Till statsrådet Gutierrez 
 Genom beslut den 7 mars 2002 bemyndigade regeringen statsrådet Vargas att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Med stöd av bemyndigandet förordnades den 13 mars ämnesrådet Newman som särskild utredare (fr.o.m. den 7 mars 2002). 
 Till sakkunniga förordnades fr.o.m. den 2 april 2002 departements- sekreteraren Jones, kanslirådet Rodriguez, kanslirådet Murphy och ämnesrådet Walker. Jones entledigades fr.o.m. den 14 oktober 2002. De- partementssekreteraren Johnson och kanslirådet Brown förordnades som sakkunniga fr.o.m. samma dag. 
 Att som experter biträda utredningen förordnades fr.o.m. den 2 april 2002 försäkringskonsulten Marsh, docenten Keith, verksjuristen Le, avdelningsdirektören Peterson, docenten Martinez och ekonomen Barker. 
 Till sekreterare i utredningen förordnades fr.o.m. den 11 mars 2002 hovrättsassessorn Wilson och fr.o.m. den 1 juni 2002 ämnessakkunnige Mason. 
 3 
 SOU 2003:42 
 Utredningen, som antagit namnet Underhållsstödsutredningen, får härmed överlämna betänkandet Ett reformerat underhållsstöd (SOU 2003:42). 
 Utredningens uppdrag är härmed slutfört. 
 Stockholm i april 2003 
 Newman 
 / Wilson 
 / Mason 
 4 
 Innehåll 
  
 Förord 
  
 ................................................................................ 
  
 3 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 15 
  
 Några ordförklaringar.......................................................... 
  
 17 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 23 
  
 Författningstext ................................................................. 
  
 31 
  
 1 
  
 Lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd ..... 
  
 31 
  
 2 
  
 Lag om ändring i föräldrabalken ........................................... 
  
 52 
  
 3 
  
 Lag om ändring i utsökningsbalken...................................... 
  
 54 
  
 4 
  
 Lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av 
  
 statliga fordringar m.m.......................................................... 
  
 56 
  
 5 
  
 Förordning om ändring i indrivningsförordningen 
  
 (1993:1229) ............................................................................ 
  
 57 
  
 6 
  
 Förordning om ändring i förordningen (1996:1036) 
  
 om underhållsstöd.................................................................. 
  
 59 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande............................. 
  
 63 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv............................................................ 
  
 63 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete .............................................................. 
  
 63 
  
 1.3 
  
 Betänkandet............................................................................ 
  
 64 
  
 2 
  
 Den nuvarande regleringen ........................................ 
  
 65 
  
 2.1 
  
 Underhållsstöd....................................................................... 
  
 65 
  
 2.2 
  
 Föräldrars skyldighet att försörja sina barn ......................... 
  
 67 
  
 2.3 
  
 Umgänge ................................................................................ 
  
 69 
  
 2.4 
  
 Resekostnader i samband med umgänge .............................. 
  
 70 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003.42 
  
 3 
  
 Införandet av underhållsstödet och tidigare 
  
 utvärderingar ............................................................ 
  
 71 
  
 3.1 
  
 Utgångspunkterna för ändringarna i reglerna om 
  
 samhällsstöd år 1997 .............................................................. 
  
 71 
  
 3.2 
  
 Riksförsäkringsverkets utvärdering ...................................... 
  
 72 
  
 3.3 
  
 Familjeutredningens utvärdering .......................................... 
  
 72 
  
 4 
  
 Ändringar som gjorts i underhållsstödssystemet 
  
 under åren  
 1996–2003............................................. 
  
 75 
  
 5 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i 
  
 underhållsstödssystemet............................................ 
  
 79 
  
 6 
  
 Några utgångspunkter för Underhållsstöds- 
  
 utredningens arbete .................................................. 
  
 85 
  
 6.1 
  
 Utredningens direktiv............................................................ 
  
 85 
  
 6.2 
  
 Ytterligare utgångspunkter för arbetet ................................. 
  
 85 
  
 7 
  
 Barnets bästa och barnets försörjning ......................... 
  
 89 
  
 7.1 
  
 FN:s konvention om barnets rättigheter.............................. 
  
 89 
  
 7.2 
  
 Principen om barnets bästa och ansvaret för barns 
  
 försörjning .............................................................................. 
  
 90 
  
 7.3 
  
 Underhållsstödet och barns ekonomiska standard .............. 
  
 91 
  
 8 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en 
  
 tillbakablick ............................................................. 
  
 93 
  
 8.1 
  
 Kort idéhistorik...................................................................... 
  
 93 
  
 8.2 
  
 Varför finns stödet och vad är det avsett att täcka?............. 
  
 97 
  
 8.3 
  
 Andra stödformer till barn och barnfamiljer...................... 
  
 102 
  
 9 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad 
  
 bör det statliga åtagandet vara? ................................ 
  
 105 
  
 9.1 
  
 Inledning............................................................................... 
  
 105 
  
 9.2 
  
 En garanti för barnets försörjning....................................... 
  
 105 
  
 9.3 
  
 Bör även barn vars föräldrar lever tillsammans kunna få 
  
 underhållsstöd?..................................................................... 
  
 106 
  
 9.4 
  
 Bör underhållsstöd utgå även i förhållande till 
  
 boföräldern?.......................................................................... 
  
 107 
  
 9.5 
  
 Vad bör stödet täcka?........................................................... 
  
 110 
  
 6 
  
 SOU 2003:42 
  
 Innehåll 
  
 10 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m................................ 
  
 113 
  
 10.1 
  
 Utredningens uppdrag......................................................... 
  
 113 
  
 10.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 113 
  
 10.3 
  
 Vad sades om beloppets storlek när underhållsstödet 
  
 infördes? ............................................................................... 
  
 114 
  
 10.4 Tidigare utredningar och rapporter .................................... 
  
 115 
  
 10.5 Underhållsstödets storlek ................................................... 
  
 118 
  
 10.5.1 
  
 Inledning och utgångspunkter.............................. 
  
 118 
  
 10.5.2 Andra levnadskostnader än bostadskostnad 
  
 och barnomsorgskostnad...................................... 
  
 119 
  
 10.5.3 Barnets andel av boförälderns 
  
 bostadskostnad ...................................................... 
  
 121 
  
 10.5.4 
  
 Barnomsorgskostnad............................................. 
  
 125 
  
 10.5.5 Spädbarnsutrustning och övriga kostnader.......... 
  
 128 
  
 10.5.6 
  
 Den sammanlagda normalkostnaden för ett 
  
 barn......................................................................... 
  
 130 
  
 10.5.7 
  
 Underhållsstödets framtida belopp ...................... 
  
 131 
  
 10.6 
  
 Värdesäkring av beloppet .................................................... 
  
 135 
  
 10.7 
  
 Utbetalningstidpunkt .......................................................... 
  
 137 
  
 10.7.1 
  
 Utbetalningstidpunkt inom andra 
  
 rättsområden.......................................................... 
  
 137 
  
 10.7.2 
  
 Riksförsäkringsverkets förslag.............................. 
  
 138 
  
 10.7.3 
  
 Tidpunkten flyttas fram ........................................ 
  
 139 
  
 11 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet ......................... 
  
 141 
  
 11.1 
  
 Utredningens uppdrag......................................................... 
  
 141 
  
 11.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 141 
  
 11.3 
  
 Nackdelar med den nuvarande ordningen.......................... 
  
 142 
  
 11.4 
  
 Vad sades om behovsprövning när underhållsstödet 
  
 infördes? ............................................................................... 
  
 143 
  
 11.5 
  
 Tidigare utredningars förslag .............................................. 
  
 144 
  
 11.6 
  
 Boföräldrars inkomster, m.m.............................................. 
  
 149 
  
 11.6.1 
  
 Inkomster............................................................... 
  
 149 
  
 11.6.2 
  
 Tröskeleffekter och arbetsutbud .......................... 
  
 149 
  
 11.6.3 Genomsnittlig månadslön i Sverige år 2001......... 
  
 153 
  
 11.7 
  
 Underhållsstödet bör behovsprövas ................................... 
  
 154 
  
 11.8 
  
 Behovsprövningen bör omfatta endast utfyllnadsdelen .... 
  
 157 
  
 11.9 
  
 Modeller för en framtida spärregel ..................................... 
  
 159 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003.42 
  
 11.10 
  
 Vilka personer förutom boföräldern bör prövningen 
  
 omfatta? ................................................................................ 
  
 160 
  
 11.10.1 
  
 Barnet...................................................................... 
  
 160 
  
 11.10.2 
  
 Styvföräldern.......................................................... 
  
 165 
  
 11.11 
  
 Vilka slags inkomster bör beaktas? ..................................... 
  
 168 
  
 11.12 
  
 Vid vilken nivå bör avtrappningen börja?........................... 
  
 169 
  
 11.13 
  
 Växelvis boende.................................................................... 
  
 174 
  
 11.14 
  
 Konsekvenser........................................................................ 
  
 175 
  
 12 
  
 Grundavdraget för bidragsskyldiga föräldrar ............... 
  
 179 
  
 12.1 
  
 Utredningens uppdrag ......................................................... 
  
 179 
  
 12.2 
  
 Vad gäller för återbetalningsskyldigheten i dag?................ 
  
 180 
  
 12.3 
  
 Vad sades om återbetalningsskyldigheten när 
  
 underhållsstödet infördes?................................................... 
  
 182 
  
 12.4 
  
 Tidigare utredningar om underhållsbidrag och 
  
 underhållsstöd, m.m............................................................. 
  
 184 
  
 12.5 
  
 De nuvarande återbetalningsreglernas effekter .................. 
  
 188 
  
 12.6 
  
 Förbehåll för egna levnadskostnader innan 
  
 återbetalningsskyldighet inträder........................................ 
  
 189 
  
 12.7 
  
 Storleken på förbehållet....................................................... 
  
 190 
  
 12.7.1 
  
 Andra levnadskostnader är bostadskostnaden..... 
  
 190 
  
 12.7.2 
  
 Bostadskostnaden .................................................. 
  
 193 
  
 12.7.3 
  
 Frångående av förbehållsbeloppet ........................ 
  
 197 
  
 12.7.4 
  
 Ett enda förbehållsbelopp ..................................... 
  
 198 
  
 12.8 
  
 Bör förbehållsbeloppet differentieras?............................... 
  
 199 
  
 12.8.1 
  
 Inledning ................................................................ 
  
 200 
  
 12.8.2 
  
 Frågans behandling inom andra rättsområden..... 
  
 200 
  
 12.8.3 
  
 Förbehållsbeloppet bör inte differentieras........... 
  
 201 
  
 12.9 
  
 Värdesäkring av beloppet..................................................... 
  
 205 
  
 12.10 
  
 Förbehåll för make eller sambo........................................... 
  
 207 
  
 12.10.1 
  
 Frågans behandling inom andra rättsområden..... 
  
 207 
  
 12.10.2 
  
 Inget förbehåll bör få göras................................... 
  
 207 
  
 12.11 
  
 Skall hänsyn tas till underhållsskyldighet mot andra 
  
 barn?...................................................................................... 
  
 208 
  
 12.11.1 
  
 Vad gäller i dag i underhållsstödssystemet? ......... 
  
 208 
  
 12.11.2 
  
 Frågans behandling inom andra rättsområden..... 
  
 209 
  
 12.11.3 
  
 Barn till den bidragsskyldige skall vara 
  
 likställda.................................................................. 
  
 209 
  
 12.12 
  
 Uttagsprocent....................................................................... 
  
 210 
  
 12.13 
  
 Låga återbetalningsbelopp ................................................... 
  
 213 
  
 8 
  
 SOU 2003:42 
  
 Innehåll 
  
 12.14 
  
 Beskrivning av det nya systemet ......................................... 
  
 214 
  
 12.14.1 Vad innebär de valda förbehållen i brutto- 
  
 inkomsttermer? ..................................................... 
  
 214 
  
 12.14.2 
  
 Ett exempel ............................................................ 
  
 214 
  
 12.15 
  
 Konsekvenser av de förordade återbetalningsreglerna ...... 
  
 215 
  
 12.15.1 
  
 Ekonomiska effekter för de bidragsskyldiga – 
  
 skillnaden mellan dagens regler och de 
  
 förordade reglerna ................................................. 
  
 215 
  
 12.15.2 
  
 Enhetliga principer ................................................ 
  
 229 
  
 13 
  
 Beräkning av inkomst vid bestämmande av 
  
 återbetalningsskyldighet.......................................... 
  
 231 
  
 13.1 
  
 Inledning .............................................................................. 
  
 231 
  
 13.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 232 
  
 13.3 
  
 Tidigare överväganden och utredningar. ............................ 
  
 232 
  
 13.4 
  
 Är det möjligt att använda en mer aktuell inkomst? ......... 
  
 236 
  
 13.4.1 
  
 Vissa effekter av den nuvarande ordningen ......... 
  
 236 
  
 13.4.2 
  
 Olika alternativ ...................................................... 
  
 240 
  
 13.5 
  
 Jämkning och omprövning.................................................. 
  
 253 
  
 13.5.1 
  
 Skall beslut om ändrad taxering påverka 
  
 återbetalningsskyldigheten?.................................. 
  
 253 
  
 13.5.2 
  
 Omprövning .......................................................... 
  
 256 
  
 13.6 Hur skall inkomsten beräknas?........................................... 
  
 256 
  
 13.6.1 
  
 Behandling av egenföretagare ............................... 
  
 257 
  
 13.6.2 
  
 Bilförmån ............................................................... 
  
 258 
  
 13.6.3 
  
 Förvärvsförmåga.................................................... 
  
 258 
  
 13.6.4 
  
 Ersättning med anledning av personskada 
  
 eller kränkning....................................................... 
  
 259 
  
 13.6.5 
  
 Studiebidrag ........................................................... 
  
 260 
  
 13.6.6 
  
 Skattefria stipendier............................................... 
  
 261 
  
 14 
  
 Indrivning av fordringar avseende 
  
 återbetalningsskyldighet.......................................... 
  
 263 
  
 14.1 
  
 Inledning .............................................................................. 
  
 263 
  
 14.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 264 
  
 14.3 
  
 Studier över de skuldsattas situation .................................. 
  
 268 
  
 14.4 
  
 Förbättrad och förenklad indrivning.................................. 
  
 269 
  
 14.4.1 
  
 Återbetalningskonto ............................................. 
  
 270 
  
 14.4.2 
  
 När bör en fordran överlämnas till 
  
 kronofogdemyndigheten?..................................... 
  
 272 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003.42 
  
 14.4.3 Utmätning för fordran som ännu inte 
  
 förfallit till betalning skall inte längre vara 
  
 möjlig...................................................................... 
  
 276 
  
 14.4.4 
  
 Ändrad företrädesrätt vid löneutmätning för 
  
 fordringar som avser återbetalnings- 
  
 skyldighet ............................................................... 
  
 277 
  
 14.4.5 
  
 Möjlighet för en bidragsskyldig att betala 
  
 löpande fordringar samtidigt som 
  
 verkställighet pågår ................................................ 
  
 279 
  
 14.4.6 Redovisning av influtna medel, m.m..................... 
  
 281 
  
 14.5 
  
 Tidigare delgivning av beslut om återbetalnings- 
  
 skyldighet.............................................................................. 
  
 282 
  
 15 
  
 Den övre åldersgränsen för förlängt underhållsstöd ..... 
  
 285 
  
 15.1 
  
 Utredningens uppdrag ......................................................... 
  
 285 
  
 15.2 
  
 Gällande rätt ......................................................................... 
  
 285 
  
 15.3 
  
 Några andra åldersgränser av intresse ................................. 
  
 286 
  
 15.4 
  
 Något om skälen bakom de nuvarande övre 
  
 åldersgränserna ..................................................................... 
  
 287 
  
 15.5 Tidigare förslag och synpunkter.......................................... 
  
 290 
  
 15.6 
  
 Ungdomar i gymnasieskolan och ungdomar med 
  
 studiestöd.............................................................................. 
  
 292 
  
 15.7 
  
 Den nuvarande övre åldersgränsen för förlängt 
  
 underhållsstöd bör inte ändras ............................................ 
  
 293 
  
 16 
  
 Umgänge ............................................................... 
  
 297 
  
 16.1 
  
 Utredningens uppdrag ......................................................... 
  
 297 
  
 16.2 
  
 Barnets rätt till båda föräldrarna.......................................... 
  
 297 
  
 16.3 
  
 Gällande rätt ......................................................................... 
  
 299 
  
 16.4 
  
 Tidigare förslag..................................................................... 
  
 302 
  
 16.5 
  
 Samförståndslösningar och information............................. 
  
 304 
  
 16.6 
  
 Utvidgad rätt till umgängesavdrag ...................................... 
  
 306 
  
 16.6.1 
  
 Inledning ................................................................ 
  
 306 
  
 16.6.2 Rätten till umgängesavdrag bör vara kvar ............ 
  
 307 
  
 16.6.3 
  
 Villkor för avdragsrätten ....................................... 
  
 307 
  
 16.6.4 
  
 Umgängesavdrag och umgängesbidrag för 
  
 bidragsskyldiga med svag ekonomi....................... 
  
 311 
  
 16.6.5 
  
 Bör det vara möjligt att frångå villkoren för 
  
 avdragsrätten? ........................................................ 
  
 314 
  
 10 
  
 SOU 2003:42 
  
 Innehåll 
  
 16.7 
  
 Nettoberäkning utifrån vad som bestämts om 
  
 umgänget .............................................................................. 
  
 316 
  
 16.7.1 
  
 En nettometod....................................................... 
  
 316 
  
 16.7.2 
  
 Beräkningen ........................................................... 
  
 317 
  
 16.7.3 
  
 Undantag................................................................ 
  
 318 
  
 16.8 
  
 Umgängesresor .................................................................... 
  
 321 
  
 16.9 
  
 Konsekvenser ....................................................................... 
  
 322 
  
 17 
  
 Anstånd och eftergift .............................................. 
  
 325 
  
 17.1 
  
 Utredningens uppdrag......................................................... 
  
 325 
  
 17.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 325 
  
 17.2.1 
  
 Anstånd .................................................................. 
  
 325 
  
 17.2.2 
  
 Eftergift.................................................................. 
  
 328 
  
 17.2.3 
  
 Preskription ........................................................... 
  
 329 
  
 17.3 
  
 Äldre lagstiftning om eftergift............................................ 
  
 329 
  
 17.4 
  
 Anstånd och eftergift inom andra rättsområden ............... 
  
 330 
  
 17.4.1 
  
 Utmätning av lön................................................... 
  
 330 
  
 17.4.2 
  
 Studiestöd .............................................................. 
  
 331 
  
 17.4.3 
  
 Bostadsbidrag......................................................... 
  
 334 
  
 17.5 
  
 Tidigare förslag .................................................................... 
  
 335 
  
 17.6 
  
 Några sifferuppgifter vad gäller anstånd med att 
  
 återbetala underhållsstöd..................................................... 
  
 335 
  
 17.7 
  
 Eftergiftsärenden ................................................................. 
  
 336 
  
 17.8 
  
 Ändrade regler för anstånd.................................................. 
  
 337 
  
 17.8.1 
  
 Möjligheten att få anstånd bör vara kvar.............. 
  
 337 
  
 17.8.2 
  
 Möjligheten att få anstånd bör inte utvidgas ....... 
  
 339 
  
 17.8.3 
  
 Skärpta regler för betalning av anstånds- 
  
 skulder.................................................................... 
  
 340 
  
 17.8.4 
  
 Avvikelse från normalbeloppet enligt UB för 
  
 bidragsskyldiga som är bosatta utomlands .......... 
  
 344 
  
 17.8.5 Behandling av anståndsskulder vid 
  
 skuldsanering ......................................................... 
  
 345 
  
 17.9 
  
 Förutsättningarna för att eftergift skall kunna beviljas 
  
 ändras inte ............................................................................ 
  
 346 
  
 18 
  
 Utfyllnadsbidrag och direktbetalning ........................ 
  
 351 
  
 18.1 
  
 Inledning .............................................................................. 
  
 351 
  
 18.2 
  
 Allmänt om utfyllnadsbidrag .............................................. 
  
 351 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003.42 
  
 18.3 
  
 Problem med utfyllnadsbidrag ............................................ 
  
 353 
  
 18.3.1 Ett beslut av Justitieombudsmannen och en 
  
 kammarrättsdom.................................................... 
  
 353 
  
 18.3.2 En rättslig analys av de problem som kan 
  
 uppkomma.............................................................. 
  
 356 
  
 18.4 
  
 Ändringar av utfyllnadsbidraget.......................................... 
  
 359 
  
 18.4.1 Utfyllnadsbidraget bör finnas kvar....................... 
  
 359 
  
 18.4.2 Skall beslut om ändrad taxering påverka 
  
 utfyllnadsbidraget? ................................................ 
  
 361 
  
 18.4.3 Omprövning av utfyllnadsbidrag.......................... 
  
 364 
  
 19 
  
 Ansökan om förlängt underhållsstöd 
  
 före 18 års ålder ..................................................... 
  
 367 
  
 19.1 
  
 Inledning............................................................................... 
  
 367 
  
 19.2 
  
 Gällande rätt ......................................................................... 
  
 367 
  
 19.3 
  
 Ett beslut av Justitieombudsmannen .................................. 
  
 368 
  
 19.4 
  
 Den studerande undertecknar själv ansökan ...................... 
  
 371 
  
 20 
  
 Återbetalningsskyldighet i ärenden med 
  
 utlandsanknytning................................................... 
  
 375 
  
 20.1 
  
 Inledning............................................................................... 
  
 375 
  
 20.2 
  
 Gällande rätt ......................................................................... 
  
 376 
  
 20.3 
  
 Ökade möjligheter för försäkringskassan att träda in i 
  
 barnets rätt till fastställt underhållsbidrag.......................... 
  
 377 
  
 20.4 
  
 Medverkan till åtgärder för att få underhållsbidrag 
  
 fastställt 
  
 ................................................................................. 
  
 378 
  
 20.4.1 
  
 Tidigare förslag ...................................................... 
  
 378 
  
 20.4.2 
  
 Ökade krav ............................................................. 
  
 379 
  
 20.5 
  
 Omförhandling av 1962 års nordiska indrivnings- 
  
 konvention............................................................................ 
  
 381 
  
 21 
  
 Underhållsstödet och EU ......................................... 
  
 383 
  
 21.1 
  
 Inledning............................................................................... 
  
 383 
  
 21.2 
  
 Allmänt om rätten till underhållsstöd vid 
  
 utlandsvistelse....................................................................... 
  
 383 
  
 21.3 
  
 EU:s regler om social trygghet............................................ 
  
 385 
  
 21.4 
  
 Två domar från  
 EG-domstolen ........................................... 
  
 387 
  
 21.5 
  
 Tänkbara effekter av  
  
 EG-domstolens 
  domar för det 
  
 svenska underhållsstödet ..................................................... 
  
 389 
  
 21.6 
  
 Underhållsstödet är en sådan förmån som avses i 
  
 förordningen nr 1408/71 ..................................................... 
  
 391 
  
 12 
  
 SOU 2003:42 
  
 Innehåll 
  
 22 
  
 Samförståndslösningar och direktbetalningar............. 
  
 393 
  
 22.1 
  
 Samförståndslösningar om vårdnad, boende och 
  
 umgänge................................................................................ 
  
 393 
  
 22.2 
  
 Samförståndslösningar om barnets försörjning................. 
  
 394 
  
 23 
  
 En administrationsavgift införs i 
  
 underhållsstödssystemet ......................................... 
  
 397 
  
 23.1 
  
 Bakgrund .............................................................................. 
  
 397 
  
 23.2 
  
 Avgifter inom andra områden............................................. 
  
 398 
  
 23.3 
  
 Återbetalningsskyldiga föräldrar skall betala en 
  
 administrationsavgift ........................................................... 
  
 399 
  
 23.4 
  
 Några följdfrågor ................................................................. 
  
 402 
  
 24 
  
 Information............................................................ 
  
 403 
  
 24.1 
  
 Inledning .............................................................................. 
  
 404 
  
 24.2 
  
 Behov av information .......................................................... 
  
 404 
  
 24.3 
  
 På vilka sätt bör information lämnas? ................................ 
  
 404 
  
 24.4 
  
 Vad bör informationen innehålla? ...................................... 
  
 405 
  
 25 
  
 Skyddade personuppgifter ....................................... 
  
 409 
  
 25.1 
  
 Inledning .............................................................................. 
  
 409 
  
 25.2 
  
 Gällande rätt......................................................................... 
  
 409 
  
 25.2.1 
  
 Behörig försäkringskassa ...................................... 
  
 409 
  
 25.2.2 
  
 Skydd av personuppgifter ..................................... 
  
 410 
  
 25.2.3 
  
 Folkbokföringsuppgifter hos försäkrings- 
  
 kassorna.................................................................. 
  
 411 
  
 25.3 
  
 En särskild regel för förföljda personer.............................. 
  
 411 
  
 26 
  
 Konsekvenser......................................................... 
  
 413 
  
 26.1 
  
 Statsfinansiella konsekvenser .............................................. 
  
 413 
  
 26.1.1 
  
 Kostnadskonsekvenser i underhålls- 
  
 stödssystemet......................................................... 
  
 413 
  
 26.1.2 
  
 Kostnader för socialförsäkrings- 
  
 administrationen.................................................... 
  
 416 
  
 26.1.3 
  
 Administrationskostnader för 
  
 exekutionsväsendet................................................ 
  
 418 
  
 26.1.4 
  
 Processer i domstol ............................................... 
  
 418 
  
 26.1.5 
  
 Sammantagna statsfinansiella konsekvenser........ 
  
 419 
  
 26.2 
  
 Statsfinansiellt neutrala alternativ....................................... 
  
 420 
  
 26.3 
  
 Ekonomiska konsekvenser för de enskilda ........................ 
  
 421 
  
 26.4 
  
 Konsekvenser i övrigt .......................................................... 
  
 424 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003.42 
  
 27 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser............... 
  
 427 
  
 28 
  
 Författningskommentar............................................ 
  
 429 
  
 28.1 
  
 Lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd.... 
  
 429 
  
 28.2 
  
 Lag om ändring i föräldrabalken ......................................... 
  
 456 
  
 28.3 
  
 Lag om ändring i utsökningsbalken .................................... 
  
 457 
  
 28.4 
  
 Lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av 
  
 statliga fordringar m.m. ....................................................... 
  
 458 
  
 28.5 
  
 Förordning om ändring i indrivningsförordningen 
  
 (1993:1229)........................................................................... 
  
 458 
  
 28.6 
  
 Förordning om ändring i förordningen (1996:1036) 
  
 om underhållsstöd................................................................ 
  
 460 
  
 Bilagor 
 Bilaga 1 Kommittédirektiv 
 Bilaga 2 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
 Bilaga 3 Beräkning av vuxna personers levnadskostnader i andra sammanhang 
 Bilaga 4 Bostadskostnad 
 Bilaga 5 Vuxnas normalbehov (exkl. bostadskostnad) Bilaga 6 En jämförelse mellan de olika normerna för 
 levnadskostnader i övrigt 
 Bilaga 7 Analys av alternativa återbetalningsregler Bilaga 8 Beräkning av barns levnadskostnader i andra 
 sammanhang 
 Bilaga 9 En jämförelse mellan de olika normerna Bilaga 10 Barns normalbehov (exkl. bostadskostnad och 
 kostnad för barnomsorg) Bilaga 11 Olika inkomstnivåer 
 Bilaga 12 Analys av alternativa behovsprövningsregler Bilaga 13 Några undersökningar om umgänge mellan barn 
 och bidragsskyldiga föräldrar Bilaga 14 Reformarbete i Norge 
 Bilaga 15 Lagen om underhållsstöd i dess lydelse efter av utredningen förordade ändringar 
 14 
 Förkortningar 
  
 AFL 
  
 Lagen (1962:381) om allmän försäkring 
  
 bet. 
  
 betänkande 
  
 Mitchell 
  
 Lagen (1993:737) om bostadsbidrag 
  
 CSN 
  
 Centrala studiestödsnämnden 
  
 dir. 
  
 direktiv 
  
 Ds 
  
 Departementsserien 
  
 FB 
  
 Föräldrabalken 
  
 FiU 
  
 Finansutskottet 
  
 HEK 
  
 Hushållens ekonomi (en urvalsundersökning) 
  
 JO 
  
 Riksdagens ombudsmän 
  
 JT 
  
 Juridisk Tidskrift 
  
 kap. 
  
 kapitel 
  
 KOV 
  
 Konsumentverket 
  
 KPI 
  
 Konsumentprisindex 
  
 LU 
  
 Lagutskottet 
  
 NJA 
  
 Nytt Juridiskt Arkiv, avdelning I 
  
 NJA II 
  
 Nytt Juridiskt Arkiv, avdelning II 
  
 prop. 
  
 proposition 
  
 RFFS 
  
 Riksförsäkringsverkets författningssamling 
  
 RFV 
  
 Riksförsäkringsverket 
  
 RH 
  
 Rättsfall från hovrätterna 
  
 RSFS 
  
 Riksskatteverkets författningssamling 
  
 rskr. 
  
 riksdagsskrivelse 
  
 RSV 
  
 Riksskatteverket 
  
 RÅ 
  
 Regeringsrättens årsbok 
  
 SCB 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 SfU 
  
 Socialförsäkringsutskottet 
  
 SofL 
  
 Socialförsäkringslagen (1999:799) 
  
 SoL 
  
 Socialtjänstlagen (2001:453) 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 UB 
  
 Utsökningsbalken 
  
 15 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2003:42 
  
 UBU  
 -93 
  
 Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredning- 
  
 en  
 -93 
  
 USF 
  
 Förordningen (1996:1036) om underhållsstöd 
  
 USL 
  
 Lagen (1996:1030) om underhållsstöd 
  
 ÄktB 
  
 Äktenskapsbalken 
  
 16 
 Några ordförklaringar 
  
 Förälder 
  
 Bidragsskyldig förälder 
  
 En förälder som är skyldig att fullgöra 
  
 försörjningsskyldigheten gentemot sitt 
  
 barn genom att betala underhållsbidrag. 
  
 Lämnas underhållsstöd till barnet är 
  
 den bidragsskyldiga föräldern som regel 
  
 skyldig att återbetala hela underhålls- 
  
 stödet eller en del av det till staten. 
  
 Boförälder 
  
 En förälder som barnet varaktigt bor 
  
 tillsammans med. I lagen (1996:1030) 
  
 om underhållsstöd avses med boför- 
  
 älder en förälder som barnet varaktigt 
  
 bor hos och är folkbokfört hos. 
  
 Vårdnad, vård och boende 
 Vårdnad Det juridiska ansvaret för barnets per- son. I vårdnaden ingår rätten och skyl- digheten att bestämma i frågor som rör barnets person och att företräda barnet i personliga angelägenheter. Till vårdna- den hör bl.a. val av skola, beslut om var barnet skall bo och beslut om hur barnet skall tillbringa sin fritid. 
 17 
 Några ordförklaringar SOU 2003:42 
  
 Vårdnadshavare 
  
 Den som har det juridiska ansvaret för 
  
 ett barns person (vanligen barnets för- 
  
 äldrar eller en av dem). Vårdnadshava- 
  
 ren har rätt och skyldighet att bestäm- 
  
 ma i frågor som rör barnets person och 
  
 skall företräda barnet i personliga ange- 
  
 lägenheter. Vårdnadshavaren skall se till 
  
 att barnet får sitt behov av omvårdnad, 
  
 trygghet och en god fostran tillgodo- 
  
 sett. Vårdnadshavaren svarar också för 
  
 att barnet får den tillsyn som behövs 
  
 och skall bevaka att barnet får tillfreds- 
  
 ställande försörjning och utbildning. I 
  
 syfte att hindra att barnet orsakar skada 
  
 för någon annan skall vårdnadshavaren 
  
 vidare svara för att barnet står under 
  
 uppsikt eller att andra lämpliga åtgärder 
  
 vidtas. 
  
 Vård 
  
 Skötsel och omvårdnad. Vård och vård- 
  
 nad blandas ofta samman. Med vård av- 
  
 ses den faktiska skötseln och omvård- 
  
 naden av barnet. Oftast svarar den juri- 
  
 diska vårdnaden mot den faktiska vår- 
  
 den, dvs. vårdnadshavaren sköter själv 
  
 om barnet och bor tillsammans med 
  
 det. Men det är inte alltid så att en 
  
 vårdnadshavare bor ihop med barnet. 
  
 Efter en separation bor barnet många 
  
 gånger tillsammans med endast den ena 
  
 föräldern trots att föräldrarna ofta fort- 
  
 sätter att ha gemensam vårdnad. 
  
 Delad vårdnad 
  
 Begreppet delad vårdnad används inte 
  
 sällan i vardagligt tal och avser ibland 
  
 gemensam vårdnad och ibland växelvis 
  
 boende. 
  
 Ensam vårdnad 
  
 En person (vanligen en av föräldrarna) 
  
 har ensam vårdnaden om ett barn. 
  
 18 
  
 SOU 2003:42 
  
 Några ordförklaringar 
  
 Gemensam vårdnad 
  
 Två personer (vanligen föräldrarna) har 
  
 tillsammans vårdnaden om ett barn. Vid 
  
 gemensam vårdnad beslutar vårdnads- 
  
 havarna tillsammans i frågor som rör 
  
 barnets person. 
  
 Gemensam 
  
 vårdnad 
  
 innebär inte att barnet måste bo växelvis 
  
 hos vårdnadshavarna. 
  
 Växelvis boende 
  
 Barnet bor varaktigt hos var och en av 
  
 föräldrarna, t.ex. varannan vecka hos 
  
 modern och varannan vecka hos fadern. 
  
 Vid växelvis boende är normalt ingen 
  
 av föräldrarna skyldig att betala under- 
  
 hållsbidrag. Var och en av föräldrarna 
  
 försörjer då barnet under den tid barnet 
  
 vistas hos honom eller henne. Vid 
  
 växelvis boende föreligger inte någon 
  
 skyldighet att återbetala underhållsstöd. 
  
 Det kan ibland vara svårt att dra 
  
 gränsen mellan ett omfattande umgänge 
  
 och ett växelvis boende. Vistas barnet 
  
 ungefär lika mycket hos var och en av 
  
 föräldrarna är det normalt fråga om ett 
  
 växelvis boende. Även om barnet regel- 
  
 bundet vistas något längre tid hos den 
  
 ena föräldern än hos den andra, kan för- 
  
 hållandena vara sådana att det är fråga 
  
 om ett växelvis boende. Som regel är det 
  
 inte  
 fråga om ett växelvis boende om 
  
 barnet vistas hos den ena föräldern 
  
 endast en tredjedel av tiden. Även om 
  
 skillnaden mellan 
  
 vistelsetiderna hos 
  
 föräldrarna är mindre, är det normalt 
  
 fråga om ett umgänge – och inte om ett 
  
 växelvis boende – om det inte finns fak- 
  
 torer som klart pekar i en annan rikt- 
  
 ning. Detta gäller särskilt om barnet till 
  
 övervägande delen av tiden vistas hos en 
  
 förälder som är ensam vårdnadshavare. 
  
 Faktorer som kan få betydelse vid be- 
  
 dömningen är – utöver vistelsetiden – 
  
 var barnet är folkbokfört, hur 
  
 barnets 
  
 19 
  
 Några ordförklaringar 
  
 SOU 2003:42 
  
 boende är ordnat, var barnet förvarar sina tillhörigheter och hur barnets för- sörjning har fördelats mellan föräldrar- na. Se rättsfallet NJA 1998 s. 267. 
  
 Underhåll och underhållsstöd 
  
 Underhållsskyldighet 
  
 Försörjningsskyldighet, plikt att 
  
 svara 
  
 för kostnaderna för barnets uppehälle 
  
 och utbildning. Det är barnets föräldrar 
  
 som är skyldiga att försörja barnet. 
  
 Regler om föräldrars underhållsskyl- 
  
 dighet finns i föräldrabalken. 
  
 Föräldrar är skyldiga att svara för 
  
 underhåll åt sitt barn efter vad som är 
  
 skäligt med hänsyn till barnets behov 
  
 och föräldrarnas samlade 
  
 ekonomiska 
  
 förmåga. I kostnaderna för barnets 
  
 underhåll skall 
  
 föräldrarna 
  
 sinsemellan 
  
 ta del var och en efter sin förmåga. 
  
 Underhållsskyldigheten gäller oavsett 
  
 om föräldrarna bor tillsammans eller 
  
 inte. 
  
 En förälder som bor tillsammans 
  
 med sitt barn fullgör som regel sin 
  
 underhållsskyldighet genom att faktiskt 
  
 ta hand om barnet och försörja det. En 
  
 förälder som inte varaktigt bor tillsam- 
  
 mans med barnet kan inte fullgöra sin 
  
 underhållsskyldighet på detta sätt utan 
  
 gör det genom att betala underhålls- 
  
 bidrag till barnet. 
  
 Underhållsbidrag 
  
 Det belopp en förälder som inte varak- 
  
 tigt bor tillsammans med sitt barn (en 
  
 bidragsskyldig 
  
 förälder) 
  
 betalar 
  
 till 
  
 barnets försörjning (mat, 
  
 kläder 
  
 och 
  
 skor, hygienartiklar, fritid/lek, m.m.). Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal. Regler om underhållsbidrag finns i föräldrabalken. 
 20 
  
 SOU 2003:42 
  
 Några ordförklaringar 
  
 Skyldighet att betala underhålls- 
  
 bidrag föreligger, om föräldern 
  
 a. inte har vårdnaden om barnet och 
  
 inte heller varaktigt bor tillsammans 
  
 med barnet, eller 
  
 b. har vårdnaden om barnet gemen- 
  
 samt med den andra föräldern och 
  
 barnet varaktigt bor tillsammans med 
  
 bara den andra föräldern. 
  
 Vid växelvis boende är normalt ingen 
  
 av föräldrarna skyldig att betala under- 
  
 hållsbidrag. Var och en av föräldrarna 
  
 försörjer då barnet under den tid barnet 
  
 vistas hos honom eller henne. 
  
 Underhållsstöd 
  
 Ett stöd från staten till barn med sär- 
  
 levande föräldrar. Underhållsstödet, som 
  
 vanligen uppgår till 1 173 kr per månad 
  
 och barn, administreras av försäkrings- 
  
 kassorna. Regler om underhållsstöd 
  
 finns i lagen om underhållsstöd. 
  
 Utfyllnadsbidrag 
  
 Ett rent bidrag från staten. 
  
 Underhållsstöd lämnas som utfyllnad 
  
 a. om det finns anledning anta att en 
  
 bidragsskyldig förälder betalar ett under- 
  
 håll till barnet som motsvarar det åter- 
  
 betalningsbelopp som skulle ha fast- 
  
 ställts, om barnet fått fullt underhålls- 
  
 stöd, och 
  
 b. om sökanden begär det. 
  
 Det tänkta återbetalningsbeloppet av- 
  
 räknas i dessa fall från underhållsstödet. 
  
 Underhållsstöd lämnas som utfyllnad 
  
 också vid växelvis boende. Stödet uppgår 
  
 då till hälften av 1 173 kr per månad 
  
 och barn för var och en föräldrarna. 
  
 Från detta belopp avräknas sedan hälf- 
  
 ten av det belopp föräldern skulle ha 
  
 varit skyldig att återbetala till staten, 
  
 om barnet bott hos endast den andra 
  
 föräldern och fått fullt underhållsstöd. 
  
 21 
  
 Några ordförklaringar 
  
 SOU 2003:42 
  
 Återbetalningsskyldighet 
  
 Skyldighet att till staten återbetala hela 
  
 eller en del av underhållsstödet. Åter- 
  
 betalningsskyldigheten fastställs av för- 
  
 säkringskassan enligt reglerna i lagen 
  
 om underhållsstöd. Det är bidragsskyl- 
  
 diga föräldrar som är återbetalnings- 
  
 skyldiga. Vid växelvis boende är ingen 
  
 av föräldrarna återbetalningsskyldig för 
  
 underhållsstöd. 
  
 En förälder som är återbetalnings- 
  
 skyldig för underhållsstöd anses ha full- 
  
 gjort sin underhållsskyldighet 
  
 enligt 
  
 föräldrabalken intill det belopp som 
  
 lämnas i underhållsstöd till barnet. Får 
  
 barnet underhållsstöd med 1 173 kr per 
  
 månad och är den särlevande föräldern 
  
 skyldig att återbetala hela stödet eller 
  
 en del av det anses föräldern – oavsett 
  
 återbetalningsbeloppets storlek 
  
 – ha 
  
 betalat ett underhållsbidrag till barnet 
  
 på 1 173 kr i månaden. 
  
