. Överförmyndaren får på mot- svarande sätt uppdra åt en kommunal tjänsteman med den kom- petens som behövs att avgöra ärenden på överförmyndarens vägnar. 
  
 En framställning eller ett ytt- 
  
 En framställning eller ett ytt- 
  
 rande 
  
 till 
  
 kommunfullmäktige 
  
 rande 
  
 till 
  
 kommunfullmäktige 
  
 får dock inte beslutas på något 
  
 får dock inte beslutas på något 
  
 annat sätt än av nämnden sam- 
  
 annat sätt än av nämnden sam- 
  
 fällt eller 
  
 av överförmyndaren 
  
 fällt eller 
  
 av överförmyndaren 
  
 själv. 
  
 Detsamma gäller beslut 
  
 själv. 
  
 Detsamma gäller beslut 
  
 enligt 11 kap. 20 § att entlediga 
  
 enligt 11 kap. 32 §, dock ej beslut 
  
 eller skilja en god man eller för- 
  
 enligt andra stycket, att entlediga 
  
 valtare från uppdraget och be- 
  
 eller skilja en god man eller för- 
  
 slut att häva avtal om samman- 
  
 valtare från uppdraget och be- 
  
 levnad i oskiftat bo eller att 
  
 slut att häva avtal om samman- 
  
 förelägga vite. 
  
 levnad i oskiftat bo. 
  
 Finner den som fått ett upp- 
  
 Finner den som fått ett upp- 
  
 drag som avses i första stycket 
  
 drag som avses i första stycket 
  
 att samtycke, tillstånd, förord- 
  
 att samtycke, tillstånd, anord- 
  
 nande, upphörande eller ent- 
  
 nande, 
  
 jämkning, förordnande, 
  
 ledigande i ett visst fall inte bör 
  
 upphörande eller entledigande i 
  
 meddelas eller beslutas, eller an- 
  
 ett visst fall inte bör meddelas 
  
 ser han eller hon frågan tvek- 
  
 eller beslutas, eller anser han 
  
 sam, skall ärendet hänskjutas till 
  
 eller hon frågan tveksam, skall 
  
 nämnden eller överförmyndaren. 
  
 ärendet hänskjutas till nämnden 
  
 Beslut i ett ärende enligt denna 
  
 eller överförmyndaren. I tvek- 
  
 balk vilket har fattats på grund 
  
 samma fall skall även en fråga om 
  
 av ett uppdrag som avses i första 
  
 vitesföreläggande hänskjutas. Be- 
  
 stycket behöver inte anmälas för 
  
 slut i 
  
 ett 
  
 ärende enligt denna 
  
 79  
 Senaste lydelse 1995:1362 
 1016 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 nämnden eller för överförmyn- balk vilket har fattats på grund daren. av ett uppdrag som avses i första stycket behöver inte anmälas för nämnden eller för överförmyn- 
 daren. 
 16 § 
 80 
  
 Vad som är föreskrivet om nämnder i kommunallagen (1991:900) gäller, med de avvikelser som följer av detta kapitel, också överförmyndarnämnd och i tillämpliga delar överför- myndare. 
 Kommuner får bestämma att de skall ha gemensam överförmyndar- nämnd. Vad som är särskilt före- skrivet om en gemensam nämnd i kommunallagen (1991:900) gäller också en gemensam överförmyn- darnämnd. 
 17 § 
 Kommuner får bilda kommu- nalförbund enligt föreskrifterna i kommunallagen (1991:900) med ändamål att sköta uppgifterna som överförmyndare. 
 Inom kommunalförbundet skall uppgifterna som överförmyndare handhas av förbundsstyrelsen eller förbundsdirektionen. Be- stämmelserna om överförmyn- darnämnd och ledamot och er- sättare i sådan nämnd i 5 § femte stycket, 8 § andra stycket samt 9, 13, 14 och 18 §§ detta kapitel skall därvid tillämpas. Detsamma gäller föreskriften i 8 § första stycket om obehörighet för den som är i konkurs eller har för- valtare. Vad som någon annan- 
  
 80  
 Senaste lydelse 1991:1649 
 1017 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 stans än i detta kapitel är före- 
  
 skrivet om överförmyndare skall 
  
 tillämpas 
  
 på 
  
 förbundsstyrelsen 
  
 eller direktionen. 
  
 17 § 
 81 
  
 18 § 
  
 Länsstyrelsen skall utöva till- 
  
 Tillsyn 
  
 över 
  
 överförmyn- 
  
 syn 
  
 över överförmyndares 
  
 och 
  
 darnas och överförmyndarnämn- 
  
 överförmyndarnämnders verksam- 
  
 dernas tillämpning av denna balk 
  
 het. 
  
 och andra föreskrifter skall utövas 
  
 av en länsstyrelse. 
  
 Länsstyrelsen skall dessutom 
  
 - med råd och på annat sätt 
  
 stödja överförmyndarna och över- 
  
 förmyndarnämnderna i 
  
 deras 
  
 verksamhet och därvid främja en 
  
 enhetlig rättstillämpning, 
  
 - se till att utbildningen av 
  
 överförmyndarna, ledamöterna i 
  
 överförmyndarnämnderna och er- 
  
 sättare är tillfredsställande, och 
  
 - verka för en ändamålsenlig 
  
 organisation 
  
 av 
  
 överförmyndar- 
  
 verksamheten. 
  
 När 
  
 länsstyrelserna 
  
 fullgör 
  
 sina uppgifter enligt första och 
  
 andra styckena skall de samverka 
  
 inbördes till förmån för rättslikhet 
  
 och effektivitet. 
  
 20 kap. 
  
 2 § 
 82 
  
 Vistas den, mot vilken talan 
  
 Vistas den, mot vilken talan 
  
 enligt denna balk riktas, på 
  
 enligt denna balk riktas, på 
  
 okänd ort, skall hans rätt i saken 
  
 okänd ort, skall hans rätt i saken 
  
 bevakas 
  
 av 
  
 god 
  
 man enligt 
  
 bevakas 
  
 av 
  
 god 
  
 man 
  
 enligt 
  
 11 kap. 
  
 Detsamma 
  
 gäller, 
  
 om 
  
 11 kap. 
  
 Detsamma 
  
 gäller, om 
  
 han vistas på känd ort utom 
  
 han vistas på känd ort utom 
  
 riket 
  
 men 
  
 stämningen 
  
 eller 
  
 riket men 
  
 stämningen 
  
 eller 
  
 81 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 82 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 1018 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 andra handlingar i målet ej kan delges honom eller han under- låter att ställa ombud för sig och särskilda skäl föreligger att förordna god man. 
 I ett ärende om anordnande av förvaltarskap eller utvidgning av ett förvaltarskaps omfattning, där den enskilde uppenbarligen inte förstår vad saken gäller eller skulle lida skada av att få del av handlingarna i ärendet, skall rätten förordna en god man enligt 11 kap. att företräda den enskilde i ärendet och bevaka hans eller hennes rätt. 
 En god man som avses i första eller andra stycket skall samråda med den för vilken han har förordnats, i den mån det kan ske. 
 2 b § 
 83 
  
 Den som har förordnats till god man enligt 2 § eller rätte- gångsbiträde enligt 2 a § har efter rättens prövning rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt. Kostnaden skall stanna på staten, såvida inte motparten till den, för vilken god man eller rättegångsbiträde har förord- nats, skäligen bör åläggas att ersätta staten kostnaden. 
 andra handlingar i målet ej kan delges honom eller han under- låter att ställa ombud för sig och särskilda skäl föreligger att förordna god man. I nu nämnda fall skall god man förordnas av rätten. 
 En god man som avses i första stycket skall samråda med den för vilken han har för- ordnats, i den mån det kan ske. 
 2 a § 
 Den som har förordnats till god man enligt 2 § eller 11 kap. 40 § eller rättegångsbiträde en- ligt 11 kap. 41 § har efter rättens prövning rätt till skälig ersätt- ning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt. Kost- naden skall stanna på staten, så- vida inte motparten till den, för vilken god man eller rätte- gångsbiträde har förordnats, skäligen bör åläggas att ersätta staten kostnaden. 
  
 83  
 Senaste lydelse 1988:1251 
 1019 
 Föräldrabalken och nya lagar SOU 2004:112 
  
 3 § 
 84 
  
 Rättens beslut angående för- 
  
 Rättens beslut angående för- 
  
 mynderskap, 
  
 godmanskap 
  
 eller 
  
 mynderskap, 
  
 godmanskap eller 
  
 förvaltarskap 
  
 får 
  
 överklagas, 
  
 förvaltarskap 
  
 får 
  
 överklagas, 
  
 förutom av den som beslutet 
  
 förutom av den som beslutet 
  
 särskilt rör, av var och en som 
  
 särskilt rör, av var och en som 
  
 har rätt att göra ansökan i saken. 
  
 har rätt att göra ansökan i saken. 
  
 Den i vars ställe god man har 
  
 Den i vars ställe god man har 
  
 förordnats enligt 
  
 11 kap. 
  
 2 § 
  
 förordnats enligt 
  
 11 kap. 17 § 
  
 första eller andra stycket får 
  
 första eller andra stycket får 
  
 dock inte överklaga ett beslut 
  
 dock inte överklaga ett beslut 
  
 om ett sådant förordnande. 
  
 om ett sådant förordnande. 
  
 Rättens beslut att förelägga vite enligt 16 kap. 13 § tredje stycket får överklagas endast i samband med klagan över beslutet att döma 
  
 ut vitet. 
  
 4 § 
 85 
  
 Överförmyndarens 
  
 samtycke 
  
 Överförmyndarens samtycke 
  
 till åtgärd beträffande en en- 
  
 till åtgärd beträffande en en- 
  
 skilds egendom får begäras en- 
  
 skilds egendom får begäras en- 
  
 dast av förmyndaren, den gode 
  
 dast av förmyndaren, den gode 
  
 mannen eller förvaltaren. Över- 
  
 mannen eller förvaltaren. Över- 
  
 förmyndarens beslut i ett sådant 
  
 förmyndarens beslut i ett sådant 
  
 ärende får överklagas endast av 
  
 ärende får överklagas endast av 
  
 ställföreträdaren. Överförmyn- 
  
 ställföreträdaren. Överförmyn- 
  
 darens beslut enligt 
  
 9 kap. 3 
  
 darens beslut 
  
 enligt 9 kap. 3, 
  
 eller 4 §, 13 kap. 18 
  
 eller 19 § 
  
 3 a § eller 4 §, 
  
 13 kap. 18 eller 
  
 eller 14 kap. 21 § får överklagas 
  
 19 § eller 14 kap. 21 § får över- 
  
 endast av ställföreträdaren eller 
  
 klagas endast av ställföreträdar- 
  
 av den enskilde, om han eller 
  
 en eller av den enskilde, om han 
  
 hon har fyllt sexton år. 
  
 eller hon har fyllt femton år. 
  
 Överförmyndarens beslut i sådana fall som avses i 12 kap. 12 § andra stycket får inte överklagas. 
 Överförmyndarens beslut att förelägga vite enligt 16 kap. 13 § får överklagas endast i samband med klagan över rättens beslut att döma ut vitet. 
  
 84 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 85 
  
 Senaste lydelse 1994:1433 
  
 1020 
  
 Beslut som tingsrätten har meddelat under rättegången i frågor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 11 kap. 30 § eller 35 § tredje stycket skall överklagas särskilt. 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 11 § 
 86  
 Beslut som tingsrätten har 
 meddelat under rättegången i frågor som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 11 kap. 18 § eller 23 § tredje stycket skall överklagas särskilt. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Finns det vid ikraftträdandet anordnat förvaltarskap enligt 11 kap. 
  
 7 
  
 § för någon i anledning av att denne är ur stånd att vårda sin per- son skall beslutet anses avse godmanskap i personliga angelägen- heter enligt 11 kap. 2 § i dess nya lydelse. Godmanskapet skall an- ses omfatta frågor om att erhålla sociala förmåner från det allmänna av ekonomisk natur men inte åtgärder inom hälso- och sjukvården. Förvaltaren skall i berört avseende anses vara god man. 
  
 3. 
  
 Anordnande av godmanskap eller förordnande av god man som har skett enligt äldre bestämmelser skall anses ha meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser i 11 kap. 
  
 4. 
  
 Om det i en lag eller en författning som har beslutats av rege- ringen hänvisas till en föreskrift som har ersatts genom en före- skrift i denna lag, tillämpas i stället den nya föreskriften. 
  
 5. 
  
 Ärenden om förmynderskap, godmanskap enligt 11 kap. 1, 2 och 
  
 4 
  
 §§ föräldrabalken i deras äldre lydelse eller förvaltarskap, vilka före ikraftträdandet har inletts vid rätten i den ort eller hos över- förmyndaren för den kommun som enligt bestämmelserna i 10 kap. 
  
 13 
  
 § och 11 kap. 25 § i deras äldre lydelse då var behörig, skall hand- läggas där även efter ikraftträdandet. 
  
 6. 
  
 Ärenden inom ramen för överförmyndarens tillsyn, vilka före ikraftträdandet har inletts hos överförmyndaren för den kommun som enligt 16 kap. 2 § föräldrabalken i dess äldre lydelse då var be- hörig, skall handläggas där även efter ikraftträdandet. 
  
 7. 
  
 Äldre bestämmelser enligt 12 kap. 15 § om tid för att väcka talan om ersättning skall gälla när handlingar som anges i 16 kap. 8 § före 
  
 86  
 Senaste lydelse 1995:1362 
 1021 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 ikraftträdandet har lämnats över till den som är behörig att ta emot redovisningen. 
  
 8. 
  
 Bestämmelserna i 12 kap. 15 a § om kommuners skadestånds- ansvar skall tillämpas endast för sådan skada som vållats den en- skilde efter ikraftträdandet. 
  
 9. 
  
 Bestämmelsen i 13 kap. 2 § fjärde stycket om hinder mot att åter- kalla villkor om särskild överförmyndarkontroll gäller inte beträffan- de villkor uppställda före ikraftträdandet. 
  
 1022 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 1.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 1 kap. Om framtidsfullmakter, m.m. 
 Innebörd 
  
 1 §  
 En framtidsfullmakt är en fullmakt åt en eller flera personer att företräda fullmaktsgivaren efter den tidpunkt då fullmaktsgivaren på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande för- hållande varaktigt och i huvudsak är ur stånd att ha hand om de angelägenheter som fullmakten avser. 
 Framtidsfullmakt kan upprättas av den som har fyllt 18 år. 
  
 2 §  
 Fullmakten kan omfatta både ekonomiska och personliga ange- lägenheter. Det skall klart framgå av fullmakten att den har verkan efter den tidpunkt som anges i 1 §. 
 Om framtidsfullmakten skall omfatta åtgärder inom hälso- och sjukvården, skall detta särskilt anges. 
  
 3 §  
 Förordnanden i en framtidsfullmakt som innebär att en full- mäktig ges behörighet i personliga angelägenheter i de avseenden som anges i 11 kap. 6 § föräldrabalken är utan verkan. 
 Upprättande 
  
 4 §  
 En framtidsfullmakt skall upprättas skriftligt med två vittnen. Fullmaktsgivaren skall skriva under framtidsfullmakten i vittnenas samtidiga närvaro eller intyga inför dem att han eller hon har skrivit under handlingen. Framtidsfullmakten bör dateras. Vittnena skall ha kännedom om att handlingen är en framtidsfullmakt. De skall bekräfta handlingen genom sin underskrift. 
 För vittnen enligt första stycket skall gälla de villkor som anges i 10 kap. 4 § första stycket ärvdabalken. 
 Den som anges som fullmäktig i framtidsfullmakten får inte tas till vittne. 
 1023 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 5 §  
 Vittnena bör på framtidsfullmakten anteckna iakttagelser om fullmaktsgivarens hälsotillstånd och andra omständigheter som är av betydelse för framtidsfullmaktens giltighet. 
 Läkarintyg eller annan likvärdig utredning om fullmaktsgivarens hälsotillstånd när framtidsfullmakten skrevs bör bifogas framtids- fullmakten. 
 Återkallelse 
  
 6 §  
 En framtidsfullmakt kan inte med bindande verkan göras oåter- kallelig. 
  
 7 §  
 En framtidsfullmakt återkallas genom att fullmaktsgivaren återtar eller låter förstöra handlingen. Fullmäktigen skall på be- gäran av fullmaktsgivaren lämna tillbaka framtidsfullmakten. 
 Har tredje man fått ett särskilt meddelande om att framtidsfull- makten är återkallad, gäller detta som återkallelse gentemot honom. 
  
 8 §  
 För återkallelse i övrigt eller förklaring att en framtidsfullmakt skall vara kraftlös gäller vad som anges i 2 kap. 17, 19 och 20 §§ lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögen- hetsrättens område. 
 En framtidsfullmakt som innefattar rätt att sluta avtal om köp, byte eller gåva av fast egendom är utan verkan i sådana angelägen- heter, om återkallelse har skett enligt 7 § första stycket eller om den har förklarats kraftlös i enlighet med vad som anges i 2 kap. 17 § lagen om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhets- rättens område. 
 Ikraftträdande 
  
 9 §  
 Fullmäktigen skall ta ställning till när fullmakten i enlighet med 1 § träder i kraft. 
 Ett förordnande för en person att vara fullmäktig enligt en fram- tidsfullmakt skall anses innefatta medgivande för fullmäktigen att ta del av uppgifter om fullmaktsgivarens hälsotillstånd, om detta behövs för att avgöra om fullmaktsgivarens tillstånd är sådant som anges i 1 §. 
 1024 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 10 §  
 Om inte annat framgår av fullmakten skall fullmäktigen snarast underrätta fullmaktsgivaren och dennes make eller sambo och närmaste släktingar om fullmaktens ikraftträdande och om dess innehåll. 
 Jäv 
  
 11 §  
 En fullmäktig har inte rätt att företräda fullmaktsgivaren, om det uppstår en fråga om rättshandling eller rättegång mellan full- maktsgivaren å ena sidan och fullmäktigen, hans eller hennes make eller sambo eller någon annan som fullmäktigen företräder å den andra sidan. 
 Första stycket hindrar inte att fullmäktigen lämnar personliga presenter eller andra gåvor som får anses ha stöd i framtidsfull- makten. Fullmäktigen kan också täcka nödvändiga utgifter samt bestämma eget arvode i enlighet med vad som bestäms i fullmakten eller får anses skäligt. 
 Om förordnande av god man i fullmäktigens ställe i fall som an- ges i första stycket tillämpas 11 kap. 17 § andra stycket föräldra- balken. Föreskrifterna i nämnda § tredje stycket om förordnande av god man när det finns intressemotsättning tillämpas i förhållan- det mellan fullmaktsgivaren och fullmäktigen, om det begärs av någon av dem eller om det annars är lämpligt. Om sådan god man gäller också vad som i övrigt är föreskrivet i 11 kap. föräldrabalken. 
 Fullmaktsgivarens bundenhet 
  
 12 §  
 Den som har gett en framtidsfullmakt för någon annan att företräda sig är omedelbart berättigad och förpliktad i förhållande till tredje man genom en rättshandling som fullmäktigen har före- tagit inom framtidsfullmaktens gränser och i fullmaktsgivarens namn. 
 Vad som sägs i första stycket gäller även i fråga om fullmakt att företräda fullmaktsgivaren vid rättshandlingar, som företas gente- mot honom. 
  
 13 §  
 Har fullmäktigen överskridit sin befogenhet när han företagit en rättshandling, gäller rättshandlingen inte mot fullmaktsgivaren, om tredje man insett eller borde ha insett att fullmäktigen över- skred sin befogenhet. 
 1025 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 14 §  
 Om fullmaktsgivaren har särskild anledning att befara att full- mäktigen kommer att på grund av fullmakten företa rättshandlingar gentemot en viss person, som saknar kännedom om att framtids- fullmakten enligt 20 § inte längre gäller, skall fullmaktsgivaren om möjligt meddela denne att framtidsfullmakten har upphört att gälla. Underlåter fullmaktsgivaren det, får han inte mot en person som är i god tro åberopa att framtidsfullmakten inte gäller. 
 Fullmäktigens ansvar m.m. 
  
 15 §  
 Fullmäktigen ansvarar gentemot tredje man för att han eller hon har nödvändig fullmakt. Om detta gäller vad som föreskrivs i 2 kap. 25 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. 
  
 16 §  
 För det inbördes förhållandet mellan fullmaktsgivare och full- mäktig gäller vad som föreskrivs i 18 kap. handelsbalken. 
 Fullmäktigen skall hålla fullmaktsgivarens medel avskilda från sina egna. 
 Granskning av hur framtidsfullmakten används 
  
 17 §  
 Fullmäktigen skall på begäran av överförmyndaren för den kommun där fullmaktsgivaren är folkbokförd lämna de upplysning- ar om fullmaktsförhållandet och företagna åtgärder som överförmyn- daren begär. Fullmaktsgivaren skall på överförmyndarens begäran även lämna särskild redovisning för sitt uppdrag. 
 Förordnande av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken 
  
 18 §  
 Om möjlighet att besluta om godmanskap eller förvaltarskap för fullmaktsgivaren gäller vad som föreskrivs i 11 kap. 2 och 9 §§ föräldrabalken. Ansökan om sådant anordnande får göras, förutom av dem som anges i 11 kap. 25 § nämnda balk, av den som i en fram- tidsfullmakt har angetts som fullmäktig. 
 Då det gäller att bedöma om det behövs godmanskap eller för- valtarskap skall rätten särskilt beakta, om framtidsfullmäktigen inte kan ta tillvara fullmaktsgivarens intressen på det sätt som får anses vara förutsatt i fullmakten. 
 1026 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 19 §  
 Om godmanskap enligt 11 kap. 2 § föräldrabalken eller förval- tarskap anordnas för fullmaktsgivaren, är framtidsfullmakten utan verkan för de angelägenheter som omfattas av beslutet. 
 Om verkan av framtidsfullmakten i vissa fall 
  
 20 §  
 Om framtidsfullmakten har trätt i kraft men fullmaktsgivarens tillstånd inte längre är sådant som anges i 1 §, saknar framtidsfullmak- ten verkan, när inte annat följer av 14 §. 
  
 21 §  
 Dör fullmaktsgivaren eller blir fullmaktsgivarens egendom avträdd till konkurs eller får han eller hon förvaltare och har framtidsfullmakten trätt i kraft och brukats av fullmäktigen, gäller i fråga om ekonomiska angelägenheter vad som sägs i 2 kap. 21, 23 och 24 §§ lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. 
 Framtidsfullmäktiges rätt att låta annan rättshandla på den en- skildes vägnar, m.m. 
  
 22 §  
 En framtidsfullmäktig kan överlåta behörighet att företräda fullmaktsgivaren endast om det följer av en tillämpning av före- skrifterna i 11 kap. 23 § föräldrabalken. Om ytterligare inskränk- ningar i rätten att överlåta behörighet är särskilt föreskrivet. Vad som har sagts nu gäller dock inte om något annat anges i framtids- fullmakten. 
 Periodiskt återkommande betalningar, m.m. 
  
 23 §  
 En skriftlig fullmakt som någon har lämnat annan att i visst angivet avseende hos kreditinstitut eller annan tredje man uppbära medel för periodiskt återkommande betalningar eller andra penning- överföringar för de ändamål som anges i 2 kap. 2 § har verkan även sedan fullmaktsgivaren har kommit i det tillstånd som anges i 1 §. I fråga om en sådan fullmakt gäller 6 §. 
 Vad som sägs i första stycket skall gälla även andra skriftliga med- givanden om periodiska betalningar eller penningöverföringar från den enskilde för där angivna ändamål. 
 1027 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Särskilda föreskrifter 
  
 24 §  
 Det finns särskilda föreskrifter om framtidsfullmakter i bl.a. lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom hälso- och sjukvården m.m. och lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom den sociala välfärden. 
 2 kap. Om anhöriga ställföreträdare i vissa ekonomiska ange- lägenheter 
 Behörighetens avgränsning 
  
 1 §  
 I detta kapitel finns föreskrifter om anhöriga med behörighet i vissa ekonomiska angelägenheter för personer som har fyllt 18 år men som på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller lik- nande förhållande uppenbarligen varaktigt saknar förmåga att ha hand om sina ekonomiska angelägenheter. 
  
 2 §  
 Behörigheten för anhöriga enligt 1 § avser, enligt vad som när- mare anges i 6 §, sedvanliga rättshandlingar med anknytning till den enskildes dagliga livsföring. 
 Sådana rättshandlingar kan avse livsmedel, kläder och skor, för- brukningsartiklar, boende, hälsa och hygien, tandvård, transporter, avgifter för sociala tjänster, skattebetalningar, telefon, tillgång till massmedier, förströelser, försäkringar och medlemskap i föreningar. 
 Behörigheten avser även insättning av den enskildes medel hos bank eller kreditmarknadsföretag. 
  
 3 §  
 Behörigheten för anhöriga gäller endast i den mån den enskilde inte företräds av framtidsfullmäktig enligt 1 kap. i denna lag eller av god man eller förvaltare enligt föräldrabalken. 
 Vilka anhöriga är behöriga? 
  
