Skadeståndsansvar vid sjötransport av farligt gods 
 Skadeståndsansvar vid sjötransport 
 av farligt gods 
 Betänkande av  
 HNS-utredningen 
  
 Stockholm 2006 
 SOU 2006:92 
 SOU och Ds kan köpas från Whitney kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Whitney Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2006 
 ISBN  
 978-91-38-22644-5 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Justitiedepartementet 
 Regeringen beslutade den 27 oktober 2005 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att ta fram ett underlag för bedömningen av om Sverige bör tillträda 1996 års internationella konvention om an- svar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-konventionen). 
  
 Den 27 oktober 2005 förordnade chefen för Justitiedepartementet, statsrådet Stevenson, hovrättslagmannen Johnson till särskild utredare. 
 Den 9 november 2005 förordnades som experter i utredningen avdelningsdirektören Boyer, Naturvårdsverket, ämnes- sakkunniga Mitchell, Miljö- och samhällsbyggnadsdeparte- mentet, toxikologen Mccarty Dock, Kemikalieinspektionen, hand- läggaren Scott, Räddningsverket, sjökaptenen King, Sveriges Ångfartygs Assuransförening, rätts- sakkunnige Williams, Näringsdepartementet, departements- sekreteraren Taylor, Försvarsdepartementet, direktören Lynch, Akzo Nobel Surface Chemistry AB, stf. sjösäkerhetsdirektören Ortiz, Sjöfartsverket, verk- ställande direktören Booth, Svenska Petroleum Institutet, verksjuristen Taylor, Kustbevakningen, och kansli- rådet Parker, Justitiedepartementet. 
 Som sekreterare i utredningen anställdes fr.o.m. den 1 november 2005 hovrättsassessorn Watson. 
 Utredningen, som har antagit namnet  
 HNS-utredningen, 
  får härmed överlämna betänkandet  
 Skadeståndsansvar vid sjötransport av farligt gods  
 (SOU 2006:92). 
 Utredningsuppdraget är härmed slutfört. 
 Stockholm i oktober 2006 
 Johnson 
  
 / 
 Watson 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 17 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 27 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)................. 
  
 27 
  
 2 
  
 Förslag till lag (2007:000) om ersättning från den 
  
 internationella fonden för farliga och skadliga ämnen .......... 
  
 53 
  
 3 
  
 Förslag till lag (2007:000) om uppgiftsskyldighet 
  
 rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen ............... 
  
 55 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om 
  
 immunitet och privilegier i vissa fall ....................................... 
  
 58 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 59 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 59 
  
 1.2 
  
 Uppdragets genomförande...................................................... 
  
 59 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 60 
  
 2 
  
 Bakgrund .................................................................. 
  
 61 
  
 2.1 
  
 Omfattningen av transporter med farliga och 
  
 skadliga ämnen ......................................................................... 
  
 61 
  
 2.2 
  
 Omfattningen av skador orsakade av farliga och 
  
 skadliga ämnen ......................................................................... 
  
 61 
  
 2.2.1 
  
 Olyckor i Sverige .......................................................... 
  
 61 
  
 2.2.2 
  
 Olyckor utanför Sverige............................................... 
  
 62 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2006:92 
  
 2.3 
  
 Bekämpning av olyckor med farliga och skadliga ämnen 
  
 ......64 
  
 2.3.1 
  
 Allmänt .......................................................................... 
  
 64 
  
 2.3.2 
  
 Kustbevakningen........................................................... 
  
 64 
  
 2.3.3 
  
 Statens räddningsverk................................................... 
  
 65 
  
 3 
  
 Gällande rätt .............................................................. 
  
 67 
  
 4 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador ...... 
  
 71 
  
 4.1 
  
 Allmänt ..................................................................................... 
  
 71 
  
 4.2 
  
 1969/71 års ansvarighets- och fondkonventioner .................. 
  
 72 
  
 4.2.1 
  
 Bakgrunden till konventionerna .................................. 
  
 72 
  
 4.2.2 
  
 Ansvarighetskonventionen........................................... 
  
 72 
  
 4.2.3 
  
 Fondkonventionen........................................................ 
  
 74 
  
 4.3 
  
 1992 
  
 års ansvarighets- och fondkonventioner........................ 
  
 76 
  
 4.4 
  
 2003 
  
 års fondprotokoll............................................................. 
  
 81 
  
 4.5 
  
 Internationella oljeskadefondens sekretariat.......................... 
  
 82 
  
 4.6 
  
 Bunkerkonventionen................................................................ 
  
 82 
  
 5 
  
 HNS-konventionen...................................................... 
  
 85 
  
 5.1 
  
 Konventionens huvudsakliga innehåll..................................... 
  
 85 
  
 5.1.1 
  
 Allmänt om konventionen ........................................... 
  
 85 
  
 5.1.2 
  
 Konventionens närmare innehåll ................................. 
  
 88 
  
 5.2 
  
 Internationellt samarbete för ikraftträdande ........................ 
  
 114 
  
 5.3 
  
 En  
 EG-rättslig 
  aspekt på tillträdesfrågan.............................. 
  
 115 
  
 5.4 
  
 Konventionen och andra länder ............................................ 
  
 115 
  
 5.4.1 
  
 Danmark ...................................................................... 
  
 115 
  
 5.4.2 
  
 Norge........................................................................... 
  
 116 
  
 5.4.3 
  
 Finland......................................................................... 
  
 116 
  
 5.4.4 
  
 Andra länder................................................................ 
  
 116 
  
 6 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen ...... 
  
 117 
  
 6.1 
  
 Riskanalys ............................................................................... 
  
 117 
  
 6.2 
  
 Alternativa förslag .................................................................. 
  
 118 
  
 6 
  
 SOU 2006:92 Innehåll 
  
 6.2.1 Alternativ 1 – Inte tillträda konventionen ................ 
  
 118 
  
 6.2.2 Alternativ 2 – Tillträda konventionen ....................... 
  
 119 
  
 6.3 
  
 Kostnadsanalys 
  
 ....................................................................... 
  
 123 
  
 6.3.1 Alternativ 1 – Inte tillträda konventionen ................ 
  
 123 
  
 6.3.2 Alternativ 2 – Tillträda konventionen ....................... 
  
 123 
  
 6.4 
  
 Överväganden och .....................................................förslag 
  
 126 
  
 7 
  
 Metoden för  
 HNS-konventionens 
  införlivande i svensk 
  
 rätt ......................................................................... 
  
 131 
  
 8 
  
 Huvuddragen av .............den föreslagna lagstiftningen 
  
 133 
  
 8.1 
  
 Allmänna synpunkter ............................................................ 
  
 133 
  
 8.2 
  
 Lagstiftningens ....................................tillämpningsområde 
  
 134 
  
 8.2.1 Nationell ...........................trafik med mindre fartyg 
  
 134 
  
 8.2.2 
  
 Statsfartyg ...........................................................m.m 
  
 136 
  
 8.3 
  
 Mottagarbegreppet................................................................. 
  
 139 
  
 8.3.1 
  
 Mottagare .................................................i allmänhet 
  
 139 
  
 8.3.2 
  
 Transit ......................................................................... 
  
 141 
  
 8.4 
  
 Vissa frågor om .......................................begränsningsfond 
  
 142 
  
 8.5 
  
 Försäkringar och ....................................................certifikat 
  
 144 
  
 8.5.1 
  
 Försäkringar .............................................i praktiken 
  
 144 
  
 8.5.2 
  
 1992 års ...............................ansvarighetskonvention 
  
 145 
  
 8.5.3 
  
 HNS-konventionen.................................................... 
  
 148 
  
 8.5.3.1 ........................................................ 
  
 Allmänt 
  
 148 
  
 8.5.3.2 ................................... 
  
 Danmark och Norge 
  
 149 
  
 8.5.3.3 .......................................... 
  
 Försäkringsplikt 
  
 150 
  
 8.5.3.4 ..................................................... 
  
 Certifikat 
  
 152 
  
 8.5.3.5 ....................................... 
  
 Myndighetsansvar 
  
 153 
  
 8.6 
  
 Miller............................................................................ 
  
 154 
  
 8.7 
  
 Straffbestämmelser ........................................................m.m 
  
 155 
  
 8.7.1 
  
 1992 års ...............................ansvarighetskonvention 
  
 155 
  
 8.7.2 
  
 HNS-konventionen.................................................... 
  
 156 
  
 7 
 Innehåll SOU 2006:92 
  
 8.8 
  
 Avgifter till fonden................................................................. 
  
 157 
  
 8.8.1 
  
 1992 års fondkonvention............................................ 
  
 157 
  
 8.8.2 
  
 HNS-konventionen .................................................... 
  
 158 
  
 9 
  
 Konsekvenser och genomförande................................ 
  
 163 
  
 9.1 
  
 Allmänt ................................................................................... 
  
 163 
  
 9.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser .................................................... 
  
 163 
  
 9.3 
  
 Ikraftträdande......................................................................... 
  
 165 
  
 10 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 167 
  
 10.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) ............ 
  
 167 
  
 10.2 
  
 Förslaget till lag (2007:000) om ersättning från den 
  
 internationella fonden för farliga och skadliga ämnen......... 
  
 196 
  
 10.3 
  
 Förslaget till lag (2007:000) om uppgiftsskyldighet 
  
 rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen.............. 
  
 202 
  
 10.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:661) om 
  
 immunitet och privilegier i vissa fall ..................................... 
  
 206 
  
 Bilagor 
  
 1 
  
 Kommittédirektiv 2005:121................................................... 
  
 207 
  
 2 
  
 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av 
  
 farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-konventionen) ............... 
  
 219 
  
 8 
 Sammanfattning 
 Uppdraget 
 Utredningens uppgift har varit att ta fram ett underlag för bedöm- ningen av om Sverige bör tillträda 1996 års internationella konven- tion om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötrans- port av farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-konventionen; 
  HNS står för Hazardous and Noxious Substances). I uppdraget har också in- gått att lämna förslag till ställningstagande i tillträdesfrågan och föreslå de författningsändringar som behövs för att konventionen skall kunna tillträdas eller som bedöms lämpliga med anledning av ett tillträde. I direktiven föreskrevs att utredaren skulle samråda med berörda departement och utredningar i Danmark, Finland och Norge samt också vara uppmärksam på den utveckling inom EU och internationellt som kan ha betydelse för ett svenskt tillträde till konventionen. 
 Gällande rätt 
 I 10 kap. sjölagen (1994:1009) och i lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna finns bestämmelser om skadeståndsansvar och ersättning för skada som orsakats av olje- utsläpp från tankfartyg. Några bestämmelser i 10 kap. sjölagen är tillämpliga också i fråga om oljeskador som orsakats av andra slags fartyg. Bestämmelser om ansvar och ersättning för atomskada i samband med transport av atomsubstans finns i atomansvarighets- lagen (1968:45). I övrigt finns i Sverige för närvarande inga särskil- da lagregler om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av  
 HNS-ämnen. 
  Dessa frågor får därför avgöras enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler och sjölagens allmänna be- stämmelser om redares ansvar. 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
 Sjöfartsnäringen har en utpräglat internationell karaktär. Sedan länge har det funnits en strävan att åstadkomma enhetliga bestämmelser som gäller i förhållandet mellan flera stater. Numera regleras därför många sjörättsliga frågor genom internationella konventioner. Sverige har anslutit sig till de flesta av dessa konventioner. De konventioner som har störst intresse här är de som rör skador orsa- kade genom förorening av olja. De har utarbetats vid internationella konferenser som anordnats av Internationella sjöfartsorganisatio- nen (International Maritime Organization, IMO). 
 År 1969 antogs en internationell konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja (ansvarighetskonventio- nen) och år 1971 en konvention om upprättandet av en internatio- nell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (fondkonventionen). Dessa konventioner har sedermera reviderats år 1992. Den ursprungliga fondkonventionen upphörde att gälla i maj 2002. Därefter har också 1992 års fondkonvention reviderats år 2003. 
  
 HNS-konventionen 
  
 Redan i samband med att man inom IMO inledde arbetet för att utarbeta ansvarighets- respektive fondkonventionen stod det klart att arbetet inte skulle begränsas till oljeskador utan även omfatta skador i samband med transport av andra  
 HNS-ämnen. 
  Efter ett långvarigt och omfattande förberedelsearbete antogs  
 HNS-kon- 
  ventionen vid en internationell konferens i London år 1996. 
  
 HNS-konventionen 
  är tillämplig på skador som har orsakats vid sjötransport av  
 HNS-ämnen. 
  Omkring 6 000 olika ämnen är farliga och skadliga i konventionens mening. Det rör sig huvudsakligen om kemikalier av olika slag samt olja, kondenserad naturgas (LNG) och petroleumgas (LPG). Skadan skall ha uppkommit på en kon- ventionsstats territorium eller i dess ekonomiska zon eller annat område av motsvarande räckvidd. Även skador på de delar av det fria havet som är belägna bortom ett sådant områdes yttre gräns omfattas i vissa fall. Skadebegreppet inkluderar personskador, sak- skador, rena förmögenhetsskador och föroreningsskador på miljön. Även kostnader för åtgärder som syftar till att förebygga eller begränsa skador är i princip ersättningsgilla. 
 10 
  
 SOU 2006:92 
  
 Sammanfattning 
  
 Skadeståndsansvaret bärs av fartygets ägare, varmed i första hand avses den registrerade ägaren. Ansvaret är strikt, det vill säga fartygs- ägaren är ansvarig oberoende av vållande. Fartygsägaren är dock fri från ansvar i vissa särskilda undantagssituationer. 
 Det strikta ansvaret är begränsat beloppsmässigt. Beloppsgrän- sen beror på fartygets bruttodräktighet. Den högsta ersättning som fartygsägaren kan bli skyldig att betala för en och samma olycka är 100 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR), vilket motsvarar unge- fär en miljard kr. Har fartygsägaren själv orsakat skadan uppsåtligen eller av hänsynslöshet och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma, föreligger inte rätt till ansvarsbegränsning. 
 Ägaren av ett fartyg som är registrerat i en konventionsstat och som transporterar  
 HNS-ämnen 
  är skyldig att ha en försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ansvaret enligt konven- tionen samt ett certifikat som styrker detta. 
 Räcker fartygsägarens ansvar inte till för att betala uppkomna skador finns möjlighet till ytterligare ersättning från en internatio- nell fond,  
 HNS-fonden. 
  Den maximala sammanlagda ersättning som i anledning av en och samma olycka kan betalas av fartygs- ägaren – eller av försäkringsgivaren – och  
 HNS-fonden 
  uppgår till 250 miljoner SDR, eller omkring 2,7 miljarder kr. 
  
 HNS-fonden 
  finansieras genom att avgifter tas ut av den som tar emot  
 HNS-gods 
  efter sjötransport. I vissa fall, när det gäller LNG- last, skall avgift betalas av den som hade äganderätten till godset omedelbart före lossningen. Avgifterna tas ut för fondens löpande behov, men i övrigt först efter det att en olycka har inträffat. 
  
 HNS-konventionen 
  träder i kraft internationellt 18 månader efter det att vissa i konventionen närmare specificerade villkor har upp- fyllts, bl.a. skall tolv stater ha tillträtt konventionen. Per dags datum har åtta länder undertecknat konventionen och lika många tillträtt konventionen. 
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 Utredningen har vid en sammanvägning av såväl fördelar som nack- delar med att tillträda  
 HNS-konventionen 
  funnit att Sverige bör ansluta sig till konventionen. Härmed väljer Sverige att gå samma väg som de nordiska grannländerna och följer också de rekommen- dationer som beslutats inom EU. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:92 
  
 Metoden för  
 HNS-konventionens 
  införlivande i svensk rätt 
  
 HNS-konventionen 
  har i stora delar utformats med det internatio- nella regelsystemet för oljeskadeansvar som förebild. Vid inför- livandet av  
 HNS-konventionen 
  i svensk rätt är det angeläget att denna lagstiftning liknar oljeskadebestämmelserna i så stor ut- sträckning som möjligt. Ansvarighetskonventionen har transfor- merats (dvs. de delar av den internationella överenskommelsen som behövts införlivas med svensk rätt har omarbetats till svensk för- fattningstext) till svensk rätt medan fondkonventionen har in- korporerats (dvs. att det i en lag förskrivits att konventionens be- stämmelser direkt gäller i Sverige och skall ha tillämpning här i landet) i den svenska rättsordningen. Med hänsyn härtill föreslår utredningen att bestämmelserna i  
 HNS-konventionen 
  bör trans- formeras till svensk rätt förutom de artiklar som rör  
 HNS-fonden 
  vilka bör inkorporeras i svensk rätt genom en särskild lag. 
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
 Allmänt 
 Konventionens bestämmelser är tvingande. Det innebär att huvud- delen av innehållet i den svenska lagstiftningen redan är förut- bestämd. I saklig överensstämmelse med konventionens regler bör lagstiftningen innehålla bestämmelser om lagens tillämpningsom- råde, fartygsägarens ansvarighet, begränsning av ansvaret, begräns- ningsfond, preskription av talan, försäkringsskyldighet, svensk dom- stols kompetens samt verkställighet av dom meddelad i en annan fördragsslutande stat. Dessa bestämmelser bör, i likhet med vad som skett i Danmark och Norge, tas in i sjölagens 11 kap. som därigenom får en helt ny lydelse: 11 kap., Om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen. Också när det gäller det sakliga innehållet och den närmare utformningen av lagtexten har – i enlighet med vad direktiven före- skrivit – eftersträvats en fortsatt nordisk rättslikhet. I stora delar är därför den föreslagna lagtexten likalydande med vad som antagits respektive föreslagits i Danmark och Norge. 
 På vissa punkter måste bestämmelser tas in som kompletterar konventionens regelsystem. Det gäller bl.a. vissa frågor om be- gränsningsfonden, reglering av försäkringsskyldigheten samt frågor 
 12 
 SOU 2006:92 Sammanfattning 
 om forum och verkställighet. Det är dessutom nödvändigt att införa vissa straffbestämmelser. 
 I samband med lagstiftningen måste vidare vissa särskilda frågor uppmärksammas. Det gäller till en början frågan om lagens tillämp- ningsområde. Det är nämligen möjligt att i vissa avseenden ge den svenska lagen ett snävare tillämpningsområde genom att undanta statsfartyg och viss nationell trafik. Vidare måste ställning tas till vem som är att anse som mottagare av  
 HNS-ämnena. 
  
 Såvitt avser konventionens bestämmelser om  
 HNS-fonden 
  före- slår utredningen att det i en särskild lag föreskrivs att dessa skall gälla som svensk lag. Härutöver bör i den föreslagna lagen tas in vissa bestämmelser som kompletterar konventionsbestämmelserna, bl.a. interna svenska forumregler. 
 Konventionen föreskriver skattefrihet för  
 HNS-fonden. 
  Med an- ledning av det bör en ändring göras i lagen (1976:661) om immu- nitet och privilegier i vissa fall. 
 Nationell trafik med mindre fartyg 
 Enligt  
 HNS-konventionen 
  får en stat förklara att konventionen inte gäller för fartyg vars bruttodräktighet inte överstiger 200 och som transporterar  
 HNS-ämnen 
  i förpackad form när de utför resor mellan hamnar eller anläggningar i den staten. Artikeln tillkom särskilt på begäran av de små  
 ö-staterna 
  i Stilla havet. 
 För svenskt vidkommande är det frågan om fartyg som under- stiger nu nämnd bruttodräktighet skall tvingas teckna en ansvars- försäkring eller liknande och skaffa ett certifikat som täcker ett i förhållande till tonnaget högt ansvar. Övriga europeiska länder har emellertid inte eller synes inte komma att införa ett dylikt undan- tag. Inte minst från konkurrenssynpunkt framstår det som ange- läget att de europeiska länderna strävar efter att ha samma regel- verk. Det är vidare svårt att motivera ett undantag med hänvisning till fartygets bruttodräktighet. Ett mindre fartyg på inhemskt vatten kan – liksom ett större fartyg på internationellt vatten – förorsaka omfattande  
 HNS-skador. 
  Om de mindre fartygen om- fattas av konventionen, innebär det en större säkerhet för skade- lidande genom möjligheten till ersättning från  
 HNS-fonden. 
  Om Sverige avstår från att meddela något undantag blir konventionens regelsystem därför heltäckande. Med hänsyn till vad som nu sagts 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:92 
  
 anser utredningen inte att Sverige bör införa något undantag på den här punkten. 
 Statsfartyg 
 I  
 HNS-konventionen 
  anges att bestämmelserna i konventionen inte gäller för örlogsfartyg, marina hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och brukas av en stat och som vid tillfället endast används i statlig verksamhet för annat ändamål än affärsdrift. En fördrags- slutande stat kan emellertid bestämma att konventionen även skall gälla för de nu nämnda fartygen. 
 Ansvarighetskonventionen innehåller motsvarande reglering. Kon- ventionen hindrar emellertid inte en fördragsslutande stat att införa nationella bestämmelser om ansvar för skada som orsakats av sådana statsfartyg. När Sverige införlivade ansvarighetskonven- tionen i svensk rätt bestämdes att sådana fartyg som orsakat en oljeskada i Sverige eller dess ekonomiska zon eller som vidtagit förebyggande åtgärder för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon skulle omfattas av vissa av lagens regler. Såväl Danmark som Norge har infört liknande regler. 
 Vid införlivandet av  
 HNS-konventionen 
  i Danmark och i det norska utredningsförslaget gjordes undantag från konventionens regler såvitt avsåg krigsfartyg och liknande fartyg. Man föreskrev dock att några av bestämmelserna skulle gälla i vissa avseenden, bl.a. i fråga om grunden för fartygsägarens ansvar och ansvarsfrihet, kanalisering av ansvaret, rätt till ansvarsbegränsning, preskription och forumfrågor. 
 Utredningen anser att Sverige – i likhet med Danmark och Norge – bör ha ett regelverk av samma principiella omfattning för situationen där nu aktuella fartyg har orsakat en  
 HNS-skada 
  som för en skada orsakad av olja. Det innebär att örlogsfartyg och andra statsfartyg enligt huvudregeln i princip bör undantas från bestäm- melserna i svensk rätt om ansvarighet för  
 HNS-skada 
  till sjöss men att skador som orsakats av sådana fartyg bör omfattas av bestäm- melserna i samma utsträckning som gäller för oljeskador. 
 14 
  
 SOU 2006:92 
  
 Sammanfattning 
  
 Mottagarbegreppet 
 Om det inträffar en olycka med  
 HNS-gods 
  som omfattas av HNS- konventionen och som vållar skador utöver fartygsägarens begräns- ningsbelopp, kan det bli aktuellt för skadelidande att begära ersätt- ning från  
 HNS-fonden. 
  Dess kostnader skall finansieras av sådana mottagare av  
 HNS-gods 
  som uppfyller konventionens krav på avgiftsplikt (och av den som omedelbart före lossning har äganderätten till  
 LNG-last). 
  Avgiften beräknas på grundval av den mängd gods som varje mottagare (eller ägare av  
 LNG-last) 
  erhåller under ett kalenderår. För att fonden skall ha möjlighet att be- stämma hur mycket varje mottagare (eller ägare) har att utge krävs det därför att fonden får kännedom om vem som är mottagare (eller ägare), vilket gods som tas emot och dess kvantitet. Mot- tagarbegreppet är därför centralt i  
 HNS-konventionen. 
  