 22 
 Sammanfattning 
 Underhållsstödsutredningen har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Utgångspunkten för upp- draget har varit att det nuvarande underhållsstödssystemet fungerar i huvudsak väl. Syftet med översynen har varit att få systemet att fungera bättre. 
 I betänkandet föreslås en rad ändringar i reglerna om underhålls- stöd. Vidare föreslås ändringar i föräldrabalken, utsökningsbalken och lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Ett flertal förordningsändringar föreslås också. 
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
 Underhållsstödet skall även i fortsättningen motsvara ungefär hälften av normalkostnaden för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. 
 Utredningen anser att underhållsstödets belopp för närvarande inte bör ändras. 
 De beräkningar som utredningen har gjort visar att stödet över tid väl täcker hälften av kostnaderna för ett barns normalbehov sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. Kostnaderna för ett barn varierar dock beroende på barnets ålder. En differentiering av stödets belopp i enlighet med de av utredningen framräknade kostnaderna för barn i olika åldrar skulle innebära att stödet sänktes för barn i åldern  
 0–14 
  år och höjdes för de äldre barnen. En sådan reform skulle innebära sänkt stöd för drygt sju av tio barn. Med hänsyn till de ekonomiska problem en sänkning av underhålls- stödets belopp skulle kunna innebära för barn och boföräldrar är utredningen inte beredd att föreslå en sådan. Utredningen förordar i stället en mjukare anpassning av stödet. 
 Utredningen anser att stödet även i fortsättningen bör betalas ut månadsvis i förskott. Utbetalningsdagen föreslås dock framflyttad 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:42 
  
 från den 20 i utbetalningsmånaden till den sista vardagen i måna- den. 
 Inkomstprövning av utfyllnadsdelen i underhållsstödet 
 Utredningen föreslår att utfyllnadsdelen i underhållsstödet – dvs. den del av bidraget som en bidragsskyldig förälder inte är skyldig att återbetala, det rena stödet från staten – skall prövas mot boför- älderns inkomst. Utfyllnadsdelen föreslås minska med 40 procent av den inkomst som överstiger 360 000 kr per år om boföräldern är underhållsskyldig mot ett barn. Är boföräldern underhållsskyldig mot två barn eller mot tre eller flera barn föreslås gränsen läggas vid 380 000 kr respektive 400 000 kr. 
 Syftet med förslaget är i första hand att öka legitimiteten i systemet och att betona båda föräldrarnas ansvar för barnets för- sörjning. 
 Återbetalningsskyldighet 
 Försörjningen av barn skall givetvis prioriteras högt av en förälder. Skyldigheten att försörja barn innebär att föräldern måste anpassa sina egna utgifter efter denna skyldighet. Samtidigt anser utred- ningen att det är rimligt att en bidragsskyldig förälder får förbehålla sig ett skäligt belopp för sin egen försörjning innan han eller hon åläggs att återbetala underhållsstöd. 
 Utredningen förordar därför att det grundavdrag som görs när återbetalningsskyldigheten bestäms – för närvarande 72 000 kr – skall höjas. För bidragsskyldiga som bor i  
 Stor-Stockholm 
  eller  
 Stor-Göteborg 
  förordas ett grundavdrag på 153 900 kr, för bidrags- skyldiga som bor i en kommun som har fler än 75 000 invånare förordas ett grundavdrag på 145 700 kr och för övriga bidrags- skyldiga förordas ett grundavdrag på 141 700 kr. Samtidigt justeras de procentsatser som bestämmer återbetalningsbeloppets storlek. 
 Överskottet (netto efter ett schablonavdrag för kommunalskatt om 31 procent), dvs. 69 procent av inkomsten över grundavdraget, fördelas lika mellan samtliga den bidragsskyldiges barn. 
 För en bidragsskyldig med ett barn tas 69 procent av överskottet i anspråk för återbetalning av underhållsstöd, dock givetvis högst det belopp som barnet får i underhållsstöd (som regel 1 173 kr per månad). För en bidragsskyldig som har två barn varav ett får under- 
 24 
  
 SOU 2003:42 
  
 Sammanfattning 
  
 hållsstöd tas 34,5 procent av överskottet i anspråk upp till under- hållsstödets belopp. 
 I dag återbetalar en bidragsskyldig förälder med en årsinkomst på 180 000 kr och med två barn som båda får underhållsstöd 2 070 kr i månaden. Med de förordade reglerna skulle återbetalnings- skyldigheten, om det antas att den bidragsskyldige bor i Stor- Stockholm, sänkas till 1 500 kr. Vid en årsinkomst på 150 000 kr innebär de förordade reglerna att återbetalningsskyldigheten sänks från 1 494 kr till noll kr. 
 Flertalet bidragsskyldiga föräldrar återfinns i de inkomstlägen som får de största förbättringarna med de nya reglerna. 
 Vidare föreslås att återbetalningsskyldigheten skall falla bort om det sammanlagda återbetalningsbeloppet för en månad blir lägre än 100 kr. Detta innebär en skärpning jämfört med i dag. I dag gäller att återbetalningsskyldigheten faller bort om månadsbeloppet för ett barn blir lägre än 100 kr. Med förslaget tas den betalnings- förmåga som finns i anspråk i större omfattning än i dag samtidigt som reglerna blir mer rättvisa. 
 Det föreslås vidare en tidsgräns på tre år för jämkning och om- prövning av återbetalningsskyldigheten. 
 Anpassning av återbetalningsskyldigheten efter ändrade inkomstförhållanden 
 Utredningen har övervägt möjligheten att basera återbetalnings- skyldigheten på en mer aktuell inkomst än i dag. Utredningen har dock inom ramen för den tid som stått till buds inte haft möjlighet att analysera en ändring tillräckligt noggrant. Frågan bör dock övervägas ytterligare och utredningen förordar att det fortsatta ar- betet inriktas på ett alternativ som innebär att beräkningarna utgår från att aktuell inkomst motsvarar inkomsten enligt det taxerings- beslut som fattats närmast före februari månad det år åter- betalningsskyldigheten avser justerad med hänsyn till den allmänna löneutvecklingen. Avviker den aktuella inkomsten från den sålunda framräknade inkomsten skall återbetalningsskyldigheten kunna jämkas så att den anpassas efter de faktiska förhållandena. I efter- hand görs sedan en avstämning med verklig inkomst och en slutlig återbetalningsskyldighet fastställs. Fastställs återbetalningsskyldig- heten till ett lägre belopp än vad den bidragsskyldige enligt det preliminära beslutet betalat, skall skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Fastställs återbetalningsskyldigheten till ett högre 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:42 
  
 belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med det preliminära beslutet betalat, skall den bidragsskyldige betala in skillnaden till försäkringskassan. För staten skulle metoden innebära minskade kostnader eftersom de flesta bidragsskyldiga får höjda inkomster från år till år. För bidragsskyldiga som fått en minskad inkomst på grund av t.ex. sjukdom eller arbetslöshet skulle metoden innebära att deras betalningsskyldighet baseras på aktuella förhållanden, vilket skulle minska risken för skuldsättning. 
 Indrivning 
 Utredningen föreslår att fordringar avseende återbetalningsskyl- dighet som regel skall överlämnas till indrivning senast när den äldsta fordringen är fem månader gammal och detta även i pågående ärenden. I dag lämnas fordringar i regel över redan efter två månader. Förslaget innebär ett större handlingsutrymme och mins- kad risk för att en bidragsskyldig vid tillfälliga ekonomiska svårig- heter blir föremål för indrivning. 
 Det föreslås vidare att indrivning normalt inte skall begäras om fordringarna understiger 500 kr. I dag finns inte någon nedre be- loppsgräns. 
 Dagens regler för hur en betalning skall fördelas mellan olika barn och krediteras olika fordringar anses svåra att förstå och ibland kan missförstånd leda till att en bidragsskyldig blir föremål för indrivning som hade kunnat undvikas om han eller hon rätt för- stått reglerna. Reglerna ger också upphov till ett omfattande admi- nistrativt arbete för kronofogdemyndigheterna. 
 Utredningen föreslår att reglerna förenklas. Influtna medel – så- väl frivilliga, inte riktade, betalningar som medel som tas ut vid löneutmätning – skall i framtiden krediteras den äldsta fordringen. 
 För att snabba upp förfarandet och undvika att en skuld byggs upp innan den bidragsskyldige är delgiven föreslås att den försäk- ringskassa som beviljar underhållsstöd skall vara behörig att i sam- band därmed också fatta beslut om återbetalningsskyldighet. 
 Umgänge 
 Utredningen föreslår att rätten till umgängesavdrag skall utvidgas – överlämnandedagen och återlämnandedagen skall tillsammans räk- nas som ett helt dygn – och att avdraget skall knytas till underhålls- 
 26 
  
 SOU 2003:42 
  
 Sammanfattning 
  
 stödets belopp i stället för till återbetalningsbeloppet. Avdraget kommer därmed i normalfallet att uppgå till 1/40 av 1 173 kr, dvs. 29 kr per dygn. Det föreslås vidare att de bidragsskyldiga som har det sämst ställt – de som inte är återbetalningsskyldiga och de som har så låga återbetalningsbelopp att de inte kan tillgodogöra sig av- draget – skall ha rätt att få beloppet utbetalat till sig. Vid avdrag eller utbetalning sätts underhållsstödets belopp ned med mot- svarande belopp. 
 Vidare föreslås att umgänge skall kunna beaktas redan när åter- betalningsskyldigheten fastställs. Denna s.k. nettoberäkning före- slås ske när umgänge beslutats i en dom eller i ett av socialnämnden godkänt avtal. För att nettoberäkning skall ske krävs att umgänget uppgår till minst 30 hela dygn per år. Även här föreslås att de bidragsskyldiga som har det sämst ställt skall kunna få beloppet ut- betalat till sig. Medges nettoberäkning sätts underhållsstödets be- lopp ned med motsvarande belopp. 
 Förslagen syftar till att underlätta umgänge med barnet och till att fördela kostnaderna vid umgänge på ett mera rättvist sätt mellan föräldrarna än som sker i dag. 
 Utredningen föreslår också att Socialstyrelsen får i uppdrag att utvärdera reglerna om ekonomiskt bistånd för umgängesresor. 
 Anstånd och eftergift 
 För att underlätta en snabbare reglering av anståndsskulder föreslås att det belopp som skall betalas efter det att ett beslut om anstånd löpt ut skall motsvara 1,5 gånger det återbetalningsbelopp som annars skulle ha fastställts, dock minst 150 kr per barn och månad. Den bidragsskyldige är dock inte skyldig att betala ett högre belopp än att han eller hon får behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll enligt bestämmelserna om förbehållsbelopp i utsökningsbalken. 
 Det föreslås att försäkringskassorna på eget initiativ och alltså utan ansökan skall få efterge statens fordran avseende återbetal- ningsskyldighet m.m. 
 Utfyllnadsbidrag 
 Utredningen föreslår att reglerna ändras så att ett barn som fått utfyllnadsbidrag inte skall behöva riskera att få betala tillbaka något 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:42 
  
 av detta bidrag till följd av att den särlevande förälderns taxering ändras. Det föreslås också vissa förtydliganden i reglerna för om- prövning och jämkning av utfyllnadsbidrag. 
 Undertecknande av ansökan om förlängt underhållsstöd 
 Utredningen föreslår att ansökan om förlängt underhållsstöd skall kunna göras av den studerande även om han eller hon vid ansök- ningstillfället ännu inte fyllt 18 år. Härigenom blir det möjligt för den unge att ansöka om stöd i så god tid att det inte blir något uppehåll i utbetalningen mellan det ordinära underhållsstödet och det förlängda underhållsstödet. Samtidigt blir det den unge själv som lämnar de uppgifter som ligger till grund för bedömningen av ansökan, vilket är naturligt eftersom eventuella återkrav riktas mot honom eller henne. 
 Återbetalningsskyldighet i ärenden med utlandsanknytning 
 Lön och andra inkomster som betalas ut i eller från utlandet kan inte tas i anspråk genom löneutmätning. För att öka möjligheterna att ta i anspråk sådana medel införs en möjlighet för försäkrings- kassan att i dessa fall träda in i barnets rätt till underhållsbidrag. Fordran på underhållsbidrag kan nämligen som regel drivas in i ut- landet medan möjligheten att driva in en fordran avseende återbe- talningsskyldighet är mycket små. 
 För att förhindra att underhållsbidrag fastställs till ett för lågt belopp ges försäkringskassan möjlighet att förelägga boföräldern inte endast att ett underhållsbidrag skall fastställas utan också att det skall fastställas till ett belopp som inte uppenbarligen under- stiger vad den bidragsskyldige bör betala. Är det fastställda be- loppet uppenbarligen för lågt och kan detta läggas boföräldern till last lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhålls- bidraget. 
 Samförståndslösningar 
 Det är självklart att barnets möjligheter till en nära och god kon- takt med båda föräldrarna underlättas om föräldrarna kan sam- arbeta i frågor som rör barnet. Senare års reformer har i första hand varit inriktade på frågor om vårdnad, boende och umgänge. Enligt 
 28 
  
 SOU 2003:42 
  
 Sammanfattning 
  
 utredningen är det angeläget att föräldrarna får hjälp att i samför- stånd lösa också frågor om barnets försörjning. 
 Utredningen anser därför att kommunerna i framtiden bör vara skyldiga att sörja för att föräldrar kan erbjudas samarbetssamtal också i fråga om barnets försörjning. Utredningen anser också att kommunerna bör vara skyldiga att sörja för att föräldrar får hjälp med att träffa avtal om underhåll. 
 En administrationsavgift 
 För bidragsskyldiga föräldrar som är skyldiga att återbetala hela eller en del av underhållsstödet till staten införs en administrations- avgift. Avgiften föreslås uppgå till 50 kr per månad. Genom av- giften får staten täckning för en del av de administrationskostnader som är förenade med underhållsstödssystemet (445 miljoner kr per år). 
 Betalas minst det belopp som annars skulle ha betalats till staten direkt till barnet utgår ingen avgift. Avgiften kan därmed bidra till att föräldrar i större utsträckning reglerar frågor om barnets för- sörjning direkt mellan sig. 
 Boföräldrar och barn med sekretessskyddad adress 
 En ansökan om underhållsstöd prövas av sökandens försäkrings- kassa och den försäkringskassan skall omedelbart underrätta den andra föräldern om ansökan. Beviljas underhållsstöd skall den andra föräldern delges beslutet. Han eller hon får då kännedom om vilken försäkringskassa boföräldern och barnet tillhör och därmed också i vilket län de bor. För att boföräldrar och barn som behöver skydd skall kunna känna sig trygga och inte behöva avstå från att söka underhållsstöd föreslår utredningen att ansökan skall kunna prövas av den bidragsskyldiges försäkringskassa, om sekretess gäller för boförälderns eller barnets folkbokföringsuppgifter. 
 Information 
 Utredningen anser att informationen om lagen om underhållsstöd bör förbättras och lyfter fram ett antal områden där informations- insatser är särskilt angelägna. 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:42 
  
 Ikraftträdande 
 De flesta författningsändringar föreslås träda i kraft den 1 februari 2005. 
 För att försäkringskassorna skall få tid på sig att fatta de beslut som föranleds av ändringarna föreslås dock att ändringarna i vissa delar skall träda i kraft redan den 1 november 2004 men tillämpas för tid från och med den 1 februari 2005. De regler som avser återbetalningsskyldighet och behovsprövning av utfyllnadsdelen i underhållsstödet föreslås träda i kraft den 1 november 2004 och tillämpas i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2005. 
 30 
 Författningstext 
  
 1 
  
 Lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1030) om under- hållsstöd 
  
 dels  
 att nuvarande  
 29–43 
  §§ skall betecknas  
 32–46 
  §§, 
  
 dels  
 att de nya 33,  
 34–36, 
 38–40, 
  42 och 44 §§ samt rubriken närmast före den nya 39 § skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 rubrikerna närmast före de nuvarande 32, 35, 37, 38 och 39 §§ skall sättas närmast före de nya 35, 38, 40, 41 respektive 42 §§, 
  
 dels  
 att 4, 7, 9, 10, 12, 13, 13 a, 14, 21, 23, 24 och 26 §§ skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas åtta nya paragraf, 8 a §, 10 a, 10 b, 13 b,  
 29–31 
  och 32 a §§, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
 1 
  
 Ett barn har inte rätt till underhållsstöd, om 
 1. barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få fader- skapet till barnet fastställt, 
 2. det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder, denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet, 
 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll, 
  
 1  
 Senaste lydelse 2002:204. 
 31 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 4. 
  
 boföräldern trots före- 
  
 4. boföräldern trots före- 
  
 läggande enligt  
 31 § första stycket 
  
 läggande enligt  
 34 § första stycket 
  
 utan giltigt skäl låter bli att vidta 
  
 utan giltigt skäl låter bli att vidta 
  
 eller medverka till  
 de åtgärder 
  
 eller medverka till  
 åtgärder för 
  
 som begärs 
 , eller 
  
 att få underhållsbidrag till barnet 
  
 fastställt 
 , eller 
  
 5. 
  
 barnet har rätt till barnpension eller efterlevandestöd till barn 
  
 efter en bidragsskyldig förälder på grund av bestämmelserna i 2 eller 3 kap. lagen (2000:461) om efterlevandepension och efter- levandestöd till barn. 
 7 § 
 2 
  
 Ett barn som fyllt 18 år har rätt till förlängt underhållsstöd under den tid som barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barn- bidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller studie- hjälp enligt 2 kap. studiestödslagen (1999:1395), dock längst till och med juni månad det år då barnet fyller 20 år. Studier som om- fattar kortare tid än åtta veckor eller deltidsstudier medför dock 
  
 inte rätt till förlängt underhållsstöd. 
  
 Ett barn har inte rätt till för- 
  
 Ett barn har inte rätt till för- 
  
 längt underhållsstöd i fall som 
  
 längt underhållsstöd i fall som 
  
 avses i 4 §. Härvid skall vad som 
  
 avses i 4 §. Härvid skall vad som 
  
 sägs om boföräldern i 4 § 1 och 
  
 sägs om boföräldern i 4 § 1 och 
  
 4 gälla den studerande. Rätt till 
  
 4 gälla den studerande. Rätt till 
  
 förlängt underhållsstöd före- 
  
 förlängt 
  
 underhållsstöd före- 
  
 ligger inte heller, om den stude- 
  
 ligger inte heller, om den stude- 
  
 rande har ingått äktenskap. 
  
 rande 
  
 har ingått äktenskap. 
  
 Lämnas 
  
 förlängt underhållsstöd 
  
 gäller vad som sägs om boför- 
  
 äldern i 9 § tredje stycket även 
  
 den studerande. 
  
 Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den studerande har fyllt 18 år eller återupptagit studier som av- ses i första stycket till och med den månad under vilken rätt till stöd upphör. Förlängt underhållsstöd lämnas dock inte för längre 
  
 tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. 
  
 8 a § 
  
 Underhållsstöd 
  
 som 
  
 lämnas 
  
 med stöd av 8 § 
  
 första 
  
 stycket 
  
 2  
 Senaste lydelse 2001:1137. 
  
 32 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 andra meningen eller 8 § andra stycket skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering för den bidragsskyldige föreligger, när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras eller när grunden för avdrag enligt 26 § andra stycket ändras. Vid änd- ring i grunden för tillämplig procentsats eller i grunden för avdraget, ändras underhålls- stödets belopp från och med månaden efter den månad då försäkringskassan fick kännedom om ändringen. 
 Underhållsstöd som lämnas med stöd av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket kan också jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för försäkringskassans be- dömning ändrats väsentligt. Änd- ringen gäller från och med måna- den efter den månad då försäk- ringskassan fick kännedom om taxeringsändringen. 
 Vad som föreskrivs i första och andra styckena gäller även vid växelvis boende. Vad som sägs om bidragsskyldig skall därvid gälla var och en av föräldrarna. 
 9 § 
 Om underhållsbidrag har fastställts enligt föräldrabalken i form av ett engångsbelopp, skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda underhållsbidraget skäligen kan anses 
  
 motsvara i underhåll per månad. 
  
 Om den bidragsskyldige bor 
  
 Om den bidragsskyldige bor 
  
 utomlands och det finns anled- 
  
 utomlands  
 eller uppbär lön eller 
  
 ning att anta att han eller hon i 
  
 annan inkomst i eller från utlan- 
  
 rätt ordning betalar fastställt 
  
 det som inte kan tas i anspråk 
  
 underhållsbidrag, skall detta be- 
  
 genom utmätning enligt 7 kap. 
  
 33 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 lopp räknas av från underhålls- stödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen. 
 utsökningsbalken  
 och det finns anledning att anta att han eller hon i rätt ordning betalar fast- ställt underhållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhållsstödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen. 
  
 Om det underhållsbidrag som har blivit fastställt uppenbarligen understiger vad den bidragsskyl- dige bör betala i underhållsbidrag till barnet och detta kan läggas boföräldern till last lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhållsbidraget. I fall som avses i 8 § första stycket andra meningen lämnas inget under- hållsstöd. 
 10 § 
 3 
  
 Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av  
 25–27 
  §§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsvarar hälften av inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 § andra stycket skall beloppet minskas med 48 000 kronor. 
 Barnets inkomst kan trots vad som sägs i första stycket bestäm- mas genom en skälighetsbedöm- ning, om det är uppenbart att barnet har en inkomst som väsentligt överstiger vad som motsvarar inkomsten beräknad enligt det stycket. 
 Vid växelvis boende skall underhållsstödet för var och en av föräldrarna minskas med ett belopp som motsvarar hälften av det belopp med vilket underhållsstödet skall minskas enligt första stycket. 
 Nedsättning av underhållsstöd enligt  
 första–tredje 
  styckena skall 
  
 3  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
 34 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 omprövas när ett nytt beslut om 
  
 årlig taxering föreligger. 
  
 Om den bidragsskyldige en- 
  
 Om den bidragsskyldige en- 
  
 ligt 23 § andra stycket har med- 
  
 ligt 23 § andra stycket har med- 
  
 getts avdrag med ett visst be- 
  
 getts avdrag med ett visst be- 
  
 lopp vid fullgörande av sin åter- 
  
 lopp vid fullgörande av sin åter- 
  
 betalningsskyldighet, skall kom- 
  
 betalningsskyldighet 
  
 eller om 
  
 mande underhållsstöd minskas 
  
 han eller hon enligt 23 § tredje 
  
 med motsvarande belopp. 
  
 stycket 
  
 har 
  
 medgetts 
  
 utbetalning 
  
 av ett visst belopp 
 , skall kom- 
  
 mande 
  
 underhållsstöd minskas 
  
 med motsvarande belopp. 
  
 10 a § 
  
 Har återbetalningsskyldigheten 
  
 bestämts enligt 29 §, skall under- 
  
 hållsstödet minskas med mot- 
  
 svarande 
  
 belopp. 
  
 Detsamma 
  
 gäller 
  
 om 
  
 den bidragsskyldige 
  
 enligt 29 § har medgetts utbetal- 
  
 ning med ett visst belopp. 
  
 10 b § 
 Om boföräldern vid en tillämpning av  
 25–27 
  §§ med undantag för det avdrag som an- ges i 26 § andra stycket har en inkomst som överstiger 360 000 kronor om han eller hon är un- derhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken för ett barn, 380 000 kronor om han eller hon är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken för två barn eller 400 000 kronor om han eller hon är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken för tre eller fler barn skall underhålls- stödet minskas enligt följande. Sedan avdrag gjorts för det belopp som i förekommande fall skall återbetalas till staten enligt 21 
 35 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 eller 22 § för varje barn skall återstående underhållsstöd mins- kas med ett belopp som motsvarar 40 procent av den överskjutande inkomsten. Minskas underhålls- stödet för flera barn skall ned- sättningen fördelas på barnen efter storleken på varje barns underhållsstöd före nedsättningen men efter avdrag för det belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 §. 
 Vad som sägs i första stycket gäller inte vid växelvis boende. 
 Boförälderns inkomst kan trots vad som sägs i första stycket be- stämmas genom en skälighetsbe- dömning, om det är uppenbart att boföräldern har en förvärvsför- måga som väsentligt överstiger vad som motsvarar inkomsten beräknad enligt det stycket och han eller hon inte visar godtagbar anledning till att förvärvsför- mågan inte utnyttjas. 
 Nedsättning av underhållsstöd enligt första eller tredje stycket skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger och när grunden för vald inkomst- nivå ändras. Vid ändring i grun- den för vald inkomstnivå ändras underhållsstödets belopp från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då försäkringskassan fick kännedom om ändringen. 
 36 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 12 § 
 4 
  
 Underhållsstöd lämnas efter 
  
 Underhållsstöd lämnas efter 
  
 skriftlig ansökan av boföräldern 
  
 skriftlig ansökan av boföräldern 
  
 hos den allmänna försäkrings- 
  
 hos den allmänna försäkrings- 
  
 kassan. Vid växelvis boende 
  
 kassan. Vid växelvis 
  
 boende 
  
 skall en sådan ansökan göras av 
  
 skall en sådan ansökan göras av 
  
 föräldrarna för egen del. An- 
  
 föräldrarna för egen del. An- 
  
 sökan om förlängt underhålls- 
  
 sökan om förlängt underhålls- 
  
 stöd skall göras av den stude- 
  
 stöd skall göras av den studeran- 
  
 rande. 
  
 de.  
 Sådan ansökan görs av den 
  
 studerande själv, även om han 
  
 eller hon ännu inte fyllt 18 år. 
  
 Ansökan skall innehålla nödvändiga upplysningar för 
  
 bedöm- 
  
 ningen av barnets rätt till stöd och en försäkran på heder och sam- vete att de lämnade uppgifterna är riktiga. Om sökanden inte själv kan lämna en sådan försäkran, skall riktigheten av upplysningarna intygas av två trovärdiga personer som är förtrogna med förhållan- dena. 
  
 13 § 
 5 
  
 När underhållsstöd enligt 8 § 
  
 När underhållsstöd enligt 8 § 
  
 första, andra eller fjärde stycket 
  
 första, andra eller fjärde stycket 
  
 sökts skall 
  
 försäkringskassan 
  
 sökts skall 
  
 försäkringskassan 
  
 omedelbart 
  
 sända 
  
 meddelande 
  
 omedelbart 
  
 sända 
  
 meddelande 
  
 om ansökan till den bidrags- 
  
 om ansökan till den bidrags- 
  
 skyldige, under förutsättning att 
  
 skyldige, under förutsättning att 
  
 hans eller hennes vistelseort är 
  
 hans eller hennes vistelseort är 
  
 känd eller går att ta reda på. 
  
 känd eller går att ta reda på. 
  
 Meddelandet 
  
 skall 
  
 innehålla en 
  
 Meddelandet 
  
 skall 
  
 innehålla en 
  
 uppmaning till den bidragsskyl- 
  
 uppmaning till den bidragsskyl- 
  
 dige att yttra sig muntligen eller 
  
 dige att yttra sig muntligen eller 
  
 skriftligen inom en viss tid, om 
  
 skriftligen inom en viss tid, om 
  
 han eller hon har något att in- 
  
 han eller hon har något att in- 
  
 vända mot ansökan eller har 
  
 vända mot ansökan eller har 
  
 något att anföra i fråga om åter- 
  
 något att anföra i fråga om åter- 
  
 betalningsskyldighet enligt 21 §. 
  
 betalningsskyldighet enligt 21 §. 
  
 I meddelandet skall även  
 en un- 
  
 I meddelandet skall även  
 upplys- 
  
 derrättelse  
 lämnas om innehållet 
  
 ning  
 lämnas om innehållet i 3, 4, 
  
 i 3, 4,  
  
 8–10 
  och  
 21–28 
  §§. 
  
 8–10 
  b och  
 21–29 
  §§ 
 . 
  
 4 
  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
  
 5 
  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
  
 37 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 13 a § 
 6 
  
 När underhållsstöd enligt 8 § 
  
 När underhållsstöd enligt 8 § 
  
 tredje stycket sökts skall försäk- 
  
 tredje stycket sökts skall försäk- 
  
 ringskassan omedelbart sända 
  
 ringskassan 
  
 omedelbart sända 
  
 meddelande om ansökan till den 
  
 meddelande om ansökan till den 
  
 andra föräldern, under förut- 
  
 andra föräldern, under förut- 
  
 sättning att hans eller hennes 
  
 sättning att hans eller hennes 
  
 vistelseort är känd eller går att 
  
 vistelseort är känd eller går att 
  
 ta reda på. Meddelandet skall 
  
 ta reda på. Meddelandet skall 
  
 innehålla en uppmaning till den 
  
 innehålla en uppmaning till den 
  
 andra föräldern att yttra sig 
  
 andra föräldern att yttra sig 
  
 muntligen eller skriftligen inom 
  
 muntligen eller skriftligen inom 
  
 en viss tid, om han eller hon har 
  
 en viss tid, om han eller hon har 
  
 något att anföra i fråga om an- 
  
 något att anföra i fråga om an- 
  
 sökan. I meddelandet skall även 
  
 sökan. I meddelandet skall även 
  
 en underrättelse  
 lämnas om inne- 
  
 upplysning  
 lämnas om innehållet 
  
 hållet i 3, 4,  
  
 8–10 
  
 och  
  
 24–28 
  
 §§. 
  
 i 3, 4,  
  
 8–10 
  
  a  
 och  
  
 24–29 
  
 §§. 
  
 13 b § 
  
 När begäran 
  
 om 
  
 beräkning 
  
 enligt 29 § görs skall försäkrings- 
  
 kassan omedelbart sända medde- 
  
 lande till den andra föräldern. 
  
 Meddelandet 
  
 skall innehålla 
  
 en 
  
 uppmaning till 
  
 den 
  
 andra 
  
 för- 
  
 äldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom en viss tid, om han eller hon har något att in- vända mot begäran. I meddelan- det skall upplysning lämnas om innehållet i 10 a och  
 29–31 
  §§ 
 . 
  
 Beslut om att medge beräkning enligt 29 § och att minska under- hållsstödet enligt 10 a § skall del- ges den andra föräldern. 
 14 § 
 När försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökan- den skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse lämnas om innehållet i 18 och 20 §§. 
  
 6  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
 38 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 Beslut om att bevilja under- hållsstöd  
 och  
 att fastställa åter- betalningsskyldighet skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om inne- hållet i 23,  
 29 och 30 §§  
 denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldra- balken. 
 Beslut om att bevilja under- hållsstöd, att fastställa återbe- talningsskyldighet  
 och beslut enligt 29 eller 31 §  
 skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om inne- hållet i 23,  
  
 29–33 
  
  §§  
 denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken. 
  
 21 § 
 7 
  
 När underhållsstöd lämnas till 
  
 När underhållsstöd lämnas till 
  
 ett barn och det finns en 
  
 ett barn och det finns en 
  
 bidragsskyldig 
  
 förälder, 
  
 skall 
  
 bidragsskyldig 
  
 förälder, 
  
 skall 
  
 denne återbetala ett belopp till 
  
 denne återbetala ett belopp till 
  
 staten som helt eller delvis mot- 
  
 staten som helt eller delvis mot- 
  
 svarar underhållsstödet. 
  
 Åter- 
  
 svarar underhållsstödet. 
  
 Åter- 
  
 betalningsskyldigheten fastställs 
  
 betalningsskyldigheten fastställs 
  
 av försäkringskassan 
  
 i enlighet 
  
 av försäkringskassan i enlighet 
  
 med  
  
 24–28 
  
 §§ samtidigt som 
  
 med  
  
 24–29 
  
 §§ samtidigt som 
  
 eller snarast efter det att beslu- 
  
 eller snarast efter det att be- 
  
 tet om underhållsstöd meddelas. 
  
 slutet om underhållsstöd med- 
  
 delas. 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 återbetalnings- 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 återbetalnings- 
  
 skyldighet 
  
 skall 
  
 inte 
  
 meddelas, 
  
 skyldighet 
  
 skall 
  
 inte meddelas, 
  
 om 8 § första stycket andra me- 
  
 om 8 § första stycket andra 
  
 ningen eller 8 § andra eller 
  
 meningen eller 8 § andra eller 
  
 tredje stycket tillämpas eller om 
  
 tredje stycket tillämpas eller om 
  
 underhållsskyldighet enligt för- 
  
 underhållsskyldighet enligt för- 
  
 äldrabalken har fastställts i form 
  
 äldrabalken har fastställts i form 
  
 av ett engångsbelopp. Om den 
  
 av ett engångsbelopp. Om den 
  
 bidragsskyldige är bosatt utom- 
  
 bidragsskyldige är bosatt utom- 
  
 lands och en tillämpning av  
 31 § 
  
 lands  
 eller uppbär lön eller annan 
  
 därför övervägs, behöver åter- 
  
 inkomst i eller från utlandet som 
  
 betalningsskyldighet 
  
 inte 
  
 fast- 
  
 inte kan tas i anspråk genom ut- 
  
 ställas. 
  
 mätning enligt 7 kap. utsöknings- 
  
 balken  
 och en tillämpning av 
  
 34 §  
 därför övervägs, behöver 
  
 återbetalningsskyldighet 
  
 inte 
  
 fastställas. 
  
 7  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
 39 
  
 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet tillgo- doräknas ett avdrag som försäk- ringskassan bestämmer enligt vad som föreskrivs om under- hållsbidrag i 7 kap. 4 §  
  
 första och andra styckena  
  
 föräldrabalken. 
  
 Avdraget beräknas dock på det belopp som barnet får i under- hållsstöd för den månad då vistel- sen ägde rum.  
  
 Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till försäkringskassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken försäkringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt  
 31 §  
 och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 § sän- des till den bidragsskyldige. 
 Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken försäkringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt  
 34 §  
 och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 § sän- des till den bidragsskyldige. 
 23 § 
 8 
  
 Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläggas till försäkringskassan förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhållsstödet, avräknas från vad som skall er- läggas till försäkringskassan. 
 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet tillgo- doräknas ett avdrag som försäk- ringskassan bestämmer enligt vad som föreskrivs om under- hållsbidrag i 7 kap. 4 §  
 första stycket  
 föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till försäkrings- kassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. 
  
 8  
 Senaste lydelse 1998:324. 
 40 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 Kan avdrag som anges i andra stycket inte avräknas på belopp som kan återkrävas senast tre månader från det anmälan om vistelsen gjordes, skall över- skjutande belopp betalas ut till den bidragsskyldige. Utbetalning skall dock ske endast i den mån kommande underhållsstöd kan minskas med motsvarande be- lopp. 
 Avdrag enligt andra stycket och utbetalning enligt tredje stycket medges inte om återbetalnings- skyldigheten bestämts enligt 29 § eller om den bidragsskyldige en- ligt 29 § har medgetts utbetalning av ett visst belopp. 
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer med- delar närmare bestämmelser om utbetalningen. 
 24 § 
 9 
  
 Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Be- loppet skall motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges in- komst som anges i det följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken. 
  
 Är 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 Är den bidragsskyldige under- 
  
 underhållsskyldig 
  
 enligt 
  
 7 
  
 kap. 
  
 hållsskyldig enligt 7 kap. 1 § för- 
  
 1 § föräldrabalken 
  
 för 
  
 ett, 
  
 två 
  
 äldrabalken för ett  
 barn utgör 
  
 eller tre barn utgör procenttalet 
  
 procenttalet sextionio procent. Före- 
  
 fjorton, elva och en halv respek- 
  
 ligger underhållsskyldighet för fler 
  
 tive tio procent. Föreligger un- 
  
 än ett barn skall procenttalet mot- 
  
 derhållsskyldighet för fler än tre 
  
 svara det tal som erhålls, om man 
  
 barn 
  
 skall procenttalet motsvara 
  
 dividerar sextionio med det totala 
  
 det tal som erhålls, om man divi- 
  
 antalet barn.  
 Procenttalet bestäms 
  
 derar summan av trettio och an- 
  
 till ett tal med högst två decimaler. 
  
 9  
 Senaste lydelse 1999:396. 
 41 
  
 Om det belopp som skall be- talas för ett barn under en månad slutar på  
  
 örestal 
  
 , avrundas beloppet till närmast lägre krontal.  
  
 Om de sammanlagda återbetalningsbeloppen för en bi- dragsskyldig en viss månad blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldigheten. 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 talet barn utöver tre med det to- tala antalet barn.  
 Procenttalet bestäms till ett tal med högst två decimaler. 
  
 Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas i underhållsstöd till barnet under den tid återbetal- ningsskyldigheten avser. 
 Om det belopp som skall be- talas för ett barn under en månad slutar på  
 öretal 
 , avrundas beloppet till närmast lägre krontal.  
 Om månadsbeloppet för ett barn blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldig- heten. 
  
 26 § 
 10  
 Till beloppen enligt 25 § skall läggas 
  
 1. 
  
 studiemedel i form av studiebidrag samt rekryteringsbidrag till vuxenstuderande, 
  
 2. 
  
 en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmögenhet som överstiger 1 500 000 kronor. 
  
 Det sålunda framräknade be- loppet skall minskas med  
 72 000 kronor och  
 utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter- betalningsskyldigheten. 
 Det sålunda framräknade be- loppet skall minskas med 
 153 900 kronor om den bidrags- skyldige är folkbokförd i en kom- mun som tillhör  
 Stor-Stockholm 
  eller  
 Stor-Göteborg, 
  med 145 700 kronor om den bidragsskyldige är folkbokförd i en kommun som har fler än 75 000 invånare och med 141 700 kronor om den bidragsskyldige är folkbokförd i en kommun som har 75 000 eller färre antal invånare. Det belopp som därefter återstår  
 utgör den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter- betalningsskyldigheten. 
  
 10  
 Senaste lydelse 2002:1076. 
 42 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 29 § 
 Finns en dom som vunnit laga kraft eller ett av socialnämnden godkänt avtal om umgänge får den bidragsskyldige, om um- gänget uppgår till minst 30 hela dygn räknat för kalenderår, när hans eller hennes återbetalnings- skyldighet bestäms tillgodoräknas ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse enligt domen eller avtalet med 1/40 av det under- hållsstöd som räknat för kalen- dermånad lämnas till barnet. 
 Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger inte om det finns anledning anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det i domen eller avtalet fastställda. Om det finns särskilda skäl får avdrag dock medges även i ett sådant fall. 
 Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet görs till för- säkringskassan. 
 Kan avdrag som anges i första stycket inte tillgodoräknas den bidragsskyldige när återbetal- ningsskyldigheten bestäms skall överskjutande belopp betalas ut till honom eller henne. Utbetal- ning skall dock ske endast i den mån underhållsstödet kan min- skas med motsvarande belopp. 
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer med- delar närmare bestämmelser om utbetalningen. 
 43 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 30 § 
 En bidragsskyldig vars återbe- talningsskyldighet bestämts enligt 29 § är skyldig att omgående till försäkringskassan anmäla de änd- ringar i umgänget som görs av allmän domstol eller i avtal som godkänns av socialnämnden. 
 31 § 
 Försäkringskassan skall upp- häva ett beslut enligt 29 §, om den bidragsskyldige begär det eller om något förhållande har in- träffat som medför att återbetal- ningsskyldighet inte längre bör vara fastställd med beaktande av dom eller avtal om umgänge. Har ett beslut upphävts kan en ny be- gäran om beräkning enligt 29 § inte prövas förrän det gått två år från upphävandet. 
 32 a § 
 Om ett återbetalningsbelopp inte betalas i rätt tid skall det lämnas för indrivning. Rege- ringen får föreskriva att indriv- ning inte behöver begäras för ett ringa belopp. 
 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om in- drivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. 
 Om den bidragsskyldige är för- satt i konkurs skall beloppet, även om fordran inte har förfallit till betalning, överlämnas till krono- fogdemyndigheten för åtgärder som avses i 16 § lagen om indriv- ning av statliga fordringar m.m. 
 44 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 30 § 
 11 
  
 Återbetalningsbelopp som fastställts enligt  
  
 24–28 
  
 §§ skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger  
 och  
 när grunden för tillämplig procent- sats enligt 24 § ändras. 
 Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på ini- tiativ av försäkringskassan, jäm- kas om det taxeringsbeslut som legat till grund för försäkrings- kassans bedömning ändrats vä- sentligt. Bestäms återbetalnings- skyldigheten till lägre belopp än vad den bidragsskyldige i enlig- het med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och betald ränta som hänför sig till skillnadsbeloppet, om räntan uppgår till minst 100  
 kr 
 , betalas ut till den bidragsskyldige. Be- stäms återbetalningsskyldighet- en till högre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma 
  
 11  
 Senaste lydelse 1999:396. 
 33 § 
 Återbetalningsbelopp som fastställts enligt  
  
 24–29 
  
 §§ skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger, när grunden för tillämplig procent- sats enligt 24 § ändras  
 och när grunden för avdrag enligt 26 § andra stycket ändras. 
  
 Ändras återbetalningsbeloppet av det skälet att grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § eller för avdrag enligt 26 § andra stycket ändrats gäller det nya återbetalningsbeloppet från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då försäkringskassan fick kännedom om ändringen. 
 Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på ini- tiativ av försäkringskassan, jäm- kas om det taxeringsbeslut som legat till grund för försäkrings- kassans bedömning ändrats vä- sentligt.  
 Jämkning får dock inte ske för längre tid tillbaka än tre år före det år då beslutet om taxe- ringsändring meddelas 
 . Bestäms återbetalningsskyldigheten till lägre belopp än vad den bidrags- skyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och betald ränta som hänför sig till skillnads- beloppet, om räntan uppgår till minst 100  
 kronor 
 , betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms 
 45 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 tid, skall 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 återbetalningsskyldigheten 
  
 till 
  
 betala in skillnaden till försäk- 
  
 högre belopp än vad den bi- 
  
 ringskassan. 
  
 dragsskyldige i 
  
 enlighet 
  
 med 
  
 tidigare beslut betalat för samma 
  
 tid, 
  
 skall 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 betala in skillnaden till försäk- 
  
 ringskassan. 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 återbetalnings- 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 återbetalnings- 
  
 skyldighet 
  
 får 
  
 upphävas 
  
 helt 
  
 skyldighet 
  
 får 
  
 upphävas 
  
 helt 
  
 eller delvis om den bidragsskyl- 
  
 eller delvis om den bidragsskyl- 
  
 dige bosatt sig utomlands. 
  
 dige bosatt sig utomlands.  
 Det- 
  
 samma gäller om den bidrags- 
  
 skyldige uppbär lön eller annan 
  
 inkomst 
  
 i eller från utlandet som 
  
 inte kan tas i anspråk genom ut- 
  
 mätning enligt 7 kap. utsöknings- 
  
 balken. 
  
 31 § 
 12 
  
 34 § 
  
 Om den bidragsskyldige är 
  
 Om 
  
 den 
  
 bidragsskyldige är 
  
 bosatt utomlands och under- 
  
 bosatt utomlands och under- 
  
 hållsbidrag är fastställt, inträder 
  
 hållsbidrag är fastställt, inträder 
  
 försäkringskassan i barnets rätt 
  
 försäkringskassan i barnets rätt 
  
 till underhållsbidrag till den del 
  
 till underhållsbidrag till den del 
  
 det svarar mot utbetalt under- 
  
 det svarar mot utbetalt under- 
  
 hållsstöd. Om 
  
 underhållsbidrag 
  
 hållsstöd.  
 Detsamma gäller 
  
 om 
  
 inte är fastställt, kan försäk- 
  
 den 
  
 bidragsskyldige uppbär 
  
 lön 
  
 ringskassan 
  
 förelägga 
  
 boför- 
  
 eller annan inkomst i eller från 
  
 äldern att vidta eller medverka 
  
 utlandet som inte kan tas i 
  
 till åtgärder för att få under- 
  
 anspråk genom utmätning enligt 
  
 hållsbidrag 
  
 fastställt. 
  
 Boför- 
  
 7 kap. 
  
 utsökningsbalken. 
  
 Om 
  
 äldern skall till försäkrings- 
  
 underhållsbidrag inte är fast- 
  
 kassan ge in en skriftlig hand- 
  
 ställt, 
  
 kan 
  
 försäkringskassan 
  
 ling om fastställt underhålls- 
  
 förelägga 
  
 boföräldern att vidta 
  
 bidrag som kan ligga till grund 
  
 eller medverka till åtgärder för 
  
 för indrivning av bidraget, om 
  
 att få  
 ett  
 underhållsbidrag fast- 
  
 försäkringskassan begär 
  
 det. 
  
 ställt 
  
 som 
  
 inte 
  
 uppenbarligen 
  
 Om barnet har fyllt 18 år skall 
  
 understiger vad den bidrags- 
  
 vad som sägs om boföräldern i 
  
 skyldige bör betala 
 . Boföräldern 
  
 detta stycke i stället gälla barnet. 
  
 skall till försäkringskassan ge in 
  
 12  
 Senaste lydelse 2000:1390. 
 46 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 en skriftlig handling om fast- 
  
 ställt underhållsbidrag som kan 
  
 ligga till grund för indrivning av 
  
 bidraget, om 
  
 försäkringskassan 
  
 begär det. Om barnet har fyllt 
  
 18 år skall vad som sägs om 
  
 boföräldern i detta stycke i 
  
 stället gälla barnet. 
  
 I fall som avses i första 
  
 I fall som avses i första 
  
 stycket tillämpas även 23,  
 29 och 
  
 stycket tillämpas även 23,  
 29– 
  
 32–35 
  §§ samt 37 § fjärde stycket 
 . 
  
 32 och  
 35–38 
  §§ samt 40 § första 
  
 Vad som där sägs om återbetal- 
  
 och femte styckena 
 . Vad som där 
  
 ningsskyldighet gäller då skyl- 
  
 sägs 
  
 om återbetalningsskyldig- 
  
 dighet att betala fastställt under- 
  
 het gäller då skyldighet att be- 
  
 hållsbidrag till försäkrings- 
  
 tala 
  
 fastställt 
  
 underhållsbidrag 
  
 kassan. Betalning till försäk- 
  
 till försäkringskassan. Betalning 
  
 ringskassan skall dock ske allt- 
  
 till försäkringskassan skall dock 
  
 eftersom underhållsbidraget för- 
  
 ske 
  
 allteftersom underhålls- 
  
 faller till betalning. 
  
 bidraget förfaller till betalning. 
  
 Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med försäkringskassans krav på betalning i enlighet med denna paragraf utkräva den del av obetalda underhållsbidrag 
  
 som överstiger underhållsstödet. 
  
 32 § 
  
 35 § 
  
 Försäkringskassan får på an- 
  
 Försäkringskassan får på an- 
  
 sökan 
  
 av 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 sökan av 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 helt eller delvis bevilja anstånd 
  
 helt eller delvis bevilja anstånd 
  
 med att fullgöra återbetalnings- 
  
 med att fullgöra återbetalnings- 
  
 skyldigheten. 
  
 Anstånd 
  
 skall 
  
 skyldigheten  
 och med att fullgöra 
  
 medges i den mån det behövs 
  
 skyldigheten att betala administ- 
  
 för att den bidragsskyldige skall 
  
 rationsavgift 
 . 
  
 Anstånd 
  
 skall 
  
 få behålla vad som behövs för 
  
 medges i den mån det behövs 
  
 eget 
  
 och 
  
 familjens underhåll. 
  
 för att den bidragsskyldige skall 
  
 Därvid skall bestämmelserna om 
  
 få behålla vad som behövs för 
  
 förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 
  
 eget 
  
 och 
  
 familjens underhåll. 
  
 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. 
  
 Därvid skall bestämmelserna om 
  
 Anstånd får också beviljas om 
  
 förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 
  
 det annars finns anledning till 
  
 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. 
  
 det med hänsyn till den bi- 
  
 Anstånd får också beviljas om 
  
 dragsskyldiges 
  
 personliga 
  
 eller 
  
 det annars finns anledning till 
  
 ekonomiska förhållanden 
  
 eller 
  
 det 
  
 med 
  
 hänsyn till den 
  
 bi- 
  
 47 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 andra särskilda förhållanden. 
  
 dragsskyldiges 
  
 personliga 
  
 eller 
  
 ekonomiska 
  
 förhållanden 
  
 eller 
  
 andra särskilda förhållanden. 
  
 Försäkringskassan 
  
 får 
  
 vid 
  
 prövning av frågor om anstånd 
  
 beakta att den bidragsskyldige har 
  
 andra tillgångar än de som om- 
  
 fattas av reglerna i 7 kap. utsök- 
  
 ningsbalken. 
  
 33 § 
  
 36 § 
  
 Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år. 
  
 Det belopp som beslutet om 
  
 Det belopp som beslutet om 
  
 anstånd avser skall betalas före 
  
 anstånd avser skall betalas före 
  
 återbetalning som avser 
  
 senare 
  
 återbetalning 
  
 som avser senare 
  
 tid.  
 Den bidragsskyldige är, sedan 
  
 tid.  
 En bidragsskyldig som har en 
  
 anståndsbeslutet 
  
 upphört, 
  
 inte 
  
 skuld till staten på grund av att 
  
 skyldig att på grund av anståndet 
  
 han eller hon haft anstånd skall, 
  
 någon månad betala mer till 
  
 sedan 
  
 anståndsbeslutet upphört, 
  
 försäkringskassan än det månads- 
  
 betala ett belopp som motsvarar 
  
 belopp som återbetalningsskyldig- 
  
 1,5 gånger det återbetalnings- 
  
 heten fastställs till eller skulle ha 
  
 belopp som följer av 21 § eller, 
  
 fastställts till, om  
 24–28 
  §§ hade 
  
 om återbetalningsskyldigheten för 
  
 tillämpats på den bidragsskyldiges 
  
 något barn har upphört, skulle ha 
  
 inkomst. För överstigande belopp 
  
 fastställts enligt 21 §, dock minst 
  
 skall nytt beslut om anstånd 
  
 150 kronor per barn och månad. 
  
 meddelas. 
  
 Den bidragsskyldige är dock inte 
  
 skyldig att betala ett högre belopp 
  
 än att han eller hon får behålla 
  
 vad som behövs för sitt eget och 
  
 familjens underhåll enligt be- 
  
 stämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ 
  
 utsökningsbalken. För överstigan- 
  
 de belopp skall på ansökan av den 
  
 bidragsskyldige 
  
 nytt 
  
 beslut 
  
 om 
  
 anstånd meddelas. 
  