 4 §  
 Följande anhöriga kommer i fråga som ställföreträdare enligt detta kapitel. 
  
 1. 
  
 Make eller sambo. 
  
 2. 
  
 Barn. 
  
 3. 
  
 Barnbarn. 
  
 1028 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 4. 
  
 Föräldrar. 
  
 5. 
  
 Syskon. 
  
 Om den enskilde på grund av bestående funktionsnedsättning är i det tillstånd som anges i 1 § när han eller hon fyller 18 år, kan han eller hon företrädas endast av en god man eller en förvaltare. 
  
 5 §  
 Ställföreträdarskapet bestäms av den ordning i vilken de an- höriga är upptagna under punkterna i 4 §. Då skall bortses från personer som avböjer uppgiften eller inte kan anträffas eller är underåriga eller annars är ur stånd att sköta uppgiften. 
 Två eller flera anhöriga under samma punkt företräder den en- skilde gemensamt. De kan inbördes anförtro varandra behörig- heten. 
 Ett avböjande från en anhörig eller anhöriga under samma punkt kan endast avse samtliga angelägenheter enligt 2 §. 
 Närmare om den anhöriges behörighet 
  
 6 §  
 Den anhörige får inom ramen för 1 och 2 §§ 
  
 1. 
  
 träffa avtal för den enskildes räkning, 
  
 2. 
  
 ombesörja betalningar för denne med tillgängliga medel, 
  
 3. 
  
 för ändamål som anges i 2 § tredje stycket och, i behövlig ut- sträckning, under 2 i denna paragraf lyfta inkomst och avkastning av egendom som tillkommer den enskilde och ta i anspråk banktill- godohavanden och andra penningmedel, och 
  
 4. 
  
 lämna eller ändra sådan skriftlig fullmakt eller sådant med- givande som avses i 1 kap. 23 §. 
  
 7 §  
 Den anhörige har inte behörighet att företräda den enskilde i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet. 
 Den anhörige har inte heller rätt att företräda den enskilde, om det uppstår en fråga om en rättshandling mellan den enskilde, å ena sidan, och den anhörige, den anhöriges make eller sambo eller någon som den anhörige företräder, å den andra sidan. 
 Om förordnande av god man i den anhöriges ställe i fall som anges i andra stycket tillämpas 11 kap. 17 § andra stycket föräldra- balken. Föreskrifterna i nämnda § tredje stycket om förordnande av god man när det finns intressemotsättning tillämpas i förhållan- det mellan den enskilde och den anhörige, om det begärs av någon 
 1029 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 av dem eller om det annars är lämpligt. Om sådan god man gäller också vad som i övrigt är föreskrivet i 11 kap. föräldrabalken. 
 Om visst skydd för tredje man i god tro 
  
 8 §  
 En rättshandling som en anhörig med stöd av 1 och  
 3–5 
  §§ har företagit för den enskildes räkning är bindande för den enskilde även om den inte har varit av det slag som anges i 2 §, såvida tredje man varken insåg eller borde ha insett rätta förhållandet. 
  
 9 §  
 Om den enskilde har särskild anledning att befara att en an- hörig med åberopande av behörighet enligt detta kapitel kommer att företa rättshandlingar gentemot en viss person som saknar känne- dom om att den enskilde inte längre är i det tillstånd som anges i 1 §, skall den enskilde om möjligt meddela denna person att behörig- heten har upphört att gälla. Underlåter den enskilde det, får han eller hon inte mot en person som är i god tro åberopa att behörig- heten har upphört. 
 Skyldigheter för den anhörige 
  
 10 §  
 När den anhörige tar i anspråk behörighet enligt detta kapitel skall han eller hon alltid handla på det sätt som bäst gagnar den enskilde. Härvid skall beaktas den enskildes egen uttryckta eller förmodade inställning. 
  
 11 §  
 En anhörig som utnyttjar sin behörighet skall fortlöpande föra räkenskaper över sin förvaltning och göra anteckningar om sina åtgärder i övrigt. Den anhörige skall se till att pengar som till- hör den enskilde förvaras så att de inte sammanblandas med till- gångar som han eller hon annars förvaltar. 
  
 12 §  
 Den anhörige skall på begäran av överförmyndaren i den kommun där den enskilde är folkbokförd lämna de upplysningar som överförmyndaren begär om vilka åtgärder som han eller hon har vidtagit med hänvisning till behörighet enligt detta kapitel. Den anhörige skall på överförmyndarens begäran även lämna särskild redovisning för sitt handlande. 
 1030 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Skadestånd 
  
 13 §  
 En anhörig som har tagit i anspråk sin behörighet enligt detta kapitel är skyldig att ersätta skada som han eller hon har orsakat den enskilde uppsåtligen eller av vårdslöshet. 
 Om flera anhöriga är ansvariga, tillämpas 12 kap. 14 § andra stycket föräldrabalken. 
 I fråga om rätt att väcka talan om ersättning tillämpas vad som anges i 12 kap. 15 § andra stycket föräldrabalken. 
  
 14 §  
 Om en rättshandling, som en anhörig har vidtagit med åbe- ropande av behörighet enligt detta kapitel, på grund av brist i be- hörigheten inte blir bindande, är den som företagit rättshandlingen skyldig att ersätta godtroende tredje man skada som denne har till- fogats. Detta gäller dock inte, om rättshandlingen saknar bindande verkan mot den enskilde till följd av någon särskild omständighet, som den anhörige inte kände till och som tredje man inte med fog kunde förutsätta att den anhörige skulle känna till. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Fullmakter som har upprättats före ikraftträdandetidpunkten skall ha verkan som framtidsfullmakter efter ikraftträdandet, om de uppfyller förutsättningarna i lagen. 
  
 2. 
  
 I fråga om sådana skriftliga fullmakter och medgivanden som an- ges i 1 kap. 23 § skall den nya lagen gälla även om de har upprättats före ikraftträdandet. 
  
 1031 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 1.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Lagens innehåll, syfte och tillämpningsområde 
  
 1 §  
 I denna lag finns föreskrifter om ställföreträdare för patienter inom hälso- och sjukvården som har fyllt 18 år eller som är under 18 år och är gifta men som saknar förmåga att lämna samtycke till en viss åtgärd inom vården eller att annars ta ställning i en ange- lägenhet som gäller den egna vården (beslutsförmåga). Lagen inne- håller även vissa särskilda föreskrifter om hänsynstagande till patien- tens vilja. 
 Lagen syftar till att klargöra och stärka de beslutsoförmögna patien- ternas ställning inom hälso- och sjukvården. 
  
 2 §  
 Lagen gäller i sådan verksamhet som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och, i tillämpliga delar, i verksamhet som omfattas av tandvårdslagen (1985:125). 
 Med hälso- och sjukvård avses i lagen förebyggande, utredande, behandlande, habiliterande och rehabiliterande åtgärder samt omvård- nadsåtgärder i anslutning härtill. Lagen skall också tillämpas på den allmänna omvårdnad som ges enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade när omvårdnaden har samband med sådan hälso- och sjukvård. 
 Bristande beslutsförmåga 
  
 3 §  
 En person skall anses sakna beslutsförmåga när han eller hon på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande för- hållande uppenbarligen inte förmår att tillgodogöra sig information i en fråga som gäller hans eller hennes vård, att självständigt över- väga konsekvenserna av beslut i frågan eller att meddela sin mening. 
 Frågan om och i vilken omfattning en patient har beslutsförmåga skall bedömas med hänsyn till den uppkomna angelägenhetens karaktär och förhållandena vid den tidpunkt då patientens ställnings- tagande aktualiseras. 
 1032 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 4 §  
 Ett beslut om att en patient skall anses sakna beslutsförmåga fattas när det kan ha betydelse för vården av patienten. 
 Beslutet fattas av den läkare som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten eller den läkare som verksamhetschefen utser, tillsammans med ytterligare någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och som med hänsyn till sitt medicinska kunnan- de, sin erfarenhet eller sin kännedom om patienten samt till omstän- digheterna i övrigt av läkaren bedöms som lämplig att delta i pröv- ningen. 
 Beslutet skall meddelas patienten och patientens ställföreträdare. 
 Allmänt om ställföreträdare för patienten 
  
 5 §  
 När en patient saknar beslutsförmåga representeras han eller hon i enlighet med 6 § av ställföreträdare enligt denna turordning: 
  
 1. 
  
 av patienten utsedd person: framtidsfullmäktig eller vårdom- bud  
  
 (7–11 
  §§) 
  
 2. 
  
 anhörig till patienten  
  
 (12–14 
  §§) 
  
 3. 
  
 god man enligt föräldrabalken  
  
 (15–17 
  §§). 
 Att en god man kan komma först i turordningen framgår av föreskrifter i 11, 14, 15 och 16 §§. 
 Anhörig och god man kan inte överlåta behörighet att represen- tera patienten annat än om det följer av denna lag. Detta gäller även vårdombud och framtidsfullmäktig, om inte annat anges i förord- nandet eller i fullmakten. 
  
 6 §  
 Ställföreträdaren skall i patientens ställe ta ställning till om sam- tycke till en viss åtgärd inom vården skall lämnas. Ställföreträdaren har samma rätt till information av betydelse för åtgärden som patien- ten. Även i övrigt företräder ställföreträdaren patienten i frågor som gäller hälso- och sjukvården. 
 Bestämmelserna i första stycket fritar inte från föreskriven skyl- dighet att sörja för information till patienten själv och att samråda med denne. 
 1033 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Framtidsfullmäktig och vårdombud 
  
 7 §  
 I första hand gäller att patienten, i enlighet med föreskrifterna i 8 och 9 §§, företräds av en person som han eller hon själv, med bi- behållen beslutsförmåga, har förordnat (framtidsfullmäktig eller vård- ombud). 
  
 8 §  
 Framtidsfullmäktig kan förordnas i en framtidsfullmakt enligt lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. I fullmakten måste uttryckligen anges att be- hörigheten omfattar åtgärder inom hälso- och sjukvård, när så är meningen. I denna del kan framtidsfullmakten ges verkan redan när personen i fråga tillfälligt är beslutsoförmögen och även om han eller hon inte är i huvudsak ur stånd att ha hand om de angelägen- heter som fullmakten avser. 
  
 9 §  
 När en patient tas in på eller uppsöker ett sjukhus eller en annan sjukvårdsinrättning, erhåller hemsjukvård eller bor i ett sär- skilt boende eller en bostad för särskild service kan han eller hon förordna vårdombud med behörighet att företräda honom eller henne under vården eller boendet. Förordnandet gäller även under vård eller boende som följer i omedelbar anslutning till den vård eller det boende som förordnandet ursprungligen avsåg. Förord- nandet lämnas genom ett meddelande till två personer som hör till hälso- och sjukvårdspersonalen. 
  
 10 §  
 Om återkallelse av en framtidsfullmakt gäller vad som är föreskrivet i lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. Har ett förordnande av ett vård- ombud enligt 9 § återkallats på ett otvetydigt sätt är förordnandet utan verkan. Ett senare förordnande enligt 8 eller 9 § har företräde framför ett tidigare. 
  
 11 §  
 Om fullmäktigen enligt 8 § eller vårdombudet enligt 9 § av- böjer uppdraget eller inte kan anträffas eller annars är ur stånd att sköta uppdraget, skall den som har ansvaret för hälso- och sjuk- vården av patienten hos överförmyndaren anmäla behovet av god- manskap enligt föräldrabalken för patienten. Detsamma gäller om den ansvarige finner att framtidsfullmäktigen eller vårdombudet är uppenbart olämplig för uppdraget eller att han eller hon i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd. 
 1034 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Anhöriga 
  
 12 §  
 Har patienten såvitt känt inte förordnat någon fullmäktig i framtidsfullmakt enligt 8 § eller vårdombud enligt 9 § företräds han eller hon av en eller flera av följande anhöriga. 
  
 1. 
  
 Make eller sambo. 
  
 2. 
  
 Barn. 
  
 3. 
  
 Barnbarn. 
  
 4. 
  
 Föräldrar. 
  
 5. 
  
 Syskon. 
  
 13 §  
 Ställföreträdarskapet bestäms av den ordning i vilken de anhöriga är upptagna under punkterna i 12 §. Då skall bortses från personer som avböjer uppgiften eller inte kan anträffas eller är underåriga eller annars är ur stånd att sköta uppgiften. Har patien- ten på det sätt som anges i 8 eller 9 § förklarat att han eller hon inte önskar bli företrädd av en viss anhörig, skall bortses också från denne. Rimliga uppgifter om vilka som är de närmaste anhöriga och om var de vistas får godtas, om det inte finns särskilda skäl för något annat. 
 Två eller flera anhöriga under samma punkt företräder den en- skilde gemensamt. De kan inbördes anförtro varandra behörig- heten. 
  
 14 §  
 Om anhöriga med gemensam behörighet är oense i sitt ställ- ningstagande för patienten skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten hos överförmyndaren anmäla behovet av godmanskap enligt föräldrabalken för patienten. Detsamma gäller om den ansvarige finner att en anhörig som är ställföreträdare för patienten med hänsyn till omständigheterna är olämplig för uppgiften eller att den anhörige i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd. 
 God man enligt föräldrabalken 
  
 15 §  
 Enligt 11 och 14 §§ skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient i vissa fall hos överförmyndaren göra an- mälan om behovet av en god man enligt föräldrabalken som ställ- företrädare för patienten i stället för framtidsfullmäktig, vårdom- bud eller anhörig. En sådan anmälan skall den ansvarige också göra 
 1035 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 när patienten i något annat fall inte kan företrädas av framtidsfull- mäktig, vårdombud eller anhörig. 
  
 16 §  
 Är godmanskap enligt 11 kap. 2 § föräldrabalken anordnat för patienten och omfattar det åtgärder inom hälso- och sjukvård, är den gode mannen ensam patientens ställföreträdare i den mån inte annat följer av beslutet om godmanskap. Detta gäller oberoende av vad som är föreskrivet om framtidsfullmäktige, vårdombud och anhöriga som ställföreträdare. 
 Har patienten enligt 8 eller 9 § utsett en annan person än den gode mannen som framtidsfullmäktig eller vårdombud, skall den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten anmäla förhållandet till överförmyndaren, om det inte är uppenbart onödigt. 
  
 17 §  
 Finner den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av patienten att den gode mannen är uppenbart olämplig som ställ- företrädare eller att han eller hon i klar strid med patientens intresse vägrar samtycke till en åtgärd, skall den ansvarige hos över- förmyndaren ansöka om entledigande av den gode mannen. 
 Begränsningar i ställföreträdarens behörighet 
  
 18 §  
 En patients ställföreträdare har inte rätt att för patientens räk- ning medge en åtgärd som innebär eller förutsätter att patienten utsätts för frihetsberövande eller annat tvång. Med tvång jämställs tillförsel av läkemedel som i vilseledande syfte döljs för patienten och annan åtgärd som förutsätter att patienten vilseleds. 
  
 19 §  
 Ställföreträdaren har inte rätt att motsätta sig behandling som är av direkt och avgörande betydelse för att rädda eller uppehålla patientens liv. Sådan befogenhet finns dock i fråga om rent livs- uppehållande behandling i en situation då patienten är oåterkalleligt döende eller befinner sig i ett permanent medvetslöst tillstånd, om patienten uttryckligen har medgett den i en framtidsfullmakt. Även om ställföreträdaren saknar en sådan befogenhet skall om möjligt samråd ske med honom eller henne beträffande behandling som anges i detta lagrum. 
 1036 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Åtgärder i övrigt utan ställföreträdarens samtycke 
  
 20 §  
 Åtgärder som innefattar endast löpande omvårdnad av patien- ten eller som med hänsyn till art, omfattning och övriga omstän- digheter framstår som mindre ingripande får vidtas utan samtycke av ställföreträdare, om det inte finns särskild anledning att anta att denne skulle motsätta sig åtgärden. 
  
 21 §  
 Kan ett besked från ställföreträdaren om en åtgärd inte er- hållas utan dröjsmål, får åtgärden vidtas utan samtycke, om ett uppskov skulle medföra risk för patientens liv eller för icke obetyd- lig skada på hälsan. Om möjligt bör samråd ske med patientens närstående. 
 Rätt att handla på de villkor som anges i första stycket finns också när en sådan anmälan eller ansökan som anges i 11 eller 14 §, 15 § andra meningen eller 17 § har gjorts. 
 Patientens egen vilja och patientens bästa 
  
 22 §  
 När en ställföreträdare skall fatta ståndpunkt på patientens vägnar skall han eller hon söka bilda sig en uppfattning om vilken inställning som patienten skulle ha haft, om patienten hade haft beslutsförmåga vid den ifrågavarande tidpunkten och utövat denna under gynnsamma betingelser. Denna inställning skall i princip ligga till grund för ställföreträdarens ståndpunkt. Ställföreträdaren skall ta sin utgångspunkt i den uppfattning som patienten i förväg, medan han eller hon hade beslutsförmåga, kan ha gett till känna i ett skriftligt vårddirektiv eller i någon annan form. Ställföreträdaren bör inför sitt avgörande samråda med patienten och ta hänsyn till de syn- punkter som patienten då ger uttryck åt. 
 Om ställföreträdaren inte kan bilda sig någon uppfattning om patientens inställning enligt första stycket, skall ställföreträdaren självständigt ta ställning till vad som kan anses vara patientens bästa. 
  
 23 §  
 När en läkare eller en annan person med ansvar för hälso- och sjukvården av patienten överväger en åtgärd beträffande patienten men enligt bestämmelse i denna lag fattar beslut utan medverkan av en ställföreträdare till patienten, skall den ansvarige iaktta vad som har sagts i 22 § om beaktande av patientens inställning och patien- tens bästa. 
 1037 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Tvångsåtgärd eller annan åtgärd som anges i 18 § kan inte grun- das på föreskrifterna i 20 eller 21 §. 
 Särskilt om livsslutsdirektiv 
  
 24 §  
 Om patienten i ett livsslutsdirektiv har förklarat att patienten inte önskar rent livsuppehållande behandling i en situation då han eller hon är oåterkalleligt döende eller befinner sig i ett permanent medvetslöst tillstånd, skall förklaringen följas. Detta gäller dock inte, om patienten, fastän han eller hon är beslutsoförmögen, ger uttryck för en annan uppfattning eller om det är uppenbart att patienten har utgått från en förutsättning som inte förelåg eller som ändrats. 
  
 25 §  
 Ett livsslutsdirektiv skall upprättas skriftligt med vittnen. I fråga om upprättande och återkallelse tillämpas vad som är före- skrivet om testamente i 10 kap. 1 §, 2 § första stycket, 4 § första stycket och 5 § ärvdabalken. 
 Övriga bestämmelser 
  
 26 §  
 Ett beslut om att en patient skall anses sakna beslutsförmåga i en fråga som gäller hans eller hennes vård skall kunna överklagas av patienten till allmän förvaltningsdomstol. Prövningen skall ske oberoende av att en åtgärd som är hänförlig till beslutet redan har vidtagits. 
 Verksamhetschefen är motpart till den patient som överklagat ett beslut enligt första stycket. 
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
  
 27 §  
 I de fall som avses i 11 och 14 §§ och i 15 § andra meningen kan verksamhetschefen göra ansökan hos tingsrätten om sådan åt- gärd som åsyftas i de angivna föreskrifterna. 
  
 28 §  
 I särskild lagstiftning finns bestämmelser om ställföreträdare för vuxna utan beslutsförmåga i angelägenheter med anknytning till hälso- och sjukvården. 
 1038 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Har en patient med iakttagande av föreskrifterna i lagen före ikraftträdandet, 
  
 a) förordnat ett vårdombud, 
 b) lämnat besked om att han eller hon inte vill bli företrädd av en viss anhörig, 
 c) i en framtidsfullmakt medgett att en ställföreträdare skall ha rätt att motsätta sig livsuppehållande behandling i enlighet med 19 §, eller 
 d) upprättat ett livsslutsdirektiv 
 har förordnandet verkan efter den tid då lagen har trätt i kraft. 
 1039 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 1.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom den sociala välfärden 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Lagens innehåll, syfte och tillämpningsområde 
  
 1 §  
 I denna lag finns föreskrifter om ställföreträdare för personer som har fyllt 18 år eller som är under 18 år och är gifta men som saknar förmåga att ta ställning i en viss angelägenhet inom den sociala välfärden (beslutsförmåga). 
 Lagen syftar till att klargöra och stärka beslutsoförmögna personers ställning i angelägenheter som berör den sociala välfärden. 
  
 2 §  
 Lagen gäller angelägenheter som rör 
  
 1. 
  
 insatser som avses i socialtjänstlagen (2001:453), 
  
 2. 
  
 insatser för särskilt stöd och särskild service som avses i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade samt ersättning för personlig assistans enligt lagen (1993:389) om assi- stansersättning, 
  
 3. 
  
 förmåner genom socialförsäkring och bidragssystem som an- ges i 3 kap. socialförsäkringslagen (1999:799), 
  
 4. 
  
 färdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst och riksfärd- tjänst enligt lagen (1997:735) om riksfärdtjänst, samt 
  
 5. 
  
 bostadsanpassningsbidrag enligt lagen (1992:1574) om bostads- anpassningsbidrag m.m. 
  
 I lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. finns bestämmel- ser om ställföreträdare i den allmänna omvårdnad som ges enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade när omvårdnaden har samband med sådan hälso- och sjukvård som omfattas av hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). 
 Med förmånsgivare avses i denna lag socialnämnd, försäkrings- kassa eller annat rättssubjekt som beviljar eller tillhandahåller en social förmån eller omvårdnadsåtgärd som avses i första stycket. 
 1040 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 Bristande beslutsförmåga 
  
 3 §  
 En person skall anses sakna beslutsförmåga när han eller hon på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande för- hållande uppenbarligen inte förmår att tillgodogöra sig information i en fråga som gäller hans eller hennes angelägenheter enligt 1 §, att självständigt överväga konsekvenserna av beslut i frågan eller att meddela sin mening. 
 Frågan om och i vilken omfattning den enskilde har beslutsför- måga skall bedömas med hänsyn till den uppkomna angelägenhetens karaktär och förhållandena vid den tidpunkt då personens ställnings- tagande aktualiseras. 
  
 4 §  
 Ett beslut om att en person skall anses sakna beslutsförmåga fattas när det kan ha betydelse för ett ställningstagande till en social förmån eller omvårdnadsåtgärder i anslutning härtill. Beslutet bör grunda sig på läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. 
 Beslutet fattas av förmånsgivaren. 
 Beslutet skall dokumenteras och innehålla en motivering. Det skall meddelas den som avses med beslutet och hans eller hennes ställföreträdare. 
 Allmänt om ställföreträdare för den enskilde 
  
 5 §  
 När en enskild saknar beslutsförmåga representeras han eller hon i enlighet med 6 § av ställföreträdare enligt denna turordning: 
  
 1. 
  
 en av den enskilde utsedd person: framtidsfullmäktig eller vårdombud  
  
 (7–11 
  §§), 
  
 2. 
  
 anhörig till den enskilde  
  
 (12–14 
  §§), 
  
 3. 
  
 god man eller förvaltare enligt föräldrabalken  
  
 (15–17 
  §§). 
 Om den enskilde på grund av bestående funktionsnedsättning i 
 huvudsak saknar beslutsförmåga när han eller hon fyller 18 år, kan han eller hon endast företrädas av en god man eller en förvaltare. Att en god man eller en förvaltare kan komma först i turordningen framgår också av föreskrifter i 11, 14, 15 och 16 §§. 
 Anhörig, god man och förvaltare kan överlåta behörighet att företräda den enskilde endast om det följer av denna lag eller av en tillämpning av föreskrifterna i 11 kap. 23 § första stycket föräldra- balken om anlitande av fullmäktig vid behov av hjälp i en särskilt 
 1041 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 angiven angelägenhet. Vad som har sagts nu gäller även framtids- fullmäktig och vårdombud, om inte annat anges i fullmakten eller i förordnandet. 
 Anteckning skall vid behov göras på handling i ett ärende eller på annat lämpligt ställe om vem som kan antas vara den enskildes ställ- företrädare och grunden för detta. 
  
 6 §  
 Ställföreträdaren ansöker om eller begär på annat sätt i den en- skildes ställe en social förmån eller tar ställning i en fråga om sam- tycke till  
 hjälp-, 
  stöd- eller omvårdnadsåtgärd skall lämnas. Även i övrigt företräder ställföreträdaren den enskilde i frågor om åtgärder i anledning av sociala förmåner. 
 Skyldighet att lämna uppgifter eller att göra anmälan som är av betydelse för tillämpningen av lagstiftning som anges i 1 § fullgörs i den enskildes ställe av ställföreträdaren. Annan ställföreträdare än god man eller förvaltare är dock inte skyldig att utan framställning från behörig myndighet lämna uppgift i en angelägenhet där ställ- företrädaren inte förut har vidtagit någon åtgärd för den enskilde. Ställföreträdaren bör underrätta förmånsgivaren, om han eller hon inte längre företräder den enskilde. 
 I ställföreträdarens behörighet enligt denna lag ingår inte att för- foga över utbetalda medel. 
 Bestämmelserna i första stycket fritar inte från föreskriven skyl- dighet att sörja för information till den enskilde själv och att sam- råda med denne. 
 Framtidsfullmäktig och vårdombud 
  
 7 §  
 I första hand gäller att den enskilde, i enlighet med föreskrift- erna i 8 och 9 §§, företräds av en person som han eller hon själv, med bibehållen beslutsförmåga, har förordnat (framtidsfullmäktig eller vårdombud). 
  