 De fördragsslutande staterna har i konventionen getts frihet att välja mellan två alternativ av definitionen mottagare. Det första alternativet innebär att mottagaren skall anses vara den person som fysiskt sett tar emot avgiftspliktigt gods som efter sjötransport har lossats i en fördragsslutande stats hamnar eller terminaler. Om den person som tar emot godset handlar som mellanman för någon annan som är föremål för ett lands domsrätt, skall huvudmannen an- ses som mottagare om mellanmannen informerar fonden om huvud- mannens identitet. Det andra alternativet innebär en möjlighet för den fördragsslutande staten att enligt dess nationella rätt ge mot- tagarbegreppet en annan innebörd, allt under förutsättning att den totala kvantiteten bidragspliktigt gods inte påverkas. 
 IMO:s juridiska kommitté har rekommenderat alla länder att välja det första alternativet. Såväl Danmark som Norge har valt denna lösning. 
 Utredningen har funnit att det första alternativet bör väljas också för Sveriges del. 
 Försäkringar och certifikat 
 Enligt  
 HNS-konventionen 
  krävs det att ägare av fartyg som trans- porterar  
 HNS-gods 
  innehar en fullgod försäkring eller annan eko- nomisk säkerhet. När skyldigheten har uppfyllts, skall ett HNS- certifikat utfärdas. Regelsystemet motsvarar helt det som gäller en- ligt ansvarighetskonventionen. 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:92 
  
 Enligt detta är ägare av fartyg som befordrar mer än 2 000 ton olja som last i bulk skyldiga att ha försäkring eller annan ekono- misk säkerhet upp till gällande begränsningsbelopp. Har denna skyldighet uppfyllts i fråga om ett visst fartyg, skall ett certifikat benämnt  
 CLC-certifikat, 
  som intygar detta utfärdas eller bestyrkas av en myndighet i fartygets registreringsstat. För fartyg som inte är registrerade i någon fördragsslutande stat, får certifikatet utfärdas eller bestyrkas av en behörig myndighet i någon av de fördrags- slutande staterna. Finansinspektionen är den myndighet som utfär- dar  
 CLC-certifikat 
  i Sverige och som utövar tillsyn över försäk- ringsbolagen samt ger bolagen tillstånd att driva försäkringsverk- samhet. 
 Den ordning Sverige har infört och tillämpat i fråga om CLC- certifikat synes fungera väl. Enligt utredningens mening bör därför motsvarande ordning införas i fråga om  
 HNS-certifikat. 
  
 Konsekvenser och genomförande 
 Utredningens förslag innebär att Finansinspektionen åläggs att ut- färda certifikat för svenskägda och vissa utländska fartyg som trans- porterar  
 HNS-gods. 
  Med hänsyn till att certifikaten kommer att avgiftsbeläggas bedömer utredningen att förslaget kan genomföras inom ramen för de resurser som Finansinspektionen redan dispo- nerar. Utredningens förslag innebär också att Sjöfartsverket tillförs nya arbetsuppgifter, bl.a. att bevaka att avgiftspliktiga mottagare av  
 HNS-gods 
  och ägare av LNG rapporterar detta till verket. Det kommer att innebära ökade kostnader för myndigheten. Dessa torde kunna finansieras inom ramen för Sjöfartsverkets befintliga anslag. 
 För enskilda såsom ägare av fartyg som transporterar  
 HNS-gods, 
  mottagare av sådant gods och ägare av  
 LNG-last 
  medför förslagen ökade kostnader avseende försäkringspremier, certifikat och av- gifter till  
 HNS-fonden. 
  
 HNS-konventionen 
  har ännu inte trätt i kraft. När så kommer att ske är för närvarande inte möjligt att fastställa. Med hänsyn här- till föreslår utredningen att författningsförslagen skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Eftersom Sverige skall kunna rapportera den mängd avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  som tagits emot eller lossats här året innan Sverige tillträder konventionen, bör det författningsförslag som reglerar uppgiftsskyldighet rörande HNS- gods träda i kraft före de övriga förslagen. 
 16 
 Summary 
 The assignment 
 The task of the Inquiry was to produce a basis for assessing whether Sweden should accede to the 1996 International Convention on liability and compensation for damage in connection with the carriage of hazardous and noxious substances by sea (the HNS Convention). The assignment also included the submission of proposals on the position to be adopted on the issue of accession and to propose the statutory amendments necessary to enable accession to the Conven- tion or which are considered appropriate as a result of accession. The Terms of Reference stipulate that the Commissioner should consult with the relevant ministries and commissions in Denmark, Finland and Norway and should also consider developments both within the EU and internationally that may be relevant to Swedish accession to the Convention. 
 Current law 
 Chapter 10 of the Maritime Code (1994:1009) and the Compensation from the International Oil Pollution Funds Act (2005:253) Green provisions on liability in tort and compensation for damage caused by oil discharges from tankers. Some of the provisions in Chapter 10 of the Maritime Code also apply in relation to oil damage caused by other kinds of ships. The Nuclear Liability Act (1968:45) contains provisions on liability and compensation for nuclear damage in con- junction with the transport of nuclear substances. There are other- wise currently no statutory rules in Sweden regarding liability and compensation for damage in connection with the carriage of HNS substances by sea. Shaw issues should therefore be determined in accordance with the general principles of law of tort and the general provisions of the Maritime Code on shipowners' liability. 
 17 
  
 Summary 
  
 SOU 2006:92 
  
 International convention work regarding oil damage 
 The maritime transport industry is typically of an international character. For many years, attempts have Pope made to produce uniform rules to govern the relationship between several states. Con- sequently, many maritime law issues are presently governed by inter- national conventions. Sweden has acceded to most of these con- ventions. The conventions that are of the greatest relevance here are those related to damage caused by oil pollution. They have been drawn up at international conferences organised by the International Maritime Organization (IMO). 
 In 1969, an International Convention was adopted on civil liability for oil pollution damage (the Civil Liability Convention) and a Con- vention was adopted in 1971 on the Establishment of an Inter- national Fund for Compensation for Oil Pollution Damage (the Fund Convention). Shaw conventions Martinez subsequently revised in 1992. The original Fund Convention ceased to apply in May 2002. The 1992 Fund Convention was also subsequently revised in 2003. 
 The HNS Convention 
 It had already become clear, in conjunction with the IMO com- mencing work to draw up the Liability and Fund Conventions, that this work would not be limited to oil damage, but would also in- clude damage in conjunction with the transport of other HNS substances. The HNS Convention was adopted at an international conference in London in 1996 following protracted and extensive preparatory work. 
 The HNS Convention applies to damage caused by HNS sub- stances carried by sea. According to the Convention's definition, there are around 6 000 different hazardous and noxious substances. Shaw primarily involve various kinds of chemicals together with oil, liquefied natural gas (LNG) and liquefied petroleum gas (LPG). The damage must have arisen within the territory of a State Party or within its economic zone or other area of corresponding scope. Damage in those parts of the open sea that are located beyond such an Vazquez outer border is covered in certain cases. The term 'damage' includes personal injury, damage to property, pure financial loss and contamination damage to the environment. Costs for measures aimed at preventing or limiting damage are also in principle indemnifiable. 
 18 
  
 SOU 2006:92 
  
 Summary 
  
 The liability for damages is borne by the owner of the ship, by which is primarily meant the registered owner. This liability is strict, that is to say the owner of the ship is liable regardless of fault. How- ever, the owner of the ship is exonerated from liability in certain special situations of exemption. 
 This strict liability is limited. The limit depends upon the gross tonnage of the ship. The maximum compensation that the owner of a ship may be liable to pay in respect of any one incident is Special Drawing Right (SDR) 100 million, which corresponds to approximately one billion Swedish kronor. If the owner of a ship has personally caused the damage with intent to cause such damage or recklessly and with knowledge that such damage would probably result, there is no right to a limit on liability. 
 The owner of a ship registered in a State Party and carrying HNS substances is liable to maintain insurance or other financial security to cover liability for damage under the Convention and also possess a certificate to verify this. 
 It is possible to get further compensation from an international fund (the HNS Fund) if the shipowner's liability is not sufficient to pay for the damage that has occurred. The maximum aggregate compensation that can be paid for any one incident by the owner of the ship – or the insurer – and the HNS Fund amounts to SDR 250 million, or around 2.7 billion Swedish kronor. 
 The HNS Fund shall be financed by contributions levied on those who receive HNS goods following carriage by sea. In certain cases, as regards LNG cargo, the contribution shall be made by the person who held title to the goods immediately prior to discharge. Contributions are levied for the ongoing needs of the Fund, but otherwise only after an accident has occurred. 
 The HNS Convention enters into force internationally 18 months after more detailed specified conditions referred to in the Conven- tion have been satisfied; among other things twelve States must have acceded to the Convention. At this time, eight countries have signed the Convention and as many have acceded to the Convention. 
 The issue of Sweden's accession to the HNS Convention 
 On an overall evaluation of both the advantages and disadvantages of acceding to the HNS Convention, the Inquiry has found that Sweden should accede to the Convention. Sweden is hereby choosing 
 19 
  
 Summary 
  
 SOU 2006:92 
  
 to go the same way as neighbouring Nordic countries and also follow the recommendations decided within the EU. 
 The method of introducing the HNS Convention into Swedish law 
 The HNS Convention has largely Jones inter- national system of rules for oil damage liability as a model. When introducing the HNS Convention into Swedish law, it is important that the legislation resembles the oil damage provisions as far as possible. The Civil Liability Convention has been transformed (i.e. Hamilton international agreements that needed to be intro- duced into Swedish law have been reworked as Swedish statutory text) into Swedish law while the Fund Convention has been incor- porated (i.e. an act has prescribed that the rules of the Convention apply directly in Sweden and are applicable in Sweden) into the Swedish legal system. Taking this into consideration, the Inquiry proposes that the provisions contained in the HNS Convention should be transformed into Swedish law, with the exception of the articles relating to the HNS Fund, which should be incorporated into Swedish law by a special act. 
 Main features of the proposed legislation 
 General 
 The provisions of the Convention are mandatory. This means that the main part of the content in Swedish legislation is already pre- determined. The legislation should, in objective compliance with the rules of the Convention, contain provisions on the Act's scope of application, the liability of the shipowner, the limitation of liability, the limitation fund, limitation of actions, insurance obligation, the jurisdiction of Swedish courts and the enforcement of judgments made in another Contracting State. In line with the arrangements in Denmark and Norway, Moore provisions should be included in Chapter 11 of the Maritime Code, which will thereby be given com- pletely new wording: Chapter 11, On liability and compensation for damage in connection with the carriage of hazardous and noxious substances by sea. Also, as regards the objective content and the more detailed wording of the statutory text – in Frazier20 
  
 SOU 2006:92 
  
 Summary 
  
 the directives contained in the Terms of Reference – an endeavour should be made to maintain legal similarity within the Nordic countries. Substantial parts of the proposed statutory wording are therefore worded in a similar way to the legislation passed in Denmark and proposed in Norway. 
 On certain points, provisions must be included to supplement the system of rules under the Convention. This applies, for instance, to certain issues concerning the limitation fund, the regulation of the insurance obligation and the issues of forum and enforcement. It is also necessary to introduce certain penal provisions. 
 Some further special issues must be noted in conjunction with the legislation. This initially relates to the issue of the scope of the act. It is actually possible to give the Swedish act a narrower scope in some respects by exempting government ships and certain domestic ships. Furthermore, a position must be adopted regarding who is deemed to be the receiver of HNS substances. 
 As far as the Convention's provisions on the HNS Fund are con- cerned, the Inquiry proposes that it is prescribed by a separate act that these should apply as Swedish law. In addition to this, certain provisions should be included in the proposed act to supplement the provisions of the Convention, among other things internal Swedish forum rules. 
 The Convention prescribes tax exemptions for the HNS Fund. The Immunity and Privileges in Certain Cases Act (1976:661) should consequently be amended. 
 National transport with small ships 
 According to the HNS Convention, a State may declare that this Convention does not apply to ships which do not exceed 200 gross tonnage and which carry HNS substances in packaged form while they are engaged on voyages between the ports or facilities of that State. This Article was introduced at the special request of the small island states in the Pacific Ocean. 
 As regards Sweden, the issue is Davidson ship of a gross tonnage less than that stated shall be compelled to take out liability insurance or the like and obtain a certificate that covers a great liability in relation to its tonnage. However, other European countries have not introduced, or it does not appear that they will introduce, similar exemptions. It appears to be important, not least from the com- 
 21 
  
 Summary 
  
 SOU 2006:92 
  
 petition perspective, that European countries try to have the same system of rules. It is also difficult to justify an exemption with refe- Barrett tonnage of the ship. A small ship in internal waters can – as can a large ship in international waters – cause extensive HNS damage. If small ships are subject to this Convention, this will involve greater security for the person who suffered the damage by being able to receive compensation from the HNS Fund. If Sweden refrains from issuing any such exemption, the Convention's system of rules would therefore become comprehensive. Taking this into account, the Inquiry considers that Sweden should not intro- duce any exemption regarding this item. 
 Government ships 
 It is stated in the HNS Convention that the provisions of the Convention do not apply to warships, marine assistance vessels or other ships owned and used by a State and which at the time are only used in government operations for purposes other than com- mercial operations. However, a Contracting State may decide that the Convention should also apply to such ships. 
 The Civil Liability Convention contains corresponding rules. How- ever, the Convention does not prevent a Contracting State from introducing national provisions on liability for damage caused by such government ships. When Sweden introduced the Civil Liability Convention into Swedish law, it was decided that ships that caused oil damage in Sweden or the Swedish economic zone or that imple- mented preventive measures to prevent or minimise such damage in Sweden or the economic zone should be subject to some of the rules of the act. Both Denmark and Norway have introduced similar rules. 
 Exemptions from the Convention's Price made at the time of the introduction of the HNS Convention in Denmark and in the proposal of the Norwegian inquiry, both Reynolds warships and similar ships. However, it was prescribed that some of the provisions should apply to some extent, among other things as regards the grounds for the shipowners liability and exemption from liability, the channelling of liability, the right to a limit of liability, the limi- tation of actions and forum issues. 
 The Inquiry considers that Sweden – like Denmark and Norway 
 – should have a system of rules having the same basic scope for 
 22 
  
 SOU 2006:92 
  
 Summary 
  
 situations where the ships in question have caused HNS damage as currently exists for damage caused by oil. This means that, according to the main rule, warships or other government ships should in prin- ciple be exempted in Swedish law from the provisions on liability for HNS damage at sea, but that damage caused by such ships should be covered by the provisions to the same extent as applies for oil damage. 
 The term 'receiver' 
 If an incident with HNS goods occurs that is subject to the HNS Convention and which causes damage beyond the limit for the owner of the ship, the person who suffered the damage may consider requesting compensation from the HNS Fund. Shaw costs will be financed by those receivers of HNS goods who satisfy the require- ments of the Convention regarding an obligation to pay contri- butions (and by the party who immediately prior to discharge held title to LNG cargo). The contribution is calculated on the basis of the quantity of goods that each receiver (or owner of an LNG cargo) receives during one calendar year. It is therefore necessary that the Fund is made aware of the identity of the receiver (or owner), which goods have been received and the quantities involved so that the Fund can determine how much each receiver (or owner) has to pay. The term 'receiver' is therefore central to the HNS Convention. 
 According to the Convention, the Contracting States are free to choose between the two alternatives for the definition of 'receiver'. The first alternative provides that the receiver shall be deemed to be the person who physically receives contributing goods, which following carriage by sea are discharged in the ports or terminals of a Contracting State. If the party receiving the goods acts as an agent for another who is subject to the jurisdiction of a country, then the principal shall be deemed to be the receiver, provided the agent in- forms the Fund of the identity of the principal. The second alterna- tive involves an opportunity for the Contracting State to, in accor- dance with its national law, Gonzalez a different meaning to the term 'receiver', provided always that the total contributing goods are not affected. 
 The Legal Committee of the IMO has recommended that all countries choose the first alternative. Both Denmark and Norway have chosen this solution. 
 23 
  
 Summary 
  
 SOU 2006:92 
  
 The Inquiry have considered that the first alternative should also be chosen by Sweden. 
 Insurance and certificates 
 According to the HNS Convention, the owner of a ship carrying HNS substances shall be required to maintain adequate insurance or other financial security. An HNS certificate shall be issued when this obligation has been satisfied. This system of rules corresponds entirely with those applicable under the Civil Liability Convention. 
 According to this, the owner of a ship carrying more than 2 000 tons of oil as bulk cargo is liable to have insurance or other financial security up to the applicable limit. If this obligation has been satisfied with reference to a certain ship, a certificate referred to as a CLC certificate, Berry be issued or certified by an authority of the State of the ship's registry. For ships that are not registered in a Contracting State, the certificate may be issued or certified by an appropriate authority in any of the Contracting States. The  
 Finansinspektion  
 (Swedish Financial Supervisory Authority) is the authority that issues CLC certificates in Sweden, and which exercises supervision of insurance companies and also grants undertakings permits to conduct insurance operations. The arrangement that Sweden has introduced and applied with reference to CLC certificates appears to function well. In the opinion of the Inquiry, a corresponding arrangement should therefore be intro- duced for HNS certificates. 
 Consequences and implementation 
 The proposal of the Inquiry means that the  
 Finansinspektion  
 is under an obligation to issue certificates for  
 Swedish-owned 
  and some  
 foreign-owned 
  ships that carry HNS goods. Taking into account the fact that these certificates will be subject to contributions, the Inquiry considers that the proposal may be implemented within the frame- work of the resources already available to the  
 Finansinspektion 
 . The proposal of the Inquiry also means that the Swedish Maritime Admi- nistration will be given new tasks, Lynch to monitor that contributing receivers of HNS goods and owners of LNG cargo report this to the Administration. This will involve increased costs 
 24 
  
 SOU 2006:92 
  
 Summary 
  
 for the authority. It should be possible to finance these within the framework of the Swedish Maritime Administration's current appro- priation. 
 Shaw proposals will entail increased costs for private parties and owners of ships carrying HNS goods, receivers of such goods and owners of LNG cargo, Reynolds insurance premiums, certificates and contributions to the HNS Fund. 
 The HNS Convention has not yet entered into force. It is not currently possible to determine when this will occur. Taking this into consideration, the Inquiry proposes that the draft act should enter into force on the date determined by the Government. As Sweden should be able to report on the quantity of contributing HNS goods that have been received or discharged in Sweden in the year prior to Sweden acceding to the Convention, the proposed regulation to govern the liability to pay contributions for HNS goods should enter into force prior to the other proposals. 
 25 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009) 
  
 dels  
 att 9 kap. 3 §, 11 kap., 12 kap. 1 §, 19 kap. 1 §, 20 kap. 15 § och 21 kap.  
 6–7 
  §§ samt rubriken till 11 kap. skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas en ny paragraf, 21 kap. 5 a §, av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 9 kap. Om ansvarsbegränsning 
 3 § 
 Rätt till ansvarsbegränsning föreligger inte beträffande 
 1. en fordran på bärgarlön, sådan särskild ersättning som avses i 16 kap. 9 §, bidrag till gemensamt haveri eller på avtal grundad ersättning för åtgärder som avses i 2 § första stycket 4, 5 eller 6, 
 2. en fordran med anledning av oljeskada som omfattas av 10 kap. 1 § och 2 § första och andra styckena, 
  
 3. 
  
 en fordran som är underkastad en internationell konvention eller en nationell lag som reglerar eller förbjuder begränsning av ansvarighet för atomskada, 
  
 4. 
  
 en fordran med anledning av atomskada orsakad av atom- fartyg, 
  
 5. en fordran med anledning av skada som har drabbat en lots eller den som är anställd hos nå- gon som avses i 1 § första stycket och vars skyldighet står i sam- band med fartygets drift eller med bärgningen,  
 och 
  
 5. en fordran med anledning av skada som har drabbat en lots eller den som är anställd hos nå- gon som avses i 1 § första stycket och vars skyldighet står i sam- band med fartygets drift eller med bärgningen, 
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 6. en fordran på ränta eller ersättning för rättegångskostna- der. 
  