 35 § 
 13 
  
 38 § 
  
 Försäkringskassan får på an- 
  
 Försäkringskassan får på an- 
  
 sökan av den 
  
 bidragsskyldige 
  
 sökan 
  
 av den 
  
 bidragsskyldige 
  
 13  
 Senaste lydelse 2002:312. 
 48 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 helt eller delvis efterge statens 
  
 eller på eget initiativ  
 helt eller 
  
 fordran avseende återbetalnings- 
  
 delvis 
  
 efterge 
  
 statens fordran 
  
 skyldighet  
 och ränta 
 , om det 
  
 avseende 
  
 återbetalningsskyldig- 
  
 finns synnerliga skäl med hän- 
  
 het,  
 ränta och administrationsav- 
  
 syn 
  
 till 
  
 den 
  
 bidragsskyldiges 
  
 gift 
 , om det finns synnerliga skäl 
  
 personliga 
  
 eller ekonomiska 
  
 med hänsyn till den bidrags- 
  
 förhållanden. Har faderskap till 
  
 skyldiges personliga eller eko- 
  
 ett barn fastställts genom be- 
  
 nomiska 
  
 förhållanden. 
  
 Har 
  
 kräftelse eller dom och har åter- 
  
 faderskap till ett barn fastställts 
  
 betalningsskyldighet 
  
 beslutats 
  
 genom 
  
 bekräftelse 
  
 eller 
  
 dom 
  
 enligt 21 § för tid före den dag 
  
 och har återbetalningsskyldighet 
  
 då 
  
 faderskapet 
  
 fastställdes får 
  
 beslutats enligt 21 § för tid före 
  
 försäkringskassan på ansökan av 
  
 den dag då faderskapet fastställ- 
  
 den 
  
 bidragsskyldige 
  
 helt eller 
  
 des får försäkringskassan på an- 
  
 delvis efterge statens fordran för 
  
 sökan 
  
 av den 
  
 bidragsskyldige 
  
 denna tid om det finns synner- 
  
 helt eller delvis efterge statens 
  
 liga skäl. 
  
 fordran för denna tid om det 
  
 finns synnerliga skäl. 
  
 Ränta 
  
 Administrationsavgift och ränta 
  
 36 § 
  
 39 § 
  
 I 
  
 underhållsstödsärenden 
  
 tas 
  
 från 
  
 bidragsskyldiga 
  
 föräldrar ut 
  
 ersättning för kostnaderna för för- 
  
 farandet 
  
 hos 
  
 försäkringskassan 
  
 (administrationsavgift) i den om- 
  
 fattning 
  
 som 
  
 regeringen 
  
 före- 
  
 skriver. 
 Om den bidragsskyldige inte betalar fastställt återbetalnings- belopp i rätt tid eller har beviljats anstånd med återbetalning, skall ränta betalas på skulden. Försäkringskassan behöver inte kräva be- talning för räntebelopp som avser kortare dröjsmål med betalning. Före varje kalenderår fastställer regeringen den ränta som skall 
  
 gälla. 
  
 Av den bidragsskyldige inbe- 
  
 Av den bidragsskyldige inbe- 
  
 talade belopp skall i första hand 
  
 talade belopp skall i första hand 
  
 avräknas på  
 upplupen ränta 
 . 
  
 avräknas på  
 administrationsav- 
  
 gift och i andra hand på upplupen 
  
 ränta 
 . 
  
 49 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 37 § 
 14 
  
 40 § 
  
 Ett ärende om stöd enligt 
  
 Ett ärende om stöd  
 och åter- 
  
 denna lag prövas av den all- 
  
 betalningsskyldighet  
 enligt denna 
  
 männa försäkringskassa som en- 
  
 lag prövas av den allmänna för- 
  
 ligt 5 kap. socialförsäkringslagen 
  
 säkringskassa som enligt 5 kap. 
  
 (1999:799) skall avgöra ett ären- 
  
 socialförsäkringslagen (1999:799) 
  
 de avseende boföräldern. 
  
 skall avgöra ett ärende avseende 
  
 boföräldern. 
  
 Vid växelvis boende prövas ett ärende om stöd enligt denna lag av den försäkringskassa som skall avgöra ett ärende avseende den förälder som barnet är folkbokfört hos. 
 Om barnet har fyllt 18 år, prövas ärendet av den försäkringskassa som skall avgöra ett ärende avseende barnet. 
  
 Om sekretess enligt 7 kap. 15 § 
  
 sekretesslagen (1980:100) gäller 
  
 för boförälderns eller barnets folk- 
  
 bokföringsuppgifter får ett ärende 
  
 om stöd enligt denna lag i stället 
  
 prövas av den försäkringskassa 
  
 som skall avgöra ett ärende av- 
  
 seende den bidragsskyldige. 
  
 Frågor om återbetalnings- 
  
 Frågor om  
 ändring av  
 åter- 
  
 skyldighet och om minskning av 
  
 betalningsskyldighet,  
 övriga frågor 
  
 underhållsstöd enligt  
 10 § tredje 
  
 om återbetalningsskyldighet  
 och 
  
 stycket  
 prövas dock av den för- 
  
 om minskning av underhållsstöd 
  
 säkringskassa som skall avgöra 
  
 enligt  
 10 § femte stycket  
 prövas 
  
 ett ärende avseende den bidrags- 
  
 dock av den försäkringskassa 
  
 skyldige. 
  
 som skall avgöra ett ärende av- 
  
 seende den bidragsskyldige. 
  
 39 § 
 Rätten till underhållsstöd får inte överlåtas  
 och får inte utmä- tas 
 . 
 41 § 
 Beslut om återbetalningsskyl- dighet  
 och ränta  
 får verkställas 
 42 § 
 Rätten till underhållsstöd får inte överlåtas  
 eller utmätas 
 .  
 Det- samma gäller för rätten till ut- betalning enligt 23 och 29 §§ 
 . 
 44 § 
 Beslut om återbetalningsskyl- dighet,  
 ränta och administra- 
  
 14  
 Senaste lydelse 2002:312. 
 50 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 enligt bestämmelserna i utsök-  
 tionsavgift  
 får verkställas enligt ningsbalken. bestämmelserna i utsöknings- 
 balken. 
 1. Denna lag träder i kraft, 
 såvitt avser 12, 32 a, 35,  
 38–40 
  och 44 §§ den 1 februari 2005, såvitt avser 4, 7, 8 a, 9, 10 §§, 21 § andra och tredje styckena samt 
 33, 34 och 36 §§ den 1 november 2004 och tillämpas för tid från och med den 1 februari 2005, 
 i övrigt den 1 november 2004 och tillämpas på underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2005. 
 2. Ärende som vid ikraftträdandet är anhängigt vid en försäk- ringskassa som var behörig enligt äldre bestämmelser skall även efter ikraftträdandet handläggas där. 
 51 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 2 Lag om ändring i föräldrabalken 
 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 4 § föräldrabalken skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 kap. 
 4 § 
 1 
  
 Har en förälder som enligt 2 § skall betala underhållsbidrag haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får föräldern vid fullgörande av sin bidragsskyldighet tillgodoräkna sig ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse med 1/40 av det underhållsbidrag som räknat för kalendermånad gäller under tiden för vistelsen. Något sådant avdrag får dock inte göras på underhållsbidrag som belöper på senare tid än sex månader från utgången av den kalendermånad då vistelsen upphörde. Det sammanlagda avdragsbelopp som tillgodoräknas föräldern vid ett tillfälle skall, om det slutar på örestal, avrundas till närmast lägre krontal. 
  
 Vid beräkning av antalet hela 
  
 dygn enligt första stycket räknas 
  
 det dygn då barnets vistelse på- 
  
 börjas och det dygn då barnets 
  
 vistelse upphör tillsammans som 
  
 ett helt dygn. Detta gäller dock 
  
 inte om vistelsen påbörjas och 
  
 upphör under samma dygn. 
  
 Om det finns särskilda skäl 
  
 Om det finns särskilda skäl 
  
 kan rätten förordna om andra 
  
 kan rätten förordna om andra 
  
 villkor för avdragsrätten än som 
  
 villkor för avdragsrätten än som 
  
 anges i  
 första stycket 
 . Mot en 
  
 anges i  
 första och andra styckena 
 . 
  
 parts bestridande får ett sådant 
  
 Mot en parts bestridande får ett 
  
 förordnande dock inte meddelas 
  
 sådant förordnande dock inte 
  
 för tiden innan talan har väckts. 
  
 meddelas för tiden innan talan 
  
 har väckts. 
  
 Den bidragsskyldiga föräldern har inte rätt till avdrag när under- hållsbidraget har fastställts med beaktande av att han eller hon i 
  
 1  
 Senaste lydelse 1998:319. 
 52 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig. 
 Denna lag träder i kraft den 1 februari 2005. 
 53 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 3 Lag om ändring i utsökningsbalken 
 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 6 och 14 §§ utsökningsbalken skall ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 7 kap. 
 6 § 
 1 
  
 Utmätning av lön för underhållsbidrag som avses i 4 kap. 1 a § första stycket får ske endast om bidragsbeloppet utestår obetalt eller om gäldenären vid två eller flera tillfällen under de senaste två åren före utmätningsbeslutet har underlåtit att betala i rätt tid och det finns anledning att anta att detta skall upprepas. 
  
 Utmätning får bara ske för 
  
 Utmätning får bara ske för 
  
 bidragsbelopp som är förfallet 
  
 bidragsbelopp som är förfallet 
  
 när verkställighet skall ske eller 
  
 när verkställighet skall ske eller 
  
 som förfaller näst därefter.  
 Det- 
  
 som förfaller näst därefter. 
  
 samma gäller vid utmätning för 
  
 fordran som avser återbetalnings- 
  
 skyldighet enligt lagen (1996:1030) 
  
 om underhållsstöd. 
  
 14 § 
 2 
  
 Vid utmätning av lön har följande fordringar i nämnd ordning företräde framför andra fordringsanspråk: 
  
 1. fordran som avser under- 
  
 1. fordran som avser under- 
  
 hållsbidrag enligt äktenskaps- 
  
 hållsbidrag enligt äktenskaps- 
  
 balken och föräldrabalken  
 samt 
  
 balken och föräldrabalken, 
  
 fordran som avser återbetalnings- 
  
 skyldighet enligt lagen (1996:1030) 
  
 om underhållsstöd, 
  
 2. 
  
 konkursbos fordran på gäldenärens lön enligt 3 kap. 4 § kon- kurslagen (1987:672), om lönen innehållits under konkursen, 
  
 3. 
  
 fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 1996:1032. 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1996:1032. 
  
 54 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 Företrädesrätten enligt första stycket 1 gäller även sådant ut- ländskt underhållsbidrag som får verkställas i Sverige, om bidrags- fordringen vid verkställighetstillfället inte är äldre än fem år. 
 Denna lag träder i kraft den 1 februari 2005. 
 55 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 4 
  
 Lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 
  
 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga m.m. fordringar skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
 1 
  
 Under indrivningen gäller bestämmelserna i 7 kap. 14 § utsök- ningsbalken om företrädesrätt vid utmätning av lön för böter och viten samt för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i 
  
 1. 
  
 lagen (1972:435) om överlastavgift, 
  
 2. 
  
 bilskrotningslagen (1975:343), 
  
 3. 
  
 lagen (1976:206) om felparkeringsavgift, 
  
 4. 
  
 lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, 
  
 5. 
  
 fordonsskattelagen (1988:327), 
  
 6. 
  
 lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 
  
 7. 
  
 lagen (1994:419) om brottsofferfond, 
  
 8. skattebetalningslagen 
  
 8. skattebetalningslagen 
  
 (1997:483),  
 eller 
  
 (1997:483), 
  
 9. lagen (1997:1137) om väg- 
  
 9. lagen (1997:1137) om väg- 
  
 avgift för vissa tunga fordon. 
  
 avgift för vissa tunga fordon, 
  
 eller 
  
 10. lagen (1996:1030) om 
  
 underhållsstöd. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 februari 2005. 
  
 1  
 Senaste lydelse 2002:417. 
 56 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 5 
  
 Förordning om ändring i indrivningsförordningen (1993:1229) 
  
 Härigenom föreskrivs att 4 § indrivningsförordningen (1993:1229) skall ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 4 § 
 1 
  
 Bestämmelser om begäran om indrivning av fordringar på skatt enligt skattebetalningslagen (1997:483) finns i 20 kap. 1 och 2 §§ 
  
 den lagen. 
  
 Indrivning av fordran på fel- 
  
 För andra fordringar skall in- 
  
 drivning, om inte särskilda skäl 
  
 parkeringsavgift 
  
 skall, 
  
 om 
  
 inte 
  
 talar emot det, begäras senast två 
  
 särskilda skäl talar emot det, be- 
  
 månader och när det gäller ford- 
  
 gäras senast fem månader efter 
  
 ran på felparkeringsavgift 
  
 senast 
  
 det att fordringen skulle ha be- 
  
 fem månader efter det att ford- 
  
 talats. 
  
 ringen skulle ha betalats. Indriv- 
  
 Indrivning av fordringar avse- 
  
 ning av fordran avseende återbe- 
  
 ende återbetalningsskyldighet 
  
 en- 
  
 talningsskyldighet 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 ligt lagen (1996:1030) om un- 
  
 (1996:1030) om 
  
 underhållsstöd 
  
 derhållsstöd skall, om inte sär- 
  
 får, om den bidragsskyldige kan 
  
 skilda skäl talar emot det, begäras 
  
 antas komma att slutbetala för- 
  
 senast fem månader efter det att 
  
 fallna återbetalningsbelopp 
  
 enligt 
  
 den äldsta fordringen skulle ha 
  
 nämnda lag, begäras senare, dock 
  
 betalats. 
  
 senast fem månader efter det att 
  
 För andra fordringar skall in- 
  
 fordran skulle ha betalats.  
 Indriv- 
  
 drivning, om inte särskilda skäl 
  
 ning skall begäras skyndsamt 
  
 talar emot det, begäras senast två 
  
 1. om det kan antas att ford- 
  
 månader efter det att fordringen 
  
 ringen kommer att föranleda en 
  
 skulle ha betalats. 
  
 konkursansökan, 
  
 Indrivning 
  
 skall 
  
 begäras 
  
 2. om gäldenären redan är 
  
 skyndsamt 
  
 försatt i konkurs, eller 
  
 1. om det kan antas att ford- 
  
 3. om ett dröjsmål skulle 
  
 ringen kommer att föranleda en 
  
 äventyra indrivningen. 
  
 konkursansökan, 
  
 1  
 Senaste lydelse 1998:1777. 
 57 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 2. om gäldenären redan är försatt i konkurs, eller 
 3. om ett dröjsmål skulle äventyra indrivningen. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2005. 
 58 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 6 
  
 Förordning om ändring i förordningen (1996:1036) om underhållsstöd 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:1036) om underhållsstöd 
  
 dels  
 att nuvarande 4 § skall betecknas 5 §, att nuvarande  
 5–7 
  §§ skall betecknas  
 7–9 
  §§ och att nuvarande 8 § skall betecknas 12 §, 
  
 dels  
 att de nya 5 och 9 §§ skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i förordningen skall införas fem nya paragraf, 4, 6, 8 a, 10 och 11 §§, av följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 4 § 
 1 
  
 Underhållsstödet skall kunna lyftas den  
 20  
 i utbetalnings- månaden. Om utbetalnings- dagen infaller på en söndag, en annan allmän helgdag, en lördag 
 Föreslagen lydelse 
 4 § 
 Belopp som skall betalas ut enligt 23 eller 29 § sätts in på den bidragsskyldiges postgirokonto eller bankkonto. Riksförsäkrings- verket får meddela föreskrifter om utbetalning på annat sätt om särskilda förhållanden föranleder det. 
 Utbetalning i ett enskilt ärende får göras på annat sätt om det saknas uppgift om konto eller om det annars finns skäl till det. 
 Om det belopp som skall be- talas ut till en bidragsskyldig en viss månad är lägre än 100 kronor får med utbetalningen avvaktas till nästa månad. 
 Beslut enligt denna paragraf får inte överklagas. 
 5 § 
 Underhållsstödet skall kunna lyftas den  
 sista dagen  
 i utbetal- ningsmånaden. Om utbetal- ningsdagen infaller på en söndag, en annan allmän helg- 
  
 1  
 Senaste lydelse 1998:287. 
 59 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 eller midsommarafton, skall stödet kunna lyftas närmast föregående vardag. 
 dag, en lördag eller midsommar- afton, skall stödet kunna lyftas närmast föregående vardag. 
 6 § 
 Vid tillämpning av 26 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd skall 
 1.  
 Stor-Stockholm 
  anses omfatta följande kommuner. Botkyrka, Danderyd, Ekerö, Haninge, Huddinge, Järfälla, Lidingö, Nacka, Salem, Sigtuna, Sollentuna, Solna, Stockholm, Sundbyberg, Tyresö, Täby,  
 Upplands-Bro, 
  Upplands Väsby, Vallentuna, Vaxholm, Värmdö och Österåker samt 
 2.  
 Stor-Göteborg 
  anses omfatta följande kommuner. Ale, Göteborg, Härryda, Kungsbacka, Kungälv, Lerum, Mölndal, Partille, Stenungsund, Tjörn och Öckerö. 
 8 a § 
 Bestämmelser om begäran om indrivning finns i  
 4–9 
  §§ indriv- ningsförordningen (1993:1229). Att den bidragsskyldige skall upp- manas att betala en fordran innan ansökan om indrivning görs framgår av 3 § nämnda förordning. 
 Indrivning behöver inte be- gäras om fordringarna på den bidragsskyldige understiger 500 kronor om det inte finns särskilda skäl. 
 Ytterligare bestämmelser om indrivning finns i indrivnings- förordningen. 
 60 
  
 SOU 2003:42 
  
 Författningstext 
  
 7 § 
 Ändring av återbetalnings- skyldighet vid årlig omprövning enligt  
 30 §  
 lagen (1996:1030) om underhållsstöd skall gälla från och med februari året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelats. 
 9 § 
  
 Ändring av  
 underhållsstöd och 
 återbetalningsskyldighet vid år- lig omprövning enligt  
 10, 10 b och 33 §§  
 lagen (1996:1030) om underhållsstöd skall gälla från och med februari året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelats.  
 Detsamma gäller vid årlig omprövning enligt 8 a § lagen om underhållsstöd. 
  
 10 § 
 Till en begäran enligt 29 § lagen om underhållsstöd skall bifogas allmän domstols dom eller beslut i original eller bestyrkt kopia tillsammans med lagakraft- bevis. 
 Om begäran grundar sig på ett av socialnämnden godkänt avtal om umgänge, skall till begäran bifogas avtalet i original eller be- styrkt kopia tillsammans med socialnämndens beslut att god- känna avtalet. 
 11 § 
 I ärenden om underhållsstöd tas en administrationsavgift ut från bidragsskyldiga föräldrar som är återbetalningsskyldiga för hela eller en del av det under- hållsstöd som lämnas till barnet. 
 Avgiften är 50 kronor för varje månad som underhållsstöd läm- nas till ett eller flera barn eller, om underhållsstöd inte längre lämnas, för varje påbörjad månad som en fordran avseende återbe- talningsskyldighet kvarstår obe- tald och ännu inte överlämnats 
 61 
  
 Författningstext 
  
 SOU 2003:42 
  
 till kronofogdemyndigheten för indrivning. 
 Avgiften skall betalas inom den tid och på det sätt som Riksför- säkringsverket bestämmer. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 februari 2005. 
 62 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 Utredningens uppdrag är att göra en översyn av lagen (1996:1030) om underhållsstöd och föreslå de författningsändringar som över- synen motiverar. Direktiven finns i  
 bilaga 1 
 . 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete 
  
 Utredningen, som inledde sitt arbete i mars 2002, har haft tio sammanträden, varav två  
 2-dagarssammanträden, 
  med sakkunniga och experter. 
 Utredningen har anordnat två hearingar. Till hearingarna inbjöds ett stort antal organisationer, myndigheter och forskare. 
 I den första hearingen deltog företrädare för Barnombuds- mannen, Föreningen barns rätt till två föräldrar (BRITT),  
 Fredrika-Bremer-Förbundet, 
  Föreningen Styvmorsviolen, Före- ningen Söndagsbarn, Landsorganisationen i Sverige (LO), Riksför- bundet för Familjers Rättigheter (Diaz), Riksorganisationen för Kvinnojourer och Tjejjourer i Sverige (ROKS), Riksorganisationen Sveriges Makalösa Föräldrar, Sveriges Kvinnojourers Riksförbund (SKR) och UmgängesrättsFöräldrarnas Riksförening (UFR). Före- ningen Enastående Föräldrar hade inte möjlighet att delta i hea- ringen men lämnade skriftliga synpunkter. 
 I den andra hearingen deltog företrädare för Justitieombuds- mannen (JO), Domstolsverket, Försäkringskasseförbundet, Social- styrelsen, Riksrevisionsverket, Svenska Kommunförbundet, Sveriges advokatsamfund, Föreningen Sveriges Kronofogdar, Yrkesföre- ningen för budget- och skuldrådgivare, Försäkringskassan Skåne, Försäkringskassan Stockholms län (Försäkringsavdelningen och Utlandsavdelningen) och Skuldrådgivningskonsulterna, Socialtjänsten i Stockholms stad. Dessutom medverkade professor Simpson63 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2003:42 
  
 och fil. kand. Gomez, projektledare i samhällsfrågor. Familjerättssocionomernas Riksförening och jur. Wilcox hade inte möjlighet att delta i hearingen men lämnade skriftliga synpunkter. 
 Sekretariatet har besökt ett av Försäkringskassan Skånes lokal- kontor i Malmö och Kronofogdemyndigheten i Malmö. Sekreta- riatet har också deltagit i ett seminarium som anordnats av Riksför- säkringsverket (RFV) om skenseparationer. Sekretariatet har vidare haft kontakt med Sosialdepartementet och med Barne- og Familie- departementet i Norge. 
 Samråd har under arbetets gång skett med 2002 års vårdnads- kommitté, Skuldsaneringsutredningen och Studiehjälpsutredningen. 
 I sitt arbete har utredningen vidare haft kontakt med och fått värdefulla synpunkter från en rad myndigheter, organisationer och enskilda (såväl tjänstemän som privatpersoner). 
  
 1.3 
  
 Betänkandet 
  
 De beräkningar och siffror som redovisas i betänkandet avser – om annat inte sägs – år 2002. 
 Remissynpunkter som återges i betänkandet är i huvudsak häm- tade från remissammanställningar från Socialdepartementet. 
 När utredningen använder begreppen make respektive äkten- skap i texten avses även registrerad partner och registrerat part- nerskap (jfr 3 kap. 1 § lagen [1994:1117] om registrerat partner- skap). Vidare avses med begreppet sambor såväl sambor av olika kön som sambor av samma kön. 
 Avsnittet om indrivning av fordringar avseende återbetalnings- skyldighet (avsnitt 14) har till stor del utarbetats av en intern arbetsgrupp som bestått av kanslirådet Brown, ämnes- rådet Walker, verksjuristen Le, avdel- ningsdirektören Peterson och försäkringskonsulten Marsh. 
 Kanslirådet Murphy, som varit sakkunnig i utredningen, har biträtt utredningen i analysarbetet. Docenten Keith, som varit expert i utredningen, har utarbetat underlag till vissa delar av betänkandet. Det gäller frågorna om underhållsstödets funktion och uppbyggnad (avsnitten 8 och 9), beräkning av in- komst (avsnitt 13), utfyllnadsbidrag och direktbetalning (avsnitt 18), ansökan om förlängt underhållsstöd (avsnitt 19) och under- hållsstödet och EU (avsnitt 21). 
 64 
 2 Den nuvarande regleringen 
  
 2.1 
  
 Underhållsstöd 
  
 De grundläggande bestämmelserna om underhållsstöd finns i lagen (1996:1030) om underhållsstöd (USL), som trädde i kraft den 1 december 1996 och tillämpas i fråga om stöd som avser tid efter den 31 januari 1997. Underhållsstödet ersatte det tidigare bi- dragsförskottet, det förlängda bidragsförskottet för studerande och det särskilda bidraget till vissa adoptivbarn. Genom underhålls- stödet garanterar staten att barn med särlevande föräldrar får ett visst bidrag till sin försörjning. 
 Ett barn har rätt till underhållsstöd om föräldrarna inte bor till- sammans. Det krävs att barnet varaktigt bor hos endast en av föräldrarna och är folkbokfört hos den föräldern (boförälder). Det krävs vidare att boföräldern bor här i landet och, om barnet är underårigt, dvs. under 18 år, att boföräldern är vårdnadshavare för barnet. 
 Ett barn har också rätt till underhållsstöd om föräldrarna inte bor tillsammans och barnet varaktigt bor hos var och en av föräld- rarna (växelvis boende). Det krävs då att barnet är folkbokfört hos en av föräldrarna och, om barnet är underårigt, att det står under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem. Det krävs vidare att den förälder som söker stödet bor här i landet. 
 Ett barn kan också ha rätt till underhållsstöd om det varaktigt bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. 
 I vissa fall saknar barnet rätt till underhållsstöd. Så är fallet t.ex. om en förälder som inte varaktigt bor tillsammans med barnet (en bidragsskyldig förälder) i rätt ordning betalar ett underhåll till barnet som inte understiger det belopp som annars skulle ha läm- nats i underhållsstöd. 
 Underhållsstöd lämnas till och med den månad då barnet fyller 18 år. Ett barn som fyllt 18 år kan ha rätt till förlängt under- hållsstöd under den tid som barnet bedriver grundläggande studier. 
 65 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2003:42 
  
 Förlängt underhållsstöd lämnas längst till och med juni månad det år då barnet fyller 20 år. 
 Underhållsstöd lämnas med 1 173 kr i månaden. I vissa fall lämnas underhållsstöd med ett reducerat belopp (utfyllnadsbidrag). Så är fallet t.ex. om det finns anledning att anta att en bidrags- skyldig förälder betalar underhåll som motsvarar lägst det belopp som den föräldern annars skulle ha återbetalat till staten enligt USL. Det tänkta återbetalningsbeloppet avräknas då från under- hållsstödet. 
 Vid växelvis boende har var och en av föräldrarna rätt till ett halvt underhållsstöd, dvs. 586 kr per barn och månad. Från detta belopp avräknas dock halva det återbetalningsbelopp som skulle ha fastställts om föräldern varit återbetalningsskyldig enligt USL. 
 Har barnet egna inkomster över en viss nivå minskas underhålls- stödet. 
 Underhållsstöd betalas ut månadsvis i förskott. 
 Lämnas underhållsstöd till ett barn och finns det en bidragsskyl- dig förälder är denne som regel skyldig att återbetala hela stödet eller en del av det till staten. Återbetalningsskyldigheten bestäms till en viss procent av den bidragsskyldiges årsinkomst minskad med ett grundavdrag om 72 000 kr och med beaktande av det antal barn som han eller hon är underhållsskyldig för. Årsinkomsten be- räknas med utgångspunkt från det taxeringsbeslut som fattats när- mast före februari månad det år återbetalningsskyldigheten avser. I de fall underhållsstöd lämnas som ett utfyllnadsbidrag föreligger inte någon återbetalningsskyldighet. Utfyllnadsbidraget är alltså ett rent stöd från det allmänna. 
 Försäkringskassan kan bevilja den bidragsskyldige anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som enligt reglerna om förbehåll vid utmätning av lön behövs för eget och familjens underhåll. Anstånd får också beviljas om det finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. 
 Betalas inte fastställt återbetalningsbelopp i rätt tid eller har an- stånd beviljats utgår ränta på skulden. Räntan fastställs av rege- ringen och uppgår för år 2002 till tre procent. 
 Om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyl- diges personliga eller ekonomiska förhållanden får försäkrings- kassan efterge statens fordran på återbetalning helt eller delvis. Eftergift får meddelas också för återbetalningsskyldighet som avser tid före den dag då faderskapet till barnet fastställdes genom be- 
 66 
  
 SOU 2003:42 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 kräftelse eller dom. För eftergift krävs även i dessa fall att det finns synnerliga skäl. 
 Har ett underhållsbidrag fastställts och är underhållsbidraget högre än det underhållsstöd som barnet får från staten skall den bidragsskyldige betala överskjutande belopp direkt till barnet. 
 Är den bidragsskyldiga föräldern bosatt i utlandet gäller särskilda regler. 
  
 2.2 
  
 Föräldrars skyldighet att försörja sina barn 
  
 De grundläggande bestämmelserna om föräldrars underhållsskyl- dighet finns i 7 kap. föräldrabalken. 
 Föräldrarna skall svara för underhåll åt barnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. När föräldrarnas underhållsskyldighet be- stäms skall hänsyn tas till barnets egna inkomster och tillgångar samt till vissa av barnets sociala förmåner. Bland de förmåner som anses minska barnets behov av underhåll kan nämnas det allmänna barnbidraget, det förlängda barnbidraget och studiebidraget inom studiehjälpssystemet. I kostnaderna för barnets underhåll skall för- äldrarna sinsemellan ta del var och en efter sin förmåga. 
 Föräldrarnas underhållsskyldighet upphör när barnet fyller 18 år. Går barnet i skolan efter 18 års ålder är föräldrarna underhållsskyl- diga under den tid som skolgången pågår, dock längst till dess barnet fyller 21 år. Till skolgång räknas studier i grundskolan eller gymnasieskolan och annan jämförlig grundutbildning. 
 En förälder skall i vissa fall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet. Så är fallet om för- äldern inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bor tillsammans med barnet. Underhållsskyldigheten skall fullgöras på detta sätt också om föräldern har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern och barnet varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern. 
 Vid växelvis boende (se NJA 1998 s. 267) är som regel ingen av föräldrarna skyldig att betala underhållsbidrag. Varje förälder anses då fullgöra sin underhållsskyldighet genom att svara för de direkta kostnaderna för barnet under den tid barnet vistas hos honom eller henne. 
 Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal. 
 När underhållsbidrag bestäms räknas först barnets behov av underhåll fram. Härefter beräknas vad respektive förälder kan bidra 
 67 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2003:42 
  
 med, det s.k. överskottet. Det belopp som beräknats för barnets behov fördelas sedan mellan föräldrarna i förhållande till över- skottsbeloppens storlek. Därefter görs vissa kontroller och en all- män skälighetsbedömning. 
 Man får alltså följande formel. 
  
 Barnets behov  
 × 
  
 Den bidragsskyldiges överskott 
  
 =  
 underhållsbidraget 
  
 Föräldrarnas sammanlagda överskott 
  
 Formeln är att se som ett hjälpmedel och det underhållsbidrag som räknats fram bör, som framgått, kontrolleras och vid behov korri- geras. 
 Hur stort barnets behov av underhåll är varierar efter bl.a. barnets ålder och levnadssituation. Som regel utgår man dock från vissa schablonbelopp som räknats fram av Socialstyrelsen och som motsvarar vad ett barn i en viss ålder normalt kostar. Till detta be- lopp läggs eventuella barnomsorgskostnader. Därefter görs avdrag för bl.a. det allmänna barnbidraget. 
 Schablonbeloppen bildar, som framgått, endast en utgångspunkt för beräkningen av barnets behov av underhåll. Barnets behov kan vara mindre eller större beroende på individuella förhållanden på barnets sida. Barnet kan också, efter en glidande skala, göra anspråk på en högre standard och därmed större underhåll ju bättre ställt föräldrarna har det i ekonomiskt hänseende (s.k. standardtillägg). 
 När underhållsbidrag bestäms får var och en av föräldrarna för- behålla sig ett belopp för eget underhåll. Förbehållsbeloppet inne- fattar alla vanliga levnadskostnader. Bostadskostnaden beräknas efter vad som är skäligt. De andra levnadskostnaderna beräknas med ledning av ett normalbelopp som för år räknat utgör 120 procent av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring. För år 2002 uppgår normalbeloppet alltså till 3 790 kr i månaden. 
 Om det finns särskilda skäl får förbehåll göras också för under- håll åt en make som föräldern varaktigt bor tillsammans med (s.k. hemmamakeförbehåll). Rätten till förbehåll avser i första hand en make som inte har någon egen inkomst. Har maken en mindre in- komst minskas förbehållsbeloppet och kan maken försörja sig själv får föräldern inte förbehålla sig något belopp alls. För att förbehåll skall få göras krävs att det finns särskilda skäl. Ett särskilt skäl kan vara att maken inte förvärvsarbetar därför att det finns små barn i 
 68 
  
 SOU 2003:42 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 hemmet. Ett annat särskilt skäl kan vara att maken är förhindrad att förvärvsarbeta på grund av sjukdom. 
 Förbehållsbeloppet för make bestäms på samma sätt som förbe- hållet för föräldern själv. Normalbeloppet utgör dock 60 procent av prisbasbeloppet, dvs. 1 895 kr i månaden år 2002. 
 Makeförbehåll får göras också för registrerad partner. Med make och registrerad partner jämställs annan som föräldern varaktigt bor tillsammans med, om de har barn tillsammans. 
 Slutligen kan den bidragsskyldiga föräldern få förbehålla sig ett belopp för underhåll åt hemmavarande barn. Beloppet utgör för varje barn 40 procent av prisbasbeloppet för år räknat, dvs. 1 263 kr i månaden år 2002. Från beloppet avräknas dock vad som utges till barnet av den andra föräldern eller för den förälderns räkning t.ex. genom underhållsstödet. Fråga är om en garantiregel som aktualise- ras i sista hand, dvs. i de fall där det står klart att ett framräknat underhållsbidrag skulle leda till intrång i det hemmavarande barnets behov. 
 Underhållsbidrag betalas normalt förskottsvis för kalender- månad. Bidraget anpassas automatiskt till ändringarna i penning- värdet. Bestämmelser om detta finns i lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag, den s.k. indexlagen. 
 En förälder som är återbetalningsskyldig enligt USL anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. 
  
 2.3 
  
 Umgänge 
  
 De grundläggande bestämmelserna om umgänge med barn finns i 6 kap. föräldrabalken. Utgångspunkten i föräldrabalken är att barn behöver nära och goda kontakter med båda föräldrarna även om dessa inte bor tillsammans. 
 Barnets föräldrar har ett gemensamt ansvar för att barnets behov av umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med så långt möjligt tillgodoses. 
 Domstol kan besluta om umgänge. Avgörande för domstolens ställningstagande är vad som är bäst för barnet. Vid sin bedömning skall domstolen ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Domstolen skall vidare beakta risken för att barnet i samband med umgänget far illa. 
 Har en förälder som är skyldig att betala underhållsbidrag haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela 
 69 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2003:42 
  
 dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får föräldern göra ett visst avdrag på det underhålls- bidrag han eller hon skall betala. För varje helt dygn av barnets vistelse är avdraget 1/40 av det månatliga underhållsbidraget. Om det finns särskilda skäl får domstol förordna om andra villkor för avdragsrätten. 
 Det finns inte någon rätt till avdrag, om det redan när under- hållsbidraget fastställdes togs hänsyn till att föräldern i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig (s.k. nettoberäkning). 
 Rätt till umgängesavdrag finns även vid återbetalning enligt USL. 
  
 2.4 
  
 Resekostnader i samband med umgänge 
  
 Om den förälder som barnet skall umgås med är bosatt på en annan ort än barnet är umgänget ofta förenat med särskilda kostnader. 
 Sedan den 1 oktober 1998 finns uttryckliga regler i 6 kap. föräld- rabalken om den inbördes fördelningen mellan föräldrarna av de resekostnader som kan uppkomma i samband med umgänge. Reg- lerna innebär att den förälder som barnet bor tillsammans med skall ta del i kostnaderna för de resor som föranleds av barnets behov av umgänge med den andra föräldern. Det skall ske efter vad som är skäligt med hänsyn till föräldrarnas ekonomiska förhållanden och övriga omständigheter. 
 Resekostnader i samband med umgänge kan berättiga till bistånd enligt 4 kap. socialtjänstlagen (2001:453). 
 70 
  
 3 
  
 Införandet av underhållsstödet och tidigare utvärderingar 
  
 3.1 
  
 Utgångspunkterna för ändringarna i reglerna om samhällsstöd år 1997 
  
 Bidragsförskottet, det förlängda bidragsförskottet för studerande och det särskilda bidraget till vissa adoptivbarn ersattes av under- hållsstödet år 1997. Reformen innebar att det statliga stödsystemet i princip frikopplades från föräldrabalkens (FB) regler om under- hållsbidrag. 
 Vid utformningen av det nya samhällsstödet var följande krav och målsättningar vägledande (prop. 1995/96:208, bet. 1996/97:SfU3). 
 Besparingsmålet för de offentliga finanserna skulle uppnås. 
 Besparingarna skulle åstadkommas genom att försörjnings- förmågan hos den förälder som barnet inte bor hos skulle tas i anspråk i större omfattning än tidigare. 
 Sambandet mellan reglerna om samhällsstöd och reglerna om underhållsbidrag skulle minska. 
 Det skulle tydligt framgå att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för sina barn. 
 Systemet skulle vara fördelningspolitiskt rimligt. 
 Återbetalningsskyldigheten skulle inte vara så betungande för den bidragsskyldiga föräldern att det allvarligt försvåra- de umgänget med barnet. 
 Reglerna skulle vara enkla och tydliga. 
 Återbetalningsreglerna ändrades år 2000 (prop. 1998/99:78, bet. 1998/99:SfU9). Ändringarna syftade i första hand till att ge syste- met en bättre fördelningspolitisk profil. Ett annat syfte med änd- ringarna var att öka uppfyllelsen av de mål som presenterats i sam- band med att underhållsstödssystemet infördes. 
 71 
  
 Införandet av underhållsstödet och tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2003:42 
  
 3.2 
  
 Riksförsäkringsverkets utvärdering 
  
 I regleringsbrevet för budgetåret 1997 uppdrog regeringen åt Riks- försäkringsverket (RFV) att utvärdera underhållsstödsreformen. 
 RFV lämnade i augusti 1997 rapporten Bostadsbidrag till barn- familjer och ungdomar respektive Underhållsstöd till barn till sär- levande föräldrar – utvärdering av genomförandet av de nya regel- systemen (RFV Anser 1997:8), i januari 1998 rapporten Under- hållsstöd till barn till särlevande föräldrar – redovisning vad avser systemets tillämpning (RFV Anser 1998:2) och i mars 1998 rap- porten Underhållsstöd till barn med särlevande föräldrar – en ut- värdering av det nya underhållsstödet (RFV Anser 1998:3). 
 I rapporten RFV Anser 1998:2 lämnar RFV en redovisning av tillämpningen av reglerna. I rapporten anför RFV att reglerna om underhållsstöd har påtagliga fördelar jämfört med reglerna om bi- dragsförskott. Verket framhåller att reglerna är enklare och tyd- ligare, vilket innebär att föräldrarna inför en förestående separation kan överblicka de ekonomiska förpliktelserna. RFV påpekar även att det för administrationen finns fördelar bl.a. genom att kopp- lingen till de privaträttsliga reglerna om underhållsbidrag fallit bort. Verket påtalar dock att många bidragsskyldiga – särskilt sådan med låga inkomster – har svårt att fullgöra sin återbetalningsskyldighet. Enligt RFV:s uppfattning hänger detta framförallt samman med grundavdragets storlek (då 24 000 kr). 
  
 3.3 
  
 Familjeutredningens utvärdering 
  
 Familjeutredningen har utvärderat underhållsstödet (SOU 2001:24). 
 Förutom att bedöma hur väl underhållsstödet uppfyller de krav som ställdes när stödet infördes har Familjeutredningen också be- dömt hur väl stödet uppfyller de krav som utredningen själv anser bör ställas på ett effektivt ekonomiskt familjestöd och på de skatte- och avgiftssystem som gäller för barnfamiljer. 
 Enligt Familjeutredningen skall stödet 
 utgå från att föräldrarna har huvudansvaret för sina barn, 
 upplevas som rättvist, 
 vara enkelt och förutsägbart för den enskilde, 
 ha en incitamentsstruktur som så lite som möjligt begränsar utbytet av förvärvsarbete, 
 72 
  
 SOU 2003:42 
  
 Införandet av underhållsstödet och tidigare utvärderingar 
  
 innehålla goda möjligheter för staten att styra de offentliga utgifterna, 
 vara svårt att manipulera och möjliggöra god kontroll och 
 vara enkelt att tillämpa för administrerande myndigheter. 
 Enligt Familjeutredningen uppfyller underhållsstödet i stort sett de krav som ställdes när stödet infördes 1997. Familjeutredningen an- ser också att underhållsstödet uppfyller flertalet av de krav utred- ningen anser bör ställas på systemet. Samtidigt pekar utredningen på vissa brister. 
 I korthet gör Familjeutredningen följande bedömning. Nackdelarna med att det civilrättsliga systemet styrde det offent- 
 ligrättsliga är borta. Myndiga barn riskerar inte, såsom i bidrags- förskottssystemet, att behöva gå till domstol och stämma en av sina föräldrar för att få det statliga stödet. Det finns heller ingen risk för att barnet går miste om en del av stödet från staten på den grunden att underhållsbidraget fastställts till ett för lågt belopp. Antalet mål om underhåll i domstolarna har minskat. 
 Den bidragsskyldiges försörjningsförmåga tas till vara i högre ut- sträckning än tidigare. Även om stödet efter 2000 års reform fått en bättre fördelningspolitisk profil menar Familjeutredningen att det finns en risk för att återbetalningskraven i vissa fall kan vara så höga, att de försvårar för bidragsskyldiga föräldrar att hålla regel- bunden kontakt med sina barn. Utredningen påpekar också att det finns en risk för att boföräldrar på grund av bristande kunskaper inte begär ett överskjutande underhållsbidrag, dvs. ett underhålls- bidrag som är högre än det underhållsstöd som lämnas till barnet. 
 Återbetalningarna innebär vissa marginaleffekter för de bidrags- skyldiga. Samtidigt konstaterar Familjeutredningen att det knap- past är möjligt att konstruera ett system som syftar till att också föräldrar med låga inkomster skall ta ett större ekonomiskt ansvar för sina barn utan att det uppstår marginaleffekter. 
 Att boförälderns förmåga att försörja barnet inte beaktas anser Familjeutredningen vara otillfredsställande. Det leder enligt utred- ningen till att systemet sannolikt omfattar fler barn än nödvändigt och till att stödet inte upplevs som rättvist. Att boförälderns för- måga inte beaktas leder, enligt utredningen, också till att ansvars- fördelningen mellan boföräldrarna och staten inte är tillräckligt tydlig; det allmänna går in med stöd även om något behov inte finns. 
 Att återbetalningsbeloppet enligt lagen om underhållsstöd kan avvika från det underhållsbidrag som räknas fram enligt FB ser 
 73 
  
 Införandet av underhållsstödet och tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2003:42 
  
 Familjeutredningen som ett rättssystematiskt problem. Utred- ningen anser dock inte att det leder till sådana praktiska problem att regelsystemen åter bör kopplas samman. De fördelar frikopp- lingen har medfört är enligt Familjeutredningen större än nack- delarna. 
 Utredningen konstaterar att den återbetalningsgrundande in- komsten genom kopplingen till taxeringen lätt kan kontrolleras. Den är inte heller – bortsett från eventuella svarta inkomster – möjlig att manipulera. Däremot är svårigheten att upptäcka sken- separationer, enligt utredningen, densamma som i bidragsför- skottssystemet 
 Familjeutredningen anser att reglerna om underhållsstöd allmänt sett är enkla och förutsägbara för den enskilde och enklare att tillämpa för försäkringskassorna än de tidigare reglerna. Utred- ningen påpekar dock att handläggningen av anståndsärenden kan vara tidskrävande för försäkringskassorna. Utredningen anser vidare att det är tveksamt om hanteringen av skulder tillräckligt väl kan förutses av den enskilde. Samma uppfattning har Familjeutred- ningen när det gäller konsekvenserna av beslut om anstånd. 
 Familjeutredningen konstaterar att staten genom frikopplingen från FB:s regler om underhållsbidrag har fått bättre möjligheter att styra kostnaderna för stödet. 
 74 
  
 4 
  
 Ändringar som gjorts i underhållsstödssystemet under åren  
  
 1996–2003 
  
 Lagen (1996:1030) om underhållsstöd (USL) och förordningen (1996:1036) om underhållsstöd trädde i kraft den 1 december 1996. USL tillämpades första gången i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 1997. 
 Reglerna om underhållsstöd har ändrats ett flertal gånger. Nedan görs en genomgång av de mest betydelsefulla ändringarna. 
 Den 15 december 1996 – Ändrad utbetalningsdag 
 Utbetalningstidpunkten för december månad flyttas fram. Under- hållsstödet skall kunna lyftas den 20 i utbetalningsmånaden december. I övrigt skall stödet också fortsättningsvis kunna lyftas den 27 i utbetalningsmånaden. 
 Den 15 maj 1997 – Ändrad utbetalningsdag 
 Underhållsstödet skall kunna lyftas den 20 i utbetalningsmånaden. 
 Den 1 januari 1998 – Förmögenhetsgränsen höjs 
 Beloppsgränsen över vilken den bidragsskyldiges skattepliktiga för- mögenhet påverkar återbetalningsskyldigheten höjs från 800 000 kr till 900 000 kr (prop. 1997/98:1, utg.omr. 12, bet. 1997/98:SfU1, rskr. 1997/98:111). 
 Den 1 oktober 1998 – Rätten till umgängesavdrag vidgas 
 En bidragsskyldig förälder som haft barnet hos sig får tillgodoräk- nas ett avdrag inte bara om han eller hon haft barnet hos sig under 
 75 
  