 8 §  
 Framtidsfullmäktig kan förordnas i en framtidsfullmakt enligt lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för anhöriga. I fråga om behörighet enligt den här lagen kan framtidsfullmakten ges verkan redan när personen i fråga till- fälligt är beslutsoförmögen, om fullmaktsgivaren är föremål för hälso- och sjukvård beträffande vilken fullmäktigen är behörig och 
 1042 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 även om fullmaktsgivaren inte är i huvudsak ur stånd att ha hand om de angelägenheter som fullmakten avser. 
  
 9 §  
 Vårdombud kan enligt 9 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna utan beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. förordnas när den enskilde tas in på eller uppsöker ett sjukhus eller en annan sjukvårdsinrättning, erhåller hemsjukvård eller bor i ett särskilt boende eller en bostad för särskild service. Har den en- skilde i enlighet med detta förordnat vårdombud med behörighet att företräda honom eller henne under vården eller boendet och under vård eller boende som följer i omedelbar anslutning därtill, företräds den enskilde av vårdombudet även i angelägenheter enligt 2 § 1 och 2 denna lag, såvida inte något annat framgår av förord- nandet. 
  
 10 §  
 Om återkallelse av en framtidsfullmakt gäller vad som är före- skrivet i lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om be- hörighet i vissa fall för anhöriga. Ett förordnande av vårdombud enligt 9 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna utan be- slutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. är enligt 10 § samma lag utan verkan, om det har återkallats på ett otvetydigt sätt. Ett senare förordnande enligt 8 eller 9 § i denna lag har företräde fram- för ett tidigare. 
  
 11 §  
 Om fullmäktigen enligt 8 § eller vårdombudet enligt 9 § av- böjer uppdraget eller inte kan anträffas eller annars är ur stånd att sköta uppdraget, skall förmånsgivaren hos överförmyndaren an- mäla behovet av godmanskap eller förvaltarskap enligt föräldra- balken för den enskilde. Detsamma gäller om förmånsgivaren finner att framtidsfullmäktigen eller vårdombudet är uppenbart olämplig för uppdraget. 
 Anhöriga 
  
 12 §  
 Har den enskilde såvitt känt inte förordnat någon fullmäktig i framtidsfullmakt enligt 8 § eller något vårdombud enligt 9 § före- träds han eller hon av en eller flera av följande anhöriga. 
  
 1. 
  
 Make eller sambo. 
  
 2. 
  
 Barn. 
  
 3. 
  
 Barnbarn. 
  
 1043 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 4. 
  
 Föräldrar. 
  
 5. 
  
 Syskon. 
  
 13 §  
 Ställföreträdarskapet bestäms av den ordning i vilken de an- höriga är upptagna under punkterna i 12 §. Då skall bortses från personer som avböjer uppgiften eller inte kan anträffas eller är underåriga eller annars är ur stånd att sköta uppgiften. Har den enskilde på det sätt som gäller för förordnande av framtids- fullmäktig enligt 8 § eller i enlighet med vad som gäller förord- nande av vårdombud enligt 9 § förklarat att han eller hon inte öns- kar bli företrädd av en viss anhörig, skall bortses också från denne. Rimliga uppgifter om vilka som är de närmaste anhöriga och om var de vistas får godtas, om det inte finns särskilda skäl för något annat. 
 Två eller flera anhöriga under samma punkt företräder den en- skilde gemensamt. De kan inbördes anförtro varandra behörig- heten. 
 Ett avböjande från en anhörig eller anhöriga under samma punkt kan endast avse samtliga angelägenheter enligt 2 §. 
  
 14 §  
 Om anhöriga med gemensam behörighet är oense i sitt ställ- ningstagande för den enskilde, skall förmånsgivaren hos överför- myndaren anmäla behovet av godmanskap eller förvaltarskap enligt föräldrabalken för denne. Detsamma gäller om förmånsgivaren finner att en anhörig som är ställföreträdare för den enskilde med hänsyn till omständigheterna är olämplig för uppgiften. 
 God man och förvaltare enligt föräldrabalken 
  
 15 §  
 Enligt 11 och 14 §§ skall förmånsgivaren i vissa fall hos över- förmyndaren göra anmälan om behovet av en god man eller för- valtare enligt föräldrabalken som ställföreträdare för den enskilde i stället för framtidsfullmäktig, vårdombud eller anhörig. En sådan anmälan skall förmånsgivaren också göra när den enskilde i något annat fall inte kan företrädas av framtidsfullmäktig, vårdombud eller anhörig. 
  
 16 §  
 Om godmanskap enligt 11 kap. 2 § föräldrabalken eller för- valtarskap är anordnat för den enskilde, är den gode mannen eller förvaltaren ensam den enskildes ställföreträdare i den mån det följer 
 1044 
  
 SOU 2004:112 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 av förordnandet. Detta gäller oberoende av vad som är föreskrivet om framtidsfullmäktige, vårdombud och anhöriga som ställföreträdare. 
 Har den enskilde enligt 8 eller 9 § utsett en annan person än den gode mannen eller förvaltaren som ställföreträdare, skall förmåns- givaren anmäla förhållandet till överförmyndaren, om det inte är uppenbart onödigt. 
  
 17 §  
 Finner förmånsgivaren att den gode mannen eller förvaltaren är uppenbart olämplig som ställföreträdare, skall förmånsgivaren hos överförmyndaren anmäla behovet av entledigande av ställföre- trädaren. 
 Begränsningar i ställföreträdarens behörighet 
  
 18 §  
 En ställföreträdare har inte rätt att för den enskildes räkning medge en åtgärd som innebär eller förutsätter att den enskilde ut- sätts för frihetsberövande eller annat tvång. Med tvång jämställs att den enskilde vilseleds att godta en viss åtgärd. 
 Åtgärder i övrigt utan ställföreträdarens samtycke 
  
 19 §  
 Åtgärder som innefattar endast löpande omvårdnad av den enskilde får vidtas utan samtycke av ställföreträdare, om det inte finns särskild anledning att anta att denne skulle motsätta sig åt- gärden. 
 Tvångsåtgärd eller annan åtgärd som anges i 18 § kan inte grun- das på föreskriften i första stycket. 
 Den enskildes egen vilja och den enskildes bästa 
  
 20 §  
 När en ställföreträdare skall fatta ståndpunkt på den enskildes vägnar skall han eller hon söka bilda sig en uppfattning om vilken inställning som den enskilde skulle ha haft, om den enskilde hade haft beslutsförmåga vid den ifrågavarande tidpunkten och utövat denna under gynnsamma omständigheter. Denna inställning skall i princip ligga till grund för ställföreträdarens ståndpunkt. Ställföre- trädaren bör inför sitt avgörande samråda med den enskilde och ta hänsyn till de synpunkter som denne då ger uttryck åt. 
 1045 
  
 Föräldrabalken och nya lagar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Om ställföreträdaren inte kan bilda sig någon uppfattning om den enskildes inställning enligt första stycket, skall ställföreträdaren självständigt ta ställning till vad som kan anses vara den enskildes bästa. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1046 
  
 2 
  
 Författningar på det medicinsk- rättsliga området 
  
 2.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i abortlagen (1974:595) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om abortlagen (1974:595) att 1 och 6 §§ skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 1 
  
 Begär en kvinna att hennes havandeskap skall avbrytas, får abort utföras om åtgärden vidtas före utgången av artonde havan- deskapsveckan och den inte på grund av sjukdom hos kvinnan kan antas medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. 
 Begär en kvinna personligen att hennes havandeskap skall avbrytas, får abort utföras om åtgärden vidtas före utgången av artonde havandeskapsveckan och den inte på grund av sjukdom hos kvinnan kan antas medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. 
 6 § 
 2 
  
 Kan det antas att havandeskapet på grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liv eller hälsa, får Socialstyrelsen lämna tillstånd till avbrytande av havande- skap efter utgången av artonde havandeskapsveckan och oavsett hur långt havandeskapet framskridit. 
 Utan Socialstyrelsens tillstånd och utan hinder av bestämmelser- na i 5 § får avbrytande av havandeskap på grund av sjukdom eller kroppsfel som avses i första stycket utföras av den som är behörig att utöva läkaryrket, om inte åtgärden kan anstå utan fara för kvinnan. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 1995:660 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1995:660 
  
 1047 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 I fråga om avbrytande av havandeskapet på grund av sjuk- dom eller kroppsfel som avses i första stycket hos en kvinna som med anledning av psykisk stör- ning, sjukdom, skada eller lik- nande förhållande saknar för- måga att lämna samtycke gäller lagen (0000:000) om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1048 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen 
 1  
 (1982:763) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) att 2 a och 2 b §§ skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 a § 
 2 
  
 Hälso- och sjukvårdenskall bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Detta innebär att den skall särskilt 
  
 1. 
  
 vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygg- het i vården och behandlingen, 
  
 2. 
  
 vara lätt tillgänglig, 
  
 3. 
  
 bygga på respekt för patientens självbestämmande och integri- 
  
 tet, 
  
 4. 
  
 främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjuk- vårdspersonalen. 
  
 Vården och behandlingen skall så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. 
 Varje patient som vänder sig till hälso- och sjukvården skall, om det inte är uppenbart obehövligt, snarast ges en medicinsk bedöm- ning av sitt hälsotillstånd. 
 Särskilda bestämmelser finns i lagen (0000:000) om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
  
 2 b § 
 3 
  
 Patienten skall ges individu- 
  
 Patienten skall ges individu- 
  
 ellt anpassad information om 
  
 ellt 
  
 anpassad 
  
 information om 
  
 sitt hälsotillstånd och om de 
  
 sitt hälsotillstånd och om de 
  
 metoder för undersökning, vård 
  
 metoder för undersökning, vård 
  
 och behandling som finns. 
  
 och 
  
 behandling 
  
 som 
  
 finns. 
  
 Om informationen inte kan 
  
 Informationen 
  
 får 
  
 dock 
  
 inte 
  
 1 
  
 Lagen omtryckt 1992:567 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1998:1659 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 1998:1660 
  
 1049 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 lämnas till patienten skall den i stället lämnas till en närstående till patienten. Informationen får dock inte lämnas till patienten eller någon närstående om det finns hinder för detta i 7 kap. 3 eller 6 § sekretesslagen (1980:100) eller i 2 kap. 8 § andra stycket eller 9 § första stycket lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens om- råde. 
 lämnas om det finns hinder för detta i 7 kap. 3 eller 6 § sekre- tesslagen (1980:100) eller i 2 kap. 8 § andra stycket eller 9 § första stycket lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1050 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1984:1140) om insemination 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1140) om insemi- nation att 2 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
 Insemination får utföras en- dast om kvinnan är gift eller bor tillsammans med en man under äktenskapsliknande förhållanden. För inseminationen krävs skrift- ligt samtycke av maken eller den man som kvinnan bor tillsam- mans med. 
 Insemination får utföras en- dast om kvinnan är gift eller bor tillsammans med en man under äktenskapsliknande förhållanden och personligen har begärt åtgär- den. För inseminationen krävs personligt och skriftligt samtycke av maken eller den man som kvinnan bor tillsammans 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1051 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 2.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om tandvårdslagen (1985:125) att 3 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
 1 
  
 Tandvården skall bedrivas så att den uppfyller kravet på en god tandvård. Detta innebär att den skall 
  
 1. 
  
 vara av god kvalitet och lägga särskild vikt vid förebyggande åtgärder, 
  
 2. 
  
 tillgodose patientens behov av trygghet i vården och behand- lingen, 
  
 3. 
  
 vara lätt tillgänglig, 
  
 4. 
  
 bygga på respekt för patientens självbestämmande och integri- 
  
 tet, 
  
 5. 
  
 främja goda kontakter mellan patienten och tandvårdsperso- nalen. 
  
 Vården och behandlingen skall så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. 
 Patienten skall upplysas om sitt tandhälsotillstånd och om de behandlingsmetoder som står till buds. 
 Särskilda bestämmelser av be- tydelse för tandvården finns i lagen (0000:000) om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
 Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 § socialtjänst- lagen (2001:453). 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2003:414 
 1052 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i patientjournallagen (1985:562) 
 Härigenom föreskrivs att 3 § patientjournallagen (1985:562) 
  
 skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
 1 
  
 En patientjournal skall innehålla de uppgifter som behövs för en god och säker vård av patienten. 
 Uppgifterna skall föras in i journalen så snart det kan ske. 
  
 Om uppgifterna 
  
 föreligger, 
  
 Om uppgifterna 
  
 föreligger, 
  
 skall en patientjournal alltid inne- 
  
 skall en patientjournal alltid inne- 
  
 hålla 
  
 hålla 
  
 1. uppgift 
  
 om 
  
 patientens 
  
 1.1 uppgift om 
  
 patientens 
  
 identitet, 
  
 identitet, 
  
 1.2 
  
 uppgift om förordnande av vårdombud eller avböjande av företrädarskap genom viss an- hörig enligt lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m., 
  
 1.3 
  
 beslut om att en patient skall anses sakna beslutsförmåga enligt nämnda lag och motivering till beslutet, 
  
 1.4 
  
 uppgift om vem som kan antas vara ställföreträdare för patienten enligt nämnda lag och grunden för detta, när uppgiften är motiverad av behandlings– situationen eller patientens till- stånd, 
  
 2. väsentliga 
  
 uppgifter 
  
 om 
  
 2. väsentliga 
  
 uppgifter 
  
 om 
  
 bakgrunden till vården, 
  
 bakgrunden till vården, 
  
 3. uppgift om 
  
 ställd diagnos 
  
 3. uppgift om 
  
 ställd diagnos 
  
 och anledning 
  
 till mera 
  
 be- 
  
 och anledning 
  
 till mera 
  
 be- 
  
 1  
 Senaste lydelse 2002:298 
 1053 
 Författningar på det medicinskrättsliga området SOU 2004:112 
  
 tydande åtgärder, 
  
 tydande åtgärder, 
  
 4. väsentliga uppgifter om vid- 
  
 4. väsentliga uppgifter om vid- 
  
 tagna och planerade åtgärder, 
  
 tagna och planerade åtgärder, 
  
 5. uppgift om den informa- 
  
 5. uppgift om 
  
 den 
  
 informa- 
  
 tion som lämnats till patienten 
  
 tion som lämnats till patienten 
  
 och om de ställningstaganden 
  
 och om de ställningstaganden 
  
 som gjorts om val av behand- 
  
 som gjorts om val av behand- 
  
 lingsalternativ och om möjlig- 
  
 lingsalternativ och om möjlig- 
  
 heten till en förnyad medicinsk 
  
 heten till en förnyad medicinsk 
  
 bedömning, 
  
 bedömning, 
  
 6. uppgift om vårddirektiv eller 
  
 livsslutsdirektiv 
  
 från 
  
 patienten, 
  
 när det är motiverat av vård- 
  
 situationen, 
  
 6. uppgift om information 
  
 7. uppgift om information 
  
 och samtycke som har lämnats 
  
 och samtycke som har lämnats 
  
 enligt lagen (2002:297) om bio- 
  
 enligt lagen (2002:297) om bio- 
  
 banker i hälso- och sjukvården 
  
 banker i hälso- och sjukvården 
  
 m.m. 
  
 m.m. 
  
 Patientjournalen skall vidare innehålla uppgift om vem som har gjort en viss anteckning i journalen och när anteckningen gjordes. 
 En journalanteckning skall om inte synnerligt hinder möter signeras av den som svarar för uppgiften. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1054 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1988:711) om befrukt- ning utanför kroppen 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:711) om befrukt- ning utanför kroppen att  
 1–3 
  §§ skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 1  
 I denna lag finns bestämmelser om 
  
 1. 
  
 befruktning av en kvinnas ägg utanför hennes kropp, och 
  
 2. 
  
 införande av ett befruktat ägg i en kvinnas kropp. 
  
 Åtgärd enligt första stycket får vidtas endast om kvinnan själv har begärt det. 
 2 § 
 2 
  
 Givare av ägg eller spermie skall vara myndig. Givaren skall lämna skriftligt samtycke till att ägget får befruktas eller att sper- mie får användas för befrukt- ning. Givaren får återkalla sitt samtycke fram till dess befrukt- ning skett. 
 Givare av ägg eller spermie skall vara myndig. Givaren skall lämna personligt och skriftligt samtycke till att ägget får befruktas eller att spermie får användas för befruktning. Giva- ren får återkalla sitt samtycke fram till dess befruktning skett. 
 3 § 
 3 
  
 Ett befruktat ägg får föras in i en kvinnas kropp endast om kvinnan är gift eller sambo och maken eller sambon skriftligen samtyckt till detta. Om ägget inte är kvinnans eget skall ägget ha befruktats av makens eller sambons spermier. 
 Ett befruktat ägg får föras in i en kvinnas kropp endast om kvinnan är gift eller sambo och maken eller sambon personligen och skriftligen samtyckt till detta. Om ägget inte är kvin- nans eget skall ägget ha befruk- tats av makens eller sambons spermier. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 2002:252 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2002:252 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 2002:252 
  
 1055 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1056 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.7 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:115) om åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med befruktade ägg från människa 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:115) om åtgärder i forsknings- eller behandlingssyfte med befruktade ägg från människa att 1 och 1 a §§ skall ha följande lydelse. 
  
 Lydelse enligt prop. 2003/04:148 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Åtgärder enligt denna lag 
  
 Åtgärder enligt denna lag 
  
 med ägg från människa vilka har 
  
 med ägg från människa vilka har 
  
 befruktats eller varit föremål för 
  
 befruktats eller varit föremål för 
  
 somatisk cellkärnöverföring för- 
  
 somatisk cellkärnöverföring för- 
  
 utsätter att givarna av ägg, 
  
 utsätter att givarna av ägg, 
  
 spermie eller kroppscell infor- 
  
 spermie eller kroppscell infor- 
  
 merats om ändamålet med åt- 
  
 merats om ändamålet med åt- 
  
 gärden och därefter lämnat sitt 
  
 gärden och därefter lämnat sitt 
  
 samtycke. 
  
 personliga samtycke. 
  
 Om befruktningen har skett 
  
 Om befruktningen har skett 
  
 enligt lagen (1988:711) om be- 
  
 enligt lagen (1988:711) om be- 
  
 fruktning utanför kroppen ford- 
  
 fruktning utanför kroppen ford- 
  
 ras att även den kvinna eller man 
  
 ras att även den kvinna eller man 
  
 i det behandlade paret som inte 
  
 i det behandlade paret som inte 
  
 är givare av ägg eller spermie har 
  
 är givare av ägg eller spermie har 
  
 informerats om ändamålet med 
  
 informerats om ändamålet med 
  
 åtgärden och därefter lämnat sitt 
  
 åtgärden och därefter lämnat sitt 
  
 samtycke. 
  
 personliga samtycke. 
  
 Med somatisk cellkärnöverföring avses att cellkärnan i ett ägg ersätts med kärnan från en kroppscell. 
 1 a § 
 Bestämmelser om etikprövning av forskning med befruktade ägg och ägg som varit föremål för somatisk cellkärnöverföring finns i lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. 
  
 Beträffande 
  
 forskning som 
  
 Beträffande 
  
 forskning 
  
 som 
  
 skall etikprövas enligt nämnda lag 
  
 skall 
  
 etikprövas 
  
 enligt nämnda 
  
 skall i stället för 
  
 1 § bestämmel- 
  
 lag 
  
 skall bestämmelserna 
  
 om 
  
 1057 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 serna om information och samtycke i 16, 17 och 19 §§ i den lagen tillämpas. 
 information och samtycke i 16 § första stycket och 17 § första och andra styckena i den lagen tilläm- pas. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1058 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.8 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1128) om psykia- trisk tvångsvård att 16, 17 och 44 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 16 § 
 1 
  
 En vårdplan skall upprättas snarast efter det att patienten har tagits in för tvångsvård. Vård- planen skall ange de behand- lingsåtgärder och andra insatser som behövs för att syftet med tvångsvården skall uppnås och för att resultaten av dessa in- satser skall kunna bestå. Så långt möjligt skall planen upprättas i samråd med patienten. Om det inte är olämpligt skall samråd ske också med dennes när- stående. 
 Chefsöverläkaren skall under- söka om patienten har behov av stöd från socialtjänsten. Så långt det är möjligt skall detta ske i samråd med patienten. 
 En vårdplan skall upprättas snarast efter det att patienten har tagits in för tvångsvård. Vård- planen skall ange de behand- lingsåtgärder och andra insatser som behövs för att syftet med tvångsvården skall uppnås och för att resultaten av dessa in- satser skall kunna bestå. Så långt möjligt skall planen upprättas i samråd med patienten. Samråd skall ske också med ställföre- trädare för patienten som anges i 44 § tredje stycket. Om det inte är olämpligt skall samråd dess- utom ske med patientens när- stående. 
 Chefsöverläkaren skall under- söka om patienten har behov av stöd från socialtjänsten. Så långt det är möjligt skall detta ske i samråd med patienten och dennes ställföreträdare. 
 17 § 
 2 
  
 I fråga om behandlingen un- I fråga om behandlingen un- der vårdtiden skall samråd äga der vårdtiden skall samråd äga rum med patienten när det kan rum med patienten när det kan 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 2000:353 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2000:353 
  
 1059 
 Författningar på det medicinskrättsliga området SOU 2004:112 
  
 ske. Samråd skall ske också med 
  
 ske. Samråd skall ske också med 
  
 patientens 
  
 närstående, om 
  
 det 
  
 ställföreträdare för patienten som 
  
 inte är olämpligt. Frågor om be- 
  
 anges i 44 § tredje stycket. Där- 
  
 handlingen 
  
 avgörs ytterst 
  
 av 
  
 utöver skall samråd ske med 
  
 chefsöverläkaren vid den enhet 
  
 patientens närstående, om det 
  
 där patienten vårdas. 
  
 inte är olämpligt. Frågor om 
  
 behandlingen avgörs ytterst av 
  
 chefsöverläkaren vid den enhet 
  
 där patienten vårdas. 
  
 Behandlingsåtgärderna skall anpassas till vad som krävs för att uppnå syftet med tvångsvården enligt 2 §. 
  
 44 § 
  
 Om patienten har fyllt 15 år, 
  
 Om patienten har fyllt 15 år, 
  
 har han rätt att själv föra sin 
  
 har han eller hon alltid rätt att 
  
 talan i mål och ärenden enligt 
  
 själv föra sin talan i mål och 
  
 denna lag. 
  
 ärenden enligt denna lag. 
  
 En patient som är yngre bör höras, om det kan vara till nytta för utredningen och det kan antas att patienten inte tar skada av att höras. 
 Om det kan antas att en patient som har fyllt 18 år saknar förmåga att ta ställning i en fråga, är den som enligt lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom hälso- och sjuk- vården m.m. skall anses vara patientens ställföreträdare berätti- gad att föra hans eller hennes talan. Samma rätt har även annars den som är förordnad som god man för patienten enligt 11 kap. för- äldrabalken med behörighet som omfattar åtgärder inom hälso- och sjukvård. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1060 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 2.9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:1129) om rätts- psykiatrisk vård 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård att 24 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 24 § 
 Bestämmelserna i 40 § första stycket, 42 och 43 §§, 44 § första stycket samt 46 och 49 §§ lagen (1991:1128) om psykia- trisk tvångsvård tillämpas även beträffande rättspsykiatrisk vård. 
 Bestämmelserna i 40 § första stycket, 42 och 43 §§, 44 § första och tredje styckena samt 46 och 49 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård tilläm- pas även beträffande rättspsykia- trisk vård. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1061 
  
 I fråga om underåriga och personer som på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller lik- nande förhållande saknar för- måga att lämna samtycke gäller 8 och 9 §§. 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 2.10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1995:831) om transplantation m.m. 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:831) om transplantation m.m. att 6 och  
 8–11 
  §§ skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 § 
 Biologiskt material avsett för transplantation eller annat medi- cinskt ändamål får tas från en levande människa endast om han eller hon har samtyckt till det. Om det organ eller material som skall tas inte återbildas eller om ingreppet på annat sätt kan medföra be- aktansvärd skada eller olägenhet för givaren, skall samtycket vara skriftligt. 
 I fråga om underåriga och psy- kiskt störda personer gäller 8 §. 
 8 § 
 Ingrepp för att ta biologiskt material för transplantations- ändamål från en person som är underårig eller som på grund av psykisk störning saknar förmåga att lämna samtycke får göras endast om givaren är släkt med den tilltänkte mottagaren och det inte är möjligt att ta ett medicinskt lämpligt biologiskt material från någon annan. Sam- tycke till ingreppet skall lämnas, beträffande den som är under- årig, av vårdnadshavare eller god man och, beträffande den som lider av psykisk störning, av god 
 Ingrepp för att ta biologiskt material för transplantations- ändamål från en person som är underårig eller som på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande förhållande saknar förmåga att lämna sam- tycke får göras endast om givar- en är släkt med den tilltänkte mottagaren och det inte är möj- ligt att ta ett medicinskt lämp- ligt biologiskt material från någon annan. Samtycke till in- greppet skall lämnas, beträffan- de den som är underårig, av vårdnadshavare eller god man 
 1062 
 SOU 2004:112 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 man eller förvaltare. Ingrepp får 
  
 och, beträffande den vuxne som 
  
 inte göras mot givarens vilja. 
  
 saknar förmåga att lämna sam- 
  
 tycke, av framtidsfullmäktig enligt 
  
 lagen (0000:000) om framtids- 
  
 fullmakter m.m. och om behörig- 
  
 het i vissa fall för anhöriga eller 
  
 av god man, i båda fallen under 
  
 förutsättning att företrädaren har 
  
 behörighet i fråga om åtgärder in- 
  
 om hälso- och sjukvård. Ingrepp 
  
 får inte göras mot givarens vilja. 
  