 6. 
  
 en fordran på ränta eller ersättning för rättegångskostna- der,  
  
 och 
  
 7. 
  
 en fordran med anledning av skada orsakad av farliga och skadliga ämnen som omfattas av 11 kap. 1 § och 2 § första och andra styckena. 
  
 11 kap. 
  
 Om ansvar för  
 atomskada  
 Om ansvar  
 och ersättning  
 för  
 skada i samband med sjö- transport av farliga och skadliga ämnen 
 Inledande bestämmelser 
 Definitioner 
 Om atomskada finns särskilda bestämmelser i atomansvarighets- lagen (1968:45). 
 1 § 
 I detta kapitel avses med  
 farliga och skadliga ämnen 
 : 
  
 a) 
  
 oljor som transporteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I i 1978 års protokoll till 1973 års internationella konven- tion till förhindrande av förore- ning från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, 
  
 b) 
  
 skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk och som anges i bihang II till bilaga II i 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, och sådana ämnen och blandningar som pro- visoriskt bedömts falla under föroreningskategori A, B, C eller 
  
 28 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 D enligt 3.4 i nämnda bilaga II, 
  
 c) 
  
 farliga flytande ämnen transporterade i bulk upptagna i kapitel 17 i 1983 års internatio- nella kod för konstruktion och ut- rustning av fartyg som transpor- terar farliga kemikalier i bulk  
  
 (IBC-koden), 
  som den har änd- rats, och de farliga produkter för vilka de preliminärt lämpliga för- hållandena för transporter har be- skrivits av den berörda myndig- heten och de berörda hamnmyn- digheterna i överenskommelse med paragraf 1.1.3 i koden, 
  
 d) 
  
 farliga, riskfyllda, och våd- liga ämnen och föremål i förpack- ad form som omfattas av den internationella sjökoden för far- ligt gods  
  
 (IMDG-koden), 
  som den har ändrats, 
  
 e) 
  
 gaser i vätskeform som är angivna i kapitel 19 i 1983 års internationella kod för konstruk- tion och utrustning av fartyg som transporterar gas i vätskeform i bulk  
  
 (IGC-koden), 
  som den har ändrats, och de produkter för vilka de preliminärt lämpliga för- hållandena för transporter har föreskrivits av den berörda myn- digheten och de berörda hamn- myndigheterna i överensstämmel- se med paragraf 1.1.6 i koden, 
  
 f) 
  
 flytande ämnen som trans- porteras i bulk med en flampunkt som inte överstiger 60°C (upp- mätt genom closed cup test), 
  
 g) 
  
 fasta bulkvaror som innebär kemiska risker och ingår i bi- hang B i koden för säker hante- 
  
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 ring av fasta bulklaster (BC- koden), som den har ändrats, i den utsträckning som dessa sub- stanser även omfattas av bestäm- melserna i den internationella sjökoden för farligt gods (IMDG- koden) när godset transporteras i förpackad form, och 
 h) rester från tidigare bulk- transporter av ämnen som anges i  
 a–c 
  och  
 e–g, 
  
 skada 
 : 
  
 dels  
 dödsfall eller personskada ombord eller utanför det fartyg som transporterar farliga och skadliga ämnen och som orsakats av dessa, 
  
 dels  
 skada på egendom utanför det fartyg som transporterar far- liga och skadliga ämnen och som orsakats av dessa, 
  
 dels  
 skada på grund av förorening av miljön som orsakats av farliga och skadliga ämnen, dock endast utebliven vinst samt kostnader för rimliga återställ- ningsåtgärder som har vidtagits eller som planeras, 
  
 dels  
 kostnader för förebyggande åtgärder och skada som orsakats av sådana åtgärder, 
  
 olycka 
 : sådan händelse eller serie av händelser med samma ursprung som orsakar en skada med farliga och skadliga ämnen eller framkallar ett allvarligt eller omedelbart förestående hot om en sådan skada, 
  
 förebyggande åtgärd 
 : varje åt- gärd som varit skäligen påkallad för att förhindra eller begränsa en 
 30 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 skada med farliga och skadliga ämnen och som vidtagits efter det att en olycka har inträffat, 
  
 ägare av fartyg 
 : den som är registrerad som fartygets ägare eller, om registrering inte har skett, den som äger fartyget; i fråga om ett fartyg som ägs av en stat och som brukas av ett bolag, vilket i den staten är registrerat som fartygets brukare, skall dock bolaget anses som ägare, 
  
 mottagare 
 : den som fysiskt tar emot avgiftspliktig last i en hamn eller terminal i Sverige. Om den som fysiskt tar emot lasten gör det som mellanman för annan som omfattas av en konventionsstats jurisdiktion, skall huvudmannen anses som mottagare om HNS- fonden underrättas om huvud- mannens identitet, 
  
 sjötransport 
 : tiden från det att de farliga och skadliga ämnena kommer i kontakt med fartygets anordningar till dess att de vid lossning upphör att vara vid nå- gon del av fartygets anordningar. Om inte någon av fartygets an- ordningar används börjar respek- tive slutar tidsperioden när de farliga och skadliga ämnena kor- sar fartygets reling, 
  
 transit 
 : gods i transit som vidarebefordras direkt i en hamn eller terminal från ett fartyg till ett annat fartyg som led i sjö- transport från den ursprungs- hamnen till den slutliga destina- tionen är inte avgiftspliktig last. Godset skall då anses mottaget på 
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 den slutliga destinationen,  
  
 HNS-konventionen 
 : 
  1996 års 
 internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av far- liga och skadliga ämnen, 
  
 HNS-fonden 
 : 
  Den internatio- nella fonden för farliga och skad- liga ämnen, 
  
 konventionsstat 
 : en stat som tillträtt  
 HNS-konventionen. 
  
 Är det inte möjligt att till- förlitligt särskilja skada orsakad av farliga och skadliga ämnen från skada orsakad av andra om- ständigheter, anses all skada or- sakad av de farliga och skadliga ämnena. Det gäller inte om skadan omfattas av 10 kap. 1 § sjölagen eller är orsakad av radioaktivt material enligt klass 7 antingen i den internationella sjökoden för farligt gods, som den har ändrats, eller i bilaga B i koden för säker hantering av fasta bulklaster, som den har ändrats. 
 Vid tillämpning av bestämmel- serna i detta kapitel skall med fartyg jämställas varje annan flytande anordning som används till sjöss. 
 Tillämpningsområde 
 2 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas på skador som vid sjö- transport med farliga och skadliga ämnen som last har uppkommit i Sverige eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat 
 32 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 eller dess ekonomiska zon. Be- stämmelsen tillämpas även på andra skador än förorenings- skador som uppkommit utanför Sverige om skadorna har orsakats av ett ämne som transporterats som last ombord på ett fartyg som är registrerat i Sverige eller, om fartyget inte är registrerat, om- bord på ett fartyg som får föra svenskt flagg. Bestämmelserna tillämpas också på kostnader för förebyggande åtgärder som har vidtagits, oavsett var det har skett, för att förhindra eller be- gränsa skador i Sverige eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess eko- nomiska zon. 
 Vad som i första stycket sägs om ekonomisk zon gäller även i fall en stat inte har fastställt en sådan zon i fråga om ett område utanför och angränsande till sta- tens territorialvatten som i enlig- het med folkrättens regler har be- stämts av den staten och som inte sträcker sig längre ut än 200 nau- tiska mil från de baslinjer vari- från statens territorialvatten mäts. 
 Ifråga om kapitlets tillämplig- het på örlogsfartyg och vissa andra statsfartyg gäller bestäm- melserna i 21 §. 
 Ersättning för åtgärder med anledning av skador med farliga och skadliga ämnen skall betalas enligt detta kapitel även om det finns skyldighet enligt lag eller annan författning att vidta åtgärderna. 
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas även om andra regler om tillämplig lag skulle leda till annat. 
 3 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas inte 
 1. på sådan skada som avses i 
 10 kap. 1 § första stycket 2, 
 2. på skada som är orsakad av radioaktivt material enligt klass 7 antingen i den internationella sjökoden för farligt gods, som den har ändrats, eller i bilaga B i koden för säker hantering av fasta bulklaster, som den har ändrats, 
 3. på fordringar som har sin grund i befordringsavtal för gods och passagerare, 
 4. i den omfattning de är oför- enliga med tillämplig lag om ersättning till anställda eller med sociala välfärdssystem, eller 
 5. i den utsträckning en sådan tillämpning skulle vara oförenlig med Sveriges åtaganden enligt ett internationellt fördrag. 
 Skadestånd 
 Ansvaret för en skada orsakad av farliga och skadliga ämnen 
 4 § 
 En skada skall ersättas av far- tygets ägare, även om varken äga- ren eller någon som han svarar för är vållande till skadan. Utgörs den olycka som orsakade skadan av en serie av händelser, vilar 
 34 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 ersättningsansvaret på den som var ägare av fartyget vid den första av dessa händelser. 
 Ägaren är dock fri från ansvar om han visar att skadan 
  
 1. 
  
 orsakats av en krigshandling eller liknande handling under väpnad konflikt, inbördeskrig eller uppror eller av en natur- händelse av osedvanlig karaktär, som inte kunnat undvikas och vars följder inte kunnat förhind- ras, eller 
  
 2. 
  
 i sin helhet vållats av tredje man med avsikt att orsaka skada, eller 
  
 3. 
  
 i sin helhet orsakats genom fel eller försummelse av en svensk eller utländsk myndighet vid full- görandet av skyldighet att svara för underhåll av fyrar eller andra hjälpmedel för navigering, eller 
  
 4. 
  
 orsakats genom underlåten- het av avsändaren eller annan person att informera om den far- liga och skadliga egenskapen hos de ämnen som transporterats, och att detta helt eller delvis föror- sakat skadan, eller har lett till att ägaren inte tagit en försäkring som nämns i 14 eller 15 §. Detta gäller bara om varken ägaren eller hans anställda eller ställföre- trädare hade eller rimligen borde ha haft vetskap om de farliga och skadliga egenskaperna. 
  
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 5 § 
 Anspråk på ersättning för skada som omfattas av ersätt- ningsbestämmelserna i detta kapi- tel får göras gällande mot fartygs- ägaren endast med stöd av be- stämmelserna i kapitlet. 
 Anspråk som avses i första styck- et får göras gällande mot någon av följande personer endast om den mot vilken anspråket riktas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med in- sikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma: 
 a) anställda hos fartygsägaren, ställföreträdare för honom eller besättningsmedlemmar, 
 b) en lots eller annan person som utför tjänster för fartyget utan att vara besättningsmedlem, c) en redare som inte är ägare, en befraktare eller en annan per- son som i redarens ställe handhar 
 fartygets drift, 
 d) en avsändare, avlastare, last- mottagare eller lastägare, 
 e) den som utför bärgning med fartygsägarens, redarens eller befäl- havarens samtycke eller på order av en myndighet, 
 f) den som vidtar förebyggande åtgärder, eller 
 g) anställda hos eller ställföre- trädare för personer som nämns i  
 b–f. 
  
 Vad som har betalats i ersätt- ning för en skada får inte krävas åter av en person som avses i andra stycket a, b eller  
 e–g, 
  om inte den mot vilket anspråket rik- 
 36 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 tas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sanno- likt skulle uppkomma. 
 Olyckor med två eller flera fartyg 
 6 § 
 Om en skada uppstått vid en olycka med två eller flera fartyg som vart och ett transporterar farliga och skadliga ämnen är varje ägare, om inte annat följer av 5 §, ansvarig för skadan. Ägarna är solidariskt ansvariga för all sådan skada som inte tillförlitligen kan särskiljas. 
 Varje ägare har rätt till den ansvarsbegränsning som följer av 7 §. Om regress mellan ägarna gäller allmänna ersättningsregler. 
 Ansvarsbegränsning 
 7 § 
 Fartygets ägare har rätt att för varje olycka begränsa sitt ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel till ett belopp motsvarande 10 000 000 särskilda dragnings- rätter (SDR) för ett fartyg vars dräktighet, beräknad enligt 9 kap. 5 § 6, inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre höjs beloppet med 1 500 SDR för varje dräktig- hetstal från 2 001 till 50 000 och med 360 SDR för varje dräktig- hetstal över 50 000. Ansvaret skall dock inte i något fall över- stiga 100 000 000 SDR. Rätt till 
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 begränsning finns inte i fråga om ränta eller ersättning för rätte- gångskostnad. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. 
 Fartygets ägare har inte rätt att begränsa sitt ansvar, om han har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma. 
 Begränsningsfond 
 8 § 
 Rätt till ansvarsbegränsning enligt 7 § första stycket finns en- dast om ägaren, dennes försäk- ringsgivare eller någon annan på ägarens vägnar enligt bestäm- melserna i detta kapitel eller mot- svarande bestämmelser i en annan konventionsstats lag upprättar en begränsningsfond, som uppgår till det ansvarsbelopp som gäller för ägaren och det tilläggsbelopp som fastställs enligt 12 kap. 4 § andra stycket. 
 Ansvarsbeloppet skall räknas om till svenska kronor enligt be- stämmelserna i 22 kap. 3 § andra stycket. 
 En begränsningsfond enligt detta kapitel skall här i landet upprättas hos den domstol där talan om ersättning har väckts eller kan väckas enligt 21 kap. 5 a §. 
 I fråga om förfarandet när en begränsningsfond enligt bestäm- melserna i detta kapitel upprättas och om förlust i vissa fall av 
 38 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 möjligheten att få ersättning för fordran som kan åberopas mot fonden skall bestämmelserna i 12 kap.  
 3–15 
  §§ tillämpas. Betal- ning eller säkerhet som avses i 12 kap. 4 § andra stycket får dock krävas också i fråga om ränta för tiden till dess att fonden upp- rättas. Vad som sägs i 12 kap. 4 § fjärde stycket om verkan som avses i 9 kap. 8 § skall i stället gälla verkan som avses i 11 § i detta kapitel. Följs inte ett före- läggande enligt 12 kap. 4 § fjärde stycket, skall i ett beslut som där sägs tillkännages att rätten till ansvarsbegränsning inte längre finns. 
 Fördelning av en begränsnings- fond 
 9 § 
 En begränsningsfond som avses i detta kapitel fördelas mellan borgenärerna i förhållande till storleken av de styrkta fordring- arna. 
 Vid fördelning av fonden har anspråk i anledning av dödsfall och personskada företräde framför andra anspråk, dock inte till den del anspråken överstiger två tredjedelar av den totala summan som bestämts enligt 8 §. 
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Ersättning från en begränsnings- fond i vissa fall 
 10 § 
 Den som innan begränsnings- fonden har fördelats har betalat ersättning för en skada med far- liga och skadlig ämnen inträder intill det belopp han har betalat i den skadelidandes rätt enligt be- stämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat. 
 Kan fartygets ägare eller någon annan göra sannolikt att han senare blir skyldig att betala er- sättning som han, om ersätt- ningen hade betalats före fondens fördelning, skulle ha kunnat kräva åter från fonden enligt första stycket, kan domstolen bestämma att medel tills vidare skall sättas av för att han senare skall kunna göra sin rätt gällande mot fonden. 
 Har ägaren frivilligt ådragit sig utgifter eller förluster med anled- ning av förebyggande åtgärder, har han samma rätt till ersättning för detta från begränsningsfonden som en annan skadelidande. 
 Verkan av en begränsningsfond 
 11 § 
 Har en begränsningsfond upp- rättats enligt 8 § och har ägaren rätt att begränsa sitt ansvar, får inte någon annan egendom som tillhör ägaren tas i anspråk för att tillgodose krav på ersättning som kan göras gällande mot fonden. 
 40 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 Har i ett fall som avses i första stycket egendom som tillhör äga- ren blivit föremål för kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd med anledning av krav på ersättning som kan göras gällande mot begränsningsfonden, skall åtgär- den hävas. Har ägaren ställt säkerhet för att undvika en sådan åtgärd, skall säkerheten återställas till honom. 
 Om en begränsningsfond har upprättats i en annan konven- tionsstat, skall första och andra styckena gälla endast om den skadelidande har rätt att föra talan vid den domstol eller myn- dighet som förvaltar fonden och har möjlighet att av fondens medel få ut vad som svarar mot hans fordran. 
 Preskription 
 12 § 
 Om preskription av fordran på ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 19 kap. 1 §. 
 Ersättning från  
 HNS-fonden 
  
 13 § 
 Bestämmelserna om rätt till er- sättning från  
 HNS-fonden 
  finns i lagen (2007:000) om ersättning från den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen. 
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Försäkring 
 Försäkringsplikt för svenska fartyg 
 14 § 
 Ägaren av ett svenskt fartyg, som transporterar farliga och skadliga ämnen, skall ta och vid- makthålla försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt be- stämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. Staten har dock ingen sådan skyldighet. 
 En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket skall godkännas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. 
 Har ägaren fullgjort sin skyl- dighet enligt första stycket, skall den myndighet som regeringen bestämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten skall den myndighet som regeringen be- stämmer utfärda ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. 
 Regeringen fastställer det for- mulär till certifikat som avses i tredje stycket. Certifikatet skall medföras ombord på fartyget. 
 42 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 Försäkringsplikt för utländska fartyg 
 15 § 
 För ett utländskt fartyg som anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium och som vid tillfället transporterar farliga och skadliga ämnen skall det finnas en försäkring eller annan betryggande säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt bestämmel- serna i detta kapitel eller mot- svarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvars- belopp som anges i 7 § första stycket. Vad som nu har sagts gäller inte ett fartyg som ägs av en främmande stat. 
 Fartyget skall ombord medföra ett certifikat som visar att en så- dan försäkring eller annan be- tryggande säkerhet som avses i första stycket finns. I fråga om ett fartyg som inte är registrerat i någon konventionsstat får certifi- katet utfärdas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om fartyget ägs av en främmande stat, skall det ombord medföra ett certifikat som visar att fartyget ägs av den staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som gäller enligt 7 § första stycket. 
 Närmare bestämmelser om cer- tifikat som avses i andra stycket meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. 
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Krav mot försäkringsgivaren 
 16 § 
 En försäkring som avses i 14 eller 15 § skall för den som är berättigad till ersättning medföra rätt att få ut ersättning direkt av försäkringsgivaren. 
 Försäkringsgivaren är dock fri från ansvar, om fartygets ägare är fri från ansvar eller om denne själv har vållat skadan uppsåt- ligen. Försäkringsgivarens ansvar skall inte i något fall överstiga det 
  
 ansvarsbelopp som gäller 
  
 enligt 
  
 7 § första stycket. 
  
