Ny konkurstillsyn 
 DEL II 
 BILAGOR 
 Betänkande av Konkurstillsynsutredningen 
 SOU 2000:62 
  
 SOU 2000:xx 
  
 3 
  
 DEL II 
 Bilagor 
 Bilaga 1 Sammanställning av enkätsvaren 1997/98 från tillsynsmyn- digheterna (TSM) 
 Bilaga 2 Sammanställning av enkätsvaren 1997/98 från tingsrätterna 
 Bilaga 3 Sammanställning av anteckningar från Konkurstillsynsutred- ningens hearing den 11 juni 1998 i Stockholm 
 Bilaga 4 Frågor till Konkursombudsmannen 
 Bilaga 5 Konkursombudsmannens skriftliga svar på utredningens frå- gor i mars 1998 
 Bilaga 6 Den finska lagen om övervakning av förvaltningen av kon- kursbon (nr 109/1995) 
 Bilaga 7 Rekommendation av delegationen för konkursärenden 8/31.12.1997 
 Bilaga 8 Översikt över det norska Konkursrådets publikationer 
 Bilaga 9 Enkäten till tillsynsmyndigheterna 1999 och en sammanställ- ning av svaren 
 Bilaga 10 Sammanställning av enkäten angående omfattningen av kun- görelseannonsering i konkurs 
 Bilaga 11 Kostnadsberäkningar 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 5 
  
 Sammanställning av enkätsvaren från till- synsmyndigheterna (TSM) 
 Allmänna anmärkningar 
 Utredningen tillställde vid årsskiftet 1997/98 samtliga TSM en enkät ang. TSM:s organisation och verksamhet (se underbilaga). I det följ- ande redovisas en sammanställning av svaren. 
 Antalet tillsynsmyndigheter är efter regionaliseringsreformen år 1997 tio stycken. Verksamheten bedrivs på de orter kronofogdemyn- digheterna har sitt säte. Tillsynsfunktionen vid myndigheterna i Göte- borg, Härnösand, Jönköping, Kalmar och Umeå finns eller har även funnits på annan ort än huvudorten. TSM i Umeå har verksamhet, för- utom på huvudorten, främst i Luleå. Kronofogdemyndigheten i Härnö- sand har sin tillsynsfunktion helt förlagd till Sundsvall. TSM i Jönkö- ping har fram till början av år 1999 även bedrivit tillsyn i Linköping. TSM i Kalmarregionen har sedan den 1 januari 1998 tillsynen helt förlagd till Växjö. Fram till årsskiftet 1997/1998 har där även funnits verksamhet i Kalmar. Inom region Göteborg har fram till 1998/99 även funnits en tillsynsfunktion i Halmstad, då Kalmarregionen övertog an- svaret för den. Halmstadsenheten avvecklades 1999/2000. Sedan den 1 januari 1998 omfattar tillsynen det nya Västra Götalands län, varvid tillsynsenheten i Skaraborgs län upphört som självständig enhet. 
 Med hänsyn till den ovan angivna uppdelningen har enkätsvaren från tillsynsmyndigheterna i region Kalmar och Göteborg till viss del särredovisats för verksamhetsorten Växjö och Kalmar län resp. för till- synsenheten i Halmstad. I vilket avseende så skett framgår av redovis- ningen nedan. För region Jönköping har genomgående särredovisning skett för verksamhetsorten i Jönköping och Linköping. 
 I. TSM:s organisation 
 Allmänt 
 Frågorna under avsnittet I i enkäten har som ändamål att få kännedom om hur de olika myndigheterna är organiserade dels i fråga om perso- 
  
 6  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 nal, dels i fråga om vilka arbetsuppgifter olika personalkategorier utför. Under detta avsnitt redovisas också i vilken utsträckning delegation sker till den kamerala personalen. 
 Under detta avsnitt har inte någon särredovisning skett för Kalmar län. 
 Personalen 
 Nästan alla tillsynsmyndigheter är organiserade så att jurister, ekono- mer och kameral personal ombesörjer tillsynen. TSM i Gävle har för närvarande ingen ekonom men planerar att ersätta en av juristerna med en sådan. I Linköping finns även en kronokommissarie. Vid knappt hälften av myndigheterna finns fler jurister än ekonomer. Myndighe- terna i Halmstad (inom Göteborgsregionen), Jönköping, Kalmar, Karl- stad, Linköping och Stockholm har lika många ekonomer som jurister för tillsynsfunktionen. I Karlstad planerar man att anställa ytterligare jurister. Umeå har en jurist och två ekonomer (varav en är placerad i Umeå och en i Luleå). 
 Delegation till den kamerala personalen sker i olika utsträckning. TSM i Härnösand tillämpar inte delegation alls. Myndigheterna i Umeå, Gävle och Karlstad delegerar oftare arbetsuppgifter än andra. TSM i Jönköping redovisar en mera principiell inställning mot delega- tion och menar att tillsynsuppgifterna främst är ämnade för jurister och ekonomer. Även TSM i Malmö anger att arbetsuppgifter av juridisk ka- raktär skall skötas av enbart jurister och uppgifter av ekonomisk art av ekonomer och kameral personal. Argumenten i övrigt för att delegation inte sker fullt ut är främst att det på grund av arbetsuppgiftens svårig- hetsgrad eller bristande erfarenhet eller kompetens hos personalen inte går att delegera. 
 TSM i Stockholm har anlagt ett mera praktiskt synsätt och anger som främsta anledning till att delegation inte tidigare ägt rum att kanslipersonalen haft en alltför stor mängd kontorsarbete. Numera är delegation möjlig på grund av nedgången i antalet ärenden och ökad datorisering. Delegation sker av sådana uppgifter som av resursskäl blivit nedprioriterade av jurister och ekonomer. 
 Arbetsuppgifterna 
 Arbetsuppgifterna kan indelas i sådana som TSM gör ofta, sällan eller ibland. Av svaren kan man dra den generella slutsatsen att de arbets- uppgifter som tar mest tid, dvs. görs ofta, är sådana som har samband med utseende av konkursförvaltare, granskning av bouppteckningar, granskning av  
 förvaltar-, 
  halvårsberättelser och slutredovisningshand- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 7 
  
 lingar. Nästan alla myndigheter svarar att de ofta utför dessa uppgifter. TSM i Gävle och Jönköping (ej Linköping) säger sig sällan avge ytt- rande vid utseende av konkursförvaltare och Eskilstuna gör det ibland. Sist nämnda myndighet granskar också bouppteckningar endast ibland. Vid TSM i Karlstad är frekvensen av yttrande beroende av vilken per- sonalkategori som yttrar sig. 
 Begär upplysningar enligt 7 kap. 9 § KL och samråder enligt 7 kap. 10 § KL gör myndigheterna till övervägande del ofta. Undantag utgör TSM i Stockholm som anger sig ibland begära upplysning enligt 7 kap. 9 § KL. I Karlstad och Jönköping (ej Linköping) tillämpas såväl 7 kap. 9 § KL som 7 kap. 10 § KL endast ibland. TSM i Härnösand anger att juristen tillämpar lagrummen ofta medan ekonomen gör det sällan. 
 Uppgifter som har samband med mottagandet av utdelningsförslag och underrättelse från förvaltarna om att medel utbetalats till borgenä- rerna gör samtliga myndigheter ofta. 
 Samtliga myndigheter yttrar sig även ofta i samband med arvodering av konkursförvaltarna i såväl utdelnings- som avskrivningskonkurs. Om kostnadsersättning till förvaltare i avskrivningskonkurs yttrar myn- digheterna ofta med undantag av Jönköping och Härnösand som endast gör det ibland. 
 Myndigheterna yttrar sig till övervägande del sällan om antalet för- valtare vid förordnande av sådana, om ökning av antalet förvaltare, om delning av förvaltningen, om entledigande av förvaltare eller om efter- trädare till avgången förvaltare och om utseende av rådgivare och för- likningsman. Samtliga myndigheter, utom de i Göteborg (inkl. enheten i Halmstad) och Malmö som gör det ibland, tar sällan inititativ till åt- gärder om ökning, delning eller entledigande. De tre storstadsmyndig- heterna yttrar sig ibland om entledigande och om efterträdare till av- gången förvaltare. TSM i Kalmar yttrar sig också ibland om entledi- gande. Myndigheterna i Malmö och Linköping yttrar sig ibland beträff- ande delning av förvaltningen. 
 I fråga om befattningen med tvångsmedelsfrågor, dvs. yttrande till tingsrätten, initiativ till bruk av tvångsmedel och närvaro vid förhand- ling i tingsrätten, görs detta av de flesta sällan. En del myndigheter an- ger att de helt eller delvis ibland befattar sig med tvångsmedelsfrågor. TSM i Malmö och Linköping anger att de ibland såväl yttrar sig som tar inititativ till användning av tvångsmedel. I Göteborgsregionen (inkl. Halmstadsenheten) yttrar man sig ibland och närvarar ibland vid för- handling. I Malmö är TSM ofta representerad vid förhandling i tings- rätten medan myndigheten i Linköping endast är det ibland. 
 Drygt hälften av myndigheterna begär upplysningar av gäldenären enligt 6 kap. 2 § KL sällan. Av de resterande gör flertalet det ibland medan TSM i Malmö gör det ofta. 
  
 8  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 Samtliga myndigheter har sällan eller aldrig anledning att fatta be- slut enligt 7 kap. 4 § 2 st. KL i förvaltningsfråga när förvaltarna inte kan enas eller överklaga tingsrättens beslut att inte inleda bevaknings- förfarande. Beslut om gäldenärens beneficium enligt 3 kap. 6 § KL och om medgivande för förvaltaren att sälja pantsatt lös egendom enligt 8 kap. 7 § KL fattas även av de flesta sällan. TSM i Göteborg fattar ibland beslut enligt 3 kap. 6 § KL och myndigheterna i Linköping och Härnösand medger ibland att försäljning får ske enligt 8 kap. 7 § KL. 
 Myndigheterna närvarar sällan vid förlikningssammanträden. TSM i Umeå säger sig närvara ibland. 
 Att klandra slutredovisningar sker även det sällan. TSM i Umeå klandrar slutredovisningar ibland. 
 Sällan eller aldrig yttrar sig TSM om arvode till rådgivare och för- likningsman. TSM i Göteborg (inkl. enheten i Halmstad) gör det ibland. 
 Flertalet av myndigheterna säger sig fatta beslut enligt 11 kap. 21 § KL ibland medan tre myndigheter, bl.a. Stockholm och Malmö, gör det ofta. I Härnösand gör juristen det ibland och ekonomen det sällan. Nästan alla fattar beslut om att ge förvaltaren tillstånd att utbetala me- del till borgenär enligt 10 kap. 4 § KL ibland. TSM i Stockholm och Malmö gör det ofta och i Eskilstuna sällan. Förhållandena är desamma beträffande yttrande i samband med förskott till förvaltare, dock att en- Lopez i Malmö gör det ofta. 
 Ungefär hälften av TSM brukar besöka edgångssammanträdena ibland. Myndigheterna i Malmö, Halmstad, Gävle och Karlstad gör det ofta medan man i Stockholm och i Jönköping gör det sällan. I Härnö- sand gör juristen det ibland medan ekonomen gör det sällan. 
 Frekvensen av hur ofta bevakningsförteckning granskas enligt 7 kap. 13 § 6 st. KL, uppgift mottas enligt 7 kap. 13 § 5 st. KL, 7 kap. 18 § KL, 7 kap. 21 § KL och 7 kap. 22 § KL varierar. Detsamma gäller för mottagande av underrättelse om bevakningsförfarande och efterbe- vakning enligt 9 kap. 8 § och 21 § KL. 
 Vilka olika uppgifter utför resp. personalkategori? 
 Bland de uppgifter som enligt ovan utförs ofta ansvarar vid drygt hälf- ten av myndigheterna såväl juristerna som ekonomerna för utseende av förvaltare. Vid två av myndigheterna utför även den kamerala perso- nalen denna syssla. Två av storstadsmyndigheterna, nämligen TSM i Göteborg (inkl. Halmstad) och i Malmö, anger att juristen sköter upp- giften. Granskning av bouppteckningar sköter vid flertalet myndigheter såväl juristen som ekonomen. I Malmö och Linköping endast av juris- ten resp. i Göteborg (även i Halmstad) och Gävle av juridisk och kame- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 9 
  
 ral personal. Vid TSM i Eskilstuna sköter alla personalkategorier bo- uppteckningsgranskningen. 
 Vid knappt hälften av myndigheterna sköter såväl juristen som eko- nomen granskningen av förvaltarberättelsen. Bland övriga myndigheter sköter juristen det mestadels ensam. Halvårsberättelserna granskas vid flertalet av TSM av såväl jurister som ekonomer, av vilka hälften även brukar använda kameral personal och hos flertalet övriga av jurister och kameral personal. Vid TSM i Linköping granskar även kronokom- missarier förvaltar- och halvårsberättelserna. Hälften av myndigheterna använder sig av såväl juristen som ekonomen att granska slutredovis- ningar. TSM i Göteborg (inkl. Halmstadsenheten), Malmö och Eskils- tuna använder sig av alla personalkategorier. Någon myndighet nyttjar inte juristen. 
 Såväl jurister som ekonomer sköter till övervägande andel uppgifter som har samband med tillämpningen av 7 kap. 9 § och 10 § KL Vid TSM i Malmö sköter endast juristerna detta. I Gävle delegeras uppgift- en även till kameral personal. 
 Tar emot utdelningsförslag och förvaltningsredogöresle av förvalt- aren för eventuell granskning (11 kap. 5 § KL) brukar företrädesvis ju- risten och ekonomen göra. Bl.a. i Malmö låter man ekonomen och den kamerala personalen sköta detta och i Eskilstuna sköter samtliga perso- nalkategorier denna syssla. 
 Den kamerala personalen tas till övervägande del i anspråk för att ta emot underrättelse av förvaltaren att medel utbetalats till borgenärerna (11 kap 9 § KL). 
 Vid samtliga myndigheter tas juristerna i anspråk för yttrande till tingsrätten i samband med arvodesprövningen i utdelnings- och av- skrivningskonkurs. I bl.a. Göteborg (även Halmstad) och Malmö tas endast juristen i anspråk vid samråd angående arvode i utdelningskon- kurs. TSM i Stockholm, Umeå, Karlstad och Linköping nyttjar såväl jurister som ekonomer för yttrande för båda konkurstyperna. I Göte- borg (även Halmstad), Umeå och Eskilstuna används samtliga perso- nalkategorier för avskrivningskonkurser (dock används i Göteborg ka- meral personal endast i taxekonkurs). TSM i Malmö utnyttjar även ka- meral personal för avskrivningskonkurser. I Gävle används kameral personal för båda konkurstyper. 
 Av de sysslor som TSM sällan gör, dvs. yttrar sig till tingsrätten om antalet förvaltare, om ökning av antalet förvaltare, om delning av för- valtningen, om entledigande av förvaltare, om efterträdare till avgång- en förvaltare och vid utseende av rådgivare och förlikningsman, an- vänds nästan uteslutande jurister. TSM i Linköping nyttjar även eko- nomerna till stor del och Stockholm till mindre del. 
  
 10  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 Samtliga myndigheter använder juristerna i samband med tvångs- medelsfrågor. I Stockholm och Linköping används ekonomerna i en li- ten utsträckning. 
 Beslutsfunktionen enligt 7 kap. 4 § 2 st., 3 kap. 6 § och 8 kap. 7 § KL utövas, i den mån den förekommer, så gott som uteslutande av ju- risterna. TSM i Linköping tar emellertid även ekonomerna i anspråk för beslutsfattande enligt 7 kap. 4 § och 8 kap. 7 § KL. 
 I den mån det förekommer överklagas tingsrättens beslut att inte inleda bevakningsförfarande av juristerna. Så gäller även för uppgiften att deltaga vid förlikningssammanträden, m u a TSM i Stockholm som även nyttjar ekonomerna till detta. 
 Drygt hälften av myndigheterna använder enbart juristerna och den andra hälften såväl jurister som ekonomer till att klandra slutredovis- ningar. 
 Vid flertalet av myndigheterna besöks edgångssammanträdena av såväl jurister som ekonomer. TSM i Göteborg, Malmö och Jönköping skickar endast juristerna. I Gävle nyttjas, förutom juristen, även den kamerala personalen. 
 Den kamerala personalen används hos nästan alla myndigheter för uppgifter som har samband med mottagande av uppgift om kontoföran- de bank (7 kap. 18 § KL) och bankkonto m.m. efter konkursavslut (7 kap. 21 § KL). Vissa TSM, bl.a. i Stockholm, Malmö, Härnösand och Eskilstuna, nyttjar endast denna personalkategori medan övriga även tar i bruk övriga personalkategorier i varierande omfattning. 
 Vem som anförtros uppgiften att ta emot det räkenskapsmaterial som skall bevaras (7 kap. 22 § KL) varierar mycket mellan de olika myndigheterna. Vissa, t.ex. TSM i Göteborg (inkl. enheten i Halmstad) och i Malmö, låter juristen sköta det medan andra sysselsätter kameral eller övrig personal med denna uppgift. 
 Hälften av myndigheterna, däribland TSM i Stockholm, anförtror uppgiften att fatta beslut om tillstånd för förvaltaren att enligt 10 kap. 4 § KL utbetala medel till borgenär åt såväl juristen som ekonomen. Övriga låter endast juristen göra detta, bl.a. TSM i Göteborg (inkl. Halmstad) och Malmö. I Gävle sköter även kameral personal denna uppgift. 
 Lönegarantifrågor 
 Vid nästan alla myndigheter ingår arbetet med lönegarantihanteringen som en del av tillsynen över konkursärendena. Endast TSM i Malmö har avdelat en särskild tjänsteman som på heltid sysslar med lönega- rantifrågorna. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 11 
  
 Vid TSM i Stockholm, Göteborg (inkluderat Halmstad), Härnösand, Umeå, Eskilstuna och Gävle sköter juristen sysslor av utpräglad juri- disk karaktär, t.ex. processföringen. Den kamerala personalen sköter nästan uteslutande den löpande granskningen. Processföringen i Stock- holm sköts i viss mån av en förordnad tjänsteman vid kronofogdemyn- digheten. TSM i Kalmar granskar inte lönegarantiärendena systema- tiskt. 
 Övriga organisationsfrågor 
 Myndigheterna har i enkäten beretts tillfälle att lämna synpunkter på organisationen. TSM i Stockholm har därvid framfört kritik enligt föl- jande. Organisationen i sin nuvarande utformning ger inte tillräckligt utrymme för TSM:s självständighet. TSM är numera en enhet inom kronofogdemyndigheten och är därmed underställd dels en enhetschef, dels regionkronodirektören. Detta innebär nackdelar ur resurstilldel- ningssynpunkt. Intressekollisioner mellan å ena sidan TSM och å andra sidan kronofogdemyndigheten i dess borgenärsfunktion avgörs i sista hand av kronofogdemyndighetens chef. Förtroendet för TSM:s verk- samhet kan därför allvarligt skadas. 
 TSM i Malmö har framfört kritik mot att  
 ADB-stödet 
  inte är till- räckligt effektivt i förhållande till tingsrätterna. TSM i Göteborg, i vil- ket enheten i Halmstad instämmer, säger sig vara beroende av krono- fogdemyndighetens hjälp i fråga om tillsynen över att näringsförbuden efterlevs. 
 TSM i Linköping framhåller å sin sida det positiva i att myndighe- ten har tillgång till såväl kameral som exekutiv personal med erfaren- het. TSM i Gävle kan köpa revisorstjänster från skattemyndigheten. 
 Två myndigheter säger sig har för lite personal och övriga säger sig inte kunna uttala sig på grund av att organisationen är alltför ny. 
 II. Utseende av konkursförvaltare 
 Allmänt 
 Enkätsvaren för TSM i Kalmar har under avsnitt II särredovisats för Kalmar län. 
  
 12  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 Myndigheternas bedömningsgrunder vid utseende av konkursförvaltare De enskilda faktorernas betydelse 
 Myndigheterna har genom enkäten fått tillfälle att ange vilken eller vil- ka av sju angivna faktorer i fråga II 1 a) – g) som de anser vara av be- tydelse vid förordnande av konkursförvaltare. De har därutöver rang- ordnat faktorernas betydelse, se fråga II 2). 
 Samtliga myndigheter har på olika sätt redovisat sin syn på de olika faktorernas betydelse. Ett gemensamt drag är att faktorerna a, dvs. kompetensen i juridiska frågor, och e, konkursförvaltarens förmåga att effektivt hantera en konkurs, allmänt anses vara viktigast. Faktor c, kunskapen om arbetsmarknadspolitiska frågor, anser TSM i allmänhet mer eller mindre sakna betydelse. Faktor d, kostnadsnivån på konkurs- förvaltarens tjänster, anses även allmänt vara av betydelse. Övriga faktorers betydenhet är i varierande grad beroende av olika omständig- heter. 
 Vissa myndigheter har inte ansett sig särskilt kunna skilja ut annat än någon eller några av de olika faktorernas betydelse för förvaltarval- et. TSM i Jönköping anser t.ex. att samtliga faktorer är viktiga att iaktta vid ett förvaltarval. Myndigheten hävdar att den förvaltarkrets inom Jönköpings län som erhåller uppdrag har varit intakt under många år. Dessa förvaltare uppfyller de krav konkurslagen ställer, vilket f ö myn- digheten anser vara viktigt för de personer som generellt anförtros upp- drag. Det är enligt denna myndighet därför inte möjligt att med ut- gångspunkt i de angivna faktorerna söka styra varje enskilt uppdrag till en viss person. Undantag kan möjligen göras för faktorerna f och g. Myndigheten har anlagt samma betraktelsesätt beträffande rangord- ningen. 
 TSM i Malmö har ansett att samtliga faktorer, utom g, är av bety- delse för en advokats lämplighet som konkursförvaltare. Faktor g har däremot betydelse vid tillgångslösa konkurser eller konkurser med mindre tillgångar. I Linköping anser man att faktorernas betydelse är avhängig av vilken slags konkurs som det rör sig om, t.ex. en drifts- konkurs med många anställda eller konkurs för fysisk person. Färre faktorer anses betydelsefulla i det förra fallet än i det senare. Oaktat konkursens karaktär anses dock faktor f ha en stor betydelse. 
 Argumenten hos myndigheterna för att faktor a är av stor betydelse går främst ut på att grundläggande kunskaper i juridik hos en konkurs- förvaltare är av generell betydelse för valet av sådan. Detta gäller oav- sett konkursens karaktär. Även beträffande faktor e anser myndigheter- na den generellt ha stor betydelse. Särskilt betonas faktorns betydelse för en snabb hantering och avveckling av konkursen samt ett gott utfall. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 13 
  
 Några TSM menar att faktorn har störst betydelse i större konkurser. TSM i Stockholm anser bl.a. att faktor e är av avgörande betydelse för förvaltarvalet i större och massmedialt spektakulära konkurser. 
 Betydelsen av kostnadsnivån på konkursförvaltarens tjänster, faktor d, framhålls främst av TSM i Stockholm, Gävle och, till viss del, Brooks stad. TSM i Umeå anger att kostnadsnivån mellan de olika förvaltarna inte skiljer sig åt. Övriga myndigheter anser att faktorn har mer eller mindre stor betydelse. 
 Kunskapen i ekonomiska frågor, faktor b, betonas främst av TSM i Stockholm och Göteborg (inkl. Halmstadsenheten). Denna myndighet anser det vara av värde om förvaltaren själv har kunskapen. Vissa för- valtare har på senare år överlåtit bokföringsgranskningen på specialis- ter, vilket får till följd att TSM har svårt att nå ut med synpunkter på bokföring och redovisning till dessa förvaltare. 
 Några myndigheter anser faktorns betydelse vara beroende av kun- skapen i ekonomiska frågor inom kontorsorganisationen hos den en- skilde förvaltaren. 
 Faktor f, dvs. antalet ärenden som en konkursförvaltare för tillfället hanterar, anser TSM inte ha generell betydelse. Några myndigheter be- aktar faktorn om den skulle innebära att konkursärendena inte kan av- slutas i tid. Stor betydelse tycker TSM i Linköping och Gävle att faktor f har. TSM i Kalmar (Växjö) anser att faktorn saknar betydelse. TSM i Stockholm menar att faktorn är mindre viktig med hänsyn till att en konkursförvaltare väl kan förvalta många konkurser som var för sig inte är arbetskrävande. 
 Förvaltarens verksamhetsort, faktor g, anser myndigheterna företrä- desvis ha betydelse i mindre konkurser och då av kostnadsskäl t.ex. för resor. Två myndigheter framhåller även betydelsen av att förvaltaren har lokal kännedom om gäldenärens verksamhet. 
 Några myndigheter anser faktor c helt sakna betydelse medan andra anser den vara av mindre betydelse. Endast TSM i Umeå tillmäter fak- torn viss betydelse. Inom denna region är det inte oviktigt att rädda ar- betstillfällen i inlandskommunerna. Detta bör enligt myndigheten be- aktas vid överlåtelse av rörelse. 
 Rangordningen 
 Flertalet av myndigheterna har rangordnat alla de sju faktorerna. TSM i Jönköping och Kalmar (Kalmar län) har dock inte rangordnat. TSM i Stockholm har sammanfört faktorerna a,b,d och e som mycket viktiga resp. f, g, och c som mindre viktiga. TSM i Linköping har endast rang- ordnat a, f och d som mycket viktiga. TSM i Kalmar (Växjö) har endast rangordnat vissa faktorer, nämligen e, a, d och b. 
  
 14  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 Sammantaget anser de allra flesta TSM att faktorerna a och e har fö- reträde framför de andra. Flertalet har även ansett faktor b vara av stör- re vikt än övriga. Faktorerna d, f och g hamnar därefter, varvid d får sägas har företräde framför f och g. Faktor c placeras långt ned. 
 Betydelsen av förslag till konkursförvaltare av borgenär, gäldenären och annan 
 Allmänt kan sägas att TSM är mest positiva till förslag på förvaltare från borgenärerna. TSM i Umeå är den största tillskyndaren och menar att marknadskrafterna skall råda. TSM i Stockholm godtar förslag om inget talar däremot. I Malmö godtas också förslag utan andra prövning- ar än vad som eljest kommer i fråga. Några myndigheter kräver emel- lertid att skäl anges varför just en föreslagen förvaltare skall förordnas, bl.a. TSM i Göteborg. Minst positiva till förslag från borgenärerna är TSM i Jönköping och i Linköping. Från Jönköping hävdas att det gene- rellt sett alltid föreligger risk för bindningar om en sökande, vare sig borgenär eller gäldenär, tillåts välja "sin egen förvaltare". Undantag görs om förslaget är förenat med "särskilda skäl". TSM i Linköping an- ser att önskemål om förvaltare från allmän synpunkt bör mötas med viss försiktighet. 
 TSM i rikets tre största städer samt i Gävle och Härnösand gör ing- en prioritering av förslaget med utgångspunkt i vilken borgenärskatego- ri som framför det. TSM i Stockholm lägger dock mindre vikt vid för- slag från borgenär med obetydlig fordran och utan utsikter till utdel- ning. TSM i Linköping lägger större vikt vid förslag från prioriterade borgenärer. 
 Samtliga myndigheter utom TSM i Malmö, som har samma inställ- ning till gäldenärsförslag som förslag från borgenärerna, har en restrik- tiv hållning till förslag på förvaltare av konkursgäldenären. Några myndigheter, t.ex. i Göteborg, i vilket Halmstadsenheten instämmer, avvisar helt förslag från gäldenär. TSM i Stockholm redovisar samma inställning med den begränsningen att förslaget godtas om särskilda skäl anses föreligga. Övriga myndigheter tillmäter gäldenärsförslag mindre betydelse. 
 Inställningen till förslag från annan än borgenär och gäldenär är ge- nomgående negativ. Vid två av myndigheterna förekommer inte sådana förslag. Revisorsförslag är generellt sett mindre förekommande. TSM i Malmö och Växjö godtar inte alls förslag från likvidator. Myndigheten i Stockholm redovisar samma inställning som beträffande gäldenärsför- slag. TSM i Göteborg (inkl. Halmstad) har den utgångspunkten att dy- lika förslag inte har sin grund i sakliga skäl utan i affärsmässiga rela- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 15 
  
 tioner. Övriga myndigheter redovisar på olika sätt att förslagen har li- ten betydelse. 
 Förekomsten av att flera konkursförvaltare utses i en konkurs 
 Det är ovanligt att TSM förordar att flera än en förvaltare utses. Om så sker är det oftast fråga om att jäv uppkommit för den först förordnade förvaltaren. Därutöver förekommer det att flera förvaltare utses i mycket stora konkurser. 
 Genomslagskraften av faktorerna under II.  
 1–4 
  hos tingsrätterna i samband med utseende av konkursförvaltare 
 Flertalet TSM uppger att det inte är vanligt förekommande att tings- rätterna inte beaktar de faktorer som redovisats ovan under  
 1–4 
  vid ut- seende av förvaltare. Dock har myndigheterna i de tre största städerna i landet jämte ytterligare två andra vissa synpunkter. TSM i Stockholm och i Göteborg påpekar att TSM:s invändningar mot förvaltarförslag inte alltid hörsammas av tingsrätterna. I Stockholmsregionen beaktar tingsrätterna heller inte alltid TSM:s påpekande om för hög kostnads- nivå (faktor d under fråga 1). TSM i Malmö anser att tingsrätterna ibland lägger större vikt vid förvaltarens verksamhetsort än vid förmå- gan att handlägga konkursen. TSM i Linköping hävdar att tingsrätterna möjligen har dålig kunskap om kompetensen hos de olika konkursför- valtarna och saknar insikt om kostnadsnivån. Tingsrätterna visar dock lyhördhet för TSM:s åsikter åtminstone beträffande kompetensfrågan varför detta inte är något problem. Enligt TSM i Härnösand tillmäter tingsrätterna endast ett fåtal faktorer, nämligen förvaltarens verksam- hetsort och förvaltarförslag av annan än borgenär eller gäldenär, bety- delse. 
 Bland de myndigheter som har påpekat brister i tingsrätternas be- aktande av olika faktorer anger TSM i Stockholm och Göteborg att detta kan inverka negativt på kostnaderna i konkursen. Från Göteborg hävdas också att hanteringen av konkursen generellt sett blir dålig och att TSM:s tilltro till en självständig förvaltning rubbas. 
 Endast två myndigheter – TSM i Gävle och Kalmar (Växjö) – säger sig göra en kontinuerlig utvärdering efter vilka kriterier myndigheten avger yttrande till tingsrätterna och genomslagskraften av dessa där. Hos övriga myndigheter sker uppföljning främst genom policydiskus- sioner angående formerna för utseende av förvaltare, genom projektar- bete, genom cirkulation av beslut i arvodesfrågor och vid konferenser. 
  
 16  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 Formerna för samrådet mellan TSM och domstolarna vid utseende av konkursförvaltare. Betydelsen av "listor" 
 Nästan samtliga myndigheter uppger att "listor" används vid utseende av förvaltare i någon form. Några myndigheter säger sig ha en förteck- ning och ytterligare någon förordnar förvaltare ur en "fast krets". Bruk- et av listor sker på olika sätt. Vissa myndigheter tillämpar en strikt tur- ordning medan andra väljer mera fritt. Det övervägande antalet TSM avger inte yttrande till domstolen i varje konkursärende. Dock avger myndigheterna nästan alltid yttrande när det föreligger förslag på för- valtare eller, ibland, i större konkurser. 
 Vid TSM i Stockholm fungerar listan hos de olika tingsrätterna så att TSM på förhand skall ha godkänt de där upptagna förvaltarna Ett sådant godkännande kan även anses ha skett genom att listan upptar förvaltare som finns på en för hela tillsynsområdet upprättad lista. För- valtarna utses i turordning. Turordningsprinciper tillämpas även inom Jönköpingsregionen om än i något olika former beroende på tingsrätt. Denna region driver listornas och turordningens betydelse hårdast. Systemet tillämpas så att den enskilde förvaltaren anses ha förbundit sig att ta ett uppdrag om han tillfrågas. Han kan alltså inte tacka nej för att vid nästa tillfälle ta ett mera lönsamt sådant. I så fall får han avvakta till nästa omgång. I Malmöregionen är listorna närmast förteckningar men en viss turordning tillämpas i ordinära konkurser. En jämn fördel- ning av uppdragen mellan förvaltarna eftersträvas också av flertalet tingsrätter inom tillsynsområdena i Eskilstuna och Umeå. TSM i Göte- borg, i vilket tillsynsenheten i Halmstad instämmer, uppger att listor används men att tingsrätterna har en synnerligen skiftande praxis. 
 TSM i Malmö, Umeå, Kalmar (Växjö), Eskilstuna och Linköping uppger att listorna inom regionerna är förteckningar över personer som kan förordnas som förvaltare. I Umeå värnar man om förvaltare inom regionen. TSM i Linköping godtar även förvaltare från annat län i vissa fall. I Kalmar (Kalmar län) används listor inte på annat sätt än att tings- rätterna någon gång hävdar en viss turording om TSM föreslår annan förvaltare. 
 Det är endast TSM i Malmö och Kalmar (Växjö) som avger yttran- de i varje konkursärende när förvaltare skall utses. I Umeå sker så i stort sett alltid. 
 Bland de myndigheter som inte samråder i varje ärende uppger knappt hälften av tillsynsmyndigheterna, bl.a. TSM i Stockholm och i Göteborg (inkl. Halmstad), att så sker när förslag på förvaltare föreligg- er. Några myndigheter, däribland de nyss nämnda, yttrar sig även i stör- re konkurser. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 17 
  
 Nyrekrytering av konkursförvaltare 
 Tillväxten av konkursförvaltare sker ofta genom s k internrekrytering, dvs. rekrytering av en biträdande jurist hos redan befintlig förvaltarby- rå. Ibland tar en person själv initiativet till en intresseanmälan för för- valtaruppdrag. Några TSM uppger att myndigheten vid behov själv sö- ker lämpliga personer. Själva förfarandet brukar gå till så att samråd sker mellan TSM och tingsrätterna sedan t.ex. erforderliga referenser inhämtats. 
 TSM i Stockholm och Malmö skaffar kunskap om den tilltänkte förvaltaren genom intervjuer, besök på byrån, inhämtande av referenser m.m. Efter en "prövotid" om fem år brukar TSM i Stockholm föra upp personen på listan över förvaltare inom regionen. TSM i Kalmar (Växjö) uppger sig lägga ned stor möda på intervjuer m.m. för att söka finna lämpliga förvaltare. 
 I Jönköpings- och Linköpingsregionerna sker sällan nyrekrytering eftersom förvaltarkretsen är fast. Nyetablering sker uteslutande genom att en förvaltare slutar av åldersskäl, varvid en på byrån redan verksam person tar över. 
 Inställningen hos TSM till nyetablering av konkursförvaltare är ge- nomgående restriktiv. Även några av de myndigheter som i grunden är positiva ser vissa risker. 
 Bland de myndigheter som har en restriktiv inställning anförs ofta risken för överetablering som ett skäl. Det sjunkande antalet konkursä- renden anses bidra till detta. Genom att allt färre uppdrag kommer att spridas på flera förvaltare finns det enligt dessa myndigheter risk för att förvaltarna inte kan upprätthålla kompetensen. 
 TSM i Göteborg (inkl. Halmstad), Malmö, Umeå och Gävle har en i grunden positiv inställning. De två sist nämna myndigheterna befarar en risk för kompetensförlust och överetablering. 
 TSM:s åtgärder vid kännedom om brister hos konkursförvaltaren 
 Det övervägande antalet TSM får kännedom om eventuell misskötsam- het hos förvaltaren genom egna iakttagelser i tillsynsarbetet, t.ex. ge- nom granskningar av olika handlingar. Även uppgifter från borgenärer och gäldenären är en vanlig källa till upplysning. Några TSM uppger att andra myndigheter såsom tingsrätten, polis och skattemyndighet ibland lämnar upplysningar. 
 Nästan samtliga myndigheter anger att den vanligaste bristen är att förvaltaren inte iakttar fristerna för ingivande av erforderliga handling- ar, t.ex. förvaltar- och halvårsberättelser. En annan brist är att avsluten av konkurserna dröjer. Några myndigheter uppger att även materiella 
  
 18  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 brister förekommer som upptäcks bl.a. i slutredovisningshandlingarna. Utomstående anmärker ibland på att förvaltaren inte är tillgänglig. Sist nämnda förhållande gäller särskilt för TSM i Eskilstuna. 
 Det är sällan eller aldrig som TSM har anledning att ingripa med en begäran om entledigande av konkursförvaltare hos domstol. De vanlig- aste åtgärderna mot försumlighet är att TSM i yttrande till tingsrätten förordar nedsättning av arvodet eller att en förvaltare inte tar några nya uppdrag under en viss tid, s.k. karantän. TSM brukar även skicka på- minnelser eller påpeka bristerna vid samtal med förvaltaren. TSM i Stockholm brukar först framföra "hot" om entledigande eller "karantän" innan åtgärderna tas i bruk. 
 TSM:s övriga erfarenheter från tillämpningen av nuvarande regler om utseende av konkursförvaltare 
 TSM i Stockholm och Göteborg hör till de myndigheter som har kritis- ka synpunkter. TSM i Stockholm angriper tingsrätternas positiva in- ställning till att förordna förvaltare som föreslagits av, företrädesvis, gäldenären men även av borgenären. Detta menar man underblåsa ryk- tena om bekvämlighetskonkurser och gäldenärsvänliga förvaltare. Praxis vid tingsrätterna i denna region beträffande borgenärsförslag är att endast en borgenär får ett avgörande inflytande på förvaltarvalet. Enligt äldre rätt så hade hela borgenärskollektivet inflytandet. Sam- mantaget anser TSM i Stockholm att konkursförvaltarna bör rekryteras ur en lämplig krets av förvaltare och oberoende av förslag. TSM i Gö- teborg har invändningar generellt mot den skiftande praxisen vid utse- ende av förvaltare hos domstolarna inom regionen. Vid enheten i Halmstad är förhållandena annorlunda. Denna myndighet arbetar en- dast mot två tingsrätter, vilka båda har intagit en strikt hållning beträf- fande förvaltarförslag. 
 TSM i Eskilstuna har invändningar mot att tingsrätterna har dålig uppfattning om hur många konkurser förvaltarna hanterar och efterlys- er samordning i denna fråga. 
 TSM i Härnösand upplever sin roll i fråga om utseende av förvaltare begränsad mot bakgrund av att TSM saknar beslutanderätten i denna fråga. 
 TSM i Malmö har en mera positiv syn. Myndigheten uppger att den arbetar aktivt med tillsynen i denna del och att tingsrätterna brukar hör- samma TSM:s synpunkter. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 19 
  
 III. Kontrollen av att konkursförvaltningen sker ändamålsenligt och lagenligt 
 Konkurstiderna 
 Allmänt 
 Myndigheterna har redovisat konkurstiderna i antal månader med un- dantag av TSM i Malmö som även redovisat i dagar och TSM i Jönkö- ping som även angett år. 
 Myndigheterna i Kalmar, Eskilstuna, Gävle och Göteborg har särre- dovisat för de olika län som ingår i regionen, varvid endast TSM i Kalmar räknat ut genomsnittliga tider. I redovisningen har därför en genomsnittlig tid räknats ut för de övriga. Om något län inom en region har handläggningstider som kraftigt avviker från de andra länen anges detta särskilt. 
 TSM i Malmö har förutskickat att vissa brister finns i registreringen i  
 OPTIMA-systemet. 
  TSM i Härnösand har av tekniska skäl endast re- dovisat konkurstiderna i Västernorrlands län (inte Jämtlands län). Även TSM i Eskilstuna har uppgett att viss osäkerhet råder för uppgifterna. 
 Vid en jämförelse mellan år 1995 och första halvåret år 1997 har hos det övervägande antalet myndigheter de genomsnittliga konkurstid- erna för såväl konkurser i allmänhet som kategorien utdelningskonkur- ser ökat något. I Eskilstunaregionen är ökningarna obetydliga. Samma förhållande gäller för Linköping beträffande konkurser i allmänhet. 
 Undantag utgör Kalmarregionen där tiderna minskat överlag samt Jönköpingsregionen där en minskning ägt rum i fråga om konkurser i allmänhet medan handläggningstiderna för utdelningskonkurser inte förändrats. TSM i Linköping redovisar en obetydlig minskning för ut- delningskonkurser. 
 Handläggningstiderna för avskrivningskonkurserna har minskat el- ler varit oförändrade hos drygt hälften av myndigheterna och ökat för övriga. 
 De genomsnittliga konkurstiderna för år 1995 och första halvåret år 1997 
 Handläggningstiderna för samtliga konkurser för år 1995 ligger i inter- vallet 12 – 28 månader. Kortast tider redovisar TSM i Eskilstuna på i genomsnitt 14 månader. Även TSM i Jönköping och Linköping har korta handläggningstider. Höga siffror redovisar TSM i Umeå och i Härnösand, 28 resp. 26 månader. 
  