 Ingrepp 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket 
  
 Ingrepp 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket 
  
 får endast göras med Social- 
  
 får endast göras med Social- 
  
 styrelsens tillstånd. Om tagan- 
  
 styrelsens tillstånd. Om tagan- 
  
 det avser 
  
 biologiskt 
  
 material 
  
 det avser 
  
 biologiskt 
  
 material 
  
 som inte återbildas, får tillstånd 
  
 som inte återbildas, får tillstånd 
  
 lämnas endast om det finns 
  
 lämnas endast om det finns 
  
 synnerliga 
  
 skäl. 
  
 Ansökan 
  
 om 
  
 synnerliga 
  
 skäl. 
  
 Ansökan 
  
 om 
  
 tillstånd får göras av vårdnads- 
  
 tillstånd får göras av vårdnads- 
  
 havare, god man eller förvaltare. 
  
 havare, 
  
 framtidsfullmäktig 
  
 eller 
  
 Tillstånd får ges endast om an- 
  
 god man. Tillstånd får ges 
  
 sökan har tillstyrkts av den 
  
 endast om ansökan har till- 
  
 läkare som har rätt att besluta 
  
 styrkts av den läkare som har 
  
 om ingreppet. 
  
 rätt att besluta om ingreppet. 
  
 Lydelse enligt prop. 2003/04:148 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 9 § 
  
 Biologiskt material 
  
 från 
  
 en 
  
 Biologiskt material 
  
 från 
  
 en 
  
 levande 
  
 människa för 
  
 annat 
  
 levande 
  
 människa för 
  
 annat 
  
 medicinskt ändamål än trans- 
  
 medicinskt ändamål än trans- 
  
 plantation får tas endast med 
  
 plantation får tas endast med 
  
 Socialstyrelsens 
  
 tillstånd, 
  
 om 
  
 Socialstyrelsens 
  
 tillstånd, 
  
 om 
  
 materialet är sådant som inte 
  
 materialet är sådant som inte 
  
 återbildas eller om ingreppet på 
  
 återbildas eller om ingreppet på 
  
 annat sätt kan medföra beak- 
  
 annat sätt kan medföra beak- 
  
 tansvärd 
  
 skada eller 
  
 olägenhet 
  
 tansvärd 
  
 skada eller 
  
 olägenhet 
  
 för givaren. Socialstyrelsens till- 
  
 för givaren. Socialstyrelsens till- 
  
 stånd behövs dock inte i fråga 
  
 stånd behövs dock inte i fråga 
  
 om ingrepp som sker för forsk- 
  
 om ingrepp som sker för forsk- 
  
 1063 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 ning som godkänts vid prövning 
  
 ning som godkänts vid prövning 
  
 enligt lagen (2003:460) om etik- 
  
 enligt lagen (2003:460) om etik- 
  
 prövning av forskning som avser 
  
 prövning av forskning som avser 
  
 människor. 
  
 människor. 
  
 Ingreppet 
  
 får 
  
 inte 
  
 Ingrepp enligt första stycket får 
  
 göras på den som är underårig 
  
 inte göras på den som är under- 
  
 eller som på grund av psykisk 
  
 årig eller som på grund av 
  
 störning, 
  
 sjukdom, 
  
 skada 
  
 eller 
  
 psykisk störning saknar förmåga 
  
 liknande 
  
 förhållande 
  
 saknar 
  
 att lämna samtycke. 
  
 förmåga att lämna samtycke. 
  
 I fråga om samtycke till ett 
  
 ingrepp som innebär att biologiskt 
  
 material som inte är sådant som 
  
 anges i första stycket tas från en 
  
 levande 
  
 människa 
  
 för 
  
 annat 
  
 medicinskt ändamål än trans- 
  
 plantation 
  
 tillämpas 
  
 beträffande 
  
 den som är underårig 18 § lagen 
  
 (2003:460) om etikprövning för 
  
 forskning 
  
 som avser 
  
 människor 
  
 och beträffande den som på grund 
  
 av 
  
 psykisk 
  
 störning, 
  
 sjukdom, 
  
 skada 
  
 eller 
  
 liknande 
  
 förhållande 
  
 saknar förmåga att lämna sam- 
  
 tycke 21 och 22 §§ samma lag. 
  
 Ingrepp får inte göras mot givar- 
  
 ens vilja. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Vill någon komma i fråga som 
  
 10 § 
  
 Vill någon komma i fråga som 
  
 givare 
  
 av 
  
 biologiskt 
  
 material 
  
 givare 
  
 av 
  
 biologiskt 
  
 material 
  
 avsett 
  
 för 
  
 transplantation eller 
  
 avsett 
  
 för 
  
 transplantation 
  
 eller 
  
 annat medicinskt ändamål, skall 
  
 annat medicinskt ändamål, skall 
  
 den läkare som har rätt att be- 
  
 den läkare som har rätt att be- 
  
 sluta om ingreppet upplysa gi- 
  
 sluta om ingreppet upplysa gi- 
  
 varen och, i fall som avses i 8 §, 
  
 varen och, i fall som avses i 8 § 
  
 vårdnadshavaren, 
  
 gode 
  
 mannen 
  
 eller 9 § andra stycket, ställföre- 
  
 eller förvaltaren 
  
 om ingreppet 
  
 trädaren om ingreppet och om 
  
 och om de risker som är för- 
  
 de 
  
 risker 
  
 som är förknippade 
  
 1064 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 knippade med det. Samtycke en- ligt 6 eller 8 § skall lämnas till läkaren. Denne skall därvid för- vissa sig om att den som lämnar samtycke har förstått innebör- den av upplysningarna. 
 med det. Samtycke enligt 6 eller 8 § eller 9 § andra stycket skall lämnas till läkaren. Denne skall därvid förvissa sig om att den som lämnar samtycke har för- stått innebörden av upplysning- arna. 
  
 11 § 
  
 Vävnad från ett aborterat fos- 
  
 Vävnad från ett aborterat fos- 
  
 ter får användas endast för 
  
 ter får användas endast för 
  
 medicinska ändamål. För att 
  
 medicinska 
  
 ändamål. För 
  
 att 
  
 sådant material skall få tas till 
  
 sådant material skall få tas till 
  
 vara fordras att den kvinna som 
  
 vara fordras att den kvinna som 
  
 burit fostret samtycker till åt- 
  
 burit fostret personligen sam- 
  
 gärden. Innan samtycke inhäm- 
  
 tycker till åtgärden. Innan sam- 
  
 tas skall kvinnan ha informerats 
  
 tycke inhämtas skall kvinnan ha 
  
 om åtgärden och den tilltänkta 
  
 informerats 
  
 om åtgärden 
  
 och 
  
 användningen. 
  
 den tilltänkta användningen. 
  
 Vävnad får tas till vara enligt första stycket endast med Social- styrelsens tillstånd. Sådant tillstånd får lämnas endast om det finns synnerliga skäl. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1065 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 2.11 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkes- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:531) om yrkesverk- samhet på hälso- och sjukvårdens område att 2 kap. 1 och 2 §§ och 7 kap. 7 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
 1 § 
 Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. En patient skall ges sakkunnig och omsorgsfull hälso- och sjukvård som uppfyller dessa krav. Vården skall så långt som möjligt ut- formas och genomföras i samråd med patienten. Patienten skall visas omtanke och respekt. 
 Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen har också att iaktta bestämmelserna i lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom hälso- och sjuk- vården m.m. 
 2 § 
 1 
  
 Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient skall se till att patienten ges individuellt anpassad infor- mation om sitt hälsotillstånd och om de metoder för under- sökning, vård och behandling som finns. 
 Om informationen inte kan lämnas till patienten skall den i stället lämnas till en närstående till patienten. Informationen får dock 
 Den som har ansvaret för hälso- och sjukvården av en patient skall se till att patienten ges individuellt anpassad infor- mation om sitt hälsotillstånd och om de metoder för under- sökning, vård och behandling som finns. Informationen får dock inte lämnas om det finns hinder för detta i 7 kap. 3 eller 6 § sekretesslagen (1980:100) eller i 8 § andra stycket eller 9 § 
  
 1  
 Senaste lydelse 2003:418 
 1066 
 SOU 2004:112 Författningar på det medicinskrättsliga området 
 inte lämnas till patienten eller första stycket i detta kapitel. någon närstående om det finns 
 hinder för detta i 7 kap. 3 eller 6 § sekretesslagen (1980:100) eller i 8 § andra stycket eller 9 § första stycket i detta kapitel. 
 Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd finns i 14 kap. 1 § socialtjänst- lagen (2001:453). 
  
 7 
  
 kap. 
  
 7 § 
  
 Frågor om 
  
 disciplinpåföljd 
  
 Frågor 
  
 om 
  
 disciplinpåföljd 
  
 skall tas upp på anmälan av 
  
 skall tas upp på anmälan av 
  
 Socialstyrelsen 
  
 eller av den 
  
 Socialstyrelsen 
  
 eller 
  
 av 
  
 den 
  
 patient som saken gäller eller, 
  
 patient som saken gäller eller, 
  
 om patienten inte själv kan an- 
  
 om patienten inte själv kan an- 
  
 mäla saken, en närstående till 
  
 mäla saken, den som enligt lagen 
  
 patienten. 
  
 (0000:000) 
  
 om 
  
 ställföreträdare 
  
 för vuxna med bristande besluts- 
  
 förmåga inom hälso- och sjuk- 
  
 vården m.m. skall anses som 
  
 patientens 
  
 företrädare 
  
 eller 
  
 en 
  
 närstående till patienten. 
  
 Frågor som avses i 5 kap.  
 6–13 
  §§ tas upp på anmälan av Socialstyrelsen eller på ansökan av den som saken gäller. 
 Bestämmelser om rätt för Riksdagens ombudsmän och för Justitiekanslern att göra anmälan i sådana ärenden som avses i första eller andra stycket finns i 6 § tredje stycket lagen (1986:765) med instruktion för Riksdagens ombudsmän och i 6 § första stycket lagen (1975:1339) om Justitiekanslerns tillsyn. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1067 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 2.12 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om smittskyddslagen (2004:168) dels att det i lagen införs en ny paragraf, 8 kap. 11 a §, av följande 
 lydelse, 
 dels att det i lagen införs en ny rubrik till 8 kap. 11 a § av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 kap. 
 Ställföreträdare för vuxna m.m. 
 11 a § 
 Om den som är eller kan bli föremål för åtgärd enligt denna lag har fyllt 15 år, har han eller hon alltid rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt lagen. 
 Om det kan antas att en person som avses i första stycket och som har fyllt 18 år saknar förmåga att ta ställning i en fråga, är den som enligt lagen (0000:000) om ställ- företrädare för vuxna med bris- tande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. skall anses vara den enskildes ställföreträ- dare berättigad att föra hans eller hennes talan. Samma rätt har även annars den som är förord- nad som god man för den en- skilde enligt 11 kap. föräldrabal- Evans med behörighet som omfattar åtgärder inom hälso- och sjuk- vård. Vårdombud kan anmälas även vid intagning för isolering på vårdinrättning. 
 1068 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det medicinskrättsliga området 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1069 
  
 3 
  
 Författningar på det social- rättsliga området 
  
 3.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring att 16 kap. 8 §, 18 kap. 32 § och 20 kap. 8 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 16 kap. 
  
 8 § 
 2 
  
 Den som uppbär sjukersätt- 
  
 Den som uppbär sjukersätt- 
  
 ning eller aktivitetsersättning är 
  
 ning eller aktivitetsersättning är 
  
 skyldig att utan oskäligt dröjs- 
  
 skyldig att utan oskäligt dröjs- 
  
 mål anmäla till allmän försäk- 
  
 mål anmäla till allmän försäk- 
  
 ringskassa om han eller hon 
  
 ringskassa om han eller hon 
  
 börjar 
  
 förvärvsarbeta, 
  
 börjar 
  
 börjar 
  
 förvärvsarbeta, 
  
 börjar 
  
 förvärvsarbeta i större omfatt- 
  
 förvärvsarbeta i större omfatt- 
  
 ning än tidigare eller fortsätter 
  
 ning än tidigare eller fortsätter 
  
 att förvärvsarbeta efter tid som 
  
 att förvärvsarbeta efter tid som 
  
 avses i 15 och 16 §§, eller om 
  
 avses i 15 och 16 §§, eller om 
  
 hans eller hennes arbetsförmåga 
  
 hans eller hennes arbetsförmåga 
  
 väsentligt 
  
 förbättras 
  
 utan 
  
 att 
  
 väsentligt 
  
 förbättras 
  
 utan 
  
 att 
  
 han eller hon börjar förvärvs- 
  
 han eller hon börjar förvärvs- 
  
 arbeta, 
  
 börjar förvärvsarbeta i 
  
 arbeta, 
  
 börjar förvärvsarbeta i 
  
 större 
  
 utsträckning än 
  
 tidigare 
  
 större 
  
 utsträckning än 
  
 tidigare 
  
 eller fortsätter att förvärvsarbeta 
  
 eller fortsätter att förvärvsarbeta 
  
 efter tid 
  
 som avses 
  
 i 
  
 15 
  
 och 
  
 efter tid 
  
 som avses 
  
 i 
  
 15 
  
 och 
  
 1 
  
 Lagen omtryckt 1982:120 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2003:422 
  
 1071 
  
 Styrelseledamoten får inte ha förvaltare enligt 11 kap. 9 § för- äldrabalken. 
  
 Författningar på det socialrättsliga området SOU 2004:112 
 16 §§. Om den försäkrade har en 16 §§. god man eller förvaltare enligt föräldrabalken, har denne mot- svarande skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. 
 Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, får sjukersättningen eller aktivitetsersättningen dras in för viss tid eller tills vidare. 
 18 kap. 
 32 § 
 3 
  
 Endast den som har rösträtt vid val till kommunfullmäktige och är folkbokförd inom den allmänna försäkringskassans verksamhets- område får utses till styrelseledamot. 
 Styrelseledamoten får inte ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § för- äldrabalken. 
  
 20 kap. 
  
 8 § 
 4 
  
 Den som är försäkrad eller på 
  
 Den som är försäkrad eller på 
  
 annan grund har rätt till ersätt- 
  
 annan grund har rätt till ersätt- 
  
 ning enligt denna lag är skyldig 
  
 ning enligt denna lag är skyldig 
  
 att lämna de uppgifter som är av 
  
 att lämna de uppgifter som är av 
  
 betydelse 
  
 för tillämpningen av 
  
 betydelse för tillämpningen av 
  
 lagen. Beträffande den som är 
  
 lagen. 
  
 omyndig eller har god man eller 
  
 förvaltare 
  
 enligt föräldrabalken 
  
 har förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdraget, gode mannen eller förvaltaren skyldig- het att lämna uppgifterna. 
 Uppgifter om faktiska förhållanden skall lämnas på heder och samvete, om inte särskilda skäl talar mot det. 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 1998:87 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 1997:275 
  
 1072 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 Närmare föreskrifter om skyldighet att lämna uppgifter enligt första och andra styckena meddelas av regeringen eller efter rege- ringens bemyndigande Riksförsäkringsverket. 
 Även i andra fall än när det är särskilt föreskrivet får den all- männa försäkringskassan för bedömningen av rätten till ersättning som försäkringskassan betalar ut enligt denna lag 
  
 1. 
  
 göra förfrågan hos den försäkrade eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter, och 
  
 2. 
  
 besöka den försäkrade. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1073 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:380) om arbets- skadeförsäkring att 8 kap. 6 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 kap. 
 6 § 
 Den som har rätt till er- sättning från arbetsskadeförsäk- ringen är skyldig att enligt före- skrifter som meddelas av rege- ringen eller myndighet som rege- ringen bestämmer lämna de upp- gifter som är av betydelse för tillämpningen av denna lag. Är den förmånsberättigade omyndig eller har god man eller förvaltare enligt föräldrabalken förordnats för honom, skall uppgifterna läm- nas av förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdraget, av gode mannen eller förvaltaren. 
 Den som har rätt till er- sättning från arbetsskadeförsäk- ringen är skyldig att enligt före- skrifter som meddelas av rege- ringen eller myndighet som rege- ringen bestämmer lämna de upp- gifter som är av betydelse för tillämpningen av denna lag. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Lagen omtryckt 1993:357 
 1074 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 3.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1984:989) om social- försäkringsväsendet under krig och krigsfara 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:989) om social- försäkringsväsendet under krig och krigsfara att 5 § skall ha följan- de lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 5 § 
 1 
  
 Den som uppbär en förmån, som administreras av riksförsäk- ringsverket och de allmänna försäkringskassorna, är skyldig att utan dröjsmål till försäkringskassan anmäla förhållanden som på- verkar rätten till eller storleken av förmånen. 
  
 Om förmånstagaren är under- 
  
 Sker utbetalning till någon 
  
 årig, åligger anmälningsskyldig- 
  
 annan än förmånstagaren, åligger 
  
 heten förmyndaren och vårdnads- 
  
 motsvarande skyldighet även den 
  
 havaren. Om den som uppbär 
  
 till vilken förmånen betalas ut. 
  
 förmånen har en god man eller 
  
 förvaltare enligt föräldrabalken, 
  
 har denne motsvarande skyldig- 
  
 het att göra anmälan, om det kan 
  
 anses ingå i uppdraget. Sker utbe- 
  
 talning eljest till någon annan än 
  
 förmånstagaren, åligger motsva- 
  
 rande skyldighet även den till 
  
 vilken förmånen betalas ut. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 1988:1286 
 1075 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall att det i lagen skall införas en ny paragraf, 39 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 39 a § 
  
 Under förutsättning 
  
 att 
  
 den 
  
 enskilde har fyllt 15 år har han 
  
 eller hon alltid rätt att själv föra 
  
 sin talan i mål och ärenden enligt 
  
 denna lag. 
  
 Om 
  
 den 
  
 enskilde 
  
 har 
  
 fyllt 
  
 18 år har dessutom en god man 
  
 enligt 
  
 föräldrabalken 
  
 eller 
  
 en 
  
 framtidsfullmäktig 
  
 med 
  
 behörig- 
  
 het 
  
 i 
  
 personliga 
  
 angelägenheter 
  
 rätt 
  
 att 
  
 föra 
  
 talan, 
  
 om 
  
 uppgiften 
  
 får anses följa av förordnandet. Om betydelsen av samtycke i vissa fall från den som har god man finns bestämmelser i 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1076 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 3.5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga att 36 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 36 § 
 1 
  
 Om den unge har fyllt 15 år, 
  
 Om den unge har fyllt 15 år, 
  
 har han eller hon rätt att själv 
  
 har han eller hon rätt att själv 
  
 föra sin talan i mål och ärenden 
  
 föra sin talan i mål och ärenden 
  
 enligt denna lag. 
  
 enligt denna lag. 
  
 Om den unge har fyllt 18 år har dessutom den som enligt vad som i allmänhet är föreskrivet om företrädare för en vuxen hjälpbe- hövande i personliga angelägen- heter rätt att föra talan. 
 Den som är förordnad som offentligt biträde enligt 39 § för någon som är under 15 år, utan att samtidigt vara biträde för vård- nadshavaren, är utan särskilt förordnande den unges ställföre- trädare i det mål eller ärende som förordnandet avser. 
 Barn som är yngre än 15 år bör höras, om det kan vara till nytta för utredningen och det kan antas att han eller hon inte tar skada av att höras. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2003:406 
 1077 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 
 dels att 8, 10 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att 11 § skall upphöra att gälla. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 § 
  
 Insatser enligt denna lag skall 
  
 Insatser enligt denna lag skall 
  
 ges den enskilde endast om han 
  
 ges den enskilde endast om han 
  
 begär det. Om den enskilde är 
  
 eller hon begär det. Om den 
  
 under 15 år eller uppenbart sak- 
  
 enskilde är under 15 år eller om 
  
 nar förmåga att på egen hand ta 
  
 han eller hon har fyllt 15 år men 
  
 ställning i frågan kan vårdnads- 
  
 inte 18 år och uppenbart saknar 
  
 havare, god man, förmyndare 
  
 förmåga att på egen hand ta ställ- 
  
 eller förvaltare begära insatser 
  
 ning i frågan, kan vårdnads- 
  
 för honom. 
  
 havare 
  
 eller 
  
 förmyndare begära 
  
 insatser för honom eller henne. 
  
 Om företrädare för den som har 
  
 fyllt 18 år 
  
 och 
  
 som 
  
 uppenbart 
  
 saknar 
  
 den 
  
 nämnda 
  
 förmågan 
  
 finns 
  
 föreskrifter 
  
 i 
  
 lagen 
  
 (0000:000) 
  
 om 
  
 ställföreträdare 
  
 för vuxna med bristande besluts- 
  
 förmåga inom den sociala väl- 
  
 färden. 
  
 10 § 
  
 I samband med att insats 
  
 I samband med att insats 
  
 enligt denna lag beviljas kan den 
  
 enligt denna lag beviljas kan den 
  
 enskilde begära att en individu- 
  
 enskilde eller ställföreträdare en- 
  
 ell plan med beslutade och pla- 
  
 ligt lagen (0000:000) om ställ- 
  
 nerade insatser upprättas i sam- 
  
 företrädare för vuxna med bris- 
  
 råd med honom. I planen skall 
  
 tande 
  
 beslutsförmåga 
  
 inom 
  
 den 
  
 även redovisas åtgärder som vid- 
  
 sociala välfärden begära att en 
  
 tas av andra än kommunen eller 
  
 individuell 
  
 plan 
  
 med 
  
 beslutade 
  
 1078 
  
 SOU 2004:112 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 landstinget. Planen skall fort- 
  
 och planerade insatser upprättas 
  
 löpande och minst en gång om 
  
 i samråd med den enskilde. 
  
 året omprövas. 
  
 Samma rätt har även annars den 
  
 som är förordnad som god man 
  
 för patienten enligt 11 kap. för- 
  
 äldrabalken med behörighet som 
  
 omfattar personliga angelägen- 
  
 heter. I planen skall även redo- 
  
 visas åtgärder som vidtas av 
  
 andra än kommunen eller lands- 
  
 tinget. Planen skall fortlöpande 
  
 och minst en gång om året om- 
  
 prövas. 
  
 Landstinget och kommunen skall underrätta varandra om upp- rättade planer. 
 15 § 
 Till kommunens uppgifter hör att 
  
 1. 
  
 fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är, 
  
 2. 
  
 verka för att personer som anges i 1 § får sina behov till- godosedda, 
  
 3. 
  
 informera om mål och medel för verksamheten enligt denna lag, 
  
 4. 
  
 medverka till att personer som anges i 1 § får tillgång till arbete eller studier, 
  
 5. 
  
 verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer som an- ges i 1 §, 
  
 6. 
  
 anmäla till överförmyndar- en dels när en person som om- fattas av 1 § kan antas behöva förmyndare, förvaltare eller god man, dels när ett förmyndar- 
  
 Till kommunens uppgifter hör att 
  
 1. 
  
 fortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stöd och service är, 
  
 2. 
  
 verka för att personer som anges i 1 § får sina behov till- godosedda, 
  
 3. 
  
 informera om mål och medel för verksamheten enligt denna lag, 
  
 4. 
  
 medverka till att personer som anges i 1 § får tillgång till arbete eller studier, 
  
 5. 
  
 verka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt för personer som an- ges i 1 §, 
  
 6. 
  
 anmäla till överförmyndar- en dels när en person som om- fattas av 1 § kan antas behöva förmyndare, förvaltare eller god man, dels när ett förmyndar- 
  
 1079 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 skap, förvaltarskap eller god- 
  
 skap, förvaltarskap eller god- 
  
 manskap bör 
  
 kunna 
  
 upphöra, 
  
 manskap bör 
  
 kunna 
  
 upphöra, 
  
 samt 
  
 dels när en förmyndare, en god 
  
 man eller en förvaltare inte sköter 
  
 sitt uppdrag på ett tillfreds- 
  
 ställande sätt, samt 
  
 7. samverka 
  
 med 
  
 organisa- 
  
 7. samverka 
  
 med 
  
 organisa- 
  
 tioner som företräder männi- 
  
 tioner som företräder männi- 
  
 skor med omfattande funk- 
  
 skor med omfattande funk- 
  
 tionshinder. 
  
 tionshinder. 
  