 Ändringar som gjorts i underhållsstödssystemet under åren  
 1996–2003 
  
 SOU 2003:42 
  
 en sammanhängande tid av minst fem hela dygn utan också om för- äldern under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn (prop. 1997/98:7, bet. 1997/98:LU12, rskr. 1997/98:229). 
 Den 1 januari 1999 – Delgivningskraven begränsas 
 Kravet i USL på att ett meddelande om att en ansökan om under- hållsstöd gjorts skall delges den bidragsskyldige om återbetalnings- skyldighet kan komma i fråga, tas bort (prop. 1998/99:1, utg.omr. 12, bet. 1998/99:SfU1, rskr. 1998/99:101). 
 Den 1 april 1999 – Tiden för att överlämna en fordran till kronofogdemyndigheten förlängs 
 Tiden för att begära indrivning av en fordran avseende återbetal- ning enligt USL förlängs för vissa fall från två till fem månader (prop. 1998/99:1, utg.omr. 12). 
 Den 1 november 1999 – Grundavdraget höjs och procentsatserna ändras 
 Reglerna för beräkning av en bidragsskyldig förälders återbetal- ningsskyldighet ändras. Ändringarna innebär att grundavdraget höjs från 24 000 kr till 72 000 kr. Samtidigt höjs de procentsatser som bestämmer återbetalningsskyldighetens storlek. Vid beräk- ningen av det inkomstunderlag som används för att bestämma återbetalningsskyldigheten skall hänsyn tas till kvittningsgilla kapitalförluster och uppskovsavdrag vid byte av bostad. 
 De nya reglerna tillämpas i fråga om återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2000 (prop. 1998/99:78, bet. 1998/99:SfU9, rskr. 1998/99:235). 
 Den 1 januari 2001 – Vid växelvis boende kan båda föräldrarna få underhållsstöd, m.m. 
 Reglerna för beräkning och fördelning av underhållsstöd vid växel- vis boende ändras. Var och en av föräldrarna får rätt till ett halvt underhållsstöd. Från detta belopp avräknas sedan halva det åter- 
 76 
  
 SOU 2003:42 
  
 Ändringar som gjorts i underhållsstödssystemet under åren  
 1996–2003 
  
 betalningsbelopp som skulle ha fastställts för föräldern om han eller hon varit återbetalningsskyldig. 
 USL ändras till följd av att socialförsäkringslagen (1999:799) träder i kraft (prop. 1998/99:119, bet. 1999/2000:SfU3, rskr. 1999/2000:12). I socialförsäkringslagen anges de grundläggande villkoren för att en person skall omfattas av USL. Medborgarskap har inte längre någon betydelse för rätten till underhållsstöd. 
 De nya reglerna tillämpas i fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 mars 2001 (prop. 1999/2000:118, bet. 2000/01:SfU7, rskr. 2000/01:94). 
 Den 1 februari 2001 – Stöd lämnas inte under den första månaden 
 Rätten till underhållsstöd inskränks. Underhållsstöd lämnas inte längre från och med den månad då föräldrarna flyttat isär eller rätt till stöd annars uppkommit utan först från och med månaden efter den månad då rätt till stöd uppkommit (prop. 2000/01:1, utg.omr. 12, bet. 2000/01:SfU1, rskr. 2000/01:92). 
 Den 1 januari 2002 – Den s.k. avbrottsregeln tas bort 
 Skyddet för barn som är mellan 18 och 20 år stärks. Ett barn som fyllt 18 år skall ha rätt till förlängt underhållsstöd under den tid som barnet bedriver studier, dock – liksom tidigare – längst till och med juni månad det år då barnet fyller 20 år. Ett studieavbrott skall alltså inte längre kunna leda till att rätten till underhållsstöd upphör slutgiltigt (prop. 2000/01:134, bet. 2001/02:LU1, rskr. 2001/02:46). 
 Den 1 juli 2002 – Möjligheterna att efterge en fordran vidgas, m.m. 
 Möjligheterna att efterge statens fordran avseende återbetalning av underhållsstöd vidgas. En far kan medges eftergift om återbetal- ningsskyldighet har beslutats för tid före den dag då faderskapet fastställdes. En förutsättning är dock att det finns synnerliga skäl (prop. 2001/02:119, bet. 2001/02:SfU17, rskr. 2001/02:253). 
 Vid beräkning av återbetalningsskyldighet skall den bidragsskyl- diges inkomst beräknas med utgångspunkt i det taxeringsbeslut som fattats närmast före februari månad det år återbetalningsskyl- digheten avser. Beräkningen skall alltså inte längre alltid utgå från 
 77 
  
 Ändringar som gjorts i underhållsstödssystemet under åren  
 1996–2003 
  
 SOU 2003:42 
  
 det senaste taxeringsbeslutet (prop. 2001/02:119, bet. 2001/02:SfU17, rskr. 2001/02:253). 
 Den 1 januari 2003 – Underhållsstödet ersätts i vissa fall av efterlevandestöd till barn, förmögenhetsgränsen höjs, m.m. 
 Underhållsstöd lämnas inte längre till ett barn av den anledningen att en av föräldrarna avlidit. Barnet är i stället berättigat till efter- levandestöd till barn enligt bestämmelserna i lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn (prop. 2001/02:84, bet. 2001/02:SfU12, rskr. 2001/02:215). 
 Beloppsgränsen över vilken den bidragsskyldiges skattepliktiga förmögenhet skall påverka återbetalningsskyldigheten höjs från 900 000 kr till 1 500 000 kr. Vid beräkningen av det inkomstunder- lag som används för att bestämma återbetalningsskyldigheten skall rekryteringsbidrag till vuxenstuderande beaktas (prop. 2002/03:2, bet. 2002/03:SfU5, rskr. 2002/03:48 ). 
 78 
  
 5 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 I detta avsnitt redovisas vissa grundläggande fakta om underhålls- stödssystemet. Uppgifterna avser situationen i december 2002 om inget annat anges. En utförligare faktaredovisning finns i  
 bilaga 2 
 . 
 Allmänt om barnfamiljerna 
 Familjesammansättning 
 Det fanns i december 2001 cirka en miljon barnfamiljer med 1,9 miljoner barn i åldrarna  
 0–17 
  år. Barnen fördelades på olika familje- typer enligt nedanstående sammanställning. 
 Tabell 5.1 Familjesammansättning (december 2001), avrundade siffror 
  
 Antal 
  
 Antal barn 
  
 Medelantal 
  
 Andel av 
  
 familjer 
  
 barn 
  
 barnen 
  
 Traditionella kärnfamiljer 
  
 731 000 
  
 1 350 000 
  
 1,84 
  
 69,7 
  
 Ombildade familjer 
  
 71 000 
  
 165 000 
  
 2,36 
  
 8,6 
  
 Ensamstående föräldrar 
  
 267 000 
  
 420 000 
  
 1,56 
  
 21,5 
  
 Totalt 
  
 1 069 000 
  
 1 935 000 
  
 1,81 
  
 100,0 
  
 Uppskattningsvis 75 procent av barnen bodde hos båda sina föräld- rar, i en kärnfamilj, eller i en ny familj med halvsyskon. Cirka 500 000 barn bodde hos en av sina föräldrar. Barn som bor växelvis hos båda föräldrarna redovisas här som boende hos den förälder hos vilken barnet är folkbokfört. 
 79 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Separationer 
 År 2001 berördes omkring 52 000 barn av en separation mellan föräldrarna. Det är dubbelt så vanligt att barn till sambor upplever en separation mellan föräldrarna som att barn till gifta föräldrar gör det. Under året var 2,7 av 100 barn med gifta föräldrar och 5,3 av 100 barn med samboföräldrar med om en separation mellan för- äldrarna. 
 Umgänge mellan barn och den förälder som barnet inte bor tillsammans med 
 Uppgifter som har hämtats ur SCB:s undersökningar om levnads- förhållanden åren 1992/93 och 2000/2001 visar att andelen barn som bor växelvis hos föräldrarna eller där barnet träffar den andra föräldern någon gång varje vecka har ökat mellan de aktuella åren, från 27 procent till 40 procent. Andelen barn där fadern är okänd eller som helt saknar kontakt med den andra föräldern har under samma period minskat från 16 procent till 10 procent. 
 Den mest påtagliga förändringen mellan undersökningsåren är den kraftiga ökningen av växelvis boende, från 17 200 barn till 77 800 barn. Växelvis boende är vanligast bland barn i åldrarna  
 7–9 
  år och sjunker därefter när barnen är i tonåren. Antalet barn i underhållsstödssystemet som år 2002 hade växelvis boende var 21 600 vilket motsvarar cirka 30 procent av totalt 77 800 barn med denna boendeform. 
 Geografiskt avstånd mellan barnet och den särlevande föräldern 
 År 2001 bodde mer än en tredjedel (38 %) av barnen mindre än 5 km från den förälder barnet inte bor tillsammans med. Ytterligare ungefär en tredjedel av barnen (34 %) bodde på mellan en halv och fem mils avstånd från den särlevande föräldern. Cirka ett av tjugo barn (6 %) hade 20 mil eller längre till den förälder som barnet inte bor tillsammans med. Endast ett av hundra barn (1 %) hade 50 mil eller längre till den särlevande föräldern. Det är något vanligare att små barn  
 (1–5 
  år) bor på mindre än fem mils avstånd från den andra föräldern än vad som är fallet för barn i åldern  
 13–17 
  år, 77 procent jämfört med 67 procent. 
 80 
  
 SOU 2003:42 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 Gemensam eller ensam vårdnad 
 Ett barn står under båda föräldrarnas vårdnad, om föräldrarna är gifta med varandra. Är föräldrarna sambor är vårdnaden gemensam för ungefär nio barn av tio. Även efter en separation fortsätter för- äldrarna många gånger att ha gemensam vårdnad om barnet. Ett kvarts år efter separationsårets utgång var vårdnaden gemensam för 97 procent av barnen till föräldrar som varit gifta och separerat 2001 och för 88 procent av barnen till föräldrar som varit sambor. 
 Av de barn som bor tillsammans med en ensamstående mor har ungefär två tredjedelar också sin far som vårdnadshavare. Bor barnen hos en ensamstående far är gemensam vårdnad ännu van- ligare; vårdnaden är då gemensam för drygt åtta av tio barn. 
 Underhållsstödssystemet 
 Barn 
 Totalt fanns det 330 000 barn i underhållsstödssystemet i december 2002. Cirka 310 000 av barnen var i åldern  
 0–17 
  år, vilket motsvarar cirka 60 procent av alla barn i samma ålder som bor med endast en av föräldrarna. Övriga cirka 20 000 var ungdomar åldern  
 18–20 
  år som fick förlängt underhållsstöd. Drygt hälften av barnen var 12 år eller äldre. Under år 2000 kom närmare 36 000 nya barn in i underhållsstödssystemet och en ungefär lika stor grupp, drygt 37 000, lämnade systemet. 
 Boföräldrar 
 I december 2002 fanns det cirka 200 000 boföräldrar varav 87 procent var kvinnor och 13 procent var män. Unga boföräldrar är oftast kvinnor. Andelen boföräldrar som var män ökade med stigande ålder. 
 Av kvinnorna hade 32 procent en årsinkomst under 100 000 kr. Motsvarande siffra för männen var 7 procent. Andelen kvinnor som hade inkomster över 300 000 kr var 5 procent vilket kan jäm- föras med 9 procent av männen. 
 81 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Bidragsskyldiga föräldrar 
 I december 2002 fanns det 210 000 bidragsskyldiga föräldrar varav 14 procent var kvinnor och 86 procent var män. Närmare 60 procent var återbetalningsskyldiga för ett barn, 30 procent för två och drygt 10 procent för tre eller fler barn. 
 Av kvinnorna hade 43 procent en inkomst under 100 000 kr. Motsvarande siffra för männen var 36 procent. Andelen kvinnor som hade inkomster över 300 000 kr var 1 procent vilket kan jäm- föras med 9 procent av männen. 
 Tabell 5.2 Återbetalningsbelopp 
  
 Återbetalningsbelopp kr/barn/ 
  
 Totalt antal bidragsskyldiga 
  
 Procent 
  
 månad 
  
 0 
  
 34 081 
  
 21 
  
 100–499 
  
 17 475 
  
 11 
  
 500–999 
  
 33 759 
  
 21 
  
 1  
 000–1 
  172 
  
 11 733 
  
 7 
  
 1 173 
  
 64 507 
  
 40 
  
 Av ovanstående sammanställning framgår att i december 2002 var nära 40 procent av de bidragsskyldiga skyldiga att återbetala fullt underhållsstöd, 1 173 kr per barn och månad. Cirka 20 procent var skyldiga att återbetala mellan 500 och 999 kr och en lika stor andel av de bidragsskyldiga hade så låg inkomst att de inte var återbetal- ningsskyldiga alls. 
 Bidragsformer 
 För drygt 293 000 barn lämnades fullt underhållsstöd, dvs. som regel 1 173 kr per månad, för 21 500 barn lämnades utfyllnads- bidrag vid växelvis boende och för cirka 12 000 barn lämnades andra former av utfyllnadsbidrag. Antalet barn som får fullt under- hållsstöd har minskat något sedan systemet infördes 1997. Antalet barn med underhållsstöd vid växelvis boende har däremot ökat kraftigt och barn med övriga utfyllnadsbidrag har minskat. 
 82 
  
 SOU 2003:42 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 Skulder 
 Statens totala fordran på obetalda återbetalningsbelopp uppgick i december 2002 till cirka 3 200 miljoner kr. Av dessa hade cirka 2 300 miljoner kr lämnats över till kronofogdemyndigheten för in- drivning. 
 Närmare 49 000 (31 %) av de totalt 161 500 bidragsskyldiga för- äldrar som hade ett löpande ärende, dvs. något barn för vilket underhållsstöd betalades ut, hade skulder som överlämnats till kronofogdemyndigheten för indrivning. För närmare 70 procent av dessa överlämnades underhållsstödsskulden före februari 2000, dvs. innan grundavdraget höjdes från 24 000 kr till 72 000 kr. Vidare hade cirka 16 500 bidragsskyldiga enbart en skuld på obetalda återbetalningsbelopp och underhållsstöd betalades inte längre ut till något barn. Den genomsnittliga skulden, beräknat på dem som har skuld, var för kvinnor 14 700 kr och för män 27 100 kr. Cirka en fjärdedel hade skulder under 10 000 kr och 4 procent hade skulder som översteg 80 000 kr. 
 Kostnader 
 År 2002 betalades underhållsstöd ut med 4 300 miljoner kr. Av det utbetalda beloppet återkrävdes 2 250 miljoner kr (53 %) av de bidragsskyldiga. De bidragsskyldiga återbetalade under året 2 100 miljoner kr (93 % av återkrävt belopp). 
 Statens nettokostnad för underhållsstödet var alltså 2 200 miljoner kr. 
 Barn och föräldrar i och utanför underhållsstödssystemet – en jämförelse 
 Familjeutredningen har jämfört förhållandena för barn och för- äldrar inom respektive utom underhållsstödssystemet i december 2000 (SOU 2001:24). Av utredningens redovisning framgår bl.a. följande. 
 Föräldrar i underhållsstödssystemet hade en betydligt lägre in- komst än övriga särlevande föräldrar. Boföräldrar som inte nyttjade systemet, hade en taxerad inkomst som i genomsnitt var närmare 40 000 kr högre än för boföräldrar inom systemet. Skillnaden var än större för de bidragsskyldiga föräldrarna. De som var utanför systemet hade en genomsnittlig taxerad inkomst som var 100 000 kr högre 
 83 
  
 Några fakta om barn och föräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 SOU 2003:42 
  
 än de som var i systemet. Skillnaden i genomsnittlig inkomst mellan boföräldrar och bidragsskyldiga var relativt liten i den grupp som fanns i underhållsstödssystemet, cirka 10 000 kr per år. Bland föräldrar utanför systemet hade de bidragsskyldiga föräldrarna däremot en avsevärt högre genomsnittsinkomst än boföräldrarna i samma grupp. Skillnaden var nära 75 000 kr per år. 
 84 
  
 6 
  
 Några utgångspunkter för Underhållsstödsutredningens arbete 
  
 6.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 I direktiven till Underhållsstödsutredningen anges vissa utgångs- punkter för utredningens arbete (se  
 bilaga 1 
 ). 
 Utgångspunkterna för utredningens arbete är enligt direktiven följande. 
 Det nuvarande underhållsstödssystemet fungerar i huvudsak väl. Utgångspunkten för översynen är att de grundläggande principerna för stödsystemet skall behållas. 
 Arbetet skall utgå från principen om barnets bästa. 
 Underhållsstödet skall också i fortsättningen vara en garanti för  
 barnets  
 försörjning. 
 Översynen skall utgå från att föräldrarna har huvudansvaret för sina barn. Huvudprincipen är och skall vara att föräldrarna har försörjningsansvaret för sina barn och att försörjningen av barn skall vara en högt prioriterad utgift för föräldrarna. 
 Utgångspunkter för översynen skall vidare enligt direktiven vara att underhållsstödet skall: 
 upplevas som rättvist, 
 vara enkelt och förutsägbart för den enskilde, 
 innehålla goda möjligheter för staten att styra kostna- derna, 
 vara svårt att manipulera och möjliggöra god kontroll, 
 vara enkelt att tillämpa för administrerande myndig- heter. 
  
 6.2 
  
 Ytterligare utgångspunkter för arbetet 
  
 Förutom de utgångspunkter för arbetet som anges i direktiven har utredningen haft följande utgångspunkter för sitt arbete. 
 85 
  
 Några utgångspunkter för Underhållsstödsutredningens arbete 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödet bör också i fortsättningen vara frikopplat från de civilrättsliga reglerna om underhåll. 
 Underhållsstödet vilar på offentligrättslig grund och bygger, till skillnad från bidragsförskottssystemet, inte på föräldrabalkens reg- ler om underhållsbidrag. En konsekvens av frikopplingen är att underhållsstöd kan lämnas oavsett om något underhållsbidrag är fastställt eller inte och oavsett till vilket belopp ett eventuellt underhållsbidrag är fastställt. En annan konsekvens av frikopp- lingen är att återbetalningsbeloppet enligt lagen om underhållsstöd kan avvika från det underhållsbidrag som framkommer vid en tillämpning av föräldrabalkens regler. 
 Från rättssystematisk utgångspunkt kan denna ordning anses otillfredsställande (se bl.a. Cook, A., Underhållsstödet. Ett rätts- systematiskt misstag, Festskrift till Stanley 1999). Sam- tidigt har frikopplingen lett till att flera av de nackdelar som var förknippade med att det civilrättsliga systemet styrde det offentlig- rättsliga fallit bort. Således behöver ett barn inte längre sluta avtal med eller stämma den förälder som barnet inte bor tillsammans med för att få det statliga stödet. Fastställelse av underhållsbidrag när barnet fyllt 18 år kunde tidigare ofta utgöra en anledning till konflikt mellan barnet och den bidragsskyldiga föräldern. Onödiga processer om underhållsbidrag – dvs. domstolsprocesser som förs endast för att barnet skall få rätt till det statliga stödet – före- kommer i princip inte längre. Ett för lågt underhållsbidrag kan i dag inte längre leda till att stödet från staten minskar. Även om frikopplingen till en början utsattes för viss kritik och ansågs svår att förstå torde den nu ha vunnit allmän acceptans. 
 Underhållsstödsutredningen anser att underhållsstödet även i framtiden bör vara frikopplat från föräldrabalkens regler om under- hållsbidrag. Reglerna måste dock samverka och det finns fort- farande skäl att behålla vissa kopplingar mellan regelverken, t.ex. såvitt gäller umgängesavdrag. 
 Några andra krav 
 I övrigt bör enligt utredningen bl.a. följande krav ställas på ett idealiskt stödsystem. 
 Reglerna skall på objektiva grunder uppfattas som rättvisa och rimliga. 
 86 
  
 SOU 2003:42 
  
 Några utgångspunkter för Underhållsstödsutredningens arbete 
  
 Reglerna skall vara enkla för den enskilde att förstå och enkla för försäkringskassorna att tillämpa. 
 Reglerna skall bidra till enhetlighet och förutsebarhet i tillämp- ningen. 
 Regelverket skall ge ett utrymme för individuella bedömningar. 
 Stödsystemet skall inte orsaka det allmänna högre kostnader för administration än vad som är nödvändigt. 
 Reglerna skall vara sådana att det är svårt att missbruka stöd- systemet. Efterlevnaden av reglerna skall kunna kontrolleras på ett så enkelt och rättssäkert sätt som möjligt och utan onödigt intrång i de berördas personliga integritet. 
 Det säger sig självt att det knappast är möjligt att konstruera ett system som fullt ut motsvarar alla dessa krav. De olika intressena som angetts strävar mot varandra. Således främjar regler som inte ger utrymme för skönsmässiga bedömningar enhetlighet och förut- sebarhet i tillämpningen. Samtidigt innebär sådana regler att möj- ligheterna att ta hänsyn till förhållandena i det enskilda fallet mins- kar eller faller bort. Här, som på andra områden, måste man därför göra avvägningar mellan de olika intressen som gör sig gällande. 
 Det framstår också som självklart att önskemålet om enkelhet i tillämpningen inte bör få hindra införandet av materiellt motivera- de regler eller genomförandet av regeländringar som anses mate- riellt befogade. 
 87 
  
 7 
  
 Barnets bästa och barnets försörjning 
  
 7.1 
  
 FN:s konvention om barnets rättigheter 
  
 Sverige ratificerade FN:s konvention om barnets rättigheter (barn- konventionen) år 1990. Sverige har härmed åtagit sig att följa kon- ventionens bestämmelser. 
 Barnkonventionen innehåller bestämmelser om olika rättigheter, dels medborgerliga och politiska rättigheter, dels ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. 
 Riksdagen beslutade i mars 1999 att godkänna den av regeringen föreslagna strategin för att förverkliga barnkonventionen i Sverige (prop. 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6). I strategin ingår bl.a. att barnkonventionen skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt statligt beslutsfattande som rör barn. Vid beslutsfattandet skall det finnas ett tydligt barnperspektiv. 
 Barnkonventionen bärs upp av fyra grundläggande principer:  
 icke-diskriminering 
  (artikel 2), barnets bästa (artikel 3), barnets rätt till liv och utveckling (artikel 6) och barnets rätt att komma till tals (artikel 12). Vid tolkningen och genomförandet av övriga rättigheter som slås fast i konventionen skall dessa grundläggande principer tas i beaktande, men de har också en självständig betydel- se. 
 Principen om barnets bästa är alltså en av grundpelarna i kon- ventionen. Vid alla åtgärder som rör barn skall barnets bästa kom- ma i främsta rummet. Denna princip har således en mycket vid- sträckt betydelse. 
 Artikeln om  
 icke-diskriminering 
  har en dubbel dimension; barn får inte diskrimineras i förhållande till vuxna och barn får inte heller diskrimineras i förhållande till andra barn. Artikel 2, punkt 1 uttrycker att varje barn inom ett lands jurisdiktion utan åtskillnad av något slag – oavsett barnets eller dess föräldrars eller vårdnads- havares ras, hudfärg, kön, språk, religion, åskådning, nationella, et- niska eller sociala ursprung, egendom, handikapp, börd eller ställ- 
 89 
  
 Barnets bästa och barnets försörjning 
  
 SOU 2003:42 
  
 ning i övrigt – skall få del av de rättigheter som omfattas av barn- konventionen. Varje artikel i barnkonventionen skall ses i belys- ning av bl.a. denna bestämmelse. Punkt 2 i artikeln sträcker sig längre och ålägger staterna att se till att barn skyddas mot alla for- mer av diskriminering på grund av föräldrars, vårdnadshavares eller andra familjemedlemmars ställning, verksamhet, uttryckta åsikter eller tro. 
  
 7.2 
  
 Principen om barnets bästa och ansvaret för barns försörjning 
  
 Principen om barnets bästa är väl förankrad i svensk rätt. Samma grundsyn kommer, som framgått, till uttryck i barnkonventionen. 
 I barns grundläggande rättigheter ingår att få omvårdnad, att få växa upp under trygga förhållanden och att få utvecklas i sin egen takt och utifrån sina egna förutsättningar. 
 Det är i första hand föräldrarnas ansvar att se till att barnet får sina grundläggande behov tillgodosedda. Artikel 5 och artikel 18 i barnkonventionen pekar särskilt på föräldrarnas ansvar. I artikel 18 ges uttryck för principen att båda föräldrarna har gemensamt an- svar för barnets uppfostran och utveckling. Vidare stadgas att föräldrar eller, i förkommande fall, vårdnadshavare har huvudan- svaret för barnets uppfostran och utveckling samt att barnets bästa skall för dem komma i främsta rummet. 
 Detta innebär dock inte att samhället kan undandra sig sitt an- svar. Föräldrarna skall ges lämpligt bistånd då de fullgör sitt an- svar för barnets uppfostran (artikel 18, punkt 2). 
 Av avgörande betydelse för att barn skall kunna växa upp under trygga och goda förhållanden är att barnet får sina materiella grundbehov tillgodosedda. Barnets rätt till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling betonas också i barnkonventionen. I artikel 27, punkt 1 sägs följande. 
 Konventionsstaterna erkänner rätten för varje barn till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, and- liga, moraliska och sociala utveckling. 
 Bestämmelsen skall ses i relation till bl.a. artikel 31 om barnets rätt till kultur och fritid. 
 90 
  
 SOU 2003:42 
  
 Barnets bästa och barnets försörjning 
  
 Föräldrabalken och lagen om underhållsstöd bygger på principen att det i första hand är föräldrarna som skall försörja barnet. Detta ligger i linje med barnkonventionens artikel 27, punkt 2 där det slås fast att föräldrar eller andra som är ansvariga för barnet, inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser, har huvud- ansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Samtidigt ålägger barnkonventionen konven- tionsstaterna ett ansvar för att inom ramen för sina resurser vidta lämpliga åtgärder för att bistå föräldrar och vid behov till- handahålla materiellt bistånd och utarbeta stödprogram (artikel 27, punkt 3). 
 Artikel 27 i barnkonventionen binder samman två grundläggande principer i konventionen. Den första principen är den som kommer till uttryck i artikel 6 om varje barns rätt till överlevnad och utveck- ling i kombination med bestämmelserna i artikel 29, punkt 1 (a) om att barnets utbildning skall syfta till att utveckla barnets fulla möj- ligheter i fråga om personlighet, anlag och fysiska och psykiska förmåga. Den andra principen är den om att det i första hand är föräldrarnas ansvar att säkerställa utvecklingen med bistånd från staten (artiklarna 5, 7 och 18). Artikel 27 erkänner således att barnets rätt till utveckling inte kan skiljas från frågan om barnets levnadsstandard. 
 Principen om föräldrarnas primära och statens subsidiära ansvar för barnets försörjning återfinns även i Europarådets rekommen- dation R (82) 2 till medlemsstaternas regeringar om förskott på underhållsbidrag. 
  
 7.3 
  
 Underhållsstödet och barns ekonomiska standard 
  
 Många barn lever under knappa ekonomiska omständigheter. De barn som har det sämst ställt ekonomiskt är barn i familjer som har högst en förvärvsinkomst. Så är fallet om föräldrarna sammanbor men där endast den ena föräldern förvärvsarbetar. Så är fallet också för barn som lever tillsammans med en ensamstående förälder (se SCB, Barn och deras familjer 2001, Demografiska rapporter 2003:1.2). 
 Barn i underhållsstödssystemet lever ofta tillsammans med en ensamstående förälder. I december år 2000 var ungefär 8 av 10 bo- föräldrar i underhållsstödssystemet ensamstående (se  
 bilaga 2 
 ). 
 Underhållsstödet har stor betydelse för barn med särlevande för- äldrar. Ungefär 12 procent av den disponibla inkomsten för ensam- 
 91 
  
 Barnets bästa och barnets försörjning 
  
 SOU 2003:42 
  
 stående boföräldrar utgörs av underhållsstöd (se SCB, Barn och deras familjer 2001, Demografiska rapporter 2003:1.2). 
 Underhållsstödet bidrar till att flertalet barn till särlevande för- äldrar kan leva ett ekonomiskt tryggt och socialt väl integrerat liv. Utan underhållsstödet skulle många barn hamna i en svår ekono- misk och social situation. Genom stödet underlättas också boför- älderns situation när det gäller försörjningsansvaret för barnet. Utgångspunkten i utredningens direktiv är att underhållsstödet även framdeles skall vara en garanti för barnets försörjning. 
 Barnets ekonomiska situation kan naturligtvis inte ses isolerad från föräldrarnas situation. Ett barn är beroende av ekonomin i det hushåll där barnet lever även om boföräldrar med små ekonomiska resurser strävar efter att hålla sina barn skadeslösa och prioriterar barnens behov framför sina egna. Ett barn är också beroende av ekonomin hos den särlevande föräldern. Den förälderns ekonomi har betydelse för barnets möjligheter att få ett underhåll som överstiger underhållsstödets belopp och bestämmer även i övrigt ramarna för det ekonomiska ansvar den föräldern har möjlighet att ta för barnet. 
 Den omständigheten att många särlevande föräldrar – t.ex. på grund av arbetslöshet, låg utbildning, låg lön inom yrket, brist på möjligheter att arbeta heltid, dåliga kunskaper i svenska språket, en kompetens som inte efterfrågas på arbetsmarknaden – har en an- strängd ekonomisk situation kan dock inte lösas inom ramen för underhållsstödet utan kräver åtgärder inom andra områden. 
 92 
  
 8 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 I detta avsnitt lämnas en redogörelse för hur bidragsförskottet och underhållsstödet varit avsedda att fungera sedan denna typ av stöd infördes år 1937. 
  
 8.1 
  
 Kort idéhistorik 
  
 Ett generellt stöd till barn till ensamstående mödrar infördes i Sverige genom 1937 års lag om förskottering av underhållsbidrag till barn (bidragsförskott), se prop. 1937:276. Bakgrunden var de ofta svåra förhållanden som många barn till ogifta och frånskilda mödrar levde under. Bidragsförskottet innebar en möjlighet för barn att få ett förskott från samhället, när en underhållsskyldig far inte betalade det fastställda underhållsbidraget. Det ansågs stötande för det allmänna rättsmedvetandet, och även skadligt utifrån samhällets synpunkt, att barn på grund av försummelser från de bidragsskyldiga fädernas sida, skulle tvingas lita till fattigvården för sitt uppehälle. Det var således endast i förhållande till fadern som förskott kunde lämnas. Förmånens karaktär av förskott låg däri att när barnet beviljats bidragsförskott trädde det allmänna in i barnets rätt till underhållsbidrag från den bidragsskyldige fadern. Det allmänna tog alltså på sig besväret att driva in bidraget och risken för att detta inte blev betalt. 
 Ett grundläggande villkor för att barnet skulle få bidragsförskott var att barnet inte sammanbodde med sin far. Utöver detta skulle tre förutsättningar vara uppfyllda för att ett barn skulle vara berät- tigat till bidragsförskott. Den första av dessa var att fadern, genom domstols beslut eller ett bevittnat avtal, enligt föräldrabalken (FB) var skyldig att fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet. Det var således inte tillräckligt att faderskapet var fastställt och att fadern principiellt var underhålls- skyldig gentemot barnet. Dessutom krävdes att det belopp fadern 
 93 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 SOU 2003:42 
  
 skulle betala i underhållsbidrag var fastställt. Den andra förutsätt- ningen var att fadern underlät att fullgöra sin bidragsskyldighet, dvs. att i rätt tid betala det fastställda beloppet. Den tredje förut- sättningen var att barnets mor inte sammanbodde med fadern. 
 Bidragsförskottet var alltså ursprungligen av ren förskotts- karaktär – en samhällsgaranti för faderns fastställda underhålls- bidrag – och hade en tydlig koppling till den civilrättsliga under- hållsskyldigheten. Avsikten var inte att det allmänna skulle ta över föräldrarnas försörjningsskyldighet utan syftet var att garantera att barn som inte fick ett fastställt underhållsbidrag från den bidrags- skyldige fadern i stället fick motsvarande belopp genom det all- männas försorg. Bidragsförskottets belopp var dock maximerat. Beloppet var inte enhetligt över hela landet och det var differentie- rat beroende på hur många barn modern hade vårdnaden om. I de fall modern hade ett barn varierade bidragsförskottets belopp mellan 240 kr och 360 kr per år beroende på i vilken dyrortsgrupp modern var bosatt. Dessa belopp motsvarar i dag, omräknade med ledning av utvecklingen av levnadskostnadsindex, ungefär 5 760 kr respektive 8 640 kr. Om antalet bidragsberättigade barn var två uppgick förskottets storlek till mellan 420 kr och 630 kr – om- räknat till dagens penningvärde 10 080 kr respektive 15 120 kr – och om modern hade vårdnaden om tre bidragsberättigade barn lämnades förskott med mellan 600 kr och 900 kr per år, vilket i dag motsvarar 14 400 kr respektive 21 600 kr. För barn under två års ålder ökades det årliga bidragsförskottet med 60 kr (1 440 kr i dagens penningvärde). Som nämnts ovan lämnades emellertid bi- dragsförskott inte i andra fall än då underhållsbidrag var fastställt och inte med högre belopp än vad underhållsbidraget uppgick till. 
 Bidragsförskottet var ursprungligen inkomstprövat såtillvida att förskottet reducerades med hänsyn till moderns inkomst och eventuella förmögenhet och, om hon var gift, även hennes makes inkomst och förmögenhet. Samhällets garanti för barnets försörj- ning var alltså subsidiär och gällde endast under förutsättning att modern inte kunde ta över faderns del av barnets försörjning. Om modern var bosatt i dyrortsgrupp 1 och hade vårdnaden om ett barn uteblev förskottet helt om hennes årsinkomst uppgick till cirka 945 kr, eller motsvarande 22 680 kr i dagens penningvärde. (Som jämförelse kan nämnas att en manlig industriarbetares års- inkomst vid samma tid uppgick till omkring 3 000 kr vilket, om- räknat med levnadskostnadsindex, i dag motsvaras av cirka 74 000 kr.) 
 94 
  
 SOU 2003:42 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 Förskottet reducerades även om barnet hade egna inkomster av annat slag än från eget arbete. Anledning till att inte barnets in- komst av arbete påverkade förskottets storlek var en önskan att stimulera barnet att förvärvsarbeta och skaffa sig egna inkomster. 
 Den ursprungliga lagen om bidragsförskott ersattes med en ny lag år 1943 (prop. 1943:183, 2LU 1943:28). Dyrortsgrupperingen och differentieringen efter antalet barn bibehölls till en början men avskaffades 1948. Samtidigt slopades behovsprövningen i förhållan- de till moderns och hennes makes inkomster och förmögenhet. Skälet till detta var uppfattningen att bidragsförskottets funktion att utgöra en garanti för barnets rätt till underhållsbidrag så långt det var möjligt skulle jämställa barn till ensamstående föräldrar med barn till sammanboende föräldrar. Samhället borde således garan- tera faderns del i barnets underhåll utan att fråga efter om modern och hennes make hade förmåga att försörja barnet utan bidrag. 
 Även enligt den nya lagen gällde att bidragsförskott kunde läm- nas endast i förhållande till barnets far. Efter en lagändring år 1956 kunde bidragsförskott emellertid lämnas till barn, födda inom eller utom äktenskap, i fall där antingen fadern eller modern genom dom eller avtal förpliktats att betala underhållsbidrag till barnet, men där underhållsbidraget inte betalades (prop. 1956:20, 2LU 1956:3). 
 Barn, för vilka faderskapet inte blivit fastställt, var ursprungligen utestängda från rätten till bidragsförskott. Lagen förutsatte näm- ligen att förskott skulle lämnas i förhållande till en känd far och som ersättning för ett fastställt underhållsbidrag som inte betala- des. För dessa barn infördes år 1947 en möjlighet att från tre års ålder erhålla stöd i form av s.k. särskilt barnbidrag, vars belopp motsvarade bidragsförskottets maximibelopp. År 1960 överfördes dessa barn till bidragsförskottssystemet med rätt till maximalt bi- dragsförskott, men fortfarande först från tre års ålder (prop. 1960:75, Calderon 1960:20). Motivet för denna treårsregel var att mot- verka missbruk av förmånen; detta var det påtryckningsmedel sam- hället förfogade över för att få till stånd fastställande av faderskap, vilket ansågs vara av intresse både ur barnets och ur samhällets synvinkel. 
 Genom 1964 års lag om bidragsförskott ändrades förutsätt- ningarna för rätt till bidragsförskott så att förskott kunde lämnas redan från födelsen till barn för vilka faderskapet inte blivit fast- ställt (prop. 1964:70, Collins). Samhällets och barnets intres- se av att faderskapet fastställdes tillgodosågs i stället genom en regel om att bidragsförskott inte lämnades om barnets vårdnads- 
 95 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 SOU 2003:42 
  
 havare, utan giltigt skäl, underlät att medverka till att faderskapet fastställdes. 
 Gemensamt för lagstiftningen om bidragsförskott från det för- månen infördes genom 1937 års lag fram till år 1997 då den avlöstes av underhållsstödet, alltså under nära 60 år, var kopplingen till reg- lerna i FB om föräldrars underhållsskyldighet och om underhålls- bidrag. Ursprungligen var bidragsförskottet endast en ersättning för ett fastställt underhållsbidrag som inte betalades men även senare, efter att det s.k. utfyllnadsbidraget införts 1957 (se nedan), fanns ett tydligt samband mellan det offentligrättsliga bidragsför- skottet och det civilrättsliga underhållsbidraget. Detta samband visar sig bl.a. i det förhållandet att det belopp den bidragsskyldiga föräldern skulle betala till staten som ersättning för utgivet bi- dragsförskott utgjordes av det genom avtal eller dom fastställda underhållsbidraget. En annan viktig koppling mellan det civilrätts- liga och det offentligrättsliga regelsystemet var att det allmänna trädde in i barnets rätt till underhållsbidrag till den del utgivet bi- dragsförskott svarade mot fastställt underhållsbidrag. Den bidrags- skyldiges betalningsansvar för en social förmån baserade sig alltså på en civilrättsligt grundad förpliktelse. 
 Som framgått av redogörelsen ovan minskade successivt sam- bandet mellan den offentligrättsliga förmånen bidragsförskott och den civilrättsliga förpliktelsen att betala underhållsbidrag till barnet. Ett avgörande steg i denna riktning togs 1957 genom in- förandet av en särskild lag om utfyllnadsbidrag i de fall underhålls- bidraget var fastställt till ett lågt belopp (prop. 1957:139, 2LU 1957:30). Barn till ensamstående föräldrar tillförsäkrades här- igenom att det sammanlagda bidraget till deras försörjning, oavsett underhållsbidragets storlek, inte understeg denna garantinivå. Bak- grunden till att utfyllnadsbidraget infördes var att underhålls- bidragen ofta ansågs vara fastställda till alltför låga belopp (prop. 1957:139 s. 16 och 25 f.). Många barn var därför också efter bi- dragsförskottets införande beroende av fattigvård för sin försörj- ning. Reglerna om utfyllnadsbidrag fördes senare över till 1964 års lag om bidragsförskott. Bidragsförskottet behöll således sin karaktär sedan införandet år 1937 av en renodlad samhällsgaranti i förhållande till den bidragsskyldiga föräldern. Genom införandet av utfyllnadsbidraget blev dock nivån på stödet generell i stället för individuell. 
 År 1997 ersattes bidragsförskottet av dagens stödform, under- hållsstöd (prop. 1995/96:208, 1996/97:SfU3). Genom införandet av detta stöd tunnades sambandet ut ytterligare mellan det allmännas 
 96 
  
 SOU 2003:42 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 ekonomiska bistånd till barn till ensamstående föräldrar och det familjerättsliga underhållsbidraget. Kopplingen mellan de båda regelsystemen kan i dag sägas bestå i att en förutsättning för att barnet skall vara berättigat till underhållsstöd är att den förälder barnet inte lever tillsammans med inte betalar ett underhåll som uppgår till minst det belopp barnet skulle få i underhållsstöd, dvs. i normalfallet 1 173 kr per månad. I övriga fall, vare sig underhålls- bidrag är fastställt eller inte och oavsett om föräldern betalar underhåll eller inte, så har barnet rätt till underhållsstöd, antingen som fullt stöd eller som utfyllnadsbidrag utöver det underhåll för- äldern betalar. 
 Ett annat kvarvarande samband mellan de två regelsystemen är att en förutsättning för att en förälder skall kunna åläggas åter- betalningsskyldighet enligt lagen om underhållsstöd är att föräldern enligt FB är skyldig att betala underhållsbidrag till barnet. Det be- lopp som den bidragsskyldiga föräldern skall betala till försäkrings- kassan bestäms emellertid inte av FB:s regler om underhållsbidrag, utan av bestämmelserna om återbetalning i lagen om underhålls- stöd. En förälder som är återbetalningsskyldig för utgivet under- hållsstöd anses dock enligt FB ha fullgjort sin underhållsskyldighet gentemot barnet med det belopp som lämnas i underhållsstöd. 
  
 8.2 
  
 Varför finns stödet och vad är det avsett att täcka? 
  