 20  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 För första halvåret 1997 gäller intervallet 16 – 37 månader. Kortast tider har samma TSM som under 1995 och även TSM i Kalmar och Karlstad, dvs.  
 16–20 
  månader. Myndigheter som har långa tider är för- utom de för 1995 ovan nämnda, även Göteborgsregionen, särskilt Gö- teborgs och Bohus län samt Skaraborgs län. Handläggningstiderna lig- ger för dessa regioner på i genomsnitt mellan knappt 2,5 och 3 år. De inom Göteborgsregionen angivna länen ligger på drygt 2,5 år. 
 Handläggningstiderna för TSM i Stockholm och i Malmö ligger runt 1,5 år och något därutöver. 
 De genomsnittliga handläggningstiderna fördelade på utdelnings- resp. avskrivningskonkurser för år 1995 och första halvåret år 1997 
 Handläggningstiderna är genomgående längre för utdelningskonkurser. För år 1995 gäller för det stora flertalet myndigheter omkring 2 år. TSM i Härnösand och Umeå redovisar tider om 2,5 år resp. om knappt 3 år. 
 För första halvåret 1997 redovisar TSM i Eskilstuna, Kalmar, Bailey och Linköping handläggningstider som understiger 2 år. TSM i Karlstad anger drygt 2 år. TSM i Stockholm, Göteborg (dock inte Gö- teborgs och Bohus län, Skaraborgs län resp. Hallands län, vilka har handläggningstider om drygt 3 år samt under 1,5 år) och Malmö anger drygt 2,5 år. TSM i Umeå, Härnösand och Gävle anger handläggnings- tider som överstiger 3 år. Längst handläggningstid anger TSM i Umeå med 46 månader. 
 För avskrivningskonkurserna redovisar flertalet myndigheter hand- läggningstider under 1,5 år för år 1995. Däribland ingår de TSM som redovisar de lägsta handläggningstiderna för utdelningskonkurser under första halvåret 1997. Dessutom ingår TSM i Stockholm, Malmö, Gävle samt Göteborgs och Bohus län och Älvsborgs län inom region Göte- borg. Längst tider redovisar TSM i Umeå, 2 år, och Hallands län inom Göteborgsregionen, knappt 34 månader. 
 För första halvåret år 1997 anger de flesta myndigheter handlägg- ningstider som understiger 1,5 år för avskrivningskonkurserna. Inom region Göteborg gör Älvsborgs och Hallands län också detta. TSM i Umeå och i Härnösand samt övriga län inom region Göteborg redovisar tider mellan 2 och 2,5 år. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 21 
  
 Andelen avskrivningskonkurser som avslutats inom sex månader 
 För såväl år 1995 som år 1997 utgör andelen avskrivningskonkurser som avslutats inom perioden för TSM i Umeå och i Härnösand 10 % eller därunder. TSM i Stockholm redovisar för samma perioder siffror mellan 10 och 15 %. TSM i Göteborg anger andelen till cirka 21 %, varav Hallands län anger mellan 25 och 30 %. TSM i Kalmar ligger i intervallet  
 27–30 
  % och TSM i Gävle mellan 26,5 och 28 %. TSM i Karlstad anger  
 34–37 
  %. Högst andel avslutade avskrivningskonkurser visar TSM i Jönköping med 48 % för bägge perioderna. 
 För år 1995 anger TSM i Linköping 46 %. Motsvarande siffror för TSM i Eskilstuna är 31 %, dock att spridningen inom regionen ligger mellan drygt 12 och 45 %. För dessa myndigheter gäller att andelen sjunkit under första halvåret 1997 till 26 %, dock att spridningen inom Eskilstunaregionen är mellan drygt 16 och knappt 40 %. 
 TSM i Malmö har ökat andelen avslutade avskrivningskonkurser från 29 % år 1995 till 38 % första halvåret 1997. 
 De vanligaste fördröjningsfaktorerna och metoderna för att motverka dessa 
 De vanligaste fördröjningsfaktorerna uppger TSM vara främst pågåen- de processer, svårigheter vid indrivning av utestående kundfordringar och arbetsanhopning. Det sist nämnda är enligt myndigheterna en följd av den stora uppgången av ärenden i början av  
 1990-talet. 
  Även sådana orsaker som snarast är att hänföra till förvaltaren själv, t.ex. egna prio- riteringar, brister i kontorsorganisationen, dröjsmål med att ge in hand- lingar m.m. anges som fördröjande faktorer. TSM i Stockholm anger också svårigheten att förmå gäldenären att inställa sig till edgången. 
 Myndigheterna får känndom om eventuella fördröjningsfaktorer ge- nom förvaltar- och halvårsberättelser samt genom OPTIMA. Systemet utnyttjas också för att följa upp konkurser som av oklara skäl inte av- slutas. Vissa TSM har även tagit i bruk egna program (t.ex. Excel) för att få en bättre överblick. Underlaget används t.ex. vid sammanträffan- den med den enskilde konkursförvaltaren och för att skicka påminnel- ser. Ibland får även tingsrätterna kännedom om fördröjningarna. 
 TSM försöker komma till rätta med oönskade fördröjningar främst genom att förorda arvodesnedsättningar, att ta i bruk systemet med "karantän" och att utfärda påminnelser. Så sker i de avseenden fördröj- ningen är att hänföra till förvaltaren själv. För äldre konkurser utarbe- tas ibland planer för avslut. Fördröjningsfaktorer vilka är att hänföra till yttre omständigheter, t ex. processer, går av naturliga skäl inte att påverka. TSM i Stockholm brukar föreslå förvaltarna att konkursen 
  
 22  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 skall avskrivas enligt 10 kap. 2 § 2 st. KL om gäldenären inte inställer sig till edgången. 
 Kontakterna mellan TSM och förvaltaren 
 Tillämpningen av 7 kap.  
 9–10 
  §§ KL 
 Kontakter som har sin grund i tillämpningen av 7 kap 9 § KL sker van- ligen per telefon men även skriftligen. TSM i Jönköping och Linköping har ett system där förvaltaren i konkursens inledningsskede lämnar in- formation enligt en för ändamålet upprättad mall. TSM i Malmö in- hämtar bl.a. information vid edgångssammanträdena. 
 De kontakter mellan TSM och förvaltaren som etableras med stöd av 7 kap. 10 § KL sker även dessa vanligen per telefon och i skrift. Några myndigheter, däribland TSM i de tre storstäderna och Kalmar (Växjö), uppger att de ibland sammanträffar med förvaltaren t.ex. på TSM, på byrån eller på ett driftsställe. 
 Cirka hälften av myndigheterna anför kritik i större eller mindre grad mot hur tillämpningen av 7 kap. 10 § KL fungerar. TSM i Göte- borg (inkl. Halmstad) och Malmö anser att tillämpningen av samråds- förfarandet enligt 7 kap. 10 § KL inte fungerar tillfredsställande på grund av att förvaltarna inte lämnar information i tillräcklig utsträck- ning. TSM i Stockholm uppger att förvaltarna verkar att ha alltför höga förväntningar på ett ställningstagande från TSM:s sida. Myndigheten anser sig endast böra ta ställning om förvaltaren ämnar företa t.ex. olämpliga åtgärder. Övriga kritiska myndigheter anger sammanfatt- ningsvis att samrådsförfarandet skulle kunna fungera bättre. 
 Bland de myndigheter som har ett positivt förhållningssätt är TSM i Jönköping mest nöjd. Denna myndighet uppger att kontakter med stöd av 7 kap.  
 9–10 
  § KL fungerar mycket bra, vilket tillskrivs det faktum att TSM:s personal och förvaltarkretsen under en lång tid varit nästan oförändrad. Även TSM i Kalmar (Växjö) uppger att motsvarande kon- takter är mycket bra. 
 Formerna för informationsutbytet mellan TSM och konkursförvaltarna i generella frågor 
 Samtliga myndigheter uppger att de främst lämnar information i skrift- lig form. Bl.a. utkommer vid TSM i Stockholm  
 "TSM-nytt" 
  vid behov. Därutöver anordnas i några regioner konferenser och förvaltarträffar. Dessutom sker informationsutbyte när TSM gör besök hos enskilda förvaltare. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 23 
  
 I Stockholm finns en s.k.  
 DKT-grupp 
  med representanter för dom- stolarna, konkursförvaltarna och TSM för informationsutbyte. 
 Informationen enligt konkursbouppteckningen, halvårs- och förvaltar- berättelserna som underlag för tillsynen 
 Det övervägande antalet myndigheter anser av olika skäl inte att den in- formation som lämnas i ovan nämnda handlingar är till fyllest som un- derlag för tillsynsarbetet. Flertalet anför kritik särskilt mot utformning- en av halvårsberättelserna (7 kap. 20 § KL). Bl.a. uppges att det däri ofta saknas uppgift om vilka åtgärder som återstår i en konkurs. 
 TSM i Stockholm är den myndighet som är mest kritisk. Myndig- heten hävdar att de i bouppteckningarna upptagna värdena ofta är summariska och att uppgifter ofta saknas om bokföring. Det sist nämn- da får till följd att uppgiften inte omfattas av edstemat vid edgången. Förvaltarberättelserna ger enligt samma myndighet inte fullständiga uppgifter om viss egendom och halvårsberättelserna brister på sätt som angetts ovan. 
 TSM i Kalmar (Växjö) är nöjd och uppger att konkursdokumenten blir allt bättre. 
 Kontakterna mellan TSM samt gäldenären och borgenärerna 
 TSM:s kontakter med gäldenären sker oftast på initiativ av den senare. Gäldenären önskar vanligen dryfta sitt missnöje med någon åtgärd som förvaltaren vidtagit eller med för lång avvecklingstid för konkursen. Några TSM uppger att förvaltarens arvode ibland diskuteras. 
 Kontakter med borgenärerna förekommer överlag sällan. Ungefär hälften av myndigheterna tar oftare själva initiativ till kontakt. Borge- närerna tar mera sällan kontakt med TSM. TSM:s kontakter sker van- ligen i anledning av önskemål om att få borgenärernas synpunkter på förvaltarens arvodesyrkande. Borgenärerna själva brukar nämligen inte kontakta TSM i anledning härav. TSM i Stockholm önskar även syn- punkter i fråga om slutredovisningar och i Göteborg önskas borgenä- rernas synpunkter på konkursförvaltningen i allmänhet. 
 Tvångsmedel 
 Ungefär hälften av myndigheterna, däribland TSM i Stockholm, i Jön- köping och i Kalmar (såväl Växjö som Kalmar län), uppger att de så gott som aldrig tar initiativ till bruk av tvångsmedel. Ytterligare tre myndigheter, bl.a. TSM i Göteborg (inkl. Halmstad) och Linköping gör 
  
 24  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 det sällan eller ganska sällan. Några myndigheter uppger att de tar ini- tiativet efter samråd med förvaltaren. 
 I de fall tvångsmedel används är det ofta fråga om hämtning, häkt- ning eller omhändertagande av pass. TSM i Göteborg (inkl. Halmstad) uppger att även begäran om handräckning för att få tillgång till viss egendom förekommer. 
 Bevaknings- och utdelningsförfarandet 
 Flertalet av myndigheterna uppger att de inte brukar närvara vid förlik- ningssammanträdena. 
 Av de TSM som brukar närvara, t.ex. i de tre storstäderna, gör det övervägande antalet detta sällan eller mycket sällan. Dessa myndighe- ter uppfattar sina roller sammanfattningsvis som observatörens. Ett un- dantag utgör TSM i Malmö vilken anger att syftet med närvaron att bl.a. är att idka samrådsförfarande. 
 Samtliga TSM går igenom utdelningsförslagen. Om några fel upp- täcks brukar förvaltaren informellt uppmärksammas på detta. Några TSM samordnar denna granskning med utlåtandena över slutredovis- ningen. Några TSM yttrar sig informellt över utdelningsförslaget till tingsrätterna. 
 Vid tillämpningen av 11 kap. 21 § KL anger TSM i allmänhet att en kontroll sker av att rätt borgenär får korrekt belopp. Några myndigheter fäster vikt vid att beloppet inte är alltför högt. 
 Slutredovisning 
 Gemensamt för flertalet myndigheter är att någon form av prioritering görs vid granskningen av slutredovisningshandlingarna. Prioritering- arna är främst förestavade av myndighetens uppfattning om att vissa faktorer särskilt bör beaktas vid granskningen. Vissa myndigheter häv- dar t.ex. att kriterier som "väsentlighet och risk" är vägledande. Ett vanligt förfarande är att TSM först gör en allmän kontroll, t.ex. en "baskontroll" som i Kalmar (Växjö). Ett annat förfarande är "minimi- granskning" som t.ex. vid TSM i Stockholm, Umeå och Kalmar (Växjö). Denna slags kontroll sker hos några myndigheter enligt en granskningsplan. Med ledning av nämnda granskning sker sedan en fördjupad, fullständig kontroll av t.ex. driftskonkurser, i vilka särskilda riskmoment anses föreligga. 
 Några myndigheter gör prioriteringar genom att låta olika personal- kategorier granska sluthandlingarna beroende på svårighetsgrad. 
 Rationaliseringarna har gått längst hos TSM i Stockholm och Här- nösand. I Stockholm granskas inte alls slutredovisningar i taxekonkurs- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 25 
  
 er om kostnaderna inte överstiger 4 000 kronor. TSM i Härnösand upp- ger att den generellt gör stickprovsmässiga granskningar. 
 Samtliga myndigheter utom TSM i Stockholm granskar verifikaten i den enskilda konkursen åtminstone stickprovsvis. I Stockholm sker så endast ibland. 
 TSM:s beslutsfunktioner 
 Samtliga myndigheter uppger att de så gott som sällan eller aldrig till- lämpar 3 kap. 6 §, 7 kap. 4 § eller 8 kap. 7 § KL och om så sker före- ligger inga problem. TSM i Kalmar (Växjö) upplyser att förvaltaren någon gång önskar överlägga om den materiella frågan i 3 kap. 6 § KL, vilket inte anses lämpligt med hänsyn till TSM:s beslutandefunktion. 
  
 IV. 
  
 Arvoderingen av konkursförvaltare 
  
 Nästan alla TSM anger (TSM i Härnösand har endast redovisat Väster- norrlands län), oftast efter uppskattning, att frekvensen av erinringar mot begärda arvoden är mycket låg. De myndigheter som anger andel uppskattar denna till mellan fem och tio procent. Övriga TSM anger t.ex. att antalet erinringar uppgår till tio à femton ärenden per år. 
 Endast TSM i Malmö och Jönköping uppger en högre andel erin- ringar, nämligen  
 32–33 
  % resp. drygt 15 % (för 96) och 18 % (för 97). 
 Flertalet TSM uppger att det inte är någon skillnad i frekvensen av erinringar mellan utdelnings- resp. avskrivningskonkurser med arvo- desanspråk över taxa. 
 Två myndigheter, bl.a. TSM i Stockholm, uppger att frekvensen är högre för sist nämnda kategori. Endast TSM i Linköping anger fre- kvensen vara högre beträffande utdelningskonkurser. 
 Ett genomgående drag hos TSM är att arvodesbedömningen sker efter vad som anses skäligt vid en jämförelse med andra likartade kon- kurser. Flertalet TSM arbetar inte med några på förhand fastlagda "schablonersättningar" eller "prutningsnormer". I stället görs en be- dömning av vad ett visst arbetsmoment i kostnadsräkningen kan vara värt i jämförelse med motsvarande moment i andra konkurser. TSM söker ibland ledning i rättsfall. Jämförelser sker främst i fråga om ru- tinbetonade åtgärder såsom bokföring, hantering av lönegarantifrågor och anställda, upprättande av förvaltar- och halvårsberättelser, närvaro vid edgångssammanträden m.m. Även ersättningsyrkanden för fortsatt drift bedöms på detta sätt. 
 TSM i Malmö, Jönköping och Umeå anger att de tillämpar scha- blonersättningar i något större utsträckning. Exempelvis värderas bok- föringsåtgärder per verifikat till  
 45–50 
  kr, närvaro vid edgångssam- 
  
 26  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 manträde på förvaltarens hemort till 1 000 kr, upprättande av förvaltar- berättelse till ungefär 10 000 kr, arbete med fortsatt drift till 20 000 – 25 000 kr etc. 
 Prutningar förekommer hos flera myndigheter i fråga om formella brister, dvs. förseningar med ingivande av förvaltar- och halvårsberät- telser eller dröjsmål med konkursavslut. TSM uppger överlag att de inte använder sig av "prutningsnormer". Ett undantag utgör TSM i Lin- köping som påkallar nedsättning i dessa fall med mellan 5 000 – 10 000 kr. 
 Flertalet TSM uppger att de brukar få gehör för sina synpunkter på arvodesyrkandena hos domstolarna. Genomgående anser dessa myn- digheter att utsikterna till framgång är större vid invändningar mot formella brister. Några myndigheter hävdar att vissa domstolar inte gärna fullt ut godtar TSM:s invändningar utan fastställer arvodet enligt en "medelväg". 
 Övriga myndigheter, däribland TSM i Stockholm och Göteborg, dock inte enheten i Halmstad, uppger att domstolarnas attityd varierar. TSM i Stockholm anger t.ex. att variationer finns såväl mellan olika tingsrätter som inom tingsrätterna samt inom hovrätten. TSM i Linkö- ping anser tingsrätternas inställning vara minst sagt vacklande och att domstolarna inte är lyhörda för TSM:s kunskap i att bedöma arvodena och förvaltarnas handläggning. Samma myndighet påpekar att tings- rätterna ibland har en oklar uppfattning om TSM:s roll i sammanhang- et. 
 TSM:s åsikter om kvaliteten på arvodesframställningarna och ar- betsredogörelserna är genomgående negativ. Drygt hälften av myndig- heterna uppger att nämnda dokument inte är till fyllest som underlag för en bedömning av arvodet. Bland dessa återfinns TSM i de tre stor- städerna. Kritiken riktar sig främst mot avsaknaden av tidsredovisning men även i fråga om debiteringsnormer. Av de återstående myndighet- erna är TSM i Linköping, Karlstad och Halmstad nöjda i stort. Övriga anger att arvodesframställningar och arbetsredogörelser i allmänhet är bra men att kompletteringar ibland behövs. 
  
 V. 
  
 Övrigt 
  
 Allmänna synpunkter på konkurstillsynen 
 De av flertalet myndigheter som lämnat allmänna synpunkter på kon- kurstillsynen har i olika utsträckning framfört kritik mot nuvarande ordning. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 1  
 27 
  
 TSM i Stockholm har framfört flest synpunkter, vilka kan samman- fattas enligt följande. Tillsynsfunktionen är en "...tandlös papperstiger som föga förmår att fullgöra de uppgifter som den förutsätts skola gö- ra." Myndigheten efterlyser en mera självständig tillsynsfunktion, vil- Rosales kan uppnås genom att TSM anförtros beslutanderätten i fråga om utseende och arvodering av konkursförvaltarna. Den nuvarande organi- sationen inbjuder också till att tillsynen sammanblandas med krono- fogdemyndighetens roll som företrädare för statens borgenärsintressen. TSM bör även stöttas i sin myndighetsutövande roll genom lagstiftning som föreskriver en skyldighet att redovisa tidsåtgång i arvodesfram- ställningarna. Därutöver anser TSM i Stockholm att innehållet i 7 kap. 1 § KL bör ändras. Bedömningen av förvaltarens lämplighet bör ske med utgångspunkt i vad som generellt krävs i en konkurs, inte vad som erfordras i den enskilda konkursen. I övrigt önskar myndigheten viss lagstiftning om sekretess för uppgifter om bl.a. affärshemligheter. 
 TSM i Malmö önskar också att myndigheten får en självständigare ställning. Ett steg i denna riktning kan vara att RSV ger budgetanslag direkt till TSM och inte via regionkronodirektören. TSM i Eskilstuna hävdar, liksom myndigheten i Stockholm, att TSM bör anförtros upp- giften att utse och arvodera förvaltarna. En standardisering av arvodes- framställningarna och slutredovisningshandlingarna efterlyses också. 
 TSM i Göteborg och i Umeå betonar att tyngdpunkten i tillsynsar- betet bör ligga i den fortlöpande tillsynen. TSM i Kalmar (Växjö) har samma synsätt om än i mera positiva ordalag. Göteborgsmyndigheten anser att lagstiftningen till viss del ger vägledning om tillsynsfunktion- en i konkursens inlednings- och avslutningsskede men inte för den mellanliggande perioden. I Umeå anser man att efterhandsgranskningen bör utmönstras ur tillsynsarbetet. TSM i Kalmar (Växjö) anser att TSM är en balansfaktor till de intressen som gör sig gällande i en konkurs. Förvaltarens unikt självständiga ställning måste balanseras under kon- kursens gång genom myndighetens interaktion. Den nuvarande lagstift- ningen ger enligt TSM i Kalmar utrymme för en sådan ordning. 
 TSM i Härnösand och, till viss del, även i Gävle anser att omvärl- dens förväntningar om vilken roll TSM har skiljer sig från lagstiftarens intentioner. 
 TSM i Karlstad anser att de har för lite resurser till men för tillsy- nen i konkursens inledningsskede. 
 Allmänna synpunkter på lönegarantihanteringen 
 Drygt hälften av myndigheterna uppger tillämpningsproblem beträff- ande 12 § sjätte stycket förmånsrättslagen (1970:979) främst i dess lyd- else före lagändringen den 1 juni 1997, som var ett resultat av en EU- 
  
 28  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 anpassning. Några myndigheter anser även att bestämmelsens nuvaran- de utformning medför tillämpningsproblem. TSM i Malmö och i Es- kilstuna framhåller behovet av ett utvidgat omprövningsförfarande av förvaltarnas lönegarantibeslut. Därigenom skulle processekonomiska fördelar vinnas (jfr 18 och 20 §§ LGL). Samma myndigheter anser det vara en brist att TSM inte kan hindra utbetalning av lönegarantimedel till arbetstagaren trots att TSM väckt talan mot den senare (jfr 30 § LGL). TSM i Malmö och Linköping hävdar att oklarhet föreligger om tillämpningen av 25 § LGL och statens åberopsbörda i anslutning till nämnda paragraf. 
 TSM i Stockholm uppger att myndigheten i konkursens inledning får ett dåligt underlag för granskning av förvaltarens lönegarantibeslut. Beslutshandlingen ger endast underlag för en teknisk granskning av t.ex. beloppets riktighet. Underlaget för att göra en materiell bedöm- ning av beslutets riktighet såvitt avser arbetstagarens rätt till lönega- ranti föreligger nämligen först genom bouppteckning och förvaltarbe- rättelse. 
 TSM i Göteborg menar att det är principiellt tveksamt att TSM uppträder som part i lönegarantiprocesserna, eftersom TSM:s roll i för- hållande till aktörerna i en konkurs i övrigt är neutral. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 29 
  
 Enkät till tillsynsmyndigheterna (TSM) 
  
 I. 
  
 TSM:s organisation 
  
 1 
  
 Hur är TSM organiserad i fråga om olika personalkategorier? 
  
 2 
  
 Var god ange med kryssmarkering dels vilka sysslor som åligger de olika kategorierna ovan med utgångspunkt i TSM:s uppgifter enligt konkurslagen (1987:672), dels frekvensen av sysslorna, se bilaga. 
  
 3 
  
 Om delegation inte sker alls eller endast delvis: Vilka är skälen för att underlåta delegation av arbetsuppgifter om möjlighet finns? 
  
 4a) Hur stor personalstyrka sysslar med tillsynen över lönegarantihante- ringen? 
  
 b) 
  
 Vilken personalkategori utför de olika uppgifterna inom denna hantering? 
  
 5 
  
 Har TSM några ytterligare synpunkter angående TSM:s organisa- tion? 
  
 II. 
  
 Utseende av konkursförvaltare 
  
 1 
  
 Vilken/Vilka av bedömningsgrunderna nedan anser TSM ha bety- delse vid utseende av förvaltare och varför? 
  
 a) 
  
 Kompetens i juridiska frågor såsom allmän juridik, affärsjuridik, straffrätt och arbetsrätt, inkl. lönegarantifrågor? 
  
 b) 
  
 Kompetens i ekonomiska frågor såsom företagsekonomi, redovis- ning och bokföring? 
  
 c) 
  
 Kunskap om arbetsmarknadspolitiska frågor? 
  
 d) 
  
 Kostnadsnivån på konkursförvaltarens tjänster (innefattande förvalt- arens eget arvode, kostnader för kontorsorganisation samt löner till biträdande jurister och kameral personal) mot bakgrund av TSM:s tidigare erfarenheter av förvaltaren? 
  
 e) 
  
 Konkursförvaltarens förmåga att effektivt förvalta en konkurs med utgångspunkt i främst dennes skicklighet som "affärsman" och kon- kursens karaktär? 
  
 f) 
  
 Antalet pågående konkursärenden som förvaltaren för tillfället han- terar? 
  
 g) 
  
 Förvaltarens verksamhetsort? 
  
 2 
  
 Var god rangordna om möjligt faktorerna under 1  
  
 a)–g) 
  inbördes. 
  
 3 
  
 Vilken betydelse tillmäts förslag till förvaltare av 
  
 a) 
  
 gäldenären? 
  
 b) 
  
 borgenärerna, uppdelade i olika kategorier som staten, bank, annan juridisk person och fysisk person? 
  
 30  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 c) 
  
 annan, t.ex. revisor eller likvidator? 
  
 4. 
  
 I vilka fall brukar TSM förorda att flera än en förvaltare bör utses i en konkurs? 
  
 5a) Är det vanligt förekommande att någon /några faktorer under frå- gorna 1 – 4 ovan inte beaktas av tingsrätterna och i så fall vilka? 
  
 b) 
  
 Om någon/några faktorer inte beaktas, får det betydelse för kon- kursutfallet? 
  
 c) 
  
 Sker en kontinuerlig utvärdering hos TSM efter vilka kriterier myn- digheten avger yttrande till tingsrätterna resp. vilken genomslags- kraft dessa kriterier har i tingsrätternas beslut? 
  
 6. 
  
 I vilka former brukar vanligen samrådet ske mellan domstolarna och TSM vid utseende av förvaltare? 
  
 a) 
  
 Används "listor" och i så fall i vilken omfattning? 
  
 b) 
  
 Avger TSM yttrande i varje konkursärende? 
  
 c) 
  
 Förekommer det kombination av "lista" och yttrande? 7a) Hur sker "nyrekrytering" av förvaltare? 
  
 b) 
  
 Vilken inställning har TSM till att nya förvaltare försöker etablera 
  
 sig? 
 8a) Hur får TSM kännedom om ev. misskötsamhet hos en förvaltare? 
  
 b) 
  
 Vilka är de vanligaste bristerna? 
  
 c) 
  
 Vilka åtgärder brukar myndigheten vidta mot en försumlig förvalt- are? Initierar TSM entledigande? Andra sanktioner? 
  
 9. 
  
 Har TSM några ytterligare synpunkter på TSM:s erfarenheter från tillämpningen av nuvarande regler om utseende av förvaltare? 
  
 III. 
  
 Kontrollen av att konkursförvaltningen sker ändamålsenligt och lagenligt 
  
 Konkurstiderna 
  
 1 
  
 Hur lång är den genomsnittliga konkurstiden (dvs. tiden mellan tingsrättens beslut om konkurs till rättens beslut om att konkurs- en är avslutad) för konkurser inom TSM:s område räknad i må- nader? 
  
 a) 
  
 för samtliga konkurser som avslutats under hela året 1995 resp. under första halvåret 1997? 
  
 b) 
  
 för samtliga konkurser som avslutats under hela året 1995 resp. under första halvåret 1997 fördelade mellan utdelningskonkurser resp. avskrivningskonkurser? 
  
 2 
  
 Hur stor andel av avskrivningskonkurserna som avslutats under 1995 resp. under första halvåret 1997 avslutades inom sex måna- der? 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 31 
  
 3 Hur utnyttjas befintligt bevakningssystem för att konkurserna inte skall fördröjas? 
 4a) Vilka är de vanligaste fördröjningsfaktorerna? 
  
 b) 
  
 Vilka åtgärder vidtas för att framdeles motverka dessa fördröj- ningsfaktorer? 
  
 Kontakterna mellan TSM och förvaltaren 
 1 Hur sker kontakterna mellan TSM och förvaltaren 
  
 a) 
  
 vid en tillämpning av 7 kap. 9 § KL? 
  
 b) 
  
 vid en tillämpning av 7 kap. 10 § KL? 
  
 2 
  
 Fungerar kontakterna enligt ovan nämnda lagrum tillfredsstäl- lande? 
  
 3 
  
 Hur lämnar TSM information till förvaltarna i generella frågor? I skriftlig information? Vid konferenser? På annat sätt? 
  
 4 
  
 Brukar den information som lämnas av förvaltaren i bouppteck- ningen (7 kap. 13 § KL), i förvaltarberättelsen (7 kap. 15 § KL) och i halvårsberättelsen (7 kap. 20 § KL) vara tillfredsställande som underlag för TSM:s tillsyn? 
  
 Kontakterna mellan TSM samt gäldenären och borgenärerna 
  
 1 
  
 I vilka situationer brukar TSM ha kontakt med 
  
 a) 
  
 gäldenären? 
  
 b) 
  
 borgenärerna? Hur ofta brukar t.ex. borgenärerna göra invänd- 
  
 ningar hos TSM mot förvaltarens arvode? 
  
 2 
  
 Vem brukar ta initiativ till kontakten? 
  
 Tvångsmedel 
  
 1 
  
 Brukar TSM ta initiativ till användning av tvångsmedel? 
  
 2 
  
 I så fall till vilket eller vilka slags tvångsmedel? 
  
 Bevaknings- och utdelningsförfarandet 
  
 1 
  
 Brukar TSM närvara vid förlikningssammanträden? Vilken roll spelar i så fall TSM:s närvaro för tillsynsfunktionen? 
  
 2 
  
 Vilka åtgärder brukar TSM vidta när ett utdelningsförslag kom- mit in till myndigheten? Hur kommer TSM:s eventuella syn- punkter på utdelningsförslaget till uttryck? 
  
 3 
  
 Vilka överväganden gör TSM vid en tillämpning av 11 kap. 21 § KL? 
  
 32  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 Slutredovisning 
  
 1 
  
 Vilka rutiner tillämpar TSM vid granskningen av slutredovis- ningarna? 
  
 2 
  
 Granskar TSM verifikaten? 
  
 TSM:s beslutsfunktioner 
 Finns det problem med TSM:s beslutsfunktioner enligt 3 kap. 6 §, 7 kap. 4 §, och 8 kap. 7 § KL? 
 IV. Arvoderingen av konkursförvaltare 
  
 1 
  
 Vilken är frekvensen av erinringar mot begärda arvoden? Före- ligger det någon skillnad mellan utdelnings- resp. avskrivnings- konkurser med arvodesanspråk över taxa? 
  
 2 
  
 Enligt vilka bedömningsgrunder brukar TSM erinra mot arvode- na? Finns det "prutningsnormer", bruk av schabloner etc.? 
  
 3 
  
 Vilken är domstolarnas attityd till TSM:s erinringar? Är det t.ex. skillnad mellan inställningen till formella brister (t.ex. underlåt- enhet att iaktta tidsfrister) och materiella brister (t.ex. förmåga att hantera en återvinningsprocess)? 
  
 4 
  
 Brukar arvodesframställningarna och arbetsredogörelsen vara tillfyllest som bedömningsunderlag för arvodesprövningen? 
  
 V. 
  
 Övrigt 
  
 1 
  
 Har TSM några ytterligare synpunkter i fråga om konkurstillsyn- en? 
  
 2 
  
 Har några problem uppkommit för TSM vid tillämpningen av lö- negarantilagen (1992:497)? 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 33 
  
 Bilaga (enkätfrågor till tillsynsmyndigheterna) 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 A. Åtgärder vid 
  
 utseende av för- 
  
 valtare m.m. 
  
 1. Yttrar sig till 
  
 tingsrätten i fråga 
  
 om 
  
 a) utseende av 
  
 förvaltare (7 kap. 
  
 3 § 1 st. KL) 
  
 b) antalet för- 
  
 valtare (7 kap. 
  
 3 § 1 st. KL) 
  
 c) ökning av 
  
 antalet förvaltare 
  
 (7 kap. 3 § 2 st. 
  
 KL) 
  
 d) delning av 
  
 förvaltningen (7 
  
 kap. 3 § 2 st.KL) 
  
 e) entledigande 
  
 av förvaltare (7 
  
 kap. 5 § KL) 
  
 f) efterträdare till 
  
 avgången för- 
  
 valtare (7 kap. 
  
 6 § KL 
  
 2. Tar initiativ 
  
 till åtgärd under 
  
 1c), d) eller e) 
  
 B. Förh TSM./. 
  
 gäldenären 
  
 1. Representerar 
  
 TSM vid ed- 
  
 gångssamman- 
  
 träden (2 kap 
  
 24 § och 6 kap. 
  
 5 § KL) 
  
 1  
 Var goda att i förekommande fall ange  
 dels  
 om intern eller extern personal anli- tas, dels vilken slags personal som avses (t.ex. revisor etc.) 
  
 34  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 2. Yttrar sig till 
  
 tingsrätten i fråga 
  
 om tvångsmedel 
  
 (6 kap. 7 § och 
  
 10 § KL) 
  
 3. Initierar fråga 
  
 om tvångsmedel 
  
 (6 kap. 7 § och 
  
 10 § KL) 
  
 4. Representerar 
  
 TSM vid för- 
  
 handling i tings- 
  
 rätten ang. pröv- 
  
 ning av tvångs- 
  
 medel (6 kap. 7 § 
  
 och 11 § KL) 
  
 5. Begär upplys- 
  
 ningar av gälde- 
  
 nären enl. 6 kap. 
  
 2 § KL 
  
 C. Förh. TSM./. förvaltaren 
  
 1. 
  
 Fattar beslut i förvaltningsfråga enl. 7 kap. 4 § 2 st. KL när flera förv. inte kan enas 
  
 2. 
  
 Begär upplys- ningar av förv. enl. 7 kap. 9 § KL 
  
 3. 
  
 Deltar i sam- rådsförfarande enl. 7 kap. 10 § KL 
  
 4. 
  
 Granskar av 
  
 förvaltaren in- lämnad 
 a. bouppteckning (7 kap. 13 § 4 st. KL) 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 35 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 b. bevaknings- 
  
 förteckning (7 
  
 kap. 13 § 6 st. 
  
 KL) 
  
 c. förvaltarbe- 
  
 rättelse (7 kap. 
  
 15 § KL) 
  
 d. halvårsberätt- 
  
 else (7 kap. 20 § 
  
 KL) 
  
 5. Tar emot upp- 
  
 gift av förvalta- 
  
 ren angående 
  
 a. att bouppteck- 
  
 ning redan in- 
  
 lämnats till tings- 
  
 rätten (7 kap. 
  
 13 § 5 st. KL) 
  
 b. kontoförande 
  
 bank (7 kap. 18 § 
  
 KL) 
  
 c. bankkonto 
  
 m.m. efter kon- 
  
 kursavslut (7 
  
 kap. 21 § KL) 
  
 d. vilket räken- 
  
 skapsmaterial 
  
 som skall arkive- 
  
 ras hos TSM (7 
  
 kap. 22 § KL) 
  
 6. Yttrar sig till 
  
 tingsrätten ang. 
  
 utseende av råd- 
  
 givare och för- 
  
 likningsman (7 
  
 kap. 7 § KL) 
  
 D. Bevaknings- 
  
 förfarandet 
  
 1. Överklagar 
  
 tingsrättens av- 
  
 slagsbeslut på en 
  
 framställning av 
  
 en förvaltare att 
  
 36  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 inleda bevak- 
  
 ningsförfarande 
  
 (9 kap. 1 § och 
  
 16 kap. 8 § 1 st. 
  
 5 KL) 
  
 2. Deltar vid 
  
 förlikningssamm- 
  
 anträde (9 kap. 
  
 13 § KL) 
  
 3. Tar emot un- 
  
 derrättelse av 
  
 förv. om 
  
 a. bevakningsför- 
  
 farande (9 kap. 
  
 8 § KL) 
  
 b. efterbevakning 
  
 (9 kap. 21 § KL) 
  
 E. Utdelnings- förfarandet 
  
 1. 
  
 Tar emot ut- delningsförslag och förvaltnings- redogörelse av förv. (för ev. granskning) (11 kap. 5 § KL) 
  
 2. 
  
 Tar emot un- derrättelse av förv. att medel utbetalats till borgenärerna (11 kap. 9 § KL) 
  
 3. 
  
 Fattar beslut om att medge förv. att dela ut nytillkomna me- del utan efterut- delning (11 kap. 
  
 21 
  
 § KL) 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 37 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 F. Avskrivning 
  
 m.m. 
  
 Fattar beslut om 
  
 att medge förv. 
  
 tillstånd att ut- 
  
 betala medel till 
  
 borgenär (10 
  
 kap. 4 § KL) 
  
 G. Slutredovis- 
  
 ning 
  
 1. Granskar och 
  
 avger utlåtande 
  
 över slutredovis- 
  
 ning (13 kap. 7 § 
  
 KL) 
  
 2. Klandrar slut- 
  
 redovisning (13 
  
 kap. 7 § KL) 
  
 H. TSM:s beslut- 
  
 anderätt i vissa 
  
 frågor 
  
 1. Fattar beslut 
  
 ang. gäldenärens 
  
 beneficium (3 
  
 kap. 6 § KL) 
  
 2. Fattar beslut 
  
 om att medge 
  
 försäljning av 
  
 pantsatt lös 
  
 egendom (8 kap. 
  
 7 § KL) 
  
 I. Arvodespröv- 
  
 ningen 
  
 1. Yttrar sig till 
  
 tingsrätten angå- 
  
 ende 
  
 a. arvode till 
  
 förvaltare (14 
  
 kap. 8 § KL) 
  
 b. förskott till 
  
 förvaltare (14 
  
 kap. 12 § KL) 
  
 38  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 ÅTGÄRDER 
  
 PERSONALKATEGORI 
  
 DELEGATION 
  
 FREKVENS 
  
 Jurist 
  
 Eko- 
  
 Kameral 
  
 1 
 Övr. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sällan 
  
 Ibland 
  
 Ofta 
  
 nom 
  
 pers. 
  
 pers. 
  
 c. arvode i bl.a. 
  
 avskrivningskon- 
  
 kurs (14 kap. 
  
 10 § KL) 
  
 d. kostnadser- 
  
 sättning i av- 
  
 skrivningskon- 
  
 kurs (14 kap. 
  
 14 § KL) 
  
 e. arvode till 
  
 rådgivare och 
  
 förlikningsman 
  
 (14 kap. 15 § 
  
 KL) 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 39 
  
 Sammanställning av enkätsvaren från tings- rätterna 
 Allmänna anmärkningar 
 Utredningen tillställde vid årsskiftet 1997/98 samtliga tingsrätter en enkät ang. vissa frågor rörande konkursförfarandet (se underbilaga). I det följande redovisas en sammanställning av svaren. 
 Simrishamns tingsrätt har på grund av bristande erfarenhet av kon- kursärenden förklarat sig kunna besvara endast tre delfrågor. Beträf- fande vissa delfrågor har även någon eller några tingsrätter underlåtit att avge svar. I den mån det anses påverka utfallet av svaret anges det särskilt. 
 I. Utseende och entledigande av konkursförvaltare 
 De enskilda faktorernas betydelse 
 Av avgivna svar har ungefär en femtedel angett att samtliga faktorer under fråga I 1  
 a)–g) 
  har betydelse, däribland tingsrätten i Jönköping och Södra Roslags tingsrätt. Drygt ett femtontal tingsrätter har ansett att alla eller några av faktorerna på förhand är "prövade" genom att en konkursförvaltare upptagits på "lista" eller tillhör en fast konkursför- valtarkrets. Så gäller t.ex. för Malmö, Nyköpings, Norrköpings, Öster- sunds och Strömstads tingsrätter. De faktorer som på detta vis anses förhandsprövade är främst  
 a–b 
  och e men även c. Tingsrätten behöver därför i dessa fall inte överväga alla faktorerna vid utseende av en kon- kursförvaltare. En prövning sker dock ofta av faktorerna g och f. Faktor d anses vara av mer eller mindre underordnad betydelse. 
 Av de resterande knappt sextiotalet tingsrätter anser dessa att faktor- erna a, kompetensen i juridiska frågor, b, kompetensen i ekonomiska frågor och e, konkursförvaltarens förmåga att effektivt förvalta en kon- kurs med utgångspunkt främst i sambandet mellan dennes skicklighet 
  
 40  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 som "affärsman" och konkursens karaktär, vara viktigast. Därefter be- tonar tingsrätterna betydelsen av faktorerna g, förvaltarens verksam- hetsort, och f, antalet pågående konkursärenden som förvaltaren för tillfället hanterar. Minst betydelse tillskriver tingsrätterna faktorerna c, kunskap om arbetsmarknadspolitiska frågor, och d, kostnadsnivån på konkursförvaltarens tjänster mot bakgrund av tingsrättens tidigare er- farenheter av förvaltaren. 
 Knappt hälften av tingsrätterna har inte redovisat några egentliga skäl varför de olika bedömningsgrunderna har betydelse. Stockholms tingsrätt har redovisat sin syn på saken genom att bl.a. hänvisa till förljande avsnitt i en promemoria  
 1997–01–29 
  Förvaltarlistan upp- rättad av "Listgruppen". 
 2 Överväganden 
  
 2.1 
  
 Vilka krav bör ställas på en förvaltare? 
  
 Samsyn som garanti för hög och jämn kvalitet 
 Även om det enligt konkurslagen är tingsrätten som beslutar om vem som i varje konkurs skall förordnas som förvaltare är det själv- fallet av vikt att i principfrågor rörande förvaltarförordnanden finna en om möjligt gemensam syn mellan tingsrätterna, förvaltarkollegiet och tillsynsmyndigheten. En ökad grad av samsyn bör kunna med- verka till att förfarandet med förordnande av konkursförvaltare kan bli snabbare, enklare och mera förutsebara. En samsyn kan även ga- rantera en hög och jämn kvalitet bland dem som efter öppen konkur- rens kommer i fråga som förvaltare. 
 Tingsrätten bör i normalfallet besluta i förvaltarfrågan i samband med själva konkursbeslutet och skall dessförinnan ha hunnit höra tillsynsmyndigheten över valet av förvaltare. Om inte gäldenären eller någon borgenär i ansökan om konkurs eller i anslutning till handläggningen av konkursärendet framför någon synpunkt på för- valtarvalet är rätten därför hänvisade till egen erfarenhet och till- synsmyndighetens yttrande. För en något mindre tingsrätt med bara ett fåtal konkursärenden årligen får därför tillsynsmyndighetens ytt- rande särskild tyngd – något som också synes ha varit lagstiftarens avsikt. 
 En sammanvägning av olika krav är nödvändig 
 Inför ett beslut att utse förvaltare ankommer det alltså på tingsrätten att i varje konkursärende om möjligt söka väga samman de olika in- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 41 
  
 tressen som där kan förekomma på förvaltarvalet. För att söka nå ett förbättrat förfarande med förordnande av förvaltare kan ett sätt där- för vara att kartlägga vilka krav som rimligen kan och bör ställas på en förvaltare. Såsom framgår av redovisningen i avsnitt 1.2.1 ställs i konkurslagen upp kravet på en förvaltare att hon eller han skall ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver samt även vara lämplig för uppdraget. Därutöver ställer rätten, tillsynsmyndig- heten, förvaltarkollegiet, gäldenären, borgenärerna och allmänheten var för sig ytterligare krav. 
 Utan anspråk på en mera fullständig redovisning kan allmänt uti- från arbetsgruppens kartläggning noteras att de krav som allmänhet- en ställer på en förvaltare är att denne är opartisk, har en personlig integritet, är bestämd och effektiv. Vidare ställs krav på att kunna ta väl hand om eventuellt anställda hos konkursgäldenären. Från gäld- enärens och borgenärernas sida ställs särskilda krav på att förvalta- ren är affärsmässig, effektiv och tillgänglig samt håller förlusterna på grund av konkursen nere så långt som möjligt. Från förvaltar- kollegiet ställs krav på att den förvaltare som har en mångårig erfa- renhet, har kompetens och snabbhet. Tillsynsmyndigheten ställer upp krav på att en förvaltare skall ha respekt för tillsynsmyndighet- ens synpunkter, vara omdömesgill och ha ett personligt engage- mang. Förvaltaren skall vidare vara kunnig i bokföring, redovisning och allmän kontorsförvaltning och inte ha uppnått pensionsåldern (jfr prop. 1978/79:105 s. 159). Förvaltaren skall enligt tillsynsmyn- digheten vidare ha tillgång till en rationell kontorsorganisation an- passad till konkursförvaltning och hålla en skälig arvodesnivå. Från tingsrätterna inom tillsynsområdet har ställts upp krav på att förvalt- aren har geografisk närhet till gäldenären och domstolen. Förvaltar- en bör vidare ha tillgång till en mycket god kontorsorganisation med bokföringskunnig personal. Förvaltningen skall skötas effektivt med stor kostnadsmedvetenhet. Förvaltarens handläggning bör enligt tingsrätterna präglas av noggrannhet samt skall vara snabb och kor- rekt. 
 Arbetsgruppens närmare överväganden om krav på en konkurs- förvaltare 
 Arbetsgruppen vill vid en sammanvägning av de krav som bör ställ- as på den som skall kunna komma i fråga för ett förvaltarförordnan- de särskilt framhålla följande. En förvaltare skall i princip besitta sådan erfarenhet, insikt och kunskap att hon eller han klarar varje typ av konkurs. Förvaltaren skall vara känd för ett personligt enga- gemang där förvaltningen i varje konkurs bedrivs snabbt och effek- 
  
 42  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 tivt men samtidigt korrekt och med stor noggrannhet. Förvaltaren skall vidare framstå som opartisk men samtidigt ha ett smidigt men bestämt uppträdande i förhållande till såväl gäldenären, olika bor- genärer och andra berörda, såsom domstolen samt tillsynsmyndig- heten och andra myndigheter. Förvaltaren skall vidare ha tillgång till en tillräcklig och modern kontorsorganisation för att klara av- vecklingen av även en större affärsdrivande rörelse. Förvaltaren skall därtill – utifrån en väl trimmad basorganisation – ha ett väl ut- byggt kontaktnät med tillgång till sakkunskap i olika specialområ- den, för att snabbt, säkert och effektivt kunna vidta erforderliga för- valtningsåtgärder i varje typ av konkurs. 
 En tydligare kombination av olika specialkunskaper och erfaren- heter med åtföljande jämnhet vid utförandet av uppdragen skulle eventuellt kunna uppnås genom att förvaltaruppdragen, som i dag lämnas enskilda förvaltare, i stället lämnas till en förvaltarbyrå eller Ackordscentralen. Frågan om lämpligheten av att juridiska personer skall kunna mottaga förvaltaruppdrag ligger dock utanför arbets- gruppens egentliga uppdrag och kommer sannolikt att behandlas in- om den översyn av konkurslagen Justitiedepartementet inom kort avser att påbörja. Arbetsgruppen avstår därför från att här göra någ- ra närmare överväganden i frågan. 
 De krav på en konkursförvaltare som arbetsgruppen här för fram gör att eventuell geografisk närhet till gäldenären och domstolen väger relativt lätt. De geografiska avstånden inom tillsynsområdet är dessutom relativt korta. Ett enskilt förvaltaruppdrags svårighet eller omfattning har inte heller något samband med de forumregler som styr vid vilken domstol en konkurs skall handläggas. Några bärande skäl är därför svåra att finna för att begränsa den krets som bör kun- na komma i fråga som förvaltare vid tillgångskonkurser som hand- läggs vid någon av Norrtälje, Södertälje eller Gotlands tingsrätter. 
 Övriga tingsrätter har på olika sätt angett följande omständigheter till stöd för de olika faktorernas betydelse. 
 Skälen för att a, b och e är av vikt är genomgående generella. Tings- rätterna menar att i varje slags konkursärende har dessa fakorer betyd- else. De utgör grundläggande krav på en förvaltare. Några tingsrätter framhåller betydelsen av b och e särskilt i större konkurser och drifts- konkurser. Några tingsrätter framhåller även borgenärernas intressse av ett gott konkursutfall. Ett fåtal anser att det är tillräckligt att faktor b är tillgodosedd inom förvaltarens organisation. 
 Det är främst kostnadsaspekter som gör att bedömningsgrunden g är av betydenhet. Även önskemålet om att konkursförvaltare som är verk- samma inom det egna tingsrättsområdet bör har företräde framför andra 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 43 
  
 framhålls. Några tingsrätter uppger att om specialistkompetens behövs, om en konkursgäldenär bedriver rörelse utanför domsagen eller om en borgenär lämnat förslag på förvaltare, så minskar hänsynen till förvalt- arens verksamhetsort. Ett fåtal tingsrätter hävdar också att faktor g har betydelse i fråga om var konkursgäldenären eller hans egendom finns. Även tingsrätternas och TSM:s kännedom om förvaltarna befrämjas om man tar hänsyn till faktor g. 
 Faktor f:s betydelse hänför sig enligt ett tiotal tingsrätter till om en enskild förvaltare dröjer med konkursavslutet på så sätt att denne får sättas i "karantän". Faktorn får enligt knappt lika många tingsrätter be- tydelse för hur snabbt konkursen kan avvecklas. Ett fåtal tingsrätter an- ger att denna bedömningsgrund har genomslag endast om en konkurs- förvaltare hanterar ett mycket stort antal konkurser. Ytterligare ett fåtal tingsrätter uppger att de saknar kännedom om de enskilda konkursför- valtarnas ärendemängd. Piteå och Skövde tingsrätter uppger att faktorn saknar betydelse eftersom förvaltarna sköter sina uppdrag. 
 Faktor c är av underordnad eller mycket liten betydelse. Ett fåtal tingsrätter anser den ha viss betydelse, bl.a. om det är fråga om en stör- re företagskonkurs med många anställda. 
 Faktor d är också av mindre betydelse. Orsaken härtill är enligt ett tiotal tingsrätter, bl.a. i Eksjö, Oskarshamn, Göteborg, Vänersborg och Skövde, att det inte finns några konkursförvaltare som är "dyrare" än andra. Ett fåtal tingsrätter uppger att denna bedömningsgrund inte är relevant mot bakgrund av att tingsrätten i samråd med TSM fattar ar- vodesbesluten. Lika många anser faktor d helt sakna betydelse, bl.a. Malmö tingsrätt. Några av de tingsrätter som anser denna bedömnings- grund vara av vikt betonar faktorns betydelse för konkursutfallet. Watson och Norrtälje tingsrätter hävdar att konkursförvaltare som tar ut för höga arvoden inte bör komma i fråga för uppdrag. 
 Rangordningen 
 Några tingsrätter har inte rangordnat och ytterligare några har vid rang- ordningen fört samman vissa faktorer som viktiga och andra som mind- re viktiga. 
 Genomgående så rangordnas faktorerna a, b och e högt. Därefter kommer g och f. Sist rangordnas bedömningsgrunderna under d och c. 
 Betydelsen av förslag på konkursförvaltare av borgenären, gäldenären eller annan 
 Ett allmänt intryck är att tingsrätterna oftare tar hänsyn till förslag från borgenärer än från gäldenären eller annan. Om hänsyn tas till ett bor- 
  