 Försäkringsgivaren kan 
  
 inte 
  
 för att befria sig från sitt ansvar, i vidare utsträckning än som följer av andra stycket, mot någon annan än ägaren åberopa om- ständigheter som han kunnat åbe- ropa mot ägaren. 
 17 § 
 Om försäkringsgivaren inte har gjort något annat förbehåll, gäller försäkringen för fartygets ägare mot hans ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat. 
 Annan säkerhet 
 18 § 
 Vad som föreskrivs i 16 och 17 §§ om försäkring tillämpas också i fråga om sådan säkerhet av annat slag som avses i 14 eller 15 §. 
 44 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 Åsidosättande av försäkrings- plikt m.m. 
 19 § 
 Om ansvar för åsidosättande av försäkringsplikten och vissa andra skyldigheter i detta kapitel finns bestämmelser i 20 kap 15 §. 
 Om laga domstol m.m. 
 20 § 
 Om laga domstol och verk- ställighet av domar i mål om ersättning för skador orsakade av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 21 kap. 5  
 a–7 
  §§. 
 Övriga bestämmelser 
 21 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i fråga om en skada som har orsakats av ett örlogs- fartyg eller ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som an- vänds uteslutande för statsända- mål och inte för affärsdrift. Har ett sådant fartyg orsakat en skada i Sverige eller dess ekonomiska zon eller har förebyggande åt- gärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon, skall dock bestämmelserna i 1 §, 2 § fjärde stycket och  
 4–7 
  §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 10 och 21 kap. 5 a § tillämpas. 
 45 
  
 Bestämmelserna i  
  
 3–15 
  
  §§ tillämpas också i vissa delar i fråga om begränsningsfond som upprättas enligt 10 kap. 6 §  
  
 och 11 kap. 8 §. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 12 kap. Om begränsningsfond och begränsningsmål 
 1 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel gäller begränsningsfond som upp- rättats enligt 9 kap. 7 § (globalfond). 
 Bestämmelserna i  
 3–15 
  §§ tillämpas också i vissa delar i fråga om begränsningsfond som upprättas enligt 10 kap. 6 §. 
 19 kap. Om preskription av vissa fordringar 
 1 § 
 Följande fordringar upphör, vare sig ansvarigheten för dem är begränsad eller obegränsad, om talan inte väcks i laga ordning i fråga om 
  
 1. 
  
 fordran på bärgarlön eller på sådan särskild ersättning som av- ses i 16 kap. 9 §: inom två år från det bärgningsföretaget slutfördes, 
  
 2. 
  
 fordran på andel i bärgarlön enligt 16 kap. 11 § andra stycket: inom ett år från det vederbörande av redaren fått underrättelse om bärgarlönens och andelens storlek; fordran upphör dock tidigast två år efter det bärgningsföretaget slutfördes, 
  
 3. 
  
 fordran på ersättning för sammanstötning: inom två år från den dag skadan inträffade, 
  
 4. 
  
 fordran på belopp som någon betalat utöver vad som belöper på honom enligt 8 kap. 1 §: inom ett år från det beloppet betalades, 
  
 5. 
  
 fordran på ersättning på grund av att gods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran eller på grund av att det i konossement har lämnats oriktiga eller ofullständiga uppgifter: inom ett år från det godset lämnades ut eller skulle ha lämnats ut, 
  
 6. 
  
 fordran på ersättning för personskada eller försening vid passagerarbefordran: inom två år från ilandstigningen eller, om passageraren avlidit under befordringen, från den dag ilandstigning skulle ha ägt rum, eller, om passageraren avlidit efter ilandstig- ningen, inom två år från dödsfallet men inte senare än tre år från ilandstigningen, 
  
 7. 
  
 fordran på ersättning på grund av att resgods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran: inom två år från det godset fördes i land eller, om det gått förlorat, skulle ha förts i land, 
  
 8. 
  
 fordran på bidrag till gemensamt haveri eller en annan kostnad som skall fördelas enligt samma grund (13 kap. 15 § tredje stycket, 
  
 46 
 SOU 2006:92 Författningsförslag 
 14 kap. 40 § och 17 kap. 6 §): inom ett år från den dag dispaschen vann laga kraft, 
  
 9. fordran på ersättning för en 
  
 9. fordran på ersättning för en 
  
 oljeskada enligt bestämmelserna 
  
 oljeskada enligt bestämmelserna 
  
 i 10 kap.: inom tre år från den 
  
 i 10 kap.: inom tre år från den 
  
 dag då skadan uppkom, dock att 
  
 dag då skadan uppkom, dock att 
  
 talan inte i något fall får väckas 
  
 talan inte i något fall får väckas 
  
 senare än sex år från dagen för 
  
 senare än sex år från dagen för 
  
 den olycka som orsakade skadan 
  
 den olycka som orsakade skadan 
  
 eller, om olyckan utgjordes av 
  
 eller, om olyckan utgjordes av 
  
 en serie av händelser, från dagen 
  
 en serie av händelser, från dagen 
  
 för den första av dessa. 
  
 för den första av dessa 
 , 
  
 10. fordran på ersättning för 
  
 skada orsakad av farliga och 
  
 skadliga ämnen enligt bestämmel- 
  
 serna i 11 kap. inom tre år från 
  
 den dag då skadelidande fick eller 
  
 rimligen borde ha fått kännedom 
  
 om skadan och om ägarens iden- 
  
 titet, eller om underrättelse till 
  
 HNS-fonden 
  lämnats inom 
  
 samma tid. Talan får dock inte i 
  
 något fall väckas senare än tio år 
  
 från dagen för den olycka som 
  
 orsakade skadan eller, om olyck- 
  
 an utgjordes av en serie händelser, 
  
 från dagen för den senaste av 
  
 dessa. 
  
 Svarar gäldenären i andra fall än som avses i första stycket för ersättning eller för någon annan fordran med begränsning av redareansvaret eller endast med inlastat gods upphör fordringen, om talan inte väcks i laga ordning, i fråga om en fordran på er- sättning inom två år från den dag skadan inträffade och i fråga om någon annan fordran inom ett år efter det att fordringen förföll till betalning. Om borgenären har rätt att för fordringen hålla sig även till redare, lastägare eller någon annan utan att begränsning av ansvarigheten äger rum, gäller en sådan rätt under samma tid som för en fordran i allmänhet. 
 Har en fordran som avses i första eller andra stycket kommit under behandling av dispaschör, anses talan om fordringen väckt. 
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Den som infriat en fordran som avses i första stycket 5 får väcka återkrav mot tredje man efter utgången av den där angivna tiden. En sådan talan får dock inte väckas senare än ett år från den dag huvudanspråket infriades eller talan väcktes om det. 
 Ett avtal om förlängning av preskriptionstid som avses i första stycket  
 1–8 
  är giltigt endast om det har ingåtts efter fordringens tillkomst. Om avtalet gäller preskription i något annat fall än som avses i första stycket 1 eller 2, har det inte verkan för längre tid än tre år åt gången, räknat från dagen för avtalet. En sådan preskrip- tionstid får inte i något fall genom avtal förlängas med sammanlagt mer än tio år eller, i fall som avses i första stycket 6 eller 7, med mer än tre år från det ilandstigning eller ilandföring har ägt rum eller skulle ha ägt rum. I 13 kap. 4 § första stycket och 14 kap. 2 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som avviker från bestämmelserna i första stycket 5 och fjärde stycket. I 15 kap. 29 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtals- villkor som inskränker en passagerares rättigheter enligt första stycket 6 och 7. 
 Frågor om preskription av en fordran som avses i denna paragraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt är tillämplig på rättsförhållandet. 
  
 20 kap. Straffbestämmelser 
  
 15 § 
  
 En fartygsägare, som uppsåt- 
  
 En fartygsägare, som uppsåt- 
  
 ligen eller av oaktsamhet åsido- 
  
 ligen eller av oaktsamhet åsido- 
  
 sätter vad som sägs i 10 kap. om 
  
 sätter vad som sägs i 10 kap. 
  
 försäkringsplikt eller skyldighet 
  
 eller 11 kap.  
 om försäkringsplikt 
  
 att ställa säkerhet, döms till 
  
 eller skyldighet att ställa säker- 
  
 böter eller fängelse i högst sex 
  
 het, döms till böter eller fäng- 
  
 månader. 
  
 else i högst sex månader. 
  
 Till samma straff döms en 
  
 Till samma straff döms en 
  
 redare som låter använda ett 
  
 redare som låter använda ett 
  
 fartyg för sjöfart, trots att han 
  
 fartyg för sjöfart, trots att han 
  
 insett eller bort inse att i 10 kap. 
  
 insett eller bort inse att i 10 kap. 
  
 föreskriven försäkringsplikt eller 
  
 eller 11 kap.  
 föreskriven försäk- 
  
 skyldighet 
  
 att ställa säkerhet 
  
 ringsplikt eller skyldighet 
  
 att 
  
 inte har 
  
 fullgjorts. Detsamma 
  
 ställa säkerhet inte har full- 
  
 gäller den som handhar far- 
  
 gjorts. Detsamma gäller 
  
 den 
  
 tygets drift i redarens ställe samt 
  
 som handhar fartygets drift i re- 
  
 befälhavaren. 
  
 darens ställe samt befälhavaren. 
  
 48 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 Medförs inte ett certifikat som avses i 10 kap. 12  
 eller  
 13 §§ ombord på ett fartyg, när det används för sjöfart, döms befäl- havaren till böter. 
 Medförs inte ett certifikat som avses i 10 kap.  
 12–13 
  §§  
 eller 11 kap.  
  
 14–15 
  
  §§  
 ombord på ett fartyg, när det används för sjöfart, döms befälhavaren till böter. 
 21 kap. Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål, m.m. 
 5 a § 
 Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen enligt 11 kap. får väckas i Sverige om skadan har uppkom- mit i Sverige eller dess ekono- miska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess eko- nomiska zon. Talan får också väckas i Sverige när skadan upp- kommit uteslutande utanför Sveriges territorium, om talan gäller sådan skada som avses i 11 kap. 2 § första stycket andra meningen eller förebyggande åt- gärder vidtagits för att förhindra eller begränsa sådan skada om 
 a) fartyget är registrerat i Sverige eller, om det inte är regi- strerat, har rätt att föra svenskt flagg, eller 
 b) ägaren har sitt hemvist eller sin huvudsakliga verksamhetsort i Sverige, eller 
 c) begränsningsfond enligt 11 kap. 8 § har upprättats i Sverige. 
 Är svensk domstol behörig en- ligt första stycket, får även talan om ersättning för annan skada orsakad av farliga och skadliga 
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 ämnen som uppkommit på grund av samma olycka väckas här. 
 Talan enligt första eller andra stycket väcks vid den sjörätts- domstol som är närmast den ort där skadan uppkom. 
 Har talan om ersättning för ska- dor som har uppkommit på grund av samma olycka väckts vid flera domstolar, skall regeringen be- stämma att en av dessa domstolar skall handlägga samtliga mål. 
 Har en begränsningsfond upp- rättats här i landet enligt 11 kap. 8 §, prövar den domstol vid vilken fonden har upprättats frågor om ansvarsbeloppets fördelning mellan de ersättningsberättigade. Denna prövning görs i begränsningsmål som avses i 12 kap. 
 Har en dom i ett mål om ersättning för oljeskada medde- lats i en annan stat som har tillträtt den i 10 kap. angivna 1992 års ansvarighetskonvention och var domstolarna i den staten behöriga att pröva den tvist som domen avser, gäller följande. Domen skall, när den har vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i Sverige utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen, om inte annat följer av vad som sägs i 10 kap. 9 § eller 5 § femte stycket i detta kapitel. Detta medför inte skyldighet att verkställa en utländsk dom, om 
 6 § 
 Har en dom i ett mål om ersättning för oljeskada  
 eller skada orsakad av farliga och skadliga ämnen  
 meddelats i en annan stat som har tillträtt den i 10 kap. angivna 1992 års ansva- righetskonvention  
 respektive den i 11 kap. angivna  
  
 HNS-konven- 
  
  tionen  
 och var domstolarna i den staten behöriga att pröva den tvist som domen avser, gäller följande. Domen skall, när den har vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i Sverige utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen, om inte annat följer av vad som sägs 
 50 
 SOU 2006:92 Författningsförslag 
  
 det ansvarsbelopp som gäller för 
  
 i 10 kap. 9 §,  
 11 kap. 11 §  
 eller 
  
 fartygets ägare 
  
 därmed skulle 
  
 5 och 5 a §§  
 femte stycket i 
  
 överskridas. 
  
 detta kapitel. Detta medför inte 
  
 skyldighet att verkställa en ut- 
  
 ländsk dom, om det ansvars- 
  
 belopp som gäller för fartygets 
  
 ägare därmed skulle överskridas. 
  
 Ansökan om 
  
 verkställighet 
  
 Ansökan om verkställighet 
  
 görs hos Svea hovrätt. Till an- 
  
 görs hos Svea hovrätt. Till an- 
  
 sökan skall fogas 
  
 sökan skall fogas 
  
 1. domen i original eller i ko- 
  
 1. domen i original eller i ko- 
  
 pia som bestyrkts av en myndig- 
  
 pia som bestyrkts av en myndig- 
  
 het, 
  
 het, 
  
 2. en förklaring av en behörig 
  
 2. en förklaring av en behörig 
  
 myndighet i den stat där domen 
  
 myndighet i den stat där domen 
  
 meddelats att domen avser er- 
  
 meddelats att domen avser er- 
  
 sättning enligt den i 10 kap. an- 
  
 sättning enligt den i 10 kap. an- 
  
 givna 1992 års ansvarighetskon- 
  
 givna 1992 års ansvarighetskon- 
  
 vention samt att domen har 
  
 vention  
 eller den i 11 kap. angiv- 
  
 vunnit laga kraft och kan verk- 
  
 na  
 HNS-konventionen 
 samt att 
  
 ställas i den staten. 
  
 domen har vunnit laga kraft och 
  
 kan verkställas i den staten. 
  
 Handlingarna skall vara försedda med bevis om utfärdarens behörighet. Beviset skall vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där domen har meddelats. Är en handling i ärendet skriven på ett annat främ- mande språk än danska eller norska, skall handlingarna åtföljas av en översättning till svenska. Översättningen skall vara bestyrkt av en diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller av en svensk notarius publicus. 
 En ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten haft tillfälle att yttra sig över ansökan. 
 Bifalls ansökan, verkställs domen på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, om inte Högsta domstolen bestäm- mer annat sedan hovrättens beslut överklagats. 
  
 7 § 
  
 Har i enlighet med bestäm- 
  
 Har i enlighet med bestäm- 
  
 melserna i 10 kap. angivna 1992 
  
 melserna i 10 kap. angivna 1992 
  
 års ansvarighetskonvention 
  
 en 
  
 års ansvarighetskonvention  
 res- 
  
 begränsningsfond upprättats 
  
 i 
  
 pektive i 11 kap. angivna HNS- 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 en annan stat, som har tillträtt 
  
 konvention  
 en begränsningsfond 
  
 den konventionen, enligt lagen i 
  
 upprättats i en annan stat, som 
  
 den staten och har en ägare eller 
  
 har tillträtt den konventionen, 
  
 försäkringsgivare, 
  
 mot 
  
 vilken 
  
 enligt lagen i den staten och har 
  
 talan 
  
 om 
  
 ersättning 
  
 enligt 
  
 en ägare eller försäkringsgivare, 
  
 10 kap. 
  
 väckts vid 
  
 en 
  
 svensk 
  
 mot vilken talan om ersättning 
  
 domstol, rätt att begränsa sitt 
  
 enligt 10 kap.  
 respektive 11 kap. 
  
 ansvar, skall domstolen i mål om 
  
 väckts vid en svensk domstol, 
  
 ersättning bestämma att domen 
  
 rätt att begränsa sitt ansvar, 
  
 får verkställas endast efter pröv- 
  
 skall domstolen i mål om ersätt- 
  
 ning i den främmande staten av 
  
 ning bestämma att domen får 
  
 frågor 
  
 om 
  
 fondens fördelning 
  
 verkställas endast efter prövning 
  
 och enligt den statens lag. 
  
 i den främmande staten av 
  
 frågor om fondens fördelning 
  
 och enligt den statens lag. 
  
 Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 
 52 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag (2007:000) om ersättning från den inter- nationella fonden för farliga och skadliga ämnen 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Internationella bestämmelser som skall gälla som svensk lag 
 1 § Som svensk lag skall gälla originaltexten av bestämmelserna i artiklarna  
 13–20, 
  22,  
 37.2–4 
  och  
 39–41 
  i 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjö- transport av farliga och skadliga ämnen. 
 Detta gäller dock inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar de fördragsslutande staternas inbördes förpliktelser. 
 Den engelska originaltexten till konventionen i de delar som an- ges i första stycket finns tillsammans med den svenska översätt- ningen intagna som bilaga 1 till denna lag. Konventionens original- texter skall ha samma giltighet. 
 Fondens regressrätt 
 2 § Ett belopp som den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen har betalat i ersättning enligt artikel 14 i konven- tionen får fonden kräva åter av en person som anges i 11 kap. 5 § andra stycket a, b eller  
 e–g 
  sjölagen (1994:1009) endast under de förutsättningar som anges i detta lagrum. I övrigt får fonden kräva åter ett utbetalat ersättningsbelopp av någon annan än fartygs- ägaren eller dennes garant endast i den utsträckning som följer av 7 kap. 9 § försäkringsavtalslagen (2005:104). 
 Behörig domstol 
 3 § Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen, som enligt artikel  
 39.1–2 
  eller 39.4 i konventionen får tas upp i Sverige, skall väckas vid den domstol som enligt 21 kap. 5 a § tredje stycket sjölagen (1994:1009) är behörig att ta upp talan mot fartygets ägare i anledning av samma olycka. 
 53 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 Underrättelse om rättegång 
 4 § I fråga om underrättelser som avses i artikel 39.7 i konven- tionen skall bestämmelserna i 14 kap. 12 och 13 §§ rättegångs- balken om kungörande av rättegång tillämpas. 
 Erkännande och verkställighet av dom 
 5 § I fråga om erkännande och verkställighet av en dom mot den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen skall rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om dom- stols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (Bryssel  
 I-förordningen) 
  tillämpas, om domen har meddelats i en stat där förordningen gäller. 
 Leder en tillämpning av Bryssel  
 I-förordningen 
  till att domen inte erkänns eller verkställs här i landet, skall frågan i stället avgöras enligt artikel 40.3 i konventionen. 
 6 § När en fråga uppkommer om verkställighet av en dom enligt artikel 40.3 i konventionen tillämpas det förfarande som föreskrivs i 21 kap. 6 § sjölagen (1994:1009). 
 Har domen meddelats av en domstol i en stat där Bryssel  
 I-för- 
  ordningen gäller, tillämpas dock det förfarande som föreskrivs i förordningen och i lagen (2006:74) med kompletterande bestäm- melser om domstols behörighet och om erkännande och inter- nationell verkställighet av vissa avgöranden. 
 Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 
 54 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 lag (2007:000) om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 1 § I denna lag avses med  
 farliga och skadliga ämnen: 
  
 a) 
  
 oljor som definieras i artikel 1.3 i 1971 års internationella kon- vention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, som den har ändrats, och som är avgiftsskyldig till den internationella oljeskadefonden enligt artikel 10 i den konventionen, 
  
 b) 
  
 oljor som transporteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I i 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, 
  
 c) 
  
 skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk och som anges i bihang II till bilaga II i 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, och sådana ämnen och blandningar som provisoriskt bedömts falla under förorenings- kategori A, B, C eller D enligt 3.4 i nämnda bilaga II, 
  
 d) 
  
 farliga flytande ämnen transporterade i bulk upptagna i kapi- tel 17 i 1983 års internationella kod för konstruktion och utrust- ning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk (IBC- koden), som den har ändrats, och de farliga produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har beskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överenskommelse med paragraf 1.1.3 i koden, 
  
 e) 
  
 farliga, riskfyllda, och vådliga ämnen och föremål i förpackad form som omfattas av den internationella sjökoden för farligt gods  
  
 (IMDG-koden), 
  som den har ändrats, 
  
 f) 
  
 gaser i vätskeform som är angivna i kapitel 19 i 1983 års inter- nationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som trans- porterar gas i vätskeform i bulk  
  
 (IGC-koden), 
  som den har ändrats, och de produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har föreskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överensstämmelse med paragraf 1.1.6 
  
 i 
  
 koden, 
  
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 g) 
  
 flytande ämnen som transporteras i bulk med en flampunkt som inte överstiger 60°C (uppmätt genom closed cup test), 
  
 h) 
  
 fasta bulkvaror som innebär kemiska risker och ingår i bihang B i koden för säker hantering av fasta bulklaster  
  
 (BC-koden), 
  som den har ändrats, i den utsträckning som dessa substanser även omfattas av bestämmelserna i den internationella sjökoden för far- ligt gods  
 (IMDG-koden) 
  när godset transporteras i förpackad form, 
  
 HNS-konventionen 
 : 
  1996 års internationella konvention om an- svar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen. 
 2 § Den som under ett visst kalenderår i en svensk hamn eller i en annan i Sverige belägen anläggning har tagit emot sammanlagt mer än; 
 150 000 ton oljor som avses i 1 § a, eller 20 000 ton oljor som avses i 1 § b, eller 20 000 ton LPG, eller 
 20 000 ton av fasta bulkvaror eller annan last med farliga och skadliga ämnen som anges i 1 §, och 
 som har transporterats sjöledes till hamnen eller anläggningen skall senast den 1 mars året därpå lämna Sjöfartsverket uppgifter om den mottagna mängden farliga och skadliga ämnen. 
 Samma skyldighet som föreskrivs i första stycket föreligger även för den som omedelbart före lossningen hade äganderätten till LNG. 
 Med farliga och skadliga ämnen som har transporterats sjöledes till anläggningen jämställs farliga och skadliga ämnen som har transporterats till anläggningen från utlandet på annat sätt än sjö- ledes, om de farliga och skadliga ämnena dessförinnan har varit föremål för sjötransport och inte därefter har tagits emot i en hamn eller anläggning i en stat som har tillträtt  
 HNS-konventionen. 
  