 Av beskrivningen ovan framgår att det grundläggande syftet både med bidragsförskott och med underhållsstöd kan sägas vara att er- sätta ett underhåll från en förälder som barnet inte bor tillsammans med och att komplettera det bidrag till sin försörjning som barnet får från den föräldern. Tanken är alltså inte att samhällets stöd skall vara ett allmänt bidrag till barn med särlevande föräldrar. Stödet är i stället att se som en garanti för att barnet inte skall drabbas av att den bidragsskyldiga föräldern inte fullgör sin skyldighet att betala underhållsbidrag eller inte har förmåga att betala ett bidrag till barnets försörjning som är lika stort som den garantinivå som fast- lagts i den offentligrättsliga lagstiftningen (jfr prop. 1995/96:208 s. 31). Visserligen har utgångspunkten, både för bidragsförskott och för underhållsstöd, alltid varit att det stöd som lämnas till barnet skall återbetalas till det allmänna av den bidragsskyldiga föräldern. En förändring härvidlag skedde dock i och med införandet av det s.k. utfyllnadsbidraget, eftersom detta innebär att samhället lämnar en förmån till barnet utöver vad den bidrags- 
 97 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 SOU 2003:42 
  
 skyldiga föräldern är skyldig att återbetala. I den mån barnet får utfyllnadsbidrag utgör detta således ett rent stöd från det allmänna. Denna förmån kan lämnas till barn vars föräldrar inte lever tillsammans oavsett barnets aktuella familjesituation. Den förälder barnet bor tillsammans med kan leva ensam eller ha bildat en ny familj men barnet är ändå berättigat till underhållsstöd liksom det tidigare hade rätt till bidragsförskott. 
 Den ursprungliga nivån på bidragsförskottet bestämdes utifrån en avvägning mellan omsorgen om att begränsa det allmännas kostnader och en strävan att undvika att de barn det var fråga om skulle tvingas vända sig till fattigvården för att få sina behov tillgo- dosedda. Bidragsförskottet var dessutom begränsat till det belopp som underhållsbidraget fastställts till. Genom införandet av utfyll- nadsbidraget år 1957 togs det första steget mot en förändring av bidragsförskottet till att avse en garantinivå, oberoende av under- hållsbidragets storlek. Det högsta belopp varmed bidragsförskott kunde utgå var då 720 kr per år eller 60 kr i månaden. 
 Genom anknytningen till basbeloppet i 1964 års lag värdesäkra- des bidragsförskottet och nivån fastställdes till att motsvara 25 procent av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring. I de fall rätt till bidragsförskott förelåg i förhållande till båda föräldrarna skulle förskott lämnas med tillsammans 35 pro- cent av basbeloppet. Av förarbetena framgår inte vilka över- väganden som gjordes i fråga om vad bidragsförskottet skulle täcka och hur stor del av föräldrarnas kostnader för barnet som skulle täckas av förskottet. Det är därför oklart om tanken var att för- skottet skulle täcka hälften av kostnaderna och den andra föräldern antogs svara för den andra hälften eller om beloppet byggde på andra hänsynstaganden. Mot synsättet att bidragsförskottet skulle täcka hälften av kostnaderna för barnets behov, talar dock den ur- sprungliga starka kopplingen mellan underhållsbidrag och bidrags- förskott. Beräkningen av underhållsbidrag baseras ju inte på någon idé om hälftendelning av barnets behov mellan föräldrarna utan sker utifrån vardera förälderns ekonomiska förmåga. I princip kan en förälder tvingas bära hela kostnaden för barnets underhåll, om den andra föräldern saknar förmåga att bidra till kostnaderna för barnet. 
 När det gäller frågan om kostnaderna för barnets underhåll skall fördelas så att vardera föräldern skall stå för hälften av dessa, kan inskjutas att detta föreslogs av Ensamförälderkommittén (SOU 1983:51). Kommittén ansåg att en sådan modell skulle vara enkel att tillämpa och att det skulle vara en fördel att en förälders eko- 
 98 
 SOU 2003:42 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
 nomiska ansvar för barnet bestämdes enbart utifrån den förälderns ekonomiska förutsättningar utan hänsyn till den andra förälderns ekonomi. En vanlig invändning mot en sådan hälftendelnings- modell är att den blir orättvis mot den av föräldrarna som har den lägre inkomsten. Det kan tilläggas att en sådan hälftendelning tillämpades i praxis vid  
 1900-talets 
  början, men i Lagberedningens förslag till 1917 års lag om barn utom äktenskap avvisades denna ordning. Motiveringen var att en sådan uppdelning var orättvis mot modern, som normalt hade en sämre betalningsförmåga än fadern (NJA II 1917 s. 385). 
 Det huvudsakliga skälet till att man vid värdesäkringen av bi- dragsförskottet stannade för att beloppet skulle motsvara 25 procent av basbeloppet var att detta var samma nivå som vid denna tid kunde utgå som barnpension från folkpensioneringen till ett barn som mist den ena eller båda föräldrarna. I förarbetena framhölls att det från barnets och vårdnadshavarens synpunkt är rimligt att samhällets kompensation för uteblivet underhåll är densamma vare sig föräldern avlidit eller om denne inte kan eller vill fullgöra sin underhållsskyldighet (prop. 1964:70 s. 35). 
 Bidragsförskottets storlek var från ikraftträdandet av 1964 års lag till och med år 1994 anknuten till basbeloppet. Genom lagändringar höjdes emellertid den ursprungliga procentsatsen 25 procent först år 1969 till 30 procent och från och med den 1 juli 1971 till 40 procent av basbeloppet. Av förarbetena framgår inte vilka när- mare överväganden som gjordes beträffande stödets storlek och vad stödet var avsett att täcka. I stället var strävan att ytterligare förstärka det familjepolitiska stödet åt ensamstående med barn och att tillförsäkra barn till särlevande föräldrar en tillfredsställande ekonomisk grundtrygghet (prop. 1970:65 s. 6). 
 1981 ändrades beräkningsgrunderna för basbeloppet så att bl.a. energipriser och indirekta skatter inte längre ingick i beräknings- underlaget. För att kompensera barnfamiljerna för den långsam- mare utveckling av basbeloppet som blev följden av detta, höjdes nivån för bl.a. bidragsförskottet från 40 procent till 41 procent av basbeloppet fr.o.m. juli 1981. Då beräkningsgrunderna för basbe- loppet återigen kom att ändras återställdes nivån för bidragsför- skottet till 40 procent av basbeloppet fr.o.m. år 1987. Vidare slopa- des från och med 1989 reglerna om reducering av bidragsförskott då barnet uppbar barnpension eller då förskott utgick i förhållande till båda föräldrarna. Bidragsförskott lämnades med 40 procent av basbeloppet i förhållande till en bidragsskyldig förälder, oavsett om förskott utgick i förhållande till endast en förälder eller till båda 
 99 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 SOU 2003:42 
  
 föräldrarna och oavsett om barnet uppbar barnpension från folk- pensioneringen eller inte (prop. 1987/88:171, SfU 1987/88:29). 
 Värdesäkringen av det allmännas stöd till barn till särlevande för- äldrar genom anknytningen till basbeloppet togs bort från och med 1995 (prop. 1994/95:25, 1994/95:FiU1). Garantinivån i bidragsför- skottet låstes då till det belopp det hade år 1994, 14 076 kr per år eller 1 173 kr i månaden. Övergången från ett basbeloppsanknutet belopp till ett i krontal bestämt bidrag var ett led i den ekonomiska politiken för att sanera statsfinanserna. I den proposition som låg till grund för lagändringen angavs att om inte den då pågående översynen av bidragsförskottslagstiftningen ledde till nettoutgifts- minskningar för år 1998 på 700 miljoner kr avsåg regeringen att återkomma med förslag om ytterligare sänkningar av beloppet, nämligen till 13 780 kr från den 1 juli 1996, till 13 200 kr från den 1 januari 1997 och till 12 600 kr från den 1 januari 1998. 
 Några lagförslag om sänkningar av bidragsförskottets belopp kom emellertid aldrig att läggas fram. I stället ersattes bidragsför- skottet år 1997 av underhållsstödet varvid nivån för detta stöd be- stämdes till samma belopp som då under tre år gällt för bidragsför- skottet, alltså 14 076 kr om året eller 1 173 kr i månaden. 
 I förarbetena till lagen om underhållsstöd diskuterades hur högt stödet bör vara (Ds 1996:2 s. 51 f., prop. 1995/96:208 s. 39 f., bet. 1996/97:SfU3 s. 13 f.). Både den arbetsgrupp inom Socialdeparte- mentet som utarbetade förslaget till den nya lagen, och senare regeringen i sin proposition, konstaterade att barn till särlevande föräldrar ofta har en besvärlig ekonomisk situation. Vidare anför- des att ensamförälderhushållen hade drabbats hårdare än familjer med två föräldrar av de besparingar som genomförts vid mitten av  
 1990-talet. 
  Under åren  
 1991–1993 
  lämnades ett särskilt bidrag om 1 800 kr per år till ensamstående föräldrar som kompensation för slopad skattereduktion för denna grupp. Ett fortsatt särskilt stöd till faktiskt ensamboende föräldrar som kompensation för minsk- ningen av barnbidraget föreslogs därefter av regeringen i 1994/95 års budgetproposition men socialutskottet motsatte sig i sitt av riksdagen godkända betänkande ett riktat stöd till ensamföräldrar inom ramen för barnbidraget (prop. 1994/95:100, bil. 6 s. 34 f., 1994:95:SoU15 s. 54). 
 Arbetsgruppen föreslog att underhållsstödet skulle uppgå till 1 200 kr i månaden eller 14 400 kr per år. Den av arbetsgruppen föreslagna höjningen av bidraget med 27 kr per barn och månad skulle ha ökat kostnaderna för underhållsstödet med omkring 100 miljoner kr per år. Mot bakgrund av de krav på besparingar 
 100 
  
 SOU 2003:42 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 som förelåg, föreslog regeringen att underhållsstöd skulle lämnas med 1 173 kr per barn och månad. Regeringens förslag godtogs av riksdagen. 
 Det beslutade beloppet angavs motsvara ungefär hälften av nor- malkostnaderna för ett barn sedan hänsyn tagits till barnbidraget (prop. 1995/96:208 s. 40 f.). Barnbidraget uppgick åren 1996 och 1997 till 640 kr i månaden. En månatlig genomsnittskostnad för ett barn vid denna tid skulle således, utifrån den schablonartade beräk- ningsmodell som användes i förarbetena till lagen om underhålls- stöd, uppgå till två gånger underhållsstödets belopp adderat med barnbidraget eller uttryckt i siffror 2 x 1 173 kr + 640 kr = 2 986 kr. Motsvarande belopp i dag, då barnbidraget uppgår till 950 kr i månaden, är 3 296 kr. 
 Konstateras kan alltså att underhållsstödet är frikopplat från underhållsbidraget och att stödets nivå, efter att hänsyn tagits till barnbidraget, är tänkt att täcka hälften av normalkostnaderna för ett barn. FB:s regler om underhållsbidrag bygger inte på en sådan hälftendelning. Enligt reglerna i FB skall i stället varje förälder ut- ifrån sin ekonomiska förmåga bidra till kostnaderna för barnets behov. 
 Tanken bakom underhållsstödet, liksom tidigare bidragsför- skottet, är således att täcka den del av normalkostnaden för ett barn som enligt det offentligrättsliga synsättet kan hänföras till den för- älder som inte bor tillsammans med barnet (prop. 1995/96:208 s. 31). Den andra hälften förväntas barnets boförälder stå för, men för denna del lämnas ingen garanti från det allmänna. Någon garan- ti lämnas inte heller till barn, vars föräldrar lever tillsammans. 
 Den konstruktion reglerna om underhållsstöd vid växelvis boen- de fått kan uppfattas så att det allmänna i viss mån lämnar bidrag till den del av barnets försörjning som åligger boföräldern. I dessa fall är nämligen barnet berättigat till ett halvt underhållsstöd i förhållande till var och en av föräldrarna. Stödet reduceras dock med hälften av det belopp respektive förälder skulle ha ålagts att återbetala om han eller hon varit återbetalningsskyldig för underhållsstöd. Då föräldrarna lever åtskilda och barnet varaktigt bor tillsammans med dem båda, kan det underhållsstöd som lämnas ses som ett bidrag till boförälderns kostnader för barnet. Ett annat sätt att uppfatta underhållsstödet vid växelvis boende är som ett be- hovsprövat stöd för det underhåll som den andra föräldern skulle ha bidragit med. Någon civilrättsligt grundad skyldighet att betala underhållsbidrag finns dock sällan för någon av föräldrarna i dessa fall (jfr 7 kap. 6 § FB). När möjligheten till underhållsstöd vid 
 101 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 SOU 2003:42 
  
 växelvis boende infördes var det uttalade syftet att underlätta för särlevande föräldrar att ta ett stort gemensamt ansvar för sina barn (prop. 1995/96:208 s. 62). Underhållsstöd vid växelvis boende ut- gör således ett ekonomiskt stöd till barn till föräldrar som inte lever tillsammans, utan att barnet med stöd av bestämmelserna i FB kan kräva underhållsbidrag från någon av föräldrarna. Inte heller ålägger det allmänna någon av föräldrarna återbetalningsskyldighet för det underhållsstöd som lämnas till barnet. 
  
 8.3 
  
 Andra stödformer till barn och barnfamiljer 
  
 Samhällets direkta ekonomiska stöd till barn och barnfamiljer sker främst genom det allmänna barnbidraget. När barnbidraget inför- des hade det till syfte att främja nativiteten, att utjämna kostna- derna för barn mellan barnfamiljer och barnlösa personer, att över tid utjämna försörjningsbördan för barnfamiljerna och att garantera en viss minimistandard. Barnbidrag lämnas för alla barn upp till 16 års ålder som är bosatta i Sverige och kan därför sägas ha en mycket hög grad av generalitet. Barnbidraget uppgår i dag till 11 400 kr per år eller 950 kr i månaden. Bidraget reduceras inte om det finns flera barn i hushållet. Tvärtom utbetalas s.k. flerbarns- tillägg om det i hushållet finns tre eller flera barn som är be- rättigade till barnbidrag eller studiehjälp. Barnbidraget är lika stort för alla barn oavsett om barnet lever med båda sina föräldrar, med en av dem eller inte tillsammans med någon av dem. Någon behovs- eller inkomstprövning görs alltså inte och inte heller görs någon skillnad mellan kärnfamiljer, familjer med en förälder och s.k. ombildade familjer. 
 En annan viktig ekonomisk stödform till barnfamiljer är bo- stadsbidraget. Bidraget har genom åren haft olika mål. Bidraget i dess nuvarande utformning kan sägas vara dels ett bostadsanknutet stöd, dels ett allmänt konsumtionsstöd för barnfamiljer. 
 Bostadsbidrag kan lämnas både till barnfamiljer och till hushåll utan barn, men i det senare fallet krävs att ingen av hushållets medlemmar har fyllt 29 år. Det är således i första hand hushåll med barn som kommer i fråga för bostadsbidrag. Inte heller beträffande bostadsbidrag görs skillnad mellan olika typer av familjebildningar. Bostadsbidragets storlek är beroende av bostadskostnaden, hus- hållets inkomst och antalet barn i hushållet. En del av bostadsbi- draget, det s.k. särskilda bidraget för hemmavarande barn, lämnas dock oberoende av bostadskostnaden och kan således sägas utgöra 
 102 
  
 SOU 2003:42 
  
 Det statliga stödets funktion och uppbyggnad – en tillbakablick 
  
 ett inkomstprövat barnbidrag. Rätten till bidrag påverkas inte av om hushållet består av en eller två vuxna medlemmar eller om det är fråga om en kärnfamilj eller en ombildad familj. Till följd av att inkomstberäkningen för makar och sambor sker individuellt kan dock bidragets storlek påverkas av om hushållet består av en eller två vuxna, beroende på hur inkomsten är fördelad mellan de två vuxna hushållsmedlemmarna. 
 Beträffande de allmänna barnbidragen och bostadsbidragen gör det således inte någon skillnad när det gäller rätten till bidrag eller bidragets storlek om de vuxna i familjen utgörs av barnets båda biologiska föräldrar eller om endast en av dem är det och han eller hon lever ensam eller tillsammans med en ny partner. För rätten till underhållsstöd är emellertid dessa förhållanden helt avgörande. En grundläggande förutsättning för att barnet skall vara berättigat till underhållsstöd är nämligen att barnets föräldrar inte lever tillsam- mans. Detta innebär att ett barn, vars föräldrar lever tillsammans, inte är berättigat till underhållsstöd även om det ekonomiskt sett skulle föreligga ett behov av bidraget. Samtidigt kan ett barn i dag få underhållsstöd om föräldrarna lever åtskilda och detta även om barnet inte är i behov av ett sådant stöd. 
 Slutligen kan här understrykas att det stöd samhället lämnar, både tidigare i form av bidragsförskott och nu såsom underhålls- stöd, inte är avsett som ett allmänt stöd till barn vars föräldrar inte lever tillsammans. Stödet utgår i förhållande till en förälder som inte lever tillsammans med barnet och är, som nämnts ovan, att se som en ersättning för underhåll från denna förälder och en garanti för att denna del av barnets underhåll når upp till en viss nivå. Det underhåll barnet är berättigat till från den andra föräldern förväntas barnet få i och med sammanboendet, men något underhållsstöd från det allmänna betalas inte ut om detta underhåll brister. Syftet med bidragsförskottet var ursprungligen enligt förarbetena (prop. 1937:276 s. 48) att samhället ställde sig som garant för det under- hållsbidrag som barnet var berättigat till utifrån den civilrättsliga lagstiftningen. Barnet skulle inte bli lidande på grund av den bi- dragsskyldige faderns försummelse eller oförmåga att betala under- håll. Syftet med underhållsstödet är att garantera barn med sär- levande föräldrar en viss ekonomisk standard, men det är i första hand föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för barnet och systemet skall bidra till att båda föräldrarna tar sitt ekonomiska ansvar gentemot barnet (prop. 1995/96:208 s. 31 och 33, prop. 2002/03:1, utg. omr. 12 s. 23). 
 103 
  
 9 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
  
 9.1 
  
 Inledning 
  
 I direktiven till Underhållsstödsutredningen framhålls att under- hållsstödet i dess nuvarande utformning är ett stöd enbart i för- hållande till den bidragsskyldiga föräldern; boföräldern får däremot inte något motsvarande stöd för den andel av barnets kostnader som han eller hon skall stå för. Denna och en del andra grund- läggande frågor om underhållsstödets funktion och uppbyggnad behandlas i detta avsnitt. 
  
 9.2 
  
 En garanti för barnets försörjning 
  
 Utredningens bedömning 
 : Underhållsstödet bör även i fram- tiden vara en garanti för  
 barnets  
 försörjning. 
 Underhållsstödet, liksom dess föregångare bidragsförskottet, är ett ekonomiskt stöd till barnet. Det är alltså inte avsett som ett eko- nomiskt bidrag till den förälder som barnet bor tillsammans med. Detta framgår av lagen (1996:1030) om underhållsstöd (USL) och förklaras av att underhållsstödet i grunden är avsett att garantera barnet ett bidrag till försörjningen i förhållande till en förälder som inte lever tillsammans med barnet. Försummar den särlevande föräldern att betala underhållsbidrag eller är denna förälder, t.ex. på grund av bristande förmåga, inte skyldig att betala ett under- hållsbidrag som når upp till underhållsstödets nivå träder det all- männa in. I denna mening kan underhållsstödet sägas bygga på reg- lerna om föräldrars underhållsskyldighet. Dessa regler utgör också grunden för den återbetalningsskyldighet för stödet som åvilar den särlevande föräldern. 
 105 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstöd och underhållsbidrag kan sägas ersätta det un- derhåll – som regel in natura – en förälder står för när föräldern och barnet bor tillsammans. När föräldern bor tillsammans med barnet är föräldern normalt inte skyldig att betala underhållsbidrag och något underhållsstöd lämnas inte. Inte heller finns någon närmare reglering i lag av hur underhållet skall beräknas eller hur under- hållsskyldigheten skall fullgöras i dessa fall. Eftersom en förälder som inte bor tillsammans med barnet inte kan fullgöra sin under- hållsskyldighet genom att faktiskt ta hand om och försörja barnet, får underhållsskyldigheten i stället fullgöras genom att föräldern betalar underhållsbidrag till barnet, dvs. genom ett kontantbidrag. I den mån underhållsbidraget inte betalas eller inte uppgår till garan- tinivån lämnas underhållsstöd. En förälder som är återbetalnings- skyldig för det underhållsstöd som lämnas anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet upp till underhållsstödets belopp. 
 Underhållsstödet riktar sig alltså till barnet och utgör en garanti för  
 barnets  
 försörjning. Underhållsstödsutredningen har inte kunnat finna några hållbara skäl för att ändra denna ordning. Att underhållsstödet skall vara en garanti för barnets försörjning är också utgångspunkten i utredningens direktiv. 
  
 9.3 
  
 Bör även barn vars föräldrar lever tillsammans kunna få underhållsstöd? 
  
 Utredningens bedömning 
 : Underhållsstöd bör även i fram- tiden lämnas endast till barn med särlevande föräldrar. 
 Kritik riktas ibland mot underhållsstödet – liksom tidigare mot bi- dragsförskottet – för att barn som inte är i behov av samhällsstöd, därför att föräldrarna tillsammans har förmåga att svara för barnets underhåll, ändå kan vara berättigade till stöd. Underhållsstödet är ju inte behovs- eller inkomstprövat. Även om boföräldern ensam har möjlighet att försörja barnet så kan barnet få fullt underhålls- stöd, vilket kan innebära att barnet får en social förmån som det inte behöver. Beroende på den bidragsskyldiga förälderns ekono- miska situation kan det vara så att samhället saknar möjlighet att kompensera sig för denna obehövliga förmån. Det kan också vara så att den bidragsskyldige – på grund av att barnet får ett socialt stöd som barnet inte är i behov av – åläggs att betala mer än som motsvarar hans eller hennes familjerättsliga förpliktelse. Samtidigt kan det finnas barn i stort behov av ekonomiskt stöd vilka aldrig 
 106 
 SOU 2003:42 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
 kan komma ifråga för underhållsstöd (eller någon annan liknande bidragsform) av den anledningen att deras föräldrar bor tillsam- mans. Underhållsstöd lämnas ju endast till barn vars föräldrar lever åtskilda. 
 Underhållsstödsutredningen har förståelse för att det kan upp- fattas som otillfredsställande att vissa barn kan få en social förmån som de inte är i behov av, medan andra barn oavsett hjälpbehov inte kan få ett sådant stöd. Lösningen på detta är dock enligt utred- ningens mening inte att utvidga rätten till underhållsstöd till att omfatta alla barn. 
 Till en början kan konstateras att ett ekonomiskt stöd som läm- nas till alla barn givetvis inte är förenligt med det syfte underhålls- stödet har i dag, nämligen att garantera barn ett bidrag till försörj- ningen i förhållande till en förälder som barnet inte bor tillsam- mans med, och att ett stöd till alla barn skulle kräva att underhålls- stödet gjordes om från grunden. Detta bör dock inte hindra en re- form om skäl talar för en sådan. Utredningen har dock inte kunnat finna några sådana skäl. Ensamstående föräldrar har generellt sett lägre försörjningsförmåga än sammanboende föräldrar. En orsak till detta är att sådana hushåll endast har en förvärvsinkomst. Typiskt sett leder föräldrars särboende också till högre levnads- kostnader. Detta medför att barn till särlevande föräldrar många gånger har det svårare ekonomiskt än andra barn. Som framgått ovan kan underhållsstödet i dag sägas kompensera för bortfallet av underhåll från en förälder. Barn med föräldrar som lever tillsam- mans har inte behov av ett sådant stöd. Mot bakgrund av det an- förda anser utredningen att underhållsstödet även i framtiden bör utgå till barn med särlevande föräldrar, inte till alla barn. 
 En eventuell ökning av det ekonomiska stödet till barn och barnfamiljer bör således enligt utredningens uppfattning inte ske inom ramen för underhållsstödet utan genom åtgärder inom övriga ekonomiska familjestöd. 
  
 9.4 
  
 Bör underhållsstöd utgå även i förhållande till boföräldern? 
  
 Utredningens bedömning 
 : Underhållsstöd bör även i fortsätt- ningen lämnas endast i förhållande till bidragsskyldiga föräldrar. 
 Underhållsstöd lämnas i dag i förhållande till en förälder som inte bor tillsammans med barnet. Som framgått ovan är syftet med 
 107 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
  
 SOU 2003:42 
  
 stödet att garantera barnet ett bidrag till försörjningen när barnet inte får detta direkt från den bidragsskyldiga föräldern. Däremot lämnar det allmänna inte genom underhållsstödet någon garanti för den del av barnets kostnader som ligger på boföräldern. Barnet har således ingen möjlighet att via underhållsstödet få det underhåll barnet enligt bestämmelserna i föräldrabalken (FB) är berättigat till från boföräldern. Det finns inte heller någon social förmån som en boförälder i små ekonomiska omständigheter kan erhålla och som uttryckligen är avsedd att garantera barnets rätt till underhåll. Kan boföräldern inte försörja barnet är föräldern hänvisad till att ansöka om ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). Under år 2001 fick också 25,2 procent av alla ensamstående kvinnor med barn och 7,6 procent av alla ensamstående män med barn ekonomiskt bistånd vid något tillfälle. Motsvarande andel var för sammanboende med barn 3,5 procent och för samtliga hushåll 6,4 procent (Socialstyrelsen, Ekonomiskt bistånd 2001, Socialtjänst 2002:6). 
 Det kan givetvis framstå som inkonsekvent att det allmänna lämnar bidrag till barnets försörjning endast i förhållande till den ena av föräldrarna. Barnets behov av underhåll från boföräldern är principiellt sett lika stort som behovet av underhåll från den bi- dragsskyldiga föräldern och barnets rätt till underhåll från en för- älder är inte mindre av den anledningen att barnet bor tillsammans med denna förälder. Detta kan anses tala för att man utvidgar barnets rätt till underhållsstöd till att gälla även i förhållande till boföräldern. Ett sådant stöd till barn till ensamstående föräldrar med svag ekonomi skulle stärka barnets situation. 
 Flera skäl kan dock anföras mot att låta underhållsstödet utgå också i förhållande till den förälder som barnet bor tillsammans med. Till att börja med skulle en sådan ordning inte ligga i linje med vad som gäller för de fall då barnets föräldrar lever tillsam- mans. Barn i dessa familjer garanteras inte något bidrag till sin för- sörjning och utredningen anser inte heller att något sådant bidrag bör införas. Som anförts utgör underhållsstödet i grunden en garanti för att barnet erhåller sin försörjning i förhållande till en förälder som inte lever tillsammans med barnet och alltså är skyldig att betala underhållsbidrag; stödet kompenserar för bortfallet av underhåll från en förälder. Någon skyldighet att betala under- hållsbidrag föreligger som regel inte för den förälder som bor till- sammans med barnet och då framstår det också som principiellt tveksamt att utvidga underhållsstödet till att gälla även i förhållande till denne. 
 108 
 SOU 2003:42 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
 Genom att samhället lämnar ett försörjningsstöd till barn till särlevande föräldrar utjämnas de ekonomiska skillnaderna mellan dessa barn och barn med sammanlevande föräldrar. Ett samhälls- stöd i förhållande till både den bidragsskyldiga föräldern och bo- föräldern skulle kunna ge barn till särlevande föräldrar en bättre ekonomisk situation än barn i familjer där barnets båda föräldrar lever tillsammans och alltså gynna barn i en familjetyp framför barn i en annan (kärnfamiljen). Det finns en risk för att ett sådant stöd kan uppfattas som orättvist, som en separationspremie, vilket skulle gå ut över underhållsstödets legitimitet. Det kan också ifrågasättas om ett sålunda utformat stöd skulle ligga i linje med den grundläggande principen i FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen) om  
 icke-diskriminering 
  (artikel 2 jfr med artikel 27). 
 Det går inte heller att bortse från att det vanligen är den förälder som barnet bor tillsammans med som uppbär både barnbidraget och det särskilda bidraget för hemmavarande barn inom bostads- bidraget. Barnbidraget lämnas med ett lika stort belopp för alla barn oavsett hushållets inkomster. Däremot varierar storleken av det särskilda bidraget för hemmavarande barn inom bostads- bidraget beroende på två faktorer: antalet barn och hushållets sammanlagda inkomster. För en ensamstående förälder i små eko- nomiska omständigheter kan särskilt bidrag utges med upp till 600 kr, 900 kr eller 1 200 kr i månaden beroende på om det i hushållet finns ett, två eller tre eller flera barn. Dessutom kan en förälder som lever tillsammans med sina barn, och hamnar i ekono- miska svårigheter, efter individuell prövning, erhålla ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen både för sina egna och för barnens levnadskostnader. 
 En bidragsskyldig förälder däremot uppbär vanligen inte barn- bidrag för de barn bidragsskyldigheten avser. Inte heller kan denna förälder, även om han eller hon skulle ha barnen hos sig i relativt stor omfattning, erhålla det särskilda bidraget för hemmavarande barn inom bostadsbidraget. Den bidragsskyldiga föräldern kan inte heller erhålla ekonomiskt bistånd för att betala underhållsbidrag till barnet eller för att återbetala underhållsstöd till staten. 
 Till detta kan även läggas att en förälder som bor tillsammans med barnet har möjlighet att bidra till barnets försörjning på annat sätt än genom rena kontantutgifter och i praktiken ofta också gör det. Bidragsskyldiga föräldrar har i princip inte möjlighet att bidra till försörjningen på annat sätt än genom rena kontantbidrag. 
 109 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
  
 SOU 2003:42 
  
 Enligt Underhållsstödsutredningens mening bör med hänsyn till det anförda underhållsstöd även i framtiden utgå endast i för- hållande till den bidragsskyldige. 
 Man får inte heller glömma bort att även ett sålunda uppbyggt stöd onekligen underlättar boförälderns situation när det gäller för- sörjningen av barnet. Boföräldern skulle annars för bidrag till barnets försörjning vara hänvisad till den andra föräldern och, om denne saknar ekonomisk förmåga att bidra, själv få stå för barnets försörjning eller tvingas söka ekonomiskt bistånd från social- tjänsten. 
  
 9.5 
  
 Vad bör stödet täcka? 
  
 Utredningens bedömning 
 : Det statliga stödet bör även i fram- tiden motsvara ungefär hälften av normalkostnaden för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. 
 Ursprungligen lämnades bidragsförskott med samma belopp som det fastställda underhållsbidraget. Bidragsförskottet var dock maxi- merat och prövades dessutom i förhållande till moderns inkomst och förmögenhet, men det kan konstateras att syftet var att ersätta barnet för den förlust av underhåll som uppstod därför att den bidragsskyldige fadern inte fullgjorde den underhållsskyldighet som ålåg honom enligt dom eller avtal. Denna grundläggande ut- gångspunkt för bestämning av bidragsförskottets belopp fanns kvar ända fram till 1997, då bidragsförskottet ersattes av underhålls- stödet, låt vara att nivån för stödet först delvis genom 1957 års lag om utfyllnadsbidrag, och sedan fullt ut genom 1964 års lag om bidragsförskott, blev generell i stället för individuell. 
 Avsikten med bidragsförskottet, liksom numera underhålls- stödet, var att ersätta eller komplettera underhållsbidraget från den bidragsskyldiga föräldern. En bedömning av vad underhållsstödet bör täcka och vilken levnadsnivå – miniminivå eller normalnivå – stödet bör medge, bör därför ta sin utgångspunkt i hur underhålls- bidrag beräknas och vilken levnadsnivå detta avser att medge. Reg- lerna i FB är relativt kortfattade i detta avseende och säger endast att föräldrarna skall svara för underhåll åt barnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. Vid bedömningen av barnets behov brukar man, med stöd av uttalanden i förarbetena, utgå från de schablon- belopp som räknats fram av Socialstyrelsen och som anses mot- 
 110 
 SOU 2003:42 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
 svara vad ett barn i en viss ålder normalt kostar. Utan att nu gå in på de belopp som Socialstyrelsens beräkningar stannat vid, så är det alltså klart att avsikten bakom dessa är att komma fram till ett normalbelopp för vad barn kostar. 
 Vid beräkningen av underhållsbidrag är utgångspunkten visser- ligen det aktuella barnets behov. Även om de individuella för- hållandena är avgörande, faller man dock i stor utsträckning tillbaka på schablonbeloppen. Inom ramen för underhållsstödet är det inte möjligt att bedöma varje barns individuella behov. En rimlig ut- gångspunkt bör i stället vara att underhållsstödet tillsammans med det bidrag som boföräldern står för och med tillägg för barnbi- draget når upp till en nivå som motsvarar normalbehovet för ett barn, dvs. vad ett barn, efter vad som är allmänt godtaget i vårt land, behöver för att dess grundbehov allmänt sett skall vara tillgo- dosedda (prop. 1978/79:12 s. 103 f.). 
 Ovanstående ställningstaganden, samt den ovan redovisade ståndpunkten att underhållsstöd endast bör lämnas i förhållande till den förälder som barnet inte bor tillsammans med, talar för att underhållsstödets belopp också i framtiden bör täcka ungefär halva normalbehovet för ett barn, efter att hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. Ingenting hindrar dock att det statliga stödet, som utgår i förhållande till den bidragsskyldige, sänks till att omfatta endast hälften av en miniminivå eller höjs till att omfatta hälften av en högre standard än en tänkt normalnivå, efter avdrag för barn- bidraget. 
 Underhållsstödet har en viktig fördelningspolitisk roll. Många boföräldrar har en ansträngd ekonomi. Underhållsstödet gör det möjligt för dessa boföräldrar att ge sina barn en rimlig ekonomisk standard. Stödet gör att flertalet barn till särlevande föräldrar kan leva ett ekonomiskt tryggt och socialt integrerat liv. En sänkning av nivån på stödet till att avse hälften av ett minimibelopp – efter av- drag för barnbidraget – skulle innebära att många barn hamnade i en svår ekonomisk och social situation och risken skulle öka för att barn och boföräldrar blir beroende av ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. Ett lågt underhållsstöd skulle också öka antalet mål om underhållsbidrag i allmän domstol. Detta talar enligt ut- redningens bedömning med styrka mot en sänkning av nivån på stödet. 
 Frågan är då om nivån bör höjas över en tänkt normalnivå. Inom det privaträttsliga regelsystemet är det naturligt att barn får del av föräldrarnas standardökning och att barnet kan göra anspråk på en högre ekonomisk standard och därmed större underhåll ju bättre 
 111 
  
 Underhållsstödets funktion och uppbyggnad – vad bör det statliga åtagandet vara? 
  
 SOU 2003:42 
  
 ställt föräldrarna har det. När det gäller ett bidrag från det allmänna finns dock knappast anledning att utgå från en nivå som ligger över en långsiktigt skälig levnadsnivå. Man kan inte heller bortse från att en högre nivå på stödet skulle kunna leda till att barn med sär- levande föräldrar skulle få en ekonomisk standard som överstiger den standard sammanboende föräldrar typiskt sett kan ge sina barn. 
 Övervägande skäl talar med hänsyn till det anförda enligt utred- ningens mening för att underhållsstödet även framdeles bör täcka ungefär halva normalkostnaden för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. 
 Underhållsstödets belopp och därmed sammanhängande frågor tas upp i avsnitt 10. 
 112 
 10 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 10.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 I Underhållsstödsutredningens uppdrag ingår att ta ställning till om nivån på underhållsstödet är rimlig i förhållande till barns be- hov i olika åldrar, barnbidragets utveckling, barnomsorgskostnader, m.m. I direktiven berörs också frågan om att värdesäkra under- hållsstödets belopp. Vidare har regeringen till utredningen över- lämnat en till Socialdepartementet inkommen skrivelse från Riks- försäkringsverket (RFV) med förslag på bl.a. ändrad utbetalnings- tidpunkt för underhållsstödet. 
 I det följande diskuteras beloppets storlek utifrån de ovan nämn- da förutsättningarna. Vidare behandlas frågor om värdesäkring och utbetalningstidpunkt för underhållsstödet. 
  
 10.2 
  
 Gällande rätt 
  
 Underhållsstöd lämnas med 1 173 kr per barn och månad (8 § lagen [1996:1030] om underhållsstöd, USL). Beloppet om 1 173 kr har varit oförändrat sedan år 1994. Då beslutade riksdagen, som ett led i saneringen av statens finanser, att bidragsförskottet inte längre skulle vara knutet till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om all- män försäkring (AFL) utan i stället anges i kronor (prop. 1994/95:25 och bet. 1994/95:FiU1). Beloppet utgjorde tidigare för år räknat 40 procent av basbeloppet enligt AFL, vilket år 2002 motsvarar 1 263 kr per månad. 
 Underhållsstöd utgår i vissa fall med ett lägre belopp än 1 173 kr, s.k. utfyllnadsbidrag (8 § USL). Finns det anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett underhåll till sitt barn som motsvarar minst det belopp som skulle ha fastställts som återbetalningsbelopp, reduceras underhållsstödet med detta belopp. En boförälder kan också välja att endast söka utfyllnadsdelen i 
 113 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 underhållsstödet. Underhållsstöd utgår också som ett utfyllnads- bidrag om barnet bor hos var och en av föräldrarna (växelvis boen- de). Underhållsstödets belopp – hälften av 1 173 kr per månad för var och en av föräldrarna – minskas då med halva det belopp som respektive förälder skulle ha varit skyldig att betala om återbetal- ningsbelopp fastställts. 
 Lämnas underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag är ingen av föräldrarna återbetalningsskyldig för stödet. 
 Underhållsstödet minskar också om barnet har egna inkomster. Har barnet egna inkomster reduceras stödet med hälften av den del som överstiger 48 000 kr per år (10 § USL). Bestämmelsen innebär att underhållsstödet trappas av successivt. Om ett barn har in- komster om drygt 76 000 kr eller mer per år lämnas inte något underhållsstöd. 
 Vid växelvis boende minskas stödet för var och en av föräldrarna med hälften av det belopp med vilket underhållsstödet annars skulle ha minskats med på grund av barnets inkomster. 
 Underhållsstöd betalas ut av försäkringskassan månadsvis i för- skott. Om det belopp som skall betalas ut för ett barn en viss månad är lägre än 50 kr, bortfaller beloppet. I övrigt avrundas be- lopp som slutar på öretal till närmast lägre krontal (16 § USL). Stödet skall kunna lyftas den 20 i utbetalningsmånaden. Om utbe- talningsdagen infaller på en allmän helgdag, på en lördag eller på midsommarafton skall stödet kunna lyftas närmast föregående var- dag (4 § förordningen [1996:1036] om underhållsstöd). 
  
 10.3 
  
 Vad sades om beloppets storlek när underhållsstödet infördes? 
  
 I den proposition som låg till grund för USL föreslog regeringen att underhållsstöd skulle utgå med samma belopp som gällde för bi- dragsförskottet, dvs. med 1 173 kr per månad (prop. 1995/96:208 s. 39 f.). Regeringen anförde att beloppet motsvarade ungefär hälften av normalkostnaderna för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. Förslaget avvek något från den de- partementspromemoria som låg till grund för propositionen och som utarbetats av en arbetsgrupp inom Socialdepartementet (Ds 1996:2). Promemorian innebar att stödet skulle uppgå till 1 200 kr. Regeringen motiverade beslutet att inte föreslå någon höjning av beloppet med de krav på besparingar som följde av det pågående saneringsprogrammet; den höjning av stödet med 27 kr i månaden 
 114 
 SOU 2003:42 Underhållsstödets belopp, m.m. 
 som föreslagits i departementspromemorian skulle öka kost- naderna för stödet med cirka 100 miljoner kr. 
 Syftet med underhållsstödet anges i dag vara att barn som inte bor tillsammans med båda sina föräldrar skall garanteras en rimlig ekonomisk standard samtidigt som underhållsstödssystemet skall bidra till att båda föräldrarna tar sitt ekonomiska ansvar för barnet (prop. 2002/03:1, utg.omr. 12 s. 23). 
  
 10.4 
  
 Tidigare utredningar och rapporter 
  
 Nedan redovisas tidigare utredningar och rapporter som tagit upp frågan om barns behov och som bedömts vara av intresse i detta sammanhang. Inte endast sådana utredningar och rapporter som rör det statliga stödet till barn med särlevande föräldrar utan även utredningar och rapporter om barns behov vid beräkning av under- hållsbidrag redovisas. Det offentligrättsliga och det privaträttsliga regelsystemet skiljer sig dock åt, varför det inte alltid är möjligt att föra över det som sägs om ett regelsystem till det andra systemet. 
  
 Ensamförälderkommittén  
 (SOU 1983:51) tog upp nivåerna på bi- dragsförskottet. Kommittén slog fast att bidragsförskottets syfte borde vara att upp till en viss nivå utgöra en garanti för den hälft av barnets behov som den bidragsskyldige efter förmåga skulle svara för. När det gällde att beräkna barns behov vid bestämmandet av underhållsbidrag hade kommittén föreslagit schablonbelopp för barns levnadskostnader samt för deras bostads- och barnomsorgs- kostnader. Summan av dessa schablonbelopp minskad med barn- bidragsbeloppet avrundades av kommittén till 0,82 basbelopp för barn i åldern  
 0–12 
  år (2 590 kr per månad år 2002) och till 0,92 basbelopp för barn från 13 år (2 906 kr per månad år 2002). Kom- mittén ansåg att dessa schablonbelopp utgjorde ett rimligt underlag när nivåer på bidragsförskottet skulle väljas. Hälften av de två schablonbeloppen skulle innebära två bidragsförskottsnivåer, 0,41 basbelopp för barn i åldern  
 0–12 
  år (1 295 kr per månad år 2002) och 0,46 basbelopp för barn från 13 år (1 453 kr per månad år 2002). Ensamförälderkommitténs förslag ledde inte till lagstiftning. 
 1987 års underhållsbidragskommitté  
 presenterade i sitt betänkan- de (SOU 1990:8) Samhällsstöd till underhållsbidragsberättigade barn tre olika modeller för att förändra samhällsstödet till ensam- stående föräldrar med barn. Någon redogörelse för de olika modellförslagen skall inte lämnas här. Det kan endast nämnas att ett barns försörjningsbehov enligt den s.k. grundbidragsmodellen 
  
 115 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 uppskattades till ett belopp om 1 400 kr per månad inkl. barnom- sorgskostnader och efter avdrag för det allmänna barnbidraget. I beloppet ingick inte hushållets gemensamma kostnader för bl.a. hemförsäkring, möbler, husgeråd, TV, radio och hushållsel. Beräk- ningen av föräldrarnas försörjningsförmåga föreslogs ske med tillämpning av föräldrabalkens (FB) bestämmelser. Kommittén föreslog emellertid att boföräldrar med låga inkomster skulle ges samma rätt som de bidragsskyldiga att få undanta 300 kr för per- sonliga levnadskostnader utöver förbehållsbeloppet. 
 Vid remissbehandlingen påpekade bl.a. Konsumentverket (KOV) att det föreslagna normalbeloppet för barns behov var ore- alistiskt lågt. Även Socialstyrelsen ställde sig kritisk till beräk- ningarna. Såväl KOV som Socialstyrelsen ifrågasatte också om för- behållsbeloppet om för år räknat 120 procent av basbeloppet för egna levnadskostnader inte borde höjas. 
 Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredningen  
 -93 
 , 
  
  UBU  
  
 -93, 
  
  (SOU 1995:26) gick inte in på frågan om bidragsförskottets stor- lek. Däremot föreslog utredningen att de schablonbelopp som an- vänds när man uppskattar barns normalbehov enligt FB borde höjas något. Utredningen föreslog följande schabloner. 70 procent av basbeloppet för barn i åldern  
  
 0–6 
  
  år (2 210 kr per månad år 2002), 90 procent av basbeloppet för barn i åldern  
  
 7–12 
  
  år (2 842 kr per månad år 2002) och 105 procent av basbeloppet för barn som är 13 år eller äldre (3 316 kr per månad år 2002). Förslaget motivera- des med att barn till särlevande föräldrar inte borde missgynnas i förhållande till andra barn när det gällde möjligheterna att utöva sådana fritidsaktiviteter som ridning, balett, utförsåkning och ishockey. Dessutom fanns det enligt utredningen anledning att ta hänsyn till att de flesta boföräldrar är ensamstående och därför borde få möjlighet att betala för barnvakt någon gång. 
  
 UBU  
 -93 
  övervägde om även barnomsorgskostnaden kunde schabloniseras men fann att denna kostnad varierade för mycket över landet för att det skulle vara möjligt. 
 För att ett rättvist resultat skulle uppnås med den metod för be- räkning av underhållsbidrag som utredningen föreslagit var utred- ningen tvungen att skilja ut barnets andel i bostadskostnaderna och lägga dem till barnets kostnadsbelopp. Att i varje enskilt fall fast- ställa barnets andel i den faktiska bostadskostnaden skulle kräva särskilt utredningsarbete och resultatet skulle ändå bli osäkert. En sådan ordning skulle också kunna skapa konflikter mellan för- äldrarna. Utredningen valde därför att i stället föreslå ett schablon- belopp på 600 kr i månaden vilket ansågs utgöra en rimlig uppskatt- 
 116 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 ning av den ökning i boförälderns bostadskostnad som varje barn föranleder. 
 Många remissinstanser tillstyrkte eller lämnade utredningens förslag utan invändning. KOV menade att barns behov borde be- räknas utifrån de faktiska kostnaderna för en långsiktigt skälig levnadsnivå och att det till de utgiftsposter som KOV:s beräk- ningar innehåller borde läggas ett belopp för hälso- och sjukvård. KOV menade också att två barnnormer borde användas; en för barn upp till 7 år och en för barn och ungdomar upp till 20 år. KOV ansåg vidare att barnets andel i hushållets gemensamma kost- nader inte, som utredningen gjort, borde beräknas som en tredjedel av totalkostnaden i ett trepersonershushåll utan som skillnaden mellan ett två- och ett trepersonershushåll. KOV stödde utred- ningens förslag om att schablonisera barnets andel av bostadskost- naden. Socialstyrelsen ansåg att kostnaden för barnvakt för att för- äldern skall kunna ha egna fritidsaktiviteter är en kostnad för för- äldern, inte för barnet. 
  
 Familjeutredningen  
 (SOU 2001:24) analyserade underhålls- stödets nivå med utgångspunkt i den metod för att beräkna barns behov som används i FB. Utredningen kom fram till att en genom- snittlig månadskostnad för andra kostnader än boende för barn i olika åldrar uppgick till 3 250 kr – efter att högsta barnomsorgsav- gift enligt den s.k. maxtaxan vägts in – vilket minskat med barn- bidraget år 2001 blev 2 300 kr per barn. Om det antogs att föräld- rarna stod för halva kostnaden var skulle var och en av föräldrarna bidra med 1 150 kr till barnets försörjning. Utredningen upp- skattade merkostnaden för ett extra rum till barnet till 870 kr per månad. Till grund för denna beräkning lade utredningen uppgifter om genomsnittliga hyror för lägenheter i hela riket i januari 2000 som räknats upp till 2001 års nivå i enlighet med Konjunkturinsti- tutets prognos för hyresutvecklingen. Barnets kostnad för boende ansågs av utredningen utgöras av hyresökningen från två rum och kök till tre rum och kök. Om bostadskostnaden beaktades skulle barnkostnaden, konstaterade utredningen, bli 4 110 kr per månad om barnet har eget rum och 3 680 kr per månad om två barn delar rum. Utredningen stannade dock för att bostadskostnaden inte borde ingå i beräkningarna av vad barn kostar eftersom bostads- bidraget fick anses täcka merkostnaden för barnens rum i familjer med låga inkomster. Sammantaget menade utredningen att beräk- ningarna visade att underhållsstödet fortfarande låg på en rimlig nivå. 
 117 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 Betänkandet har remissbehandlats. De flesta remissinstanser delar Familjeutredningens uppfattning att underhållsstödet ligger på en rimlig nivå eller lämnar bedömningen utan invändning. 
  
 RFV  
 påtalar i RFV Analyserar 2001:2 att frysningen av under- hållsstödets belopp år 1994 för boföräldrarna inneburit en urholk- ning av underhållsstödets köpkraft. År 2000 motsvarade, enligt RFV:s beräkningar, 1 173 kr en köpkraft på 1 122 kr i 1994 års priser; dvs. en varukorg som år 2000 kostade 1 173 kr kostade år 1994 endast 1 122 kr. I rapporten konstateras också att under- hållsstödet skulle behöva räknas upp med 57 kr till 1 230 kr per månad för att ha samma värde år 2001 som år 1994 (40 procent av prisbasbeloppet år 2001 [36 900 kr]). 
  
 Barnombudsmannen  
 föreslår i sin rapport till regeringen år 2002, Många syns inte men finns ändå, att underhållsstödet höjs till minst 2 000 kr per månad samtidigt som den ekonomiska bördan för bi- dragsskyldiga skall ligga på en rimlig nivå. 
  
 10.5 
  
 Underhållsstödets storlek 
  
 Utredningens bedömning 
 : Underhållsstödets belopp bör f.n. varken höjas eller sänkas. Inte heller bör beloppet nu differen- tieras med hänsyn till barnets ålder. 
  
 10.5.1 
  
 Inledning och utgångspunkter 
  
 I detta avsnitt diskuteras om underhållsstödet ligger på en rimlig nivå. För att kunna bedöma detta måste man uppskatta vad ett barn i en viss ålder normalt kostar. Vid en sådan prövning kan de normer som används i andra sammanhang tjäna till ledning. En redogörelse för dessa normer finns i  
 bilaga 8  
 och en jämförelse mellan dem finns i  
 bilaga 9 
 . 
 En utgångspunkt för utredningens överväganden är att under- hållsstödet även i fortsättningen skall täcka ungefär hälften av nor- malkostnaden för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. En annan utgångspunkt för utredningen är att den antagna normalkostnaden skall täcka ett barns normalbehov och motsvara en skälig levnadsnivå på lång sikt. 
 Underhållsstödet är ett stöd till barnet. Fråga är om en social förmån som en annan enskild person är återbetalningsskyldig för. Den förälder som inte bor tillsammans med barnet skall ju helt eller 
 118 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 delvis återbetala det stöd som lämnas till barnet. Denna återbetal- ningsskyldighet grundar sig på att en särlevande förälder är skyldig att betala underhållsbidrag enligt reglerna i FB. Med hänsyn till den återbetalningsskyldighet som föreligger måste underhållsstödets nivå kunna motiveras utifrån vad ett barn i dag behöver för att dess normalbehov skall vara tillgodosett. Att underhållsstödets belopp legat på samma nivå sedan år 1994 är därför inte i sig ett tillräckligt skäl för att höja beloppet. Frågan är i stället om 1 173 kr per månad i dag är tillräckligt för att täcka den andel av barnets kostnader som stödet är avsett att täcka. Inte heller är det ett tillräckligt skäl för att höja stödet att boföräldrar generellt sett har en ansträngd ekonomisk situation. Som utredningen tidigare betonat kan det problemet inte lösas genom underhållsstödet utan kräver åtgärder på andra områden. 
 Viktigt att notera är att ett barn kan vara berättigat till under- hållsbidrag från en särlevande förälder utöver det underhållsstöd staten lämnar. Underhållsbidragets belopp bestäms enligt reglerna i FB och kan – beroende på barnets individuella behov och föräld- rarnas ekonomiska förmåga – överstiga det belopp barnet får i underhållsstöd. 
 I avsnitt 10.5.3 och 10.5.4 behandlas barnets andel av boför- älderns bostadskostnader respektive barnomsorgskostnader. Barnets levnadskostnader i övrigt tas upp i avsnitt 10.5.2 och i av- snitt 10.5.5. 
  