 44  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 genärsförslag, vilket flertalet tingsrätter gör, är det främst fråga om för- slag från "tunga" borgenärer, t.ex. staten eller en bank, vilka är för- månsberättigade. Därutöver brukar tingsrätterna som ytterligare skäl för att godta ett borgenärsförslag kräva att den föreslagne förvaltaren godkänts av TSM, att han finns upptagen på "listan", att han är ojävig eller att borgenären angett godtagbara skäl för sitt förslag, t.ex. att för- valtaren har specialiskompetens. 
 Av de tjugofemtalet tingsrätter vilka tar liten hänsyn till borgenärs- förslag anger knappt hälften att ett förslag från borgenär snarare dis- kvalificerar personen att utses till förvaltare. Till den sist nämnda kate- gorien räknas tingsrätterna i bl.a. Helsingborg, Kristianstad, Karls- hamn, Oskarshamn, Ljungby och Stenungsund. 
 Tingsrätternas inställning till förslag på konkursförvaltare av gälde- nären är genomgående mera restriktiv. Cirka femtiofem tingsrätter an- ger att de inte alls eller till liten del tar hänsyn till förslag från gälde- nären. Några av dessa uppger att ett sådant förslag snarare talar emot att utse den ifrågavarande personen. 
 De tingsrätter som tar något större hänsyn till gäldenärens förslag ställer ofta upp likartade villkor som redovisats ovan beträffande bor- genärsförslagen. 
 Hos drygt femton tingsrätter förekommer det inga förslag på kon- kursförvaltare från annan än borgenär eller gäldenären. Drygt fem tingsrätter har inte besvarat frågan. Cirka tjugofem tingsrätter anlägger ett återhållsamt synsätt när det gäller förslag från t.ex. revisorer och likvidatorer. Även i dessa fall anger några tingsrätter att ett förslag sna- rare talar emot att utse den ifrågavarande personen. Bland de övriga uppställs även här olika villkor för att utse den föreslagne förvaltaren. Främst framhåller tingsrätterna betydelsen av TSM:s uppfattning. 
 Ett femtontal tingsrätter, bl.a. i Örnsköldsvik, Kristianstad och En- köping, är mer positiva. Ytterligare några betonar att en likvidators för- slag har betydelse. Revisorsförslag godtas i allmänhet inte. 
 Förekomsten av att tingsrätterna utser flera förvaltare i en konkurs 
 De flesta uppger att de sällan eller aldrig utser flera än en förvaltare. Om så sker är det, enligt de tingsrätter som angett orsak, främst fråga om att utse ytterligare en förvaltare på grund av att en jävssituation uppkommit för den först förordnade. Ett fåtal tingsrätter uppger att det av geografiska hänsyn ibland utses två förvaltare. Andra orsaker kan vara att en konkurs är mycket stor eller att förvaltaren och TSM begär ytterligare förvaltare. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 45 
  
 Formerna för samrådet mellan tingsrätterna och TSM. Bruket av "listor". 
 Flertalet tingsrätter, dvs. åttio stycken, förordnar förvaltare ur en be- stämd krets. Detta sker antingen genom att "listor" eller att ett system med "en fast förvaltarkrets" används. Av dessa tingsrätter anger ett knappt tiotal, bl.a. Värnamo tingsrätt, Bodens tingsrätt, Uddevalla tingsrätt, Örebro tingsrätt m. fl. att de tillämpar en "turordningsprincip". Några tingsrätter uppger att de försöker "fördela uppdragen jämnt", bl.a. tingsrätterna i Stockholm, Malmö och Helsing- borg. 
 Av de som brukar listor anger några att avvikelse sker vid förslag på förvaltare och vid stora konkurser. 
 Tingsrätterna i bl.a. Västervik, Kalmar, Leksand, Piteå, Härnösand, Karlshamn och Hässleholm använder inte "listor". 
 Flertalet av de tingsrätter som använder "listor" eller en fast förvalt- arkrets uppger att TSM inte avger yttrande i varje konkursärende. Dock brukar TSM alltid avge yttrande vid förvaltarförslag och vid stora kon- kurser enligt ett femtontal tingsrätter, däribland Stockholms och Göte- borgs tingsrätter. 
 Nyrekrytering av konkursförvaltare 
 Nyrekrytering sker främst genom att den som önskar komma i fråga som förvaltare själv anmäler intresse hos tingsrätten eller TSM. Dessa myndigheter brukar samråda i frågan. Rekryteringen sker bl.a. på så sätt att en redan verksam jurist på en etablerad förvaltarbyrå får förvalt- aruppdrag. 
 Frekvensen av nyrekrytering av genomgående låg. 
 Inställningen till nyetablering av konkursförvaltare är genomgående positiv hos de flesta tingsrätterna. Bland dessa uttalar dock några far- hågor för överetablering och kompetensförlust. De tingsrätter som är restriktiva betonar även nyss nämnda risker. 
 Entledigande av konkursförvaltare 
 Samtliga tingsrätter uppger att det aldrig eller sällan förekommer att en konkursförvaltare entledigas på grund av misskötsamhet. 
 Tingsrätterna får kännedom om eventuell misskötsamhet främst ge- nom TSM. Därefter är gäldenären och borgenärerna upplysningskällor. Även tingsrätterna själva gör iakttagelser. 
 Entledigande på grund av jävssituationer förekommer oftare än på grund av misskötsamhet. Dock uppger flertalet att även detta sker säl- 
  
 46  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 lan eller aldrig. Förvaltaren brukar oftast själv göra tingsrätterna upp- märksamma på att ett jävsförhållande föreligger. 
 Jäv förekommer främst i de situationer konkursförvaltaren eller nå- gon på samma byrå tidigare företrätt konkursgäldenären, gäldenärens motpart eller en borgenär. Några uppger även att ett fordringsförhål- lande kan visa sig föreligga mellan två konkursbon med samma förval- tare. Även förvaltningsåtgärder som berör sådana konkursbon kan ge upphov till jäv. Ett fåtal uppger släktförhållanden som jävsgrund. 
 Allmänna synpunkter på den nuvarande regleringen om utseende och entledigande av konkursförvaltare 
 De flesta tingsrätter anser att den nuvarande regleringen fungerar bra. Drygt tjugotalet tingsrätter har emellertid olika invändningar. Cirka en tredjedel av dessa efterfrågar en annan ordning eller klarare regler. Bl.a. tingsrätterna i Stockholm och Göteborg efterfrågar fastare rikt- linjer för utseende av konkursförvaltare. Stockholms tingsrätt har redo- visat sina synpunkter genom att hänvisa till de promemorior som upp- rättats av "Listgruppen". Av dessa framgår hur formerna för utseende av konkursförvaltare kan förbättras. En sammanfattning av tingsrättens ståndpunkt framgår av följande avsnitt i promemoria  
 1997–01–29 
  Förvaltarlistan (s. 10). 
 3 Förslag 
 Arbetsgruppen föreslår 
 att tillsynsmyndigheten även fortsättningsvis – i form av ett för- handsgodkännande prövar framställningar från dem som önskar komma i fråga som konkursförvaltare efter förordnande av tingsrätterna inom tillsynsområdet (Stockholm län och Got- lands län) 
 att ett förhandsgodkännande skall innebära att juristen vid Robinson ordscentralen eller advokaten i fråga – enligt tillsynsmyndig- hetens bedömning – har den kunskap och erfarenhet samt till- gång till bl.a. kontorsorganisation att hon eller han som kon- kursförvaltare i princip kan handlägga alla typer av konkurser inom hela tillsynsområdet 
 att tingsrätten inte skall behöva höra tillsynsmyndigheten om den avser att utse en av myndigheten förhandsgodkänd Förvaltare och förslag till förvaltare inte i konkursärendet har förts fram av en borgenär eller gäldenären (s.k. icke styrd konkurs) 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 47 
  
 att 
  
 tillsynsmyndigheten upprättar och håller å jour en förteckning 
  
 – förvaltarlista – över samtliga av myndigheten förhandsgod- 
  
 kända förvaltare med verksamhet inom tillsynsområdet 
  
 att 
  
 tillsynsmyndigheten två gånger årligen bör tillhandahålla tings- 
  
 rätterna inom tillsynsområdet en reviderad förvaltarlista 
  
 att 
  
 förvaltarlistan skall uppta de förhandsgodkända förvaltarna 
  
 ordnade efter resp. förvaltarbyrå och med angivande av dels 
  
 från vilket år som egna förvaltarförordnanden har erhållits, dels 
  
 verksamhetsort inom tillsynsområdet 
  
 att 
  
 tillsynsmyndigheten kvartalsvis tillhandahåller tingsrätterna 
  
 statistiskt underlag innehållande fördelningen av förvaltarupp- 
  
 drag per förvaltare och fördelningen för varje förvaltare – med 
  
 utgångspunkt i konkursbouppteckningen – mellan tillgångs- 
  
 konkurser och konkurser som kan antas sakna utdelningsbara 
  
 tillgångar 
  
 att 
  
 tingsrätterna bör se till att samtliga på förvaltarlistan förekom- 
  
 mande förvaltarbyråer ges möjlighet att bibehålla en grund- 
  
 kompetens och kontinuitet i arbetet, genom att för varje byrå ge 
  
 förordnande som konkursförvaltare i ett – i förhållande till by- 
  
 råns storlek – tillräckligt antal tillgångskonkurser 
  
 att 
  
 i formen av en informell överenskommelse inom DKT, tings- 
  
 rätterna årligen bör tillhandahållas en fördelningsnyckel som 
  
 underlag för en rättvis fördelning mellan förvaltarbyråerna av 
  
 förvaltarförordnanden i icke styrda konkurser 
  
 att 
  
 den föreslagna ordningen bör tillämpas fr.o.m. april 1997. 
  
 Arbetsgruppen rekommenderar vidare tingsrätterna 
 att vid fördelningen av icke styrda konkurser inte mer än över- gripande ta hänsyn till hur många förvaltaruppdrag som tilldel- ats förvaltarbyrån efter förslag av en borgenär eller gäldenären (styrda konkurser). 
 Södra Roslags tingsrätt efterlyser en precisering av förutsättningarna för att ta hänsyn till förvaltarförslag. Uddevalla tingsrätt vänder sig mot att vissa tingsrätter motsätter sig förvaltarförslag. Ytterligare en tredje- del av domstolarna anser att TSM bör ta över beslutsfunktionen och då företrädesvis beträffande utseende av konkursförvaltare, bl.a. tingsrätt- erna i Kristianstad, Karlshamn, Ystad och Gävle. Ett fåtal tycker att TSM har för stort inflytande över förvaltarfrågan, däribland Bodens, Gällivare, Hallsbergs och Skövde tingsrätter. Jönköpings tingsrätt tyck- er att systemet med "listor" är stelbent. 
  
 48  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 II. Konkurstiderna 
 Knappt sextio tingsrätter uppger att handläggningstiden minskat medan trettio anger att ingen förändring ägt rum. Det är endast hos ett mycket litet fåtal tingsrätter som handläggningstiderna ökat. 
 Drygt hälften av de tingsrätter vilka angett att en minskning av handläggningstiderna skett, uppger att det inte föreligger någon skill- nad mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser. Ett drygt tjugotal anger att handläggningstiderna för avskrivningskonkurserna minskat mest. Endast ett fåtal, under fem stycken, anger att den största minsk- ningen hänför sig till utdelningskonkurser. 
 Av de tingsrätter som redovisar en ökning uppger två att tiderna för utdelningskonkurser ökat mest och övriga två att det inte föreligger nå- gon skillnad. 
 Två tingsrätter, bl.a i Malmö, avger olika svar för de olika konkurs- kategorierna. De uppger att handläggningstiderna för avskrivningskon- kurserna minskat men att ingen förändring noterats beträffande utdel- ningskonkurserna. 
 Tingsrätterna uppger genomgående att anstånd med ingivande av förvaltarberättelse endast bör beviljas om det finns godtagbara skäl. Några tingsrätter brukar även samråda med TSM inför ett anståndsbe- slut. Vissa tingsrätter brukar initialt bevilja ett visst kortare anstånd. För att få ett förnyat anstånd begärs en godtagbar motivering eller att TSM hörs. Ett vanligt påpekande är att tingsrätterna beaktar tidpunkten för en eventuell återvinningstalan. 
  
 III. 
  
 Arvoderingen av konkursförvaltare 
  
 Frekvensen av erinringar från TSM mot begärda arvoden är enligt näs- tan alla tingsrätter obetydlig eller liten, dvs. under 10 %. 
 Vissa av tingsrätterna i Småland och Skåne, nämligen i Jönköping, Värnamo, Eksjö, Malmö, Eslöv, Trelleborg, och Lund anger högre pro- centtal. Därutöver uppger tingsrätterna i Landskrona och Ystad att erin- ringarna synes att öka. Några tingsrätter uppger att frekvensen av erin- ringar periodvis är hög. Stockholms tingsrätt uppger att TSM:s erinran då ofta är kopplad till vissa kostnadsposter eller, ibland, förvaltare. 
 Cirka tjugo tingsrätter uttalar sig inte om skillnader i frekvensen av erinringar mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser över taxa. 
 Av de sextiotalet tingsrätter som angett låg frekvens av erinringar anger drygt ett trettiotal att det inte föreligger någon skillnad mellan utdelnings- och avskrivningskonkurser över taxa. Ungefär tjugofem 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 49 
  
 tingsrätter anger att erinringar är vanligare i utdelningskonkurser och ett mycket litet fåtal anger avskrivningskonkurser. 
 Av de drygt tio tingsrätter som har redovisat en hög erinransfre- kvens anger ungefär hälften att erinringar är vanligare i utdelningskon- kurser och lika många, bl.a. Malmö tingsrätt, att det inte föreligger nå- gon skillnad mellan de två kategorierna. Två tingsrätter, däribland Stockholms tingsrätt, uppger att erinringar är vanligare beträffande av- skrivningskonkurser över taxa. 
 Knappt femton tingsrätter uppger att det förekommer "kohandel" mellan konkursförvaltaren och TSM innan tingsrätten prövar arvodes- yrkandet. I sammanhanget kan anmärkas att företeelsen är särskilt van- lig bland tingsrätterna i Dalarna. 
 Cirka tjugofem tingsrätter kan inte besvara frågan under III. 2 på grund av för dåligt underlag. 
 Knappt femtio tingsrätter uppger att de bedömningsgrunder enligt vilka TSM brukar erinra främst är av skälighetskaraktär. Av dessa upp- ger cirka tjugo stycken att TSM för schablonresonemang. Några tings- rätter anger att dylika resonemang är av okänt ursprung. Jämförelser sker t.ex. mellan likartade konkurser. Invändningar som har sin grund i att förvaltaren anses ha lagt ned för mycket arbete utan motsvarande nytta förekommer enligt några tingsrätter. 
 Drygt ett trettiotal tingsrätter uppger att prutningar förekommer främst vid formella brister såsom att förvaltaren inte iakttagit tidsfris- ter. Tingsrätterna i Halmstad, Norrtälje, Karlstad, Lund och Eslöv an- ger belopp mellan 3 500 och 7 000 kr enligt vilka prutning brukar ske. 
 Ersättningsschabloner beträffande personalfrågor, lönegarantihante- ring, bokföringsåtgärder/verifikat, upprättande av bouppteckning, när- varo vid edgångssammanträde förekommer också. Bl.a. uppger Hapa- randa tingsrätt att hantering av anställd ersätts med 2 000 à 3 000 kr och verifikat med 50 à 60 kr. Lunds tingsrätt uppger att inställelse vid edgång ersätts med 1 000 à 1 200 kr. 
 Tingsrätternas inställning till TSM:s erinringar är övervägande po- sitiv. Av de sjuttiotalet tingsrätter som svarat uppger drygt tio stycken sig varken vara positiva eller negativa. Nästan lika många är negativa. Till den sist nämnda kategorien hör bl.a. Stockholms tingsrätt och Söd- ra Roslags tingsrätt. 
 Av de sextio tingsrätter som svarat uppger hälften ingen skillnad i attityderna mellan materiella och formella brister. Bland resterande hälft anger knappt tjugo tingsrätter att materiella brister har företräde och drygt tio att formella har det. 
 Tjugo tingsrätter har konstaterat att någon tidsredovisning inte före- kommer. Av de resterande anger cirka trettiofem att tidsfaktorn beaktas på samma sätt som andra faktorer, bl.a. tingsrätten i Stockholm. Ett 
  
 50  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 femtontal tingsrätter anser att faktorn inte är nödvändig eller efterfrågar den inte särskilt, däribland tingsrätterna i Malmö, Linköping, Värnamo, Södertälje m. fl. Drygt ett tjugotal anser att tidsredovisning är bra, bl.a. tingsrätterna i Göteborgsområdet men även Södra Roslags och Han- dens tingsrätter. I Norrköping beaktas tidsfaktorn noga. 
 De flesta tingsrätterna är i stort sett nöjda med utformningen av ar- vodesframställningarna och arbetsredogörelserna. 
 De cirka tjugotalet tingsrätter, vilka är missnöjda, anger främst av- saknaden av tidsredovisning som en brist. Bland dessa kan nämnas Göteborgs tingsrätt, Stenungsunds tingsrätt, Eskilstuna tingsrätt m. fl. 
 IV. Vissa andra frågor under konkursförfarandet 
 Tvångsmedel 
 Bruk av tvångsmedel förekommer sällan eller aldrig och initieras i så fall så gott som uteslutande av konkursförvaltaren. Endast ett fåtal tingsrätter uppger att TSM någon gång tar initiativet. 
 I den mån det förekommer tvångsmedel rör det sig främst om hämt- ning och häktning. 
 Fråga b) har inte kunnat besvaras av de flesta tingsrätter med hän- syn till utfallet av svaren på fråga a). 
 Bevaknings- och anmärkningsförfarandet 
 Det förekommer nästan aldrig att tingsrätterna inte godtar förvaltarens framställning om att ett bevakningsförfarande bör äga rum. 
 I det övervägande antalet fall brukar konkursförfarandets aktörer själva komma överens. Förlikningssammanträde förekommer därför sällan enligt de flesta tingsrätter. Ett knappt tiotal tingsrätter anger att förlikningssammanträde förekommer oftare eller ibland. 
 Tingsrätterna i Göteborg och Malmö uppger dock att förliknings- sammanträde där förekommer ofta. I Stockholm har man intagit en ak- tiv roll vid förlikningssammnträdena och brukar ofta sätt ut fortsatt sammanträde. Även tingsrätterna i Karlshamn, Kristianstad och Lands- krona anger att ordningen med förlikningssammnträde normalt tas i an- språk. 
 Utdelningsförfarandet 
 Utdelningsförslagen fastställs nästan alltid. Undantag utgör förändring- ar på grund av nedsättning i arvodet. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 51 
  
 Tingsrätterna brukar inför valet mellan ändring och återförvisning göra en avvägning av om det är en liten eller stor justering. I det förra fallet väljs ändring och i det senare återförvisning. Några anger som ytterligare skäl för återförvisning att det är förvaltarens uppgift att göra ändringarna i utdelningsförslaget eller att tingsrätten t.ex. vill undvika att göra felräkningar. 
 Tingsrätternas roll i samband med hanteringen av förvaltar- och halv- årsberättelser samt slutredovisningshandlingar 
 Genomgående uppger tingsrätterna att deras uppgift i detta avseende har karaktären av formaliakontroll. Vissa ser sig som en slags "brevlåda". Ett femtontal tingsrätter betonar dock vikten av att se till så att förvaltarna iakttar tidsfristerna. Knappt tio tingsrätter tycker att slut- redovisningshandlingen har viss betydelse för bedömningen av utdel- ningsförslaget. Ett fåtal tingsrätter framhåller konkurshandlingarnas betydelse för arvodesprövningen. 
 Tingsrätternas förhållande till konkursförfarandets aktörer 
 De flesta tingsrätter anger att det sällan förekommer att borgenärerna eller gäldenären hör av sig. I de fall gäldenären hör av sig rör det sig inte sällan om synpunkter på förvaltarens arvode. Om borgenärerna tar kontakt är det ofta fråga om synpunkter på konkursförvaltningen. 
 Ett femtontal tingsrätter anger en högre frekvens. Av dessa redovis- ar tingsrätterna i Stockholm och Mölndal att de har daglig kontakt med gäldenären eller borgenärerna angående allmänna frågor rörande kon- kursen. Malmö tingsrätt uppger att kontakter ofta förekommer med nyss nämnda aktörer och då även beträffande förvaltararvodet. Övriga, bl.a. Södra Roslags, Handens, Hudiksvalls, Eslövs och Gällivare tings- rätter, har i olika omfattning kontakter med endera borgenärerna eller gäldenären eller båda i allmänna frågor. 
  
 V. 
  
 Delegation 
  
 Trettiofem tingsrätter uppger att de så långt är möjligt delegerar till så- väl notarier som kanslipersonal. Bland dessa ingår tingsrätterna i Göte- borg och Malmö. Stockholms tingsrätt delegerar fullt ut till notarier och, beroende på lämplighet, nästan i full utsträckning till kansliperso- nalen. 
 Av de återstående tingsrätterna delegerar knappt tjugo i full eller i nästan full utsträckning till notarierna. Knappt ett tiotal av dessa tings- 
  
 52  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 rätter uppger att de brukar undanta behörigheten för notarien att pröva konkursansökningar av staten. 
 Övriga tingsrätter tillämpar ett delegationsförfarande som går ut på att endast vissa arbetsuppgifter brukar delegeras till notarierna. Ordför- andeskap vid edgångssammanträden, prövning av gäldenärens egen konkursansökan och handläggning av avskrivningsbeslut är de vanlig- aste sysslorna. 
 Ytterligare knappt tjugo tingsrätter delegerar i full eller i nästan full utsträckning till kanslipersonalen. Nästan tio tingsrätter uppger att de- legation endast sker i begränsad omfattning. Bland övriga som delege- rar uppger cirka ett tiotal att delegation helt eller delvis sker av sådana uppgifter som anges i 16 § 1 st.  
 3–4 
  p tingsrättsinstruktionen, dvs. un- dertecknande och expediering av kallelser, förordnanden, föreläggan- den, skrivelser, underrättelser, kungörelser etc. 
 Knappt tjugo tingsrätter delegerar inga arbetsuppgifter alls till kanslipersonalen. 
 Av de knappt sextiotalet tingsrätter vilka inte tillämpar full delega- tion för endera notarier eller kanslipersonal har ungefär fyrtio besvarat fråga V. 2) och som skäl för att underlåta delegation angett följande. 
 En tredjedel av tingsrätterna anger beträffande såväl notarier som kanslister bristande kompetens eller lämplighet som orsaker till att un- derlåta delegation. För notariernas del anger några i fråga om att un- dantaga prövning av statens konkursansökan från delegation att en så- dan prövning kan innebära olika svårigheter. 
 Ett tiotal tingsrätter uppger att tradition utgör en anledning till att delegation inte äger rum. Knappt lika många anger praktiska skäl eller att vinsterna med delegation är små, t.ex. på grund av för liten perso- nalstyrka. En ansträngd arbetssituation är ett annat skäl till att underlåta delegation. 
 Drygt sextio tingsrätter anser att det inte finns anledning till att ut- vidga delegationsmöjligheterna till notarier eller kanslipersonal. 
 De tingsrätter som anser att delegationsmöjligheterna bör utökas anger exempel på flera arbetsuppgifter för kanslipersonalen än för no- tarierna. 
 Som exempel på utökade arbetsuppgifter för notarierna anges att fastställa okomplicerade utdelningsförslag, att pröva konkursförvaltar- ens arvodesanspråk och att pröva konkursansökan av även annan än staten. 
 För kanslipersonalens del anger tingsrätterna att denna kategori fö- reträdesvis bör kunna anförtros uppgifterna att pröva konkursansökan av gäldenären själv eller medgiven ansökan samt besluta om avskriv- ning antingen enligt 10 kap. 1 § KL eller efter återkallelse. I sist nämn- da hänseende bör en begränsning ske till de fall förvaltaren endast be- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 2  
 53 
  
 gär arvode enlig taxa resp. att något kostnadsyrkande inte framförs ef- ter återkallelsen. Därefter anser tingsrätterna att kanslipersonalen själva bör få utfärda kallelser till konkursförhandling med föreläggande för gäldenären att svara på konkursansökan. Några tingsrätter anser att den kamerala personalen även kan anförtros uppgifterna att ge gäldenären tillstånd till utlandsresa, bevilja vissa anståndsbeslut, t.ex. med ingi- vande av förvaltarberättelsen, och förelägga om komplettering av kon- kursansökan. 
 Av de tingsrätter som omfattas av förordningen (1997:139) om för- söksverksamhet vid vissa tingsrätter, nämligen Huddinge, Uppsala, Ek- sjö, Kristianstads, Malmö, Ängelholms, Karlstads, Umeå och Luleå tingsrätter, uppger endast tingsrätterna i Uppsala och Luleå att verk- samheten med en beredningsjurist omfattar konkursärendena. I Uppsala sker delgering i behövlig omfattning och i Luleå i okomplicerade an- sökningsfall. 
  
 54  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000:62 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 55 
  
 Enkätfrågor till tingsrätterna. 
  
 I. 
  
 Utseende och entledigande av konkursförvaltare. 
  
 1. 
  
 Vilken/vilka av bedömningsgrunderna nedan anser TR ha betydelse vid utseende av förvaltare och varför? 
  
 a) 
  
 Kompetens i juridiska frågor såsom allmän juridik, affärsjuridik, straffrätt och arbetsrätt, inkl. lönegarantifrågor? 
  
 b) 
  
 Kompetens i ekonomiska frågor såsom företagsekonomi, redovis- ning och bokföring? 
  
 c) 
  
 Kunskap om arbetsmarknadspolitiska frågor? 
  
 d) 
  
 Kostnadsnivån på konkursförvaltarens tjänster (innefattande förvalt- arens eget arvode, kostnader för kontorsorganisation samt löner till biträdande jurister och kameral personal) mot bakgrund av TR:s ti- digare erfarenheter av förvaltaren? 
  
 e) 
  
 Konkursförvaltarens förmåga att effektivt förvalta en konkurs med utgångspunkt främst i sambandet mellan dennes skicklighet som "affärsman" och konkursens karaktär? 
  
 f) 
  
 Antalet pågående konkursärenden som förvaltaren för tillfället han- terar? 
  
 g) 
  
 Förvaltarens verksamhetsort? 
  
 2. 
  
 Var god rangordna om möjligt faktorerna under 1  
  
 a)–g) 
  inbördes. 
  
 3. 
  
 Vilken betydelse tillmäts förslag på förvaltare av 
  
 a) 
  
 gäldenären? 
  
 b) 
  
 borgenärerna, uppdelade i olika kategorier som staten, bank, annan juridisk person och fysisk person? 
  
 c) 
  
 annan, t.ex. revisor eller likvidator? 
  
 4. 
  
 I vilka fall brukar TR utse flera än en förvaltare i en konkurs? 
  
 5. 
  
 I vilka former sker samrådet mellan TR och TSM vid utseende av förvaltare? 
  
 a) 
  
 Används "listor" och i så fall i vilken omfattning? 
  
 b) 
  
 Avger TSM yttrande i varje konkursärende? 
  
 c) 
  
 Förekommmer det kombination av "lista" och yttrande? 
  
 6a) Hur sker "nyrekrytering" av förvaltare? 
  
 b) 
  
 Vilken inställning har TR till att nya förvaltare försöker etablera sig? 
  
 56  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 7a) Hur ofta förekommer det att en förvaltare entledigas på grund av misskötsamhet resp. på grund av jäv? 
  
 b) 
  
 Hur får TR kännedom om eventuell misskötsamhet hos en förvalt- are? 
  
 c) 
  
 I vilka fall brukar jävsförhållanden uppkomma? 
  
 8. 
  
 Har TR några ytterligare synpunkter på tillämpningen av nuvarande regler om utseende och entledigande av förvaltare? 
  
 II. 
  
 Konkurstider 
  
 1a) Hur har de genomsnittliga handläggningstiderna för konkurserna utvecklats under åren 1995 – 1997? (Ökat? Minskat? Ingen föränd- ring?) 
  
 b) 
  
 Föreligger det någon skillnad mellan utdelnings- och avskrivnings- konkurser i detta avseende? 
  
 (Frågan under II. Konkurstider  
 1a)–b) 
  bör besvaras med utgångs- punkt i den allmänna uppfattning TR har om konkurstiderna. Av- sikten är inte att TR i t.ex. register eller dylikt mera ingående skall undersöka handläggningstiderna). 
  
 2. 
  
 Vilka överväganden gör TR vid en begäran om anstånd att lämna in förvaltarberättelse? 
  
 III. 
  
 Arvoderingen av konkursförvaltare. 
  
 1. 
  
 Vilken är frekvensen av erinringar från TSM mot begärda arvoden? Föreligger det någon skillnad mellan utdelnings- resp. avskrivnings- konkurs med arvodesanspråk över taxa? 
  
 2. 
  
 Enligt vilka bedömningsgrunder brukar TSM erinra mot arvodena? Finns det "prutningsnormer", bruk av schabloner etc.? 
  
 3. 
  
 Vilken är TR:s attityd till TSM:s erinringar och grunderna för des- sa? Föreligger det från TR:s sida någon skillnad mellan inställning- en till formella brister (t.ex. underlåtenhet att iaktta tidsfrister) och materiella brister (t.ex. förmåga att hantera en återvinningsprocess)? 
  
 4. 
  
 Vilka överväganden gör TR angående tidsredovisning i arvodes- framställningarna? 
  
 5. 
  
 Brukar utformningen av arvodesframställningarna och arbetsredo- görelserna vara tillfyllest som underlag för arvodesprövningen? 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga  
 57 
  
 IV. Vissa andra frågor under konkursförfarandet. 
  
 1. 
  
 Tvångsmedel. 
  
 a) 
  
 Hur initieras oftast frågor om tvångsmedel? Av TSM eller av för- 
  
 valtaren? Av annan? 
  
 b) 
  
 Föreligger det någon skillnad beträffande de situationer då TSM 
  
 eller annan påkallar tvångsmedel? 
  
 2. 
  
 Bevaknings- och anmärkningsförfarandet. 
  
 a) 
  
 I vilken utsträckning förekommer det att TR inte godtar förvaltarens framställning om att ett bevakningsförfarande bör äga rum? 
  
 b) 
  
 Hur är TR:s roll i samband med tvistiga fordringar? Brukar kon- kursärendets olika aktörer själva komma överens eller tas ordningen med förlikningssammanträde ofta i anspråk? 
  
 3. Utdelningsförfarandet. 
  
 a) 
  
 I vilken utsträckning förekommer det att TR inte fastställer förvalt- arens utdelningsförslag? 
  
 b) 
  
 Vilket alternativ brukar TR oftast välja om förslaget inte fastställs? Ändringar eller återförvisning? Vilka överväganden gör TR i detta avseende? 
  
 4. 
  
 Förvaltar- och halvårsberättelser (KL 7:15 och 7:20) samt slutredo- visning (KL 13:3). 
  
 Hur uppfattar TR sin "roll" enligt dessa paragrafer? 
  
 5. 
  
 Har TR ytterligare synpunkter i fråga om TR:s förhållande till aktör- erna under konkursförfarandet? Brukar t.ex. borgenärerna eller gäl- denären ta kontakt med TR i något avseende? I vilken utsträckning förekommer det att någon av de nämnda framför erinran mot kon- kursförvaltarens arvode? 
  
 V. 
  
 Delegation av uppgifter inom konkurshanteringen vid TR. 
  
 1. 
  
 I vilken utsträckning sker delegation med stöd av tingsrättsinstruk- tionen (1996:381)* till 
  
 a) 
  
 tingsnotarier? 
  
 b) 
  
 kanslipersonal? 
  
 2. 
  
 Om delegation inte sker eller endast delvis: Vilka är skälen för att underlåta delegation av arbetsuppgifter om möjlighet finns? 
  
 58  
 Underbilaga 
  
 SOU 2000:62 
  
 3. Anser TR att det finns ytterligare uppgifter som – om laglig möjlig- het därtill fanns – kan och bör delegeras till 
  
 a) 
  
 tingsnotarier eller 
  
 b) 
  
 kanslipersonal? 
  
 *) Vissa tingsrätter omfattas av en försöksverksamhet för att pröva oli- ka former av beredningsorganisation i tingsrätt, se 2 § förordningen (1997:139) om försöksverksamhet vid vissa tingsrätter. Dessa tings- rätter anmodas att i förekommande fall ange om försöksverksamhe- ten omfattar konkursärenden och i så fall i vilken utsträckning dele- gation sker. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 59 
  
 Sammanställning av anteckningar från Konkurstillsynsutredningens hearing den 11 juni 1998 i Stockholm. 
 Vid hearingen var nedan angivna instanser representerade, se vidare bilag- da deltagarförteckning. 
 Riksskatteverket 
 Tillsynsmyndigheterna 
 Göta hovrätt 
 Tingsrätterna 
 Ackordscentralen/Företagsrekonstruktion Aktiebolag 
 Konkursförvaltarkollegiernas Förening 
 LO 
 TCO 
 SACO 
 Svenska Bankföreningen 
 Svensk Handel 
 Riksrevisionsverket 
 Konkurrensverket 
 Svenska Inkassoföreningen 
 Deltagarna ombads att besvara ett antal frågor som i god tid före hearingen tillställts de medverkande. I det följande sammanfattas svaren på dessa frågor. Svaren anges så kortfattat som varit möjligt. När de tillfrågade gett uttryck åt i stort sett samma uppfattning anges detta. I övrigt redovisas översiktligt de olika synpunkter som framfördes vid hearingen. 
  
 60  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 A. 
  
 Tillsynsmyndigheternas organisation 
  
 1. Är formerna för nuvarande koppling till kronofogdemyndigheterna för- enade med nackdelar i något hänseende? Om svaret är ja, vilka åtgärder bör i så fall vidtas för att förbättra tillsynens funktion? 
 Företrädare för Riksskatteverket (RSV) och tillsynsmyndigheterna (TSM) uppger att kopplingen mellan TSM och kronofogdemyndigheterna (KFM) i stort sett fungerar väl. 
 TSM i Malmö och Stockholm påpekar risken med att TSM missgynnas ur resursfördelningssynpunkt, eftersom TSM utgör en liten del av KFM:s totala verksamhet. Stockholms tingsrätt uppger att resursbristen yttrar sig i dröjsmål med TSM:s yttranden till tingsrätten. En lösning på problemet kan enligt TSM och tingsrätten i Stockholm vara att ge TSM en självstän- digare ställning och ett eget budgetansvar. En företrädare för Konkursför- valtarkollegiernas Förening (föreningen) anser att sambandet mellan TSM och Steele medför att det externa rekryteringsunderlaget för tjänster till TSM blir svagt, vilket TSM i Malmö förnekar. 
 Företrädare för såväl RSV som Stockholms tingsrätt uppger att TSM och Steele, den senare i sin borgenärsfunktion, i enskilda fall haft olika uppfattningar om hur en konkursförvaltare bort handla. Företrädare för Stockholms tingsrätt, Ackordscentralen/Företagsrekonstruktion AB (ackordscentralen), föreningen och Svenska Bankföreningen (bankföre- ningen) framhåller det olämpliga i att staten ikläder sig dubbla roller genom att låta KFM ha såväl en borgenärsfunktion som en tillsynsfunktion i konkurs. 
 2. I vilka avseenden har regionaliseringen av exekutionsväsendet inne- burit förändringar för tillsynsfunktionen? Kommer reformen att innebära några förbättringar resp. försämringar (t.ex. beträffande personalresur- ser,  
 ADB-stöd)? 
  
 Företrädare för RSV samt TSM i Gävle uppger att regionaliseringen inne- burit en ökad enhetlighet i TSM:s verksamhet. En företrädare för före- ningen anser att regionaliseringen borde gynna det externa rekryteringsun- derlaget för  
 TSM-tjänster. 
  
 TSM i Gävle framhåller att regionaliseringen kan missgynna TSM:s lokala förankring. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 61 
  
 B. 
  
 Konkurstillsynens innehåll 
  
 1. Är det lämpligt att konkurstillsynen mindre inriktas på en granskning av varje enskilt ärende än på övergripande, långsiktiga bedömningar av konkursförvaltning/utveckling av god konkursförvaltarsed? 
 RSV, TSM, Stockholms tingsrätt, föreningen, ackordscentralen och Svenska Inkassoföreningen anser att konkurstillsynen bör inriktas på en mera systeminriktad sådan. Några företrädare för RSV och TSM före- slår att en plan för tillsynsarbetet lämpligen kan upprättas. Företrädare för TSM, Stockholms tingsrätt, föreningen och ackordscentralen framhåller att stickprovsvisa granskningar bör kombineras med mera djupgående så- dana vid behov. Svenska Inkassoföreningen förordar temagranskningar. 
 En företrädare för Stockholms tingsrätt anser att en ordning där borge- närerna får bekosta detaljgranskningen kan övervägas. LO invänder mot detta att tillsynsfunktionen främst bör ligga hos TSM. 
 Föreningen anser att utvecklingen av god konkursförvaltarsed bör vara förbehållet andra organ än TSM, t.ex. föreningen, Insolvensrättsligt forum, Domstolsverket m.fl. Svenska Inkassoföreningen anför motsatt ståndpunkt. 
 2. Kan några av de uppgifter som enligt konkurslagen skall lämnas i för- valtar- eller halvårsberättelserna utgå eller lämnas på annat sätt? Eller bör informationsflödet alltjämt vara detsamma eller utökas på någon punkt? 
 Företrädare för RSV uppger att det redan nu sker ett formlöst informa- tionsutbyte tidigt i konkursen, eftersom bouppteckningen ibland inte ges in förrän sex veckor efter konkursbeslutet. En företrädare för Stockholms tingsrätt poängterar att tillsynen bör komma in så tidigt som möjligt i kon- kursen och föreslår en granskningsplan. Han anser också, med instämm- ande av TSM i Gävle, att innehållet i halvårsberättelserna ibland inte är till fyllest. 
 En företrädare för föreningen hävdar att uppgiften om brottsmisstanke i förvaltarberättelsen (7 kap. 15 § första stycket 5 konkurslagen) bör utgå av sekretesshänsyn. LO invänder häremot att en anställd t.ex. kan ha ett in- tresse av att så tidigt som möjligt få veta till vem en rörelse överlåts. 
 3. Är det lämpligt att reglera i vilka fall, t.ex. med hänsyn till konkursens art eller storlek, tillgångarnas beskaffenhet, eller andelen prioriterade resp. oprioriterade borgenärer, som det finns större anledning än eljest att granska konkursförvaltningen? 
  
 62  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 Företrädare för RSV , TSM och föreningen anser att vissa konkurser kräv- er en mera fördjupad granskning, t.ex. med hänsyn till förekomsten av oprioriterade borgenärer och större konkurser. Ett sådant förfarande kan vara svårt att reglera. 
 4. I vilka avseenden och hur kan granskningen av sluthandlingarna eller av andra handlingar i konkursen minskas? 
 En företrädare för RSV anser att granskning kan ske på olika nivåer bero- ende på ärendets karaktär och borgenärernas sammansättning. TSM i Gävle uppger att myndigheten numera endast granskar verifikaten stick- provsvis. En idé är att standardisera handlingarna. TSM i Malmö och Stockholm anser det vara viktigt att myndigheten inte sitter och väntar på sluthandlingarna. Tillsynen måste utövas tidigare. Företrädare för före- ningen anser att halvårsberättelserna kan utgå liksom bevakningshandling- arna. En tänkbar lösning är att en revisor får yttra sig i större konkurser. 
  
 C. 
  
 Utseende av konkursförvaltare 
  
 1. Är det önskvärt att kostnads- och kompetensnivån på konkursförvalt- arens tjänster får genomslag som konkurrensmedel vid utseende av för- valtare och, i så fall, på vilket sätt? Sker det redan inom ramen för nuvar- ande beslutsordning? 
 Flertalet är ense om att kompetensnivån är viktigare än priset på konkurs- förvaltartjänsten. 
 Företrädarna för RSV och TSM i Stockholm framhåller vikten av kon- kurrens mellan förvaltarna och anser att ett upphandlingsförfarande kan vara en framkomlig väg till bättre konkurrens. 
 Företrädare för tingsrätterna, föreningen och TCO anser inte att ett upphandlingsförfarande är lämpligt. 
 Tingsrätterna hävdar att ett sådant förfarande inte kan ta sikte på varje enskilt konkursärende. Helsingborgs tingsrätt anser att det bör finnas en förvaltarkrets som – oberoende av konjunktur – kan åtaga sig uppdrag i alla slags konkurser. Företrädare för Stockholms tingsrätt och föreningen anser att kriterierna för att få förvaltaruppdrag bör framgå av konkurslag- en. En företrädare för föreningen ifrågasätter ett upphandlingsförfarande dels med hänsyn till hur en prisjämförelse skall ske, dels med hänsyn till att det är borgenärerna som är uppdragsgivare åt förvaltaren. Borgenärerna bör kunna tillåtas påverka valet av förvaltare och kostnadsnivån genom att avge förslag. TCO anser att en upphandling motverkar de små borgenär- ernas rätt till en kompetent förvaltare. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 63 
  
 TSM i Malmö upplyser att myndigheten nyligen avfört ett visst antal advokater från den lista som tidigare använts inom regionen. Listan har på grund av den stora konkursökningen i början av  
 1990-talet 
  kommit att uppta för många namn i förhållande till det alltmer sjunkande antalet konkurser. Myndigheten har gjort den bedömningen att alla på listan inte förmått upprätthålla erforderlig kompetens. Stockholms tingsrätt upp- ger att den lista som TSM upprättat och som används inom Stockholms- regionen upptar cirka 130 förvaltare. Tingsrätten anser det vara en alltför stor krets i förhållande till antalet konkurser. 
 2. 
 a) Bör borgenärerna ha ett inflytande vid utseende av konkursförvaltare? Om svaret är ja, bör detta ske i varje enskilt ärende t.ex. genom att ett förvaltarförslag avges och och godtas? Vems förslag bör i så fall gälla, en enskild borgenärs eller borgenärskollektivets? Bör någon skillnad göras mellan olika borgenärskategorier? 
 Företrädare för föreningen, ackordscentralen, Svenska Inkassoföreningen och bankföreningen är mest positiva till borgenärsförslag och anser att borgenärernas inflytande bör öka. Även TCO ställer sig positiv men kan inte, i likhet med Svenska Inkassoföreningen, ange i vilka former inflytan- det bör ske. Stockholms tingsrätt och Helsingborgs tingsrätt uppger att de godtar borgenärsförslag men är restriktiva till gäldenärsförslag. 
 Företrädarna för RSV, TSM i Stockholm och Jönköping samt Göte- borgs tingsrätt är restriktiva till borgenärsförslag. RSV:s företrädare fram- håller särskilt risken för att konkursförvaltarens självständighet kan påver- kas. Göteborgs tingsrätt uppger att domstolen tidigare följt förslag från borgenärerna med mindre lyckat resultat. Det krävs därför numera starka skäl för att tingsrätten skall godta ett borgenärsförslag, dock att utrymmet för att godta förslag är större i stora konkurser. 
 b) Bör det krävas motivering av förslagsställaren? Vilket krav bör i så fall ställas på motiveringens innehåll? 
 Företrädare för föreningen anser, med instämmande av Stockholms tings- rätt, det tveksamt om motivering behövs om den föreslagne redan uppfyl- ler kraven enligt konkurslagen eller finns på en referenslista. 
 Bankföreningen och TSM i Stockholm är positiva till ett krav på motiv- ering. 
  