 3 § 
  
 Uppgiftsskyldighet föreligger även för den som på sätt sägs i 
  
 2 § 
  
 första stycket under visst kalenderår har mottagit högst där 
  
 föreskrivna mängder, om den mängd farliga och skadliga ämnen som han har mottagit tillsammans med den mängd farliga och skad- liga ämnen som på samma sätt under samma år har mottagits av dotterbolag eller annan gemensamt kontrollerad enhet uppgår till mer än där angivna mängder. 
 56 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningsförslag 
  
 4 § Efter anmaning av Sjöfartsverket är envar som under visst kalenderår har tagit emot farliga och skadliga ämnen enligt 2 § första stycket eller omedelbart före lossningen hade äganderätten till LNG skyldig att lämna uppgift om den mängd som han har mottagit eller i fråga om LNG som har lossats under året. 
 5 § Den som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet eller uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift döms till böter, om ej gärningen är belagd med straff i brottsbalken. Allmänt åtal får väckas efter anmälan från Sjöfartsverket. 
 Sjöfartsverket får förelägga uppgiftsskyldig vid vite att inom viss tid inkomma med uppgiften. 
 6 § Beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. 
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
 Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 
 57 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:92 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall 
 Härigenom föreskrivs att bilagan till lagen (1976:661) om immu- nitet och privilegier i vissa fall skall ha följande lydelse. 
  
 Bilaga 
  
 Immunitet och/eller privilegier gäller 
  
 Tillämplig internatio- 
  
 följande 
  
 nell överenskommelse 
  
 Internationella 
  
 Fysiska personer 
  
 organ 
  
 ------------------------------------------------------------------------------ 
  
 71.  
 HNS-fonden 
  
 Konventionen den 
  
 3 maj 1996 om an- 
  
 svar och ersättning 
  
 för skada i samband 
  
 med sjötransport av 
  
 farliga och skadliga 
  
 ämnen  
 (HNS-kon- 
  
 ventionen) 
  
 Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 
 58 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Regeringen beslutade den 27 oktober 2005 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att ta fram ett underlag för bedömningen av om Sverige bör tillträda 1996 års internationella konvention om an- svar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-konventionen, 
  HNS står för hazardous and noxious substances). 
 Utredaren skall vidare ge förslag till ställningstagande i tillträ- desfrågan och föreslå de författningsändringar som behövs för att konventionen skall kunna tillträdas eller som bedöms lämpliga med anledning av ett tillträde. 
 Utredningens direktiv bifogas i sin helhet som bilaga 1. 
  
 1.2 
  
 Uppdragets genomförande 
  
 Utredningen hade sitt första sammanträde den 15 december 2005 och har därefter sammanträtt regelbundet. 
 Sekretariatet har medverkat vid två internationella konferenser om  
 HNS-konventionen, 
  ett i Bryssel, Belgien, och ett i London, Storbritannien. Vidare har sekretariatet och flera av utredningens experter besökt Internationella oljeskadefonden i London och Göteborgs Hamn AB i Göteborg. 
 Utredningen har samrått med berörda departement i Danmark, Finland och Norge. I de delar uppdraget rört utfärdande av certifi- kat har utredningen samrått med Finansinspektionen. 
 59 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:92 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Efter de vanliga inledande avsnitten med bakgrund och gällande rätt innehåller betänkandet avsnitt om internationellt konventionsarbete rörande oljeskador (avsnitt 4),  
 HNS-konventionen 
  (avsnitt 5), frå- gan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  (avsnitt 6), meto- den för  
 HNS-konventionens 
  införlivande i svensk rätt (avsnitt 7) och huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen (avsnitt 8). De sista av- snitten innehåller konsekvenser och genomförande (avsnitt 9) och författningskommentar (avsnitt 10). 
 Till betänkandet hör två bilagor. I bilaga 1 finns utredningens direktiv och i bilaga 2  
 HNS-konventionen. 
  
 60 
 2 Bakgrund 
  
 2.1 
  
 Omfattningen av transporter med farliga och skadliga ämnen 
  
 Det finns för närvarande ingen fullständig statistik eller samlad in- formation över sjötransport av  
 HNS-gods 
  till och från Sverige. Det har uppskattats att sådana transporter uppgår till mellan fyra och tio miljoner ton varje år. Det kan emellertid inte uteslutas att det rör sig om större volymer än så. 
 Inom EU – samt Island och Norge – finns i dag ett fartygsrappor- teringssystem (SafeSeaNet, SSN), som bl.a. innehåller upplysningar om fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen. 
  Systemet är förhållande- vis nytt och kommer först inom något år eller två att ge mer tillför- litliga uppgifter. 
 Ett finskt institut, VTT, har gjort en kartläggning av kemikalie- trafiken i hela Östersjön (se http://virtual.vtt.fi/inf/pdf/publica- tions/2006/P595.pdf). Kustbevakningen har bistått i det arbetet genom att ta fram uppgifter om kemikalietrafiken i Sverige. Kart- läggningen för svensk del omfattar endast ungefär hälften av den verkliga kemikalietrafiken (se http://www.kustbevakningen.se). 
  
 2.2 
  
 Omfattningen av skador orsakade av farliga och skadliga ämnen 
  
 2.2.1 
  
 Olyckor i Sverige 
  
 De senaste tio åren har det rapporterats om olyckor med svenska fartyg och om incidenter på svenskt vatten. Det har hänt att fartyg som transporterar kemikalier i bulk gått på grund, liksom att brän- der skett ombord på fartyg som transporterat kemikalier i förpackad form. Vid tre tillfällen har också så pass allvarliga olyckor inträffat att 
 61 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2006:92 
  
 Kustbevakningen anlitat  
 RITS-styrkan 
  (RäddningsInsats Till Sjöss- styrkan) för ingripande. 
 Nedan beskrivs kortfattat några av de olyckor som inträffat under senare år. 
 Under år 2004 upptäcktes en container flytande utanför Vinga. Containern visade sig ha flutit upp efter att ha legat på havsbottnen i ca 30 år. Containern bärgades och konstaterades innehålla sojaolja i plåtkärl. De länsor som användes vid räddningsoperationen själv- antände emellertid efteråt och containern antas därför även ha inne- hållit någon kemikalie. 
 Vid lastning med fartyget  
 Stena Carrier  
 i mars 2003 fastnade en tankcontainer på ombordkörningsrampen i Göteborgs hamn och en defekt ventil började läcka. Ca tio liter av tankens innehåll (etylen- diamin, en frätande och brandfarlig vätska) läckte ut. Lastningen avbröts och räddningstjänsten kallades till platsen och sanerade om- rådet. 
 I slutet av mars 2000 var fartyget  
 Colon  
 på sydgående vid Kullens fyr när det kolliderade med ett tyskt fartyg. Vid kollisionen klövs Colon mitt itu och fem personer omkom. Ombord fanns 600 ton saltsyra i två tankar. Kustbevakningens räddningsdykare släppte en- ligt direktiv från länsstyrelsen under kontrollerade former successivt ut saltsyran i havet. 
 I februari 1996 lossade fartyget  
 Tom Lis  
 ortoxylen (ett brandfar- ligt lösningsmedel) i Nol. Sedan fartyget avgått konstaterades ett utsläpp i Göta Älv och Vattenverket fick stänga älven som vatten- täkt. Enligt tillgänglig information orsakades utsläppet av en felaktig ventil samt av ett defekt nivålarm. 
 Såvitt utredningen kunnat finna har det inte inträffat några olyckor i Sverige som gett upphov till ersättningskrav från enskilda skadeli- dande i någon större omfattning och inte något fall där den svenska  
 PI-klubben, 
  som handhar redarnas ansvarsförsäkringar, stått som försäkringsgivare (PI står för Protection and Indemnity). 
  
 2.2.2 
  
 Olyckor utanför Sverige 
  
 Utanför Sveriges gränser har det frekvent förekommit olyckor med  
 HNS-ämnen. 
  Under åren  
 1995–2005 
  inträffade 181 kända olyckor med kemiska ämnen världen över. Det kan emellertid inte uteslutas att det rör sig om fler olyckor. 
 62 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bakgrund 
  
 Några av de rapporterade olyckorna har endast resulterat i mindre skador, medan andra har visat på risken för att allvarliga skador av mycket stor omfattning kunnat uppkomma. 
 Vissa av olyckorna har också inneburit utsläpp. Fartyg som trans- porterar gas förorsakar inte utsläpp i vanlig bemärkelse då gas av- dunstar snabbt. Riskerna för olyckor på sådana fartyg är därför explosioner och bränder. 
 Under år 2005 inträffade 36 kända olyckor med  
 HNS-gods 
  till sjöss. Av dessa var 20 från tankfartyg (lastade med  
 icke-beständig 
  olja, bensen etc.), sex torrlastfartyg (lastade med explosiva ämnen, gascylindrar etc.), fem containerfartyg (lastade med bl.a. formalde- hyd), två  
 LPG-tankers, 
  två rorofartyg (lastade med karbid och LPG) samt en  
 LNG-tanker 
  (se vidare på http://www.hnsconvention.org). 
 Nedan beskrivs kortfattat några av de allvarligare olyckor som uppmärksammats internationellt. 
 År 2004 sjönk tankern  
 Bow Mariner  
 utanför USA:s östkust var- vid 21 besättningsmän omkom. Tankern var lastad med 11 000 ton etanol. Samma år inträffade en explosion ombord på fartyget  
 Panam Serena  
 när det låg i den italienska hamnen Sims i samband med lossningen av 8 400 ton bensol. Två människor omkom och det bröt ut en kraftig brand ombord på fartyget. 
 Containerfartyget  
 Ever Decent  
 kolliderade med kryssningsfarty- get  
 Norwegian Dream  
 år 1999 utanför Englands östkust. Olyckan resulterade i betydande materiella skador på båda fartygen, däribland en brand på Ever Decent vars last innehöll ett antal containers med  
 HNS-ämnen. 
  Det började brinna i en container. Vidare föll flera con- tainrar över bord. Två av containrarna ombord innehöll det extremt farliga och giftiga ämnet cyanid. Räddningsmanskapet lyckades släcka branden och det visade sig att de containrar som fallit över bord inte innehöll några farliga ämnen. Trots att olyckan inte resul- terade i dödsfall eller allvarligare personskador var det tydligt att så kunde ha blivit fallet (Public Consultation on UK implementation and ratification of the HNS Convention, 2003, s. 31, och den norska utredningen Erstatningsansvar ved sjøtransport av farlig gods, NOU 2004:21 s. 9). 
 År 1985 inträffade en brand och explosion ombord på tankfarty- get  
 Pertragen One  
 i samband med att den lossade sin last med nafta i Algericas Bay i Spanien. Branden spred sig till ett annat tankfartyg,  
 Cooper, som låg vid kaj vid samma terminal, med följd att också detta fartyg exploderade och sjönk. Olyckan förorsakade 35 döds- fall på besättning och hamnarbetare. 39 människor blev skadade. 
 63 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2006:92 
  
 Därutöver medförde olyckan föroreningsskador (Working papers from HNS Correspondence Group, s. 6 p. 33). 
  
 2.3 
  
 Bekämpning av olyckor med farliga och skadliga ämnen 
  
 2.3.1 
  
 Allmänt 
  
 Ansvaret för miljöräddningstjänsten till sjöss av  
 HNS-ämnen 
  åligger Kustbevakningen. Kustbevakningen är dock inte skyldig att sanera stränder, utan dess skyldighet att bekämpa  
 HNS-ämnena 
  upphör i princip när de har nått land. När så har skett är det kommunerna som har det samordnade ansvaret för räddningstjänstinsatserna. Sanering av kustområden åligger i princip verksamhetsutövaren (jfr. 2 kap. 8 § miljöbalken). Denne saknar ofta ekonomisk möjlighet att utföra en sådan sanering. I många fall är det därför i praktiken kommunerna som utför saneringen. 
  
 2.3.2 
  
 Kustbevakningen 
  
 Enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor ansvarar Kustbevak- ningen för miljöräddningstjänsten till sjöss när olja eller andra skad- liga ämnen har kommit ut i vattnet eller det föreligger en över- hängande fara för detta (se 4 kap. 5 §. Jämför även 4 kap.  
 12–14 
  §§ förordningen [2003:789] om skydd mot olyckor). Geografiskt om- fattar det Sveriges sjöterritorium och Sveriges ekonomiska zon, dock inte vattendrag, kanaler, hamnar och andra insjöar än Vänern, Vättern och Mälaren. Då har i stället kommunerna ansvar för rädd- ningstjänstinsatserna. 
 De åtgärder som kan komma i fråga vid en miljöräddningsopera- tion kan bestå i 
  
 att  
 förbereda och lägga ut länsor kring ett havererat fartyg, 
  
 att  
 vidta åtgärder för att förhindra att skadliga ämnen läcker ut från fartyget, 
  
 att  
 förbereda och utföra läktring av olja eller andra skadliga ämnen till ett annat fartyg, 
  
 att  
 genom upptagningsanordning ta upp olja eller andra skadliga äm- nen ur havet, 
 64 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bakgrund 
  
 att  
 bärga containrar, tunnor etc. med skadliga ämnen ur havet, vatten- pelaren och/eller från havsbotten, 
  
 att  
 genom  
 räddnings-/kemdykare 
  vidta andra åtgärder för att för- hindra eller åtgärda utsläpp från sjunkna fartyg lastade med farligt gods eller sjunket farligt gods i förpackad form, 
  
 eller att  
 genomföra andra insatser till skydd för den marina miljön i början av ett räddningsförlopp. 
 Ansvaret uppstår när ett skadligt ämne faktiskt har kommit ut i vatt- net men också redan när det föreligger en överhängande fara för detta, förutsatt att lagens övriga kriterier för räddningstjänst är uppfyllda. Ansvaret för åtgärder mot ett fartyg som sjunkit åvilar i övrigt – oavsett om fartyget är lastat med farligt gods eller inte – fartygsägaren eller i vissa fall Sjöfartsverket. Var gränsen i dessa fall går mellan å ena sidan miljöräddningstjänst på grund av att det kan anses föreligga en överhängande fara för utsläpp och å andra sidan ansvaret för bärg- ning när fara för utsläpp föreligger men inte är överhängande, är inte i varje fall helt givet. I praktiken får det lösas från fall till fall i dialog mellan bl.a. Kustbevakningen och Sjöfartsverket (jfr. Justitie- kanslerns beslut den 12 januari 2004, dnr  
 383-02-21). 
  
 2.3.3 
  
 Statens räddningsverk 
  
 Statens räddningsverk är en central förvaltningsmyndighet som bl.a. ansvarar för frågor om brandfarliga och explosiva varor samt om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemi- kalieolyckor (1 § andra stycket i förordningen [2005:890] med in- struktion för Statens räddningsverk). 
 Inom Statens räddningsverks uppdrag ingår bl.a. att samordna samhällets verksamhet för olycks- och skadeförebyggande åtgärder enligt lagen om skydd mot olyckor samt att inom räddningstjänsten verka för att organisation, ledning och ledningsmetoder samt mate- riel utvecklas så att samhällets räddningstjänstorgan arbetar och sam- verkar effektivt, att inhämta erfarenheter från allvarliga olyckor och katastrofer i Sverige och i andra länder och att samordna säkerhets- föreskrifterna för  
 land-, 
  sjö- och lufttransporter av farligt gods, det svenska arbetet i internationella organ och transportmyndigheternas arbete i övrigt inom området transport av farligt gods. Vidare skall verket utveckla, anskaffa och underhålla förstärkningsresurser för 
 65 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2006:92 
  
 räddningstjänst och sanering. För att fullgöra sitt uppdrag i den delen har verket bl.a. tecknat avtal med sju kommuner angående in- rättande av materieldepåer för insatser mot kemikalieolyckor. Resur- serna skall användas för att bistå den kommunala räddningstjänsten vid insatser vid kemikalieolyckor på land. Vid behov kan man även bistå Kustbevakningen med materiel. Statens räddningsverk har vidare tecknat samverkansavtal med ett antal företag som hanterar kemikalier. Syftet härmed är att företagen skall bistå den kommu- nala räddningstjänstinsats som kommunen svarar för (se 4 § i ovan nämnda förordning samt 1 kap. 2 § och 3 kap. 7 och 11 §§ lagen om skydd mot olyckor). 
 I den utsträckning som det behövs skall verket samverka med andra myndigheter, kommuner samt  
 näringslivs-, 
 arbetstagar-, 
  fri- villig- och andra intresseorganisationer. Verket skall särskilt sam- verka med övriga myndigheter inom det område som avser åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalie- olyckor (8 § i ovan nämnda förordning). 
 När en kommun haft kostnader för sanering med anledning av utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen har kommunen rätt till ersättning av staten genom Statens räddningsverk för den del av saneringskostnaden som överstiger ett av regeringen fastställt be- lopp (7 kap. 2 § i ovan nämnda lag). Enligt uppgift från Statens rädd- ningsverk har det hittills inte skett någon utbetalning till kommu- ner för kostnader avseende utsläpp av kemikalier. 
 66 
 3 Gällande rätt 
 I utredningens direktiv s. 1 ff. har gällande rätt redovisats på ett kort- fattat och klargörande sätt. Utredningen har därför valt att ta in den redogörelsen under detta avsnitt. 
 I 10 kap. sjölagen (1994:1009) och i lagen (2005:253) om ersätt- ning från de internationella oljeskadefonderna finns bestämmelser om  
 skadeståndsansvar och ersättning för skada som orsakas av oljeutsläpp från tankfartyg 
 . Några bestämmelser i 10 kap. sjölagen är tillämpliga också i fråga om oljeskador som orsakas av andra slags fartyg. Reg- lerna grundar sig på 1992 års ansvarighets- och fondkonventioner samt 2003 års fondprotokoll. Detta internationella regelsystem pre- senteras närmare under kapitel 4. 
  
 Bestämmelser om  
 ansvar och ersättning för atomskada i samband med transport av atomsubstans  
 finns i atomansvarighetslagen (1968:45). 
  
 I övrigt finns i Sverige för närvarande inga särskilda lagregler om  
 ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av HNS- ämnen 
 . Dessa frågor får därför avgöras enligt allmänna skadestånds- rättsliga regler och sjölagens allmänna bestämmelser om redares an- svar. 
 Den  
 grundläggande regeln  
 om skadeståndsansvar finns i 2 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Regeln innebär att var och en som upp- såtligen eller av vårdslöshet vållar personskada eller sakskada är skyldig att ersätta skadan. Utgångspunkten är alltså att skadestånds- ansvar förutsätter vållande. Trots det får man räkna med möjlig- heten att det i rättspraxis utan direkt lagstöd skulle kunna åläggas ett strikt ansvar för skador som har orsakats av utsläpp av  
 HNS-ämnen 
  vid sjötransport. 
 Skadeståndslagen innehåller vidare regler om a 
 rbetsgivares princi- palansvar 
 . Enligt 3 kap. 1 § är en arbetsgivare ansvarig för skada som vållas av hans arbetstagare. Arbetsgivaren har således att ersätta personskada eller sakskada som arbetstagaren vållar genom fel eller försummelse i tjänsten, ren förmögenhetsskada som arbetstagaren i 
 67 
  
 Gällande rätt 
  
 SOU 2006:92 
  
 tjänsten vållar genom brott och skada på grund av att arbetstagaren kränker någon annan på sätt som anges i 2 kap. 3 § genom fel eller försummelse i tjänsten. 
 Inom sjörätten finns en specialregel om  
 redares principalansvar  
 i 7 kap. 1 § sjölagen. Av denna bestämmelse följer att en redare an- svarar för skada som befälhavaren, en medlem av besättningen eller en lots orsakar genom fel eller försummelse i tjänsten. Redaren är också ansvarig, om skada vållas av någon annan, när denne på reda- rens eller befälhavarens uppdrag utför arbete i fartygets tjänst. Skade- stånd som redaren har betalat har han rätt att kräva tillbaka av den som vållat skadan. 
  
 En redare kan ha  
 rätt att begränsa sitt samlade skadeståndsansvar  
 efter en sjöolycka enligt bestämmelserna i 9 kap. sjölagen, så kallad globalbegränsning. Samma rätt till ansvarsbegränsning har vissa andra personer, bland andra en sådan ägare av ett fartyg som inte är redare. Rätt till ansvarsbegränsning enligt dessa regler gäller t.ex. för det ersättningsansvar som kan uppkomma för skador orsakade av vissa  
  
 HNS-ämnen. 
  