 10.5.2 
  
 Andra levnadskostnader än bostadskostnad och barnomsorgskostnad 
  
 Underhållsstödet utgår i förhållande till en bidragsskyldig förälder och kan sägas ersätta eller komplettera ett underhållsbidrag från denna förälder. Vid bedömningen av barnets behov är det därför naturligt att utgå från de schablonbelopp som i praxis används för att vid beräkning av underhållsbidrag uppskatta vad ett barn i en viss ålder normalt kostar. Normalkostnaden uppskattas då till följande belopp per månad år 2002. 
  
 0–6 
  år 
  
 65 procent av prisbasbeloppet = 2 053 kr 
  
 7–12 
  år 
  
 80 procent av prisbasbeloppet = 2 527 kr 
  
 13 år – 95 procent av prisbasbeloppet = 3 000 kr 
 119 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 Beaktas måste dock att dessa schabloner bygger på beräkningar från år 1981 och att UBU  
 -93 
  föreslagit att schablonbeloppen bör höjas. Underhållsstödsutredningen har bl.a. mot den bakgrunden gjort en egen bedömning av vad som i dag kan anses utgöra nor- malkostnaden för ett barn, se  
 bilaga 10 
 . 
 Utredningens uträkningar i bilaga 10 är baserade på KOV:s be- räkningar av skäliga levnadskostnader. Dessutom ingår vissa andra kostnadsposter som utredningen anser ingår i ett barns normalbe- hov. 
 Som framgår av bilaga 10 anser utredningen att det är rimligt att barns normalbehov innefattar posterna livsmedel, kläder/skor, fri- tid/lek, hygien, barn- och ungdomsförsäkring, läkemedel samt för de äldre barnen även lokala resor med kollektivtrafik och fick- pengar. 
 När det gäller hushållets gemensamma kostnader för förbruk- ningsvaror, möbler/husgeråd/TV/textilier m.m., dagstidning/ tele-  
 fon/TV-avgift 
  m.m., hemförsäkring och hushållsel går det inte att bortse från att dessa påverkas av att det finns barn i hushållet. Barnets andel i kostnaderna bör därför enligt utredningens mening tas med i beräkningen. 
 Kostnader för läkarvård och tandvård ingår inte i det framräk- nade normalbeloppet. Barn och ungdomar under 20 år har rätt till kostnadsfri tandvård och erbjuds gratis hälso- och sjukvård i de flesta landsting. 
 Som framgår av bilaga 10 skiljer sig beloppen beroende på om barnet är en flicka eller en pojke. Varken riksnormen enligt socialtjänstförordningen (2001:937) eller normalbeloppen enligt FB eller utsökningsbalken (UB) har olika belopp för barn beroende på kön. Inte heller de av Utredningen om översyn av den ekono- miska statistiken definierade konsumtionsnivåerna, Skälig levnads- nivå och Baskonsumtionsnivå, redovisas uppdelade på kön (SOU 2002:73). Enligt Underhållsstödsutredningens uppfattning krävs inte heller någon sådan åtskillnad i här aktuellt sammanhang. Syftet är att få fram ett skäligt belopp; att spegla vad barn behöver för att deras normalbehov skall vara täckt. En differentiering efter kön skulle också innebära att systemet över huvud taget blev alltför detaljerat. Drygt 51 procent av barnen i underhållsstödssystemet är pojkar. Kostnaden för pojkar är något högre än kostnaden för flickor. Utredningen har därför ansett det rimligt att lägga kostna- den för pojkar till grund för sina bedömningar. 
 120 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 Normalkostnaden för barn i olika åldrar uppgår då – med undan- tag av bostadskostnad och barnomsorgskostnad – enligt utred- ningens beräkningar till följande belopp per månad år 2002. 
  
 0 år 
  
 = 
  
 1 673 kr 
  
 1–2 
  år 
  
 = 
  
 1 853 kr 
  
 3 år 
  
 = 
  
 1 523 kr 
  
 4–6 
  år 
  
 = 
  
 1 812 kr 
  
 7–10 
  år 
  
 = 
  
 2 414 kr 
  
 11–14 
  år 
  
 = 
  
 2 794 kr 
  
 15–18 
  år 
  
 = 
  
 3 160 kr 
  
 10.5.3 
  
 Barnets andel av boförälderns bostadskostnad 
  
 En särskild fråga är hur barnets andel av boförälderns bostadskost- nad skall behandlas. 
 Vid beräkning av underhållsbidrag är utgångspunkten att barnets bostadskostnad i princip ingår i det kostnadsbelopp som skall för- delas mellan föräldrarna. För att undvika alltför invecklade beräk- ningar får boföräldern dock i allmänhet förbehålla sig bostadskost- naden både för egen del och för barnets del (prop. 1978/79:12 s. 104). Eftersom boförälderns överskott härigenom minskar får den bidragsskyldiga föräldern indirekt ta del i barnets bostads- kostnad. 
 Enligt Underhållsstödsutredningen bör utgångspunkten även i underhållsstödssystemet vara att barnets andel av bostadskostna- den beaktas vid beräkningen av vad ett barn normalt kostar. 
 En första fråga blir då till vilket belopp barnets andel i bostads- kostnaden kan uppskattas. Skall hänsyn tas till barnets andel i bo- stadskostnaden vid bestämmande av underhållsstödets belopp måste kostnaden schabloniseras. 
 Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken (SOU 2002:73) har nyligen tagit fram en kostnad för barnets boende en- ligt Ford. Denna kostnad uppgick år 2000 till 716 kr per månad. Enligt Underhållsstödsutredningens uppfattning utgör detta belopp en rimlig uppskattning av den ökning i boför- älderns bostadskostnad som varje barn föranleder. En uppräkning av beloppet med konsumentprisindex (KPI) till år 2002 ger en bo- stadskostnad på 750 kr per månad. 
 Den valda bostadskostnaden kan jämföras med den bostadskost- nad som framkommer om man, som Familjeutredningen (SOU 
 121 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 2001:24), låter merkostnaden för barnets boende utgöras av hyres- ökningen mellan två rum och kök och tre rum och kök enligt SCB:s hyresstatistik, se  
 bilaga 4 
 . Merkostnaden blir med denna metod 875 kr i månaden. 
 Kostnaden kan också jämföras med RFV:s normer för beräkning av skälig bostadskostnad, se bilaga 4. Merkostnaden för barnets boende kan beräknas som skillnaden mellan kostnaden för  
 1–2 
  vuxna och  
 1–2 
  vuxna som bor tillsammans med ett barn. Barnets andel av bostadskostnaden blir med detta beräkningssätt i Stor- Stockholm,  
 Stor-Göteborg 
  och i kommuner med fler än 75 000 invånare densamma, dvs. 875 kr, som den som framkommer med SCB:s hyresstatistik. För övriga kommuner blir siffran något högre, 900 kr. 
 Att kostnaden enligt Ford blir lägre än 875 kr förklaras av den särskilda boendestandard, Basutrymmesstandard, som Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken valt att använda sig av vid beräkning av boendekostnaderna. Basut- rymmesnormen innebär bl.a. att två syskon under 11 år antas dela rum; detta för att normen inte skall basera sig på förutsättningar som skiljer sig kraftigt från hur hushållen faktiskt bor. Denna snävare utrymmesnorm är enligt Underhållsstödutredningens upp- fattning rimlig också när man beräknar barns normalbehov i här aktuellt sammanhang. 
 Som ytterligare en jämförelse kan nämnas att i de övre kostnads- nivåerna för bostadsbidrag är skillnaden mellan ett och två barn 600 kr (5 300 kr respektive 5 900 kr) och skillnaden mellan två och tre eller flera barn 700 kr (5 900 kr respektive 6 600 kr). 
 Av intresse är också vilka bostadskostnader boföräldrar i underhållsstödssystemet faktiskt har. Detta beskrivs i  
 tabell 10.1 
 . 
 Tabell 10.1 Underhållsstödsutredningens beräkningar av boföräldrars i underhållsstödssystemet nettobostadskostnader (kr per månad). År 2000 omräknat till 2002 års förhållanden 
  
 Ensamstående 
  
 Sammanboende 
  
 1 barn 
  
 3  
 400–3 
  500 kr 
  
 1 barn 
  
 4  
 700–4 
  800 kr 
  
 2 barn 
  
 3  
 700–3 
  800 kr 
  
 2 barn 
  
 5  
 400–5 
  500 kr 
  
 3 barn 
  
 3  
 300–3 
  400 kr 
  
 3 barn 
  
 5  
 300–5 
  400 kr 
  
 Kommentar: På grund av osäkerhet i materialet har siffrorna angetts i intervall. 
 122 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 Utredningen anser alltså att merkostnaden för barnets boende kan uppskattas till 750 kr per månad. Nästa fråga blir då vilket betydel- se som skall tillmätas bostadsbidraget när man överväger under- hållsstödets belopp. 
 Familjeutredningen ansåg att merkostnaden för barnets rum inte borde beaktas när man övervägde nivån på underhållsstödet mot bakgrund av att bostadsbidraget fick anses täcka kostnaden i familjer med låga inkomster (SOU 2001:24). 
 År 2001 uppbar sex av tio ensamstående föräldrar bostadsbidrag och mer än två tredjedelar av bostadsbidragshushållen utgjordes av ensamstående med barn. Underhållsstödsutredningen har inhämtat uppgifter från RFV om genomsnittliga bostadsbidragsbelopp för olika hushållstyper. Uppgifterna avser preliminärt bidrag maj 2002. Genomsnittsbeloppen har beräknats för de hushåll som har bo- stadsbidrag. Det genomsnittliga beloppet för hushåll med hemma- varande barn var då 1 704 kr i månaden. Bland dessa hushåll hade ensamstående i genomsnitt lägre bidrag än sammanboende; 1 694 kr jämfört med 1 738 kr. 
 Ungefär 98 procent av de ensamstående föräldrarna med barn (hemmavarande och umgängesbarn) som får bostadsbidrag har bo- stadsbidrag med 700 kr eller mer per månad och nästan 97 procent har bostadsbidrag med 1 000 kr eller mer per månad (RFV:s upp- gifter från december år 2002). RFV:s uppgifter redovisas i intervall om 100 kr, varför det inte är möjligt att ta fram uppgifter som avser 750 kr. 
 I  
 tabell 10.2  
 redovisas bostadsbidrag hos boföräldrarna i under- hållsstödssystemet (uppgifterna är från år 2000 och har av utred- ningen räknats fram till år 2002). 
 Tabell 10.2 Bostadsbidrag för boföräldrar i underhållsstödssystemet 
  
 Bostadsbidrag kr/månad 
  
 Andel boföräldrar i underhållsstödssyste- 
  
 met (procent) 
  
 0 
  
 43 
  
 1 
  
 – 
  
 750 
  
 13 
  
 750 
  
 – 1 000 
  
 3 
  
 1 000 
  
 41 
  
 Ungefär 57 procent av boföräldrarna i underhållsstödssystemet uppbär alltså bostadsbidrag. Cirka 44 procent av boföräldrarna har bostadsbidrag på minst 750 kr per månad. 
 123 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 Av betydelse vid bedömningen av om barnets andel av bostads- kostnaden skall beaktas i detta sammanhang är också hur många barn som finns i hushållet. Här kan den sammanställning Familje- utredningen lät göra om samtliga barn som lever med en av sina föräldrar vara av intresse (SOU 2001:24). Uppgifterna bygger på barnets folkbokföring. 
 Tabell 10.3 Boföräldrar och hemmavarande barn efter familjetyp och kön. År 2000 
  
 Genomsnittligt antal hemmavarande barn 
  
 Ensamstående boföräldrar 
  
 – kvinnor 
  
 1,58 
  
 – män 
  
 1,36 
  
 Sammanboende boföräldrar 
  
 – kvinnor 
  
 2,47 
  
 – män 
  
 2,69 
  
 Samtliga boföräldrar 
  
 1,7 
  
 Som framgår har boföräldrarna i genomsnitt 1,7 barn. Underhållsstödsutredningens egna beräkningar visar att den 
 genomsnittliga bruttoinkomsten för boföräldrar är 172 200 kr per år. En boförälder med denna inkomst som bor tillsammans med ett barn i tre rum och kök om 80 kvm med en hyra på 4 607 kr (genomsnittlig hyra för riket år 2002 enligt SCB:s hyresstatistik) erhåller bostadsbidrag med cirka 1 200 kr. Detta ger en nettokost- nad på 3 407 kr i månaden. Denna kostnad kan jämföras med den genomsnittliga månadshyran enligt samma statistik för två rum och kök som uppgår till 3 732 kr. Merkostnaden för barnet täcks under dessa förutsättningar helt av bostadsbidraget. En jämförelse kan också göras med det alternativet att boföräldern bor med två barn i fyra rum och kök om 90 kvm med en hyra på 5 686 kr (genom- snittlig hyra för riket år 2002 enligt SCB:s hyresstatistik). Vid samma inkomstförhållanden erhåller boföräldern bostadsbidrag med cirka 2 100 kr vilket ger en nettokostnad på 3 586 kr. Mer- kostnaden för det andra barnet blir därmed 179 kr. Nettokostna- den understiger även i denna situation den genomsnittliga månads- hyran för två rum och kök. 
 Bostadsbidraget har vuxit fram genom en rad beslut. Bidraget har genom åren haft olika mål; att höja bostadsstandarden, att minska trångboddheten, att utjämna kostnadsskillnader mellan olika 
 124 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 regioner och mellan nyare och äldre bostäder med likvärdig stan- dard samt att allmänt stärka svaga hushålls bärkraft. Bostads- bidraget i dess nuvarande form kan sägas vara dels ett bostads- anknutet stöd, dels ett allmänt konsumtionsstöd till barnfamiljer. Som Familjeutredningen påpekat och som framgått ovan har bo- stadsbidraget alltmer kommit att fungera som ett stöd för ensam- stående med barn. Om barns andel av bostadskostnaden beaktas vid beräkningarna av vad ett barn kostar när man överväger under- hållsstödets belopp innebär detta en dubbelkompensation för de hushåll som uppbär både underhållsstöd och bostadsbidrag. Detta talar mot att barnets andel av bostadskostnaden beaktas. Man kan inte heller helt bortse från att även den bidragsskyldiga föräldern ofta har vissa extra kostnader för bostad på grund av att barnet tidvis vistas hos honom eller henne. Underhållsstödsutredningen har därför – i likhet med Familjeutredningen – stannat för att barnets andel av bostadskostnaden för närvarande inte bör beaktas när underhållsstödets belopp fastställs. 
 Familjeutredningen anser att man bör pröva om bostadsbidraget helt eller delvis kan ersättas med ett familjestöd som inte är in- komstprövat (SOU 2001:24). Utredningens betänkande har remissbehandlats och bereds för närvarande i Regeringskansliet. Om bostadsanknytningen slopas och bostadsbidraget görs om till ett renodlat stöd till barnfamiljer kan det finnas anledning att på nytt överväga hur barnets andel av boförälderns bostadskostnad skall behandlas i underhållsstödssammanhang. 
  
 10.5.4 
  
 Barnomsorgskostnad 
  
 I barnets behov ingår ofta en barnomsorgskostnad. Sedan år 1995 är kommunerna skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i den omfattning som behövs för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta eller studera eller utifrån barnets eget behov. Skyldigheten omfattar sedan den 1 juli 2001 även barn till arbetslösa föräldrar och sedan den 1 januari 2002 även barn vars föräldrar är föräldralediga. 
 Enligt uppgifter från Skolverket 
 1  
 var 76 procent av alla  
 1–5- 
  åringar inskrivna i förskola eller familjedaghem i september 1999. 66 procent av  
 6–9-åringarna 
  och 8 procent av  
 10–12- 
  åringarna var inskrivna i skolbarnsomsorg (dvs. i fritidshem eller familjedaghem) 
  
 1  
 Barns omsorg, Tillgång och efterfrågan på barnomsorg för barn  
 1–12 
  år med olika social bakgrund, Skolverkets rapport nr 203. 
 125 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 i september 1999. Underhållsstödsutredningens beräkningar avse- ende barn i underhållsstödssystemet visar att 67 procent av  
 0–12- 
  åringarna hade barnomsorg år 2002. För barn i åldrarna  
 0–6 
  år var andelen 72 procent. 
 Det flesta barn deltar alltså i någon form av förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg. I dag är barnomsorgen en självklar del av det moderna välfärdssamhället. Förskoleverksamhetens och skol- barnsomsorgens uppgift är att ge barn en god omsorg och stimu- lera deras utveckling och lärande. Verksamheterna har också en social betydelse genom att de bidrar till att utjämna skillnader i uppväxtvillkor för barn i olika befolkningsgrupper och skapar mötesplatser för barn med olika etnisk, kulturell och social tillhö- righet. Underhållsstödsutredningen anser mot denna bakgrund att hänsyn bör tas till kostnaden för barnomsorg när man bestämmer underhållsstödets belopp. Detta ligger också i linje med att barn- omsorgskostnaden – i förekommande fall – beaktas vid beräkning av barns behov enligt FB. 
 Utredningen anser att hänsyn bör tas till kostnad för barnom- sorg när man beräknar behovet för barn i åldrarna  
 1–10 
  år. Däre- mot saknas anledning att räkna med en barnomsorgskostnad för de äldre barnen och för barn under ett år eftersom en mycket liten andel av dessa barn har barnomsorg. För de boföräldrar som inte har någon kostnad för barnomsorg får beloppet ses som en viss ersättning för att föräldern avstår från förvärvsarbete för att ta hand om barnet (jfr rättsfallet NJA 1995 s. 297). 
 I de flesta kommuner gäller fr.o.m. år 2002 en maxtaxa inom barnomsorgen. Denna innebär att avgiften per månad i förskole- verksamheten är högst tre, två respektive en procent av hushållets avgiftsgrundande inkomst per månad för det första, andra respek- tive tredje barnet i hushållet. Avgiften får dock inte överstiga 1 140 kr i månaden för det första barnet, 760 kr i månaden för det andra barnet respektive 380 kr i månaden för det tredje barnet. Från och med det fjärde barnet debiteras inte någon avgift. 
 Även för skolbarnsomsorgen gäller nu i de flesta kommuner en maxtaxa. Avgiften per månad i skolbarnsomsorgen är högst två procent av hushållets avgiftsgrundande inkomst per månad för det första barnet, dock högst 760 kr. För det andra respektive tredje barnet uppgår avgiften till högst en procent av hushållets avgifts- grundande inkomst per månad, dock högst 380 kr per barn. Inte heller här betalas någon avgift från och med det fjärde barnet. 
 I Baskonsumtionsnivån som Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken tagit fram ingår bl.a. kostnad för barnom- 
 126 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 sorg (SOU 2002:73). År 2000 uppgick denna kostnad till 385 kr per månad. Kostnaden har beräknats med hjälp av uppgifter från SCB:s undersökning om Hushållens ekonomi (HEK) och mikro- simuleringsmodellen FASIT. Beräkningarna i FASIT har avsett barn i åldrarna  
 0–12 
  år som har kommunal barnomsorg. Denna kostnad har sedan fördelats på samtliga barn i åldrarna  
 0–19 
  år. En uppräkning av beloppet med KPI till år 2002 ger en barnomsorgs- kostnad på 403 kr per månad. 
 Utredningen om översyn av den ekonomiska statistiken har, en- ligt uppgift, inte beaktat effekterna av den s.k. maxtaxan. Under- hållsstödsutredningen har därför valt att beställa nya beräkningar från SCB som tar hänsyn till effekterna av maxtaxereformen. Även dessa kostnader har räknats fram till 2002 års prisnivåer. Resultatet framgår av  
 tabellerna  
  
 10.4–10.6. 
  
 Tabell 10.4 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för samtliga barn, kr per månad (inkl. barn som inte har barnomsorg). År 2002 
  
 1–6 
  år 
  
 7–10 
  år 
  
 Ensamstående 
  
 266 kr 
  
 180 kr 
  
 Sammanboende 
  
 560 kr 
  
 284 kr 
  
 Samtliga 
  
 512 kr 
  
 259 kr 
  
 Tabell 10.5 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnom- sorgsutgift som är större än noll kr, kr per månad. År 2002 
  
 1–6 
  år 
  
 7–10 
  år 
  
 Ensamstående 
  
 388 kr 
  
 268 kr 
  
 Sammanboende 
  
 824 kr 
  
 499 kr 
  
 Samtliga 
  
 752 kr 
  
 436 kr 
  
 Tabell 10.6 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för samtliga barn med barnomsorg, oavsett utgift eller inte, kr per månad. År 2002 
  
 1–6 
  år 
  
 7–10 
  år 
  
 Ensamstående 
  
 321 kr 
  
 225 kr 
  
 Sammanboende 
  
 679 kr 
  
 360 kr 
  
 Samtliga 
  
 620 kr 
  
 327 kr 
  
 Av naturliga skäl måste den kostnad för barnomsorg som används för att bestämma underhållsstödets belopp bygga på någon form av 
 127 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 genomsnittskostnad. Eftersom de flesta boföräldrar i underhålls- stödssystemet är ensamstående (79 procent år 2000, se  
 bilaga 2 
 ) anser utredningen att kostnaden för denna grupp föräldrar bör användas. Utredningen anser också att det är rimligt att det är genomsnittskostnaden för samtliga barn med barnomsorg som används. Underhållsstödsutredningen har mot denna bakgrund valt att beräkna barnomsorgskostnaden till 321 kr i månaden för barn i åldrarna  
 1–6 
  år och till 225 kr i månaden för barn i åldrarna  
 7–10 
  år. 
 Som framgår av nedanstående tabell ligger de angivna kostnader- na i linje med de barnomsorgskostnader som boföräldrar i under- hållsstödssystemet med barn i barnomsorgen faktiskt har. Ut- redningens underlag för att beräkna dessa siffror har dock varit be- gränsat, vilket innebär att siffrorna är relativt osäkra. Utredningen har därför inte velat grunda ställningstagandet till underhållsstödets belopp på dessa uppgifter. 
 Tabell 10.7 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnom- sorg i underhållsstödssystemet 
  
 Äldsta barnets 
  
 Genomsnittlig barnomsorgsutgift 
  
 ålder 
  
 för barn med barnomsorg, oav- 
  
 sett utgift eller inte 
  
 Genomsnittlig barnomsorgsutgift för barn med barnomsorg med utgift som är större än noll kr 
  
 1–5 
  år 
  
 247 kr 
  
 271 kr 
  
 6–10 
  år 
  
 198 kr 
  
 204 kr 
  
 Den genomsnittliga barnomsorgsutgiften för boföräldrar i under- hållsstödssystemet med barn i åldrarna  
 0–12 
  år är 255 kr per barn och månad. Genomsnittskostnaden har då beräknats för samtliga barn i åldersgruppen, dvs. även barn som saknar barnomsorg ingår. 
 Det kan slutligen i detta sammanhang nämnas att fr.o.m. den 1 januari 2003 infördes allmän förskola tre timmar per dag för fyra- och femåringar, vilket innebär att föräldrar inte längre kommer att ha någon kostnad för barnomsorg dessa timmar. 
  
 10.5.5 
  
 Spädbarnsutrustning och övriga kostnader 
  
 Spädbarnsutrustning 
 En fråga är om kostnaden för spädbarnsutrustning bör anses ingå i normalkostnaden för barn. 
 128 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 Inom ramen för KOV:s beräkningar av skäliga levnadskostnader tar verket fram kostnader för budgetposten Husgeråd och inven- tarier, barn 0 år. Posten tar upp kostnaderna för spädbarnsutrust- ning. I budgetposten ingår bl.a. barnsäng, barnvagn, sängkläder, skötbädd, barnsele, nappflaska, bärsele och spisskydd. Spädbarns- utrustning ingår inte i de budgetposter som redovisas i Koll på pengarna. Till skillnad från dessa utgör kostnaden för spädbarns- utrustning inte ett månadssparande för att löpande kunna ersätta förbrukade eller förslitna produkter. Kostnaden för spädbarnsut- rustning kan i stället ses som en engångskostnad i anslutning till barnets födelse. 
 Även om spädbarnsutrustning till stora delar införskaffas före barnets födelse – och alltså innan underhållsstöd börjar betalas ut – anser Underhållsstödsutredningen att man vid beräkningen av barns normalbehov inte kan bortse från denna kostnad. Bilden av vad barn kostar blir annars orealistiskt låg. Kostnad för t.ex. barn- vagn och spjälsäng ingår också i det schablonbelopp som används när underhållsbidrag till barn beräknas enligt FB. 
 Enligt KOV:s beräkningar uppgår inköpskostnaden för späd- barnsutrustning till 12 414 kr (april 2002). Med hänsyn till att de produkter som ingår i budgetposten till stor del behövs redan i samband med barnets födelse har utredningen valt att beakta kost- naden för spädbarnsutrustning under barnets första år. Om kost- naden fördelas under hela året blir kostnaden 1 035 kr per månad. 
 Övriga kostnader 
 Kostnaderna för barn och ungdomar kan naturligtvis variera från familj till familj. Ett exempel på detta är kostnaden för barnomsorg som är beroende av hushållets avgiftsgrundande inkomst och antal barn. Ett annat exempel är nettokostnaden för barnets andel i bo- förälderns bostadskostnad. Marginalkostnaden beror på bl.a. barnets ordning i syskonskaran och på om bostadsbidrag utgår eller inte. 
 Kostnader för t.ex. semester, resor till släktingar och vänner, husdjur, kostnader för speciella fritidsintressen, musikinstrument 
 2  
 eller musikundervisning ingår inte i den kostnad som utredningen räknat fram för barns och ungdomars normalbehov. Vissa mindre men återkommande kostnader förknippade med barn ingår inte 
  
 2  
 En blockflöjt ingår dock i KOV:s post fritid/lek för barn i ålderskategorierna  
 7–10 
  år och  
 11–14 
  år. 
 129 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 heller i beräkningarna. De flesta barn åker på utflykt med dagis eller skolan vilket medför merkostnader för matsäck. I beräk- ningarna ingår inte heller kostnader för dator, skrivare eller Inter- netabonnemang 
 3  
 eller merkostnader för eventuella handikapp, allergier eller sjukdomar. 
 Som redan nämnts är de flesta boföräldrar i underhållsstöds- systemet ensamstående (79 procent år 2000, se  
 bilaga 2 
 ). En ensamstående förälder kan – i den mån den bidragsskyldige inte kan eller vill ta hand om barnet – någon gång behöva betala för barnpassning. 
 Det ovan anförda talar för ett tillägg av något slag till det av ut- redningen hittills framräknade normalbeloppet för barn och ung- domar. Samtidigt måste man ta i beaktande att även många barn med sammanboende föräldrar lever med små ekonomiska resurser. Detta talar för en viss försiktighet. 
 Vid en sammantagen bedömning anser utredningen att det är rimligt att det framräknade normalbeloppet för barn och ungdomar påförs ett belopp om 300 kr per månad. Detta belopp motsvarar det påslag utredningen i det följande förordar när förbehålls- beloppet för bidragsskyldiga föräldrar bestäms (se avsnitt 12.7.3). 
  
 10.5.6 
  
 Den sammanlagda normalkostnaden för ett barn 
  
 De ovan förda resonemangen (se avsnitt  
 10.5.2–10.5.5) 
  leder fram till de månadskostnader för barn och ungdomar i olika åldrar som framgår av tabellen nedan. Utredningen utgår från att halva kost- naden belöper på den bidragsskyldiga föräldern och att det är denna del som underhållsstödet skall täcka. Vidare har allmänt barnbidrag, förlängt barnbidrag och studiebidrag beaktats. 
  
 3  
 Dator är i dag mycket vanligt i hushållen. Enligt information från Statens institut för kommunikationsanalys hade 83 procent av barn/ungdom i åldern  
 9–17 
  år tillgång till persondator i hemmet år 2000 och 68 procent av dem tillgång till Internet. Om en dator skulle läggas in i KOV:s budgetpost Dagstidning, telefon,  
 TV-avgift 
  m.m. skulle månadskostnaden för hushållen öka med cirka 130 kr. Se KOV, Underlag för beräkning av riksnorm inom försörjningsstödet år 2003 (KOV dnr 2002/5213). 
 130 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 Tabell 10.8 Normalkostnaden för ett barn (kr per månad). År 2002 
  
 Ålder 
  
 0 
  
 1–2 
  
 3 
  
 4–6 
  
 7–10 
  
 11–14 
  
 15–16 
  
 17–18 
  
 Grundbehov 
  
 1 673 
  
 1 853 
  
 1 523 
  
 1 812 
  
 2 414 
  
 2 794 
  
 3 160 
  
 3 160 
  
 + barnom- 
  
 sorg 
  
 0 
  
 321 
  
 321 
  
 321 
  
 225 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 + späd- 
  
 barnsut- 
  
 rustning 
  
 1 035 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 + övrigt 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 300 
  
 – barn- 
  
 bidrag/ 
  
 studie- 
  
 bidrag 
 1 
  
 950 
  
 950 
  
 950 
  
 950 
  
 950 
  
 950 
  
 950 
 2 
  
 712 
 3 
  
 Summa 
  
 2 058 
  
 1 524 
  
 1 194 
  
 1 483 
  
 1 989 
  
 2 144 
  
 2 510 
  
 2 748 
  
 Hälften 
  
 1 029 
  
 762 
  
 597 
  
 742 
  
 995 
  
 1 072 
  
 1 255 
  
 1 374 
  
 1 
  
 Här kan nämnas att Studiehjälpsutredningen föreslagit vissa ändringar i det eko- nomiska stödet (se SOU 2003:28). 
  
 2 
  
 För barn födda under tredje eller fjärde kvartalet. För övriga barn är beloppet som regel lägre. 
  
 3 
  
 Underhållsstödsutredningens beräkningar har gjorts utifrån de förhållanden som gällde år 2002. Det kan nämnas att studiebidrag fr.o.m. år 2003 utgår med 950 kr i månaden under normalt tio månader om året i stället för normalt nio månader om året år 2002. 
  
 Den genomsnittliga kostnaden för barn och ungdomar i ålder  
 0–18 
  år kan således efter att avdrag gjorts för barnbidrag och studie- bidrag beräknas till 1 989 kr per månad. Hälften av denna kostnad blir 995 kr per månad. 
  
 10.5.7 
  
 Underhållsstödets framtida belopp 
  
 Underhållsstödet har legat på samma nivå, 1 173 kr per månad, sedan 1994. Hade det årliga stödet fortfarande utgjort 40 procent av prisbasbeloppet hade månadsbeloppet uppgått till 1 263 kr år 2002. Det viktiga är emellertid, som utredningen redan framhållit, inte detta utan om stödet är rimligt utifrån vad ett barn normalt kostar i dag. 
 Av visst intresse i sammanhanget är också att bidragsförskottet och barnbidraget år 1994 tillsammans motsvarade 65,6 procent av basbeloppet medan underhållsstödet och barnbidraget år 2002 mot- svarar 67,2 procent av prisbasbeloppet. Trots att nivån på sam- 
 131 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 hällets stöd till barn med särlevande föräldrar inte höjts sedan 1994 ligger stödet från det allmänna alltså i dag på en totalt sett högre nivå än 1994. Därtill kommer de ekonomiska förbättringar som maxtaxereformen inneburit för många boföräldrar. 
 Av utredningens beräkningar i avsnitt 10.5.6 framgår att hälften av den genomsnittliga kostnaden för barn och ungdomar i åldern  
 0–18 
  år efter avdrag för barnbidrag och studiebidrag uppgår till 995 kr per månad. 
 Sett över tid täcker det belopp som sammanlagt lämnas i under- hållsstöd till ett barn, sammanlagt 267 444 kr under barnets upp- växt,  
 0–18 
  år (1 173 kr x 19 år x 12 månader), alltså väl hälften av normalkostnaden för ett barn utöver barnbidraget eller studie- bidraget, som enligt utredningens beräkningar uppgår till 226 824 kr. Underhållsstödets totala belopp bör därför inte höjas. Frågan är i stället om det totala beloppet bör sänkas och om beloppet bör differentieras. 
 Kostnaderna för ett barn varierar beroende på barnets ålder. I flera andra sammanhang (FB, UB och riksnormen) har man också valt att differentiera de belopp som avser barn efter ålder. Dessa normer innefattar dock inte eventuell barnomsorgskostnad. När nivån på underhållsstödet diskuteras måste barnomsorgskostnaden beaktas redan när nivån slås fast. Det faktum att vissa av kost- naderna för barnet ökar med stigande ålder kompenseras då i viss mån av att kostnaderna för barnomsorg minskar. Men kostnaderna jämnas trots det inte ut mellan barn i olika åldrar. Detta talar för att stödet differentieras. Samtidigt måste beaktas att en differentiering av stödet skulle leda till ökade administrationskostnader. Till detta kommer att ett enhetligt belopp ofta är enklare för den enskilde att förstå. Ett enhetligt belopp innebär visserligen att beloppet vissa år inte täcker de kostnader stödet är avsett att täcka och att beloppet andra år är högre än de kostnader det är avsett att täcka. Systemet bygger alltså på att boföräldern de år stödet objektivt sett är för högt lägger undan en del av stödet för att använda under de år då stödet objektivt sett är för lågt. Detta förhållande torde dock inte innebära några större svårigheter. 
 Utredningens beräkningar visar att normalkostnaden för barn sedan barnbidrag och studiebidrag har beaktas varierar från 1 194 kr per månad till 2 748 kr per månad och att det nuvarande under- hållsstödets belopp överstiger vad stödet är avsett att täcka för barn i åldern  
 0–10 
  år. För barn i dessa åldrar skulle stödet kunna sänkas. För barn i åldern  
 15–18 
  år täcker stödet emellertid inte halva 
 132 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 normalkostnaden efter avdrag för barnbidrag och studiebidrag. För barn i dessa åldrar skulle stödet behöva höjas. 
 En höjning av underhållsstödet för barn som fyllt 15 år bör emellertid – med hänsyn till den återbetalningsskyldighet som föreligger – kombineras med en sänkning av underhållsstödets be- lopp för de yngre barnen. En bidragsskyldig kan annars sett över barnets hela uppväxt åläggas en återbetalningsskyldighet som över- stiger vad som sakligt sett kan motiveras utifrån barnets behov. 
 Vid en anpassning av stödet till de belopp som utredningen be- räknat för ett barns normalbehov talar, som framgått, vissa skäl för en differentiering. Frågan är då hur en eventuell differentiering skulle kunna utformas. 
 Några fasta ramar för hur en åldersdifferentiering bör se ut finns inte. I FB används tre olika nivåer  
 (0–6 
  år,  
 7–12 
  år och 13 år eller äldre), i UB används två nivåer  
 (0–6 
  år och 7 år eller äldre), i KOV:s beräkningar och riksnormen förekommer sju nivåer (0,  
 1–2 
  år, 3 år,  
 4–6 
  år,  
 7–10 
  år,  
 11–14 
  år och  
 15–18 
  år). 
 Att i likhet med KOV:s beräkningar och riksnormen använda sig av sju olika nivåer i underhållsstödet skulle föra för långt, särskilt om man beaktar de administrativa merkostnader som varje ålders- grupp innebär. Utifrån de av utredningen framräknade beloppen framstår det som rimligt att utgå från tre åldersgrupper: 
  
 0–6 
  år 
  
 = 
  
 768 kr 
  
 7–14 
  år 
  
 = 
  
 1 034 kr 
  
 15 – 18 år = 
  
 1 315 kr 
  
 De angivna beloppen utgör genomsnittet för varje åldersgrupp. Det sammanlagda belopp som kan utgå i underhållsstöd under 
 barnets uppväxt  
 (0–18 
  år) skulle då bli 226 896 kr eller i genomsnitt ungefär 995 kr per månad. 
 En generell sänkning av stödet till 1 000 kr per månad skulle innebära en besparing för staten på 400 miljoner kr per år och en sänkning till 1 100 kr per månad skulle innebära en besparing på 180 miljoner kr. En differentiering av stödet i enlighet med det ovan anförda skulle, med dagens regler i övrigt, innebära en be- sparing för staten med omkring 50 miljoner kr per år. 
 Såväl statsfinansiella skäl som omsorgen om de barn som i dag inte får ett tillräckligt högt underhållsstöd talar för att beloppet differentieras i enlighet med vad som nu skisserats. Även om det nuvarande stödet sett över tid täcker hälften av kostnaderna för ett barn efter avdrag för barnbidrag finns det barn som kommer in i 
 133 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 underhållsstödssystemet vid en högre ålder och som då får ett för lågt stöd. 
 En reform som den skisserade skulle innebära förbättringar för barn över 14 år. För dessa barn skulle underhållsstödet öka med 142 kr i månaden. Reformen skulle emellertid samtidigt innebära försämringar för ett stort antal barn. Ungefär 72 procent av de barn som får underhållsstöd skulle få sina stöd sänkta. För barn i åldern  
 0–6 
  år skulle underhållsstödet sänkas med drygt 400 kr per månad och för barn i åldern  
 7–14 
  år skulle stödet sänkas med 139 kr per månad. Detta skulle innebära att stödet sänktes med ett belopp på sammanlagt ungefär 40 500 kr sett över ett barns uppväxt vilket sannolikt skulle medföra ekonomiska problem för många barn och boföräldrar som i sin ekonomiska planering inte räknat med att stödet skall sänkas. 
 Utredningen är inte beredd att föreslå en sådan ändring. Inte heller är utredningen beredd att föreslå en generell sänkning av stödet till 995 kr per månad även om det beloppet över tid skulle motsvara vad stödet är avsett att täcka. 
 Underhållsstödsutredningen förordar i stället att underhålls- stödets belopp får ligga kvar på den nuvarande nivån till dess att kostnaderna för ett barn sett över tid når upp till det totalbelopp som i dag betalas ut under ett barns uppväxt, dvs. 267 444 kr. På detta sätt får man en mjukare anpassning av stödet till kostnaderna för barns normalbehov. När väl halva normalkostnaden för ett barn, efter att hänsyn tagits till barnbidrag och studiebidrag, med hänsyn till prisutvecklingen m.m. motsvarar det nuvarande under- hållsstödets belopp sett över tid kan det finnas anledning att ånyo överväga frågan om en differentiering av stödet efter barns ålder. 
 Grundskyddet för efterlevande barn utgörs sedan den 1 januari 2003 av efterlevandesstöd till barn (se lagen [2000:461] om efter- levandepension och efterlevandestöd till barn). Efterlevandestöd till barn motsvarar för år räknat 40 procent av prisbasbeloppet. 
 Utredningens bedömning innebär att efterlevandestödet till barn även i fortsättningen kommer att överstiga underhållsstödets be- lopp. Behovet av ekonomisk försörjning torde i princip inte skilja sig mellan barn med en avliden förälder och barn med särlevande föräldrar. Detta talar för att efterlevandestödet till barn skulle kunna sänkas till 1 173 kr per månad. Efterlevandestödet till barn har dock nyligen övervägts. Det ansågs då inte motiverat att sänka nivån till underhållsstödets nivå, vilket hade föreslagits av Utred- ningen om efterlevandepension (SOU 1998:120 s. 329 f., prop. 
 134 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 1999/2000:91 s. 107 f., bet. 1999/2000:SfU13). Underhållsstöds- utredningen avstår därför från att lägga fram ett sådant förslag. 
  
 10.6 
  
 Värdesäkring av beloppet 
  
 Utredningens bedömning 
 : Underhållsstödet bör även i fram- tiden anges i kronor. 
 Underhållsbidrag, underhållsstöd och barnpension/efterlevande- stöd till barn reglerar försörjningen för barn som lever med endast en förälder. Två av dessa system är värdesäkrade genom särskilda indexeringsregler. 
 Bestämmelser om justering av underhållsbidrag med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet finns i lagen (1966:680) om ändring av vissa underhållsbidrag. 
 Barnpension och bidragsförskott beräknades t.o.m. år 1994 med samma metod och barn garanterades stöd med lika stora belopp i båda systemen. Efter år 1995 har den garanterade nivån i barnpen- sionen fortsatt att räknas upp årligen med hänsyn till prisbasbe- loppet. Det innebär att barnpensionen år 2002 uppgår till 1 263 kr och alltså är 90 kr högre per barn och månad än underhållsstödet. Grundskyddet för efterlevande barn utgörs, som redan sagts, sedan den 1 januari 2003 av efterlevandestöd till barn. Även efterlevande- stöd till barn är knutet till prisbasbeloppet. 
 I förarbetena gjordes bedömningen att grundskyddet för barn till en avliden förälder även fortsättningsvis skulle vara värdesäkrat och inte, såsom föreslagits av Utredningen om efterlevandepension (SOU 1998:120), utges med ett i kronor bestämt belopp (prop. 1999/2000:91 s. 107 och bet. 1999/2000:SfU13). 
 Underhållsstödet är inte värdesäkrat. För att höja beloppet krävs beslut av riksdagen. 
 Frågan är om det finns skäl att nu återinföra en indexering av underhållsstödet. Vid den hearing som Underhållsstödsutred- ningen höll i maj 2002 ansåg många att stödet borde knytas till någon form av index för att inte urholkas beloppsmässigt. 
 En direkt indexering med koppling till prisbasbeloppet eller kon- sumentprisindex (KPI) skulle medföra att underhållsstödet på samma sätt som underhållsbidrag och efterlevandestöd till barn justeras för förändringar i det allmänna prisläget. 
 Ett problem med att knyta underhållsstödet till ett sådant index är emellertid att man inte får något hänsynstagande till förändrade 
 135 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 konsumtionsmönster hos befolkningen i allmänhet. De levnads- kostnader som ingår i underhållsstödet kan sägas motsvara varu- korgar med produkter som anses nödvändiga för att uppnå en viss levnadsnivå. Innehållet i en sådan varukorg ändras dock med tiden, i takt med att människors behov förändras, produktutveckling m.m. Ett exempel på detta är de ändringar som nyligen skett av KOV:s beräkningar av skäliga hushållskostnader. Fr.o.m. år 2003 ingår t.ex. mikrovågsugn i budgetposten Möbler, husgeråd, TV m.m. och kostnad för mobiltelefon och mobiltelefonsamtal ingår i budgetposten Dagstidning, telefon,  
 TV-avgift 
  m.m. Mot att knyta underhållsstödet till prisbasbeloppet eller KPI talar dessutom att underhållsstödets nivå är beroende av förändringar i det allmänna barnbidraget och studiehjälpen samt i barnomsorgskostnaderna. Dessa kan svårligen fångas upp med hjälp av ett index. 
 Ytterligare en nackdel är att prisbasbeloppet och KPI består av en sammanvägning av prisutvecklingen för många olika produkt- grupper, där vissa, t.ex. bensin, enligt utredningens bedömning inte ingår i barnets normalbehov. Det finns därför en risk för att förändringar i prisbasbeloppet och KPI inte ger en korrekt bild av hur priset på de produkter som ingår i normalbehovet utvecklats. 
 Ett alternativ till att knyta underhållsstödet till KPI vore möj- ligen att använda sig av  
 del-KPI 
  eller s.k.  
 del-index. 
 Del-KPI 
  an- vänds vid bl.a. uppräkningen av KOV:s beräkningar av skäliga lev- nadskostnader. En sådan ordning löser dock inte problemet med att måtten på en skälig levnadsnivå förändras över tiden. 
 En annan variant av indexering som i och för sig skulle kunna övervägas är att låta underhållsstödet följa löneutvecklingen. En löneindexering skulle innebära att även barn till särlevande föräld- rar på samma sätt som barn med sammanboende föräldrar får del av en förälders standardökning, när denne har en positiv reallöneut- veckling. Underhållsstödsutredningen anser dock inte att en sådan lösning kan förordas. Underhållsstödets uppgift är ju att tillför- säkra barnet en viss konsumtionsstandard. Inkomstförändringar påverkar inte i sig den garanterade standarden. I stället är det be- dömningar av vad som är en rimlig levnadsnivå som bestämmer beloppet. Sådana prövningar bör göras med utgångspunkt i de för- hållanden och värderingar som gäller vid varje tillfälle. Att då låta löneutvecklingen i samhället styra nivån på stödet framstår inte som lämpligt eller ändamålsenligt. 
 Ytterligare ett alternativ är att behålla dagens ordning med ett fast krontalsbelopp. Med en sådan lösning blir det enklare för den enskilde att förstå systemet än om beloppet knyts till ett index. 
 136 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 Vidare kommer man ifrån problemet med att index inte beaktar att behoven kan förändras över tiden. 
 Givetvis går det inte att komma ifrån att en ordning med ett i kronor bestämt belopp är mer tungrodd än en ordning där man knyter underhållsstödet till ett index eftersom varje förändring av beloppets storlek måste underställas riksdagen. Trots detta gör ut- redningen den bedömningen att en ordning med ett fast krontal utgör den bästa lösningen. Att behålla knytningen till ett fast krontal ligger i linje med utredningens förslag beträffande förbe- hållsbelopp och grundavdrag för de bidragsskyldiga (se avsnitt 12) och ger därmed enhetlighet åt systemet. 
 Utredningen har noga redogjort för de beräkningar som ligger till grund för bedömningen av underhållsstödets belopp. Detta, i förening med att uppgifter från officiella källor använts, bör göra det möjligt att utan större svårigheter i framtiden kontrollera om beloppet bör ändras. 
 Det bör här särskilt påpekas att den förordade lösningen förut- sätter att regeringen noga följer kostnadsutvecklingen och kon- sumtionsmönstren och vid behov tar initiativ till en lagändring vad gäller nivån på underhållsstödet. 
  