 64  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 c) Bör den föreslagne finnas med på lista resp. ha godkänts av till- synsmyndigheten? 
 Bankföreningen uttalar sig positivt till att en slags licensiering sker av konkursförvaltarkåren. Genom en sådan kan förvaltarna visa prov på kom- petens i olika avseenden utan att några formella krav ställs upp. Göteborgs tingsrätt anser att åtminstone i ordinära konkurser den föreslagne bör fin- nas på en lista och att en turordning bör iakttas i dessa fall. Stockholms tingsrätt och Helsingborgs tingsrätt arbetar utifrån att den föreslagne helst finns på en lista och godkänns av TSM efter hörande. Företrädarna för RSV framhåller att om ett förslag skall godtas, denne bör rekryteras ur kretsen av kompetenta förvaltare. 
 3. 
 a) Bör ett system med listor behållas? Vilken funktion bör i så fall listorna ha? Bör konkursförvaltare t.ex. utses enligt en turordnings- princip eller inte? 
 Företrädare för föreningen anser, med instämmande av bankföreningen, att listorna är bra om urvalskriteriet för att vara med är kompetens. TSM i Stockholm anser att listorna behövs för att identifiera vem som kan åta sig förvaltaruppdrag. Företrädarna för Stockholms, Göteborgs och Watson tingsrätter anser listsystemet ha praktiska fördelar genom att TSM inte behöver höras. I Stockholm och Göteborg kontaktas i vissa fall heller inte förvaltaren före förordnandet. En företrädare för RSV anser det viktiga vara att principen rätt man på rätt plats iakttas vid utseende av förvaltare oberoende av listor. TSM bör alltid höras, varigenom upp- dragen kommer att fördelas på bästa sätt på grund av TSM:s kännedom om t.ex förvaltarnas arbetsbelastning. Företrädaren för Konkurrensverket uppger att bruket av listor inte strider mot konkurrenslagen, eftersom domstolarna inte är företag. Hon framhåller emellertid att det inte är bra om listorna inte upptar alla dem som uppfyller kompetenskraven för att vara förvaltare. 
 Företrädare för föreningen, ackordscentralen, bankföreningen, TSM i Stockholm och RSV är negativa till en turordningsprincip. Företrädarna för Göteborgs och Helsingborgs tingsrätter är positiva till ett turordnings- förfarande. 
 Svenska Inkassoföreningen och RRV är negativa till listsystemet. Företrädaren för Svenska Inkassoföreningen, som även är negativ till en turordningsprincip, hävdar att listorna hämmar den fria konkurrensen. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 65 
  
 b) Bör bruket av listor formaliseras på något sätt? Bör det i så fall ske centralt genom t.ex. lagstiftning (om auktorisation)? Kan man låta ett råd bestående av representanter för staten (genom t.ex Riksskatteverk- et/tillsynsmyndigheterna), borgenärerna och konkursförvaltarna, ge all- männa rekommendationer rörande förutsättningarna för att någon listas? 
 Företrädare för föreningen, Stockholms tingsrätt och TSM i Stockholm förordar att en formalisering av listsystemet i första hand bör ske på annat sätt än genom att inrätta ett råd, t.ex. lagstiftningsvägen. 
 Företrädare för ackordscentralen, Konkurrensverket, bankföreningen, Göteborgs och Helsingborgs tingsrätter och RSV är mera positiva till att ett råd inrättas. En företrädare för RSV framhåller dock att man inte bör införa en arvodesnämnd. 
 Företrädare från Stockholms tingsrätt och Göta hovrätt anser att en representant från domstolarna kan vara med i ett råd endast om det skall ha en rådgivande funktion. En representant för bankföreningen är positiv till att föreningen representeras i rådet. 
 4. Skulle en överflyttning av beslutsfunktionen beträffande utseende av förvaltare till tillsynsmyndigheterna innebära fördelar jämförd med nu- varande ordning? Skulle den medföra en förändring t.ex. i fråga om sättet att beakta förvaltarförslag, att använda listoreller i något annat hänse- ende? 
 Företrädarna för föreningen, Svenska Inkassoföreningen, bankföreningen, TCO, samtliga tingsrätter och Göta hovrätt är negativt inställda till en överflyttning av beslutsfunktionen. Skälet är främst dels att domarna är skolade i att göra olika bedömningar, dels att domstolarna framstår som opartiska. Domstolen riskerar inte att någon uppfattar att den ger fördelar till en enskild borgenär. Det är fråga om rättssäkerhet. 
 Tingsrätterna och Göta hovrätt framhåller också att det är opraktiskt med hänsyn till tidsutdräkten att tingsrätten fattar konkursbeslutet och TSM utser förvaltare. 
 Företrädarna för RSV och TSM är positiva till en överflyttning av be- slutsbefogenheten. Det främsta skälet är att TSM på grund av sin erfaren- het har den bästa kompetensen att bedöma vem som bör utses till förvalt- are. 
 RSV framhåller att det genom modern teknik går att motverka tidsför- dröjningen mellan konkursbeslutet och förvaltarförordnandet. RSV påpe- kar att konkurslagen medger en tidsförskjutning av nyss nämnt slag. 
  
 66  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 D. 
  
 Borgenärernas ställning under konkursförfarandet 
  
 1. 
 a) Vilken roll spelar förvaltarens upplysningsskyldighet enligt 7 kap. 9 § och samrådsskyldigheten enligt 7 kap. 10 § konkurslagen för borgenärer- na? 
 Företrädarna för föreningen anser, med instämmande av ackordscentralen och Svenska Inkassoföreningen, att tillämpningen av 7 kap. 9 § konkursla- gen endast bör avse boets ekonomiska avveckling och att upplysnings- skyldigheten om brottsmisstanke bör inskränkas. Svenska Inkassoföre- ningen och bankföreningen framhåller regelns betydelse för borgenärernas inflytande. TSM i Malmö undrar var gränsen går för upplysningsskyldig- heten i förhållande till gäldenären, eftersom denna kategori kan vara mycket ihärdig i kraven på upplysning. 
 Beträffande tillämpningen av 7 kap. 10 § konkurslagen anser företräda- re för föreningen att förvaltaren bör ges en mera självständig rätt att avgö- ra när samråd bör ske. Samrådsskyldigheten spelar enligt föreningen en stor roll och förekommer ofta. En företrädare för RSV framhåller betydel- sen av samrådsfunktionen, då borgenärerna därigenom kan påverka för- valtningen angående realiseringen av tillgångar och fortsatt drift. 
 b) Vilka frågor brukar dryftas vid en tillämpning av dessa paragrafer? 
 Det framkommer att frågor om försäljning, avveckling av boet, fortsatt drift, processföring och lönegarantifrågor brukar dryftas. 
 2. Är det lämpligt att borgenärerna får en ökad kontrollmöjlighet över konkursförvaltningen, om tillsynsmyndigheternas granskning minskar i motsvarande mån? 
 En företrädare för föreningen anser det lämpligt med ett ökat borgenärsin- flytande beträffande avveckling av boet och medelsförvaltningen. Före- trädaren för Stockholms tingsrätt anser att en borgenärskommitté likt den som regleras i lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion är en tänkbar metod för borgenärernas inflytande i konkurs. Han uppger att det vid Stockholms tingsrätt under senare tid förordnats granskningsman vid ett antal tillfällen. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 67 
  
 E. 
  
 Arvoderingen av konkursförvaltarna 
  
 1. Kan några av de mera rutinbetonade förvaltningsåtgärderna prissätt- as? I så fall vilka? 
 Det framkommer att vissa åtgärder så som närvaro vid edgångs- sammanträde, hantering av verifikat/bokföring, upprättande av halvårsbe- rättelse och arbete med anställda/lönegarantibeslut kan prissättas. Före- trädarna för föreningen framhåller dock att priset för samma slags åtgärd inte är detsamma i varje konkurs. Svenska Inkassoföreningen anser att prissättning kan leda till överdebitering. Ackordscentralen anser det viktigt att en prissättning inte innebär att kvaliteten blir underordnad. 
 2. Vilken betydelse har tidsfaktorn för olika förvaltningsåtgärder som ersättning begärs för? 
 Några av företrädarna för TSM uppger att tidsfaktorn kan ha betydelse för vissa rutinåtgärder. TSM i Malmö och Göta hovrätt anser närmast att tids- faktorn endast är en faktor av betydelse bland många andra. Tingsrätterna i Stockholm och Göteborg anser att tidsfaktorn har en underordnad betydel- se. Företrädaren för Göteborgs tingsrätt uppger att tidsfaktorn kan ha be- tydelse för rutinåtgärder men inte i fråga om t.ex. fortsatt drift. Hon upp- ger att förvaltarna i Göteborgsområdet på anmodan har brukat redovisa tid fördelad mellan åtgärd och den personal som utfört den. 
 Bankföreningen framhåller att det viktiga är innehållet i förvaltningen och inte vilken personalkategori som utfört en viss åtgärd. Företrädare för föreningen menar att tidsfaktorn kan ha en viss betydelse beträffande ru- tinåtgärder men inte i fråga om t.ex. fortsatt drift och avveckling av boet. Sist nämnda åtgärder kan enligt föreningen nämligen inrymma affärsme- toder som förvaltaren önskar hemlighålla av konkurrensskäl. Föreningen hävdar att vid en tidsdebitering den s.k. byråtidsprincipen bör gälla. 
 RSV invänder häremot att en uppdelning bör ske av tiden mellan dels åtgärd, dels vilken personalkategori som utfört den. RSV framhåller att verket inte förordar timtaxor. 
 3. Är det lämpligt att förhandling (kohandel)rörande arvodet sker i förväg mellan konkursförvaltaren och tillsynsmyndigheten eller berörd borgenär? 
 Det uppges att kohandel numera inte förekommer. 
  
 68  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 4. 
 a) Är det lämpligt att överflytta beslutsfunktionen i fråga om arvodena till tillsynsmyndigheterna? Bör skillnad göras mellan taxekonkurser och and- ra konkurser? 
 RSV, samtliga TSM, tingsrätterna, bankföreningen och föreningen hänvi- sar till sin inställning i frågan under C. 4). RRV förordar en överflyttning av beslutsbefogenheten. 
 Stockholms och Helsingborgs tingsrätter framhåller också betydelsen av att det är tingsrätten som avslutar konkursen. Företrädaren för Helsing- borgs tingsrätt menar att otvistiga arvoden kan handläggas av annat organ än domstolen. 
 b) Kan inrättandet av ett råd (se ovan under Utseende av konkursför- valtare fråga C 3 b) som ger vägledning i principiella frågor angående arvodesbestämning vara lämpligt? 
 Auditoriet hänvisar till sin inställning under C. 3 b). 
  
 Vid protokollet : 
  
 Clayton 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 3  
 69 
  
 DELTAGARE I KONKURSTILLSYNSUTREDNINGENS 
 HEARING DEN 11 JUNI 1998 I STOCKHOLM. 
 DELTAGARE FRÅN KONKURSTILLSYNSUTREDNINGEN 
  
 1. 
  
 Hovrättslagmannen Taylor, särskild utredare 
  
 2. 
  
 Advokaten Jenkins, sakkunnig 
  
 3. 
  
 Professorn Mcdaniel, sakkunnig 
  
 4. 
  
 Bankdirektören Campos, sakkunnig 
  
 5. 
  
 Advokaten Davidson, sakkunnig 
  
 6. 
  
 Jur.kand. Morris, sakkunnig 
  
 7. 
  
 Kronodirektören Bartlett, sakkunnig 
  
 8. 
  
 Kronofogden Mcmillan, sakkunnig 
  
 9. 
  
 Hovrättsassessorn Schmidt, expert 10.Kanslirådet Cooper, expert 11.Hovrättsassessorn Medina, sekreterare 
  
 INBJUDNA DELTAGARE 
 Riksskatteverket 
  
 1. 
  
 Owens 
  
 2. 
  
 Poole 
  
 3. 
  
 White 
  
 Tillsynsmyndigheterna 
  
 1. 
  
 Hahn, Tillsynsmyndigheten i Malmö 
  
 2. 
  
 Carrillo, Tillsynsmyndigheten i Umeå 
  
 3. 
  
 Smith, Tillsynsmyndigheten i Gävle 
  
 4. 
  
 Sanchez, Tillsynsmyndigheten i Jönköping 
  
 5. 
  
 Bennett, Tillsynsmyndigheten i Stockholm 
  
 6. 
  
 Johnson, Tillsynsmyndigheten i Stockholm 
  
 Göta Hovrätt 
 Henderson 
 Tingsrätterna 
  
 1. 
  
 Kirby, Stockholms tingsrätt 
  
 2. 
  
 Brown, Stockholms tingsrätt 
  
 3. 
  
 Cochran, Helsingborgs tingsrätt 
  
 4. 
  
 Cain, Göteborgs tingsrätt 
  
 5. 
  
 Simmons, Handens tingsrätt 
  
 70  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:62 
  
 Ackordscentralen/Företagsrekonstruktion AB 
 Williams, Ackordscentralen/Företagsrekonstruktion AB i Göteborg 
 Konkursförvaltarkollegiernas Förening 
  
 1. 
  
 Martin, Växjö 
  
 2. 
  
 Gonzalez, Stockholm 
  
 3. 
  
 Harris, Örebro 
  
 4. 
  
 Gibbs, Stockholm 
  
 LO 
 Juarez, Stockholm 
 TCO 
 Webb, Stockholm 
 SACO 
 Sanchez, Göteborg 
 Svenska Bankföreningen 
  
 1. 
  
 Bradley, Stockholm 
  
 2. 
  
 Trujillo, Stockholm 
  
 Svensk Handel 
 Taylor, Stockholm 
 Riksrevisionsverket (RRV) 
 Blackwell, Stockholm 
 Konkurrensverket 
 Watson, Stockholm 
 Svenska Inkassoföreningen 
 Carson, Stockholm 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 4  
 71 
  
 Frågor till Konkursombudsmannen 
 A. Organisationen 
 1. 
  
 a) 
  
 Hur är Konkursombudsmannens byrå organiserad? 
  
 b) 
  
 Hur många föredragande tjänstemän respektive hur stor annan personal finns det? 
  
 2. 
  
 Vilken yrkesmässig bakgrund har a) Konkursombudsmannen? 
  
 b) De föredragande tjänstemännen? c) Övrig personal? 
 (Jfr 2 § lag om övervakning av förvaltningen av konkursbon 31.1.1995/109 och 2 § 2 st. förordning om övervakning av förvaltningen av konkursbon 31.1.1995/111) 
  
 3. 
  
 Enligt vilka principer fördelas olika ärenden på de föredragande tjän- stemännen? 
  
 4. 
  
 Hur rekryteras de inspektörer som enligt 5 § 1 mom. ovan nämnda lag utför särskild granskning? Vilken yrkesmässig bakgrund har dessa in- spektörer? 
  
 5. 
  
 a) 
  
 Hur fungerar organisationen på Konkursombudsmannens byrå? Har några brister visat sig föreligga? Vilka förändringar övervägs i så fall? 
  
 b) 
  
 Finns det någon arbetsplan för verksamheten? Vad innehåller den ar- betsordning som anges i 6 § ovan nämnda förordning? 
  
 6. 
  
 a) 
  
 Hur är  
  
 delegationen för konkursärenden  
 (se 7 § ovan nämnda förord- ning) sammansatt? 
  
 b) 
  
 I vilka arbetsformer fullgör  
  
 delegationen för konkursärenden  
 sina ar- betsuppgifter enligt 7 § 1 st. ovan nämnda förordning? 
  
 72  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2000:62 
  
 B. Konkursombudsmannens övervakning 
 1. 
  
 a) 
  
 Hur får Konkursombudsmannen information om konkurserna? 
  
 b) 
  
 Får Konkursombudsmannen information om samtliga konkurser eller sker något urval? Enligt vilka principer sker i så fall urvalet? 
  
 c) 
  
 I vilken utsträckning används  
  
 ADB/IT-teknik? 
  
 2. 
  
 a) 
  
 Får Konkursombudsmannen information om en konkurs vid ett tillfälle eller vid flera tillfällen? 
  
 b) 
  
 Om information endast lämnas vid ett tillfälle: Vilka uppgifter får Konkursombudsmannen om konkursen? 
  
 c) 
  
 Om information lämnas vid flera tillfällen: Vid vilken tidpunkt under konkursförfarandet får Konkursombudsmannen den första informationen och vilka uppgifter lämnas vid detta tillfälle? 
  
 3. 
  
 a) 
  
 Vad är innebörden av att konkursboet skall skötas enligt god boförvalt- ningssed? 
  
 b) 
  
 Vilka åtgärder brukar Konkursombudsmannen vanligen vidta med led- ning av tillgänglig information mot bakgrund av innehållet i 1 § 2 mom. 2 p., 1 § 2 mom. 3 p. respektive 1 § 2 mom. 4 p. ovan nämnda lag? 
  
 4. 
  
 a) 
  
 Vilken information brukar föranleda Konkursombudsmannen att begä- ra uppgifter m.m. från boförvaltaren enligt 3 § ovan nämnda lag? 
  
 b) 
  
 Vilka uppgifter brukar en sådan begäran vanligen avse (jfr RP:249/1994 s.13)? 
  
 c) 
  
 Hur ofta förekommer det att Konkursombudsmannen anmodar boför- valtaren att denne på förhand skall ge Konkursombudsmannen besked om vissa förvaltningsåtgärder (jfr a.a.s. 13)? I vilka situationer brukar detta ske? 
  
 5. 
  
 Vilken information brukar föranleda Konkursombudsmannen att utöva sin granskningsrätt av konkursboets handlingar m.m. enligt 4 § 1 mom. ovan nämnda lag? 
  
 6. 
  
 I vilka fall brukar Konkursombudsmannen förordna inspektörer att utföra särskild granskning enligt 5 § ovan nämnda lag? 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 4  
 73 
  
 7. 
  
 Vilken information ger det huvudsakliga underlaget för Konkursom- budsmannens övervakning av en konkurs? Den information som en boför- valtare avger på förhand eller den information som Konkursombudsman- nen får genom granskning i efterhand av handlingar, räkenskaper etc.? 
  
 8. 
  
 I vilka fall har det förekommit att Konkursombudsmannen enligt 7 § ovan nämnda lag begärt att 
  
 a) boförvaltaren vid vite förpliktas att utföra viss åtgärd? b) boförvaltaren skiljs från sitt uppdrag? 
 c) boförvaltarens arvode sätts ned? 
 C. Konkursombudsmannens uppgift att främja och utveckla god bo- förvaltningssed 
  
 1. 
  
 Hur fullgör Konkursombudsmannen sin uppgift enligt 1 § 1 mom. 1 p. ovan nämnda lag att "... genom initiativ, råd och anvisningar främja och utveckla god boförvaltningssed..."? 
  
 2. 
  
 I vilken utsträckning utvecklas god boförvaltningssed av 
  
 a) 
  
 Delegationen för konkursärenden (se 7 § ovan nämnda förordning)? 
  
 b) 
  
 Annan? Hur får i dessa fall Konkursombudsmannen information om innehållet i god boförvaltningssed? 
  
 D. Förhållandet mellan Konkursombudsmannen och borgenärerna 
 1. 
  
 a) 
  
 I vilken utsträckning och i vilka former övervakar borgenärerna boför- valtningen? 
  
 b) 
  
 Hur förhåller sig Konkursombudsmannens övervakning till borge- närernas? 
  
 2. Förekommer det att Konkursombudsmannen och borgenärerna har motstående intressen? Kan en åtgärd från Konkursombudsmannens sida att vid domstol begära t.ex. att en boförvaltare skiljs från sitt uppdrag eller att nedsättning sker i dennes arvode orsaka intressemotsättningar? 
 3. 
  
 a) 
  
 Utnyttjar Konkursombudsmannen sin möjlighet att närvara vid borge- närssammanträdena enligt 6 § 1 mom. ovan nämnda lag? 
  
 b) 
  
 Vilka frågor brukar Konkursombudsmannen i så fall dryfta vid dessa sammanträden? 
  
 74  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2000:62 
  
 4. Har Konkursombudsmannen något inflytande över vem som utses till boförvaltare? Vilka faktorer anser i så fall Konkursombudsmannen ha betydelse för valet av person? 
 E. Övrigt 
 1. 
  
 a) 
  
 I vilken utsträckning förekommer det att domstolen inhämtar utlåtande från Konkursombudsmannen enligt 12 § ovan nämnda lag? 
  
 b) 
  
 Vilka frågor angår vanligen en sådan begäran? 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 5  
 75 
  
 Konkursombudsmannens skriftliga svar på utredningens frågor i mars 1998 
  
 A. 
  
 Organisationen 
  
 1a) Konkursombudsmannens byrå är en självständig myndighet, som ekonomiskt hör under justitieministeriet. Byråns verksamhet omfattar hela Finland. Byrån befinner sig i Helsingfors, men den har filial i två andra storstäder, Åbo och Tammerfors. 
 b) Konkursombudsmannens byrå har 9 tjänstemän, bestående av konkurs- ombudsmannen själv och som föredragande personal, byråchef och 5 kon- kursöverinspektörer samt 2 sekreterare. 
 2a) Konkursombudsmannen är juris kandidat och vicehäradshövding. Han har varit en kort tid i skatteförvaltningen som statens ombud i skatte- brottmål och efter detta som byråchef i lönegarantiärenden i arbetsministe- riet. Samtidigt har konkursombudsmannen varit verksam som boförvaltare i flera konkursbon och medlem i borgenärsråd i företagssaneringar. Dess- utom har konkursombudsmannen varit föredragande i Högsta förvalt- ningsdomstolen och medlem i arbetsdomstolen. Bankerfarenhet har kon- kursombudsmannen fått från uppdraget som medlem i Statsgaranticen- tralens styrelse. 
 b) Byråchefen är juris kandidat och vicehäradshövding, som tidigare an- svarade för lönegarantiärendens praktiska funktion i arbetsministeriet. 
 Sex av konkursöverinspektörerna är juris kandidater, en är ekonom. Konkursöverinspektören i Tammerfors är f.d. biträdande länsman, 
 åklagare i första instans. Konkursöverinspektören i Åbo har fungerat som jurist i lönegarantiärenden i arbetskraftsdistrikts byrå och efter detta som jurist i en stor revisorsbyrå som är specialiserad i konkursmål. Den ena av konkursöverinspektörerna i Helsingfors är f.d. bankjurist och sedermera indrivningschef i en bank vars uppgift var att realisera och reda ut de pro- blematiska fallen av bankkrisen. Den andra konkursöverinspektören i Morrow 
  
 76  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:62 
  
 singfors är f.d. föredragande i justitiekanslerns byrå. Den enda ekonomen har poliserfarenhet som utredare av ekonomiska brott. 
 c) Sekreterarna har följt med konkursombudsmannen och byråchefen från arbetsministeriet. 
  
 3) 
  
 I princip är det fråga om en regionell indelning. Byråchefen ansvarar för förvaltningen och ekonomin i byrån, vartill hon har föredragande- ansvaret för övervakningsärenden från norra Finland. Huvudstadsregionen hör till två konkursöverinspektörer. Resten av Finland är dividerad till ytterligare tre zoner. 
  
 Ekonomiöverinspektören ansvarar för utförandet av granskningar i hela landet. Den regionella indelningen är på det sättet smidig att var och ens speciella yrkeskunskaper och erfarenheter kan på bästa möjliga sätt ut- nyttjas. 
  
 4) 
  
 Konkursombudsmannens byrå strävar till för att utföra en del gransk- ningar själv antingen av ekonomiöverinspektören själv eller under dennes ledning och uppsikt. I övrigt har man inte använt personal från andra äm- betsverk till granskningarna utom i några enstaka fall där byrån har anlitat skattemyndigheternas sakkunnighet. Byrån köper granskningarna från auktoriserade revisorer. På detta sätt vill man få erfarenheter från deras verksamhet. Konkursombudsmannens byrå förutsätter alltid att gransk- ningen utförs av en auktoriserad byrå (Centralhandelskammaren). I Fin- land är det allmänt att revisorerna har fått en merkantil utbildning och är vanligen ekonomer. 
  
 5a) Konkursombudsmannens tjänst och byrå har existerat endast tre år. På grund av detta finns det relativt litet erfarenheter med tanke på framtida förändringar. Från konkursombudsmannens synvinkel ligger den största bristen där att konkursöverinspektörerna fattas praktisk erfarenhet i kon- kursärenden eller erfarenheten är liten. 
 En konkret fråga som ligger under planering är, huruvida lagen borde ändras så att i vissa fall konkursombudsmannen kunde omhänderta för- valtningen av ett konkursbo. Det här skulle gälla närmast sådana konkurs- bon där boförvaltaren har försnillat alla boets medel, boförvaltaren borde ersättas med någon annan men boet saknar medel till en ny boförvaltare eller en process mot f.d. boförvaltare. En sådan möjlighet kunde motiveras med kostnadsskäl. På den fria marknaden är det ofta så att ingen borgenär vågar ta på sig kostnadsansvaret i sådana fall. 
 Konkursombudsmannen bestämmer årligen de områden som utgör by- råns huvudsakliga intresseområden. Under pågående år strävar man till att granska alla gäldenärernas åtgärder i aktiebolagskonkurser som saknar 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 5  
 77 
  
 tillräckliga medel för fortsatt konkursbehandling. Detta syfte skulle ändå gälla endast de största städerna i Finland. Resultaten skall analyseras och vid behov föras till polismyndigheterna för närmare undersökningar. Dessutom bestämmer justitieministeriet årligen konkursombudsmannens årliga resultatmål. Till årets målsättning hör en ökad utbildning av dom- stolar, åklagare och advokater samt yrkesborgenärer, som t.ex. banker, försäkringsbolagens jurister och vissa myndigheter. Den andra målsätt- ningen anknyter till effektiviseringen av den internationella verksamheten. Till denna del ligger huvudvikten i anskaffningen av informationen från s.k. offshoreländer. 
 En skriftlig arbetsplan har inte antagits eftersom justitieministeriet inte krävt en sådan. Arbetsordningen bygger sig på konkursombudsmannens allmänna förordnanden. 
 6a) Ordföranden för delegationen för konkursärenden är en advokat som är specialist i konkursärenden, som viceordförande fungerar den ledande domaren i konkursärenden från Helsingfors tingsrätt. Som medlem har delegationen advokater, ledande jurister i banker, försäkringsbolag, skatte- myndigheten och lönegarantiförvaltningen samt en jurist som represente- rar företagare. Delegationen för konkursärenden utnämns av statsrådet och dess mandattid är tre år. 
 I praktiken har delegationen antagit som sin enda uppgift att ge re- kommendationer angående god boförvaltningssed. Hittills har sådana re- kommendationer getts i följande ärenden: 
  
 1. 
  
 Konkursförvaltningens plikt att regelbundet göra en redovisning i boets ärenden. 
  
 2. 
  
 Om ordnandet av borgenärsstämman och protokollföringen i densamma. 
  
 3. 
  
 Utbetalning av dividend. 
  
 4. 
  
 Konkursboets bokföring och granskning. 
  
 5. 
  
 Vissa uppgifter som tillhör den intermistiska boförvaltaren (det första stadiet). 
  
 6. 
  
 Boförvaltarens uppgifter i samband med mottagandet av konkursbe- vakningar och uppsättandet av bevakningsprotokoll. 
  
 7. 
  
 God boförvaltningssed i samband med realiseringen av boets egendom. 
  
 8. 
  
 Boförvaltarens arvode. 
  
 Delegationen för konkursärenden vill uppnå enhälliga rekommendationer, som ofta förutsätter kompromisser. Hittills har man alltid lyckats med detta mål. 
 b) Vid sidan om rekommendationer har delegationen gett utlåtande till justitieministeriet i lagstiftningsärenden som gäller konkurs- och företags- 
  
 78  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:62 
  
 sanering. Dessutom har delegationens ordförande fungerat som sakkunnig i riksdagens utskottsbehandling. 
  
 B. 
  
 Konkursombudsmannens övervakning 
  
 1a) I Finland finns ett offentligt register som baserar sig på uppgifter från domstolar. I verkligheten kan konkursförfarandet i Finland divideras i två faser. Vid slutet av den intermistiska boförvaltarens förvaltningsperiod fattas beslutet huruvida konkursförfarandet kan fortsätta. Den intermistis- ka boförvaltaren måste uppsätta till domstolen en promemoria angående sin förvaltningsperiod. Denna promemoria skall också sändas till konkurs- ombudsmannen. Om konkursförfarandet fortsätter skall boförvaltaren årli- gen redogöra för borgenärerna om boets angelägenheter. Denna redogörel- se skall också sändas till konkursombudsmannen. Dessutom ska boförvalt- aren sända konkursombudsmannen alla protokoll från borgenärsstämmor. På detta sätt får konkursombudsmannen mycket mera information om konkurser än vad han kan utnyttja. 
  
 b) 
  
 Konkursombudsmannen får automatiskt grunduppgifter från alla kon- kurser. Dessutom får han mera information vid behov. Boförvaltaren har en plikt att omedelbart besvara konkursombudsmannens förfrågan och sända det material som efterfrågas. Tilläggsmaterial brukar efterfrågas vid behov i enstaka fall. Som grund kan man ha misstankar angående eventu- ella missbruk, osaklig verksamhet eller boförvaltarens bristande aktivitet vid befrämjandet av boets intressen (t.ex. har inte väckt återvinningstalan mot en bank som samtidigt är största borgenären i boet). 
  
 c) 
  
 Det finns en  
  
 ADB/IT-tillgång 
  till konkursregistret. Dessutom kan rätts- fall från högsta domstolen och hovrätter följas med  
 ADB/IT-teknik. 
  
 2a) Konkursombudsmannen få informationer vid flera tillfällen på löpande band. 
 b) Konkursombudsmannen får registrerade grunduppgifter. Dessutom får konkursombudsmannen informationen från boförvaltarens promemoria. Denna källa ger information bl.a. om gäldenärens ägodelar, eventuella missbruk, utförda granskningar och deras fortsatta behov, eventuella åter- vinningsgrunder och boets omedelbara ekonomiska tillstånd. Efter detta får konkursombudsmannen från boförvaltaren en utredning angående de åtgärder, som denne har vidtagit, samt en redogörelse för de beslut som borgenärerna har fattat. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 5  
 79 
  
 c) Den första informationen får konkursombudsmannen inom en månad efter konkursförfarandets inledning. Denna information grundar sig på den promemoria, som den intermistiska boförvaltaren har uppsatt. 
 3a) I Finland är det vanligen advokater som fungerar som boförvaltare i konkurser. Advokaterna har vanligen egna fastställda standarder för vissa åtgärder. En god advokatsed har ofta varit lika med en god boförvaltnings- sed. Numera har delegationen för konkursärenden börjat ge rekommenda- tioner om god boförvaltningssed. Också domstolsavgöranden och konkurs- ombudsmannens ställningstaganden i vissa klagomål kan ge vägledning i detta syfte. 
 b) Vanligen brukar negativa uppgifter uppenbara sig i form av gäldenär- ens eller borgenärens anmälan eller klagomål. Vid behov reagerar man på dessa genom att utföra granskning i konkursboet. Vanligen brukar resul- taten av dessa granskningar inte ge anledning till åtgärder. Men någon gång ger den det. Som en reaktion kan konkursombudsmannen göra en anmälan till åklagaren om ärendet. I fall där det inte är fråga om brott utan annars felaktigt förfarande som eventuellt vållat skada, kan konkursom- budsmannen begära att boförvaltaren sammankallar borgenärsstämman och sända alla borgenärer i förväg granskningsberättelsen för att utgöra grunden i behandlingen i stämman. 
 4a) Enligt 3 § brukar konkursombudsmannen begära information i syn- nerhet på grund av att boförvaltaren inte gett sakenligt de uppgifter som borgenären eller gäldenären begärt av honom. Annars är det ofta fråga om påståenden, att boets medel sålts till underpris. 
  
 b) 
  
 Konkursombudsmannen kan anmoda boförvaltaren att t.ex. ge in de handlingar, som innehåller den information, som borgenären eller gälde- nären i fråga saknar. Är det fråga om ett påstående om underprisköp, begär konkursombudsmannen köpebrevet och en redogörelse om realiserings- sättet samt det sätt som boet före köpet har försäkrat sig om prisets riktig- het. 
  
 c) 
  
 Mycket sällan. 
  
 5) Om boförvaltaren själv har gått i konkurs eller vid ett utmätningsförsök konstaterats sakna medel, låter konkursombudsmannen granska alla kon- kursbon, som skötts av denna boförvaltare. Om misstanken om missbruk har väckts av institutionaliserade borgenärer (banker, försäkringsbolag, skattemyndigheter o.s.v.), låter konkursombudsmannen granska boet. Ock- 
  
 80  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:62 
  
 så annars brukar granskningar utföras om anmälan syns vara befogad och någon gång också för att det går onda rykten om en viss boförvaltare. 
 Granskningarna som gäller gäldenären utförs vanligen efter boförvalt- arens initiativ, eftersom boets egna tillgångar inte räcker till att bekosta en specialgranskning. Som en motivering av en granskningsbegäran finns vanligen en misstanke om brott eller en eventuell återvinningsmöjlighet. 
  
 6) 
  
 Vanligen utförs granskningarna av auktoriserade revisorer. Konkurs- ombudsmannens byrå utför själv bara en liten del av granskningarna. 
  
 7) 
  
 Övervakningsuppdraget är allmänt och behöver ingen särskild impuls. Övervakningen är i princip ytlig och den baserar sig på de uppgifter som konkursombudsmannens byrå har fått. 
  
 8a) Behov till användning av vite har inte uppkommit. 
  
 b) 
  
 Under åren  
  
 1995–1997 
  har boförvaltaren befriats från sitt uppdrag i 112 konkursbon. Detta hände antingen efter konkursombudsmannens be- gäran eller boförvaltaren frivilligt ville avlämna uppdraget efter konkur- sombudsmannens initiativ. I många fall hade befriade boförvaltare flera konkursbon samtidigt, som delvis förklarar det stora antalet fall. Under 1997 blev 13 boförvaltare befriade från förvaltningen av 29 konkursbon. 
  
 c) 
  
 Konkursombudsmannen har aldrig i rätten krävt att boförvaltarens ar- vode sätts ned. Grunden till detta är att det saknas normer för detta. Advo- katförbundets taxor för boförvaltningsuppdrag blev avskaffade på grund av konkurrensmyndigheternas inställning år 1993. 
  
 C. 
  
 Konkursombudsmannens uppgift att främja och utveckla god boförvaltningssed. 
  
 1) Konkursombudsmannen tar hand om att de rekommendationer som delegationen för konkursärenden ger också verkställs i praktiken. Kon- kursombudsmannen styr praxisen till önskad riktning genom ställnings- taganden i de beslut som konkursombudsmannen fattar i olika klagomål. Dessutom ger konkursombudsmannen utlåtanden om god boförvaltnings- sed till domstolar. 
 2a) Delegationen för konkursärenden har en central roll vid utvecklandet av god boförvaltningssed. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 5  
 81 
  
 b) Som utgångspunkt har man att konkursombudsmannen känner till den konkursrättsliga lagstiftningen och den lagstiftning och det reglemente som styr advokatverksamheten i övrigt. Konkursombudsmannen följer domstolspraxisen och Advokatförbundets egen medlemspraxis och formar sina ställningstaganden angående god boförvaltningssed på basen av den information som på detta sätt är tillgänglig. 
  
 D. 
  
 Förhållandet mellan Konkursombudsmannen och borgenärerna 
  
 1a) I princip är det fortfarande borgenärerna som i främsta rummet över- vakar boförvaltarens åtaganden. Efter att alla allmänna förmånsrätter blev avskaffade, minskade borgenärernas intresse att övervaka boförvaltningen på så sätt, att tyngdpunkten i övervakningen är kännbart på väg att övergå från borgenärerna till konkursombudsmannens byrå. Mest intresserade av övervakningen är separatister vars rättigheter delvis säkras av panträtten. 
 b) I princip kompletterar den förstnämnda den sistnämnda. I verkligheten brukar borgenärerna informera konkursombudsmannen om sina iakttagel- ser för att denne skall skrida till åtgärder. 
 2) I princip har konkursombudsmannen och borgenärerna gemensamma intressen: boet skall förvaltas effektivt, smidigt och med tanke på både borgenärernas och gäldenärernas intressen. Enstaka borgenärer och kon- kursombudsmannen samt borgenärerna i allmänhet kan i enstaka fall ha motstridiga intressen. Så kan hända t.ex. mellan separatister och övriga borgenärer. 
 I praktiken har det aldrig uppstått motstridigheter mellan konkursom- budsmannen och borgenärerna. I princip är detta naturligtvis möjligt t.ex. i fall, där boförvaltaren har agerat endast med tanke på en borgenärs intres- se och negligerat andras intressen. 
 3a) Ja, ungefär en gång i två månader. 
 b) Boförvaltaren tar kontakt med konkursombudsmannen och informerar om eventuella inkommande svårigheter vid omröstning eller att rösträtten vid mötet eventuellt används på ett sätt som gör den röstberättigade till boets motpart och således jävig. Dessa är de vanligaste fallen. Dessutom är konkursombudsmannens byrå representerad i sådana borgenärs- sammanträden, där behandlingen gäller den granskning av boet, som gjorts efter konkursombudsmannens initiativ. 
  
 82  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:62 
  
 4) I denna fråga har konkursombudsmannen strävat efter låg profil. Om domstolen gör en förfrågan i ärendet, syftar man hellre att rekommendera den som passar till uppdraget och inte tvärtom, den som inte passar. I prin- cip är det naturligtvis möjligt att uttala sig på det sistnämnda sättet också, i synnerhet i fall där någon är misstänkt för allvarliga brott försöker kon- kursombudsmannen inverka på domstolen på det sättet att inte en sådan person skulle bli vald. 
 Målsättningen är endast den att boet får en kompetent boförvaltare. Om konkursombudsmannen känner till olika boförvaltarekandidater, såsom det vanligen brukar vara, boets omfattning och karaktär, kan han också av erfarenhet veta vem som är den optimala personen för boet. En kandidat kan ha goda säljkontakter, en annan erfarenhet i frågor som väntas aktuali- sera sig o.s.v. 
  
 E. 
  
 Övrigt 
  
 1a) Under 1997 och pågående år har domstolarna varit relativt aktiva i detta hänseende. Vanligtvis är det tingsrätten som efter parternas initiativ vill inhämta ett utlåtande från konkursombudsmannen. Hovrätten har skickat tre utlåtanden. Hovrätten har alltid begärt ett utlåtande efter eget initiativ. Högsta domstolen har hittills inte begärt något utlåtande. 
 b) Vanligen är det på ett eller annat sätt fråga om praxisen på området, antingen under borgenärssammanträden eller boförvaltningspraxisen. Dessutom vill man veta, huruvida ett visst förfarande står i linje med god boförvaltningssed. Några gånger har frågan gällt tolkningen av ett visst konkursrättsligt stadgande. Detta har varit osakligt, tycker jag. Eftersom hovrätterna endast tre gånger velat ha utlåtanden, kan jag minnas vad det i huvudsak var fråga om: 
  
 1. 
  
 Enligt konkurslagens stadgande, som var i kraft till 1.3.1998, kunde inte boförvaltaren ha något som helst beroendeförhållande med gäldenär- en. Lagen sade ingenting om beroendeförhållandet med borgenären. Å andra sidan borde enligt lagen boförvaltaren gärna vara en person som samtidigt också själv var borgenär. Detta stadgande var ändå inte levande rätt. I ett fall hade en bankjurist blivit vald till uppdraget på bankens och en annan borgenärs röster. Vissa borgenärer yrkade att någon annan än bankjuristen skulle väljas som boförvaltare. Hovrätten ville från konkurs- ombudsmannen veta, huruvida banktjänstemannen var jävig för uppdraget. 
  
 2. 
  
 Borgenärsstämman hade beslutat om boförvaltarens arvode. De borge- närer, som i inget fall skulle få en utdelning från boet hade emotsatt sig 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 5  
 83 
  
 beslutet. Hovrätten ville få ett utlåtande angående frågan, om dessa borge- närer hade rätt att ta del i omröstningen och för den skull lagenlig rätt att söka ändring i slutresultatet. 
 3. Enligt konkurslagen är det inte möjligt att rösta med en fordran som är uppenbarligen ogrundad. En del amerikanska borgenärer hade bevakat fordringar som bestod av amerikanska skadeståndsbelopp. Hovrätten be- gärde hos konkursombudsmannen att denne skulle uttala sin ståndpunkt angående den praxis, som gällde röstberäkningen i sådana fall. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 6  
 85 
  
 Nr 109/1995 
 Given i Helsingfors den 31 januari 1995 
 Lag 
 om övervakning av förvaltningen av konkursbon 
 I enlighet med riksdagens beslut stadgas: 
 Allmänna stadganden 1 § 
 För övervakning av förvaltningen av konkursbon finns i samband med justi- tieministeriet en konkursombudsman. 
 Konkursombudsmannen skall 
  
 1) 
  
 följa verksamheten i konkursbon samt genom initiativ, råd och anvisningar främja och utveckla god boförvaltningssed, 
  
 2) 
  
 övervaka att ett konkursbo sköts enligt lag och god boförvaltningssed och att boförvaltarna sköter sitt uppdrag på behörigt sätt, 
  
 3) 
  
 vid behov sörja för att gäldenärens räkenskaper och verksamhet granskas, 
  
 4) 
  
 vidta nödvändiga åtgärder då han fått kännedom om försummelser och missbruk eller andra omständigheter som kräver rättelse samt 
  
 5) 
  
 utföra andra uppgifter som i lag eller förordning tilldelats honom. Konkursombudsmannen skall på motsvarande sätt i tillräcklig utsträckning 
  
 också följa genomförandet av företagssaneringar samt övervaka att utredarna sköter sitt uppdrag på behörigt sätt. 
 2 § 
 Konkursombudsmannen kan ha en byrå. Vid byrån kan inom ramen för stats- budgeten finnas ett behövligt antal tjänstemän som är föredragande samt an- nan personal. 
 Övervakning av förvaltningen av konkursbon 3 § 
 En interimistisk boförvaltare, god man och syssloman ( 
 boförvaltare 
 ) skall utan dröjsmål på konkursombudsmannens begäran tillställa honom uppgifter och utredningar som behövs för övervakningen. De skall även i övrigt med- verka till att konkursombudsmannen kan sköta sitt uppdrag på behörigt sätt. En boförvaltare har dessa skyldigheter även efter att hans mandatperiod har upphört. 
 Vad 1 mom. stadgar om boförvaltare gäller också övervakare som förord- nas enligt 52 § 2 mom. Konkursstadgan. 
  