 Om skyldighet att anmäla be- 
  
 hov av god man eller förvaltare 
  
 finns särskilda föreskrifter i lagen 
  
 (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom den sociala väl- färden. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1080 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 3.7 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1993:389) om assistans- ersättning 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:389) om assistans- ersättning 
 dels att 9 § skall ha följande lydelse, dels att 12 § skall upphöra att gälla. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 9 § 
 Den som erhåller assistansersättning skall, om förhållandena ändras så att rätten till ersättningen påverkas, genast anmäla detta hos försäkringskassan. 
 Om den som erhåller assistans- ersättning har legal ställföreträ- dare enligt föräldrabalken gäller upplysningsskyldigheten i stället denne. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1081 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.8 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension att 15 kap. 14 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 15 kap. 
 14 § 
 För den som är omyndig eller har god man eller förvaltare en- ligt föräldrabalken åligger upp- giftsskyldighet enligt denna lag i stället förmyndaren eller, om det kan anses följa av uppdraget, den gode mannen eller förvaltaren. 
 Uppgifter som en enskild skall lämna om faktiska förhållanden skall lämnas på heder och samvete om inte särskilda skäl talar mot det. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1082 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 3.9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:703) om handikapp- ersättning och vårdbidrag 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:703) om handi- kappersättning och vårdbidrag att 19 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 19 § 
  
 Den som uppbär handikapp- 
  
 Den som uppbär handikapp- 
  
 ersättning eller vårdbidrag är 
  
 ersättning eller vårdbidrag är 
  
 skyldig att utan oskäligt dröjs- 
  
 skyldig att utan oskäligt dröjs- 
  
 mål anmäla till den allmänna 
  
 mål anmäla till den allmänna 
  
 försäkringskassan om förhållan- 
  
 försäkringskassan om förhållan- 
  
 Callahan ändras så att rätten till för- 
  
 Callahan ändras så att rätten till för- 
  
 månen påverkas. För den som är 
  
 månen påverkas. 
  
 omyndig är det förmyndaren som 
  
 är anmälningsskyldig. God man 
  
 eller förvaltare enligt föräldra- 
  
 balken till en ersättningsberätti- 
  
 gad har motsvarande skyldighet 
  
 att göra anmälan, om det kan an- ses ingå i uppdraget. 
 Om en anmälan som avses i första stycket inte görs får förmånen dras in för viss tid eller tills vidare. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1083 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 3.10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2000:461) om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:461) om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn att 8 kap. 9 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 
  
 kap. 
  
 9 § 
  
 Den som har rätt till ersätt- 
  
 Den som har rätt till ersätt- 
  
 ning enligt denna lag är skyldig 
  
 ning enligt denna lag är skyldig 
  
 att lämna de uppgifter som är av 
  
 att lämna de uppgifter som är av 
  
 betydelse för 
  
 tillämpningen av 
  
 betydelse för tillämpningen av 
  
 lagen. Om den efterlevande är 
  
 lagen. 
  
 omyndig eller har en god man 
  
 eller förvaltare enligt föräldra- 
  
 balken åligger 
  
 uppgiftsskyldig- 
  
 heten i stället förmyndaren eller, om det kan anses ingå i upp- draget, den gode mannen eller förvaltaren. 
 Uppgifter som en enskild skall lämna om faktiska förhållanden skall lämnas på heder och samvete om inte särskilda skäl talar mot det. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1084 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 3.11 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att det i 11 kap. skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande 
 lydelse, 
 dels att 11 kap. 10 § skall ha följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 11 
  
 kap. 
  
 1 a § 
 Socialnämnden skall anmäla till överförmyndaren 
  
 1. 
  
 att god man eller förvaltare enligt föräldrabalken bör förord- nas för någon, 
  
 2. 
  
 att någon inte längre bör ha förvaltare, 
  
 3. 
  
 att förhållandena talar för att en förälder inte kommer att förvalta sitt barns egendom på ett betryggande sätt, eller 
  
 4. 
  
 att en förordnad förmyn- dare, en god man eller en förval- tare inte sköter sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt. 
  
 Om skyldighet att anmäla be- hov av god man eller förvaltare finns särskilda föreskrifter i lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom den sociala väl- färden. 
 10 § 
 Barn som har fyllt 15 år har rätt att själva föra sin talan i mål och ärenden enligt denna lag. 
 Barn som är yngre bör höras, om det kan vara till nytta för ut- redningen och barnet inte kan antas ta skada av det. 
 1085 
  
 Författningar på det socialrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 Det finns särskilda bestäm- melser i lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom den sociala välfärden. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1086 
  
 4 
  
 Författningar på forsknings- området 
  
 4.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2003:460) om etik- prövning av forskning som avser människor 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:460) om etikpröv- ning av forskning som avser människor 
 dels att nuvarande 21 § och 11 a § skall betecknas 11 a § respek- tive 11 b § och ha följande lydelse, 
 dels att det i lagen införs en ny rubrik till 11 a och b §§ av följan- de lydelse, 
 dels att 3, 14, 16, 17 och  
 19–22 
  §§ och rubriken till  
 19–22 
  §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att rubrikerna till 14 och 15 §§ och  
 20–22 
  §§ skall upphöra att gälla. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
 Denna lag skall tillämpas på forskning som innefattar be- handling av 
  
 1. 
  
 känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204), eller 
  
 2. 
  
 personuppgifter om lagöver- trädelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffproces- suella tvångsmedel eller admini- strativa frihetsberövanden enligt 21 § personuppgiftslagen, om forskningspersonen inte har 
  
 Denna lag skall tillämpas på forskning som innefattar be- handling av 
  
 1. 
  
 känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204), eller 
  
 2. 
  
 personuppgifter om lagöver- trädelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffproces- suella tvångsmedel eller admini- strativa frihetsberövanden enligt 21 § personuppgiftslagen, om forskningspersonen inte har 
  
 1087 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 lämnat sitt uttryckliga samtycke 
  
 lämnat sitt uttryckliga samtycke 
  
 till behandlingen. 
  
 till behandlingen. Samtycke för 
  
 en vuxen person kan endast läm- 
  
 nas av denne personligen. 
  
 21 § 
 Forskning avseende en forsk- ningsperson som sägs i 20 § får utföras om 
  
 1. 
  
 forskningen kan förväntas ge en kunskap som inte är möj- lig att få genom forskning med samtycke, och 
  
 2. 
  
 forskningen kan förväntas leda till direkt nytta för forsk- ningspersonen. 
  
 Även om villkoret i första stycket 2 inte är uppfyllt får forskningen utföras om 
  
 1. 
  
 syftet är att bidra till ett resultat som kan vara till nytta för forskningspersonen eller någon annan som lider av samma eller liknande sjukdom eller störning, och 
  
 2. 
  
 forskningen innebär en obetydlig risk för skada och ett obetydligt obehag för forsk- ningspersonen. 
  
 Särskilda förutsättningar för viss forskning 
 11 a § 
 Forskning avseende en forsk- ningsperson som enligt 18 eller 19 § saknar förmåga att lämna samtycke får förekomma endast om 
  
 1. 
  
 forskningen kan förväntas ge en kunskap som inte är möj- lig att få genom forskning på personer som har förmåga att lämna samtycke, och 
  
 2. 
  
 forskningen kan förväntas leda till direkt nytta för forsk- ningspersonen. 
  
 Även om villkoret i första stycket 2 inte är uppfyllt får forskningen förekomma om 
  
 1. 
  
 syftet är att bidra till ett resultat som kan vara till nytta för forskningspersonen eller någon annan som lider av samma eller liknande sjukdom eller störning, och 
  
 2. 
  
 forskningen innebär en obetydlig risk för skada och ett obetydligt obehag för forsk- ningspersonen. 
  
 1088 
 SOU 2004:112 Författningar på forskningsområdet 
  
 11 a § 
 1 
  
 11 b § 
  
 Vid etikprövning av klinisk 
  
 I fråga om klinisk undersök- 
  
 undersökning på människor av 
  
 ning på människor av ett 
  
 ett läkemedels egenskaper (kli- 
  
 läkemedels 
  
 egenskaper 
  
 (klinisk 
  
 nisk läkemedelsprövning) 
  
 skall, 
  
 läkemedelsprövning) 
  
 skall 
  
 i 
  
 utöver vad som följer av denna 
  
 stället för 11 a § tillämpas be- 
  
 lag, bestämmelserna i 13 e och 
  
 stämmelserna i 13 i och j §§ 
  
 f §§ läkemedelslagen (1992:859) 
  
 läkemedelslagen (1992:859). 
  
 tillämpas. 
  
 14 § 
  
 Forskning som avses i 4 § får 
  
 Forskning som avses i 4 § får 
  
 godkännas bara om det kan för- 
  
 godkännas bara om det kan för- 
  
 utsättas att tillämpliga bestäm- 
  
 utsättas att tillämpliga bestäm- 
  
 melser om information 
  
 och 
  
 melser om 
  
 information 
  
 och 
  
 samtycke kommer att följas eller 
  
 samtycke kommer att följas. 
  
 om förutsättningarna för forsk- ning utan samtycke i  
 20–22 
  §§ är uppfyllda. 
 Om en forskningsperson står i ett beroendeförhållande till forskningshuvudmannen eller en forskare eller om forsknings- personen kan antas ha särskilda svårigheter att ta till vara sin rätt, skall frågor om information och samtycke ägnas särskild uppmärk- samhet vid etikprövningen. 
 16 § Forskningspersonen skall informeras om 
  
 - 
  
 den övergripande planen för forskningen, 
  
 - 
  
 syftet med forskningen, 
  
 - 
  
 de metoder som kommer att användas, 
  
 - 
  
 de följder och risker som forskningen kan medföra, 
  
 - 
  
 vem som är forskningshuvudman, 
  
 - 
  
 att deltagande i forskningen är frivilligt, och 
  
 - 
  
 forskningspersonens rätt att när som helst avbryta sin medverkan. 
  
 Om forskningspersonen inte 
  
 Om forskningspersonen inte 
  
 har fyllt 18 år gäller vad som sägs 
  
 har fyllt 18 år gäller vad som sägs 
  
 i 18 §. 
  
 i 18 § och om en vuxen forsk- 
  
 ningsperson saknar beslutsför- 
  
 måga vad som sägs i  
 19–22 
  §§. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2004:198 
  
 1089 
  
 Ett samtycke får när som helst tas tillbaka med omedelbar verkan. De data som har häm- tats in dessförinnan får dock användas i forskningen. 
  
 Om forskningspersonen inte har fyllt 18 år gäller vad som sägs i 18 § och om en vuxen forskningsperson saknar besluts- förmåga vad som sägs i  
  
 19–22 
  
  §§. 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 17 § 
 Forskning får utföras bara om forskningspersonen har samtyckt till den forskning som avser henne eller honom. Ett samtycke gäller bara om forskningspersonen dessförinnan har fått information om forskningen enligt 16 §. Samtycket skall vara frivilligt, uttryckligt och preciserat till viss forskning. Samtycket skall dokumenteras. 
 19 § 
 Ett samtycke får när som helst tas tillbaka med omedelbar verkan. De data som har häm- tats in dessförinnan får dock användas i forskningen. 
 17 § andra stycket 
 Om forskningspersonen inte har fyllt 18 år gäller vad som sägs i 18 §. 
 Vuxna forskningspersoner utan beslutsförmåga 
 19 § 
 Nuvarande lydelse av 19 §, se under 17 §. 
 Jfr nuvarande lydelse av 20 och 22 §§. 
 Om en forskningsperson, som har fyllt 18 år, på grund av psy- kisk störning, sjukdom, skada eller liknande förhållande saknar förmåga att samtycka till forsk- ningen, skall en ställföreträdare informeras om och samtycka till forskningen på det sätt som anges i 16 och 17 §§. Forskningsper- sonen själv skall dock så långt möjligt informeras om forskning- en. Denna får inte utföras om forskningspersonen ger uttryck för att inte vilja delta. 
 När forskningen utförs bör sär- skild uppmärksamhet ägnas åt frå- gan, om forskningspersonen har för- måga att samtycka till forskningen. 
 1090 
 SOU 2004:112 Författningar på forskningsområdet 
  
 20 § 
  
 Forskning 
  
 får 
  
 utföras utan 
  
 Ställföreträdare enligt 19 § för 
  
 samtycke, om 
  
 sjukdom, psykisk 
  
 forskningspersonen är, enligt när- 
  
 störning, 
  
 försvagat 
  
 hälsotillstånd 
  
 mare föreskrifter i 21 §, av denne 
  
 eller något annat liknande för- 
  
 utsedd person, anhörig eller god 
  
 hållande 
  
 hos 
  
 forskningspersonen 
  
 man enligt föräldrabalken eller, i 
  
 hindrar att hans eller hennes 
  
 fall som anges i 22 §, en repre- 
  
 mening 
  
 inhämtas. 
  
 Forskningen 
  
 sentant för akuta situationer. 
  
 får dock utföras bara under de 
  
 förutsättningar som anges i 21 och 
  
 22 §§. 
  
 22 § 
  
 21 § 
  
 En forskningsperson som sägs i 
  
 Beträffande 
  
 forskning 
  
 i 
  
 20 § skall så långt möjligt infor- 
  
 samband med sådan verksamhet 
  
 meras personligen om forsk- 
  
 som omfattas av hälso- och sjuk- 
  
 ningen. Samråd skall ske med 
  
 vårdslagen 
  
 (1982:763) 
  
 tillämpas 
  
 forskningspersonens närmaste an- 
  
 4–17 
  §§, 22 § 
  
 första stycket och 
  
 höriga. Samråd skall ske också 
  
 26 § lagen (0000:000) om ställ- 
  
 med god man eller förvaltare 
  
 företrädare 
  
 för 
  
 vuxna 
  
 med 
  
 enligt 11 kap. föräldrabalken, om 
  
 bristande 
  
 beslutsförmåga 
  
 inom 
  
 frågan ingår i dennes uppdrag. 
  
 hälso- och sjukvården m.m. samt 
  
 Forskningen får inte utföras om 
  
 22 § denna lag. Behörigheten för 
  
 forskningspersonen i någon form 
  
 framtidsfullmäktig, 
  
 vårdombud 
  
 ger uttryck för att inte vilja delta 
  
 och god man att samtycka till 
  
 eller om någon av dem som sam- 
  
 forskning enligt detta stycke följer 
  
 råd har skett med motsätter sig 
  
 behörigheten för dessa företrädare 
  
 utförandet. 
  
 att samtycka till åtgärder inom 
  
 Nuvarande lydelse av 21 §, se 
  
 själva hälso- och sjukvården, om 
  
 under 11 a §. 
  
 inte annat framgår av respektive 
  
 förordnande. 
  
 Beträffande 
  
 annan 
  
 forskning 
  
 tillämpas, 
  
 utom 
  
 såvitt 
  
 gäller 
  
 vårdombud, 5, 7 och 8 §§, 10 § 
  
 första meningen, 11 § första 
  
 meningen, 12, 13, 15 och 16 §§ 
  
 samt 22 § första stycket lagen om 
  
 ställföreträdare 
  
 för 
  
 vuxna 
  
 med 
  
 bristande 
  
 beslutsförmåga 
  
 inom 
  
 hälso- och sjukvården m.m. 
  
 Behörighet för framtidsfullmäktig 
  
 1091 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 och god man att samtycka till 
  
 forskning enligt detta stycke följer 
  
 redan av ett förordnande som 
  
 omfattar 
  
 personliga 
  
 angelägen- 
  
 heter. Anmälan till överförmyn- 
  
 daren enligt 11 §, 15 § eller 16 § 
  
 andra stycket görs av forsknings- 
  
 huvudmannen. 
  
 22 § 
  
 Nuvarande lydelse, se under 
  
 Om forskning som avses i 21 § 
  
 21 §. 
  
 första stycket i huvudsak är inrik- 
  
 tad på akuta situationer och om 
  
 samtycke till en viss brådskande 
  
 forskningsåtgärd 
  
 för 
  
 en 
  
 vuxen 
  
 forskningsperson som saknar sam- 
  
 tyckesförmåga inte kan inhämtas i 
  
 tid från en ställföreträdare som 
  
 anges i nämnda stycke, får sam- 
  
 tycke inhämtas från någon som i 
  
 förväg har utsetts att vara ställ- 
  
 företrädare för forskningspersoner 
  
 som kan omfattas av den ifråga- 
  
 varande forskningen. Denne skall 
  
 tillhöra hälso- och sjukvårdsper- 
  
 sonalen 
  
 enligt lagen 
  
 (1998:531) 
  
 om yrkesverksamhet på hälso- och 
  
 sjukvårdens område 
  
 men 
  
 besitta 
  
 en tillräcklig grad av självständig- 
  
 het och oberoende i förhållande 
  
 till forskningsverksamheten. Be- 
  
 höriga ställföreträdare utses av 
  
 sjukvårdshuvudmannen. 
  
 Ställföreträdare 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket bör såvitt möjligt vid sitt 
  
 ställningstagande följa forsknings- 
  
 personens förmodade vilja. 
  
 Samtycke skall snarast möjligt inhämtas från forskningspersonen själv eller den som annars är dennes ställföreträdare. Även om 
 1092 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 ett sådant samtycke inte erhålls, får de data som har hämtats in med stöd av första stycket an- vändas i forskningen. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Bestämmelserna i denna lag tillämpas även vid forskning som har godkänts genom beslut vid etikprövning före ikraftträdandet. 
  
 1093 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 4.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i läkemedelslagen (1992:859) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om läkemedelslagen (1992:859) dels att 13 a och b §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att nuvarande 13  
 c–g 
  §§ 
 1  
 skall betecknas 13  
 g–k 
  §§ och att 13 i och j §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att i lagen skall införas fyra nya paragrafer med beteckning- arna 13  
 c–f 
  §§ och av följande lydelse, 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 13 a § 
 2 
  
 De patienter eller försökspersoner som avses delta i en klinisk läkemedelsprövning skall få sådan information om prövningen att de kan ta ställning till om de vill delta i den. De skall vidare in- 
  
 formeras om sin rätt att när som helst avbryta sin medverkan. 
  
 Om patienten eller försöks- 
  
 Om patienten eller försöks- 
  
 personen är underårig eller en 
  
 personen är underårig eller en 
  
 person vars mening inte kan 
  
 person som på grund av psykisk 
  
 inhämtas på grund av sjukdom, 
  
 störning, 
  
 sjukdom, skada 
  
 eller 
  
 psykisk störning, försvagat hälso- 
  
 liknande förhållande saknar för- 
  
 tillstånd eller något annat lik- 
  
 måga att samtycka till att delta i 
  
 nande förhållande, skall informa- 
  
 prövningen, skall informationen 
  
 tionen lämnas till de personer 
  
 lämnas till de personer vars 
  
 vars samtycke till deltagande i 
  
 samtycke 
  
 till deltagandet 
  
 skall 
  
 prövningen skall inhämtas enligt 
  
 inhämtas enligt 13  
 c–e 
  §§. Dess- 
  
 13 b § andra eller tredje stycket. 
  
 utom skall patienten eller för- 
  
 Dessutom skall patienten eller 
  
 sökspersonen så långt möjligt in- 
  
 försökspersonen så långt möj- 
  
 formeras personligen om pröv- 
  
 ligt informeras personligen om 
  
 ningen. Om han eller hon är 
  
 prövningen. Om han eller hon 
  
 underårig 
  
 skall informationen 
  
 är underårig skall informationen 
  
 lämnas av personal med peda- 
  
 lämnas av personal med peda- 
  
 gogisk erfarenhet. 
  
 gogisk erfarenhet. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 1094 
 SOU 2004:112 Författningar på forskningsområdet 
  
 13 b § första stycket 
 3 
  
 13 b § 
  
 Samtycke till deltagande i kli- 
  
 Samtycke till deltagande i kli- 
  
 nisk läkemedelsprövning 
  
 skall 
  
 nisk 
  
 läkemedelsprövning 
  
 skall 
  
 alltid inhämtas. Samtycke skall, 
  
 alltid inhämtas. Samtycke skall, 
  
 om inte annat följer av andra 
  
 om inte annat följer av 13  
 c–e 
  §§, 
  
 eller tredje stycket, inhämtas från 
  
 inhämtas från de patienter eller 
  
 de patienter eller försöksper- 
  
 försökspersoner som avses delta 
  
 soner som avses delta i pröv- 
  
 i prövningen eller, vid prövning 
  
 ningen eller, vid prövning som 
  
 som skall utföras på djur, från 
  
 skall utföras på djur, från djur- 
  
 djurägaren. 
  
 ägaren. 
  
 13 b § andra stycket 
 4 
  
 13 c § 
  
 När det gäller underåriga skall 
  
 När det gäller underåriga skall 
  
 samtycke inhämtas från vård- 
  
 samtycke inhämtas från vård- 
  
 nadshavarna. 
  
 Den underåriges 
  
 nadshavarna. 
  
 Den 
  
 underåriges 
  
 inställning skall så långt möjligt 
  
 inställning skall så långt möjligt 
  
 klarläggas. Även om vårdnads- 
  
 klarläggas. Även om vårdnads- 
  
 havarna har samtyckt till pröv- 
  
 havarna har samtyckt till pröv- 
  
 ningen får den inte utföras om 
  
 ningen får den inte utföras om 
  
 den underårige inser vad pröv- 
  
 den underårige inser vad pröv- 
  
 ningen innebär för hans eller 
  
 ningen innebär för hans eller 
  
 hennes del och motsätter sig att 
  
 hennes del och motsätter sig att 
  
 den utförs. 
  
 den utförs. Om den underårige 
  
 är gift tillämpas vad som före- 
  
 skrivs för den som har fyllt 18 år. 
  
 13 b § tredje stycket 
 5 
  
 13 d § 
  
 När det gäller personer vars 
  
 Samtycke beträffande den som 
  
 mening inte kan inhämtas på 
  
 har fyllt 18 år men som på grund 
  
 grund av sjukdom, psykisk stör- 
  
 av 
  
 psykisk 
  
 störning, 
  
 sjukdom, 
  
 ning, försvagat hälsotillstånd eller 
  
 skada eller 
  
 liknande 
  
 förhållande 
  
 något annat liknande förhållande 
  
 saknar förmåga att samtycka till 
  
 skall samtycke inhämtas från god 
  
 deltagandet 
  
 i 
  
 prövningen 
  
 skall 
  
 man eller förvaltare enligt 11 kap. 
  
 inhämtas från person som denne 
  
 4 eller 
  
 7 § 
  
 föräldrabalken 
  
 med 
  
 har utsett, anhörig eller god man 
  
 behörighet att sörja för den en- 
  
 enligt föräldrabalken. 
  
 skildes 
  
 person. Samtycke 
  
 skall 
  
 Härvid 
  
 tillämpas 
  
 4–17 
  §§, 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 1095 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 inhämtas även från patientens närmaste anhöriga. Samtycket skall uttrycka patientens för- modade vilja. Även om samtycke till prövningen har inhämtats får den inte utföras om patienten i någon form ger uttryck för att inte vilja delta. 
 22 § första stycket och 26 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande besluts- förmåga inom hälso- och sjuk- vården m.m. Behörigheten för framtidsfullmäktig, vårdombud och god man att samtycka till deltagandet följer behörigheten för dessa företrädare att samtycka till åtgärder inom själva hälso- och sjukvården, om inte något annat framgår av respektive förordnande. 
 13 e § 
 Om den aktuella kliniska läke- medelsprövningen i huvudsak är inriktad på akuta situationer och om samtycke till en viss bråd- skande åtgärd i prövningen för en vuxen patient som saknar sam- tyckesförmåga inte kan inhämtas i tid från en ställföreträdare som anges i 13 d §, tillämpas beträf- fande behörig ställföreträdare vad som föreskrivs i 22 § lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor. 
 13 f § 
 En klinisk läkemedelsprövning på en patient som avses i 13 d § får inte utföras, om patienten ger uttryck för att inte vilja delta. Inte heller får läkemedel i vilse- ledande syfte tillföras patienten i dold form. 
 1096 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 13 e § 
 6 
  
 Kliniska läkemedelsprövning- ar får, om inte 13 d § gäller, ut- föras på underåriga endast om 
  
 1. 
  
 forskningen kan förväntas leda till direkt nytta för denna patientgrupp, 
  
 2. 
  
 forskningen är avgörande för att bekräfta uppgifter som erhållits i kliniska läkemedels- prövningar med personer som har förmåga att samtycka till deltagande i prövningar eller ge- nom andra forskningsmetoder, 
  
 3. 
  
 forskningen hänför sig di- rekt till ett kliniskt tillstånd som den underårige lider av eller är av sådan art att den endast kan utföras på underåriga, och 
  
 4. 
  
 inga incitament eller eko- nomiska förmåner ges, undan- taget kostnadsersättningar. 
  