 I 9 kap. 5 § sjölagen anges omfattningen av skadeståndsansvaret. Av bestämmelsen följer bl.a. följande. 
 För personskador på passagerare på eget fartyg uppgår ansvars- gränsen till 175 000 särskilda dragningsrätter, SDR, per passagerare ( 
 första punkten 
 ). 
 För andra fordringar med anledning av personskada är ansvars- gränsen 2 miljoner SDR om fartygets dräktighet inte överstiger 2 000. Om dräktigheten är högre höjs ansvarsgränsen (för varje dräktig- hetstal från 2 001 till 30 000 med 800 SDR, från 30 001 till 70 000 med 600 SDR och från 70 000 med 400 SDR ( 
 andra punkten 
 ). 
 För andra fordringar samt för fordringar som avses i andra punk- ten, i den mån de inte tillgodoses med de belopp som anges där, är ansvarsgränsen 1 miljon SDR, om fartyget dräktighet inte översti- ger 2 000. Om dräktigheten är högre höjs ansvarsgränsen (för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 400 SDR, från 30 001 till 70 000 med 300 SDR och från 70 000 med 200 SDR ( 
 tredje punk- ten 
 ). 
 Bestämmelserna i 9 kapitlet bygger på 1976 års internationella konvention om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar (be- gränsningskonventionen) och dess ändringsprotokoll från år 1996. 
 I fråga om en  
 lastägares skadeståndsansvar  
 gentemot en utomstå- ende för skada som orsakats av lasten finns inte några särskilda be- stämmelser i svensk rätt. Också lastägarens ansvar får därför bedömas 
 68 
  
 SOU 2006:92 
  
 Gällande rätt 
  
 enligt skadeståndslagen och allmänna skadeståndsrättsliga principer. Detta innebär att ansvar kan utkrävas om lastägaren vållat skadan. Så skulle kunna vara fallet, om godset varit bristfälligt förpackat och som en följd därav brand eller explosion har inträffat ombord på fartyget. 
 Någon generell skyldighet att ha  
 ansvarsförsäkring  
 för den som utövar en riskabel verksamhet finns inte enligt gällande rätt. En sär- skild regel om försäkringsplikt för innehavare av atomanläggning finns i 22 § atomansvarighetslagen. Försäkringsplikten omfattar även ansvarighet för skada under transport av atomsubstans. För risker som är förenade med transporter finns i övrigt vissa särskilda be- stämmelser om försäkringsplikt, bland annat i 10 kap. sjölagen med avseende på oljeskador. Men utöver dessa särskilda regler finns det för närvarande inga bestämmelser om obligatorisk försäkring för skador i samband med sjötransport av  
 HNS-ämnen. 
  
 69 
  
 4 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 4.1 
  
 Allmänt 
  
 Sjöfartsnäringen har en utpräglat internationell karaktär. Sedan länge har det funnits en strävan att åstadkomma enhetliga bestämmelser som gäller i förhållandet mellan flera stater. Numera regleras därför många sjörättsliga frågor genom internationella konventioner. Detta gäller både för civilrättsliga förhållanden och för frågor av offentlig- rättslig natur. Sverige har anslutit sig till de flesta av dessa konven- tioner. De konventioner som har störst intresse här är de som rör skador orsakade genom förorening av olja. De har utarbetats vid internationella konferenser som anordnats inom ramen för den Internationella sjöfartsorganisationens (International Maritime Organization, IMO) verksamhet. 
 År 1969 antogs en internationell konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja (ansvarighetskonventionen) och år 1971 en konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (fondkon- ventionen). Dessa har sedermera reviderats genom 1992 års ändrings- protokoll till 1969 års ansvarighetskonvention och 1992 års ändrings- protokoll till 1971 års fondkonvention. 1971 års fondkonvention upphörde att gälla i maj 2002. Därefter har ytterligare ett protokoll antagits, 2003 års protokoll till 1992 års fondkonvention. 
 År 2001 undertecknades en internationell konvention om ansva- righet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja (bunker- konventionen). 
 Nedan beskrivs kortfattat det internationella regelverket rörande skadeståndsansvar för oljeskador till sjöss. Eftersom detta i grun- den bygger på bestämmelserna i 1969/71 års konventioner tar redo- visningen sin huvudsakliga utgångspunkt i detta regelverk, oavsett att det numera ersatts av de ändringsprotokoll som antogs år 1992. 
 71 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 4.2 
  
 1969/71 års ansvarighets- och fondkonventioner 
  
 4.2.1 
  
 Bakgrunden till konventionerna 
  
 Den industriella utvecklingen efter andra världskriget innebar en kraftig ökning av världens förbrukning av olja. En stor del av denna olja transporterades sjövägen till raffinaderier och förbrukare. Med transporter med tankfartyg som hade allt större lastkapacitet före- låg uppenbarligen en risk för att olyckor inträffade, som kunde orsaka skador av mycket stor omfattning. Behovet av särskilda skadestånds- regler på detta område uppmärksammades emellertid först i slutet av  
 1960-talet. 
  Dessförinnan fanns det varken i enskilda stater eller på det internationella planet några särbestämmelser på detta område. Rättsligt sett var ersättningsfrågorna att bedöma enligt de regler som gällde i fråga om redares och lastägares skadeståndsansvar i allmän- het. Dessa regler innebar som tidigare angetts i princip att en skade- lidande endast kunde få skadestånd om han kunde styrka vållande på redarens eller lastägarens sida. Vidare hade redaren, även om han var skadeståndsskyldig, i regel rätt att begränsa sitt ansvar enligt internationella konventioner om globalbegränsning. 
 Den 18 mars 1967 gick det liberianska tankfartyget  
 Ramsey  
 på grund utanför Englands sydkust med ca 120 000 ton olja ombord. Stora mängder olja drev i land på de engelska och franska kusterna och orsakade omfattande skador, vilka vida översteg den för fartyget gällande ansvarsbegränsningen. Genom denna olycka blev det uppen- bart att gällande skadeståndsrättsliga regler på detta område inte motsvarande samhällsutvecklingens krav, och ett omfattande inter- nationellt samarbete inleddes redan samma år inom IMO (då benämnt IMCO). Samarbetet ledde till en internationell konvention, ansva- righetskonventionen, som antogs i Bryssel den 29 november 1969. Som tillägg till den konventionen antogs den 18 december 1971, också i Bryssel, en konvention om upprättandet av en internationell fond, fondkonventionen (se bilaga A till propositionen om Ansva- righet för oljeskada till sjöss m.m., prop. 1973:140 s. 68). 
  
 4.2.2 
  
 Ansvarighetskonventionen 
  
 Ansvarighetskonventionen är tillämplig på oljeskador som orsakats av tankfartyg och som uppkommer på en konventionsstats territo- rium eller dess territorialvatten. Den täcker även kostnader för åtgär- der som vidtagits i syfte att minska skadeverkningarna av oljeutsläpp 
 72 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 (s.k. förebyggande åtgärder), dock bara i de fall då olja har läckt ut. Har förebyggande åtgärder varit så effektiva att ingen olja har spritts utanför fartyget, utgår inte ersättning enligt konventionen för kost- naderna för dessa åtgärder. 
 Endast  
 skador  
 från beständiga oljor, t.ex. råolja, tung dieselolja och valolja, ersätts. En ytterligare förutsättning är att det tankfartyg från vilket utsläppet skedde verkligen transporterade olja som last i bulk. Således innebär konventionen inget ersättningsansvar för ut- släpp från fartyg som går i barlast. Denna begränsning har senare tagits bort genom 1992 års ändringsprotokoll (se avsnitt 4.3). 
  
 Skadeståndsansvaret  
 för oljeskador ligger hos fartygsägaren och är strikt. Ägaren är alltså ansvarig även om han varken förfarit uppsåt- ligt eller varit vårdslös. I några fall kan dock ägaren befrias från ansvar. Det gäller om skadan beror på en krigshandling eller allvarlig naturkatastrof, på sabotage av utomstående eller på en försummelse från någon myndighets sida att underhålla hjälpmedel för navigering. 
 Fartygsägaren har enligt ansvarighetskonventionen rätt att  
 be- gränsa sin ansvarighet  
 till ett belopp motsvarande högst 133 SDR per fartygs dräktighetstal. Ansvarigheten kan dock inte i något fall överstiga 14 miljoner SDR. Detta senare belopp motsvarar ungefär 150 miljoner kr. Beräkningsenheten SDR, som är Internationella valutafondens beräkningsenhet, infördes i ansvarighetskonventionen genom att ett ändringsprotokoll till konventionen antogs år 1976. Genom ändringen ersattes den tidigare beräkningsenheten Poincaré- francs med SDR. Ändringsprotokollet trädde i kraft år 1981. 
 Om fartygsägaren själv har orsakat skadan uppsåtligen eller genom vårdslöshet har han dock inte någon rätt att begränsa sitt ansvar. 
 Fartygsägaren måste för att få åberopa ansvarighetsbegränsningen upprätta en s.k.  
 begränsningsfond 
 . Den skall uppgå till det ansvarsbe- lopp som gäller för ägaren samt ett tillägg för att täcka kostnaderna för förvaltningen av fonden, fördelning av medel m.m. Fonden skall upprättas vid den domstol där talan har väckts om ersättning för oljeskada. 
  
 Skadeståndskrav  
 får bara riktas mot fartygsägaren eller dennes för- säkringsgivare. Sådana krav får alltså inte riktas mot ägarens anställda eller hans uppdragstagare (s.k. kanalisering av ansvarigheten). Fartygs- ägaren har emellertid i sin tur rätt att föra regresstalan mot tredje man. Konventionen reglerar inte sådan talan utan den får bedömas enligt tillämplig nationell rätt. 
 Fartygsägarens ansvarighet skall vara täckt av en  
 försäkring eller av en säkerhet av annat slag  
 när fartyget transporterar mer än 2 000 ton 
 73 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 olja som last. Fartyg som transporterar mindre än 2 000 ton olja som bulklast samt statsfartyg omfattas inte av försäkringsplikten. Den stat där fartyget är registrerat är skyldig att se till att försäkringsplikten har uppfyllts. Ett särskilt  
 försäkringscertifikat 
 , som skall utfärdas eller bestyrkas av en myndighet i registreringsstaten, skall medföras om- bord på fartyget. Varje konventionsstat skall dessutom söka förhindra att fartyg som för dess flagg och som är försäkringspliktigt går i trafik utan giltigt certifikat. Konventionsstaterna har också åtagit sig att inte ta emot utländska fartyg i sina hamnar, om inte försäk- ring finns för ansvarigheten enligt konventionen. Detta gäller även i fråga om fartyg från stater som inte tillträtt konventionen. 
 Talan om skadestånd som grundas på konventionens bestämmelser  
 preskriberas  
 tre år från den dag då skadan uppkom eller senast sex år från den skadeorsakade händelsen (se departementsserien om Änd- rade regler om ansvarigheten för oljeskador till sjöss, Ds 1994:120 s. 43 ff.). 
 Sverige anslöt sig till konventionen, som införlivades i svensk rätt genom lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskada till sjöss (nu- mera upphävd och ersatt av 10 kap. sjölagen). 
  
 4.2.3 
  
 Fondkonventionen 
  
 Genom fondkonventionen upprättades en internationell fond för er- sättning av skador som orsakats av förorening genom olja, Inter- nationella oljeskadefonden. Fondkonventionen är avsedd att kom- plettera ägaransvaret enligt ansvarighetskonventionen och fungerar därför som ett supplement till den. Stater som inte är anslutna till ansvarighetskonventionen får inte tillträda fondkonventionen. 
 Fondens skyldighet att betala ersättning till skadelidande gäller endast för  
 skador  
 som har uppkommit inom en fondstats område, dvs. inom en stat som har tillträtt fondkonventionen. 
 Den som inte har kunnat få ersättning eller full ersättning från fartygsägaren för en skada orsakad av oljeutsläpp är berättigad till  
 ersättning från fonden  
 i följande tre fall: 
  
 1. 
  
 om fartygsägaren inte är ansvarig enligt ansvarighetskonven- tionen, t.ex. därför att någon av befrielsegrunderna enligt den konventionen föreligger, 
  
 2. 
  
 om varken fartygsägaren eller hans försäkringsgivare kan betala den ersättning som de är skyldiga att betala enligt ansvarighets- konventionen, 
  
 74 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 3. 
  
 om skadorna överskrider det begränsningsbelopp som gäller för fartygsägarens ansvarighet enligt ansvarighetskonventionen. 
  
 Fonden  
 är  
 inte ersättningsskyldig 
 , om oljeskadorna beror på krigs- handling eller oljeutsläpp från örlogsfartyg eller annat statsfartyg som används i annan verksamhet än affärsverksamhet. Fonden är i praktiken inte heller ansvarig för skador som har orsakats av inte identifierade fartyg. Däremot är fonden ersättningsskyldig för ska- dor som har uppkommit till följd av en sådan naturkatastrof som befriar fartygsägaren från ansvarighet. 
  
 Också  
 fondens ansvarighet  
 är  
 begränsad 
 . Det sammanlagda belopp som kan betalas i ersättning för en och samma olycka enligt an- svarighets- och fondkonventionerna får inte överstiga 900 miljoner Poincaréfrancs eller 60 miljoner SDR. Detta motsvarar ungefär 644 miljoner kr. Även för fondkonventionens del har Wade francen genom ett ändringsprotokoll från år 1976 ersatts som beräk- ningsenhet av SDR. 
  
 Förutom att ersätta de skadelidande skall  
 fonden  
 också  
 ersätta fartygsägaren  
 för en del av det skadestånd han har betalat. Om fartygs- ägaren själv har orsakat skadan uppsåtligen eller genom vårdslöshet, betalas ingen ersättning till fartygsägaren. Inte heller skall ersätt- ning lämnas om ägaren inte har följt vissa säkerhetsföreskrifter som anges i artikel 5.3 i fondkonventionen och skadan helt eller delvis har berott på denna underlåtenhet. 
 Internationella oljeskadefonden  
 finansieras genom avgifter  
 som läggs på sjötransporterad råolja eller tjock eldningsolja. Avgift till fonden skall betalas av var och en, fysisk eller juridisk person, som i en fondstat under ett kalenderår har tagit emot mer än 150 000 ton olja. Avgifter till fonden utgår i form av grundavgifter och årsavgif- ter. 
  
 Grundavgiften  
 är en engångsavgift som skall betalas av varje av- giftsskyldig i staten i samband med att den staten tillträder fondkon- ventionen.  
 Årsavgifterna 
 , som till helt övervägande del utgör fondens inkomster, betalas till fonden med hänsyn till fondens behov av medel under löpande kalenderår. 
 Fondens  
 högsta beslutande organ  
 är församlingen, i vilken alla med- lemsstater är representerade. Vidare finns en exekutivkommitté som består av en tredjedel av församlingens medlemmar, dock minst sju och högst 15. Exekutivkommitténs främsta uppgift är att besluta i frågor om reglering av skadeståndskrav. Fondens förvaltning sköts av sekretariatet som förestås av en direktör. I dennes uppgifter ingår 
 75 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 bl.a. att anställa personal, driva in avgifter, ansvara för förvaltningen av fondens tillgångar, handlägga ersättningsanspråk samt upprätta för- slag till budget och bokslut. Församlingen eller exekutivkommittén kan delegera till direktören att under vissa förutsättningar träffa slut- liga uppgörelser om ersättningsanspråk mot fonden (prop. 1973:140 s. 114 och Ds 1994:120 s. 45 f.). 
 Sverige anslöt sig till konventionen, som införlivades i svensk rätt genom lagen (1973:1199) om ersättning från den internationella olje- skadefonden (numera ersatt av lagen [2005:253] om ersättning från de internationella oljeskadefonderna). 
  
 4.3 
  
 1992 års ansvarighets- och fondkonventioner 
  
 Inom IMO inleddes år 1982 arbetet med en revision av ansvarighets- och fondkonventionerna. Anledningen till det var främst den nedgång i penningvärdet som skett sedan de båda konventionerna antogs, vilket lett till en urholkning av konventionernas ansvarighets- och er- sättningsbelopp. Också ett antal olyckor hade visat att begränsnings- beloppen inte var tillräckligt höga för att tillförsäkra skadelidande full ersättning. Även andra förändringar föreslogs. Ändringsprotokoll till ansvarighets- respektive fondkonventionen antogs år 1984. Dessa kom emellertid aldrig att träda i kraft beroende på svårigheten att uppfylla ikraftträdandebestämmelsen i fondkonventionens ändrings- protokoll. 
 I november 1992 inbjöd IMO till en internationell konferens för att anta nya ändringsprotokoll till ansvarighets- respektive fond- konventionen. Konferensen uppnådde sitt syfte genom att enas om att anta 1992 års ändringsprotokoll till 1969 års internationella kon- vention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja och 1992 års ändringsprotokoll till 1971 års internationella konvention om upprättande av en internationell fond för ersättning av skada orsa- kad av förorening genom olja (se propositionen om Ändrade regler om ersättningsansvaret för oljeskador till sjöss, prop. 1994/95:169 s. 38 f.). 
 76 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 Begränsningsbeloppen 
 Genom ändringsprotokollen infördes nya begränsningsbelopp för det ersättningsansvar som skall gälla för fartygsägarna och för 1992 års internationella oljeskadefond. 
 Ett särskilt begränsningsbelopp infördes för fartyg under en viss dräktighet. Det konstaterades nämligen att det var en olägenhet att den komplicerade apparat som det innebar för Internationella olje- skadefonden att kräva in avgifter fick användas vid ett stort antal olyckor med små fartyg. 
 För fartyg över den förut nämnda dräktigheten gäller ett tonnage- relaterat begränsningsbelopp upp till en viss övre gräns. 
 Införandet av de nya begränsningsbeloppen innebar också att systemet med ersättning (gottgörelse) till fartygsägaren eller hans försäkringsgivare för en viss del av vad som hade betalats enligt an- svarighetskonventionen avskaffades. En av Internationella oljeskade- fondens uppgifter enligt fondkonventionen hade varit att överta en del av det ansvar som enligt ansvarighetskonventionen vilade på far- tygsägaren. I samband med revideringen av ansvarsbeloppen togs denna komplicerade ordning med återbetalning till fartygsägaren bort. Det betyder alltså att fördelningen av ansvaret mellan fartygs- ägaren och oljelastens mottagare enligt de reviderade konventionerna sker utan att ett visst belopp återbetalas till fartygsägaren. 
 Vad gäller begränsningsbeloppets storlek innebar ändringarna ett ansvar för fartygsägaren på 3 miljoner SDR för fartyg med en dräk- tighet upp till 5 000 och med 420 SDR för varje dräktighetstal därut- över. Det sammanlagda beloppet får dock inte överstiga 59,7 miljoner SDR. Detta motsvarar ungefär 640 miljoner kr. 
 För fondkonventionen innebär ändringen att det införs ett system som verkar i två skeden. I det första skedet kommer fondens ansvar att uppgå till 135 miljoner SDR eller 1,4 miljarder kr. När den mängd olja som sammanlagt har tagits emot i tre konventionsstater överstiger 600 miljoner ton per år höjs ansvaret för fonden till 200 miljoner SDR eller 2,1 miljarder kr (a. prop. s. 39 f.). 
 77 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 Ändringsförfarandet för begränsningsbeloppen 
 Ändringsprotokollen innehåller också ett system som skall göra det möjligt att i framtiden ändra gränserna för begränsningsbeloppen på ett smidigare sätt än genom ett traditionellt ändringsförfarande av konventioner. 
 Bestämmelserna innebär att IMO:s juridiska kommitté på begäran av minst en fjärdedel kan behandla ett förslag till ändringar av an- svarsbeloppen. Ändringar kan antas med två tredjedelars majoritet av de stater som är närvarande när beslutet fattas, dock under den förut- sättningen att minst hälften av de fördragsslutande staterna är närva- rande. När de nya beloppen bestäms skall hänsyn tas till erfarenheter i fråga om inträffade olyckor och storleken på de ersättningsbelopp som har betalats. Vidare skall inflationen beaktas och, såvitt avser ansvarighetskonventionen, den effekt ändringen kan få i fråga om försäkringskostnaderna. 
 Vidare togs det in vissa spärrar i bestämmelserna mot en alltför stor höjning av beloppen. Spärrarna innebär att det förenklade änd- ringsförfarandet inte kan inledas förrän fem år efter det att proto- kollen öppnades för undertecknande. Det skall också gå fem år från det att en sådan ändring trätt i kraft till dess förfarandet kan sättas igång på nytt. Härutöver kan beloppen inte ökas med mer än sex procent per år räknat från den 15 januari 1993. Slutligen sattes det en absolut gräns för hur stor ändring som kan göras inom ramen för det förenklade ändringsförfarandet. Beloppen får aldrig överskrida tre gånger de belopp som hade bestämts i ändringsprotokollen. 
 IMO skall skriftligen underrätta konventionsstaterna om de änd- ringar som har beslutats av juridiska kommittén. Kommitténs beslut är inte direkt bindande för staterna. Det får ingen verkan om minst en fjärdedel av de fördragsslutande staterna inom 18 månader från underrättelsen meddelar att de inte godtar ändringen. I annat fall anses däremot ändringen ha godtagits vid utgången av  
 18-månadersperio- 
  den. Ändringen träder i kraft ytterligare 18 månader senare. När ändringen träder i kraft binder den alla fördragsslutande stater, alltså även de stater som har röstat emot förslaget (a. prop s. 40 f.). 
 I november 2003 höjdes det högsta begräsningsbelopp som kan komma ifråga för en fartygsägare till 89,77 miljoner SDR, det vill säga 964 miljoner kr, och den högsta sammanlagda ersättningen som kan betalas i anledning av en och samma olycka enligt ansvarighets- konventionen och fondkonventionen höjdes totalt till 203 miljoner SDR, cirka 2,2 miljarder kr. Fondens ansvarighet är begränsad till 
 78 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 skillnaden mellan detta belopp och vad som har betalats av fartygs- ägaren eller dennes garant enligt ansvarighetskonventionen (se pro- positionen om Förbättrade ersättningsmöjligheter vid oljeskador till sjöss, prop. 2004/05:78 s. 55 f.). 
 Vilka fartyg som omfattas 
 Genom ändringsprotokollen blev ansvarighets- och ersättningssyste- met tillämpligt också på oljeskador genom utsläpp från ett fartyg som är konstruerat eller anpassat för att transportera olja som last i bulk. Det innebär att fartyget inte faktiskt måste transportera olja som last i bulk för att konventionerna skall vara tillämpliga. Tank- fartyg som går i barlast omfattas alltså också och utsläpp från dessa fartyg, vare sig det avser oljerester från lasten eller bunkerolja, och utgör oljeskada i konventionens mening. Vidare omfattas s.k. kombi- nationsfartyg, dvs. fartyg som kan ta såväl olja som annan last, när de transporterar olja och under resorna som följer på en oljetransport, om det inte visas att inga oljerester finns kvar ombord efter olje- transporten. Genom förändringen kommer tankfartyg som rensar sina tankar från oljerester ute till sjöss att omfattas av ansvarighets- och ersättningssystemet och det blir därmed, om skadan överstiger fartygsägarens ansvarsbegränsning, möjligt att få ersättning från Internationella oljeskadefonden för skadan (prop. 1994/95:169 s. 41). 
 Skadebegreppet 
 I ändringsprotokollen preciserades skadebegreppet, skada genom förorening. 
 Det innebär bl.a. att ersättning kan utgå för den försämring av miljön som skadan orsakat under förutsättning att denna ersättning är begränsad till, förutom utebliven vinst, rimliga åtgärder för att återställa miljön (a. prop. s. 41 f.). 
 Det geografiska tillämpningsområdet 
 Genom ändringsprotokollen utvidgades det geografiska tillämp- ningsområdet så att det omfattar inte bara en stats territorium, in- begripet dess territorialhav, utan också statens ekonomiska zon. 
 79 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bakgrunden till ändringen var den utveckling som ägt rum mot att genom lagstiftning skydda miljön i en stats omgivande hav utanför dess territorialgräns. 
 Följden av utvidgningen av det geografiska tillämpningsområdet blir att skador genom förorening som inträffat utanför en stats terri- torialvatten men inom ett område som inte sträcker sig längre än 200 nautiska mil utanför detta kan ersättas. För att ändringen skall bli tillämplig för en stat måste den dock ha inrättat en exklusiv eko- nomisk zon runt sin kust eller ha beslutat om att ett motsvarande område skall finnas inom vilket de nya reglerna kan tillämpas. 
 Förebyggande åtgärder för att förhindra eller minska skador inom en stats territorium och dess ekonomiska zon är ersättningsgilla oav- sett var de har vidtagits. En sådan zon har inrättats i Sverige från och med den 1 januari 1993 (a. prop. s. 42). 
 Skyldigheten att betala avgifter till Internationella oljeskadefonden 
 Genom ändringsprotokollet till fondkonventionen infördes en be- gränsning i skyldigheten att betala avgift till Internationella olje- skadefonden för den som i ett land tar emot sjötransporterad olja. 
 Bakgrunden till denna bestämmelse var ett japanskt missnöje med avgiftssystemet. Under förberedelsearbetet till 1992 års inter- nationella konferens för att anta ändringsprotokollen pekades från japansk sida på det faktum att de japanska oljemottagarna svarat och svarade för största delen av avgifterna till fonden. För år 1979 var de japanska avgiftsskyldigas andel av avgifterna 41 procent och deras andel år 1991 cirka 29 procent. Den japanska delegationen vid konferensen uttalade att den japanska regeringen inte torde vara be- redd att överväga en ratificering av 1992 års ändringsprotokoll till fondkonventionen, om inte garantier kunde ges för att de japanska oljemottagarnas andel av avgifterna till fonden inte skulle bli opro- portionerligt stor. Man ansåg att det borde införas ett tak för ett lands avgiftsskyldiga att betala avgifter till fonden. 
 De bestämmelser om ett begränsningssystem för avgiftsskyldig- heten som har införts genom ändringsprotokollet innebär att ett lands oljemottagare inte skall behöva svara för mer än 27,5 procent av Internationella oljeskadefondens behov av årsavgifter. Innebär lan- dets mottagande av olja att denna del överskrids, skall övriga staters avgiftsskyldiga oljemottagare till lika delar svara för den överskjutan- de delen. Begränsningssystemet skall vara i kraft till dess att den totala 
 80 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 mängden avgiftspliktig olja som har tagits emot i de länder som anslutit sig till ändringsprotkollet till fondkonventionen uppgår till 750 miljoner ton. Begränsningssystemet kan dock längst vara i kraft till dess att fem år har gått från det att ändringsprotokollet trädde i kraft (a. prop. s. 42 f.) 
 Anslutna länder 
 Den 31 oktober 2006 hade 112 stater anslutit till 1992 års ansvarig- hetskonvention och 96 stater till 1992 års fondkonvention, däribland Sverige. 
 Sverige har införlivat de båda konventionerna i svensk rätt genom 10 kap. sjölagen och lagen om ersättning från den internationella oljeskadefonden. Den sistnämnda lagen har – som ovan angetts – sedermera upphävts och ersatts av lagen om ersättning från de inter- nationella oljeskadefonderna. 
  