 86  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:62 
  
 4 § 
 Konkursombudsmannen har rätt att granska konkursboets handlingar och andra upptagningar som gäller gäldenären eller konkursboet och som konkur- sombudsmannen anser vara behövliga för utförandet av uppdraget. Konkur- sombudsmannen kan ta handlingarna och upptagningarna i sin besittning för tiden för granskningen och ta kopior av dem. Konkursombudsmannen har rätt att få tillträde till  
 kontors-, 
  produktions- och förvaringsutrymmen och andra motsvarande utrymmen som är i konkursboets besittning samt att granska boets kassa och annan egendom som hör till boet. 
 Konkursombudsmannen har utan hinder av sekretesstadgandena samma rätt som gäldenären eller konkursboet att få uppgifter om gäldenärens eller konkursboets verksamhet och ekonomiska situation samt uppgifter om gälde- närens eller konkursboets bankkonton och betalningsrörelse samt om avtal och förbindelser som gäller finansieringen. Uppgifterna skall ges utan avgift. 
 5 § 
 Konkursombudsmannen kan förordna en eller flera inspektörer att utföra sär- skild granskning av gäldenärens eller konkursboets förvaltning, räkenskaper och verksamhet. De som utför granskningen har de rättigheter som nämns i 4 § 1 mom. 
 Kostnaderna för särskild granskning betalas av statens medel. Om gransk- ningen har varit behövlig för konkursboet är det skyldigt att till staten betala de totala kostnaderna för granskningen. Konkursboet kan påföras betalnings- skyldighet också först efter det att i konkursboet har samlats tillräckliga me- del för betalningen av avgifterna. Beträffande avgifterna iakttas i övrigt i till- lämpliga delar lagen om grunderna för avgifter till staten (150/92). 
 Konkursboet kan på ansökan anhängiggöra ett ärende som gäller betal- ningsskyldighet vid den domstol som är behörig i konkursärendet inom 30 dagar efter att konkursboet har fått del av konkursombudsmannens beslut. Domstolen kan förbjuda att beslutet verkställs tills vidare. 
 6 § 
 Konkursombudsmannen har rätt att delta i borgenärssammanträden och att yttra sig vid dem samt att i protokollet få antecknat de anmärkningar som han finner anledning till. 
 Konkursombudsmannen kan bistå en konkursgäldenär, borgenär eller bo- förvaltare i ett konkursärende eller vid en rättegång som anknyter till ett kon- kursärende, om ärendet är av allmän betydelse. 
 7 § 
 Om boförvaltaren försummar en uppgift eller skyldighet som ankommer på honom, kan domstolen på konkursombudsmannens ansökan vid vite förplikta honom att fullgöra den inom en utsatt tid. 
 Domstolen kan på konkursombudsmannens ansökan skilja boförvaltaren från hans uppdrag, om han i väsentlig mån försummar sina uppgifter eller 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 6  
 87 
  
 skyldigheter eller om det finns andra vägande skäl. En ny boförvaltare förord- nas med iakttagande av  
 50-52 
  §§ konkursstadgan. 
 Domstolen kan på konkursombudsmannens ansökan nedsätta det arvode som borgenärerna fastställt för boförvaltaren, om boförvaltaren i väsentlig mån försummat sina uppgifter eller skyldigheter eller om arvodet klart över- stiger vad som skall anses skäligt. Yrkandet skall framföras inom 30 dagar från den dag då borgenärerna fattade beslut om boförvaltarens arvode. 
 I ett ärende som avses i  
 1-3 
  mom. skall domstolen höra boförvaltaren och enligt prövning andra parter. 
 8 § 
 Konkursombudsmannen har enligt 4 § 1 mom. rätt att granska handlingar och andra upptagningar som tillhört konkursboet samt rätt att få de uppgifter som avses i 4 § 2 mom. Och rätt att förordna att särskild granskning skall förrättas också när konkursen har förfallit på grund av brist på medel. 
 Om gäldenären eller någon annan som har de handlingar och upptagningar som nämns i 1 mom. i sin besittning, inte på begäran överlämnar dem till konkursombudsmannen eller om det föreligger fara att de förstörs eller döljs, kan domstolen förordna att de tas i beslag för tiden för granskningen. Rivera stolen kan också förordna om andra åtgärder som är nödvändiga för att säker- ställa granskningen. Angående dessa säkringsåtgärder gäller i tillämpliga de- lar 7 kap. 4, 5, 8 och  
 11-14 
  §§ rättegångsbalken. 
 Övervakning i anslutning till saneringsförfarande 9 § 
 Konkursombudsmannen har enligt 4 § 1 mom. rätt att granska handlingar och andra upptagningar som hänför sig till saneringsförfarande och som tillhör utredaren. 
 En utredare skall utan dröjsmål på konkursombudsmannens begäran till- ställa honom uppgifter och utredningar som behövs för övervakningen. Ut- redaren skall även i övrigt medverka till att konkursombudsmannen kan sköta sitt uppdrag på behörigt sätt. En utredare har dessa skyldigheter även efter att hans mandatperiod har upphört. 
 10 § 
 Konkursombudsmannen har rätt att delta i borgenärsdelegationens samman- träden och att yttra sig vid dem samt att i protokollet få antecknat de anmärk- ningar som han finner anledning till. 
 Konkursombudsmannen kan bistå en gäldenär, borgenär eller utredare i ett saneringsärende eller vid en rättegång som anknyter till ett saneringsärende, om ärendet är av allmän betydelse. 
 11 § 
 På konkursombudsmannens yrkande kan domstolen 
 1) enligt 85 § lagen om företagssanering (47/93) förplikta utredaren att full- göra en uppgift eller skyldighet som ankommer på honom enligt denna eller 
  
 88  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:62 
  
 någon annan lag, 
  
 2) 
  
 enligt 86 § lagen om företagssanering skilja utredaren från hans uppdrag, samt 
  
 3) 
  
 minska det arvode som borgenärsdelegationen fastställt för utredaren, om denne i väsentlig mån försummat sina uppgifter eller skyldigheter enligt den- na eller någon annan lag eller om arvodet klart överstiger vad som enligt 87 § 1 mom. lagen om företagssanering skall anses skäligt. 
  
 Ett ärende som avses i 1 mom. 3 punkten skall anhängiggöras och hand- läggas med iakttagande i tillämpliga delar av 87 § 4 mom. lagen om företags- sanering. 
 Särskilda stadganden 12 § 
 Domstolen kan i ett anhängigt ärende på eget initiativ eller på begäran av en part inhämta utlåtande av konkursombudsmannen i frågor som faller inom hans verksamhetsområde. 
 13 § 
 Konkursombudsmannen kan förordna en tjänsteman som lyder under honom att föra konkursombudsmannens talan vid domstol eller att bistå vid en rätte- gång. Konkursombudsmannen kan förordna en tjänsteman som lyder under honom eller någon annan person att utföra en bestämd uppgift som hänför sig till genomförandet av övervakningen. 
 Konkursombudsmannen kan anlita sakkunniga. 
 14 § 
 Konkursombudsmannen samt den som på konkursombudsmannens uppdrag utför särskild granskning eller en uppgift som hänför sig till genomförandet av övervakningen har rätt att av polisen eller någon annan myndighet få den handräckning som behövs för utförande av uppdraget. 
 15 § 
 Om motparten till den som biståtts av konkursombudsmannen eller tjänste- man som lyder under honom förlorar målet vid en rättegång, skall han åläggas att ersätta staten för kostnaderna för bistånd enligt de grunder som stadgas för ersättande av rättegångskostnader i förhållandet mellan parter. 
 16 § 
 Konkursombudsmannen, den som är anställd vid hans byrå eller den som på uppdrag av honom utför en uppgift får inte olovligen röja eller till egen eller annans fördel utnyttja vad han i sitt uppdrag har fått veta om någons ekono- miska ställning, affärs- eller yrkeshemligheter eller personliga förhållanden. 
 Konkursombudsmannen har utan hinder av tystnadsplikten i 1 mom. rätt att lämna uppgifter till domstolen, förundersökningsmyndigheterna och åkla- garen samt skatteförvaltningen och till andra myndigheter som enligt lag har rätt att få uppgifter. Konkursombudsmannen har också rätt att lämna en upp- gift som skall hållas hemlig till den som behöver uppgiften för att bevaka sina 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 6  
 89 
  
 intressen eller rättigheter eller för att fullgöra sina skyldigheter. 
 Den som i strid med 1 mom. Röjer eller använder de uppgifter som där av- ses skall, om för gärningen inte skall dömas till straff enligt 40 kap. 5 § strafflagen, för  
 brott mot tystnadsplikten enligt lagen om övervakning av för- valtningen av konkursbon  
 dömas till böter eller fängelse i högst ett år. 
 17 § 
 Närmare stadganden om verkställigheten av denna lag utfärdas genom förord- ning. 
 Genom förordning kan stadgas om vilka uppgifter boförvaltaren och ut- redaren utan särskild begäran skall tillställa konkursombudsmannen. 
 18 § 
 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1995. 
 Åtgärder som verkställigheten av lagen förutsätter får vidtas innan den träder i kraft. 
 RP 249/94 LaUB 16/94 
 Helsingfors den 31 januari 1995 
 Republikens President 
 MARTTI AHTISAARI 
 Justitieminister Padilla 
  
 90  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:62 
  
 Nr 1219/1997 
 Given i Helsingfors den 19 december 1997 
 Lag 
 om ändring av 7 § lagen om övervakning av förvaltningen av konkursbon 
 I enlighet med riksdagens beslut 
  
 ändras  
 7 § 2 mom. lagen den 31 januari 1995 om övervakning av förvalt- ningen av konkursbon (109/1995) som följer: 
 7 § 
  
 ------------------ 
  
 Domstolen kan på konkursombudsmannens ansökan skilja boförvaltaren från hans uppdrag på de grunder som anges i 61 § konkursstadgan. En ny boför- valtare skall vid behov förordnas med iakttagande av 50 eller 51 § konkurs- stadgan. 
  
 ------------------ 
  
 ---- 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1998. RP 49/1997 
 LaUB 11/1997 
 RSv 139/1997 
 Helsingfors den 19 december 1997 
 Republikens President 
 MARTTI AHTISAARI 
 Justitieminister Kari Häkämies 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 6  
 91 
  
 Nr 650 
 Lag 
 om ändring av 16 § lagen om övervakning av förvalt- ningen av konkursbon 
 Given i Helsingfors den 21 maj 1999 
 _________ 
 I enlighet med riksdagens beslut 
  
 ändras  
 i lagen den 31 januari 1995 om övervakning av förvaltningen av konkursbon (109/1995) 16 §, sådan den lyder delvis ändrad i lag 1016/1995, som följer: 
  
 16 § 
  
 personliga förhållanden som han 
  
 Utan hinder av bestämmelserna 
  
 tagit del av i sitt uppdrag. Konkurs- 
  
 om sekretess i lagen om offentlig- 
  
 ombudsmannen har rätt att lämna 
  
 het i myndigheternas verksamhet 
  
 ut en sekretessbelagd uppgift också 
  
 (621/1999) får konkursombuds- 
  
 till den som behöver uppgiften för 
  
 mannen till domstolen och skatte- 
  
 att bevaka sina intressen eller rät- 
  
 fövaltningen samt till åklagar- och 
  
 tigheter eller för att fullgöra sina 
  
 polismyndigheterna för utredning 
  
 skyldigheter. 
  
 av brott lämna ut sådana uppgifter 
  
 om en enskilds eller en samman- 
  
 _________ 
  
 slutnings ekonomiska ställning 
  
 eller affärs- eller yrkeshemlighet 
  
 Denna lag träder i kraft den 
  
 eller om en enskilds 
  
 1 december 1999. 
  
 Helsingfors den 21 maj 1999 
  
 Republikens President 
 MARTTI AHTISAARI 
 Justitieminister  
 Vargas Koskinen 
  
 RP 30/1998 
 FvUB 31/1998 
 RSv 303/1998 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 93 
  
 REKOMMENDATION AV 
 DELEGATIONEN FÖR 
 KONKURSÄRENDEN 8/31.12.1997 
 BOFÖRVALTARENS ARVODE 
 1 Allmänt 
 Boförvaltarens arvode för skötseln av konkursboet be- stämdes länge enligt Finlands Advokatförbunds arvo- desrekommendation. Den sista rekommendationen gavs år 1990. Konkurrensmyndigheterna ansåg att en re- kommendation utarbetad av en enda organisation som företrädde näringsidkare stod i strid med den lag om konkurrensbegränsningar som trädde i kraft år 1992. 
 I praktiken har boförvaltningsarvodena dels be- stämts på basis av det resultat som uppnåtts vid realise- ringen av boets egendom, dels på basis av de åtgärder som vidtagits samt genom olika kombinationer av des- sa. Arvodespraxis har visat sig vara oenhetlig. Repre- sentanter för borgenärerna samt boförvaltarna och do- marna har upplevt situationen som problematisk. Dele- gationen för konkursärenden har därför ansett det vik- tigt att utarbeta en rekommendation om boförvaltarnas arvoden. 
 I rekommendationen behandlas den lagstiftning som reglerar boförvaltningsarvodena, en boförvaltares sed- vanliga uppgifter samt de arvoden som bestäms utgå- ende från dessa, dels för interimistiska boförvaltare och dels för gode män och sysslomän. Dessutom behandlar rekommendationen separatfakturering av åtgärder som 
  
 94  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 inte hör till en boförvaltares sedvanliga uppgifter samt boförvaltningsarvodet i de fall där boet fortsätter gäld- enärens rörelse. Dessutom behandlar rekommendation- en fastställandet av arvodesfakturan samt frågan om arvodesförskott. 
 2 Lagstiftning 
 Enligt 50 § 3 mom. konkursstadgan har en interimis- tisk boförvaltare rätt att för sitt uppdrag få ett arvode som är skäligt med hänsyn till uppgiftens svårighets- grad, omfattningen av det arbete som utförts och andra omständigheter. En interimistisk boförvaltare har också rätt till ersättning för de kostnader som varit nödvän- diga för fullgörandet av uppdraget. 
 Den interimistiske boförvaltarens arvode fastställs av borgenärsstämman efter borgenärsförhöret. Om det bestäms att konkursen skall förfalla eller den återkallas, är gäldenären betalningsskyldig. I så fall fastställer domstolen boförvaltarens arvode och ersättningsbe- loppet. 
 Enligt 79 § konkursstadgan skall gode männens och sysslomännens arvode fastställas av borgenärerna "antingen till visst för hundra, eller enligt annan grund. Dock må ej sysslomäns arvode räknas efter tid". 
 Eftersom gode männen enligt 62 § konkursstadgan utan särskilt förordnande är sysslomän efter den fatal- jedag som har utsatts för bevakningar, bestäms såväl gode männens som sysslomännens arvode i allmänhet vid slutsammanträdet, i samband med att boet avslutas. 
 3 Boförvaltarnas sedvanliga åtgärder 
 3.1 Interimistisk boförvaltare 
 En interimistisk boförvaltare skall göra en förteck- ning över boets tillgångar och skulder samt en sådan utredning som en interimistisk boförvaltare är skyldig att avge. Till en interimistisk boförvaltares uppgifter hör i allmänhet att 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 95 
  
 ta boets egendom i sin besittning, vidta de åtgärder som behövs för att egendomen skall bibehålla sitt värde och realiseringen av den lyckas samt för att skydda egendomen (t.ex. teckna försäkringar, se till att lokaliteterna hålls låsta osv.) 
 vidta åtgärder i anslutning till de anställdas arbets- förhållanden (uppsägningar, utredning av löneford- ringar, lönegarantiansökningar, anmälningar till ar- betspensions- och olycksfallsförsäkringsbolag), 
 säga upp och ingå de avtal som behövs (bl.a.  
 el-, 
  hy- res- och telefonabonnemangavtal), 
 avsluta och öppna bankkonton i boets namn, 
 lämna in olika anmälningar till myndigheterna och att besvara myndigheternas förfrågningar, 
 sälja egendom som löper risk att förfaras, 
 se till att bokföringen sköts, 
 uppträda vid borgenärsförhöret i underrätten och tillställa borgenärerna meddelande om borgenärs- förhöret, 
 avge redovisning över sin förvaltning till gode man- nen. 
  
 3.2 
  
 Gode man och syssloman. 
  
 En gode man och syssloman har hand om uppgifterna i anslutning till skötseln av konkursboet, realiseringen av dess egendom och domstolshandläggningen av kon- kursärendet. Sedvanliga uppgifter för gode mannen el- ler sysslomannen är i allmänhet att: 
 ta emot boet av en interimistisk boförvaltare/gode man, 
 sända offentlig stämning till borgenärerna, 
 på sedvanligt sätt uppträda i rätten i samband med domstolshandläggningen av konkursärendet, 
 preliminärt granska konkursgäldenärens bokföring och handlingar för att utreda huruvida gäldenären har gjort sig skyldig till brott, grunder för återvinn- ing föreligger eller det finns behov av särskild granskning samt att preliminärt göra sig förtrogen med berättelsen från en särskild granskning, 
 göra anmälan till åklagarmyndigheten för väckande av talan om näringförbud, 
  
 96  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 sköta och realisera boets egendom, 
 fakturera fordringar och sända betalningsuppman- ingar, 
 regelbundet rapportera till borgenärerna och gälde- nären, 
 sammankalla borgenärsstämmor, hålla borgenärs- stämmor och föra protokoll vid stämmorna, 
 dra försorg om gäldenärens och boets bokföring och förvaringen av denna, 
 granska konkursbevakningsskrifterna, föra de för- handlingar som behövs för utredning av bevakning- arna, söka förlikningsalternativ och göra upp för- teckningen över bevakade fordringar, 
 sända ut intyg över utdelningen ur boet 
 göra upp slutredovisning och förslag till utdelning, 
 kalla till slutsammanträde, hålla sammanträdet och föra protokoll vid detta, 
 betala ut utdelningen till borgenärerna. 
 4 Hur arvodet bestäms 
 4.1 En interimistisk boförvaltares arvode 
 Enligt 50 § 3 mom. konkursstadgan har en interimis- tisk boförvaltare rätt att för utförandet av de uppgifter som avses i punkt 3.1 få ett arvode som är skäligt med hänsyn till uppgiftens svårighetsgrad, omfattningen av det arbete som utförts och andra omständigheter. Den interimistiske boförvaltarens arvode baserar sig följ- aktligen på de åtgärder som han har vidtagit för sköt- seln av konkursboet. 
 Arvodet för åtgärderna kan i skälig utsträckning höjas eller sänkas på basis av t.ex. följande omständigheter: 
 boets omfattning och art samt den bransch i vilken gäldenären verkar, 
 arten av boets egendom, 
 antalet borgenärer, 
 den särskilda sakkunskap som skötseln av boet för- utsätter, 
 hur ändamålsenligt och effektivt boet har skötts, 
 den omständigheten att ett totalarvode inte motsva- rar den allmänna nivån på arvoden i konkursbon 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 97 
  
 som till sin storlek, sitt ansvar eller sin arbetsmängd motsvarar ifrågavarande konkursbo. 
 Grunderna för höjning och sänkning av arvodena skall beaktas genom prövning från fall till fall. Bl.a. i sådana fall där konkursen förfaller kan det ibland hända att det i det skedet då boet förvaltas av en interimistisk boför- valtare finns väsentligt mer eller väsentligt mindre ar- bete än i en konkurs som inte förfaller. 
 En interimistisk boförvaltare har inte rätt att av bo- ets medel få betalning för förberedande åtgärder som han har vidtagit före konkursen. 
 Ett åtgärdsbaserat arvode som baserar sig på hur krävande och omfattande arbetet har varit samt andra omständigheter kan i allmänhet i praktiken ställas i proportion till boets sannolika realisationsvärde. Detta är dock inte möjligt om beloppet av de kända tillgång- arna i boet står i uppenbart missförhållande till det ar- bete som behövs för att utreda boet. 
 Boets sannolika realisationsvärde skall uppskattas utgående från det värde som egendomen sannolikt kommer att få vid försäljningen. Tillgångar som bor- genärerna kommer att kvitta skall inte beaktas. Av fordringarna skall endast beaktas det belopp som de sannolikt kommer att inbringa till boet. Värdet av pant- satt egendom skall beaktas i kalkylen, om inte panthav- aren omedelbart efter att konkursen har inletts medde- lar att han tar hand om panten och också i praktiken gör det. 
 Den interimistiska boförvaltarens arvode för de sedvanliga åtgärder som nämns i punkt 3.1 kan i all- mänhet ställas i proportion till konkursboets sannolika realisationsvärde på följande sätt: 
  
 Arvode för den del av realisa- tionsvärdet som överskrider den nedre gränsen 
  
 2 % 
  
 1,2 % 
  
 1,2 % 
  
 0,75 % 
  
 0,45 % 
  
 0,25 % 
  
 Arvode för den del av realisa- tionsvärdet som överskrider den nedre gränsen 
  
 1,5 % 
  
 1 % 
  
 1 % 
  
 0,6 % 
  
 0,4 % 
  
 0,2 % 
  
 98  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 Nedre gräns för en interimistisk boförvaltares jäm- förelsearvode. 
 Boets sannolika reali- Standardarvode sationsvärde 
  
 100.000-200.000 
  12.500 
  
 200.000-500.000 
  14.000 
  
 500.000-1.000.000 
  17.000  
 1.000.000-2.000.000 
  22.000  
 2.000.000-5.000.000 
  28.000  
 5.000.000-10.000.000 
  40.000 
 Övre gräns för en interimistisk boförvaltares jäm- förelsearvode. 
 Boets sannolika reali- Standardarvode sationsvärde 
  
 100.000-200.000 
  17.500 
  
 200.000-500.000 
  19.500 
  
 500.000-1.000.000 
  23.100  
 1.000.000-2.000.000 
  29.100  
 2.000.000-5.000.000 
  36.600  
 5.000.000-10.000.000 
  50.100 
 Till arvodet läggs mervärdesskatt. 
 Konkursbon vilkas sannolika realisationsvärde är större än 10.000.000 mark skiljer sig i allmänhet så mycket från vanliga konkursbon att arvodet för dessa bör bestämmas från fall till fall med iakttagande i till- lämpliga delar av vad som föreskrivs i denna rekom- mendation. 
 4.2 En gode mans och sysslomans arvode 
 I en gode mans och sysslomans arvode ingår ersättning för de sedvanliga uppgifter som nämns i punkt 3.2. Ar- vodet bestäms enligt konkursboets realisationsvärde. Även om arvodet bestäms såsom ett totalbelopp, enligt 
  
 Arvode för den del av realisa- tionsvärdet som överskrider den nedre gränsen 
  
 18 % 
  
 12,5 % 
  
 11 % 
  
 7,5 % 
  
 4 % 
  
 2,6 % 
  
 Arvode för den del av realisa- tionsvärdet som överskrider den nedre gränsen 
  
 15 % 
  
 11 % 
  
 10 % 
  
 7 % 
  
 3,5 % 
  
 2,25 % 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 99 
  
 boets realisationsvärde, skall boförvaltaren utöver den redogörelse som han annars skall ge (se rekommenda- tion 1/15.11.1995) alltid på begäran ge borgenärerna en redogörelse för vilka uppgifter han har utfört. 
 I realisationsvärdet skall inte beaktas kvittade ford- ringar, såsom tillgångar som funnits på bankkonton. 
 Gode männens och sysslomännens skäliga sam- manlagda arvode för de sedvanliga åtgärder som nämns i punkt 3.2 bestäms inom följande gränser: 
 Nedre gräns för en gode mans eller sysslomans ar- vode 
 Boets sannolika reali- Standardarvode sationsvärde 
  
 100.000-200.000 
  25.000 
  
 200.000-500.000 
  40.000 
  
 500.000-1.000.000 
  73.000  
 1.000.000-2.000.000 
  123.000  
 2.000.000-5.000.000 
  193.000  
 5.000.000-10.000.000 
  298.000 
 Övre gräns för en god mans eller sysslomans arvo- de. 
 Boets sannolika reali- Standardarvode sationsvärde 
  
 100.000-200.000 
  30.000 
  
 200.000-500.000 
  48.000 
  
 500.000-1.000.000 
  85.500  
 1.000.000-2.000.000 
  140.500  
 2.000.000-5.000.000 
  215.500  
 5.000.000-10.000.000 
  335.500 
 Till arvodet läggs mervärdesskatt. 
 Konkursbon vilkas realisationsvärde är större än 10.000.000 mark skiljer sig i allmänhet så mycket från vanliga konkursbon att arvodet för dessa bör bestäm- 
  
 100  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 mas från fall till fall med iakttagande i tillämpliga delar av vad som föreskrivs i denna rekommendation. 
 Arvodet kan höjas eller sänkas inom ovan nämnda gränser eller av särskilda orsaker i skälig utsträckning höjas eller sänkas också under eller över ovan nämnda gränser på basis av t.ex. följande omständigheter: 
 boets omfattning och art samt den bransch i vilken gäldenären verkar, 
 arten av boets egendom, 
 antalet borgenärer, 
 den arbetsinsats som behövs för skötseln av boet, 
 den särskilda sakkunskap som skötseln av boet för- utsätter, 
 hur ändamålsenligt och effektivt boet har skötts, 
 den omständigheten att ett totalarvode inte motsva- rar den allmänna nivån på arvoden i konkursbon som till sin storlek, sitt ansvar eller sin arbetsmängd motsvarar ifrågavarande konkursbo. 
 Om boförvaltarna är två eller flera, fördelas arvodet mellan dem enligt ansvar och arbetsmängd, om inte an- nat har avtalats. Samma fördelningsgrund tillämpas om gode mannen och sysslomannen inte har varit samma person. 
 Om en interimistisk boförvaltare redan har vidtagit sådana realisationsåtgärder som i allmänhet ankommer på gode mannen eller sysslomannen, ökar dessa in- komster inte gode mannens eller sysslomannens arvo- de. Det arvode som den interimistiske boförvaltaren får för dessa realisationsåtgärder betalas enligt ovan nämnda tabell, beräknat på egendomens realisations- värde. 
 Borgenärsstämman kan bestämma att gode mannens och sysslomannens arvode skall vara åtgärdsbaserat bl.a. om 
 merparten av boets tillgångar är pantsatta, 
 boet i praktiken är medellöst eller konkursen skulle förfalla om inte en borgenär tog ansvaret för betalning- en av dess kostnader och uppkomsten av ett realisa- tionsresultat huvudsakligen är beroende av utgången av återvinningsrättegångar i vilka boförvaltaren för talan eller av andra motsvarande åtgärder, eller 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 101 
  
 det finns annan orsak att tillämpa åtgärdsarvode. 
 Borgenärsstämman fattar beslut om de grunder enligt vilka det åtgärdsbaserade arvodet bestäms. Konkurs- delegationen rekommenderar att borgenärsstämman tar upp frågan i ett så tidigt skede som möjligt av boför- valtningen. När man bestämmer dessa grunder gäller det att beakta hur mycket och hur krävande åtgärder skötseln av konkursboet enligt god boförvaltningssed förutsätter. 
  
 4.3 
  
 Gode mannens och sysslomannens arvode för vård och försäljning av pantsatt egendom. 
  
 Enligt 80 § konkursstadgan skall av försäljningspriset för sådan egendom i vilken en borgenär har panträtt omedelbart efter utmätnings- och försäljningskostnad- erna till konkursboet betalas de nödvändiga kostnader och utgifter som har orsakats av skötseln och försälj- ningen av föremålet. 
 Delegationen rekommenderar att boförvaltaren och panthavaren i ett så tidigt skede av boförvaltningen som möjligt kommer överens om ansvaret för skötseln av den pantsatta egendomen samt om försäljningsåt- gärderna. 
 När arvodet för skötseln av boet bestäms, skall de pantsatta egendomsposterna beaktas realisationsvär- det på ett sådant sätt att arvodet för skötseln och för- säljningen av de pantsatta egendomsraterna är skäligt i förhållande till boförvaltarens ansvar och arbetsmängd. Har boförvaltarens uppgifter för den pantsatta egen- domspostens vidkommande inte omfattat alla de upp- gifter som hör till sedvanlig skötsel och realisering av boets egendom, beaktas vid beräkningen av realisa- tionsvärdet av konkursboets egendom en särskilt avtal- ad del av den pantsatta egendomspostens värde. Storle- Rosales av denna andel påverkas av i vilken mån pant- havaren själv har haft hand om skötseln och försälj- ningen av panten. Om panthavaren i praktiken har haft hand om skötseln av egendomen, sökt reda på köparen, skött försäljningsförhandlingarna och vidtagit övriga åtgärder som behövts för att åstadkomma affären, be- 
  
 102  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 stäms boförvaltarens arvode så, att han endast får arvo- de för uppsättningen av köpebrevet, fördelningen av köpeskillingen eller övriga åtgärder som han vidtagit i anslutning till de formaliteter som är förknippade med affären. 
 Alternativt kan borgenärsstämman besluta att bo- förvaltaren skall få åtgärdsbaserat arvode för att han vårdat och sålt den pantsatta egendomen. I så fall be- aktas den pantsatta egendomen inte alls vid beräknan- det av realisationsvärdet. 
 5 Separatfakturering 
 Boförvaltaren har rätt att separat fakturera konkursboet för åtgärder som han har fått lov att vidta till följd av rättegångar och förvaltningsprocesser samt förhand- lingar i tvister som har lett till förlikning samt sådana uppdrag som han utfört och som inte kan anses höra till sedvanlig skötsel av konkursboet. I samband med sköt- seln av konkursboet kan det uppstå behov av sådana särskilda åtgärder som inte hör till sedvanlig skötsel av konkursboet och som kan omfatta 
 rättegångar som berör boet, såsom mål som gäller indrivning av boets fordringar, övriga rättegångar, skattebesvär, förvaltningsrättsliga tvistemål o.dyl., 
 rättegångar som uppstår till följd av att konkursbe- vakningar görs stridiga, 
 utredning av enskilda återvinningsgrunder och fö- rande av talan med anledning av dessa, 
 brottsanmälan samt åtgärder i samband med förun- dersökning och rättegång i brottmål, 
 åtgärder som skall vidtas i dotterbolag och intresse- bolag, 
 andra utredningar och åtgärder som klart faller utan- för den sedvanliga skötseln av ett konkursbo. 
 Faktureringsgrunden för dessa separata åtgärder är åt- gärdsfakturering, enligt den arbetsmängd och art av ar- bete som åtgärderna medför. Dessutom beaktas upp- giftens svårighetsgrad samt värdet och betydelsen av ifrågavarande intresse samt den allmänna arvodesnivån 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 103 
  
 i uppgifter som till omfattning, ansvar och arbetsmängd motsvarar den separata åtgärden. 
 6 Arvode för fortsättning av gäldenärens rörelse 
 Arvodet för fortsättande av gäldenärens rörelse kan antingen vara ett åtgärdsbaserat separatarvode eller be- stämmas så, att omfattningen av det extra arbete och det ansvar som uppgiften medför beaktas genom för- höjning av det realisationsvärdesbaserade arvode som avses i punkt 4.2. 
 Arvodet för fortsättande av gäldenärens rörelse kan vara åtgärdsbaserat även om arvodet för den sedvanliga skötseln av konkursboet beräknas på boets realisa- tionsvärde. Rörelsens resultat skall i så fall inte beaktas vid beräkningen av boets realisationsvärde. 
 Om arvodet för fortsättandet av rörelsen är åtgärds- baserat och bestäms enligt utfört arbete, skall i arvo- desgrunden beaktas vilken omfattning rörelsen har haft, vilket ansvar detta har medfört samt vilket resultat rör- elsen har givit. 
 Om arvodet för fortsättandet av rörelsen bestäms enligt realisationsvärdet, skall inkomsterna av rörelsen först minskas med dess kostnader. 
 När man tar ställning till hur arvodet för fortsättan- det av rörelsen skall höjas med anledning av att boet har fortsatt gäldernärens rörelse, skall man beakta det extra arbete detta har medfört samt det ansvar som bo- förvaltaren har för företagets löpande förvaltning och verksamhet. När detta uppskattas skall hänsyn också tas till i vilken mån boförvaltaren har kunnat använda sig av konkursgäldenärens personal. 
 Ibland kan det för att trygga borgenärens ställning vara nödvändigt att fortsätta gäldenärens rörelse även om denna skulle visa sig förlustbringande. Beslutet att fortsätta verksamheten kan t.ex. grunda sig på syftet att undvika uppkomsten av sannolikt ännu större förluster. Boförvaltarens arvode kan i dessa fall inte bestämmas enligt rörelsens avkastning, utan detta bör basera sig på åtgärdsbaserad fakturering, varvid dessutom alltid skall beaktas ovan nämnda allmänna grunder för höjning och sänkning av arvodet. 
  
 104  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 7 Fastställande av boförvaltarens arvodesfaktura 
 För att borgenärsstämman skall kunna fastställa boför- valtarens arvodesfaktura, måste stämman ha en till- räckligt utförlig bild av boets tillstånd och de uppgifter som boförvaltaren har utfört. Delegationen rekommen- derar att stämman inte fastställer arvodet förrän boför- valtaren har givit en sådan redogörelse för sin förvalt- ning som delegationen rekommenderar (rekommen- dation 1/15.11.1995). 
 För att borgenärerna skall ha möjlighet att bilda sig en uppfattning om de totala boutredningskostnaderna, skall för borgenärerna specificeras vilka kostnader som boförvaltaren själv har fakturerat och vilka han har be- talt till utomstående, så att bl.a. följande poster fram- går: 
 realisationskostnaderna, 
 kostnaderna för skötsel och försäljning av pantsatt egendom, 
 kostnaderna för indrivning av fordringar, 
 kostnaderna för förande av gäldenärens och kon- kursboets bokföring, 
 kostnaderna för särskild granskning av konkursboet, 
 arkiveringskostnaderna, samt 
 kostnaderna för utplånande av gammalt bokfö- ringsmaterial. 
 Det räcker att specifikationerna framgår av den enligt god boförvaltningssed uppgjorda redovisningskalkyl som boförvaltaren skall avge (rekommendation 4/27.8.1996). 
 När åtgärdsarvode tillämpas skall i fakturan i enlig- het med god boförvaltningssed anges vilka uppgifter boförvaltaren har utfört, så att borgenärerna kan bilda sig en helhetsuppfattning om samtliga kostnader som skötseln av boet har medfört. Av fakturan skall framgå vilken timdebitering boförvaltaren och hans biträden har tillämpat. Dessutom skall boförvaltaren på begäran uppge varje åtgärd, dess pris och vilken tid som har an- vänts för åtgärden. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 105 
  
 Boförvaltaren får inte fakturera andra åtgärder än sådana som är behövliga och ändamålsenliga för att boet skall bli skött enligt god boförvaltningssed. 
  
 Telefon-, 
  duplicerings- och postkostnader som upp- stått i samband med skötseln av boet ingår inte i arvo- det, utan kan alltid faktureras separat. 
 8 Utbetalning av arvoden och arvodesförskott 
 Den interimistiske boförvaltarens arvode kan lyftas när arvodet har godkänts av borgenärsstämman eller, om konkursen förfallit, bestämts av domstol. 
 Enligt 79 § konkursstadgan får gode män och syss- lomän inte lyfta arvode för skötseln av konkursboet förrän slutredovisningen har gjorts. Borgenärs- stämman kan dock berättiga en boförvaltare att lyfta en del av sitt arvode i förskott, i takt med att skötseln av boet framskrider. Det förskott som lyfts skall alltid hålla sig inom de ramar som borgenärssammanträdet fastställt. Förskott får inte lyftas i sådan omfattning att tillgångarna i boet inte därefter förslår till betalning av övriga massa skulder. 
 För separata åtgärder fastställs arvodet genom be- slut av borgenärssammanträdet, antingen vid slutsam- manträdet eller när den separata åtgärden slutförs. 
 Borgenärsstämman kan också berättiga en god man eller syssloman att i förskott ur boets medel lyfta arvo- de för att han utfört en separat åtgärd eller fortsatt gäld- enärens rörelse, om det slutliga arvodet ännu inte har bestämts när den separata åtgärden slutförs eller rörel- sen upphör. 
 I sin årliga redogörelse skall boförvaltaren i enlighet med god boförvaltningssed informera borgenärerna om de förskott som han har lyft ur boet. 
 9 Datering och underskrifter 
 Helsingfors, den 31 december 1997. 
  
 Murphy Nenonen 
  
 Eeva  
 Arko-Koski 
  
 ordförande 
  
 sekreterare 
  
 106  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 GODE MANNENS OCH SYSSLOMANNENS ARVODE 
  
 Boets realisationsvärde FIM 0 - 1.000.000 
  
 160 000 
  
 Arvodets övre 
  
 140 000 
  
 gräns 
  
 120 000 
  
 Arvodets nedre 
  
 Arvode 
  
 100 000 
  
 gräns 
  
 80 000 
  
 60 000 
  
 40 000 
  
 20 000 
  
 0 
  
 0 
  
 000 100 
  
 000 200 
  
 000 300 
  
 000 400 
  
 000 500 
  
 000 600 
  
 000 700 
  
 000 800 
  
 000 900 
  
 000 000 1 
  
 Boets realisationsvärde 
 GODE MANNENS OCH SYSSLOMANNENS ARVODE 
  
 Boets realisationsvärde FIM 0 - 10.000.000 
  
 500 000 
  
 Arvodets övre 
  
 450 000 
  
 gräns 
  
 400 000 
  
 Arvodets nedre 
  
 350 000 
  
 gräns 
  
 Arvode 
  
 300 000 
  
 250 000 
  
 200 000 
  
 150 000 
  
 100 000 
  
 50 000 
  
 0 
  
 0 
  
 000 000 1 
  
 000 000 2 
  
 000 000 3 
  
 000 000 4 
  
 000 000 5 
  
 000 000 6 
  
 000 000 7 
  
 000 000 8 
  
 000 000 9 
  
 000 000 10 
  
 Boets realisationsvärde 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 7  
 107 
  
 DEN INTERIMISTISKE BOFÖRVALTARENS ARVODE 
 Boets sannolika realisationsvärde FIM 0 - 1.000.000 
  
 30 000 
  
 25 000 
  
 Arvode 
  
 20 000 
  
 15 000 
  
 10 000 
  
 5 000 
  
 0 
  
 0 
  
 000 100 
  
 000 200 
  
 000 300 
  
 000 400 
  
 000 500 
  
 000 600 
  
 000 700 
  
 000 800 
  
 000 900 
  
 000 000 1 
  
 Boets sannolika realisationsvärde 
 Arvodets övre gräns 
 Arvodets nedre gräns 
 DEN INTERIMISTISKE BOFÖRVALTARENS ARVODE 
 Boets sannolika realisationsvärde FIM 0 - 10.000.000 
  
 70 000 
  
 Arvodets övre 
  
 60 000 
  
 gräns 
  
 50 000 
  
 Arvodets nedre 
  
 Arvode 
  
 40 000 
  
 gräns 
  
 30 000 
  
 20 000 
  
 10 000 
  
 0 
  
 0 
  
 000 000 1 
  
 000 000 2 
  
 000 000 3 
  
 000 000 4 
  
 000 000 5 
  
 000 000 6 
  
 000 000 7 
  
 000 000 8 
  
 000 000 9 
  
 000 000 10 
  
 Boets sannolika realisationsvärde 
  
 108  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:62 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 8  
 109 
  
 Oversikt over publikasjoner 
 Konkursråd: 
 Konkursråd nr. 1 - 1994  
 (G-0200) 
  
 Offentlige garantiordninger 
 Midler til fortsatt bobehandling 
 Konkursråd nr. 2 - mars 1995  
 (G-0202) 
  
 Adams - Søking etter boets eiendeler 
 Konkursråd nr. 3 - august 1995  
 (Brewer 
  B) 
 Anbefaling - Strategi for ivaretakelse av det offentliges interesser i forbindelse med konkursbobehandling 
 Konkursråd nr. 4 - november 1995 (G0214 B) 
  
 I 
  
 Adams - Regnskapsførsel og regnskapsavleggelse m.v. i konkursbo 
  
 II 
  
 Konkursrådets regionbesøk på Hamar, mai/juni 1995 og i Green sund, oktober 1995 
  
 III Uttalelse nr. 1/95 fra Konkursrådet 
  
 110  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2000:62 
  
 Konkursråd nr. 5 - juni 1996 (G0221 B) 
  
 I 
  
 Adams - Skifterettens behandling av konkursbegjæringer og konkursboer 
  
 II Uttalelser fra Konkursrådet 
 III Rettelser 
 Konkursråd nr. 6 - oktober 1996 (Hughes) 
 Konkurs på tvers av landegrensene 
 Referat fra Konkursrådets konferanse 14. juni 1996 
 Konkursråd nr. 7 - november 1996 (G0225 B) 
 Rettslige rammer for samarbeid mellom bostyrer, politi og kon- trolletater i straffesaker 
 Konkursråd nr. 8 - Grant 1997 (G0235 B) 
 I Anbefaling - Behandling av straffbare forhold begått i forbin- delse med konkurs 
  
 II 
  
 Bruk under hovedforhandlingen i straffesak av dokumenter og forklaringer innhentet av kontrolletatene og bostyret 
  
 III 
  
 Forslag om økning i rekvirentansvaret og senking av rettsgeby- ret i innstillingsboer mv. 
  
 Konkursråd nr. 9 - November 1997 (G0241 B) 
 I Konkurskarantene 
 II Tillegg til Konkursråd nr. 2 - Mars 1995 
 III Pressemelding - Lovforslag om tvangsavvikling 
 Konkursråd nr. 10 - Desember 1997 (G0242 B) 
  
 I 
  
 Konkursskyldnerens opplysningsplikt og bistandsplikt etter konkursloven § 101 
  
 II Rapport fra Konkursrådets restaurantundersøkelse i 1997 
 III Tillegg til Konkursråd nr. 1 1994 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 8  
 111 
  
 Konkursråd nr. 11 - Mars 1998  
 (G-0248 
  B) 
  
 I 
  
 Konkurskarantene 
  
 I 
  
 Behandling av lønnskrav i konkurs 
  
 II 
  
 Beslag i konkursdebitors lønn mm. - deknl. §  
 2-11 
  
 III Uttalelser fra Konkursrådet 
 IV Presentasjon av Konkursrådets internettsider 
 Konkursråd nr. 12 - Mai 1998  
 (G-0249 
  B) 
  
 I 
  
 Konkurskarantene 
  
 I 
  
 Konkurser over landegrensene. FNs arbeide med modellovgiv- 
  
 ning 
  
 II 
  
 Norsk konkursjurisdiksjon i internasjonalt perspektiv 
  
 III Uttalelser fra Konkursrådet 
 IV Rettelser 
 Konkursråd nr.13 - Oktober 1998  
 (G-0259 
  B) 
 I Dawson avgjørelser i konkurs 
 II Fokus På restaurantbransjen - erfaringer fra kemneren i Bergen III Uttalelser fra Konkursrådet 
 Konkursråd nr. 14 - januar 1999 (G - 0274 B) 
  
 I 
  
 Adams - Om forholdet mellom den europeiske menneske- rettighetskonvensjonen og konkursloven § 105 
  
 II Pågripelse og fengsling av skyldneren 
 III Fortsatt bobehandling i boer uten midler 
 IV Kombinert bostyreforsikring - generalpolise 
  
 V 
  
 Konkursboers adgang til å beslaglegge livsforsikringer og pen- sjoner 
  
 Konkursråd nr. 15 - oktober 1999 (G - 0274 B) 
 I Endringer i konkurs- og panelovgivningen 
 II Konkurs og skatt 
 III Bobestyrers kontroll av konkursdebitors regnskaper 
 IV Uttalelser fra Konkursrådet 
 V Standarder for oppbudsbegjæringer og fordringsanmeldelse 
  
 112  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2000:62 
  
 Brosjyrer: 
 Konkurs hva innebærer det? (G208 B) Orientering till skyldnere som er personlig konkurs 
 Konkurs i aksjeselskaper - hva innebærer det? (G217 B) 
 Orientering til selskapets ledelse 
 Konkurs hos arbeidsgiver - hva innebærer det? (G227 B) 
 Orientering til arbeidstakere i virksomheter som går i konkurs 
 FAGSTOFF: 
 Anbefalinger: 
  
 ¤ 
  
 Offentlige garantiordninger: midler til bobehandlingen 
  
 ¤ 
  
 Søking etter boets eiendeler 
  
 ¤ 
  
 Strategi for ivaretakelse av det offentliges interesser ved konkursbobe handling 
  
 ¤ 
  
 Regnskapsførsel og regnskapsavleggelse i konkursbo 
  
 ¤ 
  
 Skifterettens behandling av konkursbegjæringer og konkursboer 
  
 ¤ 
  
 Behandling av straffbare forhold i forbindelse med konkurs 
  
 ¤ 
  
 Behandling av lønnskrav i konkurs 
  
 ¤ 
  
 Om forholdet mellom den europeiske menneskerettighetskonvensjon og konkursloven § 105 
  
 ¤ 
  
 Fortsatt bobehandling i boer uten midler 
  
 Oppslag: 
  
 ¤ 
  
 Uttalelser fra Konkursrådet * 
  
 ¤ 
  
 Forskrifter om konkurs 
  
 ¤ 
  
 Nichols og eksempler på rettsbøker 
  
 ¤ 
  
 Dawson avgjørelser i konkurs 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 8  
 113 
  
 Innkjøpte artikler: 
  
 ¤ 
  
 Rettslige rammer for samarbeid mellom bostyrer, politi og kontrolleta- ter i straffesaker 
  
 ¤ 
  
 Konkursskyldnerens bistandsplikt etter kkl § 101 
  
 ¤ 
  
 Norsk konkursjurisdiksjon i internasjonalt perspektiv 
  
 ¤ 
  
 Konkursboers adgang til å beslaglegge livsforsikringer og pensjoner 
  
 ¤ 
  
 Bostyrers kontroll av konkursdebitors regnskaper 
  
 Turner: 
  
 ¤ 
  
 Forslag til lov om tvangsavvikling 
  
 ¤ 
  
 Konkurs på tvers av landegrensene 
  
 ¤ 
  
 Konkurskarantene 
  
 ¤ 
  
 Undersøkelse om konkurskriminalitet i serveringsnæringen i Aust- Agder 
  
 ¤ 
  
 Konkurser over landegrensene. FNs arbeide med modellovgivning. 
  