 13 f § 
 7 
  
 Kliniska läkemedelsprövning– ar får utföras på den vars mening inte kan inhämtas på grund av sjukdom, psykisk störning, för- svagat hälsotillstånd eller något annat liknande förhållande endast om 
  
 1. 
  
 forskningen är avgörande för att bekräfta uppgifter som erhållits i kliniska läkemedels- prövningar med personer som har förmåga att samtycka till del- tagande i prövningar eller genom andra forskningsmetoder, 
  
 2. 
  
 forskningen hänför sig 
  
 13 i § 
 Kliniska läkemedelsprövning- ar får, om inte 13 h § gäller, ut- föras på underåriga endast om 
  
 1. 
  
 forskningen kan förväntas leda till direkt nytta för denna patientgrupp, 
  
 2. 
  
 forskningen är avgörande för att bekräfta uppgifter som erhållits i kliniska läkemedels- prövningar med personer som har förmåga att samtycka till deltagande i prövningar eller ge- nom andra forskningsmetoder, 
  
 3. 
  
 forskningen hänför sig di- rekt till ett kliniskt tillstånd som den underårige lider av eller är av sådan art att den endast kan utföras på underåriga, och 
  
 4. 
  
 inga incitament eller eko- nomiska förmåner ges, undan- taget kostnadsersättningar. 
  
 13 j § 
 Kliniska läkemedelsprövning– ar får utföras på en person som avses i 13 d § endast om 
  
 1. 
  
 forskningen är avgörande för att bekräfta uppgifter som erhållits i kliniska läkemedels- prövningar med personer som har förmåga att samtycka till del- tagande i prövningar eller genom andra forskningsmetoder, 
  
 2. 
  
 forskningen hänför sig 
  
 6 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 7 
  
 Senaste lydelse 2004:197 
  
 1097 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 direkt till ett livshotande eller försvagande kliniskt tillstånd som den berörda personen lider av, 
  
 3. 
  
 det finns anledning anta att medicineringen med det läke- medel som skall prövas medför nytta som uppväger riskerna för patienten eller inte innebär några risker alls, och 
  
 4. 
  
 inga incitament eller eko- nomiska förmåner ges, undan- taget kostnadsersättningar. 
  
 direkt till ett livshotande eller försvagande kliniskt tillstånd som den berörda personen lider av, 
  
 3. 
  
 det finns anledning anta att medicineringen med det läke- medel som skall prövas medför nytta som uppväger riskerna för patienten eller inte innebär några risker alls, och 
  
 4. 
  
 inga incitament eller eko- nomiska förmåner ges, undan- taget kostnadsersättningar. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1098 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 4.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården 
 dels att 3 kap. 1, 2, 3, 5 och 6 §§ samt 4 kap. 5 § skall ha följande lydelse, 
 dels att i lagen skall införas tre nya paragrafer, 3 kap. 2  
 a–c 
  §§, av följande lydelse, 
 dels att i lagen närmast före 3 kap. 2 a § skall införas en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 
  
 kap. 
  
 1 § 
 Vävnadsprover får i andra fall än som avses i 2 § inte samlas in och bevaras i en biobank utan att provgivaren informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och därefter lämnat sitt samtycke. 
 Vävnadsprover får inte samlas in och bevaras i en biobank utan att provgivaren informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och därefter lämnat sitt samtycke. 
 Om provgivaren inte har fyllt 18 år gäller vad som sägs i 2 § och om en vuxen provgivare saknar beslutsförmåga vad som sägs i 2  
 a–c 
  §§. 
 2 § 
 Vävnadsprover från underårig får inte samlas in och bevaras i en biobank utan att den underåriges vårdnadshavare informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och därefter lämnat sitt samtycke. Har den underårige uppnått en sådan ålder och mognad att han eller hon kan ta ställning till frågan gäller vad som nu sagts den underårige själv. 
 I fråga om provgivare som är gift tillämpas vad som föreskrivs för den som har fyllt 18 år. 
 1099 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 Vuxen utan beslutsförmåga 
 2 a § 
 Vävnadsprover från den som har fyllt 18 år och som på grund av psykisk störning, sjukdom, skada eller liknande förhållande saknar förmåga att samtycka får inte samlas in eller bevaras i en biobank utan att provgivarens ställföreträdare har informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och därefter lämnat sitt samtycke. Provgivaren själv skall dock så långt möjligt informeras om biobanken. Vävnadsproverna får inte samlas in eller bevaras för annat ändamål än vård eller behandling av provgivaren, om denne ger uttryck för att motsätta sig det. 
 2 b § 
 Ställföreträdare enligt 2 a § är, enligt vad som sägs i det följande, av provgivaren utsedd person, anhörig eller god man enligt föräldrabalken eller, i fall som anges i 2 c §, en representant för akuta situationer. 
 Beträffande samtycke som skall lämnas medan provgivaren undergår hälso- och sjukvård och som har anknytning till denna tillämpas  
 4–17 
  §§, 22 § första stycket och 26 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga in- om hälso- och sjukvården m.m. Behörigheten för framtidsfull- 
 1100 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 mäktig, vårdombud och god man att lämna samtycke enligt detta stycke följer behörigheten för dessa företrädare att samtycka till åtgärder inom själva hälso- och sjukvården, om inte annat fram- går av respektive förordnande. 
 Beträffande samtycke i annat fall tillämpas, utom såvitt gäller vårdombud, 5, 7 och 8 §§, 10 § första meningen, 11 § första meningen, 12, 13, 15 och 16 §§ samt 22 § första stycket lagen om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. Behörighet för framtidsfullmäktig och god man att lämna samtycke enligt detta stycke följer redan av ett förordnande som omfattar personliga angelägenheter. An- mälan till överförmyndaren enligt 11 §, 15 § eller 16 § andra stycket görs av den som är an- svarig för biobanken. 
 2 c § 
 Om vävnadsprov skall samlas in och bevaras i en biobank för sådan forskning i samband med hälso- och sjukvård eller klinisk läkemedelsprövning som i huvud- sak är inriktad på akuta situa- tioner och om samtycke för en vuxen provgivare som saknar samtyckesförmåga inte kan in- hämtas i tid från en ställföre- trädare som anges i 2 b §, tilläm- pas i fråga om behörig ställ- företrädare vad som föreskrivs i 22 § lagen (2003:460) om 
 1101 
  
 Författningar på forskningsområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 etikprövning av forskning som avser människor. 
 3 § 
 Vävnadsprover från foster får inte samlas in och bevaras i en biobank utan att den kvinna som bär eller har burit fostret informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och där- efter lämnat sitt samtycke. Har kvinnan avlidit, gäller vad nu sagts i stället hennes närmaste anhöriga. 
 Vävnadsprover från foster får inte samlas in och bevaras i en biobank utan att den kvinna som bär eller har burit fostret informerats om avsikten och om det eller de ändamål för vilka biobanken får användas och där- efter personligen lämnat sitt sam- tycke. Har kvinnan avlidit, gäller vad nu sagts i stället hennes när- maste anhöriga. 
  
 5 § 
 1 
  
 Vävnadsprover som bevaras i 
  
 Vävnadsprover som bevaras i 
  
 en biobank får inte användas för 
  
 en biobank får inte användas för 
  
 annat ändamål än som omfattas 
  
 annat ändamål än som omfattas 
  
 av tidigare information och sam- 
  
 av tidigare information och sam- 
  
 tycke utan att den som lämnat 
  
 tycke utan att den som är behörig 
  
 samtycket informerats om och 
  
 att lämna samtycke har infor- 
  
 samtyckt till det nya ändamålet. 
  
 merats om och samtyckt till det 
  
 nya ändamålet. 
  
 Har den som lämnat samtycke avlidit gäller i stället att den av- lidnes närmaste anhöriga skall ha informerats om och efter skälig betänketid inte motsatt sig det nya ändamålet. 
 Avser det nya ändamålet forskning eller klinisk prövning skall den nämnd för forskningsetik som godkänner det nya ändamålet i samband därmed också besluta om vilka krav som skall gälla i fråga om information och samtycke för att vävnadsproverna i banken skall få användas för det nya ändamålet. 
 6 § 
 Den som lämnat samtycke till användning av ett vävnadsprov får när som helst återkalla sitt samtycke. Avser återkallelsen all 
 Samtycke till användning av ett vävnadsprov får när som helst återkallas av den som är behörig att lämna ett samtycke. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2003:468 
 1102 
 SOU 2004:112 Författningar på forskningsområdet 
  
 användning skall vävnadsprovet 
  
 Avser återkallelsen all använd- 
  
 omedelbart förstöras eller av- 
  
 ning skall vävnadsprovet omedel- 
  
 identifieras. 
  
 bart förstöras eller avidentifieras. 
  
 4 
  
 kap. 
  
 5 § 
  
 Utan 
  
 hinder 
  
 av  
 1–3 
  §§ 
  
 får, 
  
 Utan 
  
 hinder 
  
 av  
 1–3 
  §§ 
  
 får, 
  
 med samtycke från de berörda 
  
 med samtycke från de berörda 
  
 enskilda provgivarna, 
  
 enskilda provgivarna, eller, med 
  
 tillämpning av 3 kap., deras före- 
  
 trädare, 
  
 – vävnadsprover i en biobank 
  
 – vävnadsprover i en biobank 
  
 som är avsedd för vård- och 
  
 som är avsedd för vård- och 
  
 behandlingsändamål lämnas till 
  
 behandlingsändamål lämnas till 
  
 en annan vårdgivare inom eller 
  
 en annan vårdgivare inom eller 
  
 utom landet för utlåtande eller 
  
 utom landet för utlåtande eller 
  
 analys, 
  
 analys, 
  
 – vävnadsprover i en biobank 
  
 – vävnadsprover i en biobank 
  
 som används i ett forsknings- 
  
 som används i ett forsknings- 
  
 projekt lämnas till en annan en- 
  
 projekt lämnas till en annan en- 
  
 het för forskning inom eller 
  
 het för forskning inom eller 
  
 utom landet, 
  
 utom landet, 
  
 – vävnadsprover som har läm- 
  
 – vävnadsprover som har läm- 
  
 nats ut till ett bolag för klinisk 
  
 nats ut till ett bolag för klinisk 
  
 prövning 
  
 av 
  
 läkemedel 
  
 eller 
  
 prövning 
  
 av 
  
 läkemedel 
  
 eller 
  
 medicintekniska produkter och 
  
 medicintekniska produkter och 
  
 som förvaras hos bolaget lämnas 
  
 som förvaras hos bolaget lämnas 
  
 för analys till en annan enhet 
  
 för analys till en annan enhet 
  
 inom bolaget eller till ett annat 
  
 inom bolaget eller till ett annat 
  
 bolag, med vilket bolaget har 
  
 bolag, med vilket bolaget har 
  
 träffat avtal om att analys skall 
  
 träffat avtal om att analys skall 
  
 utföras, inom eller utom landet. 
  
 utföras, inom eller utom landet. 
  
 Proverna skall vara kodade. De skall återlämnas eller förstöras när de inte längre behövs för det ändamål för vilket de lämnades ut. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1103 
 5 Författningar på trafikområdet 
  
 5.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1972:435) om överlast- avgift 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlast- avgift att 7 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 § 
 1 
  
 Överlastavgift påförs för motordrivet fordon, ägaren, och för släpvagn, ägaren av det fordon som släpvagnen dras av. 
 I fråga om motordrivet fordon som innehas på grund av kredit- köp med förbehåll om återtaganderätt eller som innehas med nytt- janderätt för bestämd tid om minst ett år anses innehavaren som ägare. Innehas fordon i annat fall med nyttjanderätt, anses inne- havaren som ägare, om han har befogenhet att bestämma om förare eller anlitar annan förare än ägaren har utsett. 
 Om fordon som avses i första stycket ägs eller om fordon som avses i andra stycket innehas av en omyndig person, anses hans eller hennes förmyndare som ägare. Detta gäller dock inte, om den omyndige har förarbehörighet för fordonet i fråga eller, om det rör sig om ett släpfordon, har förar- behörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
  
 1  
 Senaste lydelse 1990:1197 
 1105 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 Brukar någon annans fordon utan lov, påförs brukaren över- lastavgiften. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 I fråga om överlastavgift som har påförts före lagens ikraft- trädande tillämpas 7 § i dess äldre lydelse. 
  
 1106 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 5.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om trafikskadelagen (1975:1410) att 2 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
 2 
  
 Trafikförsäkring skall finnas 
  
 Trafikförsäkring 
  
 skall finnas 
  
 för motordrivet fordon som är 
  
 för motordrivet fordon som är 
  
 registrerat i vägtrafikregistret och 
  
 registrerat i vägtrafikregistret och 
  
 ej är avställt samt för annat 
  
 ej är avställt samt för annat 
  
 motordrivet fordon som brukas 
  
 motordrivet fordon som brukas 
  
 i trafik här i landet. Försäkrings- 
  
 i trafik här i landet. Försäkrings- 
  
 plikten 
  
 fullgörs 
  
 av fordonets 
  
 plikten 
  
 fullgörs 
  
 av fordonets 
  
 ägare. 
  
 Innehas 
  
 fordonet på 
  
 ägare. 
  
 Innehas 
  
 fordonet 
  
 på 
  
 grund av kreditköp med förbe- 
  
 grund av kreditköp med förbe- 
  
 håll om återtaganderätt eller inne- 
  
 håll om återtaganderätt eller inne- 
  
 has det med nyttjanderätt för be- 
  
 has det med nyttjanderätt för be- 
  
 stämd tid om minst ett år, full- 
  
 stämd tid om minst ett år, full- 
  
 görs dock försäkringsplikten av 
  
 görs dock försäkringsplikten av 
  
 innehavaren. 
  
 innehavaren. Är ägaren eller inne- 
  
 havaren omyndig fullgörs försäk- 
  
 ringsplikten av hans eller hennes 
  
 förmyndare. Detta 
  
 gäller 
  
 dock 
  
 inte, om den omyndige har förar- 
  
 behörighet för det 
  
 fordon 
  
 som 
  
 avses med försäkringen eller, om försäkringen avser ett släpfordon, har förarbehörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
 Trafikförsäkring för ett motordrivet fordon som har registrerats i vägtrafikregistret kan genom uppsägning av försäkringstagaren upphöra att gälla endast om 
  
 1. 
  
 fordonet inte längre är registrerat i vägtrafikregistret, 
  
 2. 
  
 fordonet är avställt, eller 
  
 1 
  
 Lagen omtryckt 1994:43 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2001:562 
  
 1107 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 3. försäkringstagarens skyldighet att hålla fordonet försäkrat har upphört av någon annan anledning. 
 Andra stycket skall inte tillämpas, om för fordonet gäller trafik- försäkring hos en annan försäkringsanstalt. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 I fråga om avgift för trafikförsäkring som avser tiden före lagens ikraftträdande tillämpas 2 § i dess äldre lydelse. 
  
 1108 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 5.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall att 1 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 1 
  
 I denna lag förstås med 
  
 1. 
  
 fordon: varje anordning som är eller har varit försedd med hjul, band, medar eller liknande och som inrättats huvudsakligen för färd på marken på annat sätt än på skenor, 
  
 2. 
  
 registrerat fordon: fordon som är upptaget i vägtrafikregistret, det militära fordonsregistret eller motsvarande utländska register, 
  
 3. 
  
 fordonsvrak: fordon som med hänsyn till sitt skick, den tid under vilken det har stått på samma plats eller andra omständig- heter måste anses övergivet och som uppenbarligen har ringa eller inget värde. 
  
 Vad som sägs i lagen om ägare av fordon gäller, i fråga om fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller som innehas med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ett år, innehavaren och i fråga om övergivet fordon, den som senast varit ägare. 
 Om ägaren eller den som enligt andra stycket skall anses vara ägare till ett fordon är omyndig, svarar förmyndaren i den omyn- diges ställe. Detta gäller dock inte, om den omyndige har förar- behörighet för fordonet i fråga eller, om fordonet är ett släp- fordon, har förarbehörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
 Vad som sägs i lagen om markägare gäller också den som på grund av avtal har rätt att upplåta ett område för parkering eller att förbjuda parkering inom området. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2003:637 
 1109 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Hänför sig en fråga om vem som skall anses som ägare av ett fordon till en tidpunkt före lagens ikraftträdande tillämpas 1 § i dess äldre lydelse. 
  
 1110 
  
 Som ägare av ett fordon anses den som är eller bör vara upp- tagen i vägtrafikregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtagande- rätt eller som innehas med nytt- janderätt för bestämd tid om minst ett år anses innehavaren som ägare. Är eller bör en omyn- dig person vara upptagen som ägare eller innehavare i väg- trafikregistret, anses hans förmyn- dare som ägare. Detta gäller dock inte, om den omyndige har förar- behörighet för fordonet i fråga eller, om fordonet är ett släp- fordon, har förarbehörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 5.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om fordonsskattelagen (1988:327) att 10 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 10 § 
 1 
  
 Skattskyldig för ett visst fordon är ägaren av fordonet. 
 Har ett fordon flera ägare är de solidariskt ansvariga för den skatt som skall betalas för fordonet. 
 Som ägare av ett fordon anses den som är eller bör vara upp- tagen i vägtrafikregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtagande- rätt eller som innehas med nytt- janderätt för bestämd tid om minst ett år anses innehavaren som ägare. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 I fråga om fordonsskatt som har förfallit till betalning före lagens ikraftträdande tillämpas 10 § i dess äldre lydelse. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2001:567 
 1111 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 5.5 
  
 Förslag 
  
 till lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon att 7 § skall ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Avgiftsskyldig för svenskt fordon är ägaren. 
 Har fordonet flera ägare är de solidariskt ansvariga för den väg- avgift som skall betalas. 
 Som ägare anses den som är eller bör vara upptagen i väg- trafikregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbe- håll om återtaganderätt eller som innehas med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ett år an- ses innehavaren som ägare. 
 Föreslagen lydelse 
 7 § 
 1 
  
 Avgiftsskyldig för svenskt fordon är ägaren. 
 Har fordonet flera ägare är de solidariskt ansvariga för den väg- avgift som skall betalas. 
 Som ägare anses den som är eller bör vara upptagen i väg- trafikregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbe- håll om återtaganderätt eller som innehas med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ett år an- ses innehavaren som ägare. Är eller bör en omyndig person vara upptagen som ägare eller inne- havare i vägtrafikregistret, anses hans förmyndare som ägare. Detta gäller dock inte, om den omyndige har förarbehörighet för det fordon som avses med avgiften eller, om avgiften avser ett släpfordon, har förarbehörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2001:570 
 1112 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 I fråga om vägavgift som har förfallit till betalning före lagens ikraftträdande tillämpas 7 § i dess äldre lydelse. 
  
 1113 
  
 Författningar på trafikområdet 
  
 SOU 2004:112 
  
 5.6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2001:558) om vägtrafikregister 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:558) om väg- trafikregister att 4 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
 Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på innehavaren, när det är fråga om fordon som innehas 
  
 1. 
  
 på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller 
  
 2. 
  
 med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år. 
  
 Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på förmyndaren, när det är fråga om fordon som ägs eller som innehas enligt första stycket 1 eller 2 av en omyndig person som inte har förarbehörighet för fordonet. Vad som nu sagts har motsvaran- de tillämpning, om fordonet är ett släpfordon och den omyndige inte har förarbehörighet för ett fordon som kan dra släpfordonet. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2. 
  
 Hänför sig en fråga om vem som skall anses som ägare av ett fordon till en tidpunkt före lagens ikraftträdande tillämpas 4 § i dess äldre lydelse. 
  
 1114 
  
 6 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 6.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument att det i 3 kap. skall införas en ny para- graf, 5 §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
  
 5 § 
  
 Inskränkningar enligt 13 kap. 
  
 19 § första stycket 5 och 14 kap. 
  
 21 § första stycket 4 föräldrabal- 
  
 ken i rätten att förfoga över 
  
 finansiella instrument som för- 
  
 varas och förvaltas av ett värde- 
  
 pappersinstitut som avses i lagen 
  
 (1991:981) om värdepappersrör- 
  
 else skall antecknas på sätt som 
  
 gör inskränkningen känd inom 
  
 värdepappersinstitutet. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Lagen omtryckt 1992:558 
 1115 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 6.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:981) om värde- pappersrörelse att 1 kap. 8 a § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 8 a § 
 1 
  
 Ett värdepappersbolag är skyldigt att lämna ut uppgifter om enskildas förhållande till bolaget, om det under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål begärs av under- sökningsledare eller om det i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål på framställning av en annan stat eller en mellanfolklig domstol begärs av åklagare. 
 Om skyldighet för värde- pappersbolag att lämna uppgifter till överförmyndaren finns före- skrifter i föräldrabalken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2004:309 
 1116 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 6.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:1479) om konto- föring av finansiella instrument att 4 kap. 17 § 7 och 8 kap. 2 a § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
  
 17 § 7 
 1 
  
 På ett avstämningskonto skall 
  
 På ett avstämningskonto skall 
  
 anges 
  
 anges 
  
 7. inskränkning enligt 13 kap. 
  
 7. inskränkning enligt 13 kap. 
  
 19 
  
 § andra stycket eller 14 kap. 
  
 19 § första stycket 4 eller 14 kap. 
  
 21 
  
 § andra stycket föräldrabal- 
  
 21 § första stycket 3 föräldrabal- 
  
 Evans. 
  
 Evans. 
  
 8 kap. 
 2 a § 
 2 
  
 En central värdepappersförvarare och ett kontoförande institut är skyldiga att lämna ut uppgifter om enskildas förhållande till företaget, om det under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål begärs av undersökningsledare eller om det i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål på framställning av en annan stat eller en mellanfolklig domstol begärs av åklagare. 
 Om skyldighet för central värdepappersförvarare och konto- förande institut att lämna upp- gifter till överförmyndaren finns föreskrifter i föräldrabalken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 2004:323 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2004:323 
  
 1117 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 6.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:46) om investe- ringsfonder att 2 kap. 20 § och 4 kap. 11 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap 
 20 § 
 Ett fondbolag och ett förvaringsinstitut är skyldiga att lämna ut uppgifter om enskildas förhållanden till företaget, om det under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål begärs av undersökningsledare eller om det i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål på framställning av en annan stat eller en mellanfolklig domstol begärs av åklagare 
 Om skyldighet för fondbolag och förvaringsinstitut att lämna uppgifter till överförmyndaren finns föreskrifter i föräldrabalken. 
 4 kap. 
 11 § 
 Fondbolaget skall föra eller låta föra ett register över samtliga innehavare av andelar i fonden. I fråga om automatiserad och viss manuell behandling av personuppgifter finns bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204). 
 Är lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument tillämplig på andelarna i fonden, förs registret av en central värde- pappersförvarare. Fondbolaget har rätt till insyn i registret. 
 Om lagen om kontoföring av finansiella instrument inte är tillämplig på andelarna i fonden, skall den som för registret där anteckna inskränkningar enligt 13 kap. 19 § första stycket 4 eller 14 kap. 21 § första stycket 3 för- äldrabalken. 
 1118 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 Fondbolaget skall till varje enskild fondandelsägare skriftligen bekräfta att hans fondandelsinnehav registrerats. Av bekräftelsen skall framgå investeringsfondens beteckning samt namnen på fond- bolaget och förvaringsinstitutet. Vidare skall det framgå var infor- mationsbroschyren och faktabladet enligt 15 § samt årsberättelsen och halvårsredogörelsen enligt 18 § finns att tillgå. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1119 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 SOU 2004:112 
  
 6.5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse att 1 kap. 11 § och 9 kap. 5 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 11 § 
 Ett kreditinstitut är skyldigt att lämna ut uppgifter om enskildas förhållande till institutet, om det under en utredning enligt bestäm- melserna om förundersökning i brottmål begärs av undersöknings- ledare eller om det i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål på fram- ställning av en annan stat eller en mellanfolklig domstol begärs av åklagare. 
 Om skyldighet för kredit- institut att lämna uppgifter till överförmyndaren finns föreskrift- er i föräldrabalken. 
 9 kap. 
 5 § 
 En omyndig får utan för- myndarens tillstånd förfoga över medel som den omyndige själv satt in hos en bank efter det han eller hon fyllt sexton år. Utan den omyndiges samtycke får banken inte betala ut sådana medel till förmyndaren. Om förmyndaren har fått överförmyndarens till- stånd att omhänderta medlen och visat bevis på det, får den omyn- dige inte vidare förfoga över medlen. Sådan inskränkning i den omyndiges rätt skall anteck- 
  
 Inskränkningar 
  
 enligt 9 kap. 
  