 4.4 
  
 2003 års fondprotokoll 
  
 Det internationella ansvarighets- och ersättningssystem som skapa- des av 1992 års konventioner, och före dem av 1969 års ansvarig- hetskonvention och 1971 års fondkonvention, har tjänat sitt syfte väl. I merparten av de olyckor som har inträffat under de nästan 30 år som det internationella ansvarighets- och ersättningssystemet varit i kraft, har de skadelidande fått full ersättning inom rimlig tid. Vid vissa olyckor har emellertid ansvarsbeloppen visat sig vara otillräck- liga. I de fallen har de skadelidande fått vidkännas en proportionell reducering av ersättningen. 
 För att snabbt åstadkomma en lösning på problemen med otill- räckliga ansvarsbelopp beslöt parterna i 1992 års fondkonvention att utöka det befintliga ansvarighets- och ersättningssystemet med ett tredje ersättningssteg i form av en internationell kompletteran- de oljeskadefond. Ett arbete med den inriktningen inleddes under våren 2001 i en särskild arbetsgrupp inom 1992 års internationella oljeskadefond. Arbetet kom att flyttas över till IMO och avslutades där i maj 2003 då 2003 års protokoll till 1992 års fondkonvention antogs. 
 Genom protokollet upprättades en ny internationell oljeskade- fond, 2003 års kompletterande oljeskadefond. Denna fond skall be- 
 81 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 SOU 2006:92 
  
 tala ersättning för oljeskador när den ersättning som betalas av den ansvarige fartygsägaren och 1992 års oljeskadefond inte är tillräcklig för att täcka uppkomna skador. Sammanlagt kommer enligt dessa tre steg ett belopp om 750 miljoner SDR, vilket motsvarar cirka 8 miljarder kr, att finnas tillgängligt för ersättning åt skadelidande som drabbas av oljeskador. 
 I dag har 19 stater anslutit till 2003 års protokoll, däribland Sverige. 
 Protokollets materiella bestämmelser har införlivats i lagen om er- sättning från de internationella oljeskadefonderna (prop. 2004/05:78 s. 1 och 57). 
  
 4.5 
  
 Internationella oljeskadefondens sekretariat 
  
 1971 års oljeskadefond, 1992 års oljeskadefond och 2003 års kom- pletterande oljeskadefond har ett gemensamt sekretariat under- ställt en direktör. Kontoret är placerat i London. För att tillgodose fondens intressen vid oljeolyckor används – förutom personalens kompetens – externa konsulter för att erhålla råd i juridiska och tekniska frågor. I samband med större olyckor har fonden upp- rättat lokala kontor för att tillförsäkra en effektiv hantering av ett stort antal krav och för att bistå fordringsägare. 
  
 4.6 
  
 Bunkerkonventionen 
  
 Bunkerkonventionen antogs i mars 2001 vid en diplomatkonferens anordnad av IMO. Genom konventionen ville man försäkra sig om att personer, som lider skada orsakad genom oljeutsläpp från fartyg som använder beständiga oljor för egen framdrift, utan dröjsmål får tillgång till tillräcklig skadeersättning. Konventionen är tillämplig på skador som uppstått på de avtalsslutande parternas territorium, in- klusive deras territorialhav, och i deras exklusiva ekonomiska zoner. Genom att konventionen omfattar samtliga fartyg kompletterar den ansvarighetskonventionen och  
 HNS-konventionen. 
  Bunkerkonven- tionen fyller därför en betydande lucka i det internationella regel- verket om ansvarighet för förorening till sjöss. 
 Enligt bunkerkonventionen är ägaren till ett registrerat fartyg med en bruttodräktighet överstigande 1 000 skyldig att hålla det försäkrat. Anspråk på ersättning för föroreningsskada får enligt konventionen 
 82 
  
 SOU 2006:92 
  
 Internationellt konventionsarbete rörande oljeskador 
  
 riktas direkt mot försäkringsgivaren. Den övre beloppsgränsen för den vållande parten fastställs i enlighet med tillämpliga nationella och internationella begränsningsregler, men ersättningen får inte över- skrida det belopp som beräknats enligt begränsningskonventionen i dess senast ändrade lydelse. Bunkerkonventionen träder i kraft tolv månader efter det datum då 18 stater, däribland fem större flaggstater, har anslutit sig till konventionen. Konventionen, som inte har ratificerats av Sverige, har ännu inte trätt i kraft. Den 30 juni 2006 hade elva länder tillträtt konventionen. 
 83 
 5  
 HNS-konventionen 
  
 5.1 
  
 Konventionens huvudsakliga innehåll 
  
 5.1.1 
  
 Allmänt om konventionen 
  
 Redan i samband med att man inom IMO inledde arbetet för att utarbeta ansvarighets- och fondkonventionerna stod det klart att arbetet inte skulle begränsas till oljeskador. Målsättningen var att regelverket också skulle omfatta skador i samband med transport av andra  
 HNS-ämnen. 
  Arbetet på detta område gick emellertid av olika orsaker trögt. Ett utkast till en konvention om ansvar och ersätt- ning för skada i samband med sjötransport av  
 HNS-ämnen 
  behand- lades av en internationell konferens år 1984. Konferensen miss- lyckades dock med att anta en konvention. Därefter dröjde det mer än tio år innan ett nytt utkast hade utarbetats som bedömdes vara färdigberett för en internationell konferens. Denna hölls i London under våren 1996. Förhandlingarna var framgångsrika och resulterade i att 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-konventionen) 
  antogs. 
  
 HNS-konventionen 
  är tillämplig på en  
 skada  
 som har orsakats vid sjötransport av  
 HNS-ämnen. 
  Skadan skall ha uppkommit på en kon- ventionsstats territorium eller i dess ekonomiska zon eller annat område av motsvarande räckvidd. Även skador på de delar av det fria havet som är belägna bortom ett sådant områdes yttre gräns omfattas i vissa fall. Skadebegreppet inkluderar personskador, sakskador, rena förmögenhetsskador och föroreningsskador på miljön. Även kostnader för åtgärder som syftar till att förebygga eller begränsa skador är i princip ersättningsgilla. 
 Omkring 6 000 olika ämnen är farliga och skadliga i konventionens mening. Det rör sig huvudsakligen om kemikalier av olika slag samt olja, kondenserad naturgas (LNG) och petroleumgas (LPG). För att konventionen skall vara tillämplig måste ämnena transporteras 
 85 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 som last på fartyget, men det saknar betydelse om de transporteras i bulk eller i paketerad form. Konventionen omfattar inte förorenings- skador som orsakas av beständig olja. Sådana skador täcks i stället av 1992 års ansvarighets- och fondkonventioner. Andra skador än föroreningsskador som den beständiga oljan orsakar, till exempel genom brand, omfattas dock av  
 HNS-konventionen. 
  Utanför kon- ventionens tillämpningsområde faller skador som orsakas av radio- aktiva ämnen. 
  
 Skadeståndsansvaret  
 bärs av fartygets ägare, varmed i första hand avses den registrerade ägaren. Ansvaret är strikt, det vill säga fartygs- ägaren är ansvarig oberoende av vållande. Fartygsägaren är dock fri från ansvar i vissa särskilda undantagssituationer, exempelvis om ska- dan beror på en krigshändelse eller i sin helhet orsakas av tredje mans uppsåtliga handlande (sabotagehandlingar och liknande). 
 Det strikta  
 ansvaret är begränsat  
 beloppsmässigt. Beloppsgränsen beror på fartygets bruttodräktighet. Den högsta ersättning som far- tygsägaren kan bli skyldig att betala är 100 miljoner SDR, vilket mot- svarar ungefär 1 miljard kr, för en och samma olycka. Har fartygsäga- ren själv orsakat skadan uppsåtligen eller av hänsynslöshet och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma, föreligger inte rätt till ansvarsbegränsning enligt konventionen. 
 Ägaren av ett fartyg som är registrerat i en konventionsstat och som transporterar  
 HNS-ämnen 
  är skyldig att ha en  
 försäkring  
 eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ansvaret enligt konventionen. En skadelidande har rätt att kräva ersättning direkt av den som med- delat försäkring eller ställt annan ekonomisk garanti för fartygsäga- rens ansvar. 
 Den som inte har kunnat få full ersättning för sin skada av fartygs- ägaren eller dennes garant kan vända sig till  
 en internationell fond  
  
 (HNS-fonden) 
  för att få ytterligare ersättning.  
 HNS-fonden 
  beta- lar kompletterande ersättning, bland annat då fartygsägaren inte kan hållas ansvarig eller då skadan överstiger den tillämpliga ansvarsgrän- sen. Ersättning från  
 HNS-fonden 
  kan betalas också i de fall det inte varit möjligt för den skadelidande att identifiera det fartyg som trans- porterat de ämnen som förorsakat skadan (den skadelidande har dock bevisbördan för att skadan orsakats av en olycka med ett eller flera fartyg). 
 Även den ersättning som kan fås från  
 HNS-fonden 
  är begränsad. Den maximala sammanlagda ersättning som i anledning av en och samma olycka kan betalas av fartygsägaren – eller av försäkrings- 
 86 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 givaren – och  
 HNS-fonden 
  uppgår till 250 miljoner SDR, eller om- kring 2,7 miljarder kr. 
  
 HNS-fonden 
  finansieras av dem som i konventionsstaterna tar emot  
 HNS-ämnen 
  som har transporterats med fartyg (eller såvitt av- ser LNG den som har äganderätten till Brooks omedelbart före loss- ning). När en olycka har inträffat som aktualiserar ersättning från fonden, får således den som tagit emot sådana ämnen (eller som ägt viss mängd LNG) betala en avgift till fonden. Härmed fördelas det ekonomiska ansvaret för skador efter större olyckor mellan fartygs- ägarna och lastintressena. 
  
 HNS-fonden 
  kommer att bestå av  
 fyra konton 
 . Från ett allmänt konto betalas ersättning för skador som orsakas av merparten av de ämnen som omfattas av konventionen. Vid sidan av det allmänna kontot finns tre särskilda konton för skador som orsakas av olja, naturgas (LNG) respektive petroleumgas (LPG). Ersättning som ut- betalas för en skada orsakad av ett visst ämne belastar endast det konto som avser detta ämne. Har exempelvis en skada orsakats av petroleumgas, betalas ersättning för skadan från det särskilda kontot för sådan gas. Kostnaden drabbar därmed bara de företag som tar emot petroleumgas. Tanken med detta system är att en viss industri- sektor inte skall drabbas av kostnader för skador som orsakats av ämnen hänförliga till en annan industrisektor. 
  
 HNS-konventionen 
  innehåller vidare bestämmelser om bland annat preskription, behörig domstol samt erkännande och verkställighet av domar. 
  
 HNS-konventionen 
  träder i kraft internationellt 18 månader efter det att vissa i konventionen närmare specificerade villkor har uppfyllts. Minst tolv stater, av vilka fyra stater var och en har fartyg med sam- manlagd bruttodräktighet om minst två miljoner, skall ha tillträtt kon- ventionen. I övrigt finns vissa villkor om mottagna mängder HNS- ämnen i de stater som tillträtt konventionen. Den 28 juni 2005 hade åtta länder undertecknat konventionen (Danmark, Finland, Kanada, Nederländerna, Norge, Storbritannien, Sverige och Tyskland) och den 30 juni 2006 hade åtta stater tillträtt konventionen (Angola, Cypern, Marocko, Ryssland, Saint Kitts och Nevis, Samoa, Slovenien och Tonga) (se utredningens direktiv s. 4 ff.). 
 Vid konferensen antogs fyra resolutioner (om upprättande av  
 HNS-fonden, 
  om behandlingen av fiskmjöl i  
 IMDG-koden 
  och BC- koden, om ansvar och ersättning för skada som orsakats under en transport med radioaktivt material och om förhållandena mellan  
 HNS-konventionen 
  och framtida regleringar rörande ansvar för ska- 
 87 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 dor som har samband med gränsöverskridande transporter av farligt avfall) som det saknas anledning att närmare gå in på här. 
  
 5.1.2 
  
 Konventionens närmare innehåll 
  
 Artikel 1 
 I artikeln definieras begreppen fartyg, person, ägare, mot- tagare, farliga och skadliga ämnen (HNS), skada, förebyggan- de åtgärder, olycka, sjötransport, avgiftspliktig last, HNS- fonden, beräkningsenhet, fartygets registreringsstat, terminal, direktör, organisation och generalsekreterare. 
 Med fartyg avses enligt konventionen fartyg eller annan anord- ning som kan användas för trafik till sjöss. 
 Med person avses såväl fysisk som juridisk person. För tydlig- hetens skull har det lagts till att i begreppet juridisk person inbegrips även en stat samt delstater eller motsvarande. 
 Ägare definieras som den eller de personer som är registrerade som fartygets ägare eller, om registrering inte har skett, den eller de personer som äger fartyget. Om det är fråga om ett fartyg som ägs av en stat och brukas av ett bolag som är registrerat som fartygets brukare i den staten skall med ägare förstås detta bolag. 
 Definitionen av mottagare har getts två alternativ i konventio- nen. Det första alternativet anger att mottagare är den person som fysiskt sett tar emot avgiftspliktig last som lossats i landets hamnar eller terminaler. Om den person som fysiskt sett tar emot lasten hand- lar som mellanman för en annan som är föremål för domsrätt i det landet, skall huvudmannen anses som mottagare om mellanmannen avslöjar huvudmannens identitet för  
 HNS-fonden. 
  Det andra alter- nativet är att mottagaren anses vara den person i ett land som enligt dess nationella rätt anses som mottagare av avgiftspliktig last som lossats i partens hamnar eller terminaler, dock under förutsättning att den totala mängden avgiftspliktig last som tas emot enligt natio- nell rätt i huvudsak är densamma som om mottagandet skett enligt det första alternativet. 
 Med farliga och skadliga ämnen (HNS) avses 
  
 a) 
  
 varje ämne, material och vara som transporteras ombord på ett fartyg som last och som är något av följande. 
  
 88 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 i) 
  
 Oljor som transporteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I i 1978 års protokoll till 1973 års internationella kon- vention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 1973/78), som det har ändrats, 
  
 ii) 
  
 Skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk och som anges i bihang II till bilaga II i MARPOL 1973/78, som det har ändrats, och sådana ämnen och blandningar som proviso- riskt bedömts falla under föroreningskategori A, B, C eller D enligt regel 3.4 i nämnda bilaga II, 
  
 iii) 
  
 Farliga flytande ämnen transporterade i bulk upptagna i kapi- tel 17 i 1983 års internationella kod för konstruktion och ut- rustning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk  
  
 (IBC-koden), 
  som den har ändrats, och de farliga produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transpor- ter har beskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överensstämmelse i paragraf 1.1.3 i koden, 
  
 iv) 
  
 Farliga, riskfyllda, och vådliga ämnen och föremål i förpackad form som omfattas av den internationella sjökoden för far- ligt gods  
  
 (IMDG-koden), 
  som den har ändrats, 
  
 v) 
  
 Gaser i vätskeform som är angivna i kapitel 19 i 1983 års inter- nationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transporterar gas i vätskeform i bulk  
  
 (IGC-koden), 
  som den har ändrats, och de produkter för vilka de preliminärt lämp- liga förhållandena för transporter har föreskrivits av den be- rörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överensstämmelse med paragraf 1.1.6 i koden, 
  
 vi) 
  
 Flytande ämnen som transporteras i bulk med en flampunkt som inte överstiger 60 
  
 °  
 C (uppmätt genom closed cup test), 
  
 vii) 
  
 Fasta bulkvaror som innebär kemiska risker och ingår i bi- hang B i koden för säker hantering av fasta bulklaster (BC- koden), som den har ändrats, i den utsträckning som dessa substanser även omfattas av bestämmelserna i  
  
 IMDG-koden 
  när godset transporteras i förpackad form, och 
  
 b) 
  
 rester från tidigare bulktransporter av ämnen som anges i a  
  
 i-iii 
  och  
 v-vii 
  ovan. 
 Skada delas i konventionen upp i fyra delar; 
  
 a) 
  
 dödsfall eller personskada ombord eller utanför det fartyg som transporterar  
  
 HNS-ämnena 
  och som orsakats av dessa ämnen, 
 89 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 b) 
  
 förlust av eller skada på egendom utanför det fartyg som trans- porterar  
  
 HNS-ämnena 
  och som orsakats av dessa ämnen, 
  
 c) 
  
 förlust eller skada på grund av förorening av miljön som orsakats av  
  
 HNS-ämnena, 
  förutsatt att ersättning för försämring av miljön, annat än utebliven vinst, är begränsad till kostnader för rimliga åtgärder för återställande som har vidtagits eller som planerats, och 
  
 d) 
  
 kostnader för förebyggande åtgärder och förlust och skada som orsakats av sådana åtgärder. 
  