 10.7 
  
 Utbetalningstidpunkt 
  
 Utredningens förslag 
 : Underhållsstödet betalas även i fortsätt- ningen ut månadsvis i förskott. Däremot flyttas datum för när stödet skall kunna lyftas fram från den 20 i utbetalningsmåna- den till den sista i månaden. 
  
 10.7.1 
  
 Utbetalningstidpunkt inom andra rättsområden 
  
 Underhållsbidrag skall som regel betalas i förskott för kalender- månad (7 kap. 7 § första stycket FB). 
 För barnpension och efterlevandestöd till barn, bostadsbidrag och allmänt barnbidrag gäller att utbetalning sker samma månad som bidraget avser, dvs. barnbidrag för augusti betalas ut den 20 augusti, bostadsbidrag för augusti den 27 augusti samt barnpension och efterlevandestöd till barn för augusti den 19 eller 20 augusti be- roende på födelsedatum. 
 137 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 SOU 2003:42 
  
 10.7.2 
  
 Riksförsäkringsverkets förslag 
  
 RFV har föreslagit att utbetalning av underhållsstöd skall ske den 20 i den månad som stödet avser (RFV Anser 1998:9). Ett förslag med samma innebörd har framförts i en skrivelse till Socialdepar- tementet. Skrivelsen har, som redan nämnts, överlämnats till Underhållsstödsutredningen. 
 RFV:s förslag innebär inte att det samlade underhållsstödet blir mindre eller större. Däremot sker det en förskjutning av utbetal- ningstillfällena på så sätt att den sista utbetalningen görs i den månad som barnet fyller 18 år i stället för i månaden innan. Enligt RFV bör dock ändringen av utbetalningstidpunkt inte innebära en månads uppehåll i utbetalningarna för dem som redan uppbär underhållsstöd. Verket föreslår därför övergångsbestämmelser som innebär att utbetalningen förskjuts successivt några dagar under ett antal utbetalningstillfällen. 
 Bakgrunden till RFV:s förslag är att verket anser att dagens utbetalningsregel skapar problem både för den enskilde och för försäkringskassorna. Eftersom underhållsstöd betalas ut den 20 i månaden före den månad som stödet avser innebär det att för- ändringar som inträffar mellan den 20 i utbetalningsmånaden och den första i nästkommande månad leder till att rättelser måste göras i efterhand; antingen genom återkrav mot bidragsmottagaren eller justeringar av den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet. 
 Enligt RFV leder den nuvarande ordningen också till många onödiga ärenden om underhållsstöd hos försäkringskassan. Efter- som en bidragsskyldig enligt FB inte behöver betala underhålls- bidrag till barnet förrän den sista i månaden är det enligt verkets bedömning många boföräldrar som låter ärendet gå till försäkrings- kassan enbart för att vara tillförsäkrade bidrag redan den 20 i månaden. 
 Sökanden har ofta rätt till underhållsstöd för flera månader till- baka när försäkringskassan beviljar ansökan. Den bidragsskyldige har kort tid på sig att reglera den sammanlagda återbetalningsskyl- dighet som uppstått på grund av utbetalt underhållsstöd och detta utgör enligt RFV en betydande anledning till att bidragsskyldiga blir föremål för indrivning. RFV påpekar att en förskjutning av ut- betalningstidpunkten skulle innebära att den första utbetalningen skulle omfatta ett månadsbelopp mindre, vilket skulle göra det lättare för bidragsskyldiga att reglera den uppkomna skulden. 
 Att förslaget leder till att olika tidpunkter kommer att gälla för när underhållsbidrag skall betalas och när underhållsstöd betalas ut 
 138 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp, m.m. 
  
 ser RFV inte som något hinder. Verket pekar på att underhålls- stödet – till skillnad från det tidigare bidragsförskottet – inte är ett förskott på underhållsbidrag utan ett samhällsstöd som utges till barn och där den bidragsskyldige skall fullgöra återbetalning till staten enligt särskilda regler. 
  
 10.7.3 
  
 Tidpunkten flyttas fram 
  
 Utredningen delar RFV:s bedömning att den nuvarande utbetal- ningstidpunkten har vissa nackdelar. Som verket påpekat är under- hållsstödet visserligen inte ett förskott på underhållsbidrag. Dock måste underhållsbidragets och underhållsstödets funktion sägas vara densamma. Båda har till syfte att täcka kostnaderna för barnets försörjning. Utbetalning månadsvis i förskott tillgodoser barnets intresse av att fortlöpande få stöd för sin försörjning allt eftersom behov uppkommer. Att låta ett stöd som avser den löpande försörjningen utbetalas i slutet av den månad som stödet hänför sig till kräver, enligt utredningen, starka skäl. Vid avvägningen mellan de intressen som här gör sig gällande anser utredningen att barnets intresse av att kunna få stöd i förskott och intresset av samordning med reglerna i FB väger tyngst. 
 Stödet bör alltså, enligt Underhållsstödsutredningens bedöm- ning, även fortsättningsvis betalas ut i förskott. 
 En annan fråga är vilket datum stödet bör kunna lyftas. 
 Om utbetalningstidpunkten flyttas fram till den sista i månaden skulle de problem RFV pekat på minska. Ett senare utbetalnings- datum skulle göra underhållsstödssystemet mindre attraktivt utan att för den skull gå ut över barnets intressen. En sådan ordning skulle också innebära större möjligheter än i dag att beakta föränd- ringar som inträffar efter den 20 i utbetalningsmånaden och ligga i linje med vad som gäller om skyldigheten att betala underhålls- bidrag. 
 Mot denna bakgrund föreslår Underhållsstödsutredningen att utbetalningstidpunkten för underhållsstödet flyttas fram till den sista i månaden. Detta innebär visserligen att olika datum kommer att gälla för utbetalning av olika förmåner. Utredningen anser dock att denna olikhet inte är av det slaget att den motiverar att man be- håller nuvarande bestämmelser. 
 Utredningen vill särskilt betona vikten av att RFV, om utred- ningens förslag genomförs, informerar boföräldrar om den för- dröjda utbetalningen i god tid så att de kan anpassa sig till änd- ringen. 
 139 
  
 11 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 11.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Underhållsstöd utgår i dag oavsett boförälderns ekonomiska för- hållanden. Stöd utgår alltså även om boföräldern har en så god eko- nomi att han eller hon inte är i behov av stöd till barnets försörj- ning. Detta förhållande har kritiserats från olika håll. 
 I Underhållsstödsutredningens uppdrag ingår att överväga om och i vilken omfattning underhållsstöd i framtiden bör lämnas till barn som – på grund av att boföräldern själv eller tillsammans med den andra föräldern kan stå för barnens försörjning – inte har be- hov av underhållsstöd. 
  
 11.2 
  
 Gällande rätt 
  
 Underhållsstöd lämnas med 1 173 kr per barn och månad till sär- levande föräldrars barn. Ansökan om underhållsstöd görs av boför- äldern hos försäkringskassan. 
 Någon behovsprövning av stödet sker inte i förhållande till bo- förälderns inkomst. Däremot prövas storleken på stödet mot bar- nets egen inkomst (10 § lagen [1996:1030] om underhållsstöd [USL]). Underhållsstödet minskas med ett belopp som motsvarar hälften av inkomsten till den del denna överstiger 48 000 kr per år. Bestämmelsen innebär att underhållsstödet successivt minskar och att något stöd inte lämnas om barnet har inkomster som uppgår till ungefär 76 000 kr per år eller mer. 
 Bor barnet varaktigt hos båda föräldrarna (växelvis boende) gäller sedan den 31 mars 2001 att båda föräldrarna kan ansöka om underhållsstöd. Någon återbetalningsskyldighet skall i detta fall inte åläggas någon av föräldrarna. Underhållsstödet för vardera för- äldern uppgår till hälften av fullt underhållsstöd, reducerat med 
 141 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 hälften av det belopp föräldern skulle ha fått återbetala om återbe- talningsreglerna hade tillämpats på denne. 
 Vid växelvis boende skall – om barnet har en sådan inkomst att den inverkar på underhållsstödets storlek – stödet för var och en av föräldrarna minskas med ett belopp som motsvarar hälften av det belopp med vilket stödet annars skall minskas. 
  
 11.3 
  
 Nackdelar med den nuvarande ordningen 
  
 Underhållsstödet är – om man bortser från underhållsstöd vid växelvis boende – inte behovsprövat i förhållande till boföräldern. Det innebär att statligt stöd i vissa fall betalas ut till barn trots att boföräldern har en ekonomisk situation som gör det möjligt för honom eller henne att ensam, eller tillsammans med den andra för- äldern, försörja barnet. Att hänsyn inte tas till boförälderns in- komster kan uppfattas som orättvist, särskilt som hårda återbetal- ningskrav i dag ställs på de bidragsskyldiga. 
 Avsaknad av behovsprövning innebär också att ett av syftena med underhållsstödssystemet, nämligen att betona föräldrarnas an- svar för barnets försörjning, inte till fullo uppfylls. 
 Att barn trots att de inte behöver det kan få stöd från staten innebär att staten tar över en del av de kostnader för barnets för- sörjning som föräldrarna själva kan stå för. Detta innebär att an- svaret för barnen förskjuts från föräldrarna till det allmänna och kan leda till att barn i en familjetyp (kärnfamiljen) diskrimineras jämfört med andra barn. Detta ligger inte i linje med principen om  
 icke-diskriminering 
  i FN:s konvention om barnets rättigheter (ar- tikel 2 jfr med artikel 27). Statens kostnader för stödet blir dess- utom högre än vad de skulle behöva vara. 
 Det är viktigt att stödsystemet är så konstruerat att det inte hindrar eller försvårar för föräldrar att välja den boendelösning som är bäst för deras barn. Det kan inte helt uteslutas att den nuvarande ordningen kan inbjuda till bidragsplanering genom att föräldrar av ekonomiska skäl väljer att låta barnet bo hos den av föräldrarna som har den högsta inkomsten. Det rena bidraget från staten, dvs. den del av stödet som inte återkrävs från den särlevande föräldern, blir då högre än om barnet bor hos den förälder som har den lägsta inkomsten. Risken för att boendebeslut styrs av ekonomiska fakto- rer bör dock inte överdrivas. De allra flesta föräldrar söker givetvis den lösning som är bäst för deras barn. Detta antagande stöds också av en rapport från Riksförsäkringsverket (RFV) där effek- 
 142 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 terna av de nya reglerna om underhållsstöd vid växelvis boende analyseras (RFV Analyserar 2003:1, Underhållsstöd vid växelvis boende – utvärdering av reformen). Utvärderingen omfattar, ut- över en registeranalys, en intervjuundersökning med 60 föräldrar. Ingen av de intervjuade angav underhållsstödet som ett viktigt skäl för valet av boendeform. De flesta hade redan bestämt boendeform innan de vände sig till försäkringskassan för att undersöka förut- sättningarna för att få underhållsstöd. De vinster som kan göras genom bidragsplanering inom underhållsstödssystemet är dess- utom ofta små. 
 Den nuvarande ordningen kan också kritiseras från rättssyste- matisk utgångspunkt. Underhållsstödet vid växelvis boende är ju beroende av boförälderns inkomst och försörjningsskyldighet. 
  
 11.4 
  
 Vad sades om behovsprövning när underhållsstödet infördes? 
  
 I förarbetena till USL konstaterades att reglerna om bidragsför- skott kritiserats för att förskott lämnades till barn som inte hade något behov av ekonomiskt stöd; antingen på grund av egna in- komster eller på grund av att den förälder som barnet bor hos, eller båda föräldrarna, kan försörja barnet. 
 Om barnet har egna inkomster ansågs det rimligt att dessa be- aktades i underhållsstödssystemet och att stödet minskas om in- komsterna är tillräckligt höga. Ferieinkomster och andra mindre inkomster ansågs dock inte böra påverka stödets storlek. 
 Även frågan om en behovsprövning av underhållsstödet mot boförälderns inkomster diskuterades i förarbetena till USL (prop. 1995/96:208 s. 41 och bet. 1996/97: SfU3 s. 13 f.). I propositionen angavs att närmare hälften av remissinstanserna hade berört frågan. De remissinstanser som förordade en inkomstprövning befarade att det kunde undergräva legitimiteten i systemet om ett statligt stöd betalades ut till boföräldrar oberoende av deras ekonomiska om- ständigheter. 
 Regeringen ansåg emellertid att det fanns flera skäl som talade emot en behovsprövning. 
 Andra utredningar hade visat att det var en mycket liten grupp boföräldrar som hade höga inkomster. Statens utgifter skulle därför inte minska annat än marginellt om en behovsprövning infördes. 
 143 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Underhållsstödets belopp var bestämt så att det skulle motsvara halva normalbehovet för ett barn utöver barnbidraget. Det an- sågs rimligt att barn till särlevande föräldrar tillförsäkrades ett sådant bidrag. Vidare påpekades att boföräldern regelmässigt svarar för en motsvarande del av barnets försörjning och ofta betydligt mer. 
 Boföräldrar med goda och medelgoda inkomster fick vid en inkomstökning ofta lägre bostadsbidrag och höjda avgifter för barnomsorg. Marginaleffekterna var således redan stora för dessa föräldrar och en behovsprövning skulle förstärka dem. 
 En behovsprövning skulle innebära administrativa merkostna- der. 
 Enligt regeringen kunde den marginella utgiftsminskning som an- togs uppkomma för staten vid en behovsprövning inte uppväga de angivna nackdelarna. En behovsprövning borde därför inte införas. 
 I sitt yttrande över lagrådsremissen anmärkte Lagrådet att rege- ringens ställningstagande till frågan om behovsprövning stred mot vad många remissinstanser hade ansett. Även Lagrådet fann rege- ringens förslag i den delen diskutabelt (prop. 1995/96:208 s. 160). 
 Socialförsäkringsutskottet delade i sitt av riksdagen godkända betänkande de skäl regeringen anfört mot en behovsprövning. 
  
 11.5 
  
 Tidigare utredningars förslag 
  
 Familjelagsakkunniga  
 föreslog redan år 1977 (SOU 1977:37) att bidragsförskottet skulle behovsprövas med hänsyn till barnets och båda föräldrarnas inkomster. 
 Regeringen valde att följa utredningens förslag och förordade att en lagregel infördes som innebar att bidragsförskott inte skulle lämnas om barnet uppenbarligen saknade behov av sådant (prop. 1978/79:12). 
 Förslaget tillkom främst som en följd av en samtidigt föreslagen regel om rätt till bidragsförskott vid gemensam vårdnad. Behovs- prövningsregeln föreslogs emellertid gälla generellt och omfatta såväl förskottsdelen som utfyllnadsdelen av bidragsförskottet. 
 Lagregeln om behovsprövning var allmänt hållen. I specialmoti- veringen till paragrafen sades att bidragsförskott inte borde lämnas i de fall där den förälder som skulle uppbära bidragsförskott dispo- nerade medel som kunde tas i anspråk för barnets underhåll och som klart översteg storleken på bidragsförskottet. När det gällde 
 144 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 att bedöma förälderns bidragsförmåga kunde samma riktlinjer an- vändas som tillämpades vid beräkning av underhållsbidrag (prop. 1978/79:12 s. 198 f.). 
 Förslaget antogs inte av riksdagen, som ansåg att resultatet av Ensamförälderkommitténs då pågående utredningsarbete beträffan- de det allmännas stöd till ensamstående föräldrar borde avvaktas innan ställning togs till om förslaget borde genomföras (bet. 1978/79:LU9 s. 66 f.). 
  
 Ensamförälderkommittén  
 föreslog i sitt betänkande (SOU 1983:51) att var och en av föräldrarna skulle svara för halva barnets behov av underhåll. Enligt kommitténs förslag skulle bidragsför- skottet utformas som en garanti för den hälft av barnets behov som den bidragsskyldiga föräldern skulle svara för. 
 I överensstämmelse med denna inställning avvisade kommittén tanken på en behovsprövning av bidragsförskottet i förhållande till boförälderns ekonomi. Om barnet på grund av egna inkomster saknade behov av underhållsbidrag helt eller delvis föreslogs att bidragsförskottet skulle reduceras i motsvarande mån. 
 Förslaget om en behovsprövning av bidragsförskottet mot barnets inkomster tillstyrktes eller lämnades utan invändning av de flesta remissinstanserna. 
 Ensamförälderkommitténs förslag i nu berörda delar ledde inte till lagstiftning. 
  
 Riksdagens revisorer  
 ansåg i mitten av  
 1980-talet 
  att en av de grundläggande bristerna i bidragsförskottssystemet var att ett barn kunde ha rätt till bidragsförskott trots att underhållsbidrag inte utgick därför att barnet saknade behov av sådant bidrag (förslag till riksdagen 1985/86:17). 
 Revisorerna föreslog att en behovsprövning av bidragsförskottet mot barnets inkomster skulle övervägas. 
 Revisorernas förslag behandlades i prop. 1986/87:35. Där uttala- des att en åtgärd som skulle komma att leda till ökade kontroller och utbyggd administration kunde godtas endast om motiven för åtgärden var starka. Behovsprövningen i förhållande till boför- älderns och barnets ekonomiska situation ansågs böra överlämnas till den då aktualiserade utredningen om underhållsbidrag och bi- dragsförskott (1987 års underhållsbidragskommitté). 
 1987 års underhållsbidragskommitté  
 lade fram tre olika modeller för att ersätta det dåvarande bidrags- och stödsystemet (SOU 1990:8). 
  
 En modell kallades grundbidragsmodellen. Enligt den skulle bi- dragsförskottet reduceras till 30 procent av basbeloppet och betalas 
 145 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 ut som ett grundbidrag till såväl ensamstående boföräldrar som boföräldrar i s.k. ombildade familjer. Grundbidraget skulle behovs- prövas mot den underhållsbidragsskyldiges och boförälderns sam- lade förmåga att klara av ett barns försörjning upp till ett normal- belopp. 
 Utöver grundbidraget skulle ensamstående boföräldrar kunna erhålla ett tilläggsbelopp. Detta belopp skulle vara ett rent sam- hällsstöd men trappas av stegvis för ensamförsörjarhushåll med höga inkomster. 
 De två andra modellerna (barnbidragsmodellen och bostads- bidragsmodellen) byggde på tanken att ersätta bidragsförskottet med ett nytt samhällsstöd skilt från det privaträttsliga underhålls- bidraget. 
 Kommitténs förslag remissbehandlades. Därefter övervägdes bi- dragsförskottsreglerna och deras anknytning till reglerna om underhållsbidrag i Socialdepartementet med stöd av en interde- partemental arbetsgrupp. 
 I promemorian  
 Ensamförälderstöd 
  (Ds 1992:53) föreslog ar- betsgruppen att samhällsstödet inom bidragsförskottssystemet – utfyllnadsbidraget – skulle tas bort och ersättas med ett behovs- prövat bidrag till ensamföräldrar. 
 Det nya samhällsstödet skulle lämnas i form av bostadsbidrag och benämnas särskilt bidrag till ensamstående med barn. Bidraget skulle behovsprövas i förhållande till boförälderns och bidragsbe- rättigat barns inkomster och förmögenhet. Om boföräldern var gift eller sambo skulle bidraget behovsprövas även i förhållande till den nye partnerns inkomster på så sätt att hälften av inkomsten lades till hushållsinkomsten enligt då gällande regler för beräkning av bidragsgrundande inkomst för bostadsbidrag. Vid behovspröv- ningen skulle hänsyn tas till underhållsbidrag som hushållen mot- tog eller betalade. 
 Det särskilda bidraget skulle lämnas månadsvis med högst 1 300 kr för varje barn. Om boföräldern uppbar bostadsbidrag skulle det särskilda bidraget minskas med 15 procent per år av den inkomst som översteg en årlig bidragsgrundande inkomst om 108 000 kr men inte 201 600 kr. Om den bidragsgrundande inkomsten var högre än 201 600 kr skulle det särskilda bidraget minskas med 10 procent per år av det belopp som översteg den inkomsten. För boföräldrar som inte uppbar bostadsbidrag skulle det särskilda bi- draget minskas med 20 procent per år av den inkomst som översteg 108 000 kr per år. 
 146 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 Förslaget fick ett blandat mottagande och ledde inte till lag- stiftning. 
 Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredningen  
 -93 
 (UBU  
  
 -93) 
  
  föreslog i sitt betänkande (SOU 1995:26) spärregler som innebar att ett barn inte skulle få utfyllnadsbidrag när det stod klart att barnet inte behövde något stöd från det allmänna. 
  
 Ett barn vars boförälder hade en årsinkomst om åtta och ett halvt basbelopp (322 150 kr med 2002 års siffror) eller mer skulle inte få något utfyllnadsbidrag alls. Vid en inkomst på sju och en halv gånger basbeloppet (284 250 kr år 2002) skulle utfyllnads- bidraget minskas med en tredjedel, vid åtta gånger basbeloppet (303 200 kr år 2002) skulle bidraget minskas med två tredjedelar, för att helt bortfalla vid åtta och en halv gånger basbeloppet. 
 UBU  
 -93 
  övervägde även möjligheten att minska utfyllnads- bidraget med en viss andel av den inkomst som översteg en viss nivå. Utredningen framhöll att avtrappningen då skulle bli mjukare men ansåg att den övre gränsen för när utfyllnadsbidraget helt skulle falla bort kom att ligga alltför högt om man började avtrapp- ningen vid sju och en halv gånger basbeloppet (som utredningen satt som en rimlig gräns) och minskade bidraget med tio procent av överskjutande belopp. Hade man, som UBU  
 -93, 
  målsättningen att hela utfyllnadsbidraget borde falla bort vid en inkomst på 8,5 basbelopp skulle avtrappningen behöva börja vid en årsinkomst på 160 000 kr. Boföräldrar med små och medelstora inkomster skulle då drabbas. 
 Om boföräldern hade en ny partner skulle man, enligt UBU  
 -93:s 
  förslag, ta hänsyn till dennes inkomst på det sättet att den räknades med till hälften. Man skulle också ta hänsyn till barnets inkomster till den del de översteg ett basbelopp. Vid beräkningarna skulle man även beakta försörjningen av andra barn. 
 De flesta remissinstanser, bl.a. LO, tillstyrkte utredningens förslag eller lämnade det utan invändning. Några remissinstanser ifrågasatte dock om inte spärreglerna borde vara mindre generösa än vad utredningen föreslagit. Konsumentverket (KOV) ansåg inte att en behovsprövning som endast drabbar vissa boföräldrar borde införas. Verket förordade att en eventuell avtrappning borde ske med en viss procentsats av inkomsten över en vald nivå. Social- styrelsen avstyrkte förslaget om att beakta styvförälderns halva inkomst vid beräkningen av utfyllnadsbidraget. Styrelsen ansåg vidare att det är felaktigt att vid beräkningen av utfyllnadsbidraget inte ställa samma krav på bidragsmottagande förälder och styvförälder på att skaffa sig inkomst efter förmåga som man ställer 
 147 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 på föräldrar vid beräkning av underhållsbidrag. Även KOV ifråga- satte att hänsyn skulle tas till styvförälders inkomst. Juridiska Fakultetsnämnden vid Uppsala universitet ansåg att de föreslagna spärreglerna var otillräckliga och förordade i stället att utfyll- nadsbidraget skulle avskaffas samt att reglerna om bostadsbidrag skulle omarbetas för att fånga in det stödbehov som då skapas. 
  
 Riksrevisionsverket  
 (RRV) redovisade 1997 en granskning av effektiviteten i det statliga stödet till barnfamiljer i Sverige (RRV 1997:35). I sin rapport ansåg verket att det största kvarvarande hindret för effektiviteten i underhållsstödssystemet är att stöd utgår även när det inte finns behov av det. 
  
 Familjeutredningen  
 (SOU 2001:24) menade att underhållsstödet inte uppfyller kravet på att ekonomiska familjestöd skall upplevas som rättvisa och att ansvarsfördelningen mellan föräldrarna och staten inte är tillräckligt tydlig. Anledningen till detta är enligt ut- redningen att hänsyn inte tas till boförälderns förmåga att försörja barnet och att hänsyn inte heller tas till att boförälderns levnads- kostnader sänks när en ny partner bär en del av de gemensamma hushållskostnaderna. Utredningen ansåg visserligen att förhållan- dena är otillfredsställande men konstaterade samtidigt att det skulle innebära ökade marginaleffekter att inkomstpröva underhålls- stödet. Eftersom en av utredningens viktigaste uppgifter var att så långt möjligt minska marginaleffekterna ansåg utredningen att det inte låg i linje med dess uppdrag att föreslå en inkomstprövning av stödet. På längre sikt menade utredningen att det var lämpligt att renodla systemen, så att stödet till särlevande föräldrars barn helt ges i form av ett särskilt ensamföräldertillägg. Föräldrarnas ekono- miska förpliktelser skulle regleras enbart enligt föräldrabalkens (FB) regler och statens inblandning bestå i hjälp till föräldrarna att enas och att förskottera underhållsbidrag som inte betalas. Utred- ningen kom dock fram till att en sådan renodling av stödet till sär- levande föräldrar inte kan genomföras nu, bl.a. av ekonomiska skäl. 
 Betänkandet har remissbehandlats. Trots att utredningen inte lämnade något förslag om behovsprövning tar bl.a. Socialstyrelsen i sitt remissvar upp frågan och förordar att boförälderns inkomst bör beaktas när underhållsstöd betalas ut till denne. Hovrätten för Övre Norrland påpekar att det uppfattas som orättvist att hänsyn inte tas till boförälderns inkomster och att domstolens erfarenhet från tvister mellan föräldrar visar att det är mycket angeläget att denna fråga blir löst. 
 148 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 11.6 
  
 Boföräldrars inkomster, m.m. 
  
 Vid diskussioner om behovsprövning är det av intresse att veta hur inkomstförhållandena ser ut för boföräldrarna och hur dessa för- äldrars inkomster förhåller sig till de genomsnittliga lönerna på ar- betsmarknaden. Av intresse är också att belysa marginaleffekterna och vilka effekter en behovsprövning kan få på arbetsutbudet. 
 Dessa frågor berörs kort i detta avsnitt. 
  
 11.6.1 
  
 Inkomster 
  
 De flesta boföräldrar (89,9 %) i underhållsstödssystemet har in- komster under 240 000 kr per år (uppgifter från år 2000 framräk- nade till år 2002) 
 1 
 . Cirka 8 000 boföräldrar har inkomster över 300 000 kr och antalet boföräldrar med inkomster över 360 000 kr uppskattas till cirka 2 600 (1,2 %). Drygt 1 200 (47,3 %) av de bo- föräldrar som har årsinkomster över 360 000 kr är män. 
 I avsnitt 5 och i  
 bilaga 2  
 redovisas ytterligare uppgifter om boföräldrars inkomster. 
  
 11.6.2 
  
 Tröskeleffekter och arbetsutbud 
  
 Kort kan  
 marginaleffekter  
 beskrivas som den andel en person inte får behålla av en ytterligare intjänad inkomst på t.ex. 100 kr efter det att skatt, eventuellt bostadsbidrag och inkomstrelaterade av- gifter räknats bort. Exempel: Kommunalskatt 31 procent, avtrapp- ning av extra grundavdrag och pensionsavgift 5 procent, avtrapp- ning av bostadsbidrag med 20 procent och ökning av barnomsorgs- avgift med 3 procent enligt maxtaxan för ett barn i förskolan innebär en marginaleffekt på 59 procent. Det innebär att 41 kr av intjänade 100 kr får behållas. 
  
 1  
 Det inkomstbegrepp som används här är detsamma som bestämmer återbetalnings- skyldigheten för de bidragsskyldiga föräldrarna. 
 149 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Tröskeleffekter  
 beskriver det ekonomiska utbytet av en ökad in- komst som följer av att en person t.ex. går från deltidsarbete till heltidsarbete eller byter till ett annat, bättre betalt arbete. 
 Tröskeleffekter gör att människor inte nämnvärt kan påverka sina ekonomiska förhållanden genom att förkovra sig eller arbeta mer. Eftersom socialbidrag och bostadsbidrag är avsett att nå de ekonomiskt svaga hushållen torde det vara människor med låga in- komster som drabbas av tröskeleffekter i störst omfattning. 
 Professor Alvarez har i en bilaga (bilaga 5, Familjepolitik och arbetsutbud) till Familjeutredningens betänkande (SOU 2001:24) gjort en översikt av svenska och ett urval av brittiska och amerikanska studier om hur skatter och bidrag påverkar individers arbetsutbud. Studien har koncentrerats till situationen för ensam- stående mödrar. En orsak till detta är att man funnit att denna grupps arbetsutbud i högre grad påverkas av ekonomiska incita- ment än andra gruppers. Thompson hänvisar bl.a. till en analys om den då aktuella maxtaxan och taxans eventuella påverkan på arbets- utbudet. Redogörelsen begränsas till effekterna för typiska låg- inkomsttagare. En slutsats som dras är att om maxtaxan införs kommer arbetsutbudet att öka mest för låginkomsthushållen; 6,8 procent jämfört med en minskning på 0,3 procent för hög- inkomsthushållen. 
 Maxtaxesystemet, som nu införts i samtliga kommuner utom två, innebär att de flesta familjer med barn i barnomsorgen har fått sänkta barnomsorgsavgifter och, i regel, också sänkta marginal- effekter. 
 150 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 Av Jacobs redovisning framgår att ekonomiska incitament, och därmed skatte- och bidragssystem, i hög grad påverkar barn- familjernas arbetsutbud. Det är framförallt familjer med låga in- komster som har höga marginaleffekter och för dessa kan alltså in- komstprövade stöd ha en viss negativ inverkan på arbetsutbudet. 
 Diagram 11.1 Marginaleffekterna av skatte- och bostadsbidragssystemet år 2002 
  
 Marginaleffekt 
  
 70% 
  
 60% 
  
 50% 
  
 Marginaleffekt av skatt 
  
 40% 
  
 och bostadsbidrag 
  
 30% 
  
 20% 
  
 10% 
  
 Marginaleffekt av bostadsbidrag 
  
 0% 
  
 0 
  
 100 000 
  
 200 000 
  
 300 000 
  
 400 000 
  
 500 000 
  
 600 000 
  
 700 000 
  
 Källa: HEK, Socialdepartementets beräkningar 
 I  
 diagram 11.1  
 redovisas de samlade marginaleffekterna av skatte- och bostadsbidragssystemen år 2002. I diagrammet redovisas också antalet ensamstående föräldrar med ett barn efter taxerad inkomst (det skuggade området). Diagrammet visar att majoriteten av för- äldrarna har inkomster i det intervall där marginaleffekterna är som högst, dvs. i inkomstintervallet 141  
 000–217 
  000 kr. Marginal- effekterna är där närmare 60 procent. Ytterligare marginaleffekter på grund av avgifter för barnomsorg och återbetalning av studielån kan tillkomma. 
 151 
 Behovsprövning av underhållsstödet SOU 2003:42 
 Tabell 11.1 Total marginaleffekt i olika inkomstintervall för en ensamstående förälder med ett barn i åldern  
 1–5 
  år i förskola. Procent 
  
 Årsinkomst 
  
 Marginaleffekt 
  
 50 000 
  
 – 71 500 
  
 35 
  
 71 600 
  
 – 111 500 
  
 27 
  
 111 600 
  
 – 116 900 
  
 35 
  
 117 000 
  
 – 117 900 
  
 55 
  
 118 000 
  
 – 141 200 
  
 58 
  
 141 300 
  
 – 216 700 
  
 59 
  
 216 800 
  
 – 234 900 
  
 56 
  
 235 000 
  
 – 247 400 
  
 36 
  
 247 500 
  
 – 300 900 
  
 35 
  
 301 000 
  
 – 447 100 
  
 54 
  
 447 200 
  
 – 456 000 
  
 59 
  
 456 100 
  
 – 
  
 56 
  
 I  
 tabell 11.1  
 redovisas de samlade marginaleffekterna av skatter, bo- stadsbidrag och barnomsorgsavgift för ett barn i åldern  
 1–5 
  år. Barnomsorgsavgiften för barn i dessa åldrar är med maxtaxeregler- na 3 procent. Om barnet är i åldrarna  
 6–9 
  år har de plats i fritids- hem där avgiften/marginaleffekten är 2 procent. Marginaleffekten är som högst, 59 procent, i inkomstintervallet 141  
 300–216 
  700 kr. Drygt 55 procent av de ensamstående föräldrarna har inkomster i detta intervall. 
 I tabellen används en kommunalskatt på 31 procent vilket med gängse avrundningsregler ligger närmast den genomsnittliga kom- munalskatten (30,52 %) för riket år 2002. Vid inkomster över 117 000 kr börjar bostadsbidraget att trappas av och bidraget för ett barn faller helt bort vid en inkomst på cirka 265 000 kr. Maxtaxans regler innebär att full avgift, 1 140 kr, för ett barn i barnomsorgen betalas vid en inkomst på 456 000, varefter de marginaleffekter som följer av barnomsorgsavgiften upphör. 
 För en mer detaljerad beskrivning av marginaleffekternas olika beståndsdelar hänvisas till Familjeutredningens betänkande (SOU 2001:24, s. 225 f.). 
 152 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 11.6.3 
  
 Genomsnittlig månadslön i Sverige år 2001 
  
 Enligt uppgift från SCB (pressmeddelande  
 2002-12-10, 
  nr 2002:316) var den genomsnittliga månadslönen för hela arbets- marknaden 21 300 kr år 2001. För kvinnor var den genomsnittliga månadslönen 19 200 kr och för män 23 300 kr. 
 Tabell 11.2 Genomsnittliga löner i kr per månad. År 2001 
  
 Hela arbetsmarknaden 
  
 Offentlig sektor 
  
 Privat sektor 
  
 Kv 
  
 M 
  
 Tot. 
  
 Kv 
  
 M 
  
 Tot. 
  
 Kv 
  
 M 
  
 Tot. 
  
 Månads- 
  
 lön 
  
 19 200 
  
 23 300 
  
 21 300 
  
 18 700 
  
 22 800 
  
 19 800 
  
 19 800 
  
 23 500 
  
 22 100 
  
 Källa: SCB, pressmeddelande  
 2002-12-10, 
  nr 2002:316 
 Kv = Kvinnor 
 M = Män 
 Tot. = Samtliga 
 Tabell 11.3 Medellön för de tio största yrkesgrupperna. År 2001 
  
 Yrkesgrupp 
  
 Medellön kr/månad 
  
 Vård- och omsorgspersonal 
  
 16 700 
  
 Försäljare, demonstratörer m.fl. 
  
 17 000 
  
 Säljare, inköpare, mäklare m.fl. 
  
 25 400 
  
 Ingenjörer och tekniker 
  
 24 100 
  
 Kontorspersonal, övrig 
  
 17 300 
  
 Byggnads- och anläggningsarbetare 
  
 21 200 
  
 Fordonsförare 
  
 18 000 
  
 Grundskollärare 
  
 20 400 
  
 Företagsekonomer, personaltjänstemän m.fl. 
  
 31 300 
  
 Byggnadshantverkare 
  
 19 100 
  
 Källa: SCB, pressmeddelande  
 2002-12-10, 
  nr 2002:316 
 Enligt uppgift från SCB har vid angivande av månadslön deltids- arbete räknats upp till heltid. 
 153 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 11.7 
  
 Underhållsstödet bör behovsprövas 
  
 Utredningens förslag 
 : Underhållsstödet skall behovsprövas helt eller delvis. 
 Genom underhållsstödet garanterar staten att barn till särlevande föräldrar får ett visst bidrag till sin försörjning. Som tidigare på- pekats lämnas med nuvarande regler underhållsstöd även till barn vars boförälder har en så god ekonomi att han eller hon inte är i behov av statligt stöd till barnets försörjning. 
 Den debatt som varit alltsedan underhållsstödet infördes visar att nämnda förhållande inte uppfattas som rättvist och åsikter om att stödet borde behovsprövas har framförts ett flertal gånger. Också i den juridiska doktrinen har den nuvarande ordningen kritiserats för att en social förmån utgår till personer som inte har något indivi- duellt ekonomiskt behov av förmånen samtidigt som den andra föräldern – på grund av att den icke behövliga förmånen utgår – kan åläggas att betala mer än vad som motsvarar den familjerättsliga förpliktelsen (se Agell, A., Underhållsstödet. Ett rättssystematiskt misstag, Festskrift till Stanley, 1999 s. 17 f.). Vid den hea- ring utredningen höll i maj 2002 förelåg också en bred enighet om att stödet borde behovsprövas. I avsnitt 11.3 har Underhållsstöds- utredningen pekat på ett antal nackdelar som är förenade med den nuvarande ordningen. 
 Underhållsstödsutredningen anser att särskilt legitimitetsaspek- ten med styrka talar för att underhållsstödet bör behovsprövas. Det är av stor vikt för tilltron till socialförsäkringarna att våra gemen- samma resurser fördelas efter principer som människor i allmänhet uppfattar som rättvisa. Visserligen kommer det som antagligen upplevs som den största orättvisan, nämligen att hårda återbetal- ningskrav ställs även på ekonomiskt svaga bidragsskyldiga sam- tidigt som underhållsstöd kan betalas ut till ekonomiskt välmående boföräldrar, att minska om man, som utredningen i det följande förordar, inför ett förbehållsbelopp vid beräkning av återbetal- ningsskyldigheten. Detta hindrar emellertid inte att underhålls- stödets legitimitet fortsätter att påverkas negativt av att under- hållsstöd betalas ut till boföräldrar som inte är i behov av stödet. 
 Det går inte heller att helt bortse från att det offentligrättsliga synsättet att var och en av föräldrarna – oavsett ekonomisk för- måga – skall stå för halva barnets behov inte överensstämmer med de regler om underhåll som finns i FB. Enligt FB:s regler skall för- äldrarna sinsemellan ta del i barnets underhåll var och en efter sin 
 154 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 förmåga. Saknar den ena föräldern förmåga att bidra till sitt barns försörjning medan den andra föräldern har en god ekonomi får alltså denna förälder själv stå för barnets kostnader. En behovs- prövning skulle således ligga bättre i linje med de privaträttsliga reglerna om underhåll i FB. 
 En behovsprövning skulle också öka underhållsstödets fördel- ningspolitiska träffsäkerhet och minska risken för bidragsplanering. 
 Ett skäl som ibland anförs mot en individuell behovsprövning av underhållsstödet är att detta inte skulle överensstämma med en familjepolitik som utformats inom ramen för den generella väl- färden. Exempelvis upphör varken barnbidrag eller flerbarnstillägg i hushåll med höga inkomster. Dessa stöd skiljer sig emellertid från underhållsstödet bl.a. genom att de inte är förenade med en återbe- talningsskyldighet för någon enskild person. 
 Invändningar har vidare framförts om att ett system med en be- hovsprövning skulle strida mot underhållsstödets grundläggande syfte, nämligen att utgöra en garanti för den bidragsskyldiges hälft av barnets försörjning. Underhållsstöd utgår ju i förhållande till den bidragsskyldiga föräldern. Och en av grundtankarna bakom stödet är att det skall garantera den bidragsskyldiges andel i barnets kostnader. Denna andel utgör – enligt det offentligrättsliga syn- sättet – ungefär hälften av normalkostnaden för ett barn sedan hän- syn tagits till det allmänna barnbidraget. 
 Utredningen kan instämma i att underhållsstödets grund- läggande syfte kan anses tala mot en behovsprövning av stödet. Detta hindrar dock inte att avsteg görs och att stödet behovsprövas om det anses önskvärt ur samhällets synpunkt. Även om en be- hovsprövning inte följer principiellt av uppbyggnaden utan utgör ytterligare ett led behöver det grundläggande syftet inte innebära att staten  
 alltid  
 skall gå in och täcka den bidragsskyldiges andel före boföräldern. Om boföräldern har det gott ställt ekonomiskt fram- står det som rimligare att han eller hon täcker en eventuell brist och att staten går in först om boföräldern saknar förmåga att göra det. En sådan ordning överensstämmer med önskemålet vid införandet av underhållsstödet, nämligen att betona att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för sina barns försörj- ning och med vad som numera är underhållsstödets syfte, nämligen att barn som inte bor med båda sina föräldrar skall garanteras en rimlig ekonomisk standard samtidigt som systemet bidrar till att båda föräldrarna tar sitt ekonomiska ansvar gentemot barnet (prop. 2002/03:1, utg.omr. 12 s. 23). Den överensstämmer också med vad utredningen tidigare uttalat om att det är rimligt att föräldrarna tar 
 155 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 det primära ansvaret för sina barn och att statens ansvar är sekun- därt. Saknar den ena föräldern förmåga att försörja barnet medan den andra föräldern har god ekonomi får alltså denne själv stå för barnets kostnader. Med det skisserade synsättet blir därför Under- hållsstödsutredningens slutsats att en behovsprövning inte kan anses motverka stödets syfte eller vara oförenligt med dess funk- tion i sådan grad att det bör hindra en reform. 
 En behovsprövning som utestänger vissa boföräldrar från det offentliga systemet skulle sannolikt leda till ett ökat antal mål om underhållsbidrag vid de allmänna domstolarna (jfr 6 kap. 2 § andra stycket FB). När en tvist hamnar i domstol blir förhållandet mellan dem som agerar lätt mer konfliktfyllt än vad det annars skulle vara. Utgångspunkten bör därför vara att reglerna så långt möjligt bör utformas så att domstolsprocesser undviks. Samtidigt är det knappast möjligt att konstruera ett system som syftar till att för- äldrarna skall ta det primära ansvaret för sina barn, utan att det innebär vissa tvister mellan dem om underhållsskyldighetens för- delning. 
 Vid en samlad bedömning anser Underhållsstödsutredningen att övervägande skäl talar för att någon form av behovsprövning av hela eller delar av underhållsstödet bör införas. 
 I det följande diskuteras vilka krav som bör ställas på utform- ningen av en reglering som innebär att underhållsstödet behovs- prövas mot boförälderns inkomster. 
 En första förutsättning för att stödet skall behovsprövas (helt eller till någon del) är givetvis att behovsprövningen inte går ut över barnets berättigade intressen. En reglering som innebär att stödet reduceras vid normala inkomstnivåer skulle kunna leda till att underhållsstödet reduceras även för barn i hushåll som inte når upp till en skälig levnadsnivå. En sådan reglering skulle också inne- bära att det blev svårare för boföräldrar med låga eller medelgoda inkomster att genom en ökad arbetsinsats eller studier förbättra sin ekonomiska situation. Det sagda talar för att man i stället väljer en generöst tilltagen nivå. Ett annat skäl för en generös reglering är att denna innebär ett mindre avsteg från grundprincipen – att stödet är en garanti för den särlevande förälderns andel i barnets kostnader – än en sträng reglering och att den leder till färre tvister om under- hållsbidrag. 
 Som framgår av avsnitt 11.6 är det en mycket liten andel av bo- föräldrarna som har höga inkomster. En behovsprövning kommer således inte att minska statens utgifter för underhållsstödet i någon större omfattning. Ju högre den nivå man väljer för när stödet skall 
 156 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 reduceras eller helt falla bort, desto mindre blir naturligtvis bespa- ringen. Enligt utredningens uppfattning är det viktigaste dock inte att spara pengar utan att öka stödets legitimitet. Men det krävs naturligtvis att systemet med en behovsprövning kan utformas så enkelt och lätthanterligt att administrationskostnaderna i vart fall inte överstiger den utgiftsminskning som uppnås. 
 Ökade marginaleffekter – om man nu kan tala om sådana när det gäller försörjningen av egna barn – är knappast möjliga att undvika om man vill att ekonomiskt välbeställda boföräldrar skall ta ett större ekonomiskt ansvar för sina barn än i dag. En strävan bör dock vara att undvika att den nivå där stödet upphör eller minskar sammanfaller med trösklar i andra system. 
 Underhållsstödsutredningen anser mot bakgrund av det anförda att inkomstnivån för när stödet reduceras eller bortfaller bör läggas på en sådan nivå att det inte råder någon tvekan om att den förälder som barnet bor hos kan klara sitt barns försörjning utan hjälp från det allmänna. 
 En annan fråga är om en behovsprövning bör omfatta hela un- derhållsstödet eller endast utfyllnadsdelen, dvs. det rena bidraget från staten. Den frågan diskuteras i nästa avsnitt. 
  