 3 a §, 13 kap. 8 
  
 och 19 §§ och 
  
 14 kap. 21 § föräldrabalken i rätten att förfoga över medel som har satts in hos en bank eller ett kredit- marknadsföretag skall antecknas på sätt som gör inskränkningen känd inom banken eller kredit- marknadsföretaget. 
 1120 
  
 SOU 2004:112 
  
 Författningar på det finansrättsliga området 
  
 nas på insättningsbevis eller i motbok, när beviset eller mot- boken visas upp hos banken, eller på annat sätt som gör inskränk- ningen känd inom banken. 
 Medel som en förmyndare, god man eller förvaltare förvaltar en- ligt föräldrabalken får tas ut utan överförmyndarens tillstånd bara om det har gjorts förbehåll enligt 14 kap. 8 § föräldrabalken eller uttaget avser ränta. Överför- myndaren kan enligt 14 kap. 21 § föräldrabalken besluta, att ett så- dant förbehåll inte skall gälla. Be- slutet skall antecknas på bevis eller i motbok som har utfärdats om insättningen eller på annat sätt som gör beslutet känt inom banken. Banken är skyldig att på begäran av överförmyndare, för- myndare, god man eller för- valtare utfärda bevis om insätt- ning av medel eller tillgodo- havande, samt i förekommande fall intyga att meddelat tillstånd inte har utnyttjats. 
 Är föräldrar förmyndare, får de utan överförmyndarens tillstånd ta ut medel som de förvaltar enligt föräldrabalken, om medlen inte har satts in med uppgift om att de enligt 16 kap. 11 § för- äldrabalken inte får tas ut utan sådant tillstånd eller att de om- fattas av särskild överförmyndar- kontroll. Överförmyndaren kan enligt 13 kap. 19 § föräldrabalken besluta om annan inskränkning i föräldrars uttagsrätt. Inskränkning i uttagsrätten som avses i detta 
 1121 
 Författningar på det finansrättsliga området 
 stycke skall antecknas på bevis eller i motbok som har utfärdats om insättningen eller på annat sätt som gör inskränkningen känd inom banken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1122 
 SOU 2004:112 
 7 Övriga författningsändringar 
  
 7.1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i äktenskapsbalken 
 Härigenom föreskrivs i fråga om äktenskapsbalken att 18 kap. 1 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 18 kap. 
  
 1 § 
 1 
  
 Om den som talan enligt 
  
 Om den som talan enligt 
  
 denna balk riktas mot saknar 
  
 denna balk riktas mot saknar 
  
 känt hemvist och det inte heller 
  
 känt hemvist och det inte heller 
  
 kan klarläggas var den parten 
  
 kan klarläggas var den parten 
  
 uppehåller sig, skall dennes rätt i 
  
 uppehåller sig, skall dennes rätt i 
  
 saken bevakas av god man enligt 
  
 saken bevakas av god man enligt 
  
 11 kap. 
  
 föräldrabalken. 
  
 Det- 
  
 11 kap. 
  
 föräldrabalken. 
  
 Det- 
  
 samma gäller, om den som har 
  
 samma gäller, om den som har 
  
 känt hemvist utom riket inte 
  
 känt hemvist utom riket inte 
  
 kan nås för delgivning eller om 
  
 kan nås för delgivning eller om 
  
 denne 
  
 underlåter 
  
 att 
  
 utse 
  
 denne 
  
 underlåter att 
  
 utse 
  
 ombud för sig och det finns 
  
 ombud för sig och det finns 
  
 särskilda skäl att förordna god 
  
 särskilda skäl att förordna god 
  
 man. 
  
 man. I nu nämnda fall skall god 
  
 man förordnas av rätten. 
  
 Gode 
  
 mannen skall samråda 
  
 Gode 
  
 mannen skall samråda 
  
 med den som han har för- 
  
 med den som han eller hon har 
  
 ordnats för, om det kan ske. I 
  
 förordnats för, om det kan ske. 
  
 fråga om ersättning 
  
 till 
  
 gode 
  
 I fråga 
  
 om ersättning till 
  
 gode 
  
 1  
 Senaste lydelse 1988:1254 
 1123 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 mannen gäller 20 kap. 2 b § mannen gäller 20 kap. 2 a § föräldrabalken. föräldrabalken. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1124 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 7.2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i rättegångsbalken 
 Härigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalken att 4 kap. 1, 6 och 10 a §§, 8 kap. 2 §, 11 kap. 1 §, 12 kap. 2 och 19 §§, 20 kap. 14 §, 21 kap. 1 och 3 §§ samt 27 kap. 27 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
 1 § 
 1 
  
 Lagfaren domare skall vara svensk medborgare och hava av- lagt för behörighet till domaräm- bete föreskrivna kunskapsprov. 
 Ej må den utöva domar- ämbete, som är i konkurstill- stånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Om kunskapsprov och villkor i övrigt för utövande av domar- ämbete förordnar regeringen. 
 Valbar till nämndeman är varje svensk medborgare, som är folkbokförd i kommunen eller, i fråga om nämndeman i hovrätt, i länet eller den del därav som hör till hovrätten, och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. Den som är lagfaren domare, befattningshavare vid domstol, åklagare, polisman eller advokat eller den som eljest har till yrke att föra andras talan inför rätta får inte vara nämndeman. 
 Lagfaren domare skall vara svensk medborgare och ha av- lagt föreskrivna kunskapsprov för behörighet till domartjänst. 
 Den som är i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 9 § föräldrabalken får inte utöva domartjänst. 
 Om kunskapsprov och villkor i övrigt för utövande av domar- tjänst förordnar regeringen. 
 6 § 
 2 
  
 Valbar till nämndeman är varje svensk medborgare, som är folkbokförd i kommunen eller, i fråga om nämndeman i hovrätt, i länet eller den del därav som hör till hovrätten, och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 9 § föräldrabalken. Den som är lagfaren domare, befattningshavare vid domstol, åklagare, polisman eller advokat eller den som annars har till yrke att föra andras talan inför rätta får inte vara nämndeman. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 1988:1260 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1994:1620 
  
 1125 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Ingen får samtidigt vara nämndeman i hovrätt och tingsrätt. Den som fyllt sextio år eller uppger något giltigt hinder är inte 
 skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldig att ta emot nytt uppdrag förrän efter fyra år. 
 Rätten prövar självmant den valdes behörighet. 
 10 a § 
 3 
  
 Regeringen förordnar för tre år i sänder dem som skall tjänstgöra som ekonomiska experter enligt 1 kap. 8 § och 2 kap. 4 a §. Under treårsperioden får vid behov ytterligare personer förordnas för återstående del av perioden. Inträffar medan en ekonomisk expert deltar i behandlingen av ett mål en omständighet som medför att förordnandet skall upphöra att gälla, skall förordnandet oberoende därav anses ha fortsatt giltighet såvitt avser det pågående målet. 
  
 Den som skall tjänstgöra som 
  
 Den som skall tjänstgöra som 
  
 ekonomisk expert skall vara 
  
 ekonomisk expert skall vara 
  
 svensk medborgare och får ej 
  
 svensk medborgare och får ej 
  
 vara underårig eller i konkurs- 
  
 vara underårig eller i konkurs- 
  
 tillstånd eller ha förvaltare enligt 
  
 tillstånd eller ha förvaltare enligt 
  
 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
  
 11 kap. 9 § föräldrabalken. 
  
 8 kap. 
 2 § 
 4 
  
 Till ledamot av advokatsamfundet får endast den antas som 
  
 1. 
  
 har hemvist i Sverige eller i en annan stat inom Europeiska unionen, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i Schweiz, 
  
 2. 
  
 har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete, 
  
 3. 
  
 har genomgått för advokatverksamhet erforderlig praktisk och teoretisk utbildning, 
  
 4. 
  
 har gjort sig känd för redbarhet, och 
  
 5. 
  
 även i övrigt bedöms lämplig att utöva advokatverksamhet. Advokatsamfundets styrelse får i enskilda fall medge undantag 
  
 från antagningskraven såvitt gäller första stycket 1. Detsamma gäller antagningskraven enligt första stycket 2 och 3 beträffande 
  
 3 
  
 Senaste lydelse 1988:1260 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 2002:334 
  
 1126 
 SOU 2004:112 Övriga författningsändringar 
 den som är auktoriserad som advokat i en annan stat i enlighet med där gällande bestämmelser. 
 Den som har genomgått en utbildning som krävs för att bli advokat i en stat inom Europeiska unionen, Europeiska ekono- miska samarbetsområdet eller i Schweiz och som i Sverige genom- gått ett prov som visar att han eller hon har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen, skall anses uppfylla kraven enligt första stycket 2 och 3. Detsamma gäller den som registrerats enligt 2 a § och som därefter under minst tre år bedrivit faktisk och regel- bunden advokatverksamhet i Sverige, under förutsättning antingen att verksamheten huvudsakligen omfattat svensk rätt eller att, om verksamheten inte huvudsakligen omfattat svensk rätt, den regi- strerade på annat sätt har förvärvat tillräckliga kunskaper och er- farenheter för att antas till ledamot i samfundet. 
 Den som har blivit auktoriserad som advokat i Danmark, Finland, Island eller Norge i enlighet med där gällande bestämmelser och som därefter under minst tre år på ett tillfredsställande sätt har tjänst- gjort som biträdande jurist på advokatbyrå i Sverige skall anses uppfylla kraven enligt första stycket  
 2–5. 
  
 Den som är försatt i konkurs 
  
 Den som är försatt i konkurs 
  
 eller som har förvaltare enligt 
  
 eller som har förvaltare enligt 
  
 11 kap. 7 § föräldrabalken får 
  
 11 kap. 9 § föräldrabalken får 
  
 inte antas till ledamot. Inte heller 
  
 inte antas till ledamot. Inte heller 
  
 får den antas till ledamot som 
  
 får den antas till ledamot som 
  
 enligt 3 § lagen (1985:354) om 
  
 enligt 3 § lagen (1985:354) om 
  
 förbud mot juridiskt eller eko- 
  
 förbud mot juridiskt eller eko- 
  
 nomiskt biträde i vissa fall är för- 
  
 nomiskt biträde i vissa fall är för- 
  
 bjuden att lämna juridiskt eller 
  
 bjuden att lämna juridiskt eller 
  
 ekonomiskt biträde. 
  
 ekonomiskt biträde. 
  
 Lagfaren domare i eller befattningshavare vid domstol eller allmän åklagare eller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den som annars är anställd i en stats eller kommuns tjänst eller hos någon annan enskild än advokat, om inte advokatsam- fundets styrelse medger undantag. 
 11 kap. 
 1 § 
  
 Envar kan vara part i rättegång. 
  
 Råder ej parten över det, 
  
 Råder inte parten över det 
  
 varom tvistas, eller rör tvisten 
  
 som tvisten gäller eller rör tvisten 
  
 1127 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 rättshandling, som han ej själv äger ingå, föres talan av den som är partens ställföreträdare. Om talan på grund av skadegörande handling äge vad i 20 kap. 14 § och 21 kap. 1 § första stycket stadgas motsvarande tillämpning. 
 en rättshandling, som parten inte själv kan ingå, förs talan av den som är partens ställföreträdare. 
 En vuxen person mot vilken det riktas anspråk på grund av en skadegörande handling får även själv föra sin talan. I fråga om en omyndigs talan på grund av en sådan handling tillämpas 20 kap. 14 § och 21 kap. 1 § första stycket. 
 Ställföreträdare för en vuxen person är en god man eller en för- valtare enligt föräldrabalken eller en framtidsfullmäktig, om upp- giften att föra den enskildes talan får anses följa av förordnandet. 
 En god man får även i annat fall än som anges i andra stycket såsom ställföreträdare föra den enskildes talan inom ramen för sitt förordnande. Om krav på samtycke från den enskilde gäller vad som föreskrivs i 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 12 kap. 
 2 § 
 5 
  
 Såsom ombud får inte brukas annan än den som rätten med hän- syn till redbarhet, insikter och tidigare verksamhet finner lämplig att vara ombud i målet. Ombudet skall behärska svenska språket. 
  
 Ombud skall ha hemvist i 
  
 Ett ombud skall ha hemvist i 
  
 Sverige, i en annan stat inom 
  
 Sverige, i en annan stat inom 
  
 Europeiska ekonomiska sam- 
  
 Europeiska ekonomiska sam- 
  
 arbetsområdet eller i Schweiz; 
  
 arbetsområdet eller i Schweiz; 
  
 dock får även annan brukas så- 
  
 dock får även annan brukas så- 
  
 som ombud, om rätten med hän- 
  
 som ombud, om rätten med hän- 
  
 syn till omständigheterna finner 
  
 syn till omständigheterna finner 
  
 5  
 Senaste lydelse 2001:57 
  
 1128 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 det lämpligen kunna ske. 
 Ej må den vara ombud, som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 att det är lämpligt. 
 Den får inte vara ombud som är underårig eller i konkurstill- stånd eller som har förvaltare enligt 11 kap. 9 § föräldrabalken. 
 19 § 
 Dör parten eller förlorar han rådighet över det, varom tvistas, upphör icke därmed fullmakten att gälla; rätten skall dock, när anledning förekommer därtill, om rättegången underrätta döds- boet eller partens ställföreträdare. 
 Har fullmakt givits av parts ställföreträdare och upphör sedan hans behörighet, vare fullmakten dock gällande. 
 En rättegångshandling som ett ombud företar efter den tidpunkt då parten på grund av psykisk störning, sjukdom, skada, eller liknande förhållande varaktigt och i huvudsak är ur stånd att ha hand om de angelägenheter som rättegången gäller har inte större verkan än den skulle ha haft, om parten själv hade företagit rätts- handlingen. Detsamma gäller om parten genom förvaltarskap för- lorar sin rådighet över det som tvisten rör. 
 Dör parten eller förlorar han eller hon av annan anledning än som anges i första stycket rådighet över det som tvisten gäller upp- hör inte därmed fullmakten att gälla. Rätten skall dock, när an- ledning förekommer till det, underrätta dödsboet eller partens ställföreträdare om rättegången. 
 Har en fullmakt lämnats av partens ställföreträdare och upp- hör sedan hans eller hennes be- hörighet, gäller dock fullmakten fortfarande. 
 1129 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 20 kap. 
 14 § 
 6 
  
 Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, varöver han ej råder, eller rättshandling, som han ej själv äger ingå, får hans ställföreträdare angiva brottet eller tala därå. Samma rätt har en förvaltare enligt för- äldrabalken för en målsägandes räkning när brottet rör egendom eller rättshandling som omfattas av förvaltarens uppdrag. Rör brottet den omyndiges person, får den som har vårdnaden om honom angiva brottet eller tala därå. Vad i 11 kap.  
 2–5 
  §§ är stadgat om part och ställföre- trädare i tvistemål tillämpas be- träffande målsägande, även om han ej för talan. 
 Om rättegångsombud för målsägande gäller vad i 12 kap. 
 är stadgat. 
 Är målsäganden omyndig och rör brottet egendom, som han eller hon inte råder över, eller rättshandling, som han eller hon inte själv kan ingå, får mål- sägandens ställföreträdare ange brottet eller föra talan om ansvar för det. Samma rätt har en god man eller förvaltare enligt för- äldrabalken eller en framtids- fullmäktig för en målsägandes räkning när brottet rör egendom eller en rättshandling som om- fattas av ställföreträdarens upp- drag. Rör brottet den omyn- diges person, får den som har vårdnaden om honom eller henne ange brottet eller föra talan om ansvar för det. Sådan rätt har också en god man enligt föräldrabalken och en framtids- fullmäktig beträffande brott mot den enskildes person, om detta får anses följa av uppdraget. Vad som anges i 11 kap.  
 2–5 
  §§ om part och ställföreträdare i tvistemål tillämpas beträffande en mål- sägande, även om han eller hon inte för talan. 
 Om betydelsen av samtycke i vissa fall från den som har god man finns bestämmelser i 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Om rättegångsombud för målsägande gäller vad som anges i 12 kap. 
  
 6  
 Senaste lydelse 1988:1260 
 1130 
 SOU 2004:112 Övriga författningsändringar 
  
 21 kap. 
  
 1 § 
 7 
  
 Den misstänkte äge själv föra 
  
 Den misstänkte får själv föra 
  
 sin talan. Är han omyndig, skall 
  
 sin talan. Rätt att föra talan har 
  
 rätten, om det med hänsyn till 
  
 dessutom en sådan ställföreträda- 
  
 brottets beskaffenhet eller eljest 
  
 re som anges i 11 kap. 1 § tredje 
  
 finnes erforderligt, höra den som 
  
 stycket med behörighet i per- 
  
 har vårdnaden om honom; denne 
  
 sonliga 
  
 angelägenheter. Är den 
  
 äge ock föra talan för den omyn- 
  
 misstänkte omyndig, skall rätten, 
  
 dige. 
  
 om det med hänsyn till brottets 
  
 beskaffenhet eller annars 
  
 anses 
  
 behövligt, höra den som har 
  
 vårdnaden 
  
 om 
  
 honom. Denne 
  
 kan också föra talan för den 
  
 omyndige. 
  
 Om betydelsen av samtycke i 
  
 vissa fall från den som har god 
  
 man finns bestämmelser i 11 kap. 
  
 7 § föräldrabalken. 
  
 Har den 
  
 misstänkte 
  
 avlidit, 
  
 Har 
  
 den 
  
 misstänkte avlidit, 
  
 äge hans 
  
 efterlevande 
  
 make, 
  
 får hans eller hennes efterlevande 
  
 bröstarvinge, fader, moder eller 
  
 make, bröstarvinge, fader, moder 
  
 syskon föra talan mot dom, 
  
 eller syskon föra talan mot en 
  
 såvitt genom denna fastställts, att 
  
 dom till den del det i denna 
  
 den misstänkte förövat gärningen. 
  
 fastställts att den misstänkte be- 
  
 gått gärningen. 
  
 3 § 
 8 
  
 Vid sin 
  
 talans förberedande 
  
 När den misstänkte förbereder 
  
 och utförande må den misstänkte 
  
 och utför sin talan får han eller 
  
 biträdas av försvarare. 
  
 hon biträdas av försvarare. 
  
 Försvarare utses av den miss- 
  
 Försvarare utses av den miss- 
  
 tänkte. Är den misstänkte under 
  
 tänkte. Är den misstänkte under 
  
 Flores år eller lider han av en 
  
 arton år eller lider han eller hon 
  
 allvarlig psykisk störning, utses 
  
 av en allvarlig psykisk störning, 
  
 försvarare av den som har vård- 
  
 utses försvarare av den som har 
  
 naden om honom. Har den 
  
 vårdnaden 
  
 om 
  
 honom 
  
 eller 
  
 misstänkte för sig ställt rätte- 
  
 henne 
  
 eller 
  
 av 
  
 ställföreträdare 
  
 gångsombud, anses ombudet 
  
 som anges 
  
 i 11 kap. 1 § 
  
 tredje 
  
 7 
  
 Senaste lydelse 1971:875 
  
 8 
  
 Senaste lydelse 1992:1511 
  
 1131 
 Övriga författningsändringar SOU 2004:112 
  
 som försvarare. 
  
 stycket första meningen med be- 
  
 hörighet i personliga angelägen- 
  
 heter. Har den misstänkte anlitat 
  
 ett rättegångsombud, anses om- 
  
 budet som försvarare. 
  
 En person får inte vara för- 
  
 En person får inte vara för- 
  
 svarare, om han har eller har 
  
 svarare, om han eller hon har 
  
 haft uppdrag åt den misstänkte 
  
 eller har haft uppdrag åt den 
  
 eller ekonomiska förbindelser 
  
 misstänkte 
  
 eller 
  
 ekonomiska 
  
 med denne och omständigheter- 
  
 förbindelser 
  
 med 
  
 denne 
  
 och 
  
 na är ägnade att minska för- 
  
 omständigheterna är ägnade att 
  
 troendet för hans förmåga att 
  
 minska 
  
 förtroendet 
  
 för 
  
 hans 
  
 iaktta vad som åligger en för- 
  
 eller hennes förmåga att iaktta 
  
 svarare enligt 7 § första stycket. 
  
 vad som åligger en försvarare 
  
 Utländsk medborgare eller den 
  
 enligt 
  
 7 § första 
  
 stycket. 
  
 Ut- 
  
 som har hemvist utom riket får 
  
 ländsk 
  
 medborgare 
  
 eller 
  
 den 
  
 inte vara försvarare om det med 
  
 som har hemvist utom riket får 
  
 hänsyn till rikets säkerhet är 
  
 inte vara försvarare om det med 
  
 olämpligt. Om försvarare gäller 
  
 hänsyn till rikets säkerhet är 
  
 i övrigt 12 kap.  
 2–5 
  §§ samt 6 § 
  
 olämpligt. Om försvarare gäller 
  
 andra stycket. 
  
 i övrigt 12 kap.  
 2–5 
  §§ samt 6 § 
  
 andra stycket. 
  
 27 kap. 
  
 27 § 
 9 
  
 Regeringen förordnar för tre 
  
 år i sänder 
  
 personer 
  
 som 
  
 kan 
  
 tjänstgöra som offentliga ombud. Under treårsperioden får vid behov ytterligare personer förordnas för återstående del av perioden. 
  
 Ett 
  
 offentligt ombud 
  
 skall 
  
 Ett 
  
 offentligt ombud 
  
 skall 
  
 vara 
  
 svensk medborgare 
  
 och 
  
 vara 
  
 svensk medborgare 
  
 och 
  
 skall vara eller ha varit advokat 
  
 skall vara eller ha varit advokat 
  
 eller ha varit ordinarie domare. 
  
 eller ha varit ordinarie domare. 
  
 Ett offentligt ombud får inte 
  
 Ett offentligt ombud får inte 
  
 vara i konkurstillstånd eller ha 
  
 vara i konkurstillstånd eller ha 
  
 förvaltare enligt 11 kap. 7 § för- 
  
 förvaltare enligt 11 kap. 9 § för- 
  
 äldrabalken. 
  
 äldrabalken. 
  
 9  
 Senaste lydelse 2003:1146 
 1132 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 Regeringen skall inhämta förslag på lämpliga kandidater från Sveriges advokatsamfund och Tjänsteförslagsnämnden för dom- stolsväsendet. 
 Ett offentligt ombud får trots att regeringens förordnande har upphört slutföra pågående uppdrag. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1133 
  
 Är förmynderskap anordnat enligt lagen i en annan stat, får god man förordnas enligt 11 kap. 16 § första stycket föräldrabal- Evans. I brådskande fall får god man förordnas även enligt 11 kap. 17 § föräldrabalken. 
  
 Om den underårige omfattas av lagen (0000:000) om god man för ensamkommande barn m.fl. gäller nämnda lag i stället för vad som sägs i första och andra styckena. Sedan en särskilt för- ordnad vårdnadshavare har ut- setts för den underårige efter an- mälan enligt 9 § nämnda lag skall svensk rätt tillämpas i frågor rörande förmynderskapet. 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1904:26 s.1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äkten- skap och förmynderskap 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmyn- derskap att 4 kap. 3 § och 5 kap. 4 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap. 
 3 § 
 1 
  
 Skall förmynderskap för en underårig som vistas här i landet inte anordnas enligt svensk lag eller är det ännu inte utrett om det skall ske, får rätten ändå, om den underåriges angelägenheter kräver omedelbar vård, förordna förmyndare enligt svensk lag för tiden intill dess att förmynderskap har anordnats i enlighet med lagen i den andra staten eller förmyndare blivit utsedd av rätten genom slutligt beslut. 
 Är förmynderskap anordnat enligt lagen i en annan stat, får god man förordnas enligt 11 kap. 1 § första stycket föräldrabalken. I trängande fall får god man för- ordnas även enligt 11 kap. 2 § föräldrabalken. 
  
 1  
 Senaste lydelse 1997:352 
 1134 
 SOU 2004:112 Övriga författningsändringar 
  
 5 kap. 
  
 4 § 
 2 
  
 Skall i visst fall svensk lag om 
  
 Skall i visst fall svensk lag om 
  
 anordnande av 
  
 förvaltarskap ej 
  
 anordnande av förvaltarskap inte 
  
 äga tillämpning beträffande nå- 
  
 tillämpas 
  
 beträffande 
  
 någon, 
  
 gon, som vistas här i riket, eller 
  
 som vistas här i riket, eller är det 
  
 är ännu ej utrett, om det skall 
  
 ännu inte utrett, om det skall 
  
 ske, äge rätten eller överför- 
  
 ske, får rätten eller överför- 
  
 myndaren, om dröjsmål uppen- 
  
 myndaren, om dröjsmål uppen- 
  
 barligen 
  
 skulle 
  
 medföra 
  
 fara, 
  
 barligen 
  
 skulle medföra fara, 
  
 meddela 
  
 förordnande 
  
 enligt 
  
 meddela 
  
 förordnande 
  
 enligt 
  
 11 kap. 18 § föräldrabalken un- 
  
 11 kap. 30 § föräldrabalken för 
  
 der tiden intill dess vård om 
  
 tiden till dess vård om hans eller 
  
 hans angelägenheter anordnats i 
  
 hennes angelägenheter anordnats 
  
 enlighet med lagen i hans hem- 
  
 i enlighet med lagen i hans eller 
  
 land eller rätten slutligt prövat 
  
 hennes hemland eller rätten slut- 
  
 frågan enligt 11 kap. 7 § föräld- 
  
 ligt prövat frågan enligt 11 kap. 
  
 rabalken. 
  
 9 § föräldrabalken. 
  