 ¤ 
  
 Gir bobehandlingen resultater? 
  
 ¤ 
  
 Fokus på restaurantbransjen - erfaringer fra Kemneren i Bergen 
  
 ¤ 
  
 Kombinert bostyreforsikring - generalpolise 
  
 ¤ 
  
 Pågripelse og fengsling av skyldneren 
  
 ¤ 
  
 Konkursbegjæringer - Fremsettelse og behandling ved Oslo Skifterett. 
  
 ¤ 
  
 Tvangsoppløsning av AS og ASA etter de nye aksjelovene 
  
 ¤ 
  
 Undersøkelse av Justisdepartementets garantiordning for videre bobe- handling ved mistanke om økonomisk kriminalitet 
  
 ¤ 
  
 Brev fra riksadvokaten om prioritering av konkurssaker 
  
 ¤ 
  
 Innføring i konkurs 
  
 ¤ 
  
 Om Konkursrådet 
  
 ¤ 
  
 Personlig konkurs 
  
 ¤ 
  
 Konkurs i aksjeselskaper 
  
 ¤ 
  
 Ansatt i virksomhet som går konkurs 
  
 114  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2000:62 
  
 *)Uttalelser fra Konkursrådet 
 Innhold 
  
 Uttalelse nr 0: Gjeldsordning under konkurs - forslag til endring- er i konkursloven og gjeldsordningsloven. 
  
 Uttalelse nr 1: Tvangsavvikling pga. manglende innsending av årsoppgjør. 
  
 Uttalelse nr 2: Ekstrabetaling for utføring av registreringsforret- ning. 
  
 Uttalelse nr 3: Skifterettens adgang til taushetsbelagte opplys- ninger fra tilsynsrådet for advokatvirksomhet. 
  
 Uttalelse nr 4: Forskrift om konkursregisteret, 3 nr. 11 litra a, jf 7, 4. ledd. 
  
 Uttalelse nr 5: Spørsmål til Konkursrådet vedrørende regler i for- bindelse med erstatningsansvar spesielt i forbindelse med oppstart av virksomheter. 
  
 Uttalelse nr 6: Bekjempelse av konkurskriminalitet i restaurant- bransjen. 
  
 Uttalelse nr 7: Forslag om endring av rettshjelploven § 19. 
  
 Uttalelse nr 8: Forslag om økning i rekvirentansvaret og senking av rettsgebyret i innstillingsboer mv. 
  
 Uttalelse nr 9: Forslag til endring av pantelovens §  
  
 1-12, 
  2. ledd. 
  
 Uttalelse nr 10: Om forslag til endringer i lov av 6. juni 1980 nr 21 om handelsvirksomhet (handelsloven). 
  
 Uttalelse nr 11: Opplysninger til bobestyrer fra Konkursregisteret. 
  
 Uttalelse nr 12: Konkursboers plikter overfor fylkesskattekonto- rene. 
  
 Uttalelse nr 13: Forsikring av ansvar for medlemmer av kredito- rutvalget. 
  
 Uttalelse nr 14: Offentlig representasjon i kreditorutvalg. 
  
 Uttalelse nr 15: Oppsigelse av arbeidstakere ved konkurs - Ar- beidsmiljølovens anvendelse. 
  
 Uttalelse nr 16: Registering i konkursregisteret - "hylleselskaper" og fratrådte styremedlemmer. 
  
 Uttalelse nr 17: Personlige konkurser - Likningskontorets skjønnsligning og behandling av ny selvangivelse. 
  
 Uttalelse nr 18: Bobestyrers rett til å påklage henleggelser i straf- fesaker. 
  
 Uttalelse nr 19: Fortsatt bobehandling i boer uten midler. 
  
 Uttalelse nr 20: Skjenkebevilgninger - konkursbo. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 8  
 115 
  
 Uttalelse nr 21: Høringsuttalelse - Forbrydelser i gjeldsforhold 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 117 
  
 Enkäten till tillsynsmyndigheterna 1999 och en sammanställning av svaren 
 1 Bakgrund och urvalsmetod 
 Utredningen tillställde under våren 1999 samtliga tillsynsmyndigheter en enkät ang. arvode i konkurs m.m. (underbilaga 1). Syftet med enkäten var att få ett fördjupat underlag ang. frågor som rör arvodering av och kost- nadsersättning till konkursförvaltare samt i vilken omfattning TSM har erinringar mot konkursförvaltarnas arvodesanspråk och i vilken omfatt- ning dessa erinringar får genomslag vid domstol. Frågorna var sådana att de inte kunde besvaras genom enbart uppgifter i tillgängliga register, utan krävde att TSM gick igenom handlingar i resp. konkursakt. För att detta skulle vara praktiskt genomförbart krävdes således att undersökningen genomfördes i ett visst urval av konkursärenden. Därför valdes att lägga ett visst antal konkurser som avslutats vid tingsrätterna under åren 1995 och 1997 till grund för undersökningen. Vidare gjordes vid urvalet en uppdelning mellan utdelningskonkurser och avskrivningskonkurser. Innan enkäten skickades ut till samtliga TSM genomfördes en pilotundersökning hos TSM i Stockholm avseende 80 utdelningskonkurser och 80 avskriv- ningskonkurser som avslutats vid tingsrätterna inom TSM:s område 1997. Denna undersökning kom sedan att inflyta i det sammanlagda resultatet. 
 Urvalet av konkurser gjordes på grundval av listor från RSV över samtliga utdelnings- och avskrivningskonkurser som avslutats vid tings- rätterna inom resp. TSM:s område under 1995 och 1997. På grundval av uppgifter och beräkningar från SCB bestämdes den totala urvalsstorleken, dvs. det totala antal konkurser som skulle undersökas, till ca 500 konkur- ser i varje konkurstyp (utdelningskonkurser och avskrivningskonkurser för resp. år). Detta utgjorde sammanlagt ca 2000 konkurser. Vid fördelningen på resp. TSM beaktades att urvalet vid de små myndigheterna inte fick bli för litet. Av denna anledning valdes inte en rent proportionell fördelning av det totala antalet konkurser på de olika myndigheterna, utan i stället en metod som innebar en kompromiss mellan en sådan proportionell fördel- ning och en lika fördelning, s.k. kvadratrotsfördelning. Det antal konkurser som mot denna bakgrund skulle undersökas vid myndigheterna valdes därefter ut ur det totala antalet genom en systematisk urvalsmetod efter en på visst sätt beräknad steglängd. Vid TSM i Malmö skulle således med den nu beskrivna metoden undersökas 64 utdelningskonkurser av totalt 
  
 118  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 1 156 stycken för år 1995 och urvalet skulle ske genom att var 18:e kon- kurs i listan valdes ut. Urvalsstorlekarna för resp. TSM och år redovisas i tabell 1. 
 Tabell 1 Urvalsstorlekar 
  
 TSM 
  
 1995 
  
 1997 
  
 Utdelning 
  
 Avskrivning 
  
 Utdelning 
  
 Avskrivning 
  
 Eskilstuna 
  
 45 
  
 46 
  
 45 
  
 42 
  
 Umeå 
  
 38 
  
 36 
  
 43 
  
 37 
  
 Gävle 
  
 42 
  
 32 
  
 45 
  
 36 
  
 Härnösand 
  
 31 
  
 23 
  
 33 
  
 28 
  
 Stockholm 
  
 72 
  
 111 
  
 80 
  
 105 
  
 Malmö 
  
 64 
  
 57 
  
 62 
  
 58 
  
 Jönköping 
  
 47 
  
 40 
  
 41 
  
 41 
  
 Kalmar 
  
 49 
  
 43 
  
 50 
  
 43 
  
 Karlstad 
  
 42 
  
 35 
  
 38 
  
 32 
  
 Göteborg 
  
 70 
  
 76 
  
 69 
  
 78 
  
 Summa 
  
 500 
  
 499 
  
 506 
  
 500 
  
 2 Enkäten 
 Den första avdelningen av enkäten avsåg i vilken omfattning TSM fram- ställer erinringar mot förvaltarnas arvodesyrkanden. Frågorna avsåg dels i hur många konkurser erinringar gjorts, dels vilken typ av erinringar det har varit fråga om. Härvid har i frågeställningen gjorts en uppdelning i for- mella erinringar och erinringar i sak. TSM har ombetts att beskriva vilka erinringar som gjorts i sak genom att fylla i en blankett med olika alterna- tiv, t.ex. att erinringen avsett inledande åtgärder, bouppteckningen eller inkassering av medel 
 1 
 . Slutligen har efterfrågats i vilken utsträckning tingsrätterna godtagit TSM:s erinringar till mer än hälften av den yrkade nedsättningen. 
 Den andra avdelningen avsåg frågor om arvodesnivåer och gällde bl.a. det genomsnittliga arvodet och medianarvodet för resp. konkurstyp. Vida- re efterfrågades hur de undersökta konkurserna fördelar sig på olika bran- scher och huruvida konkursgäldenären varit en juridisk eller fysisk person. När det gällde avskrivningskonkurserna har det varit av särskilt intresse i hur många konkurser som förvaltaren tillerkänts arvode över taxan och vilka omständigheter förvaltaren i dessa fall anfört till stöd för sitt yrkan- de. 
  
 1  
 Blanketterna har inte bifogats denna sammanställning, men de alternativ som angavs i blanketten är identiska med de som framgår av underbilagorna 2  
 A-B. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 119 
  
 Enkätens tredje avdelning innehöll ett par frågor om kostnaderna för tillsynen och syftade bl.a. till att få en uppfattning om hur TSM:s resurser fördelats när det gäller tillsyn i avskrivningskonkurser och utdelningskon- kurser. 
 3 Enkätsvaren 
  
 A 
  
 TSM:s inflytande över arvodesbestämningen 
  
 I det följande redovisas inledningsvis en sammanställning av antalet erin- ringar vid de olika myndigheterna. En uppdelning har därvid gjorts mellan utdelningskonkurser och avskrivningskonkurser. Åren 1995 och 1997 har redovisats var för sig. Därefter sammanfattas vad erinringarna avsett för typ av åtgärder. Där har också angetts i vilken utsträckning tingsrätten godtagit erinringarna. 
 Tabell 2 Antal konkurser i vilka TSM erinrat mot förvaltarens arvodesyr- kande 
  
 TSM 
  
 Utdelning 
  
 Avskrivning 
  
 1995 
  
 1997 
  
 1995 
  
 1997 
  
 Eskilstuna 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Umeå 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Gävle 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 Härnösand 
  
 2 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 Stockholm 
  
 2 
  
 3 
  
 1 
  
 4 
  
 Malmö 
  
 18 
  
 16 
  
 5 
  
 5 
  
 Jönköping 
  
 10 
  
 3 
  
 4 
  
 2 
  
 Kalmar 
  
 3 
  
 4 
  
 2 
  
 1 
  
 Karlstad 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Göteborg 
  
 6 
  
 10 
  
 1 
  
 3 
  
 Summa 
  
 48 
  
 48 
  
 15 
  
 17 
  
 Procentandel (%) 
  
 9,6 
  
 9,5 
  
 3,0 
  
 3,4 
  
 120  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Närmare om erinringarna 
 Eskilstuna 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes en invändning i sak och en formell invändning. 
 Den formella invändningen avsåg allmänt slarvigt avslut. Invändningen godtogs av tingsrätten 
 Invändningen i sak avsåg förvaltarberättelsen. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 gjordes en invändning i sak och en formell invändning. 
 Den formella invändningen avsåg dröjsmål med förvaltarberättelse och halvårsberättelse. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
 Invändningen i sak avsåg avveckling av tillgångar. Invändningen god- togs av tingsrätten. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes en formell invändning som avsåg dröjsmål med avslutande av konkursen och dröjsmål med ingivande av kompletterande sluthand- lingar. Invändningen godtogs inte av tingsrätten. 
  
 1997  
 gjordes en invändning i sak och avsåg förvaltarberättelsen, anställda inkl. lönegarantifrågor, utredning om återvinning samt arbetsredogörelse. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
 Umeå 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes fyra formella invändningar i utdelningskonkurser men inga invändningar i sak. Invändningarna avsåg dröjsmål med avslut och förse- nade förvaltarberättelser och halvårsberättelser. Invändningarna godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 gjordes en invändning i sak i utdelningskonkurs som avsåg inledande åtgärder, förvaltarberättelse och anställda m.m. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
 I  
 avskrivningskonkurserna  
 gjordes inga erinringar. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 121 
  
 Gävle 
 I  
 utdelningskonkurserna  
 gjordes inga erinringar, vare sig formella eller i sak, under 1995 och 1997. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes en invändning i sak ang. inkassering. Invändningen godtogs av tingsrätten.  
 1997  
 gjordes en invändning avgående för sent ingiven för- valtarberättelse. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
 TSM har framhållit att myndigheten under 1995 och 1997 vid ifrågasät- tande av arvode begärde skriftlig komplettering av förvaltaren. Därvid sänkte förvaltaren sitt arvodesyrkande i enlighet med TSM:s yrkande eller vidhöll detsamma med en komplettering av arbetsredogörelsen. All skrift- växling överlämnades till tingsrätten. Dessa erinringar framgår inte av enkäten. 
 Härnösand 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes invändningar i två konkurser. Den ena avsåg för sent ingivna förvaltarberättelser och avsaknad av halvårsberättelser samt erinringar beträffande hanteringen av anställda inkl. lönegarantifrågor. I den andra konkursen gjordes erinringar mot inledande åtgärder och avveckling av tillgångar. Tingsrätten godtog inte någon av erinringarna. 
  
 1997  
 gjordes invändningar i åtta utdelningskonkurser. I samtliga konkur- ser gjordes invändningar mot försenade berättelser. I två fall saknades halvårsberättelser. I fem fall antecknades även dröjsmål med avslut. Här- utöver gjordes i samma konkurser invändningar i sak avseende bl.a. inle- dande åtgärder, bouppteckning, edgång, avveckling av tillgångar, anställ- da, inkassering, utredning om återvinning, utdelningsförslag. Tingsrätten godtog invändningarna i samtliga fall. 
 När det gäller invändningarna mot förvaltarberättelser och halvårsberättel- ser har TSM uppgett att man haft erinringar enbart p.g.a. dröjsmål och inte på grund av kvalitetsbrister. 
 TSM gjorde inga erinringar i  
 avskrivningskonkurser 
 , vare sig 1995 eller 1997. 
  
 122  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Stockholm 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 gjordes invändningar i två konkurser. Invändningarna i den ena kon- kursen avsåg posterna avveckling av tillgångar och bokföring. Erinringar- na godtogs av tingsrätten. I den andra konkursen gjordes invändning mot arvodet för hanteringen av anställda inkl. lönegarantifrågor. Den invänd- ningen godtogs inte av tingsrätten. 
  
 1997  
 gjordes invändningar i tre konkurser. I samtliga dessa konkurser gjordes formella invändningar ang. försenade halvårsberättelser eller för- valtarberättelser samt försenade avslut. I två av konkurserna godtog tings- rätten invändningarna. I en av konkurserna gjordes invändningar i sak be- träffande dels inledande åtgärder, bouppteckning, edgång och anställda. Tingsrätten godtog invändningarna beträffande posten anställda. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 TSM erinrade i en konkurs. Erinringen avsåg allmänt för högt arvode utan angivande av speciell åtgärd. Erinringen godtogs i sin helhet av tings- rätten. 
  
 1997  
 TSM gjorde invändningar i fyra ärenden. I två av konkurserna var invändningarna formella: allmänt hög arvodesnivå och försenade och sak- nade berättelser. Dessutom tillkom i dessa konkurser invändningar i sak ang. slutredovisning och anställda. I en tredje och fjärde konkurs invändes mot att konkursen inte inneburit ett avsevärt merarbete. Inte i något fall godtog tingsrätten invändningarna. 
 Malmö 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i 18 konkurser avseende försenade berättelser och i något fall för sent avslut. Tingsrätten godtog invändning- arna i samtliga fall utom ett. 
 Invändningar i sak gjordes i samma konkurser och avsåg edgång i två konkurser, bouppteckningen i en konkurs inledande åtgärder i en konkurs, samtliga godtagna av tingsrätten. Avveckling av tillgångar orsakade erin- ringar i fyra konkurser och godtogs i tre av dessa. Fortsatt drift orsakade erinringar i två konkurser och godtogs i den ena. Erinringar mot posten anställda gjordes i tre konkurser och godtogs i samtliga fall. Inkassering 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 123 
  
 orsakade erinringar i två konkurser och godtogs i den ena. I en av konkur- serna hade TSM erinringar mot slutredovisningen, vilket godtogs av tings- rätten. 
  
 1997  
 Formella erinringar gjordes i åtta konkurser avseende försenade be- rättelser och i något fall för sent avslut. Tingsrätten godtog erinringarna i samtliga fall. 
 Invändningar i sak gjordes i två av dessa konkurser. I den ena gällde det förvaltarberättelsen vilket godtogs av tingsrätten. I den andra gjordes erinringar ang. inledande åtgärder, avveckling av tillgångar, anställda, kontakter med borgenärer och slutredovisning. Enbart erinringen om av- vecklingar av tillgångar godtogs av tingsrätten. I ytterligare åtta konkurser gjorde TSM erinringar i sak. Arvodet för inledande åtgärder fick anmärk- ning i tre konkurser, edgång i fyra konkurser, förvaltarberättelse i en kon- kurs, avveckling av tillgångar i tre konkurser, inkassering och bokföring i vardera en konkurs, utdelningsförslag i en konkurs och övriga åtgärder i en konkurs. Tingsrätten godtog invändningarna i majoriteten av fallen. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i tre konkurser ang. för sent ingivna förvaltarberättelser och avslut. Tingsrätten godtog invändningarna. I en av konkurserna gjordes dessutom invändningar i sak beträffande edgången (godtogs) och avveckling av tillgångar (godtogs inte). I ytterligare två konkurser gjordes invändningar; i den ena i fråga om förvaltarberättelsen, vilket godtogs och i den andra i fråga om flera poster, bl.a. utredning om återvinning, vilket inte godtogs i någon del. 
  
 1997  
 Formella invändningar gjordes i fyra konkurser, ang. försenade be- rättelser och avslut. Invändningarna godtogs av tingsrätten. I en av dessa konkurser gjordes också en erinran i sak mot arvodet för förvaltarberättel- sen vilket godtogs av tingsrätten. I ytterligare en konkurs gjordes invänd- ningar i sak beträffande inledande åtgärder och avveckling av tillgångar vilket godtogs. 
  
 124  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Jönköping 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i nio utdelningskonkurser och avsåg dröjsmål med avslut eller förvaltarberättelser alternativt halvårsberättelser. I fyra av dessa konkurser gjordes även invändningar i sak. Invändningarna avsåg utredning om återvinning samt övriga åtgärder (diverse administra- tion) i ett av ärendena (godtogs), bouppteckning, fortsatt drift, kontakter med borgenärer, gäldenär och TSM samt övriga åtgärder (diverse admi- nistration) i ett annat ärende(godtogs), halvårsberättelse, anställda, fortsatt drift och utredning om återvinning i den tredje konkursen (godtogs) samt halvårs- och förvaltarberättelse samt utredning om återvinning i den fjärde konkursen (godtogs delvis). Vidare gjorde i de två sista konkurserna erin- ringar ang. vissa övriga åtgärder som inte godtogs. I ytterligare en konkurs gjordes invändningar enbart beträffande begärd kostnadsersättning, vilket inte godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 Formella invändningar gjordes i en konkurs och avsåg dröjsmål med halvårsberättelse. Invändningen godtogs delvis. I samma konkurs gjordes även invändning beträffande fortsatt drift, vilket godtogs, och bokföring, vilket inte godtogs. Invändning i sak gjordes i ytterligare två konkurser. I en konkurs erinrades mot yrkandet beträffande beslutet om fortsatt drift, men erinran godtogs inte av tingsrätten. I den andra konkursen erinrades mot yrkandet beträffande förvaltarberättelsen, bokföringen, slutredovis- ningen, arbetsredogörelsen, utdelningsförslaget och övriga åtgärder (granskning av räkenskaper, ekonomisk administration). Samtliga invänd- ningar godtogs. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i tre konkurser och avsåg i två av fallen dröjsmål med halvårsberättelser eller förvaltarberättelser och avslut samt i ett fall fråga om byte av konkursförvaltare på grund av jäv (godtogs av tingsrätten). I en annan konkurs gjordes invändning i sak ang. inkasse- ring, vilken invändning godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 Inga formella invändningar. I sak erinrades i två konkurser. Den ena avsåg inledande åtgärder, bouppteckning, edgång och utredning om brottsmisstanke. Tingsrätten godtog de tre första invändningarna. I den andra konkursen avsåg erinringen anställda och övriga åtgärder (ekonomisk förvaltning). Erinringarna godtogs inte. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 125 
  
 Kalmar 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i två konkurser ang. förvaltarberättel- sen och bokföring. Invändningarna godtogs. Invändningar i sak gjordes i en konkurs ang. edgång, avveckling av tillgångar, anställda och inkasse- ring, vilket inte godtogs. 
  
 1997  
 Formell invändning gjordes i en konkurs ang. förvaltarberättelsen. I tre andra konkurser gjordes invändningar i sak ang. bokföring (i samtliga konkurser). I en av konkurserna gjordes invändning även mot arvodet för bouppteckningen och edgången samt beträffande förvaltarberättelsen och slutredovisningen och i en annan konkurs gjordes invändningar ang. övri- ga åtgärder. Samtliga invändningar godtogs av tingsrätten. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 Inga formella invändningar. Invändningar i sak i två konkurser. I den ena gällde det bouppteckningen, halvårsberättelsen och förvaltarberättel- sen samt arbetsredogörelsen. Invändningen godtogs av tingsrätten. I den andra gällde det enbart bouppteckningen. Invändningen godtogs av tings- rätten. 
  
 1997  
 Invändning gjordes i en konkurs ang. inledande åtgärder och boupp- teckning. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
 Karlstad 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 Erinringar gjordes i en konkurs och avsåg en formell invändning ang. för sent ingiven förvaltarberättelse. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 Erinringar gjordes i en konkurs och avsåg anställda, bokföring och för sent avlämnade halvårsberättelser. Invändningen godtogs av tingsrät- ten. 
  
 Inga erinringar i  
 avskrivningskonkurser. 
  
 126  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Göteborg 
 Utdelningskonkurser 
  
 1995  
 Formella invändningar gjordes i tre konkurser och avsåg förseningar. I en av dessa konkurser gjordes dessutom invändningar i sak ang. inledan- de åtgärder, bouppteckning, avveckling av tillgångar, fortsatt drift och inkassering. Invändningarna i sak godtogs vad gäller inkasseringen, dock inte i övrigt. De formella invändningarna godtogs i sin helhet. I ytterligare tre konkurser hade TSM erinringar i sak ang. t.ex. förvaltarberättelse, av- veckling av tillgångar, inkassering, hantering av tvist och slutredovisning. Invändningarna godtogs delvis av tingsrätten. 
  
 1997  
 Formella invändningar gjordes i fyra konkurser och avsåg försening- ar samt i ett fall att arvode yrkats för arbete före konkursen. I två av kon- kurserna gjordes dessutom invändningar i sak. I en av konkurserna invän- des på många punkter utan att något godtogs av tingsrätten. I den andra konkursen godtogs en invändning ang. bokföringen. I övrigt gjordes in- vändningar i sak i sex konkurser ang. bl.a. edgång, avveckling av tillgång- ar och fortsatt drift. I de flesta fall godtogs invändningarna av tingsrätten. De formella invändningarna godtogs fullt ut. 
 Avskrivningskonkurser 
  
 1995  
 Formell invändning gjordes i en konkurs ang. försenade handlingar. Invändningen godtogs av tingsrätten. 
  
 1997  
 Formell invändning gjordes i en konkurs ang. för sent ingivna hand- lingar. I två konkurser gjordes invändning i sak, i den ena ang. övriga åt- gärder för vilka förvaltaren debiterat arvode och i den andra ang. avveck- ling av tillgångar och kontakt med borgenärer. Invändningarna godtogs av tingsrätten. 
 Sammanfattande kommentarer beträffande erinringsfrekvensen 
 Erinringsfrekvensen är låg. Den är dock över lag högre i utdelningskon- kurser än i avskrivningskonkurser. De procentuella andelarna i tabellerna har beräknats på grundval av det antal konkurser som faktiskt undersökts (se vidare i avsnitt B). TSM i Malmö och Jönköping skiljer sig väsentligt från övriga myndigheter när det gäller erinringar i utdelningskonkurser 1995 (28 % resp. 21 %). TSM i Malmö har även hög erinringsfrekvens för utdelningskonkurser år 1997 (25,8 %) men då tillsammans med TSM i 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 127 
  
 Härnösand (24,2 %) och Göteborg (14,5 %). Det kan också vara värt att notera att erinringsfrekvensen i utdelningskonkurser i Umeå var 10 % 1995 och 2,5 % 1997, medan den i Stockholm var enbart 2,8 resp. 3,8 %. 
 Svaren ger knappast stöd för att det är vanligare med formella invänd- ningar än med invändningar i sak. Ofta är de formella invändningarna för- enade med invändningar i sak i samma konkurs. Det är emellertid inte ovanligt att invändningar görs i sak utan att formella invändningar har gjorts i samma konkurs (se t.ex. Malmö 1997). Även det omvända förhål- landet förekommer, dvs. att det i vissa konkurser görs enbart formella in- vändningar. Det är endast undantagsvis som de formella invändningarna inte godtas av tingsrätten. Även invändningarna i sak godtas till övervä- gande del av tingsrätten. Ibland förekommer det att TSM har erinrat mot flera arbetsposter och att tingsrätten godtar vissa av dessa. 
 I Umeå godtogs samtliga invändningar (totalt fem). Detsamma gäller för Karlstad (två invändningar). TSM i Stockholm fick godkänt fullt ut totalt i tre av fem utdelningskonkurser och i en av fyra avskrivningskon- kurser. Detta speglar i och för sig den uppfattning som kom till uttryck vid utredningens besök vid TSM i Stockholm (jfr avsnitt 2.3.5.5) men kan knappast utgöra underlag för en jämförelse landsort – storstad. Om Brock borg och Malmö får ingå i jämförelsen blir bilden också en annan. Vid TSM i Malmö godtogs de formella erinringarna i samtliga fall utom ett och erinringarna i sak godtogs i majoriteten av fallen. Vid TSM i Göte- borg godtogs samtliga formella invändningar medan invändningarna i sak godtogs i majoriteten av fallen. 
 Någon närmare beräkning av hur ofta de olika arbetsmomenten blir föremål för erinran vid de olika myndigheterna har inte gjorts. Arbetsmo- menten avveckling av tillgångar och anställda inkl. lönegarantifrågor är dock tämligen vanligt förekommande. Detsamma gäller inledande åtgärder och edgång. Erinringsfrekvensen är dock sammantaget så låg att det är svårt att dra några slutsatser. Det som emellertid förtjänar påpekas är att det sällan har skett någon erinran mot arbetsmomentet utredning av brottsmisstanke. Som kommer att framgå i det följande är detta inte heller någon post som förvaltarna generellt sett åberopar som skäl för arvode över taxa i avskrivningskonkurser. 
  
 B 
  
 Arvodenas storlek 
  
 Den andra avdelningen i enkäten avser arvodesnivåer m.m. De första två frågorna samt frågorna 6 och 7a gäller genomsnittsarvoden och medianar- voden i utdelningskonkurser och i avskrivningskonkurser med arvode över taxa samt fördelningen mellan taxekonkurser och konkurser med arvode över taxa. Fördelningen såg ut på följande sätt. 
  
 128  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Tabell 3 Utdelningskonkurser 1995 
  
 TSM 
  
 Antal kk 
  
 Genomsnittsarvode 
  
 Medianarvode 
  
 Eskilstuna 
  
 45 
  
 127 902 
  
 60 000 
  
 Umeå 
  
 38 
  
 130 044 
  
 106 250 
  
 Gävle 
  
 42 
  
 96 722 
  
 72 500 
  
 Härnösand 
  
 31 
  
 130 550 
  
 108 750 
  
 Stockholm 
  
 72 
 1 
  
 178 115 
  
 95 625 
  
 Malmö 
  
 64 
  
 121 015 
  
 73 750 
  
 Jönköping 
  
 47 
  
 98 912 
  
 76 875 
  
 Kalmar 
  
 49 
  
 107 408 
  
 59 000 
  
 Karlstad 
  
 38 
 2 
  
 173 241 
  
 72 500 
  
 Göteborg 
  
 70 
  
 130 978 
  
 88 438 
  
 Hela landet 
  
 496 
  
 129 488 
  
 1) 
  
 En utdelningskonkurs visade sig vara en avskrivningskonkurs. 
  
 2) 
  
 Sammanställningen bygger på 38 undersökta ärenden av de 42 som ingått i urvalet. 
  
 Tabell 4 Utdelningskonkurser 1997 
  
 TSM 
  
 Antal kk 
  
 Genomsnittsarvode 
  
 Medianarvode 
  
 Eskilstuna 
  
 45 
  
 239 704 
  
 108 750 
  
 Umeå 
  
 40 
 1 
  
 174 433 
  
 81 250 
  
 Gävle 
  
 45 
  
 149 724 
  
 94 875 
  
 Härnösand 
  
 33 
  
 112 301 
  
 59 500 
  
 Stockholm 
  
 80 
  
 150 234 
  
 91 250 
  
 Malmö 
  
 62 
  
 145 512 
  
 111 250 
  
 Jönköping 
  
 40 
 2 
  
 159 436 
  
 131 250 
  
 Kalmar 
  
 50 
  
 114 455 
  
 61 000 
  
 Karlstad 
  
 38 
  
 187 667 
  
 56 600 
  
 Göteborg 
  
 69 
  
 152 710 
  
 90 313 
  
 Hela landet 
  
 501 
  
 158 617 
  
 1) 
  
 Tre av de 43 utvalda utdelningskonkurserna visade sig vara avskrivningskon kurser och har inte ingått i beräkningen. 
  
 2) 
  
 En konkursakt har inte kunnat återfinnas. Såvitt kan bedömas har arvodet dock ingått i genomsnittsberäkningen. Ytterligare en utdelningskonkurs visade sig vara en avskrivningskonkurs och räknades inte med. 
  
 TSM i Eskilstuna har påpekat att det bland utdelningskonkurserna 1997 finns ett arvode om 4,4 miljoner som påverkar genomsnittsarvodet med ca 100 000 kr. När det gäller TSM i Umeå kan konstateras att två arvodes- belopp avviker kraftigt från övriga – ett på 1 607 500 kr och ett på 870 000 kr. 
 När det gäller avskrivningskonkurserna har Umeå 1995 (tabell 5) höga arvodesnivåer både genomsnittligt och i median. Även Härnösands genom- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 129 
  
 snittsvärde ligger betydligt över de flesta övriga myndigheter. Medianvär- det ligger dock i linje med övriga landet. Uppställningen över arvoden visar att en konkurs där arvodet uppgått till 230 000 kr påverkat genom- snittsvärdet. Göteborg har ett genomsnittsvärde som ligger i höjd med Härnösands, men har ett betydligt högre medianvärde än samtliga andra myndigheter, utom för Umeå. 
 För 1997 (tabell 6) är spridningen när det gäller genomsnittsvärdena något större. TSM i Malmö skiljer sig väsentligt från övriga landet med ett genomsnittsvärde på 63 997 kr. Medianen ligger dock ungefär i linje med övriga. En konkurs med ett arvode om 446 250 kr påverkade genom- snittsvärdet, liksom två konkurser om 173 125 kr och 133 875 kr. Umeå har fortfarande bland de högsta arvodena, dock något lägre än 1995. På samma nivå ligger även Göteborg, Karlstad och Jönköping. Jönköping har dock en lägre median än Umeå. Förklaringen kan vara en konkurs med arvode på 179 375 kr. Även i Göteborg finns en avskrivningskonkurs med arvode på 270 000 kr som avviker markant från övriga arvoden. 
 I Karlstad har fyra av avskrivningskonkurserna över taxa ett arvode mellan 91 000 och 111 000 kr, medan övriga inte överstiger 37 000 kr. 
 Tabell 5 Avskrivningskonkurser 1995 
  
 TSM 1995 
  
 Antal 
  
 Antal kk 
  
 Procentandel 
  
 Genom- 
  
 Median- 
  
 under- 
  
 över taxa 
  
 arvode över 
  
 snittsar- 
  
 arvode 
  
 sökta kk 
  
 taxa (%) 
  
 vode 
  
 Eskilstuna 
  
 46 
  
 17 
  
 36 
  
 30 926 
  
 26 500 
  
 Umeå 
  
 36 
  
 19 
  
 52 
  
 50 128 
  
 43 750 
  
 Gävle 
  
 32 
  
 16 
  
 50 
  
 30 883 
  
 22 500 
  
 Härnösand 
  
 23 
  
 11 
  
 47 
  
 43 239 
  
 22 500 
  
 Stockholm 
  
 111 
  
 44 
  
 39 
  
 30 081 
  
 22 875 
  
 Malmö 
  
 57 
  
 27 
  
 47 
  
 31 252 
  
 26 250 
  
 Jönköping 
  
 40 
  
 20 
  
 50 
  
 36 231 
  
 23 875 
  
 Kalmar 
  
 43 
  
 20 
  
 46 
  
 28 100 
  
 21 000 
  
 Karlstad 
  
 33 
 1 
  
 18 
  
 54 
  
 22 172 
  
 20 000 
  
 Göteborg 
  
 76 
  
 43 
  
 56 
  
 42 900 
  
 38 750 
  
 Hela landet 
  
 497 
  
 235 
  
 47 
  
 34 591 
  
 1) 
  
 Sammanställningen bygger på 33 undersökta ärenden av 35. Övriga två har inte kunnat återfinnas och några ersättningskonkurser har inte valts. 
  
 130  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Tabell 6 Avskrivningskonkurser 1997 
  
 TSM 1997 
  
 Antal 
  
 Antal kk 
  
 Procentandel Genom- 
  
 Median- 
  
 under- 
  
 över taxa 
  
 arvode över 
  
 snittsar- 
  
 arvode 
  
 sökta kk 
  
 taxa (%) 
  
 vode 
  
 Eskilstuna 
  
 42 
  
 19 
  
 45 
  
 30 893 
  
 27 500 
  
 Umeå 
  
 37 
  
 17 
  
 46 
  
 45 424 
  
 43 750 
  
 Gävle 
  
 36 
  
 21 
  
 58 
  
 31 882 
  
 23 125 
  
 Härnösand 
  
 28 
  
 15 
  
 54 
  
 32 805 
  
 29 375 
  
 Stockholm 
  
 105 
 1 
  
 54 
  
 51 
  
 33 251 
  
 32 500 
  
 Malmö 
  
 58 
  
 25 
  
 43 
  
 3 997 
  
 36 250 
  
 Jönköping 
  
 41 
  
 21 
  
 51 
  
 45 731 
  
 37 500 
  
 Kalmar 
  
 43 
  
 25 
  
 58 
  
 30 911 
  
 22 000 
  
 Karlstad 
  
 30 
 2 
  
 14 
  
 47 
  
 44 303 
  
 27 000 
  
 Göteborg 
  
 78 
  
 48 
  
 61 
  
 45 624 
  
 38 750 
  
 Hela landet 
  
 498 
  
 259 
  
 52 
  
 40 482 
  
 1) 
  
 Två av konkurserna var avskrivna enligt 10kap. 4 § KL. 
  
 2) 
  
 Två konkurser saknas. Undersökningen bygger på 30 av 32 utvalda avskriv- ningskonkurser. 
  
 Vad åberopade konkursförvaltarna till stöd för yrkande om arvode över taxa? 
 I underbilaga 2  
 A–B 
  redovisas hur ofta olika förvaltningsåtgärder åbero- pats av förvaltaren till stöd för yrkanden om arvode över taxa (fråga 7b). Ofta har flera moment åberopats i en och samma konkurs. 
 Följande kan sägas om hur förvaltarna motiverat sina yrkanden. 
 Eskilstuna 
 I de flesta konkurser åberopas flera åtgärder till stöd för yrkande över taxa. I några konkurser 1997 (fyra) har enbart ett arbetsmoment lagts till grund för yrkandet. I två fall var det upprättande av förvaltarberättelse. 
 Gävle 
 I de flesta konkurser har två eller flera arbetsmoment lagts till grund för yrkade över taxa. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 131 
  
 Umeå och Härnösand 
 I Umeå åberopas mellan fem och tio åtgärder till stöd för yrkandet i nästan alla konkurser medan det i Härnösand åberopas enbart en eller ett par åt- gärder i varje konkurs. 
 Stockholm 
 Nästan i samtliga konkurser med arvodesyrkande över taxa åberopades inledande åtgärder, bouppteckning, edgång, förvaltarberättelse, slutredo- visning och arbetsredogörelse som skäl för arvodesyrkandet. Utredning om brottsmisstanke åberopas också ganska ofta. När det gäller kostnader- na har angetts att kostnad för annan person som förvaltaren anlitat har avsett bokföring i boet. Posten övriga kostnader har specificerats i de olika ärendena och avser bl.a. porto, arkivering, reparation och underhåll samt transporter och taxi. Denna post har också åberopats som grund för arvode över taxa i flertalet konkurser (se vidare under  
 Anmärkning 
 ). 
 Malmö 
 Även i Malmö är det inledande åtgärder, förvaltarberättelse, slutredovis- ning och arbetsredogörelse som är de poster som synes vara arbetskrävan- de i avskrivningskonkurserna. Avveckling av tillgångar tar också viss tid i anspråk. 
 Jönköping 
 Även i Jönköping åberopas posterna inledande åtgärder, bouppteckning och förvaltarberättelse som grund för arvode över taxa i samtliga överskri- dandekonkurser. När det gäller kostnaderna har särskilt angetts att det av- ser t.ex. kontakter med skattemyndigheten, försäkringskassan och frågor om momsregistrering. Även posthantering har angetts som en särskild kostnad i flera fall. 1997 åberopades utredning om brottsmisstanke i be- tydligt större utsträckning än 1995. 
 Kalmar 
 Även här åberopas inledande åtgärder, bouppteckning och förvaltarberät- telse i de flesta konkurser med arvodesyrkande över taxa. 
  
 132  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Karlstad 
 Här åberopas inte lika många arbetsmoment som grund för arvodesyrka- det. Det är dock ofta fråga om flera moment i varje konkurs. Det synes inte vara lika vanligt att inledande åtgärder och upprättande av förvaltarberät- telse åberopas som grund för arvodesyrkandet över taxa. Dessa åtgärder jämte avveckling av tillgångar åberopas dock oftare än övriga arbetsmo- ment. 
 Göteborg 
 Genomsnittligt sett åberopas det väldigt många arbetsmoment i varje kon- kurs. Det är nästan lättare att notera vilka moment som inte åberopas än vilka som åberopas. Även posten övriga kostnader är vanlig (liksom i Stockholm, se dock under  
 Anmärkning 
 ) . 
 Anmärkning 
 I uppräkningen av arbetsmoment har även upptagits kostnadsersättningar, som i sin tur delats upp i tre olika rubriker. Det kan inte uteslutas att detta uppfattats på olika sätt av de olika myndigheterna. Vissa TSM har inte markerat dessa arbetsmoment alls, vilket kan ha sin förklaring i att frågan avsåg vilka arbetsmoment som har gjort att förvaltaren har yrkat arvode över taxa. Kostnadsersättning fastställs utöver taxa. Vissa myndigheter har emellertid markerat många av konkurserna främst när det gäller posten Övriga kostnader för vilka förvaltaren begärt ersättning. Emellanåt har även konkurser med arvodesyrkande enligt taxa markerats. Vissa myndig- heter har även specificerat kostnaderna som t.ex. arkivering 4 375 kr eller PRV 143 kr. Det är oklart vad som avsetts. Storleken på fastställd kost- nadsersättning har visserligen efterfrågats, men i ett annat sammanhang. 
 Sammanfattning 
 Om man ser till hur många arbetsmoment som åberopas genomsnittligt sett när förvaltaren yrkar arvode över taxa skiljer sig Härnösand från övriga regioner. Där åberopas inte så många arbetsmoment i varje konkurs till stöd för yrkandet. Detsamma skulle kunna sägas gälla Gävle. Detta är dock svårt att dra någon slutsats av. I t.ex. Göteborg, Stockholm, Kalmar och Jönköping åberopas vissa arbetsmoment i samtliga konkurser där arvode yrkas över taxa. När det gäller enskilda arbetsmoment kan det noteras att fortsatt drift och inkassering samt hantering av tvister inte åberopades sär- skilt frekvent, vare sig 1995 eller 1997. Vid de flesta myndigheterna ver- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 133 
  
 kade det 1995 inte heller vara särskilt vanligt att förvaltaren hade fått läg- ga ned extra arbete på utredning om brottsmisstanke. Undantaget är härvid Stockholm och Göteborg. Detsamma gäller utredning om återvinning. Detta arbetsmoment är emellertid mer vanligt även i Eskilstuna. Såvitt gäller 1997 åberopas utredning om brottsmisstanke i tre fjärdedelar av de aktuella konkurserna i Stockholm och i drygt hälften av konkurserna i Göteborg. I Jönköping har det också skett en förändring från 1995 till 1997 såvitt avser hur ofta utredning om brottsmisstanke åberopas; från 2 till 17 konkurser (av 21 möjliga). I Malmö åberopas detta arbetsmoment enbart i enstaka fall – under 1995 inte i något fall. 
 Fördelningen av konkurserna mellan juridisk person, fysisk person med enskild firma och fysisk person utan enskild firma 
 De undersökta ärendena har fördelat sig på följande sätt i utdelningskon- kurserna och i avskrivningskonkurserna med arvode över taxa (frågorna 3 och 4). Siffrorna anger det faktiska antalet konkurser som undersökts. Bakgrunden till skillnaderna mot den avsedda urvalsstorleken (jfr tabell 1) har redovisats i anslutning till tabellerna  
 3–6. 
  
 Tabell 7 Utdelningskonkurser 1995 
  
 TSM 
  
 Antal un- 
  
 Juridisk 
  
 Fys. pers med 
  
 Fys. pers utan 
  
 dersökta kk 
  
 person 
  
 ensk. firma 
  
 ensk. firma 
  
 Eskilstuna 
  
 45 
  
 39 
  
 4 
  
 2 
  
 Umeå 
  
 38 
  
 31 
  
 7 
  
 0 
  
 Gävle 
  
 42 
  
 34 
  
 5 
  
 3 
  
 Härnösand 
  
 31 
  
 26 
  
 4 
  
 1 
  
 Stockholm 
  
 71 
  
 61 
  
 6 
  
 4 
  
 Malmö 
  
 64 
  
 55 
  
 6 
  
 3 
  
 Jönköping 
  
 47 
  
 41 
  
 5 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 49 
  
 43 
  
 5 
  
 1 
  
 Karlstad 
  
 38 
  
 36 
 1 
  
 2 
  
 Göteborg 
  
 70 
  
 65 
  
 3 
  
 2 
  
 1) inkl. fysisk person med enskild firma 
  
 134  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 Tabell 8 Utdelningskonkurser 1997 
  
 TSM 
  
 Antal un- 
  
 Juridisk 
  
 Fys. pers med 
  
 Fys. pers utan 
  
 dersökta kk 
  
 person 
  
 ensk. firma 
  
 ensk. firma 
  
 Eskilstuna 
  
 45 
  
 38 
  
 5 
  
 2 
  
 Umeå 
  
 40 
  
 38 
  
 1 
  
 1 
  
 Gävle 
  
 45 
  
 38 
  
 5 
  
 2 
  
 Härnösand 
  
 33 
  
 24 
  
 7 
  
 2 
  
 Stockholm 
  
 80 
  
 70 
  
 1 
  
 9 
  
 Malmö 
  
 62 
  
 56 
  
 2 
  
 4 
  
 Jönköping 
  
 40 
  
 36 
  
 3 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 50 
  
 43 
  
 2 
  
 0 
  
 Karlstad 
  
 38 
  
 37 
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 Göteborg 
  
 69 
  
 63 
  
 5 
  
 1 
  
 1) inkl. fysisk person med enskild firma 
 Tabell 9 Avskrivningskonkurser med arvode över taxa 1995 
 Antalet undersökta konkurser avser med arvode över taxa. 
  