 11.8 
  
 Behovsprövningen bör omfatta endast utfyllnadsdelen 
  
 Utredningens förslag 
 : En begränsning av rätten till underhålls- stöd skall omfatta endast utfyllnadsdelen, dvs. det rena bidraget från staten, den del av underhållsstödet som inte återkrävs från en bidragsskyldig förälder. 
 I det tidigare resonemanget har Underhållsstödsutredningen be- tonat att det är föräldrarna tillsammans som har det primära an- svaret för sitt barn. Utgångspunkten när underhållsstödet infördes var också att markera båda föräldrarnas ansvar för barnets försörj- ning. Om hela stödet behovsprövas finns det en uppenbar risk att det vid fördelningen av ansvaret mellan föräldrarna kommer att uppfattas som att det i första hand är boförälderns ansvar att sörja för barnet. Har boföräldern tillräckligt god ekonomi får han eller hon inte något underhållsstöd trots att den bidragsskyldige har förmåga att återbetala hela eller en del av underhållsstödet. 
 En behovsprövning av hela stödet skulle utestänga fler boföräld- rar från det offentligrättsliga stödsystemet än en behovsprövning 
 157 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 av endast det rena bidraget. I den mån boföräldern, t.ex. för att undvika konflikter, underlåter att begära underhåll från den andra föräldern blir boföräldern vid en behovsprövning av hela stödet i praktiken ensamförsörjare. Detta kan gå ut över barnets intressen. Även om underhållsstödet betalas ut av försäkringskassan kan det för många barn vara av värde att veta att den särlevande föräldern genom stödet bidrar till hans eller hennes försörjning. 
 En behovsprövning av endast det rena bidraget torde också leda till väsentligt färre mål om underhållsbidrag i domstolarna än om hela underhållsstödet skulle behovsprövas. Den bidragsskyldige anses ju fullgöra sin underhållsskyldighet genom återbetalnings- skyldigheten gentemot staten upp till underhållsstödets belopp. Det blir därmed i praktiken aktuellt att fastställa underhållsbidrag endast om underhållsbidraget blir högre än underhållsstödet. Som utredningen framhållit ovan bör tvister i domstol så långt möjligt undvikas. Även detta talar mot att hela underhållsstödet behovs- prövas. 
 Enligt Underhållsstödsutredningens bedömning talar mot bak- grund av det anförda övervägande skäl för att endast den del av underhållsstödet som inte skall återbetalas av den bidragsskyldige, utfyllnadsdelen, behovsprövas. Detta stämmer också bäst med vad som uttalades när underhållsstödet infördes, nämligen att återbetal- ningsskyldigheten bör vara oberoende av den andra förälderns ekonomiska förhållanden (prop. 1995/96:208 s. 43). 
 En fråga som också bör ställas i sammanhanget är om det finns något behov av särregler för barn som adopterats av endast en för- älder eller för barn där faderskapet inte fastställts. Utredningen kan dock inte se att det skulle finnas något sådant behov. Visserligen saknas i de fallen en bidragsskyldig förälder och hela stödet blir be- hovsprövat. Motsvarande förhållande gäller för barn vars särlevande förälder inte är återbetalningsskyldig. Enligt utredningens bedöm- ning bör principen om statens subsidiära ansvar gälla även för de barn som saknar en bidragsskyldig förälder. 
 Underhållsstödsutredningen tar i det följande upp olika modeller för hur en behovsprövning skulle kunna utformas. 
 158 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 11.9 
  
 Modeller för en framtida spärregel 
  
 Utredningens förslag 
 : Avtrappningen skall ske med en viss an- del av inkomsten över en viss nivå. 
 Hur en spärregel bör utformas kan naturligtvis diskuteras. 
 En möjlighet för behovsprövning är att införa ett system med ett tak, dvs. en ordning där hela bidraget dras in vid en viss inkomst. En annan möjlighet för en behovsprövning är en konstruktion med en successiv avtrappning av stödet, t.ex. i tre steg, vid inkomster över vissa nivåer eller med en viss andel av inkomster över en viss nivå. 
 Underhållsstödsutredningen har valt den senare modellen, dvs. att minska utfyllnadsbidraget med en viss andel av den inkomst som överstiger en viss nivå. Den valda modellen innebär mindre marginaleffekter än  
 tak-modellen 
  och fördelar marginaleffekterna jämnare än  
 steg-modellen. 
  Övergången från att uppbära bidrag till att inte göra det blir mjukare. Denna modell används också inom ramen för bostadsbidragssystemet. 
 Tilläggas kan att utredningen har övervägt om det är möjligt att införa ett system för behovsprövning utan att knyta det till en in- komstprövning. Utredningen har dock inte lyckats hitta något an- nat bra urvalskriterium för att skilja ut de fall där bidraget bör re- duceras. 
 Den närmare utformningen av spärregeln diskuteras i de följande avsnitten. 
 En särskild fråga är när i tiden behovsprövningen skall göras. Skall detta ske omedelbart vid ansökan eller skall det få gå en viss tid innan en sådan prövning görs? Ett skäl för att behovspröva stödet först efter en viss tid är att boföräldern då skulle få tid att anpassa sig efter en separation som ju oftast är förenad med extra kostnader. Ett sådant system skulle dock bli alltför detaljerat och svåradministrerat. Separationer kan ske upprepade gånger och är svåra för försäkringskassan att kontrollera. 
 Utredningen föreslår mot denna bakgrund att en behovspröv- ning bör ske från första början, dvs. redan i samband med att an- sökan om underhållsstöd ges in till försäkringskassan. 
 159 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 11.10 
  
 Vilka personer förutom boföräldern bör prövningen omfatta? 
  
 11.10.1 Barnet 
  
 Utredningens bedömning 
 : Nuvarande regler för behovspröv- ning av underhållsstödet mot barnets inkomster bör behållas. 
  
 Utredningens förslag 
 : Underhållsstödet skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering för barnet föreligger. 
 En behovsprövning mot barnets inkomster bör behållas 
 Det har ansetts rimligt att underhållsstödet minskas om barnet har egna inkomster och dessa är tillräckligt höga. Barnets inkomster av feriearbete och liknande påverkar som regel inte föräldrarnas underhållsskyldighet. Ferieinkomster och andra mindre inkomster har därför ansetts inte böra påverka underhållsstödet. 
 Som framgått ovan sker i dag en avtrappning av underhållsstödet för barn med egna inkomster som överstiger 48 000 kr per år. Underhållsstöd lämnas inte alls när barnets årsinkomster uppgår till 76 152 kr. 
 Inkomstprövningen i praktiken 
 Enligt uppgift från RFV fanns det i augusti 2002 totalt 627 ärenden där underhållsstödet reducerats på grund av att barnets inkomst enligt senaste taxeringen översteg 48 000 kr. Underhållsstöd utgick inte alls i 61 ärenden. I samband med årsomräkningen i februari 2002 drogs utfyllnadsbidrag in i några ärenden på grund av barnets inkomst. 
 Den lägsta inkomsten som påverkat underhållsstödet är 48 012 kr och stödet har minskats med 1 krona. Den högsta inkomsten uppgick till 452 485 kr. För 234 barn låg inkomsterna mellan 48 000 kr och 60 000 kr. När det gäller barnen som är födda 1982– 1984 hade de inkomståret 2000 (taxeringsåret 2001) till över- vägande del inkomst av tjänst. För de yngre barnen härrörde sig in- komsterna till övervägande del från kapital, dvs. utdelningar och reavinster. Det går inte att se något särskilt mönster vad gäller för- äldrarnas inkomster, vare sig för de äldre barnen eller för de barn som hade inkomst av kapital. 
 160 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 Det fanns 345 barn med inkomster på mellan 60 000 kr och 80 000 kr. I den inkomstgruppen fanns det endast ett fåtal barn födda  
 1982–1984 
  som hade inkomst av tjänst. Till övervägande delen hade underhållsstödet för åldersgruppen reducerats på grund av att barnet uppbär förtidspension. Detta gäller för 263 barn. När det gäller de yngre barnen så härrörde inkomsterna från inkomst av kapital. Inte heller här går det att skönja något särskilt mönster vad gäller föräldrarnas inkomster. 
 I inkomstgruppen över 80 000 kr fanns det 48 ärenden. Av dessa rörde 20 stycken barn födda  
 1985–1999. 
  Samtliga hade inkomst av kapital. I åldersgruppen födda  
 1982–1984 
  hade sju barn inkomst av kapital, åtta barn inkomst av tjänst och 13 barn förtidspension. Det fanns sju barn med inkomst över 200 000 kr. Föräldrarna till gruppen barn med höga kapitalinkomster hade låga inkomster eller inkomster i vanliga lönelägen. 
 En fristående inkomstprövning 
 Barn med så stora egna inkomster att det räcker till den egna för- sörjningen har inte någon rätt till underhåll från sina föräldrar en- ligt FB. Även om en behovsprövning gentemot boförälderns in- komster införs måste det anses rimligt att barn som har så stora egna inkomster att det räcker till den egna försörjningen inte skall ha rätt till underhållsstöd. Underhållsstödsutredningen anser där- för att stödet även i framtiden bör reduceras på grund av barnets inkomster. Det sagda innebär att behovsprövningen gentemot barnet bör särskiljas och ske fristående från den behovsprövning gentemot boföräldern som utredningen föreslår. Behovspröv- ningen gentemot barnet omfattar ju hela underhållsstödet, inte endast utfyllnadsdelen. Därtill kommer att behovsprövningen gen- temot boföräldern enligt den bedömning som görs nedan omfattar endast högre inkomster. En sammanläggning av barnets och bo- förälderns inkomster skulle därför inte leda till att stödet reduceras för barn som klarar sin egen försörjning. Stödet bör alltså först prövas mot barnets inkomster enligt nuvarande regler. Det stöd som återstår – efter att den bidragsskyldiges återbetalningsskyldig- het beaktas – får sedan prövas mot boförälderns inkomster. Ett sådant system innebär visserligen att en behovsprövning i de fall där barnets inkomst inte når gränsen för när stödet bortfaller helt måste ske i flera steg. Detta merarbete kan dock enligt utred- 
 161 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 ningens uppfattning inte anses som så betungande att den före- slagna lösningen inte bör väljas. 
 Inkomstgränserna vid behovsprövning mot barnets inkomster bör behållas 
 Som sagts ovan skall barnets inkomster som överstiger 48 000 kr per år beaktas och medföra att underhållsstödet minskas med 50 procent av överskjutande belopp. En särskild fråga är om det nu finns skäl att ändra beloppsgränserna som avser barnets inkomster. 
 Hänsynstaganden till barns inkomster inom andra områden 
 Utgångspunkten när föräldrarnas underhållsskyldighet bestäms är barnets behov. När underhållsskyldigheten bestäms tas hänsyn till barnets egna inkomster och tillgångar. Mindre inkomster av ferie- arbete eller liknande påverkar som regel inte föräldrarnas under- hållsskyldighet (se prop. 1978/79:12 s. 154). Normalt tas hänsyn endast till avkastningen av barnets egna tillgångar. Uppgår barnets tillgångar till mer betydande belopp kan dessa dock beaktas (se prop. 1978/79:12 s. 154 och rättsfallet NJA 1996 s. 134). 
 Ett barn som har börjat förvärvsarbeta får alltså i allmänhet räkna med att använda inkomsterna av arbete till sitt eget uppehälle (prop. 1978/79:12 s. 154). Socialstyrelsen har ansett att om barnet har inkomst under ferier och dessutom arbetar mer eller mindre regelbundet under veckoslut eller helger det bör övervägas om in- komsten är så stor att den kan sänka barnets behov av underhålls- bidrag. I de fallen kan då räknas bort den eller de poster som barnet själv står för, t.ex. kläder, hygien och fickpengar (Socialstyrelsens allmänna råd 1989:6, Underhållsbidrag till barn s. 39. Råden är numera upphävda men används alltjämt i praxis.). Socialstyrelsen har tillagt att det vid bedömningen av om avdrag skall göras i det enskilda fallet får beaktas vad pengarna avses att användas till och vilken ekonomisk situation barnet och föräldrarna har. 
 Socialstyrelsen har ansett att ett barn som har flyttat hemifrån bör kunna försörja sig självt om nettoinkomsten uppgår till eller överstiger 120 procent av basbeloppet per månad (3 790 kr i måna- den år 2002 eller 45 480 kr för år räknat) samt skälig nettokostnad för bostaden. Eventuell underhållsskyldighet för föräldrarna i dessa fall får prövas mot deras ekonomiska situation som ett standard- 
 162 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 tillägg för barnet. Om ett barn bor tillsammans med den ena för- äldern bör den unge enligt Socialstyrelsen kunna försörja sig självt om nettoinkomsten uppgår till eller överstiger 100 procent av bas- beloppet (3 158 kr i månaden år 2002 eller 37 900 kr för år räknat) med tillägg för den unges andel av bostadskostnaden för familjen. När det gäller hur stor andel av bostadskostnaden som barnet bör bidra med har Socialstyrelsen ansett att en bedömning i varje enskilt fall måste göras av vad som kan anses vara skälig bostads- kostnad för ungdom som bor hemma (Socialstyrelsens allmänna råd 1989:6 s. 38 f.). 
 Frågan om hur man skall se på pengar som barn tjänat på sommararbete tas upp i förarbetena till socialtjänstlagen (2001:453), SoL. Där uttalas följande (prop. 2000/01:80 s. 95). 
 Detta kan svårligen regleras i lag, utan att rucka på hela konstruktionen av socialbidraget. Men här måste, liksom vid alla andra situationer, göras en individuell bedömning. Som sagts i föregående stycke, är barn dock aldrig försörjnings- skyldiga visavi sina föräldrar. Utan vad det närmast handlar om är i vilken utsträckning ett barn som lever i en familj beroende av socialbidrag, liksom sina kamrater skall ha möj- lighet att tjäna lite egna pengar. Den enskilda kommunen har själv möjlighet att besluta om vilken policy som skall tillämpas. 
 Inkomstgränserna bör inte ändras 
 Underhållsstödet reduceras i dag endast sällan med hänsyn till barnets inkomster. Såvitt känt har de nuvarande beloppsgränserna – 48 000 kr respektive 76 152 kr – inte heller kritiserats för att vara alltför låga. Underhållsstödsutredningen anser inte att det finns skäl att höja gränserna. Med utgångspunkt i att stödet utges i förhållande till endast den bidragsskyldiga föräldern och att båda föräldrarna, även om underhållsstödet faller bort, alltjämt är skyldiga att i mån av förmåga och utifrån barnets behov bidra till barnets försörjning är frågan i stället om det finns skäl att sänka gränsen på 48 000 kr. 
 Av förarbetena framgår att inkomstnivån på 48 000 kr per år fastställts med hänsyn till att barnets ferieinkomster och andra mindre inkomster inte skall beaktas när behovet av underhålls- stödet prövas. 
 163 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Det är naturligtvis svårt att ange vad som är ett rimligt belopp för ungdomars extrainkomster under lov och helger. 48 000 kr om året torde överstiga vad de allra flesta ungdomar tjänar på sådant arbete. Antagandet stöds av att det endast är i omkring 600 ärenden som underhållsstödet reduceras på grund av barnets inkomster (augusti 2002). Enligt SCB hade 61 procent av ungdomarna i åldern  
 16–17 
  år egna arbetsinkomster år 2000 enligt kontrolluppgifterna. Bland  
 13–15-åringarna 
  var andelen 17 procent. Inkomsterna vara vanligtvis små, under 10 000 kr. Ett litet antal tjänade 20 000 kr eller mer. Medianen för barn med arbetsinkomster låg på 2 000 kr för  
 13–15-åringarna 
  och på 6 240 kr för  
 16–17-åringarna 
  (SCB, Barn och deras familjer 2001, Demografiska rapporter 2003:1.1 och 1.2). 
 Det anförda talar för att beloppsgränsen skulle kunna sänkas. En sänkning av beloppet skulle dock riskera att drabba barn i familjer med dålig ekonomi, som av denna anledning väljer att arbeta extra, för att på så sätt få möjlighet att unna sig saker som familjen annars inte har råd med. Vid en individuell bedömning skulle hänsyn kunna tas till förhållandena i det enskilda fallet. En individuell bedömning av det slag som gäller för underhållsbidragen och för ekonomiskt bistånd enligt SoL skulle dock bli för krånglig att hantera inom ramen för underhållsstödssystemet. 
 Med hänsyn till det anförda bör enligt Underhållsstödsutred- ningens mening den nu gällande beloppsgränsen om 48 000 kr inte sänkas. 
 Omprövning och jämkning 
 En särskild fråga är om underhållsstöd som minskats på grund av barnets inkomster bör kunna omprövas eller jämkas på grund av en taxeringsändring. 
 För en bidragsskyldig gäller att återbetalningsbeloppet skall om- prövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger och när tillämplig procentsats ändras på grund av att antalet barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig för ökar eller minskar (30 § första stycket USL). Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på initiativ av försäk- ringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt (30 § andra stycket USL). Motsvarande bestämmelse finns inte i USL för barnets inkomster. Enligt uppgift från RFV tolkas dock reglerna i 
 164 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 USL så att försäkringskassorna omprövar beslut om underhållsstöd när ett nytt beslut om årlig taxering för barnet föreligger. Däremot jämkas inte underhållsstödets belopp om det taxeringsbeslut av- seende barnet som legat till grund för försäkringskassans bedöm- ning av stödets storlek ändras. 
 Underhållsstödsutredningen anser att det är lämpligt att under- hållsstödets storlek omprövas varje år. Den praxis som hittills rått bör därför lagfästas. Däremot kan det inte anses nödvändigt att införa en möjlighet att jämka stödet på grund av att det taxerings- beslut som legat till grund för försäkringskassans bedömning änd- rats. Om en jämkningsmöjlighet skulle vara till fördel eller nackdel för barnet beror på om ändringen skulle leda till ett högre eller ett lägre underhållsstöd. I de fall stödet skulle bestämmas till ett högre belopp skulle en jämkningsmöjlighet stärka barnets ställning. I övriga fall skulle jämkningsmöjligheten innebära att boföräldern eller barnet skulle få återbetala stöd som en gång uppburits. Enligt utredningens mening överväger nackdelarna med en jämknings- möjlighet fördelarna. Den nuvarande ordningen ligger också väl i linje med möjligheterna att jämka underhållsbidrag för förfluten tid. Dessa möjligheter är mycket små (se 7 kap. 10 § FB). Även kostnaden för att upprätthålla beredskap hos försäkringskassorna för att räkna om underhållsstödet i samtliga ärenden talar mot att en jämkningsmöjlighet införs. De ärenden där en sådan jämkning skulle kunna bli aktuell torde vara ytterst få till antalet. 
 11.10.2 Styvföräldern 
  
 Utredningens bedömning 
 : En styvförälders inkomster bör inte beaktas vid behovsprövningen. Inte heller bör inkomstgränserna för boföräldern differentieras med hänsyn till en ny partner. För det fall differentierade grundavdrag införs för bidragsskyldiga föräldrar bör dock även inkomstgränserna för en behovspröv- ning differentieras. 
 Inledning 
 Inför man en inkomstprövning i förhållande till boföräldern bör man även överväga en prövning i förhållande till hans eller hennes make eller sambo, dvs. i förhållande till barnets styvförälder. 
 165 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Synen på ombildade familjer är splittrad. I vissa fall ses ombilda- de familjer som en enhet och i vissa fall inte. Nedan följer en be- skrivning av hur dessa familjer behandlas inom andra rättsområden. 
 Frågans behandling inom andra rättsområden 
 Styvföräldrars underhållsskyldighet regleras i 7 kap. 5 § FB. Be- stämmelsen gäller den som är gift med barnets vårdnadshavare eller som har eget barn tillsammans med vårdnadshavaren. Underhålls- skyldigheten är begränsad till situationer där styvföräldern och vårdnadshavaren bor tillsammans. Det krävs normalt också att barnet bor tillsammans med dem. Om det finns särskilda skäl, kvarstår styvförälderns underhållsskyldighet dock även sedan barnet har flyttat hemifrån. Bestämmelsen ger uttryck för prin- cipen att alla barn i en familj skall leva på samma ekonomiska nivå. Styvförälderns underhållsskyldighet gäller emellertid inte till den del barnet kan få underhåll från den särlevande föräldern; styv- förälderns underhållsskyldighet är så långt subsidiär. Med hänsyn till underhållsstödet behöver styvförälderns underhållsskyldighet som regel inte tas i anspråk upp till den garanterade nivån. Däremot kan en styvförälder med god ekonomi vara skyldig att ge barnet en högre standard. 
 När det gäller bostadsbidrag tas hänsyn till sökandens make och till sökandens sambo, om de har eller har haft gemensamt barn eller är folkbokförda på samma adress (3 § lagen [1993:737] om bostadsbidrag [BoL]). Om den ombildade familjen skaffar nya barn eller den nya partnern har med sig barn från ett tidigare för- hållande räknas alla dessa barn in när bostadsbidraget beräknas. 
 Bostadsbidrag utgör alltså ett exempel på ett allmänt hänsyns- tagande till styvförälders inkomster vid en behovsprövad förmån till barnfamiljer. 
 Ett annat exempel är att två sammanboende föräldrar med särkullbarn ses som en enhet i fråga om flerbarnstillägg. I det sammanhanget räknas parets barn samman under förutsättning att föräldrarna är eller har varit gifta med varandra eller har eller har haft ett gemensamt barn (2 a § lagen [1947:529] om allmänna barn- bidrag). 
 Också vid t.ex. exekution och vid rätt till ekonomiskt bistånd enligt SoL betraktas den ombildade familjen som en enhet. 
 166 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 Styvförälderns inkomster bör inte beaktas 
 Önskemålet att bidraget bör gå till dem som bäst behöver det och, så långt det nu låter sig göra, inte gynna barn i en familjetyp fram- för barn i en annan talar för att man skall ta med även styvför- älderns inkomster vid prövningen. Ett sådan ordning skulle också ligga i linje med annan lagstiftning om sociala förmåner. Å andra sidan är, som framgått, underhållsskyldigheten till makes eller sam- bos barn mycket begränsad enligt FB:s regler. Underhållsskyldig- heten åvilar i princip barnets föräldrar (biologiska föräldrar eller adoptivföräldrar). De civilrättsliga reglerna talar alltså mot att hänsyn tas till styvförälderns inkomster vid prövningen. Väljer man att lägga samman boförälderns och den nya partnerns inkomster i underhållsstödssystemet kan det ses som en övervältring av det ekonomiska ansvaret på styvföräldern och leda till att systemet uppfattas som orättvist. Därmed skulle enligt utredningens mening huvudsyftet med att införa en inkomstprövning i förhållande till boföräldern motverkas på ett icke önskvärt sätt. Utredningen kan redan därför inte förorda en sådan lösning. 
 Tilläggas kan att barn i ombildade familjer i dag generellt sett har en lägre inkomststandard 
 2  
 än barn i traditionella kärnfamiljer. För barn som bor med mor och styvfar är inkomststandarden (median- värdet) drygt 1,63 och för barn som bor med far och styvmor är standarden drygt 1,60, medan inkomststandarden för barn som bor med båda sina föräldrar är drygt 1,78. Ett argument som tidigare anförts för att beakta styvförälderns inkomst – att ombildade familjer genomsnittligt sett har en högre inkomststandard än de traditionella kärnfamiljerna – har alltså nu fallit bort. 
 Ett annat alternativ är att differentiera inkomstgränserna enligt vad som diskuteras när det gäller återbetalningsskyldigheten, se avsnitt 12. Denna modell har valts i Norge, se  
 bilaga 14 
 . En sådan lösning skulle förmodligen uppfattas som rättvisare än en sam- manläggning av inkomsterna. Differentieringen motiveras då med att sammanboende förutsätts ha lägre levnadskostnader än ensam- stående på grund av att de har möjlighet att dela på vissa utgifts- poster (s.k. stordriftsfördelar). 
 Som framgår av resonemanget om differentierade förbehållsbe- lopp för bidragsskyldiga i avsnitt 12 är denna lösning emellertid 
  
 2  
 Inkomststandard: Den disponibla inkomsten dividerad med en norm för levnads- omkostnader vars storlek beror av familjens storlek och sammansättning. Normen består av tre delar: a) baskonsumtion (exempelvis mat och kläder) b) kostnader för boendet c) eventuella barnomsorgsutgifter och fackföreningsavgifter. 
 167 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 förenad med flera nackdelar som gjort att utredningen valt att inte föra fram detta alternativ som ett huvudförslag, men däremot som ett alternativt förslag med hänsyn till den kostnadsbesparing en differentiering skulle innebära. Hänsynstagande till en styvförälder bör ske på samma sätt vid inkomstprövning och vid beräkning av en bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet. 
 Underhållsstödsutredningen anser alltså i första hand att en makes eller sambos inkomster inte skall beaktas vid behovspröv- ningen. Om differentierade grundavdrag införs beträffande bi- dragsskyldiga anser utredningen dock att även inkomstgränserna för en behovsprövning bör differentieras med hänsyn till att sam- manboende typiskt sett har lägre levnadskostnader än ensam- stående. 
  
 11.11 
  
 Vilka slags inkomster bör beaktas? 
  
 Utredningens bedömning 
 : Inkomstberäkningen bör ansluta till vad som gäller för bidragsskyldiga föräldrar. 
 Underhållsstödsutredningen anser att det är lämpligt att inkomst- beräkningen ansluter till de bestämmelser som gäller vid beräkning av återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige. Detta ställ- ningstagande bör gälla även för valet av vilken inkomst som skall ligga till grund för bedömningen. I avsnitt 13 diskuteras be- träffande bidragsskyldigas återbetalningsskyldighet om besluten bör grundas på inkomsten enligt det taxeringsbeslut som fattats närmast före februari månad det år återbetalningsskyldigheten avser eller aktuell inkomst. Utredningen föreslår där att frågan om en övergång till aktuell inkomst bör övervägas vidare. Mot bak- grund av att utredningen föreslår att behovsprövningen mot bo- föräldrar utformas så att den berör boföräldrar med relativt höga inkomster och den dessutom endast gäller utfyllnadsdelen i under- hållsstödet finns det inte anledning att föregripa den föreslagna ut- redningen och här avvika från de regler som gäller för bidrags- skyldigas återbetalningsskyldighet. 
 Boföräldrar som är bosatta utomlands 
 Om en boförälder har inkomster som inte beskattas i Sverige sak- nas underlag för den föreskrivna prövningen. Motsvarande problem 
 168 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 finns redan i dag beträffande bidragsskyldiga. Det sagda kan leda till att försäkringskassan betalar ut fullt underhållsstöd, trots att föräldern på grund av höga inkomster egentligen inte borde få något utfyllnadsbidrag eller endast ett reducerat bidrag. 
 Även om de flesta boförälder bor i Sverige och beskattas här skulle det enligt utredningens uppfattning kunna vara av värde om det fanns något annat sätt att beräkna inkomsten än på grundval av ett taxeringsbeslut. Beträffande bidragsskyldiga föräldrar gäller att försäkringskassan har möjlighet att bestämma återbetalnings- skyldigheten genom en skälighetsbedömning (28 § USL och prop. 1995/96:208 s. 95). Utredningen menar att samma beräkningssätt skulle kunna appliceras på boföräldrarnas inkomster. Utredningen föreslår därför att det införs en möjlighet att bestämma boför- äldrars inkomster genom en skälighetsbedömning. 
 Även när det gäller barns inkomster bör en möjlighet till skälig- hetsbedömning finnas, om barnet är bosatt utomlands eller om barnets inkomster av annan anledning inte beskattas i Sverige. 
  
 11.12 
  
 Vid vilken nivå bör avtrappningen börja? 
  
 Utredningens förslag 
 : Utfyllnadsdelen, dvs. den del av under- hållsstödet som inte återkrävs från en bidragsskyldig förälder, börjar reduceras vid en inkomst om 360 000 kr per år för boför- äldrar som är underhållsskyldiga för ett barn, vid 380 000 kr för boföräldrar som är underhållsskyldiga för två barn och vid 400 000 kr för boföräldrar som är underhållsskyldiga för tre eller fler barn. Stödet reduceras med 40 procent av den överskjutande inkomsten. Omprövning sker när ett nytt beslut om årlig taxe- ring för boföräldern föreligger och när grunden för vald in- komstnivå ändras. 
 Som framgår av avsnitt 11.9 anser utredningen att avtrappningen av underhållsstödet bör göras som en andel av inkomsten över en viss inkomstgräns. Vid vilken nivå en nedtrappning av underhållsstödet skall börja och hur snabbt denna bör göras kan naturligtvis diskute- ras. 
 I  
 bilaga 11  
 redovisas de inkomstnivåer där en förälder med led- ning av reglerna i FB och USL samt utifrån de av Underhållsstöds- utredningen förordade reglerna för återbetalning av underhållsstöd anses ha ekonomisk förmåga att stå för barnets hela behov. I sam- ma bilaga redovisas också de inkomstgränser där bostadsbidraget 
 169 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 upphör respektive skiktgränser och brytpunkter för statlig in- komstskatt. 
 Med ledning av det framtagna materialet har Underhållsstöds- utredningen gjort ett antal beräkningar med fyra alternativa inkomstnivåer (brytpunkter). De inkomstnivåer som prövats har varit dels de av utredningen förordade grundavdragen för bidrags- skyldiga (se avsnitt 12), dvs. 153 900 kr, 145 700 kr respektive 141 700 kr, beroende på vilken del av Sverige boföräldern är bosatt i, dels 240 000 kr, 300 000 kr eller 360 000 kr. Vidare har effekterna av tre olika procentsatser som reducerar stödet undersökts, näm- ligen 40, 50 och 69 procent. Barn som en boförälder är underhålls- skyldig för har beaktats genom att de inkomstnivåer som överens- stämmer med de av utredningen förordade grundavdragen har höjts med 40 800 kr per barn (1 173 x 2/0,69 x 12). Vid övriga inkomstnivåer har hänsyn till underhållsskyldighet mot barn tagits genom att två barn inneburit ett tillägg på 20 000 kr och tre eller flera barn ett tillägg med ytterligare 20 000 kr. Utfallet av beräkningarna redovisas i  
 bilaga 12 
 . 
 De lägre nivåerna ligger i linje med vad som förordas för bidrags- skyldiga föräldrar. Samtidigt framstår dessa nivåer som alltför stränga om man, som Underhållsstödsutredningen, endast har till syfte att ta bort de mest otillfredsställande effekterna av dagens regelsystem; att ta bort det rena bidraget från staten i de fall där det står klart att behov av bidrag inte föreligger. 
 Som tidigare anförts är det önskvärt att den nivå där bidraget upphör eller minskar inte sammanfaller med trösklar i andra system. Det viktigaste ur kostnadshänsyn är heller inte att spara pengar utan att inkomstprövningen inte kostar mer än den utgifts- minskning som uppnås genom reducerat bidrag. 
 Vid en avvägning mellan de olika alternativen finner utredningen att en rimlig nivå för när det rena bidraget i underhållsstödet skall börja reduceras ligger på en årsinkomst på 360 000 kr, med scha- blonartade tillägg för två barn eller flera. Avtrappningen bör be- stämmas till 40 procent av den överskjutande inkomsten. Den valda inkomstnivån överstiger med bred marginal den genomsnittliga lönen på arbetsmarknaden (se avsnitt 11.6.3). Vid denna nivå und- viker man vidare att begränsningen av utfyllnadsbidraget sker i de inkomstlägen där bostadsbidraget trappas av. Inte heller samman- faller nivån med de skiktgränser och brytpunkter som finns i inkomstskattesystemet. Genom den valda procentsatsen beaktas att inkomster i den aktuella nivån är föremål för såväl kommunal 
 170 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 inkomstskatt som statlig inkomstskatt (se avsnitt 11.6.2 samt bilaga 11). 
 Innebär då de valda inkomstnivåerna att boföräldern klarar barnets försörjning utan bidrag från det allmänna? 
 Vid bedömningen måste beaktas att hela underhållsstödet i vissa fall kommer att inkomstprövas trots att prövningen endast om- fattar utfyllnadsdelen av stödet. I de fall en bidragsskyldig förälder saknas – faderskapet är inte fastställt eller barnet är adopterat av en ensamstående – eller någon återbetalningsskyldighet inte föreligger utgör hela stödet ett rent bidrag från staten. 
  
 Tabell 11.4  
 nedan visar typhushållsberäkningar för vad en ensam- stående boförälder med ett till fyra barn i olika inkomstlägen har kvar till övrig konsumtion efter det att skatt, bostadskostnad och levnadskostnader i övrigt beaktats. Flerbarnstillägg och bo- stadsbidrag ingår i analysen. Däremot redovisas inte barnbidrag eftersom det bedöms täcka en del av barnens kostnader. I exemplen betalar boföräldern hela den återstående delen av barnkostnaden (2 x 1 173 kr per barn). Boförälderns levnadskostnader antas vara desamma som det förbehållsbelopp utredningen förordar för lev- nadskostnader i övrigt vid bestämmande av återbetalningsskyldig- heten med ett tillägg på 300 kr per månad (se avsnitt 12). Bostads- kostnaden beräknas enligt RFV:s normer varvid genomsnitts- kostnaden för en vuxen och ett till tre eller fler barn i Stor- Stockholm har använts (se  
 bilaga 4 
 ). 
 171 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Tabell 11.4 Kvar till övrig konsumtion för boföräldrar i olika inkomstlägen och där boföräldern tar hela barnkostnaden för  
 1–4 
  barn. År 2002 
  
 Bruttoinkomst 
  
 240 000 
  
 260 000 
  
 280 000 
  
 300 000 
  
 320 000 
  
 340 000 
  
 360 000 
  
 380 000 
  
 400 000 
  
 420 000 
  
 Kr/mån 
  
 20 000 
  
 21 667 
  
 23 333 
  
 25 000 
  
 26 667 
  
 28 333 
  
 30 000 
  
 31 667 
  
 33 333 
  
 35 000 
  
 Skatt 
  
 6 163 
  
 6 749 
  
 7 268 
  
 7 943 
  
 8 869 
  
 9 685 
  
 10 501 
  
 11 419 
  
 12 235 
  
 13 051 
  
 Nettoinkomst 
  
 13 837 
  
 14 918 
  
 16 065 
  
 17 057 
  
 17 798 
  
 18 648 
  
 19 499 
  
 20 248 
  
 21 098 
  
 21 949 
  
 Flerbarnstillägg 
  
 3 barn 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 254 
  
 4 barn 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 1 014 
  
 Boende genomsnittsnorm 
  
 1 barn 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 5 050 
  
 2 barn 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 6 225 
  
 3 barn 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 4 barn 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 8 000 
  
 Bostadsbidrag 
  
 1 barn 
  
 300 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 barn 
  
 1 100 
  
 700 
  
 400 
  
 100 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 barn 
  
 1 800 
  
 1 500 
  
 1 100 
  
 800 
  
 500 
  
 100 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 4 barn 
  
 1 800 
  
 1 500 
  
 1 100 
  
 800 
  
 500 
  
 100 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Två underhållsstöd per barn 
  
 1 barn 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 346 
  
 2 barn 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 4 692 
  
 3 barn 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 7 038 
  
 4 barn 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 9 384 
  
 Eget behov 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 4 675 
  
 Kvar efter egen försörjning av familjen 
  
 1 barn 
  
 1 766 
  
 2 847 
  
 3 994 
  
 4 986 
  
 5 727 
  
 6 577 
  
 7 428 
  
 8 177 
  
 9 027 
  
 9 878 
  
 2 barn 
  
 –655 
  
 26 
  
 873 
  
 1 565 
  
 2 206 
  
 3 056 
  
 3 907 
  
 4 656 
  
 5 506 
  
 6 357 
  
 3 barn 
  
 –3 
  822 
  
 –3 
  041 
  
 –2 
  294 
  
 –1 
  602 
  
 –1 
  161 
  
 –711 
  
 40 
  
 789 
  
 1 639 
  
 2 490 
  
 4 barn 
  
 –5 
  408 
  
 –4 
  627 
  
 –3 
  880 
  
 –3 
  188 
  
 –2 
  747 
  
 –2 
  297 
  
 –1 
  546 
  
 –797 
  
 53 
  
 904 
  
 172 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 Antalet boföräldrar i underhållsstödssystemet med årsinkomster över 360 000 kr kan, som redan nämnts, uppskattas till cirka 2 600 (1,2 %). 
 Boföräldrar har i genomsnitt 1,7 hemmavarande barn (se  
 tabell 10.3 
 ). Enligt utredningens beräkningar är en tredjedel av boföräld- rarna i underhållsstödssystemet underhållsskyldiga mot ett barn och drygt en tredjedelar mot två barn. Då har även icke hemma- varande barn för vilka bidragsskyldighet föreligger beaktats. Drygt nio av tio boföräldrar är underhållsskyldiga mot högst tre barn. 
 Av  
 tabell 11.4  
 kan utläsas att en boförälder med 360 000 kr i årsinkomst och ett barn har ungefär 7 400 kr kvar till övrig konsumtion efter det att han eller hon täckt kostnaderna för sin egen och barnets konsumtion. En boförälder med 380 000 kr i årsinkomst och två barn har ungefär 4 600 kr kvar till övrig konsumtion och en boförälder med 400 000 kr i årsinkomst och tre barn har ungefär 1 600 kr har kvar till övrig konsumtion. 
 Det ovan sagda visar enligt Underhållsstödsutredningens mening att de valda inkomstnivåerna och procentsatsen är generöst till- tagna. Det sagda gäller även med beaktande av att boföräldrar med höga inkomster som regel är återbetalningsskyldiga för studielån. Vid de valda nivåerna råder det inte någon tvekan om att boför- äldern klarar barnets försörjning utan hjälp från det allmänna även om barnets andra förälder saknar förmåga att bidra till försörj- ningen eller en andra förälder inte finns, t.ex. därför att faderskapet inte är fastställt. 
 Underhållsstödsutredningen föreslår alltså att det rena bidraget från staten reduceras med 40 procent av den inkomst som över- stiger 360 000 kr per år för boföräldrar som är underhållsskyldiga för ett barn, med 40 procent av den inkomst som överstiger 380 000 kr för boföräldrar som är underhållsskyldiga för två barn och med 40 procent av den inkomst som överstiger 400 000 kr för boföräldrar som är underhållsskyldiga för tre eller fler barn. 
 Tilläggas kan att utredningen har övervägt om det är möjligt att i stället för den precisa regel som föreslås införa en allmänt hållen regel av innebörd att utfyllnadsbidrag inte lämnas om barnet uppenbarligen saknar behov av bidraget. I kombination med tydliga förarbetsuttalanden skulle en sådan regel kunna ge försäkrings- kassorna tillräcklig ledning, samtidigt som den ger möjlighet till en mer allsidig bedömning än en fast inkomstgräns. Problemet med boföräldrar som inte beskattas i Sverige skulle då bortfalla, liksom de problem som kan uppkomma genom att behovsprövningen baseras på det taxeringsbeslut som fattats närmast före februari 
 173 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 månad det år underhållsstödet avser. Reglerna om bostadsbidrag innehåller en sådan allmänt hållen regel (27 § BoL). Utredningen har dock gjort bedömningen att det är bättre med en mera detalje- rad regel. En sådan bestämmelse är lättare att tillämpa och ökar också enhetligheten i tillämpningen. Till detta kommer att erfaren- heterna av generalklausuler tyder på att dessa sällan kommer till an- vändning. 
 Huruvida underhållsstöd skall omprövas respektive jämkas bedömer utredningen på samma sätt som när det gäller barnets inkomster (se avsnitt 11.10.1). Utredningen föreslår alltså att det skall ske en omprövning när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger. Omprövning bör också ske när grund för vald inkomst- nivå ändras. Av praktiska skäl och för att minska risken för återkrav bör omprövningen i den sistnämnda situationen göras från och med månaden efter den månad då ändringen skedde. I likhet med vad utredningen i det följande föreslår beträffande de bidrags- skyldiga (se avsnitt 13) bör underhållsstödets belopp aldrig ändras för längre tid tillbaka än tre år före den dag då försäkringskassan fick kännedom om ändringen. 
  
 11.13 
  
 Växelvis boende 
  
 En särskild fråga är om behovsprövningen av underhållsstödet vid växelvis boende bör ändras i enlighet med vad utredningen föreslår skall gälla i övrigt. Vid växelvis boende gäller redan i dag att underhållsstödet är anpassat efter respektive förälders ekonomiska förutsättningar. Denna behovsprövning är dock annorlunda ut- formad än den lösning som utredningen nu föreslår skall gälla för underhållsstödet i övrigt. Såvitt känt har någon kritik inte riktats mot de nuvarande reglerna. Att ha två olika modeller för behovsprövning kan dock av naturliga skäl vara svårt att försvara och svårt att förstå för de föräldrar som berörs. 
 I dag gäller att föräldrar som har barnet växelvis boende hos sig inte får något bidrag alls om deras årsinkomst överstiger 172 600 kr (1 barn), 194 400 kr (2 barn) eller 212 800 kr (3 barn). Om den behovsprövningsregel som nu föreslås för boföräldrar skulle tillämpas vid växelvis boende innebär det att stödet inte börjar reduceras förrän vid en årsinkomst på 360 000 kr. Detta är knappast rimligt med hänsyn till att var och en av föräldrarna har kostnader för barnet bara halva tiden. Dessa ärenden skulle då behandlas på samma sätt som ärenden där faderskapet inte är 
 174 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 fastställt eller där utbetalningen görs till en ensam adoptant, trots att ett växelvis boende innebär att det faktiskt finns två föräldrar som bidrar till barnets försörjning. En ordning med ett bidrag om 586 kr per föräldrar och en gräns vid 360 000 kr i årsinkomst framstår också som orättvis i förhållande till sammanboende föräldrar och skulle bli mycket kostsam. 
 En annan möjlighet är att föräldrarnas inkomster räknas samman och divideras med två. Underhållsstödet för var och en av föräld- rarna minskas sedan med ett belopp som motsvarar hälften av det belopp med vilket underhållsstödet enligt den av utredningen före- slagna spärregeln skall minskas. En sådan ordning skulle dock inne- bära att stödets storlek skulle påverkas av den andra förälderns in- komster. Utredningen kan inte förorda en återgång till en sådan ordning. 
 En naturligare lösning vore att anpassa reglerna om stöd vid växelvis boende till utredningens förslag genom att reducera stödet vid en inkomst som uppgår till hälften av de nivåer som föreslagits för stödet i övrigt, dvs. att låta behovsprövningen inträda vid 180 000 kr och minska stödet med en viss procent av överskjutande belopp. Med en procentsats på 40 procent skulle underhållsstödet vid växelvis boende och ett barn falla bort vid inkomster på ungefär 197 600 kr. 
 En anpassning av de nuvarande reglerna för underhållsstöd vid växelvis boende till den behovsprövning som här föreslås för underhållsstödet i övrigt kräver noggranna överväganden. Inom ramen för den tid som stått till utredningens förfogande har utred- ningen inte haft möjlighet att göra de överväganden som krävs. Ut- redningen avstår därför från att lägga fram något förslag i denna del. 
  
 11.14 
  
 Konsekvenser 
  
 Av vad som sagts tidigare framgår att det är en mycket liten grupp boföräldrar som har inkomster över 360 000 kr per år, cirka 1,2 procent (2 600 boföräldrar) av samtliga boföräldrar i underhålls- stödssystemet. Närmare hälften (47,3 %) av dessa är män. 
 175 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 SOU 2003:42 
  
 Tabell 11.5 Effekter av utredningens förslag till behovsprövning av underhållsstödet. Boföräldrar i olika inkomstlägen som får underhållsstöd för ett, två och tre barn och som får hela stödet 
 (1 173 kr per månad) som ett rent bidrag från staten 
  
 Inkomst 
  
 1 barn 
  
 2 barn 
  
 3 barn 
  
 360000 
  
 1173 
  
 365000 
  
 1006 
  
 370000 
  
 840 
  
 375000 
  
 673 
  
 380000 
  
 506 
  
 2346 
  
 385000 
  
 340 
  
 2179 
  
 390000 
  
 173 
  
 2013 
  
 395000 
  
 1846 
  
 400000 
  
 1679 
  
 3519 
  
 405000 
  
 1513 
  
 3352 
  
 410000 
  
 1346 
  
 3186 
  
 415000 
  
 1179 
  
 3019 
  
 420000 
  
 1013 
  
 2852 
  
 425000 
  
 846 
  
 2686 
  
 430000 
  
 679 
  
 2519 
  
 435000 
  
 513 
  
 2352 
  
 440000 
  
 346 
  
 2186 
  
 445000 
  
 179 
  
 2019 
  
 450000 
  
 13 
  
 1852 
  
 455000 
  
 1686 
  
 460000 
  
 1519 
  
 465000 
  
 1352 
  
 470000 
  
 1186 
  
 475000 
  
 1019 
  
 480000 
  
 852 
  
 485000 
  
 686 
  
 490000 
  
 519 
  
 495000 
  
 352 
  
 500000 
  
 186 
  
 505000 
  
 19 
  
 Av  
 tabell 11.5  
 framgår effekterna av utredningens förslag till be- hovsprövning av underhållsstödet. Tabellen visar vilka bidrags- belopp som skulle lämnas till boföräldrar i olika inkomstlägen och 
 176 
  
 SOU 2003:42 
  
 Behovsprövning av underhållsstödet 
  
 där boföräldern får underhållsstöd för ett, två och tre barn. Det är förutsatt att boföräldern inte har ytterligare barn. Tabellen visar den det maximala belopp som underhållsstödet skulle utges med när hela underhållsstödet är ett rent bidrag från staten. För en bo- förälder med ett barn är underhållsstödet bortreducerat vid en in- komst på omkring 395 000 kr per år, för två barn vid en inkomst på 450 000 kr per år och för tre barn vid en årsinkomst på 505 000 kr. 
 En begränsning av rätten till det rena bidraget i underhållsstödet enligt utredningens förslag kan – allt annat lika – beräknas sänka statens kostnader för underhållsstöd med omkring 12 miljoner kr per år. 
 De administrativa kostnaderna tillkommer dock. Generellt kan sägas att om nuvarande system med utgångspunkt från taxerad in- komst används, så ligger det största merarbetet för försäkrings- kassorna i att beslut om underhållsstöd behöver räknas om när ett nytt beslut om årlig taxering för boföräldern föreligger och när grunden för vald inkomstnivå ändras. Portokostnaderna kommer att öka och fler filförfrågningar måste göras mot RSV. RFV:s databas kommer att behöva utökas så att de nya uppgifterna om omräkningsbeslut får plats. Kostnaden för detta har av RFV upp- skattats till cirka 5,4 miljoner kr per år. 
 Även om utfyllnaden faller bort så kvarstår den bidragsskyldiges underhållsskyldighet. Med hänsyn till att endast utfyllnadsdelen föreslås bli inkomstprövad bedöms föreslaget dock inte medföra några nämnvärda kostnader för de allmänna domstolarna. 
 177