 Är förmynderskap anordnat 
  
 Är förmynderskap anordnat 
  
 enligt lagen i främmande stat, 
  
 enligt lagen i främmande stat, 
  
 må ock i trängande fall god man 
  
 får också i brådskande fall god 
  
 enligt svensk lag förordnas att 
  
 man enligt svensk lag förordnas 
  
 vårda den omyndiges angelägen- 
  
 att vårda den omyndiges ange- 
  
 heter. 
  
 lägenheter. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 2  
 Senaste lydelse 1994:1436 
 1135 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område 
 Härigenom föreskrivs att 22 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 22 § 
 1 
  
 En rättshandling som full- mäktigen företar efter den tid- punkt då fullmaktsgivaren på grund av psykisk störning, sjuk- dom, skada, eller liknande för- hållande varaktigt och i huvudsak är ur stånd att ha hand om sina ekonomiska angelägenheter har inte större verkan än den skulle ha haft, om fullmaktsgivaren själv hade företagit rättshandlingen. Vad som har sagts nu gäller dock inte om annat följer av föreskrif- ter i 1 kap. lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för an- höriga. 
 Om fullmaktsgivaren får en förvaltare enligt föräldrabalken, har en rättshandling som fullmäktigen företar och som omfattas av förvaltarens uppdrag inte större verkan än den skulle ha haft, om fullmaktsgivaren själv hade företagit rättshandlingen. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 1988:1264 
 1136 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 7.5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkrings- avtal 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1927:77) om 
  
 försäkringsavtal att 25 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 25 § 
 1 
  
 Har i följd av skadeförsäkring 
  
 Har i följd av skadeförsäkring 
  
 försäkringsgivaren 
  
 i ersättning 
  
 försäkringsgivaren 
  
 i ersättning 
  
 för skada utgivit belopp, som 
  
 för skada utgivit belopp, som 
  
 försäkringshavaren 
  
 ägt rätt 
  
 att 
  
 försäkringshavaren 
  
 ägt rätt 
  
 att 
  
 såsom 
  
 skadestånd 
  
 utkräva 
  
 av 
  
 såsom 
  
 skadestånd 
  
 utkräva 
  
 av 
  
 annan, inträde försäkringsgivar- 
  
 annan, inträde försäkringsgivar- 
  
 en i rätten mot den andre, där 
  
 en i rätten mot den andre, där 
  
 denne 
  
 uppsåtligen 
  
 eller genom 
  
 denne 
  
 uppsåtligen 
  
 eller genom 
  
 grov vårdslöshet framkallat för- 
  
 grov vårdslöshet framkallat för- 
  
 säkringsfallet eller ock enligt lag 
  
 säkringsfallet eller ock enligt lag 
  
 är skyldig att utgiva skadestånd 
  
 är skyldig att utgiva skadestånd 
  
 evad han är till skadan vållande 
  
 evad han är till skadan vållande 
  
 eller icke. Sådan rätt till återkrav 
  
 eller icke. Sådan rätt till återkrav 
  
 föreligger dock icke mot den som 
  
 föreligger dock icke mot den 
  
 enligt 
  
 3 kap. 1 eller 2 § skade- 
  
 som enligt 
  
 12 kap. 
  
 15 a § 
  
 för- 
  
 ståndslagen (1972:207) svarar för 
  
 äldrabalken 
  
 eller 3 kap. 1 eller 
  
 skadan uteslutande på grund av 
  
 2 § skadeståndslagen (1972:207) 
  
 annans vållande. 
  
 svarar för skadan uteslutande på 
  
 grund av annans vållande. 
  
 Belopp, som utgivits i anledning av  
 liv-, 
  olycksfalls eller sjukför- säkring, äge försäkringsgivaren ej återkräva av den, som framkallat försäkringsfallet eller eljest i anledning därav är pliktig att gälda skadestånd; dock att, där i avtal om olycksfalls- eller sjukförsäkring försäkringsgivaren förbundit sig att för sjukvårdskostnader eller andra utgifter och förluster, som olycksfallet eller sjukdomen med- fört, utgiva ersättning med verkliga beloppet av utgifterna eller förlusterna, vad sålunda av försäkringsgivaren utgivits må åter- krävas, efter ty i första stycket är stadgat. 
  
 1  
 Senaste lydelse 1972:219 
 1137 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1138 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 7.6 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1936:83) om vissa ut- fästelser om gåva 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1936:83) om vissa ut- fästelser om gåva att 4 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
 1 
  
 Har någon såsom gåva åt 
  
 Har någon såsom gåva åt 
  
 annan till bank, kreditmarknads- 
  
 annan till bank, kreditmarknads- 
  
 företag eller företag som driver 
  
 företag eller företag som driver 
  
 verksamhet 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 verksamhet 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (2004:299) 
  
 om 
  
 inlåningsverk- 
  
 (2004:299) 
  
 om 
  
 inlåningsverk- 
  
 samhet 
  
 överlämnat penningar 
  
 samhet 
  
 överlämnat 
  
 penningar 
  
 eller annan lös egendom utan att 
  
 eller annan lös egendom utan att 
  
 förbehålla sig rätt att däröver 
  
 förbehålla sig rätt att förfoga 
  
 förfoga, skall gåvan anses full- 
  
 över egendomen och utan att 
  
 bordad när det givna blivit av 
  
 givaren, ensam eller i förening 
  
 banken eller företaget mottaget 
  
 med annan, likväl har en sådan 
  
 för gåvotagarens 
  
 räkning; och 
  
 fri rätt, skall gåvan anses full- 
  
 skall detta gälla ändå att av 
  
 bordad när det givna blivit av 
  
 banken 
  
 eller 
  
 företaget 
  
 utfärdat 
  
 banken eller företaget mottaget 
  
 bevis, som i 3 § sägs, behållits av 
  
 för gåvotagarens 
  
 räkning; och 
  
 givaren. 
  
 skall detta gälla ändå att av 
  
 banken 
  
 eller 
  
 företaget utfärdat 
  
 bevis, som i 3 § sägs, behållits av 
  
 givaren. 
  
 Detta tillämpas på motsvarande sätt om givaren låtit för gåvo- tagarens räkning överföra medel som givaren hade innestående i banken eller företaget. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2004:420 
 1139 
  
 1. för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats enligt 11 kap. 16 § föräldrabal- Evans, beträffande vad förmyndar- en eller gode mannen har under sin förvaltning 
  
 2. för sådan person, för vilken god man eller förvaltare har för- ordnats enligt 11 kap. 2, 9 eller 18 § föräldrabalken eller som företräds av framtidsfullmäktig enligt 1 kap. lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för an- höriga, av gode mannen, förval- taren eller framtidsfullmäktigen beträffande vad han eller hon har under sin förvaltning. 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.7 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152) att 18 kap. 2 §, 21 kap. 9 § och 22 kap. 5 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 18 kap. 
 2 § 
 1 
  
 Skyldighet att lämna deklaration eller annan uppgift, som sägs i denna lag, skall fullgöras 
 1. för omyndig av förmyndare eller god man, som förordnats enligt 11 kap. 1 § föräldrabal- Evans, beträffande vad förmyndar- en eller gode mannen har under sin förvaltning 
 2. för sådan person, för vilken god man eller förvaltare har för- ordnats enligt 11 kap. 3, 4 eller 7 § föräldrabalken, av gode man- nen eller förvaltaren beträffande vad han har under sin förvalt- ning 
  
 3. 
  
 för dödsbo av dödsbodelägare eller testamentsexekutor, som har att förvalta den dödes egendom, dock att där egendomen av- trätts till förvaltning av boutredningsman, denne har att fullgöra deklarations- eller uppgiftsskyldigheten 
  
 4. 
  
 för dödsbo, som ej längre består, av den som vid tidpunkten för dödsboets upplösning haft att förvalta boets egendom 
  
 1  
 Senaste lydelse 1988:1283 
 1140 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 5. 
  
 för annan deklarations- eller uppgiftsskyldig än enskild person och dödsbo av vederbörande styrelse, förvaltning, syssloman, för- valtare eller ombud samt 
  
 6. 
  
 för annan än här ovan nämnd juridisk person, som inte längre består, av den som senast haft att förvalta dess angelägenheter. 
  
 Om betydelsen av samtycke i vissa fall från den som har god man finns bestämmelser i 11 kap. 7 § föräldrabalken. 
 Rätt att lämna deklaration eller annan uppgift, som anges i denna lag, har också en anhörig som företräder en person enligt 2 kap. lagen (0000:000) om fram- tidsfullmakter m.m. och om be- hörighet i vissa fall för anhöriga. 
  
 21 kap. 
  
 9 § 
 2 
  
 Värderingsteknisk 
  
 ledamot i 
  
 Värderingsteknisk 
  
 ledamot i 
  
 länsrätt skall vara svensk med- 
  
 länsrätt skall vara svensk med- 
  
 borgare och får inte vara under- 
  
 borgare och får inte vara under- 
  
 årig 
  
 eller ha 
  
 förvaltare 
  
 enligt 
  
 årig eller 
  
 ha förvaltare enligt 
  
 11 kap. 7 § föräldrabalken. Han 
  
 11 kap. 9 § föräldrabalken. Han 
  
 skall ha sakkunskap i fråga om 
  
 eller hon skall ha sakkunskap i 
  
 fastighetsvärdering. 
  
 Bland de 
  
 fråga 
  
 om 
  
 fastighetsvärdering. 
  
 värderingstekniska ledamöterna 
  
 Bland de värderingstekniska leda- 
  
 skall 
  
 finnas 
  
 företrädd 
  
 sådan 
  
 möterna skall finnas företrädd 
  
 sakkunskap 
  
 beträffande 
  
 olika 
  
 sådan 
  
 sakkunskap 
  
 beträffande 
  
 slag av fastigheter. 
  
 olika slag av fastigheter. 
  
 Bestämmelsen i 20 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall också tillämpas beträffande värderings- teknisk ledamot. 
  
 2  
 Senaste lydelse 1988:1283 
 1141 
 Övriga författningsändringar SOU 2004:112 
  
 22 kap. 
  
 5 § 
 3 
  
 Regeringen 
  
 förordnar 
  
 för 
  
 Regeringen 
  
 förordnar 
  
 för 
  
 högst fem år i sänder för varje 
  
 högst fem år i sänder för varje 
  
 kammarrätt 
  
 minst 
  
 nio, högst 
  
 kammarrätt 
  
 minst 
  
 nio, högst 
  
 tjugo i praktiska värv förfarna 
  
 tjugo i praktiska värv förfarna 
  
 personer med god 
  
 kännedom 
  
 personer med god 
  
 kännedom 
  
 om fastighetsförhållanden i all- 
  
 om fastighetsförhållanden i all- 
  
 mänhet att efter kallelse inträda 
  
 mänhet att efter kallelse inträda 
  
 såsom ledamöter i kammar- 
  
 såsom ledamöter i kammar- 
  
 rätten vid handläggning av mål 
  
 rätten vid handläggning av mål 
  
 om allmän eller förenklad fastig- 
  
 om allmän eller förenklad fastig- 
  
 hetstaxering. Av dessa personer 
  
 hetstaxering. Av dessa personer 
  
 skall i fråga om varje kammar- 
  
 skall i fråga om varje kammar- 
  
 rätt minst tre äga kunskap be- 
  
 rätt minst tre äga kunskap be- 
  
 träffande värdering av skogs- 
  
 träffande värdering av skogs- 
  
 mark och växande skog, minst 
  
 mark och växande skog, minst 
  
 två 
  
 beträffande 
  
 värdering 
  
 av 
  
 två 
  
 beträffande 
  
 värdering 
  
 av 
  
 vattenfallsfastighet, 
  
 minst 
  
 två 
  
 vattenfallsfastighet, 
  
 minst 
  
 två 
  
 beträffande värdering av lant- 
  
 beträffande värdering av lant- 
  
 bruksenhet i övrigt och minst 
  
 bruksenhet i övrigt och minst 
  
 två 
  
 beträffande 
  
 värdering 
  
 av 
  
 två 
  
 beträffande 
  
 värdering 
  
 av 
  
 annan taxeringsenhet än lant- 
  
 annan taxeringsenhet än lant- 
  
 bruksenhet i övrigt. Avgår sådan 
  
 bruksenhet i övrigt. Avgår sådan 
  
 person under den tid, för vilken 
  
 person under den tid, för vilken 
  
 han har blivit utsedd, förordnar 
  
 han eller hon har blivit utsedd, 
  
 regeringen annan person i hans 
  
 förordnar regeringen annan per- 
  
 ställe. 
  
 son i hans eller hennes ställe. 
  
 Ledamot som här sägs skall 
  
 Ledamot som här sägs skall 
  
 vara 
  
 svensk 
  
 medborgare. Han 
  
 vara 
  
 svensk 
  
 medborgare. Han 
  
 får inte vara underårig eller i 
  
 eller hon får inte vara underårig 
  
 konkurstillstånd eller ha för- 
  
 eller i konkurstillstånd eller ha 
  
 valtare enligt 11 kap. 7 § 
  
 för- 
  
 förvaltare enligt 11 kap. 9 § för- 
  
 äldrabalken. 
  
 äldrabalken. 
  
 3  
 Senaste lydelse 2001:1218 
 1142 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1143 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.8 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) 
 dels att det i 14 kap. skall införas en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse 
 dels att 7 kap. 3 och 7 §§, 9 kap. 15 § samt 14 kap. 4 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 kap. 
 3 § 
 Sekretessen enligt 1 § gäller också i förhållande till den vård- eller behandlingsbehövande själv i fråga om uppgift om hans hälso- tillstånd, om det med hänsyn till ändamålet med vården eller be- handlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom. 
 Vad som anges i första stycket hindrar inte att en vård- eller behandlingsbehövande tar del av ett sådant beslut som avses i 4 § lagen (0000:000) om ställföre- trädare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
 7 § 
 2 
  
 Sekretess gäller hos allmän försäkringskassa, Premiepensions- myndigheten, Riksförsäkringsverket och domstol i ärende enligt lagstiftningen om allmän försäkring, allmän pension, arbetsskade- försäkring eller handikappersättning och vårdbidrag eller om annan jämförbar ekonomisk förmån för enskild, eller om läkarvårdsersätt- ning eller ersättning för sjukgymnastik, för uppgift om någons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne när- stående lider men om uppgiften röjs. Samma sekretess gäller hos annan myndighet på vilken det ankommer att handlägga ärende 
  
 1 
  
 Lagen omtryckt 1992:1474 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2002:194 
  
 1144 
 SOU 2004:112 Övriga författningsändringar 
 enligt lagstiftning som nu har nämnts. I fråga om myndighet som anges i 8 § gäller dock bestämmelserna där. 
  
 Sekretess enligt första stycket 
  
 Sekretess enligt första stycket 
  
 gäller också i förhållande till en 
  
 gäller också i förhållande till en 
  
 vård- eller behandlingsbehövan- 
  
 vård- eller behandlingsbehövan- 
  
 de själv i fråga om uppgift om 
  
 de själv i fråga om uppgift om 
  
 hans hälsotillstånd, om det med 
  
 hans hälsotillstånd, om det med 
  
 hänsyn till ändamålet med vår- 
  
 hänsyn till ändamålet med vår- 
  
 den eller behandlingen är av 
  
 den eller behandlingen är av 
  
 synnerlig vikt att uppgiften inte 
  
 synnerlig vikt att uppgiften inte 
  
 lämnas till honom. 
  
 lämnas till honom. Vad som 
  
 anges i första meningen hindrar 
  
 inte att en vård- eller behand- 
  
 lingsbehövande tar del av ett så- 
  
 dant beslut som avses i 4 § lagen 
  
 (0000:000) om ställföreträdare 
  
 för vuxna med bristande besluts- 
  
 förmåga inom den sociala väl- 
  
 färden. 
  
 Sekretess gäller hos myndighet som avses i första stycket för anmälan eller annan utsaga av enskild om någons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att fara upp- kommer för att den som har gjort anmälan eller avgivit utsagan eller någon honom närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. 
 Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i lagstiftningen om allmän försäkring, lagstift- ningen om allmän pension, lagstiftningen om handikappersättning och vårdbidrag och lagstiftningen om sjuklön. 
 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio år eller, i fall som avses i tredje stycket, i högst femtio år. 
 9 kap. 
 15 § 
 3 
  
 Sekretess gäller hos domstol i Sekretess gäller hos domstol i äktenskapsmål samt mål och äktenskapsmål samt mål och ärenden enligt föräldrabalken, ärenden enligt föräldrabalken, liksom i ärenden enligt lagen liksom i ärenden enligt lagen 
  
 3  
 Senaste lydelse 1994:1045 
 1145 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 (1999:997) om särskild före- 
  
 (1999:997) om särskild före- 
  
 trädare för barn och mål enligt 
  
 trädare för barn och mål enligt 
  
 lagen (1989:14) om erkännande 
  
 lagen (1989:14) om erkännande 
  
 och verkställighet av 
  
 utländska 
  
 och verkställighet av 
  
 utländska 
  
 vårdnadsavgöranden 
  
 m.m. och 
  
 vårdnadsavgöranden 
  
 m.m. och 
  
 om överflyttning av barn, för 
  
 om överflyttning av barn, för 
  
 uppgift om enskilds 
  
 personliga 
  
 uppgift om enskilds 
  
 personliga 
  
 eller ekonomiska förhållanden, 
  
 eller ekonomiska förhållanden, 
  
 om part begär det och det kan 
  
 om part begär det och det kan 
  
 antas att den enskilde eller 
  
 antas att den enskilde eller 
  
 någon honom närstående lider 
  
 någon honom närstående lider 
  
 skada eller men om uppgiften 
  
 skada eller men om uppgiften 
  
 röjs. I ärenden enligt lagen 
  
 röjs. I ärenden enligt lagen 
  
 (1999:997) om särskild före- 
  
 (1999:997) om särskild före- 
  
 trädare för barn och om adop- 
  
 trädare för barn och om adop- 
  
 tion enligt 4 kap. föräldrabalken, 
  
 tion enligt 4 kap. föräldrabalken, 
  
 anordnande av godmanskap en- 
  
 anordnande av godmanskap en- 
  
 ligt 11 kap. 4 § föräldrabalken 
  
 ligt 11 kap. 2 § föräldrabalken 
  
 eller förvaltarskap behövs dock 
  
 eller förvaltarskap behövs dock 
  
 inte begäran av part. 
  
 inte begäran av part. 
  
 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretess i högst sjuttio år. 
 14 kap. 
 4 § 
 Sekretess till skydd för enskild gäller inte i förhållande till den enskilde själv och kan i övrigt helt eller delvis efterges av honom. Vad nu har sagts gäller dock inte om annat följer av bestämmelse i denna lag. 
 Sekretess för uppgift till skydd för en underårig gäller även i förhållande till vårdnadshavaren och får inte efterges av denne, om det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren. 
 Särskilda bestämmelser om rätt för en framtidsfullmäktig att ta del av uppgifter om en fullmakts- givares hälsotillstånd finns i 1 kap. 9 § andra stycket lagen (0000:000) om framtidsfullmak- ter m.m. och om behörighet i 
 1146 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 vissa fall för anhöriga. 
 4 a § 
 Sekretess för uppgift till skydd för enskild gäller inte i för- hållande till en företrädare för den enskilde som kan antas be- höva uppgiften för att fullgöra sitt uppdrag, när företrädaren är 
  
 1. 
  
 en god man eller en för- valtare enligt föräldrabalken som ensam kan bestämma i fråga om den enskildes angelägenheter, eller 
  
 2. 
  
 en person som enligt särskild lagstiftning företräder en enskild som har fyllt 18 år men som sak- nar beslutsförmåga. 
  
 Om enligt första stycket sekre- tess inte gäller i förhållande till den enskildes företrädare får denne häva sekretessen helt eller delvis. Ställföreträdaren får dess- utom häva sekretessen till förmån för forsknings- eller statistik- ändamål som har samband med ställföreträdarens behörighet i övrigt. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1147 
  
 I ärenden i första instans som avser hälso- och sjukvård gäller  
  
 14–30 
  
  §§ endast om myndig- hetens beslut kan överklagas på annat sätt än som anges i 31 § eller i 26 § lagen (0000:000) om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården m.m. 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7.9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223) 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förvaltningslagen (1986:223) att 33 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 33 § I ärenden i första instans som 
 avser hälso- och sjukvård gäller  
 14–30 
  §§ endast om myndig- hetens beslut kan överklagas på annat sätt än som anges i 31 §. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
  
 1  
 Lagen omtryckt 2003:246 
 1148 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 7.10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i personuppgiftslagen (1998:204) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om personuppgiftslagen (1998:204) dels att det i lagen införs en ny paragraf, 35 a §, av följande 
 lydelse, 
 dels att det i lagen införs en ny rubrik till 35 a § av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Om ställföreträdare för vuxna 
  
 35 a § 
  
 Att en förvaltare eller en god 
  
 man i vissa fall kan vara behörig 
  
 att för den registrerade lämna 
  
 samtycke enligt föreskrift i denna 
  
 lag, att ta emot och begära infor- 
  
 mation enligt lagen och att annars 
  
 vidta en åtgärd för att ta till vara 
  
 den registrerades rättigheter enligt 
  
 lagen framgår av bestämmelser i 
  
 11 kap. föräldrabalken. Av dessa 
  
 följer att den gode mannen själv- 
  
 ständigt kan vidta en rättshand- 
  
 ling för den registrerade endast 
  
 om denne uppenbart saknar för- 
  
 måga att ta ställning eller att 
  
 meddela sin mening. Behörighet 
  
 som nu har angetts kan också 
  
 följa av förordnande för en 
  
 framtidsfullmäktig enligt 
  
 lagen 
  
 (0000:000) om framtidsfullmak- 
  
 ter m.m. och om behörighet i 
  
 vissa fall för anhöriga. 
  
 Behörighet enligt första stycket 
  
 har också en person som enligt 
  
 särskild lagstiftning företräder en 
  
 registrerad som har fyllt 
  
 18 år 
  
 1149 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 men som saknar beslutsförmåga, i den utsträckning som den upp- komna frågan har samband med angelägenheter över vilka före- trädaren bestämmer enligt den nämnda lagstiftningen. Behörig- heten omfattar dock inte rätt att föra talan i frågor om skadestånd enligt 48 §. 
 Ställföreträdarens samtycke till behandling av personuppgift en- ligt denna paragraf är utan ver- kan, om den registrerade själv ger uttryck för att motsätta sig be- handlingen. Bestämmelserna i första och andra styckena fritar inte den personuppgiftsansvarige från skyldighet enligt lagen att självmant lämna information till den registrerade. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1150 
  
 SOU 2004:112 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 7.11 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om självdeklaration och kontrolluppgifter att 19 kap. 1 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 19 kap. 
  
 1 § 
  
 Skyldigheten att lämna uppgifter enligt denna lag skall fullgöras 
  
 1. för en omyndig, av en för- 
  
 1. för en omyndig, av en för- 
  
 myndare eller sådan god man 
  
 myndare eller sådan god man 
  
 som har förordnats enligt 11 kap. 
  
 som har förordnats enligt 11 kap. 
  
 1 § 
  
 föräldrabalken 
  
 beträffande 
  
 16 § 
  
 föräldrabalken 
  
 beträffande 
  
 rättshandling 
  
 som 
  
 omfattas av 
  
 rättshandling som 
  
 omfattas av 
  
 förmyndarens 
  
 ansvar eller 
  
 den 
  
 förmyndarens 
  
 ansvar eller 
  
 den 
  
 gode mannens förordnande, 
  
 gode mannens förordnande, 
  
 2. för en sådan person för vil- 
  
 2. för en sådan person för vil- 
  
 Evans god man eller förvaltare har 
  
 Evans god man eller förvaltare har 
  
 förordnats 
  
 enligt 11 kap. 3, 4 
  
 förordnats 
  
 enligt 11 kap. 2, 9 
  
 eller 7 § föräldrabalken, av den 
  
 eller 
  
 18 § 
  
 föräldrabalken 
  
 eller 
  
 gode 
  
 mannen 
  
 eller 
  
 förvaltaren 
  
 som företräds av framtidsfull- 
  
 beträffande 
  
 rättshandling 
  
 som 
  
 mäktig enligt 
  
 1 kap. 
  
 lagen 
  
 omfattas av förordnandet, 
  
 (0000:000) om framtidsfullmak- 
  
 ter m.m. och om behörighet i 
  
 vissa fall för anhöriga, av den 
  
 gode 
  
 mannen, 
  
 förvaltaren 
  
 eller 
  
 framtidsfullmäktigen 
  
 beträffande 
  
 rättshandling som 
  
 omfattas av 
  
 förordnandet, 
  
 3. 
  
 för en avliden person och hans dödsbo, av en sådan döds- bodelägare, testamentsexekutor eller boutredningsman som skall förvalta den dödes tillgångar, samt 
  
 4. 
  
 för en annan juridisk person än ett dödsbo, av en ställföre- trädare. 
  
 Om betydelsen av samtycke i vissa fall från den som har god man finns bestämmelser i 11 kap. 
 1151 
  
 Övriga författningsändringar 
  
 SOU 2004:112 
  
 7 § föräldrabalken. 
 Rätt att lämna uppgifter enligt denna lag har också en anhörig som företräder en person enligt 2 kap. lagen (0000:000) om framtidsfullmakter m.m. och om behörighet i vissa fall för an- höriga. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 1152