 TSM 
  
 Antal kk 
  
 Juridisk 
  
 Fys. pers med 
  
 Fys. pers utan 
  
 över taxa 
  
 person 
  
 ensk. firma 
  
 ensk. firma 
  
 Eskilstuna 
  
 17 
  
 12 
  
 5 
  
 Umeå 
  
 19 
  
 18 
  
 1 
  
 0 
  
 Gävle 
  
 16 
  
 12 
  
 3 
  
 1 
  
 Härnösand 
  
 11 
  
 6 
  
 4 
  
 1 
  
 Stockholm 
  
 44 
  
 35 
  
 6 
  
 3 
  
 Malmö 
  
 27 
  
 18 
  
 5 
  
 4 
  
 Jönköping 
  
 20 
  
 18 
  
 1 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 20 
  
 16 
  
 2 
  
 2 
  
 Karlstad 
  
 18 
 1 
  
 18 
 2 
  
 - 
  
 1 
  
 Göteborg 
  
 43 
  
 37 
  
 5 
  
 1 
  
 1) 
  
 Oklarhet i materialet 
  
 2) 
  
 Inkl. fysisk person med enskild firma 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 135 
  
 Tabell 10 Avskrivningskonkurser med arvode över taxa 1997 
  
 TSM 
  
 Antal kk 
  
 Juridisk 
  
 Fys. pers med 
  
 Fys. pers utan 
  
 person 
  
 ensk. firma 
  
 ensk. firma 
  
 Eskilstuna 
  
 19 
  
 17 
  
 1 
  
 1 
  
 Umeå 
  
 17 
  
 15 
  
 2 
  
 0 
  
 Gävle 
  
 21 
  
 15 
  
 2 
  
 4 
  
 Härnösand 
  
 15 
  
 10 
  
 3 
  
 2 
  
 Stockholm 
  
 54 
  
 46 
  
 5 
  
 3 
  
 Malmö 
  
 25 
  
 19 
  
 5 
  
 1 
  
 Jönköping 
  
 21 
  
 18 
  
 2 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 25 
  
 21 
  
 3 
  
 1 
  
 Karlstad 
  
 14 
 1 
  
 16 
 2 
  
 - 
  
 1 
  
 Göteborg 
  
 48 
  
 43 
  
 4 
  
 1 
  
 1) 
  
 Oklarhet i materialet. 
  
 2) 
  
 Inkl. fysik person med enskild firma 
  
 Sammanställning över vilka branscher som varit repre- senterade i undersökningen (fråga 5). 
 Se underbilaga 3  
 A–D. 
  
 När det gäller avskrivningskonkurserna kan påpekas att sammanställning- en avser avskrivningskonkurser med arvode över taxa. Taxekonkurserna har således sorterats bort, antingen direkt av TSM enligt frågeställningen eller då svaren sammanställts. Det har också kunnat noteras att vissa myn- digheter gjort flera markeringar om branschtillhörighet för ett ärende. Ofta rör det sig om kombinationer av en verksamhetsform och att verksamheten upphört mer än två år före konkursbeslutet. Vissa myndigheter har inte gjort någon markering för fysiska personers konkurser. Dessa faktorer gör att antalet markeringar per TSM inte överensstämmer helt med antalet undersökta utdelningskonkurser eller antalet avskrivningskonkurser över taxa. 
 Några säkra slutsatser kan inte dras av sammanställningen. Post- och kommunikationsföretag förekommer nästan inte alls. Det finns inte heller jordbruks- och skogskonkurser i någon större omfattning. Däremot är de- taljhandel och fastighetsbolag välrepresenterade i utdelningskonkurserna, vilket även gäller för byggindustrin. Det kan för 1995 noteras ett stort an- tal fastighetsbolagskonkurser i Göteborg. Under 1997 var det fortfarande många sådana utdelningskonkurser i Göteborg, men då hade antalet inom detaljhandeln blivit större. I Gävle kan noteras ett stort antal detalj- 
  
 136  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2000:62 
  
 handelskonkurser med utdelning för 1995, vilket gällde även för 1997. Under posten Övrigt döljer sig ett stort antal konkurser men det är omöj- ligt att säga vad det rör sig om. När det gäller avskrivningskonkurserna dominerar (om man bortser från Övrigt) detaljhandeln. Det är förhållan- devis mer vanligt att verksamheten har upphört mer än två år före konkur- sen än vad som gäller för utdelningskonkurserna. 
  
 C 
  
 Kostnader för tillsynsverksamheten 
  
 Fråga 1  
 gäller hur stor del av TSM:s totala resurser som tagits i anspråk för avskrivningskonkurser resp. utdelningskonkurser. De svar som har lämnats har grundats på enbart uppskattningar och inte på några mätning- ar. Några myndigheter har inte ansett sig kunna göra någon uppskattning. 
  
 Eskilstuna  
 har uppgett att uppskattningsvis  
 30–40% 
  av de totala resur- serna går åt till avskrivningskonkurser och  
 60–70 
  % till utdelningskon- kurser. 
  
 Umeå  
 har inte kunnat göra någon uppskattning. Man uppger att 41 % av de avslutade konkurserna 1998 var avskrivningskonkurser. 
  
 Gävle  
 har gjort en grov uppskattning att 20 % av resurserna går åt till avskrivningskonkurser. 
  
 Härnösand  
 anger en siffra på 20 % men framhåller att det är en grov gissning. 
  
 Stockholm  
 anser inte att det går att mäta resursåtgången i efterhand. Varje konkurs belastar TSM olika beroende på längd, omfattning och svå- righetsgrad. Därför saknar uppdelningen i avskrivningskonkurser och ut- delningskonkurser betydelse. 
  
 Malmö  
 uppger att gissningsvis 35 % av resurserna bedöms nedlagda på avskrivningskonkurser beroende bl.a. på att de flesta härvkonkurser samt konkurser med kvalificerad ekonomisk brottslighet är avskrivnings- konkurser. 
  
 Jönköping  
 har som en grov uppskattning uppgett att 30 % av de totala resurserna går åt till avskrivningskonkurser. 
  
 Kalmar  
 har bedömt att 25 % av resurserna läggs ner i avskrivningskon- kurser och 65 % i utdelningskonkurserna. 
  
 Karlstad  
 har gjort fördelningen 30% på avskrivningskonkurser och 70 % på utdelningskonkurser. 
  
 Göteborg  
 har inte kunnat ange någon fördelning. 
  
 Fråga 2  
 var huruvida det i någon av de undersökta konkurserna hade fun- nits medel över till att betala någon del av tillsynsavgiften sedan förval- tararvoden och kostnadsersättningar betalats. Resultatet blev följande. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 9  
 137 
  
 Eskilstuna 
 : tre ärenden 1995. Överskottet uppgick till 15 125 kr, 522 kr och 1 405 kr. Under 1997 förekom enbart ett ärende där överskottet upp- gick till11 595 kr. 
 I  
 Umeå  
 förekom inga överskott. 
 I  
 Gävle  
 gjordes i två konkurser 1995 utdelning enligt 10 kap. 4 § KL, 6 272 kr och 414 kr. Under 1997 förekom ett fall med utdelningen enligt 10 kap 4 § KL som uppgick till 3 844 kr. 
 I  
 Härnösand  
 förekom inga överskott. 
  
 Stockholm  
 uppgav att det under 1995 förekom ett ärende där till- synsavgift skulle kunna ha tagits ut till viss del. Överskottet var 7 653 kr. Under 1997 förekom tre ärenden med överskott på 4 859, 1 538 och 2 050 kr. 
 Från  
 Malmö  
 uppgavs att det i en av de undersökta konkurserna 1995 varit ett överskott som uppgått till 924 kr. 1997 förekom överskott i fem av de undersökta avskrivningskonkurserna (2 439, 3 103, 383, 900 kr och okänt belopp). 
 I  
 Jönköping  
 fanns endast i en av de undersökta konkurserna tillgångar – 1 997 kr – som hade räckt till del av tillsynsavgiften. 
 I  
 Kalmar  
 fanns ett ärende 1995 med ett överskott om ca 2000 kr. 
 I  
 Karlstad  
 fanns ett ärende 1995 där det blev fråga om efterutdelning till staten med 158 951 kr. 
  
 Göteborg  
 uppgav att det i sju ärenden 1995 blev överskott efter det att förvaltarens kostnadsanspråk och övriga kostnader blivit täckta. Beloppen var 7 060 kr , 37 kr, 1 715 kr, 6 069 kr, 5 810 kr, 10 528 kr samt 442 350 kr (efterutdelning?). 1997 förekom inte något fall. 
  
 Totalt  
 fanns 27 ärenden av ca 1000 undersökta avskrivningskonkurser där det kunde ha blivit aktuellt att ta ut del av tillsynsavgiften om reglernas utformning tillåtit detta. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 1  
 139 
  
 Enkät angående förvaltararvode och kostnader m.m. 
 A. TSM:s inflytande över arvodesbestämningen. 
  
 1 
  
 I hur många fall av de undersökta ärendena erinrade TSM mot arvodes- anspråken och/eller kostnadsanspråken 
  
 a) 
  
 i utdelningskonkurs ? 
  
 b) 
  
 i avskrivningskonkurs med arvodesyrkande över taxa ? 
  
 2 
  
 Vilka moment avsåg TSM:s erinran ? 
  
 a) 
  
 Formella invändningar (t.ex. för sent ingivna handlingar eller dröjsmål med att avsluta konkursen) ? Var god att på särskild hand- ling ange vad invändningen avsåg med angivande av ärendenummer för resp konkurskategori som avses under 1a) och 1b). 
  
 b) 
  
 Invändningar i sak ? (Dvs. mot sådana åtgärder för vilka förvaltaren begärt arvode och/eller kostnadsersättning i sin arvodesframställ- ning. Var god markera med kryss i lämplig ruta avseende vil- ken/vilka åtgärd(er) TSM erinrat mot under resp ärendenummer, se bilaga 1a (utdelningskonkurs) och 1 b (avskrivningskonkurs med arvode över taxa). Vid kryssmarkering för "Övriga åtgärder etc." resp "Övriga kostnader etc."i bil 1 a och 1b, var god ange vad som avses). 
  
 3 
  
 I hur många av de fall som avses under 1 a) respektive b) godtog tings- rätten TSM:s erinran till mera än hälften av begärd arvodes- resp kost- nadssänkning 
  
 a) 
  
 beträffande formella invändningar ? (Var god markera med ring runt de ärendenummer som angetts under 2 a) 
  
 b) 
  
 beträffande invändningar i sak ? (Var god markera med ring runt lämplig kryssmarkering som gjorts under fråga 2 b) avseende vil- ken/vilka åtgärd(er) TSM erinrat mot under resp ärende, se bilaga 1a (utdelningskonkurs) och 1b (avskrivningskonkurs med arvode över taxa ). 
  
 140  
 Underbilaga 1 
  
 SOU 2000:62 
  
 B. Arvodenas storlek 
  
 1 
  
 Vilket är det genomsnittliga arvodet år 1995 och 1997 för 
  
 a) 
  
 utdelningskonkurserna ? 
  
 b) 
  
 avskrivningskonkurserna med arvodesyrkande över taxa ? 
  
 2 
  
 Vilket är medianarvodet år 1995 och 1997 för 
  
 a) 
  
 utdelningskonkurserna ? 
  
 b) 
  
 avskrivningskonkurserna med arvodesyrkande över taxa ? 
  
 3 
  
 Hur många av de undersökta ärendena avsåg fysisk person utan enskild firma ? 
  
 a) 
  
 i utdelningskonkurs ? 
  
 b) 
  
 i avskrivningskonkurs med arvodesyrkande över taxa ? 
  
 4 
  
 Hur många av de undersökta ärendena avsåg juridisk person respektive fysisk person med enskild firma ? 
  
 a) 
  
 i utdelningskonkurs ? 
  
 b) 
  
 i avskrivningskonkurs med arvodesyrkande över taxa ? 
  
 5 
  
 Var god ange vilka branscher som var representerade i undersökningen genom att sätta kryss i lämplig ruta 
  
 a) 
  
 i bilaga 2 a för utdelningskonkurs och 
  
 b) 
  
 i bilaga 2 b för avskrivningskonkurs med arvodesyrkande över taxa. 
  
 6 
  
 Var god ange arvodets storlek och hur stor utdelningen var i respektive utdelningskonkurs med angivande av ärendenummer. 
  
 7. 
  
 a) 
  
 I hur många av avskrivningskonkurserna tillerkändes förvaltaren arvode över taxa ? Var god ange arvodets storlek i dessa konkurser med angivande av ärendenummer. Ange även vilka kostnader som fastställts i dessa ärenden. 
  
 b) 
  
 Vilka omständigheter anförde förvaltarna till stöd för att få arvode över taxa ? (Var god sätt kryss i lämplig(a) ruta(or) för resp ärende- nummer i bilaga 3. Vid kryssmarkering för "Övriga åtgärder etc." resp "Övriga kostnader etc.", var god ange vad som avses). 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 1  
 141 
  
 C. Kostnader för tillsynsverksamheten 
  
 1 
  
 Hur stor del av de totala resurserna tas enligt tillsynsmyndighetens be- dömning tas i anspråk för tillsynen i avskrivningskonkurser respektive utdelningskonkurser? Ange om möjligt proportionerna i procent. 
  
 2 
  
 Har det i någon eller några av de undersökta avskrivningskonkurserna funnits tillgångar som efter det att förvaltarens arvodes- och kostnads- anspråk samt övriga kostnader blivit täckta skulle ha räckt till att betala en del av tillsynsavgiften? Ange i sådant fall vilket belopp som återstått med angivande av ärendenummer. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 2 A  
 143 
  
 Vad åberopade förvaltarna till stöd för sina yrkanden om arvode över taxa? 
  
 1995 
  
 Förvaltningsåtgärd 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 (antal kk över taxa) 
  
 (17) 
  
 (19) 
  
 (16) 
  
 (11) 
  
 (44) 
  
 (27) 
  
 (20) 
  
 (20) 
  
 (18) 
  
 (43) 
  
 Inledande åtgärder 
  
 4 
  
 19 
  
 10 
  
 5 
  
 44 
  
 20 
  
 20 
  
 18 
  
 11 
  
 38 
  
 Bouppteckning 
  
 6 
  
 19 
  
 3 
  
 0 
  
 44 
  
 14 
  
 20 
  
 19 
  
 5 
  
 35 
  
 Edgång 
  
 0 
  
 15 
  
 1 
  
 0 
  
 43 
  
 18 
  
 18 
  
 12 
  
 4 
  
 24 
  
 Halvårsberättelse 
  
 2 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 30 
  
 8 
  
 9 
  
 9 
  
 1 
  
 11 
  
 Förvaltarberättelse 
  
 10 
  
 16 
  
 1 
  
 0 
  
 43 
  
 25 
  
 19 
  
 19 
  
 8 
  
 35 
  
 Avveckling av 
  
 6 
  
 13 
  
 6 
  
 2 
  
 24 
  
 16 
  
 10 
  
 12 
  
 8 
  
 23 
  
 tillgångar 
  
 Fortsatt drift 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 Anställda 
  
 2 
  
 8 
  
 0 
  
 3 
  
 11 
  
 5 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 7 
  
 Inkassering 
  
 5 
  
 4 
  
 4 
  
 1 
  
 4 
  
 6 
  
 5 
  
 2 
  
 6 
  
 5 
  
 Bokföring 
  
 4 
  
 14 
  
 2 
  
 1 
  
 11 
  
 5 
  
 13 
  
 8 
  
 6 
  
 14 
  
 Utredning om 
  
 4 
  
 1 
  
 3 
  
 1 
  
 16 
  
 9 
  
 7 
  
 1 
  
 0 
  
 11 
  
 återvinning 
  
 Utredning om 
  
 5 
  
 4 
  
 3 
  
 0 
  
 19 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 11 
  
 brottsmisstanke och 
  
 näringsförbud 
  
 Hantering av tvister 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Kontakter med borg, 
  
 1 
  
 11 
  
 3 
  
 1 
  
 19 
  
 0 
  
 12 
  
 0 
  
 1 
  
 7 
  
 gäld. eller TSM 
  
 Slutredovisning 
  
 0 
  
 18 
  
 0 
  
 0 
  
 43 
  
 23 
  
 19 
  
 14 
  
 1 
  
 23 
  
 Arbetsredogörelse 
  
 0 
  
 18 
  
 0 
  
 0 
  
 44 
  
 24 
  
 17 
  
 10 
  
 1 
  
 23 
  
 Övriga åtgärder 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 7 
  
 16 
  
 7 
  
 2 
  
 2 
  
 6 
  
 Kostnad för 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 15 
  
 0 
  
 2 
  
 ? 
  
 0 
  
 3 
  
 sakkunnigt biträde 
  
 Watts 
  
 Kostnad för annan 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 18 
  
 0 
  
 0 
  
 ? 
  
 0 
  
 0 
  
 person 
  
 Övriga kostnader 
  
 0 
  
 0 
  
 6 
  
 0 
  
 39 
  
 0 
  
 3 
  
 ? 
  
 0 
  
 28 
  
 144  
 Underbilaga 2 B 
  
 SOU 2000:62 
  
 Vad åberopade förvaltarna till stöd för sina yrkanden om arvode över taxa? 
  
 1997 
  
 Förvaltningsåtgärd 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 (antal kk över taxa) 
  
 (19) 
  
 (17) 
  
 (21) 
  
 (15) 
  
 (54) 
  
 (25) 
  
 (21) 
  
 (25) 
  
 (14) 
  
 (48) 
  
 Inledande åtgärder 
  
 6 
  
 16 
  
 7 
  
 2 
  
 54 
  
 25 
  
 21 
  
 22 
  
 8 
  
 43 
  
 Bouppteckning 
  
 2 
  
 15 
  
 4 
  
 0 
  
 54 
  
 17 
  
 21 
  
 23 
  
 5 
  
 36 
  
 Edgång 
  
 4 
  
 14 
  
 1 
  
 0 
  
 54 
  
 17 
  
 16 
  
 9 
  
 1 
  
 29 
  
 Halvårsberättelse 
  
 1 
  
 9 
  
 0 
  
 2 
  
 37 
  
 10 
  
 9 
  
 8 
  
 4 
  
 20 
  
 Förvaltarberättelse 
  
 12 
  
 14 
  
 5 
  
 2 
  
 54 
  
 25 
  
 19 
  
 23 
  
 10 
  
 46 
  
 Avveckling av 
  
 8 
  
 13 
  
 11 
  
 5 
  
 24 
  
 12 
  
 8 
  
 9 
  
 8 
  
 16 
  
 tillgångar 
  
 Fortsatt drift 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 Anställda 
  
 3 
  
 8 
  
 2 
  
 3 
  
 13 
  
 5 
  
 7 
  
 5 
  
 2 
  
 7 
  
 Inkassering 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 Bokföring 
  
 3 
  
 7 
  
 0 
  
 2 
  
 24 
  
 8 
  
 12 
  
 9 
  
 5 
  
 11 
  
 Utredning om 
  
 5 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 13 
  
 1 
  
 10 
  
 3 
  
 3 
  
 6 
  
 återvinning 
  
 Utredning om 
  
 8 
  
 5 
  
 1 
  
 2 
  
 41 
  
 1 
  
 17 
  
 0 
  
 2 
  
 27 
  
 brottsmisstanke och 
  
 näringsförbud 
  
 Hantering av tvister 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 6 
  
 0 
  
 0 
  
 4 
  
 Kontakter med borg, 
  
 1 
  
 11 
  
 1 
  
 2 
  
 22 
  
 0 
  
 11 
  
 0 
  
 5 
  
 23 
  
 gäld. eller TSM 
  
 Slutredovisning 
  
 0 
  
 14 
  
 0 
  
 0 
  
 52 
  
 23 
  
 9 
  
 18 
  
 1 
  
 24 
  
 Arbetsredogörelse 
  
 0 
  
 15 
  
 0 
  
 0 
  
 54 
  
 24 
  
 16 
  
 5 
  
 1 
  
 23 
  
 Övriga åtgärder 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 11 
  
 4 
  
 11 
  
 1 
  
 1 
  
 Kostnad för 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 6 
  
 0 
  
 2 
  
 ? 
  
 0 
  
 2 
  
 sakkunnigt biträde 
  
 7:11 KL 
  
 Kostnad för annan 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 ? 
  
 0 
  
 1 
  
 person 
  
 Övriga kostnader 
  
 0 
  
 0 
  
 10 
  
 0 
  
 48 
  
 0 
  
 3 
  
 ? 
  
 0 
  
 34 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 3 A  
 145 
  
 Sammanställning över vilka branscher som varit representerade i undersökningen 
 A. Utdelningskonkurser 1995 
  
 Bransch 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 Summa 
  
 Jordbruk och 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 7 
  
 serviceföretag till 
  
 jordbruk 
  
 Skogsbruk och 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 6 
  
 serviceföretag till 
  
 skogsbruk 
  
 Tillverkningsindu- 
  
 4 
  
 6 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 5 
  
 7 
  
 7 
  
 6 
  
 4 
  
 44 
  
 strin 
  
 Byggindustrin 
  
 7 
  
 3 
  
 10 
  
 5 
  
 9 
  
 9 
  
 4 
  
 2 
  
 3 
  
 7 
  
 59 
  
 Handel med 
  
 1 
  
 3 
  
 2 
  
 6 
  
 3 
  
 3 
  
 2 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 28 
  
 motorfordon, service 
  
 och bensin 
  
 Parti- och agentur- 
  
 6 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 7 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 24 
  
 handel, ej med 
  
 motorfordon 
  
 Detaljhandel, ej med 
  
 5 
  
 6 
  
 12 
  
 5 
  
 12 
  
 9 
  
 14 
  
 9 
  
 7 
  
 7 
  
 86 
  
 motorfordon; 
  
 reparation 
  
 Hotell och 
  
 3 
  
 5 
  
 5 
  
 1 
  
 6 
  
 4 
  
 0 
  
 3 
  
 1 
  
 6 
  
 34 
  
 restauranger 
  
 Transportföretag, 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 1 
  
 1 
  
 17 
  
 resebyrå 
  
 Post- och kommu- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 nikationsföretag 
  
 Fastighetsbolag och 
  
 9 
  
 3 
  
 3 
  
 4 
  
 12 
  
 8 
  
 5 
  
 11 
  
 10 
  
 23 
  
 88 
  
 fastighetsförvaltare 
  
 Företagsservicefirmor 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 1 
  
 5 
  
 1 
  
 14 
  
 Övrigt 
  
 3 
  
 3 
  
 1 
  
 3 
  
 12 
  
 9 
  
 8 
  
 4 
  
 1 
  
 14 
  
 58 
  
 Verksamheten har 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 8 
  
 upphört mer än två år 
  
 före konkursbeslutet 
  
 Någon verksamhet 
  
 2 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 4 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 4 
  
 1 
  
 15 
  
 har aldrig bedrivits 
  
 146  
 Underbilaga 3 B 
  
 SOU 2000:62 
  
 B. Avskrivningskonkurser 1995 
  
 Bransch 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 Summa 
  
 Jordbruk och 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 serviceföretag till 
  
 jordbruk 
  
 Skogsbruk och 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 serviceföretag till 
  
 skogsbruk 
  
 Tillverkningsindu- 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 10 
  
 strin 
  
 Byggindustrin 
  
 5 
  
 3 
  
 4 
  
 0 
  
 4 
  
 3 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 24 
  
 Handel med 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 10 
  
 motorfordon, 
  
 service och bensin 
  
 Parti- och agentur- 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 4 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 11 
  
 handel, ej med 
  
 motorfordon 
  
 Detaljhandel, ej 
  
 1 
  
 3 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 3 
  
 2 
  
 4 
  
 3 
  
 7 
  
 34 
  
 med motorfordon; 
  
 reparation 
  
 Hotell och 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 3 
  
 14 
  
 restauranger 
  
 Transportföretag, 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 10 
  
 resebyrå 
  
 Post- och kommu- 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 nikationsföretag 
  
 Fastighetsbolag och 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 13 
  
 21 
  
 fastighetsförvaltare 
  
 Företagsservice- 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 3 
  
 1 
  
 4 
  
 21 
  
 firmor 
  
 Övrigt 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 2 
  
 13 
  
 5 
  
 4 
  
 4 
  
 2 
  
 5 
  
 39 
  
 Verksamheten har 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 4 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 5 
  
 20 
  
 upphört mer än två 
  
 år före konkurs- 
  
 beslutet 
  
 Någon verksamhet 
  
 4 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 12 
  
 har aldrig bedrivits 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 3 C  
 147 
  
 C. Utdelningskonkurser 1997 
  
 Bransch 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 Summa 
  
 Jordbruk och 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 6 
  
 serviceföretag till 
  
 jordbruk 
  
 Skogsbruk och 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 8 
  
 serviceföretag till 
  
 skogsbruk 
  
 Tillverkningsindu- 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 6 
  
 4 
  
 8 
  
 5 
  
 9 
  
 2 
  
 4 
  
 48 
  
 strin 
  
 Byggindustrin 
  
 8 
  
 6 
  
 7 
  
 0 
  
 11 
  
 6 
  
 5 
  
 4 
  
 4 
  
 8 
  
 59 
  
 Handel med 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 1 
  
 18 
  
 motorfordon, service 
  
 och bensin 
  
 Parti- och agentur- 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 5 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 21 
  
 handel, ej med 
  
 motorfordon 
  
 Detaljhandel, ej med 
  
 7 
  
 11 
  
 13 
  
 6 
  
 11 
  
 14 
  
 9 
  
 15 
  
 10 
  
 18 
  
 114 
  
 motorfordon; 
  
 reparation 
  
 Hotell och 
  
 9 
  
 1 
  
 4 
  
 7 
  
 5 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 4 
  
 33 
  
 restauranger 
  
 Transportföretag, 
  
 1 
  
 2 
  
 4 
  
 0 
  
 4 
  
 3 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 20 
  
 resebyrå 
  
 Post- och kommu- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 nikationsföretag 
  
 Fastighetsbolag och 
  
 2 
  
 5 
  
 2 
  
 3 
  
 12 
  
 9 
  
 3 
  
 6 
  
 8 
  
 17 
  
 67 
  
 fastighetsförvaltare 
  
 Företagsservice- 
  
 4 
  
 3 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 17 
  
 firmor 
  
 Övrigt 
  
 2 
  
 4 
  
 5 
  
 3 
  
 7 
  
 8 
  
 4 
  
 9 
  
 7 
  
 9 
  
 58 
  
 Verksamheten har 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 7 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 12 
  
 upphört mer än två 
  
 år före konkurs- 
  
 beslutet 
  
 Någon verksamhet 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 7 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 14 
  
 har aldrig bedrivits 
  
 148  
 Underbilaga 3 D 
  
 SOU 2000:62 
  
 D. Avskrivningskonkurser 1997 
  
 Bransch 
  
 Eskilstuna 
  
 Umeå 
  
 Gävle 
  
 Härnösand 
  
 Stockholm 
  
 Malmö 
  
 Jönköping 
  
 Kalmar 
  
 Karlstad 
  
 Göteborg 
  
 Summa 
  
 Jordbruk och 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 4 
  
 serviceföretag till 
  
 jordbruk 
  
 Skogsbruk och 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 serviceföretag till 
  
 skogsbruk 
  
 Tillverkningsindu- 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 1 
  
 4 
  
 12 
  
 strin 
  
 Byggindustrin 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 1 
  
 3 
  
 4 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 18 
  
 Handel med 
  
 4 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 15 
  
 motorfordon, service 
  
 och bensin 
  
 Parti- och agentur- 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 4 
  
 11 
  
 handel, ej med 
  
 motorfordon 
  
 Detaljhandel, ej med 
  
 2 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 15 
  
 1 
  
 6 
  
 5 
  
 1 
  
 7 
  
 48 
  
 motorfordon; 
  
 reparation 
  
 Hotell och 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 2 
  
 1 
  
 22 
  
 restauranger 
  
 Transportföretag, 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 12 
  
 resebyrå 
  
 Post- och kommu- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 nikationsföretag 
  
 Fastighetsbolag och 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 7 
  
 16 
  
 fastighetsförvaltare 
  
 Företagsservice- 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 13 
  
 firmor 
  
 Övrigt 
  
 3 
  
 6 
  
 4 
  
 1 
  
 8 
  
 4 
  
 3 
  
 5 
  
 1 
  
 18 
  
 53 
  
 Verksamheten har 
  
 2 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 6 
  
 2 
  
 4 
  
 0 
  
 4 
  
 6 
  
 26 
  
 upphört mer än två 
  
 år före konkurs- 
  
 beslutet 
  
 Någon verksamhet 
  
 2 
  
 0 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 8 
  
 har aldrig bedrivits 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 10  
 149 
  
 Sammanställning av enkätsvaren angående omfattningen av kungörelseannonsering i konkurs 
 Bakgrund 
 Utredningen tillställde under våren 1999 samtliga då 96 tingsrätter en en- kät ang. omfattningen av kungörande i ortspress i fråga om konkursbeslut m.m. (se underbilaga 1). Bakgrunden till enkäten var att utredningen enligt 1998 års tilläggsdirektiv skall ta sig an bl.a. frågor som har att göra med omfattningen av annonseringen vid kungörande av beslut och åtgärder under konkursen. Avsikten är inte att utredningen skall överväga frågan om vilka beslut och åtgärder under konkursförfarandet som skall kungöras, utan i stället i hur många tidningar som tingsrätten skall kungöra de olika beslut och åtgärder som enligt konkurslagens regler skall spridas genom kungörelse i ortstidning. 
 Bestämmelser om annonsering av kungörelser i konkurs ges i 15 kap. 1 § KL. Enligt paragrafens första stycke skall beslut om försättande i kon- kurs kungöras i enlighet med föreskrifterna i 3 § lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. (kungörandelagen). När det gäller kungörelser av andra beslut eller åtgärder under konkursen skall kungörelsen föras in i Post- och Inrikes Tidningar samt i den eller de ortstidningar som rätten bestämmer (andra stycket). För en närmare be- skrivning av bestämmelsernas innebörd och bakgrunden till dem hänvisas till avsnitt 2.6.2.2. 
 Kungörandet av konkursbeslutet regleras alltså genom hänvisningen till 3 § kungörandelagen. Uppgifter om vilka ortstidningar som tingsrätterna skall annonsera kungörelsen i skulle därför i princip kunna inhämtas med hjälp av den dagstidningsförteckning som ges ut av Presstödsnämnden och som innehåller uppgifter om dagstidningarnas spridning. När det gäller kungörandet av övriga beslut och åtgärder under konkursförfarandet av- görs omfattningen av tingsrätterna själva. Det enda sättet att få veta vilka begränsningar i förhållande till annonseringen av konkursbeslutet som görs har därför varit att ställa frågan till tingsrätterna. För att minska ris- ken för missförstånd har enkäten avsett såväl frågan om kungörande av 
  
 150  
 Bilaga 10 
  
 SOU 2000:62 
  
 själva konkursbeslutet som kungörandet av övriga beslut och åtgärder un- der konkursen. Enkätfrågorna framgår av underbilaga 1. Samtliga tings- rätter har besvarat enkäten. 
 Enkätsvaren 
 Kungörelse av beslut om försättande i konkurs 
 Fråga 1 
 När det gäller kungörelsen av konkursbeslutet framgår att annonsering i två eller tre ortstidningar är vanligast. Åtskilliga tingsrätter (ca 25 st) kun- gör i olika ortstidningar beroende på var gäldenären har sitt hemvist eller säte. Vid de flesta tingsrätter innebär detta att annonsen förs in i två eller tre tidningar. Vid någon enstaka tingsrätt kan antalet tidningar som annon- serna förs in i växla från en till fyra stycken beroende på från vilken kom- mun konkursen härrör. En jämförelse mellan antalet tingsrätter som kun- gör i två resp. tre tidningar ger dock vid handen att ungefär dubbelt så många utnyttjar enbart två tidningar. Några enstaka tingsrätter för in an- nonserna i fyra tidningar och några tingsrätter begränsar sig till en tidning. En tingsrätt anger uttryckligen att annonsering i en viss ortstidning av kostnadsskäl inte görs. 
 De tre största tingsrätterna annonserar i två ortstidningar. I övrigt har det inte gått att se någon tendens när det gäller stora och små tingsrätter och antalet tidningar vari annonsering sker. Bland de tingsrätter som an- nonserar i fyra tidningar kan nämnas Eslövs tingsrätt, Landskrona tings- rätt, Sala tingsrätt och Lunds tingsrätt. I samtliga fall utnyttjas fyra tid- ningar enbart i vissa fall beroende på gäldenärens bosättnings- eller verk- samhetsort. I Mora tingsrätt förs annonserna in i fyra eller fem tidningar beroende på gäldenärens hemvist. Uppsala, Linköpings och Västerås tingsrätter annonserar enbart i en ortstidning, vilket gäller i vissa fall även för t.ex. Alingsås, Mölndals och Uddevalla tingsrätter. 
 Fråga 2 
 Frågan avsåg att utröna om tingsrätterna utnyttjar möjligheten att begränsa annonseringen av konkursbeslutet till färre antal tidningar än vad som stadgas i huvudregeln i 3 § kungörandelagen. Möjligheten utnyttjas av några tingsrätter. Det skäl som oftast anges är att konkursärendet skall flyttas över till annan tingsrätt eftersom verksamheten bedrivits på annan ort. I något fall hänvisas enbart till kostnadsaspekten. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 10  
 151 
  
 Kungörelse av övriga beslut och åtgärder 
 Frågorna 1 och 2 
 Svaren ger vid handen att annonseringen begränsas i stor omfattning. Ett  
 60-tal 
  tingsrätter kungör efterföljande beslut och åtgärder i enbart en tid- ning. Som skäl anges att annonseringen sker i den tidning som har den största spridningen. I enstaka fall har skett en begränsning (i förhållande till vad som gäller beträffande konkursbeslutet) till två tidningar. Som skäl för att två tidningar väljs anges ofta att tidningarna har lika stor spridning. I vissa fall har hänvisats till gäldenärens hemvist eller säte. Kostnadsas- pekten har också berörts av vissa tingsrätter. I de fall tingsrätten kungör efterföljande beslut i samma tidningar som själva konkursbeslutet rör det sig om de tingsrätter som endast kungör konkursbeslutet i en eller två tid- ningar. 
 Fråga 3 
 Nästan alla tingsrätter anger att de kungör efterföljande beslut och åtgär- der i samma tidningar oavsett vilket beslut eller vilken åtgärd som avses. Några tingsrätter gör dock olika överväganden beroende på om det är ut- delningsförslag eller bevakningsförfarande som kungörs. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Underbilaga 1  
 153 
  
 Enkät angående omfattningen av kungörande i ortspress i fråga om konkursbeslut m.m. 
 Kungörelse av beslut om försättande i konkurs 
  
 1. 
  
 I vilka ortstidningar brukar tingsrätten kungöra ett konkursbeslut? 
  
 2. 
  
 Förekommer det att tingsrätten utnyttjar möjligheten att begränsa an- nonseringen av kungörelsen om konkursbeslutet till färre tidningar än de som följer av huvudregeln i 3 § lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m.? Ange om möjligt i så fall varför man ansett det lämpligt att begränsa annonseringen. 
  
 Kungörelse av efterföljande beslut och åtgärder i konkursen 
  
 1. 
  
 I vilka ortstidningar brukar kungörelser om efterföljande beslut och åtgärder i konkursen (t.ex. bevakningsförfarande, utdelningsförslag och slutredovisning) annonseras? 
  
 2. 
  
 Vilka överväganden ligger bakom valet av tidningar? Styrs valet av i vilken tidning konkursbeslutet har kungjorts? 
  
 3. 
  
 Kungörs samtliga efterföljande beslut och åtgärder i samma tid- ning/tidningar eller är valet av tidningar beroende av vilket beslut eller vilken åtgärd som kungörs? 
  
 30 mkr 
  
 4 mkr 
  
 4 mkr 
  
 6 mkr 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 155 
  
 Kostnadsberäkningar 
 1 
  
 I avsnitt 5.12.1 har redogjorts för vad utredningens förslag innebär i kost- nadshänseende. I det följande redovisas de kostnadsberäkningar som legat till grund för slutsatserna i avsnitt 5.12.1 när det gäller kostnad för en ny tillsynsmyndighet, kostnad för Konkursrådet och kostnad för konkursför- valtarråden. Under punkten 1 redovisas kostnaderna för den nuvarande organisationen 1999. Därefter redovisas under punkten 2 kostnaderna för tillsynsmyndigheten, Konkursrådet och konkursförvaltarråden i nu angiv- en ordning. Redovisningen avslutas med en sammanställning där kostnad- en för utredningens förslag jämförs med kostnaderna för den nuvarande organisationen. Under punkten 3 redovisas utredningens beräkningar när det gäller de kostnadsmässiga effekterna av en höjning av konkursförvalt- artaxan. 
  
 1. 
  
 Kostnad för nuvarande tillsynsorganisa- tion 
  
 Kostnaden för den nuvarande tillsynsorganisationen uppgick 1999 till 44 mkr fördelade enligt följande. 
 Löner 
 ADB Lokalkostnader Övrigt 
 Under Övrigt ingår t.ex. portokostnader, resekostnader och kostnader för gemensam administration. 
 Kostnaden för KFM:s förvaring av gäldenärens räkenskapshandlingar uppgick för 1999 till 7,4 mkr. Detta belopp är inte inräknat i den ovan an- givna kostnaden om 44 mkr. Kostnaden 7,4 mkr innefattar inte heller de ytterligare kostnader som tillkommer i samband med transport av mate- rialet från konkursförvaltarna samt arbetskostnader för iordningställande av nytt material i arkivet. 
  
 1  
 Denna bilaga har upprättats av utredningens sekretariat. 
  
 156  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 2. 
  
 Kostnad för utredningens förslag 
  
 2.1 
  
 En fristående Konkurstillsynsmyndighet 
  
 Kostnadsberäkningen av den nya tillsynsorganisation som utredningen föreslår kan hänföras under följande rubriker: 
  
 1. 
  
 Lönekostnader 
  
 2. 
  
 Lokalkostnader 
  
 3. 
  
 Övriga personal- och materialkostnader 
  
 4. 
  
 IT-kostnader 
  
  samt kostnad för administration 
  
 5. 
  
 Engångskostnader 
  
 6. 
  
 Sammanställning 
  
 1. 
  
 Lönekostnader i en ny organisation 
  
 Utgångspunkter 
 Som framhållits i avsnitt 5.9.1 bör det ankomma på den föreslagna till- synsmyndigheten att själv bedöma hur personalen skall fördelas mellan de olika enheterna. Utredningen måste emellertid för att kunna göra en be- räkning av lönekostnaden i den nya organisationen göra ett antagande om vilken effekt minskningen av antalet verksamhetsorter kan få för personal- behovet i organisationen. Antalet anställda i organisationen har också viss betydelse för vilken lokalkostnad som kan beräknas uppkomma. 
 Beräkningen i det följande bygger på utredningens förslag i avsnitt 5.9.1 om att den nya tillsynsmyndigheten – Konkurstillsynsmyndigheten – skall ha regional förankring och vara indelad i totalt sju enheter. Detta innebär att det inte längre kommer att bedrivas tillsynsverksamhet i Kal- mar (Växjö), Gävle och Karlstad. Konkurser i dessa tre områden kommer att fördelas på övriga verksamhetsorter i enlighet med vad som föreslagits i avsnitt 5.9.1.2. Det förhållandet att verksamheten kommer att bedrivas på färre orter och vid större enheter bör kunna leda till viss minskning av den totala personalstyrkan. 
 Utredningen har till grund för beräkningarna haft uppgifter om antalet anställda i olika personalkategorier vid tillsynsmyndigheterna per den 15 september 1999 och per den 1 mars 2000. Utredningen har vidare haft tillgång till statistik från RSV angående myndigheternas ingående balanser 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 157 
  
 1999, antalet inkomna ärenden samma år och den utgående balansen. När det gäller den länsvisa fördelningen av antalet konkurser har utredningen utgått från statistik från SCB över antalet vid tingsrätterna i resp. län be- slutade konkurser (Statistiska meddelanden Konkurser och offentliga ac- kord 1999). 
 Den nuvarande organisationen har förändrats från den 15 september 1999 till från 1 mars 2000. Bl.a. har bemanningen vid TSM i Kalmar, Karlstad, Malmö och minskat något, medan det sysselsatts fler personer vid TSM i Stockholm. Jämförelser mellan en ny organisation och den nu- varande bör lämpligen ske med bemanningen per den 1 mars 2000, dvs. med hänsyn till en så aktuell beskrivning som möjligt. För att få rättvisan- de beräkningar har utredningen därför ansett att organisationen som den såg ut per den 1 mars 2000 bör tas som utgångspunkt. Det går inte att ha någon uppfattning om hur många konkurser som kommer att hanteras in- om TSM under 2000. Beräkningarna får därför bygga på ett antagande om att konkursutvecklingen kommer att se ut ungefär som under 1999. Såle- des har 1999 års konkursstatistik lagts till grund för beräkningarna. 
 För att kunna bedöma det totala behovet av personal i den myndig- hetsorganisation som föreslås måste klarläggas vilka personalförändringar som kan bli aktuella vid de enheter där konkursunderlaget kommer att bli ett annat än i dag. Konkursunderlaget kommer att förändras på två sätt, dels genom en ökning av antalet inkomna ärenden per år, dels genom att vissa enheter får ta över en befintlig balans från län som tillhört TSM som kommer att upphöra. 
 Om konkursunderlaget enbart bestod av årligen inkomna konkurser skulle det inte vara förenat med större svårigheter att beräkna personalbe- hovet i en ny organisation. Ett genomsnitt av antalet inkomna konkurser per anställd i en viss personkategori skulle kunna beräknas och med hjälp av detta tal skulle det kunna avgöras vilken förändring i personalsamman- sättningen som en viss ökning av antalet inkomna ärenden skulle innebära. 
 Konkursunderlaget består emellertid inte enbart av inkomna konkurser utan även av ett visst antal konkurser i balans. Denna balans är ännu så länge avsevärd. TSM i Stockholm hade t.ex. 5 229 konkurser i ingående balans 1999, medan det kom in 2 289 konkurser under året. Den utgående balansen uppgick till 4 672 konkurser vilket innebär att det slutfördes fler konkurser än det antal som kom in. En utgångspunkt bör kunna vara att antalet anställda i den nuvarande organisationen är beräknat inte enbart på grundval av antalet inkomna ärenden utan även med hänsyn till befintliga balanser. Frågan är hur hänsyn skall kunna tas till detta då man beräknar personalbehovet vid en omfördelning av konkursunderlaget. 
 Tänkbart vore i och för sig att ändå utgå från antalet inkomna konkurs- er. Alla enheter som i den nya organisationen får fler inkomna konkurser får även ett antal gamla konkurser. Man skulle kunna anta att förhållandet 
  
 158  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 mellan balanserna och antalet inkomna konkurser inte skiljer sig avsevärt i de olika länen. Om man räknade fram ett nyckeltal som angav antal in- komna ärenden per anställd i viss personalkategori, borde det med hjälp av detta tal kunna bedömas vilken personalförstärkning som vore nödvändig vid ett större antal inkomna ärenden (modell 1). 
 Ett annat och sannolikt bättre sätt, där hänsyn tas inte bara till att in- komna ärenden skall handläggas utan även en del av ärendena i balans, är att först beräkna ett nyckeltal över landet för hur många ärenden t.ex. en jurist kan beräknas slutföra i den nuvarande organisationen. Detta är ett mått på den arbetskapacitet som varje jurist har. I den nya organisationen utgår man då från att arbetsunderlaget är antalet inkomna ärenden  
 samt  
 en viss del alla de balanserade konkurserna. En beräkning på grundval av handläggningen 1999 visar att myndigheterna minskade sina balanser med i snitt ca 15 %. Till antalet inkomna ärenden vid varje enhet skulle därför kunna läggas 15 % av det antal ärenden som enheten kommer att ha i ba- lans. Därefter ser man hur många anställda som behövs för att slutföra samma mängd ärenden som i dag, där nyckeltalet slutförda ärenden per jurist i den nuvarande organisation antas vara ett mått på arbetskapaciteten (modell 2). 
 Ett tredje sätt är att beräkna hur många konkurser som resp. jurist, eko- nom och kanslist under 1999 handlade (inte hur många de slutförde) vid de olika myndigheterna. Beräkningen skulle kunna göras genom att den ingående balansen vid myndigheten samt de under året inkomna ärendena summeras och divideras med antalet anställda i resp. personalkategori (modell 3). 
 Utredningen har i de kostnadsberäkningar som presenteras i det följan- de valt att utgå från en beräkning enligt det alternativ där antalet inkomna ärenden samt viss del av balanserna läggs till grund för beräkningarna (modell 2). Med den beräkningen kommer arbetet med de nytillkomna konkurserna i fokus, samtidigt som det även tas med i beräkningen det arbete som uppkommer då ett ärende skall avslutas vid tillsynsmyndighe- ten. Detta ligger väl i linje med utredningens förslag om innehållet i den nya tillsynen där en större vikt skall läggas vid tillsynen under konkursens inledningsskede. Det skall därvid från början göras en bedömning av i vilken omfattning tillsyn kommer att behövas. Vidare skall, i de fall en utökad tillsyn bedömts erforderlig, tillsynen utövas löpande under konkur- sens handläggning. Den arbetsanhopning som i det nuvarande tillsynsar- betet uppstått i samband med att konkursen avslutats skall inte behöva bli lika framträdande i den nya tillsynen, men bör ändå i viss utsträckning beaktas. Resultatet av en beräkning enligt denna metod redovisas i det följande. 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 159 
  
 Beräkning av personalbehov i en ny organisation 
 Beräkningarna är gjorda med utgångspunkt i antalet inkomna konkurser under 1999. När det gäller antalet konkurser i balans har den utgående balansen 1999 lagts till grund för beräkningarna av hur många konkurser de nya enheterna skulle få som arbetsunderlag. Hur situationen kommer att se ut vid ett ikraftträdande av utredningens förslag är naturligtvis inte möjligt att säga. Beräkningarna påverkas både av antalet inträffade kon- kurser i de olika länen och av storleken på de befintliga balanserna vid resp. myndighet. I tabell  
 1–3 
  redovisas antalet ärenden som en jurist, eko- nom och kanslist kan beräknas slutföra i den nuvarande organisationen, dvs. med den nuvarande bemanningen (1 mars 2000). Utifrån dessa resul- tat har beräknats ett nyckeltal som lagts till grund för en beräkning av per- sonalbehovet i den nya organisationen. I tabell 4 redovisas därefter resul- tatet av personalbehovet i de olika personalkategorierna i den nya organi- sationen. Beräkningen baseras på antalet inkomna ärenden i den nya orga- nisationen (tabell 5.8 i avsnitt 5.9.1.2) samt en viss del av den nya enhe- tens balanser. 
 När det gäller fördelningen av de ärenden i balans som härrör från de TSM som skall upphöra har gjorts en uppskattning baserad på antalet be- slutade konkurser i resp. län i förhållande till det totala antalet beslutade konkurser för tillsynsenhetens upptagningsområde. När det t.ex. gäller TSM i Gävle beslutades under 1999 167 konkurser i Örebro län och 156 konkurser i Gävleborgs län. Därför har antagits att ungefär hälften av den utgående balansen vid TSM i Gävle 1999, 534 konkurser, härrör från var- dera länet. När det gäller utgående balans för TSM i Karlstad har antagits att 300 konkurser härrör från Värmlands län och 265 konkurser från Öre- bro län. Hos TSM i Kalmar har 95 av myndighetens 841 konkurser i ba- lans antagits härröra från Blekinge län, 220 från Kalmar län, 175 från Kronobergs län och 340 från Hallands län. 
  
 160  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 Tabell 1 
  
 Antal slutförda ärenden per jurist i nuvarande 
  
 organisation 
  
 TSM 
  
 Antal slutför- 
  
 Antal jurister 
  
 Antal slutförda ärenden 
  
 da ärenden 
  
 per 1 mars 2000 
  
 per jurist 
  
 Stockholm 
  
 2 846 
  
 10 
 1 
  
 284 
  
 Eskilstuna 
  
 680 
  
 2 
  
 340 
  
 Jönköping 
  
 419 
  
 2 
  
 209 
  
 Kalmar 
  
 820 
  
 1 
  
 820 
  
 Malmö 
  
 1 277 
  
 4,5 
  
 283 
  
 Göteborg 
  
 1 694 
  
 6 
  
 282 
  
 Karlstad 
  
 424 
  
 1 
  
 424 
  
 Gävle 
  
 477 
  
 1 
  
 477 
  
 Härnösand 
  
 330 
  
 1,05 
  
 314 
  
 Umeå 
  
 406 
  
 1 
  
 406 
  
 Genomsnitt 
  
 ca 380 konkurser/jurist 
  
 1 
 ) exkl. enhetschef 
 Tabell 2 Antal slutförda ärenden per ekonom i nuvarande organisation 
  
 TSM 
  
 Antal slutför- 
  
 Antal ekonomer 
  
 Antal slutförda ärenden 
  
 da ärenden 
  
 per 1 mars 2000 
  
 per ekonom 
  
 Stockholm 
  
 2 846 
  
 7 
  
 406 
  
 Eskilstuna 
  
 680 
  
 2 
  
 340 
  
 Jönköping 
  
 419 
  
 1 
  
 419 
  
 Kalmar 
  
 820 
  
 1 
  
 820 
  
 Malmö 
  
 1 277 
  
 1 
  
 1277 
  
 Göteborg 
  
 1 694 
  
 2 
  
 847 
  
 Karlstad 
  
 424 
  
 1 
  
 424 
  
 Gävle 
  
 477 
  
 1 
  
 477 
  
 Härnösand 
  
 330 
  
 1 
  
 330 
  
 Umeå 
  
 406 
  
 2 
  
 203 
  
 Genomsnitt 
  
 ca 550 konkurser/ eko- 
  
 nom 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 161 
  
 Tabell 3 
  
 Antal slutförda ärenden per kanslist i nuvarande 
  
 organisation 
  
 TSM 
  
 Antal slutförda Antal kanslister 
  
 Antal slutförda ärenden 
  
 ärenden 
  
 per 1 mars 2000 
  
 per kanslist 
  
 Stockholm 
  
 2 846 
  
 6 
  
 474 
  
 Eskilstuna 
  
 680 
  
 2 
  
 340 
  
 Jönköping 
  
 419 
  
 1 
  
 419 
  
 Kalmar 
  
 820 
  
 2 
  
 410 
  
 Malmö 
  
 1 277 
  
 3 
  
 425 
  
 Göteborg 
  
 1 694 
  
 5 
  
 338 
  
 Karlstad 
  
 424 
  
 0,5 
  
 848 
  
 Gävle 
  
 477 
  
 1 
  
 477 
  
 Härnösand 
  
 330 
  
 1 
  
 330 
  
 Umeå 
  
 406 
  
 2 
  
 203 
  
 Genomsnitt 
  
 ca 420 konkurser/ 
  
 kanslist 
  
 Tabell 4 
  
 Personalbehov vid enheterna i en ny organisation 
  
 Region 
  
 Antal 
  
 15% av 
  
 Jurist- 
  
 Ekonom- 
  
 Kanslist- 
  
 inkomna 
  
 ärende- 
  
 behov 
  
 behov 
  
 behov 
  
 ärenden 
  
 balansen 
  
 Stockholm 
  
 2 289 
  
 700 
  
 7,8 
  
 5,4 
  
 7,1 
  
 Eskilstuna 
  
 877 
  
 200 
 1 
  
 2,8 
  
 1,9 
  
 2,6 
  
 Jönköping 
  
 673 
  
 141 
 2 
  
 2,1 
  
 1,5 
  
 1,9 
  
 Malmö 
  
 930 
  
 256 
 3 
  
 3,1 
  
 2,1 
  
 2,8 
  
 Göteborg 
  
 1 699 
  
 436 
 4 
  
 5,6 
  
 3,9 
  
 5,1 
  
 Härnösand 
  
 411 
  
 125 
 5 
  
 1,4 
  
 1.0 
  
 1,3 
  
 Umeå 
  
 390 
  
 146 
  
 1,4 
  
 1,0 
  
 1,3 
  
 1) 
  
 Utgående balans 1999: 808 konkurser 
  
 Tillkommande balans från Dalarna och Örebro län: 527 konkurser 
  
 2) 
  
 Utgående balans 1999: 548 konkurser 
  
 Tillkommande balans från Kalmar och Kronobergs län: 395 konkurser 
  
 3) 
  
 Utgående balans 1999: 1 613 konkurser Tillkommande balans från Blekinge län :95 konkurser 
  
 4) 
  
 Utgående balande 1999:2 310 konkurser 
  
 Tillkommande balans från Värmland och Halland: 600 konkurser 
  
 5) 
  
 Utgående balans 1999: 565 konkurser 
  
 Tillkommande balans från Gävleborgs län: 270 konkurser 
  
 162  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 I tabell 5 framgår personalbehovet vid de olika enheterna i en ny orga- nisation jämfört med bemanningen per den 1 mars 2000. Siffrorna avseen- de antalet anställda i den nya organisationen härrör från tabell 4 och har avrundats till närmaste hel eller halv tjänst. 
 Tabell 5 Sammanställning över personalbehovet i en ny organisa- tion jämfört med bemanningen per den 1 mars 2000 
  
 Avdelning 
  
 Anställda per 
  
 Antal anställda i Förändring jämfört 
  
 den 1.3.2000 
  
 ny organisation 
  
 1.3.2000 
  
 Eskilstuna 
  
 Jurister 
  
 2 
  
 3 
  
 +1 
  
 Ekonomer 
  
 2 
  
 2 
  
 Kanslister 
  
 2 
  
 2,5 
  
 +0,5 
  
 Jönköping 
  
 Jurister 
  
 2 
  
 2 
  
 Ekonomer 
  
 1 
  
 1,5 
  
 +0,5 
  
 Kanslister 
  
 1 
  
 2 
  
 +1 
  
 Malmö 
  
 Jurister 
  
 4,5 
  
 3 
  
 -1,5 
  
 Ekonomer 
  
 1 
  
 2 
  
 +1 
  
 Kanslister 
  
 3 
  
 3 
  
 Göteborg 
  
 Jurister 
  
 6 
  
 5,5 
  
 -0,5 
  
 Ekonomer 
  
 2 
  
 4 
  
 +2 
  
 Kanslister 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 Härnösand 
  
 Jurister 
  
 1,05 
  
 1,5 
  
 +0,45 
  
 Ekonomer 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Kanslister 
  
 1 
  
 1,5 
  
 +0,5 
  
 Stockholm 
  
 Jurister 
  
 11 
  
 9 
  
 -2 
  
 Ekonomer 
  
 7 
  
 5,5 
  
 - 1,5 
  
 Kanslister 
  
 6 
  
 7 
  
 +1 
  
 Umeå 
  
 Jurister 
  
 1 
  
 1,5 
  
 +0,5 
  
 Ekonomer 
  
 2 
  
 1 
  
 -1 
  
 Kanslister 
  
 2 
  
 1,5 
  
 -0,5 
  
 Kalmar 
  
 4 
  
 0 
  
 -4 
  
 Karlstad 
  
 2,5 
  
 0 
  
 -2,5 
  
 Gävle 
  
 3 
  
 0 
  
 -3 
  
 Summa 
  
 73,05 
  
 65 
  
 -8,05 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 163 
  
 Det kan diskuteras om den förändring som beräkningarna skulle innebära för Stockholms del skall få fullt genomslag när det gäller beräkningen av den totala personalstorleken. Utredningen föreslår inte några förändringar när det gäller konkursunderlaget i Stockholm. Det kan inte uteslutas att det kan finnas en större andel tidskrävande konkurser där än vid de mindre orterna. Detta kan i sin tur motivera fler anställda. Utredningen har tagit hänsyn till detta och har utgått från ett personalbehov för avdelningen i Stockholm i enlighet med vad som gällde per den 1 mars 2000. I de föl- jande kostnadsberäkningarna har utredningen utgått från att den nya till- synsorganisationen kommer behöva ca 68 årsarbetskrafter. 
 Lönekostnader för tillsynspersonal 
 Utgångspunkten är att lönekostnaden för 1999 var 30 mkr. Det förhållan- det att tillsynsenheterna i Kalmar (Växjö), Karlstad och Gävle upphör med sin verksamhet innebär att följande lönekostnader försvinner jämfört med personalsituationen per den 1 mars 2000. 
 Kostnad för 9,5 tjänster på de tre enheter som försvinner (beräkningarna grundade på uppgifter från RSV om genomsnittlig lön för KFM:s personal per den 1 januari 2000). 
 3,5 kanslister: 3,5x(14 998x1,5211)x12 = 958 165 kr 
 3 ekonomer: 3x(25 668x1,5211)x12 = 1 405 569 kr 
 3 enhetschefer 3x(30 831x1,5211)x12 = 1 688 293 kr Totalt: 4 052 027 kr 
 Enligt utredningens beräkning av personalbehovet kommer viss perso- nalförstärkning att bli nödvändig vid de enheter som får ett större arbets- underlag. Om den totala personalstyrkan antas vara 68 personer innebär det en förstärkning med 4,5 tjänster av de 9,5 som försvinner i Kalmar, Karlstad och Gävle. Samtidigt har antagits att viss omfördelning av perso- nalresurser kan bli erforderliga. Om man bortser från de förändringar som beräkningarna i tabell 5 skulle innebära för Stockholm (och som heller inte beaktats fullt ut vid beräkningen av det totala personalbehovet) skulle på juristsidan en omfördelning av personalen vara tillräcklig. Beräkning- arna ger däremot vid handen att det krävs en förstärkning på ekonomsidan. Det bör observeras att detta bara är övergripande beräkningar. Hur myn- digheten slutligen väljer att fördela resurserna på olika personalkategorier är helt oberoende av dessa beräkningar. Kostnaden för jurister och eko- nomer beräknas vara densamma. 
 3 jurist/ekonomtjänster: 3x(25 668x1,5211)x12 = 1 405 569 kr 1,5 kanslitjänst: 1,5x(14 998x1,5211)x12 = 410 642 kr 
  
 164  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 Vidare antas att en viss löneförstärkning måste beräknas för den person som skall vara chef för hela tillsynsmyndigheten. Här har beräknats en ytterligare kostnad på 10 000 kr i månaden eller 10 000 x 1,5211x 12 = 182 532 kr 
 Totalt: 1 998 743 kr 
 Minskade lönekostnader i förhållande till i dag, baserat på nuvaran- de lönenivåer, ca 2 mkr. 
  
 2. 
  
 Lokalkostnader 
  
 Beräkningen av lokalhyran har gjorts med utgångspunkt i Statskontorets uppgifter om rikthyra och kvadratmeterbehov per anställd. Härvid har viss justering gjorts. När det gäller små enheter med  
 4–6 
  anställda krävs ett större antal m 
 2  
 per anställd för att inberäkna utrymme för bl.a. sammanträ- desrum, arkiv, pausrum och toaletter. Enligt uppgift från RSV bör ett be- hov av 50 m 
 2 
 /anställd tas som utgångspunkt om antalet anställda är  
 4–6. 
  Om antalet anställda är  
 7–10 
  har i enlighet med Statskontorets anvisningar beräknats ett behov av 40 m 
 2  
 per person och om antalet anställda är fler än 10 är behovet 35 m 
 2 
 /person. För lokaler innanför tullarna i Stockholm har beräknats en rikthyra om 2300 kr/m 
 2 
 . För lokaler utanför tullarna samt i Göteborg och Malmö har en hyra om 1075 kr/m 
 2  
 lagts till grund för beräk- ningarna. För övriga orter har lokalkostnaderna beräknats utifrån en årlig hyra om 1 000 kr/m 
 2 
 . Lokalkostnaden framgår av tabell 6 där anställda med halv tjänst (jfr tabell 5) räknats som en person ur lokalsynpunkt. 
 Tabell 6 Lokalkostnad per enhet 
  
 Avdelning 
  
 Antal anställda 
  
 Årlig lokalkostnad 
  
 Stockholm 
  
 27 
 1 
  
 2 173 500 (1 015 875) 
  
 Eskilstuna 
  
 8 
  
 320 000 
  
 Göteborg 
  
 16 
 2 
  
 602 000 
  
 Malmö 
  
 8 
  
 344 000 
  
 Jönköping 
  
 6 
  
 300 000 
  
 Härnösand 
  
 5 
  
 250 000 
  
 Umeå 
  
 5 
  
 250 000 
  
 Summa 
  
 4 239 500 (3 081 875) 
  
 1) 
  
 inkl. chef, personaladministratör och två datakonsulter 
  
 2) 
  
 inkl. en datakonsult 
  
 Till lokalkostnaden kommer kostnad för lokalvård, inredning och telefon- växel. Dessa kostnader har beräknats på grundval av underlag från DV. Kostnad för lokalvård och inredning har beräknats på grundval av en total 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 165 
  
 lokalyta om ca 3000 m 
 2 
 . När det gäller inredningen har avskrivningstiden antagits vara 10 år. Telefonväxeln är en Centrex växellösning från Telia beräknad efter en organisation om ca 80 personer. 
 Lokalvård: 300 000 kr 
 Inredning, årlig kostnad: 320 000 kr Telefonväxel: 300 000 kr 
 Summa: 920 000 kr 
 Totalt kostnad för lokaler: 5 159 500 (4 001 875) kr 
  
 3. 
  
 Övriga kostnader som har samband med den löpande verksamheten (utom  
  
 IT-kostnader) 
  
 Kostnadsberäkningen baseras i denna del på självkostnaderna vid de All- männa advokatbyråerna för år 1998. Vissa justeringar har gjorts med hän- syn till att det är frågan om andra arbetsuppgifter inom tillsynsverksam- heten. Bl.a. kan inslaget av resor beräknas vara betydligt större än inom de allmänna advokatbyråerna. Beräkningen har därför utgått från ett något högre belopp per person för reskostnad. Samtidigt måste beaktas att kost- naden för resor sannolikt kommer att variera mellan olika personalkatego- rier och också mellan de olika enheterna. 
 Förbrukningsinventarier – 6 300 kr/person Kontorsmateriel – 7 200 kr/person 
 Porto inkl.  
 pg-avgifter 
  – 5 400 kr/person Övriga omkostnader 15 300 kr/person Personalkostnader utom lön 5 500 kr/person Resor 20 000 kr/person 
 Totalt 59 700 
 Kostnad i en organisation med ca 72 årsarbetskrafter (inkl. administra- tiv personal): 4 298 400 kr 
 För personal- och löneadministrationen behövs en handläggare. Själva systemuppbyggnaden när det gäller ekonomisystem har inkluderats i IT- kostnader under punkten 4. Här bör emellertid tas upp en lönekostnad för en handläggare som sköter personaladministrativa frågor i samarbete med personalchefen, dvs. tillsynsmyndighetens chef. 
 Lönekostnad personaladministratör: 400 000 kr 
 Totalt övriga kostnader: ca 4,7 mkr 
  
 166  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 4.  
 IT-kostnader 
  
 RSV:s kostnadsberäkning 
 I det följande (punkterna  
 1–19) 
  redovisas en beräkning av  
 IT-kostnaden 
  i en fristående tillsynsmyndighet, upprättad av verksjuristen Nunez och  
 IT-utredaren 
  Chandler på RSV. Beskrivningen ut- går från 80 användare. De sju lokala enheterna är sammankopplade via en central driftscentral. För att öka säkerheten görs kopplingen till två LAN- servrar centralt. Datacentralen kan eventuellt förläggas i anslutning till huvudkontoret som då kan anslutas direkt till datacentralen i ett lokalt nätverk. 
 I vänstra kolumnen anges investeringskostnad. I den högra anges årskostnad såsom denna ter sig om investeringskostnaderna skrivs av en- ligt de regler som RSV tillämpar – vanligen på tre år och i några fall för längre tid. Ingen hänsyn har i denna uppställning tagits till eventuell låne- ränta för investeringarna. Belopp i högra kolumnen som är understrukna är självständiga kostnader – alltså oberoende av eventuella investeringskost- nader. I redogörelsen görs också skillnad mellan kostnader som går att låna till och kostnader för t.ex. programvaror (kursiverade belopp). Utred- ningen har emellertid där så varit möjligt valt att beräkna den årliga kost- naden för samtliga kostnader. 
 RSV har vid redogörelsen utgått från en checklista för kostnader som används inom RSV. Kostnader kan beräknas och systematiseras på olika sätt. Även rubriker som inte återspeglar någon kostnad har återgetts för att ge en bild av olika kostnadsslag och olika beräkningsmetoder. 
  
 Utrustning m.m. 
  
 Investering 
  
 Årskostnad 
  
 1.  
 ADB-utrustning; 
  datorer m.m. 
  
 Lokalt på kontor 
  
 Persondatorer – inkl. Win98 
  
 (80 x 15 000) 
  
 1 200 000 
  
 400 000 
  
 Lokalt nät 
  
 270 000 
  
 27 000 
  
 Skrivare (7 x 15 000) 
  
 105 000 
  
 35 000 
  
 Centralt 
  
 Särskild server (inkl. Unix) för Op- 
  
 tima 
  
 250 000 
  
 50 000 
  
 Två  
 PC/LAN-servers 
  
 100 000 
  
 30 000 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 167 
  
 En  
 PC/LAN-server 
  för Intranät 
  
 50 000 
  
 15 000 
  
 Hårdvaruservice 
  
 40 000 
  
 2. Systemprogramvara m.m. 
  
 Kontinuerlig uppgradering av Win- 
  
 dows 
  
 12 000 
  
 Microsoft Windows NT (3 st) 
  
 15 000 
  
 1 500 
  
 Oracle – databasprogramvara för 
  
 Optima (80 x 5 000) 
  
 400 000 
  
 Se också nedan under 5. Engångs- 
  
 kostnader 
  
 3. Applikationsprogramvara 
  
 Visual Basic – klientprogramvara 
  
 för Optima. Det förutsätts här att 
  
 Optima kan användas i ny verksam- 
  
 het – ingen kostnad 
  
 Utvecklingsverktyg för Optima 
  
 (Visual Basic) 
  
 10 000 
  
 1 000 
  
 Blankettprogramvara 
  
 5 000 
  
 500 
  
 Lotus Notes 
  
 Licenskostnader för Lotus Notes 
  
 serverlicens: D27PLMLCP 
  
 INSTL/SW SUB 
  
 Server (licens + 1 års underhåll) 
  
 15 500 
  
 Klientlicens: Notes Desktop med 1 
  
 års underhåll 643 x 80 
  
 51 000 
  
 Övrigt: Designer (utvecklingsverk- 
  
 tyg) inkl. 1 års underhåll: 3 922 x 10 
  
 39 500 
  
 Årligt underhåll av licenserna 
  
 10 000 
  
 Årligt underhåll av server 
  
 5 000 
  
 Se vidare nedan under 
 5.Engångskostnader 
 Microsoft Office 
 Detta innefattar ordbehandlingspro- grammet Word, kalkylprogrammet Excel, Internetapplikation med 
  
 168  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 verktyg för elektronisk post och 
  
 webläsare (80 x 4 000) 
  
 320 000 
  
 32 000 
  
 4. Kringutrustning 
  
 Back-up-stationer 
  (ingår i vad ovan 
  
 beskrivits) 
  
 Provstationer (provutrustning) 
  
 15 000 
  
 5 000 
  
 Säker databascentral för servrarna 
  
 Häri innefattas brandsäkra rum med 
  
 kylanläggningar och försedda med 
  
 larmanordningar m.m. 
  
 300 000 
  
 5. Datakommunikationsutrustning 
  
 Lokalt 
  
 Kommunikationslinjer, 2 Megabyte 
  
 (Mb) (7 x 100 000) 
  
 700 000 
  
 Network Terminal Unit (NTU) (7 x 
  
 25 000) 
  
 175 000 
  
 60 000 
  
 Routers (7 x 25 000) 
  
 175 000 
  
 60 000 
  
 Centralt 
  
 En central större Router 
  
 125 000 
  
 40 000 
  
 Internetutrustning, 1 Mb 
  
 100 000 
  
 En central Flexible Multiplexor 
  
 (FMX) 
  
 150 000 
  
 50 000 
  
 Service på anläggningarna 
  
 50 000 
  
 6. Datasäkerhetsutrustning 
  
 Smart cards och läsare till dem (80 x 
  
 2 500) 
  
 200 000 
  
 70 000 
  
 Brandvägg 
  
 – hårdvara 
  
 80 000 
  
 30 000 
  
 – programvara 
  
 120 000 
  
 12 000 
  
 7. Databearbetningar på servicebyrå 
  
 ----- 
  
 ----- 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 169 
  
 8. Dokumentation 
  
 Systemdokumentation – Optima 
  
 Användarhandledning – succesivt 
  
 uppdaterad 
  
 Kostnaderna för detta är begränsade 
  
 ----- 
  
 ----- 
  
 och anges ej här. 
  
 9. Förbrukningsmaterial 
  
 Kostnaderna för detta är begränsade 
  
 ----- 
  
 ----- 
  
 och anges ej här. 
  
 10. Licenser och avgifter 
  
 Kostnader för licenser har beräknats 
  
 ovan. Här anges andra avgifter. 
  
 Infotorg 
  
 Via Infotorg erhålles tillgång till 
  
 t.ex. 
  
 – Patent-  Registreringsverkets 
  
 register 
  
 – Företagsinteckningsregistret 
  
 – SPAR 
  
 – Fastighetsregistret hos Lantmäte- 
  
 riverket (LMV) 
  
 –Rättsbanken 
  
 Kostnader (80 x 1 000) 
  
 80 000 
  
 11. Utbildning 
  
 Användarutbildning – Optima 
  
 30 000 
  
 12. Test 
  
 I huvudsak beaktat ovan. 
  
 170  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 13. Kapitalkostnader 
  
 Se nedan under  
 Kapitalkostnader 
  
 för  
 IT-stöd 
  
 14. Personalkostnader 
  
 Användarstöd 
  
 Driftspersonal 
  
 Två kvalificerade personer 
  
 1 000 000 
  
 En särskild databasadministratör 
  
 och utvecklare, jämväl expert när 
  
 det gäller användargränssnitt och 
  
 metodutveckling m.m. 
  
 500 000 
  
 15. Konsulter 
  
 ----- 
  
 16. Parallellkörningar 
  
 Inte aktuellt. 
  
 ----- 
  
 17. Efterbehandling 
  
 Inte aktuellt – eller i vart fall be- 
  
 ----- 
  
 gränsade kostnader. 
  
 18. Löpande driftskostnader – övrigt 
  
 Regelbundna  
 back-uptagningar, 
  
 förvaring av  
 back-upkopior 
  
 20 000 
  
 Systemadministrationsverktyg 
  
 200 000 
  
 20 000 
  
 19. Uppbyggnads- och övergångs- kostnader m.m. 
 Se nedan under 5. Engångskostna- der 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 171 
  
 Utredningens slutsatser angående  
 IT-kostnader 
  
 På grundval av de sålunda redovisade uppgifterna från RSV har utred- ningen beräknat en årlig kostnad för  
 IT-utrustning 
  och personalkostnader till 4 186 000 kr. Beloppet har beräknats genom att de årliga kostnaderna som de angetts i uppställningen summerats. 
 När det gäller elektronisk post (punkten 3 i RSV:s beräkning) har redo- visats dels en kostnad för licenser och underhåll det första året dels en årlig underhållskostnad om 15 000 kr. Enbart den sistnämnda kostnaden ingår i den ovan beräknade årliga kostnaden. En kostnad om 106 000 tas upp som engångskostnad i det följande. 
 RSV har också påpekat att en kostnad uppkommer för uppbyggnad av de databaser som skall användas i systemet alternativt inköp av färdiga applikationer. Initialt kan det enligt RSV krävas 500 konsulttimmar à 1000 kr och därefter ett kontinuerligt underhåll om 50 000 kr årligen. Kostna- derna kan enligt RSV variera beroende på vilken ambitionsnivå man väl- jer. Utredningen har räknat med att det anställs tre kvalificerade personer för  
 IT-stöd. 
  Det är osäkert om de arbetsmoment som här berörs kommer att innebära någon särkostnad. Detta beror bl.a. på vilken kompetens de nyss nämnda personerna har och vid vilken tidpunkt de anställs (jfr även avsnitt 5.12.1). 
 Kapitalkostnader för  
 IT-stöd 
  
 RSV har beräknat att investeringarna i utrustning första året uppgår till 2 810 000 kr. Normalt lånar myndigheter till sådana investeringar hos Riksgäldskontoret. Med ett amorteringslån blir amorteringarna 878 300 kr under de tre första åren. Hänsyn måste därefter tas till återinvesteringar, vilket erfordrar nya lån. Amorteringskostnaden har dock redan beaktats i den ovan redovisade årliga kostnaden om knappt 4,2 mkr. I den kostnaden ingår årliga kostnader beräknade på en – oftast – treårig avskrivning. Ut- redningen har dessutom inte begränsat dessa utgifter till tre år utan förut- satt att kostnaderna kommer att finnas årligen. 
 Räntekostnader skall dock läggas till de årliga kostnaderna för  
 IT-stöd. 
  RSV har utgått från en aktuell utlåningsränta om 4,719 %. Med en sådan ränta uppgår räntekostnaderna för första året till 132 604 kr, andra året 81 155 kr och tredje året 49 707 kr. 
 Genomsnittlig räntekostnad för investeringar avseende  
 IT-utrustning 
  m.m.: 90 000 kr. 
 Totala  
 IT-kostnader: 
  4 276 000 kr 
  
 172  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 5. 
  
 Engångskostnader 
  
 I uppställningen under punkten 4 har av RSV tagits upp vissa kursiverade poster. Dessa är kostnader för programvara m.m. som uppkommer som en engångskostnad, men som inte ingår i den investeringskostnad som utgjort grunden för beräkningen av den årliga kostnaden under punkten 4. Vissa sådana engångskostnader för programvara, t.ex. Microsoft Office, är dess- utom förenade med en årlig kostnad för licenser. Denna årliga kostnad är inräknad i årlig kostnad under punkten 4. Kostnaden för grundlicenser för Oracle (Optimasystemet) är också en engångskostnad som tillkommer. Den är dock inte förenad med någon årlig kostnad. 
  
 Grundlicenser Oracle 
  
 1 440 000 kr 
  
 Microsoft Windows 
  
 15 000 kr 
  
 Utvecklingsverktyg för Optima 
  
 10 000 kr 
  
 Blankettprogramvara 
  
 5 000 kr 
  
 Lotus Notes kostnad för licens och under- 
  
 håll under det första året 
  
 106 000 kr 
  
 Microsoft Office (ordbehandlingsprogram- 
  
 met Word m.m.) 
  
 320 000 kr 
  
 Brandvägg – programvara 
  
 120 000 kr 
  
 Systemadministrationsverktyg 
  
 200 000 kr 
  
 Summa 
  
 2 216 000 kr 
  
 Uppbyggnad och installation av datorer och nätverk m.m. samt över- flyttande av Optima till ny miljö innebär en engångskostnad beräknad till 250 timmar à 1 000 kr, dvs. 250 000 kr. Arbetet kan dock sannolikt utföras av tillsynsmyndighetens datapersonal, men kostnaden kan uppstå på ett tidigt stadium. 
 Enligt RSV (ekonomikontoret) kan också uppkomma kostnader för flyttning, skyltning och övriga etableringskostnader. Kostnaden har upp- skattats till 1 000 000 kr. 
 Summa engångskostnader: ca 3,2 mkr 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 173 
  
 6. Sammanställning 
  
 Löpande kostader (avrundade belopp) 
  
 Lön (sakområdet) 
  
 28 000 000 kr 
  
 Lokaler inkl. lokalvård m.m. 
  
 5 100 000 (4 000 000) kr 
  
 Övriga omkostnader 
  
 4 700 000 kr 
  
 IT-kostnader 
  
 4 200 000 kr 
  
 Kapitalkostnader 
  
 90 000 kr 
  
 Totalt 
  
 42 090 000 (40 990 000) kr 
  
 Engångskostnader 
  
 Programvara, Lotus Notes licenser m.m. 
  
 776 000 kr 
  
 Optima licens 
  
 1 440 000 kr 
  
 Flyttning, skyltning osv. 
  
 1 000 000 kr 
  
 Totalt 
  
 3 216 000 kr 
  
 2.2 
  
 Kostnad för Konkursrådet 
  
 Utgångspunkterna för en kostnadsberäkning har varit följande. Konkursrådet har högst tio  
 ledamöter 
 . Fyra av ledamöterna antas vara 
 verksamma i Stockholmsområdet, tre i Göteborg med omnejd, två i Mal- möregionen och en i Sundsvall eller Umeå. Konkursrådet sammanträder högst 5 gånger på ett år. Två av dessa sammanträden är i Stockholm, ett i Göteborg, ett i Malmö och ett i Sundsvall/Umeå. 
  
 Lokal  
 tillhandahålls kostnadsfritt av TSM. 
 När det gäller  
 sekreterare  
 är utgångspunkten att denna person skall kunna tillhandahållas lokaler på någon av tillsynsmyndighetens olika en- heter. Lönekostnaden bör dock finansieras genom Konkursrådets budget. Det är i dag svårt att bedöma hur mycket tid ett sekreteraruppdrag kommer att ta i anspråk. Det är bl.a. beroende av i vilken omfattning och i vilken form rådet skall publicera rekommendationer. 
 Årskostnaden för en biträdande jurist  
 på halvtid (beräknat på grundval av en lön för en assessor med några års erfarenhet) 14 000 x 1,5211 x 12 = 255 545 kr 
  
 Härtill kommer viss kostnad för  
 förbrukningsmaterial, porto, m.m.  
 som tillsynsmyndigheten kan förväntas tillhandahålla. Kostnaden har uppskatt- ats till 30 000 kr 
  
 Arvode till ledamöterna  
 utgår enligt förordningen (1992:1299) om er- sättning för uppdrag i statliga styrelser, nämnder och råd m.m. I kategori A beslutar regeringen om ersättning i varje enskilt fall. I Kategori B är er- 
  
 174  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 sättningen 1 800 kr per sammanträdestillfälle, i kategori C, 1 300 kr, i ka- tegori D 850 kr och i Kategori E 400 kr. Vilken av kategorierna  
 A–E 
  som ett Konkursråd skulle hamna i avgörs av regeringen och beror på arbets- mängden och den tyngd som arbetsuppgifterna anses ha. 
 Utredningen utgår i dessa beräkningar från att samtliga ledamöter i rådet kommer att arvoderas enligt kategori B, medan ordföranden i Kon- kursrådet kommer att få ett av regeringen särskilt bestämt arvode. Detta antas här vara 5 000 kr i månaden. 
 5 x 1 800 x 1,5211 x 9 ledamöter = 123 209 kr 5 000 x 1,5211x12=91 266 kr 
 Totalt: 214 475 kr 
 När det gäller  
 resekostnaderna  
 kommer dessa att variera beroende på var sammanträdena hålles. En tanke var att rådet skulle sammanträda på olika orter. Om utgångspunkten är att två sammanträden förläggs till Stockholm, ett till Göteborgstrakten, ett till Malmö och ett till Härnösand/Umeå skulle en ungefärlig kostnad se ut på följande sätt: 
 Två sammanträden i Stockholm 
 Två personer reser från Malmö á 4000 kr tur och retur = 8 000 kr 
 Tre personer reser från Göteborg á 3 800 kr = 11 400 kr 
 En person reser från Umeå á 4 000 kr 
 Resa totalt: 23 400 kr 
 Logi: 6 x 1 500 = 9 000 kr 
 Traktamenten: 6 x 250 x 1,5211 = 2 281 kr 
 Totalt per sammanträde 34 681 kr 
 Två sammanträden = 69 362 kr 
 Ett sammanträde i Göteborg 
 Fyra personer reser från Stockholm á 3 800 kr = 15 200 kr 
 Två personer reser från Malmö á 3 800 kr = 7 600 kr 
 En person reser från Umeå = 6 500 kr 
 Resa totalt: 29 300 kr 
 Logi: 1 500 kr x 7= 10 500 kr 
 Traktamenten: 7 x 250 x 1,5211 = 2 662 kr 
 Totalt : 42 462 kr 
 Ett sammanträde i Malmö 
 Fyra personer reser från Stockholm á 4000 kr = 16 000 kr 
 Tre personer reser från Göteborg á 3 800 kr = 11 400 kr 
 En person reser från Umeå = 7 500 kr 
 Resa totalt: 34 900 kr 
 Logi: 8 x 1 500 kr =12 000 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 175 
  
 Traktamenten: 8 x 250 x 1,5211 = 3 042 kr 
 Totalt per sammanträde: 49 942 kr 
 Ett sammanträde i Umeå 
 Fyra personer reser från Stockholm á 4000 kr = 16 000 kr 
 Tre personer reser från Göteborg á 6 500 kr = 19 500 kr 
 Två personer reser från Malmö á 7 500 kr = 15 000 kr 
 Resa totalt: 50 500 kr 
 Logi: 1 500 kr x 9 = 13 500 kr 
 Traktamenten: 9 x 250 x 1,5211 =3 422 kr 
 Totalt ett sammanträde: 67 422 kr 
 Till detta kommer kostnad för resa och logi för sekreteraren. Med ut- gångspunkt från att sekreteraren har sin arbetsplats i Stockholm blir kost- naden: 
 Resa: 11 800 kr 
 Logi: 3 x 1 500 = 4 500 kr 
 Traktamentet 3 x 250 kr x 1,5211 = 1 140 kr Totalt: 17 440 kr 
 Totalt resa, logi och traktamenten: 246 628 kr 
 Ytterligare en kostnad som måste beaktas är kostnad för tryckning och distribution av de rekommendationer som rådet utfärdar. Det borde dock kunna antas att uppkommande kostnader skulle kunna finansieras genom intäkter i forma av t.ex. avgifter för seminarier som Konkursrådet anord- nar. 
 Total beräknad kostnad för Konkursrådet: ca 750 000 kr 
  
 2.3 
  
 Kostnad för konkursförvaltarråden 
  
 Utgångspunkterna för kostnadsberäkningen har varit följande. Det inrättas sju konkursförvaltarråd. Varje råd består av – utöver ordföranden – högst sex personer. Ordföranden skall vara gemensam för samtliga konkursråd. Råden sammanträder i sin resp. region vart tredje år under två dagar. Där- emellan beräknas uppkomma behov av ett extra sammanträde. 
  
 Lokal  
 vid sammanträdena tillhandahålls utan kostnad av tillsynsmyn- digheten. 
  
 Arvode till ledamöterna  
 utgår enligt förordningen (1992:1299) om er- sättning för uppdrag i statliga styrelser, nämnder och råd m.m. (se närmare härom under 2.2). 
 Utredningen utgår från att samtliga ledamöter utom ordföranden arvoderas enligt kategori B, med 1 800 kr per sammanträdesdag. 
  
 176  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 Kostnad för tvådagarssammanträde vart tredje år: 1 800 x 2 x 1,5211 x 6 x 7 =229 990 kr 
 Kostnad för ett extra sammanträde en dag: 1 800 x 1,5211 x 6 x 7 = 114 995 kr 
 Årlig kostnad 344 985/3 = 114 995 kr 
  
 Arvode till ordföranden  
 beräknas på samma sätt som när det gäller ordför- anden i konkursrådet att fastställas särskilt av regeringen. Arbetet bör inte blir lika omfattande som när det gäller ordförandeskapet i Konkursrådet. Här beräknas samma ersättning som ordföranden i Konkursrådet, dock att det betalas ut enbart vart tredje år. 
 5 000 x 1,5211 x 12 =91 266 Fördelat på tre år blir detta: 30 422 kr 
 Kostnad för  
 kanslifunktion  
 vid tillsynsmyndigheten kan beräknas till en fjärdedels årsarbetskraft. Arbetsmängden kan dock komma att skifta kraf- tigt över tiden. 
 0,25 x 15 000 x 1,5211 x 12=68 449 kr årligen 
  
 Föredragningar  
 och förberedande av ordinarie sammanträden bör kunna lösas med projektanställningar av t.ex. fiskaler eller assessorer. Här tas upp kostnad för en månads arbete: 
 25 000 x 1,5211= 38 027 kr Föredragningar måste ske på 7 ställen. 
 Kostnad för 7 personer 1 månad: 7x 38 027 kr = 266 189 kr Årlig kostnad: 88 730 kr 
  
 Resor för ordföranden  
 med utgångspunkt från Stockholm (jfr ovan beräk- ningar för Konkursrådet) 
 Ordinarie sammanträde vart tredje år. 
 En övernattning vid 5 av resorna á 1500 kr Traktamente 250x1,5211= 380 kr per dag Stockholm – Eskilstuna: 500 + 380= 880 
 Stockholm – Göteborg: 3800 + 1500 + 2 x 380= 6 060 
 Stockholm – Jönköping:2 000 + 1500 + 2 x 380=4 260 
 Stockholm – Malmö: 4000 + 1500 + 2 x 380= 6 260 Stockholm – Härnösand: 4000 + 1500 + 2 x 380 = 6 260 Stockholm – Umeå: 4000 + 1500 + 2 x 380 = 6 260 Resor vid ordinarie sammanträde totalt: 29 980 kr 
 Extra sammanträde en dag vid ett tillfälle mellan ordinarie sammanträ- den: ca 28 000 kr 
 Total årlig resekostnad: ca 19 300 kr. 
 Årliga kostnad för konkursförvaltarråden: ca 350 000 kr 
  
 SOU 2000:62 
  
 Bilaga 11  
 177 
  
 2.4 
  
 Sammanställning av kostnader fördelat på kostnadsslag i nuvarande organisation och föreslagen organisation 
  
 Kostnadsslag 
  
 Nuvarande org. 
  
 Utredningens 
  
 (mkr) 
  
 förslag (mkr) 
  
 Löner 
  
 30 
  
 28 
  
 Lokaler 
  
 4 
  
 5,1 (4,0) 
  
 ADB 
  
 4 
  
 4,2 
  
 Kapitalkostnader 
  
 0 
  
 0,1 
  
 Övriga kostnader 
  
 6 
  
 4,7 
  
 Räkenskapshandlingar 
  
 7,4 
  
 7,4 
  
 Konkursrådet 
  
 0 
  
 0,75 
  
 Konkursförvaltarråden 
  
 0 
  
 0,35 
  
 SUMMA 
  
 51,4 
  
 50,6 (49,5) 
  
 Engångskostnader 
  
 Nuvarande org. 
  
 Utredningens 
  
 (mkr) 
  
 förslag (mkr) 
  
 Programvara, Lotus Notes m.m. 
  
 0,776 
  
 Engångsliscens Oracle 
  
 0 
  
 1,440 
  
 Flyttning 
  
 0 
  
 1,0 
  
 3. 
  
 Kostnadseffekter av en höjning av konkursförvaltartaxan 
  
 I det följande redovisas den beräknade kostnadseffekten av en höjning av konkursförvaltartaxans nivå från 8 600 kr till 10 000 kr. Beräkningarna har gjorts med utgångspunkt i antalet avskrivningskonkurser som avslutades vid tingsrätterna 1999, 5 954. Beräkningen av antalet konkurser där arvo- det översteg taxan har skett med utgångspunkt i den stickprovsundersök- ning som genomförts av konkurser avslutade under bl.a. 1997. I genom- snitt överskreds taxan i 52 % av antalet undersökta avskrivningskonkurser. Utredningen har utgått från att taxan överskreds i samma omfattning 1999, vilket innebär 3 096 konkurser. När det gäller arvodets storlek i dessa konkurser har utredningen utgått från ett beräknat medianvärde för de konkurser som undersöktes 1997, ca 35 000 kr. Den kostnad med vilken effekten av en förändring av taxenivån skall jämföras skulle därmed bli följande. 
  
 178  
 Bilaga 11 
  
 SOU 2000:62 
  
 Taxekonkurser: 2 858 x 8 600 kr =24 578 800 Överskridandekonkurser: 3 096 x 35 000 =108 360 000 
 Total kostnad: 132 938 800 kr 
 a) Antag att en höjning av taxenivån till 10 000 kr påverkar tillämpningen av taxan enbart marginellt med mindre än 5 procent. En ökning av antalet taxekonkurser med 200 skulle innebära en förändring av den totala kost- naden på följande sätt. 
 Taxekonkurser: 3 058 x 10 000 kr = 30 580 000 Överskridandekonkurser: 2 896 x 35 000 kr = 101 360 000 
 Total kostnad: 131 940 000 kr 
 b) Antag att höjningen av taxenivån innebär att taxan kommer att tillämpas i två tredjedelar av antalet avskrivningskonkurser i stället för som i dag i mindre än hälften av fallen. Detta innebär att taxan skulle tillämpas i ca 3 969 konkurser i stället för i ca 2 858 som i dag. Eftersom det är över- skridandekonkurser med lägst arvode som nu i stället skulle falla inom ramen för taxan bör man även räkna med en viss höjning av medianarvo- det för de kvarvarande konkurserna (t.ex. 40 000 kr). 
 Taxekonkurser: 3 969 x 10 000 kr = 39 690 000 kr. Överskridandekonkurser: 1 985 x 40 000 kr = 79 400 000 
 Total kostnad: 119 090 000 kr 
 c) Antag att taxehöjningen medför att 800 fler konkurser än i dag kommer att falla under taxan. En viss höjning av medianarvodet för kvarvarande överskridandekonkurser måste även här tas med i beräkningen (t.ex. till 38 000 kr). 
 Taxekonkurser: 3 658 x 10 000 kr = 36 580 000 kr Överskridandekonkurser: 2 296 x 38 000 kr = 87 248 000 
 Total kostnad: 123 828 000 kr 
 d) Antag att taxehöjningen medför att 500 konkurser fler än i dag kommer att falla under taxan. Medianarvodet för de kvarvarande konkurserna på- verkas till viss del (t.ex. till 37 000 kr). 
 Taxekonkurser: 3 358 x 10 000 kr = 33 580 000 kr Överskridandekonkurser: 2 596 x 37 000 kr = 96 052 000 kr 
 Total kostnad: 129 632 000 kr.