 Om det inte är möjligt att tillförlitligt särskilja skada som är orsakad av  
 HNS-ämnen 
  från skada orsakad av andra omständigheter, anger konventionen att all skada skall anses orsakad av  
 HNS-ämnena 
  utom om och i den utsträckning som skadan orsakats av andra omständig- heter än en skada av den art som anges i artikel 4.3. Med orsakad av dessa ämnen avses vad som har orsakats av farliga och skadliga egen- skaper hos dessa ämnen. 
 Kostnader för att förhindra och begränsa skada omfattas av be- greppet förebyggande åtgärder i den mån sådana kostnader inte är att anse som direkt skada. 
 Olycka definieras som varje händelse eller serie av händelser med samma ursprung som orsakar skada eller framkallar ett allvarligt eller omedelbart förestående hot om skada. 
 I begreppet sjötransport avses tiden från det att  
 HNS-ämnena 
  vid lastning kommer till någon del av fartygets anordningar till dess att de vid lossning upphör att vara i någon del av fartygets anordningar. Om inte fartygets anordningar används, börjar respektive slutar tids- perioden när  
 HNS-ämnena 
  korsar fartygets reling. 
 Med avgiftspliktig last avses varje  
 HNS-ämne 
  som transporteras till sjöss som last till en hamn eller terminal i partens territorium och som lossas i den staten. Last i transit som vidarebefordras direkt, eller genom en hamn eller terminal, från ett fartyg till ett annat, antingen helt eller delvis, inom ramen för transport från den ur- sprungliga lastningshamnen eller terminalen till hamn eller terminal på den slutliga destinationen skall anses som avgiftspliktig last bara i fråga om mottagandet på den slutliga destinationen. 
  
 HNS-fonden 
  är den internationella fonden för  
 HNS-ämnen. 
  Definitionen av beräkningsenhet avser den särskilda dragnings- 
 rätten som den har angetts av Internationella valutafonden, dvs. SDR. 
 90 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 Med fartygets registreringsstat avses den stat där fartyget regi- strerats och för oregistrerade fartyg den stat vars flagga fartyget får föra. 
 Terminal betecknar i konventionenen sådan plats för lagring av  
 HNS-ämnen 
  som mottagits efter en sjöburen transport, i vilket in- går även en  
 icke-landbaserad 
  anläggning som genom rörledning eller på något annat sätt är förenad med en sådan plats. 
 I fråga om definitionerna av direktör, organisation och gene- ralsekreterare samt övriga begrepps närmare innehåll hänvisas till konventionstexten. 
 Artikel 2 
 Bestämmelsen anger att bilagor till konventionen utgör en integre- rad del av konventionen. 
 Artikel 3 
 Denna artikel innehåller bestämmelser om konventionens geogra- fiska tillämpningsområde. Konventionen är tillämplig på varje skada som uppkommit inom en parts område, inklusive dess territorial- vatten (a). Den gäller även för skada genom förorening av miljön som uppkommit inom en parts exklusiva ekonomiska zon på sätt som den fastställts enligt folkrättens regler eller, om någon sådan zon inte fastställts, inom det område utanför och angränsande till statens territorialvatten som har bestämts av den staten enligt folk- rättens regler och som inte sträcker sig längre ut än 200 nautiska mil från de baslinjer varifrån statens territorialvatten mäts (b). Även annan skada än genom förorening av miljön som har uppkommit utanför en stats territorium, inklusive territorialvattnet, omfattas av konventionen om skadan orsakats av ett ämne som transporterats ombord på ett fartyg som är registrerat i en stat eller om fartyget inte är registrerat, ombord på ett fartyg som får föra en stats flagga 
 (c). Slutligen är konventionen tillämplig även på förebyggande åt- gärder varhelst de vidtagits (d). 
 91 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Artikel 4 
 Artikeln anger att konventionen är tillämplig på fordringar för skada som uppkommit vid sjötransport av  
 HNS-ämnen 
  utom i vissa sär- skilt angivna fall. Fordringar som har sin grund i ett befordringsav- tal för gods och passagerare omfattas inte av konventionen. Inte heller gäller konventionen om det finns bestämmelser som är ofören- liga med tillämplig lag om ersättning till anställda eller med sociala väl- färdssystem. Konventionen är inte heller tillämplig på skador genom förorening som omfattas av ansvarighetskonventionen eller för skada orsakad av radioaktivt material enligt klass 7 i  
 IMDG-koden 
  eller i bilaga B i  
 BC-koden. 
  Örlogsfartyg, marina hjälpfartyg eller andra fartyg omfattas inte av konventionen, om de ägs och används av lan- det för statlig verksamhet för annat ändamål än affärsdrift, om inte ett land bestämt motsatsen. Slutligen anges i artikeln att talan mot en stat kan väckas vid de domstolar som är behöriga enligt artikel 38 för fartyg som ägs av staten och används för affärsdrift. Staten skall då avstå från alla invändningar som grundas på dess egenskap av suverän stat. 
 Artikel 5 
 Denna artikel innehåller ytterligare bestämmelser om när konven- tionen inte är tillämplig. 
 I  
 första punkten  
 anges att ett land kan undanta fartyg vars brutto- dräktighet inte överstiger 200 och som transporterar  
 HNS-ämnen 
  i förpackad form mellan hamnar eller anläggningar i det landet. 
 Enligt  
 andra punkten  
 kan även två grannländer komma överens om att konventionen inte skall gälla för fartyg vars bruttodräktighet inte överstiger 200 och som transporterar  
 HNS-ämnen 
  i förpackad form mellan hamnar och anläggningar i dessa länder. 
 I  
 tredje punkten  
 anges att ett land när som helst får återta en för- klaring enligt första eller andra punkten. 
 Om undantag har gjorts, skall den aktuella lasten inte anses avgifts- pliktig enligt  
 femte punkten 
 .  
 HNS-fonden 
  är inte heller ersättnings- skyldig för skador som orsakats inom ifrågavarande lands eller grann- länders territorium. Skadebegreppet innefattar även förebyggande åtgärder ( 
 sjätte punkten 
 ). 
 92 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 Artikel 6 
 Artikeln lägger fast skyldigheten för varje konventionsstat att se till att den har uppfyllt sina åtaganden enligt konventionen och att genomföra den lagstiftning, inkluderande sanktioner, som är nöd- vändig för att kunna leva upp till dessa förpliktelser. 
 Artikel 7 
 I artikeln regleras ägarens ansvar och om de omständigheter som kan befria honom från ansvarighet. 
 Av  
 första punkten  
 framgår att fartygets ägare är ansvarig för skada som är orsakad av  
 HNS-ämnen 
  ombord på fartyget i samband med sjötransport. Ägarens ansvar är strikt, dvs. oberoende av om vållan- de föreligger från fartygets sida. Om en olycka utgörs av en serie av händelser med samma ursprung, åvilar ansvaret den som var ägare vid tidpunkten för den första händelsen. 
 I  
 andra punkten  
 anges fyra fall i vilka ägaren inte är ansvarig. Han är inte ansvarig för skada som orsakats av krigshandling, fientligheter, inbördeskrig eller uppror och inte heller för skada som orsakats av naturhändelse av osedvanlig karaktär som inte kunnat undvikas och vars följder inte kunnat förhindras. Vidare är ägaren fri från ansvar om skadan i sin helhet vållats av tredje man i avsikt att orsaka skada. Med detta avses rena sabotagehandlingar, dvs. handlingar som före- tas med direkt uppsåt att orsaka skada. En tredje grund för ansvars- frihet är att skadan i sin helhet orsakats genom vårdslöshet eller annan försummelse av en regering eller annan myndighet vid fullgörandet av en av dem åvilad skyldighet att svara för underhåll av fyrar eller andra hjälpmedel för navigering. Inte heller är ägaren ansvarig om avsändaren eller annan person har underlåtit att informera om den farliga och skadliga egenskapen hos de ämnen som transporteras och att detta antingen har orsakat skadan helt eller delvis eller har lett till att ägaren inte tagit en försäkring enligt artikel 12, allt under förutsättning att varken ägaren, hans anställda eller ställföreträdare hade eller rimligen borde haft vetskap om de farliga och skadliga egen- skaperna hos de transporterade ämnena. 
 Av  
 tredje punkten  
 framgår att ägaren kan befrias helt eller delvis från ansvar mot en skadelidande, om ägaren visar att skadan helt eller delvis orsakades uppsåtligt eller av vårdslöshet av den skadelidande. 
 93 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Enligt  
 fjärde punkten  
 får anspråk på ersättning för skada endast göras gällande mot ägaren enligt denna konvention. 
 Anspråk på ersättning för skada får enligt  
 femte punkten  
 inte göras gällande enligt konventionen eller på annan grund mot a) ägarens anställda eller ställföreträdare eller fartygsbesättningen, b) lotsen eller andra personer som utför tjänster för fartyget utan att vara medlem- mar av besättningen, c) befraktare, redare och personer som i reda- rens ställe handhar fartygets drift, d) den som utför bärgning med ägarens samtycke eller på order av en behörig offentlig myndighet, e) den som vidtar förebyggande åtgärder, f) anställda hos eller ställ- företrädare för de personer som nämns i c, d och e, allt under förut- sättning att skadan inte orsakades genom deras egna handlingar eller underlåtenhet uppsåtligt eller hänsynslöst och med insikt om att skadan skulle uppkomma. 
 Enligt  
 sjätte punkten  
 inskränker inte konventionens bestämmelser ägarens regressrätt mot tredje man, inbegripet men inte begränsat till, avsändaren eller mottagaren av de ämnen som orsakar skadan eller de personer som nämns i femte punkten. 
 Artikel 8 
 I artikeln behandlas det fall då skada har uppkommit efter en olycka med flera fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen. 
  I denna situation är varje ägare, om han inte är befriad från ansvar enligt artikel 7, an- svarig för skadan. Ägarna är solidariskt ansvariga för all sådan skada som inte tillförlitligen kan särskiljas. Var och en har rätt att begränsa sitt ansvar på det sätt som följer av artikel 9. Bestämmelserna i denna artikel inskränker inte någon regressrätt som en ägare har mot en annan ägare. 
 Artikel 9 
 I artikeln ges bestämmelser om ansvarsbegränsning. 
 Enligt  
 första punkten  
 har fartygsägaren rätt att begränsa sitt an- svar enligt konventionen för en och samma olycka. Det beräknas enligt följande. 
 94 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 a) 
  
 tio miljoner beräkningsenheter för ett fartyg vars dräktighet inte överstiger 2 000, och 
  
 b) 
  
 för ett fartyg med större dräktighet, följande belopp utöver det som anges i a: 
  
 – 
  
 för varje dräktighetstal från 2 001 till 50 000, 1 500 beräk- ningsenheter, 
  
 – 
  
 och för varje dräktighetstal utöver 50 000, 360 beräknings- enheter. 
  
 Det högsta ansvarsbeloppet per olycka uppgår till 100 miljoner be- räkningsenheter. 
 Ägaren har dock enligt  
 andra punkten  
 inte rätt till ansvarsbegräns- ning, om det visas att han genom egen handling eller underlåtenhet har orsakat skadan uppsåtligt eller hänsynslöst och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma. 
 I  
 nionde punkten  
 anges hur ansvarsbeloppen skall beräknas. De belopp som anges i första punkten skall räknas om i inhemsk valuta på grundval av det värde den valutan har i förhållande till den sär- skilda dragningsrätten den dag då fonden upprättades enligt tredje punkten. Värdet av den inhemska valutan i förhållande till den sär- skilda dragningsrätten hos en konventionsstat som är medlem av Internationella valutafonden skall beräknas i enlighet med den värde- ringsmetod Internationella valutafonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. Värdet av den inhemska valutan i förhållande till den särskilda dragningsrätten hos en stat som inte är medlem i Internationella valutafonden skall beräknas på det sätt den staten bestämmer (a). Artikeln ger vidare anvisningar hur om- räkningen skall genomföras för sådana stater som varken är med- lemmar i Internationella valutafonden eller vars lag inte tillåter att bestämmelserna i punkten a) tillämpas. 
 Av  
 tionde punkten  
 framgår att med fartygstonnaget enligt artikeln avses bruttotonnaget beräknat enligt bilaga 1 till 1969 års interna- tionella skeppsmätningskonvention. 
 Försäkringsgivaren eller den som ställt säkerhet har enligt  
 elfte punkten  
 rätt att upprätta en begränsningsfond med samma verkan och på samma villkor som om den upprättats av fartygsägaren. Detta gäller även om ägaren inte har rätt att begränsa sitt ansvar på grund av att skadan orsakats genom egen handling eller underlåtenhet upp- såtligt eller hänsynslöst och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma. I sådana fall får emellertid begränsningsfondens upprät- tande inte någon inverkan på ägarens ersättningsskyldighet. 
 95 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Som villkor för att fartygsägaren skall få åtnjuta ansvarsbegräns- ning enligt konventionen föreskrivs i  
 tredje punkten  
 att ägaren skall upprätta en fond som skall uppgå till det totala beloppet för hans ansvarsbegränsning enligt första punkten. Fonden skall upprättas hos domstolen eller annan behörig myndighet i någon av de kon- ventionsstater där talan har väckts enligt artikel 38 eller, om talan inte har väckts, hos en domstol eller behörig myndighet, hos någon av de konventionsstater där talan får väckas enligt artikel 38. Fonden kan upprättas genom att beloppet deponeras eller genom att en så- dan bankgaranti eller annan säkerhet ställs som godtas enligt tillämp- lig lag och som anses tillräcklig enligt domstolen eller den behöriga myndigheten. 
 I  
 fjärde punkten  
 föreskrivs att begränsningsfonden skall fördelas mellan fordringsägarna i förhållande till beloppen av deras styrkta fordringar med förbehåll för artikel 11. Bestämmelsen har givetvis betydelse endast i de fall då skadorna totalt sett överstiger ägarens ansvarsbegränsning. 
  
 Femte och sjätte punkterna  
 innehåller bestämmelser om subroga- tionsrätt. Fartygsägaren eller någon som är anställd hos eller före- trädare för ägaren, försäkringsgivare eller den som ställt säkerhet och som innan begränsningsfonden fördelades har betalat ersättning för skada orsakad av  
 HNS-ämnen 
  inträder i den skadelidandes rätt mot fonden. Även andra än nu nämnda personer har sådan subrogations- rätt i den utsträckning tillämplig nationell lag medger detta. Frågan om vilken lag som skall tillämpas på en sådan talan behandlas inte i konventionen, utan den frågan får avgöras enligt de internationella privaträttsliga reglerna i den stat där talan mot begränsningsfonden prövas. 
 I  
 sjunde punkten  
 föreskrivs vidare, att om någon visar att han kan bli skyldig att senare betala ersättning för vilken han skulle ha rätt till subrogation enligt femte eller sjätte punkterna, får behörig myn- dighet i den stat där begränsningsfonden upprättats förordna att tillräckliga belopp skall avsättas för att göra det möjligt för honom att senare utöva sin subrogationsrätt. 
 Enligt  
 åttonde punkten  
 jämställs krav som hänför sig till utgifter eller förluster som ägaren frivilligt ådragit sig genom förebyggande åtgärder med andra krav mot fonden, under förutsättning att dessa har varit skäliga. 
 96 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 Artikel 10 
 Denna artikel innehåller bestämmelser om verkan av att en begräns- ningsfond upprättas av fartygsägaren. Som nämnts i det föregående följer det emellertid av artikel 9.11 att bestämmelserna är tillämp- liga också när fonden har upprättats av försäkringsgivaren eller någon annan som ställt ekonomisk säkerhet. 
 Om en fartygsägare som har rätt till ansvarsbegränsning har upp- rättat en begränsningsfond enligt artikel 9, får enligt  
 första punkten  
 a) krav på ersättning för skada med anledning av den ifrågavarande händelsen inte göras gällande mot annan egendom som tillhör honom. I b) föreskrivs vidare att, om en begränsningsfond har upprättats, handräckningsåtgärder som vidtagits mot egendom som tillhör far- tygsägaren skall hävas och säkerhet som ställts för att undvika sådana åtgärder friges. 
 Enligt  
 andra punkten  
 gäller bestämmelserna i första punkten endast om fordringsägarna har rätt att föra talan vid den domstol som för- valtar begränsningsfonden och fonden faktiskt är tillgänglig för betal- ning av deras anspråk. 
 Artikel 11 
 Artikeln anger prioriteringen mellan olika ersättningskrav. Denna innebär att anspråk med anledning av dödsfall och personskada har företräde framför andra anspråk utom i den utsträckning som sum- man av sådana anspråk överstiger två tredjedelar av den totala summan bestämd enligt artikel 9.1. 
 Artikel 12 
 Artikeln innehåller bestämmelser om försäkringsskyldighet. 
 En fartygsägare är enligt  
 första punkten  
 skyldig att täcka sitt ansvar enligt konventionen med försäkring eller annan ekonomisk säker- het uppgående till det belopp som utgör gränsen för hans ansvar. Som exempel på säkerhet nämns garanti från en bank eller annan liknande finansiell institution. Skyldigheten omfattar fartyg som är registrerade i fördragsslutande stater och som transporterar HNS- ämnen. 
 Har försäkringsskyldigheten uppfyllts, skall enligt  
 andra punk- ten 
 , ett särskilt certifikat utfärdas eller bestyrkas av en myndighet i 
 97 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 registreringsstaten. Det är alltså enligt konventionen tillåtet att för- säkringsgivaren utfärdar certifikatet, men detta måste i så fall bestyr- kas av vederbörande myndighet. Om ett fartyg inte är registrerat i någon konventionsstat, får certifikatet utfärdas eller bestyrkas av be- hörig myndighet i en stat som tillträtt  
 HNS-konventionen. 
  Certifika- tet skall vara utformat i överensstämmelse med ett till konventionen bifogat formulär. Det skall innehålla uppgifter om fartyget, ägaren,  
 IMO-nummer, 
  säkerhetens art, försäkringsgivare samt certifikatets giltighet. 
 Certifikatet skall enligt  
 tredje punkten  
 upprättas på det eller de officiella språken i den stat som utfärdat certifikatet. Om det språk som används inte är engelska, franska eller spanska, skall certifika- tet innehålla en översättning till ett av dessa språk. 
 Certifikatet skall enligt  
 fjärde punkten  
 medföras ombord på farty- get och en kopia skall ges in till de myndigheter som för fartygsre- gistret, eller om fartyget inte är registrerat i någon konventionsstat, till myndigheten i den stat som har utfärdat eller bestyrkt certifi- katet. Varje fördragsslutande stat skall se till att dess fartyg inte går i trafik utan giltigt certifikat och att främmande fartyg som anlöper eller lämnar dess hamnar eller  
 offshore-anläggningar 
  inom dess terri- torialvatten har försäkring i den omfattning som anges i konventionen ( 
 tionde och elfte punkterna 
 ). 
 Försäkring får enligt  
 femte punkten  
 inte godtas, om den under gil- tighetstiden kan komma att upphöra att gälla tidigare än tre månader från det meddelande om uppsägning har lämnats till fartygets registre- ringsmyndighet eller den myndighet som har utfärdat eller bestyrkt certifikatet. Detta gäller dock inte om certifikatet har återlämnats till denna myndighet eller nytt certifikat utfärdats inom nämnda frist. Motsvarande gäller i fråga om varje ändring av försäkringen som leder till att den inte längre uppfyller föreskrifterna i artikeln. 
 Förutom vad som uttryckligen föreskrivs i artikeln, skall enligt  
 sjätte punkten  
 registreringsstaten fastställa villkoren för utfärdande av certifikat och för dess giltighet. 
 Certifikat som har utfärdats av eller bestyrkts enligt bemyndigande av fördragsslutande stat skall enligt  
 sjunde punkten  
 godtas av andra fördragsslutande stater och skall anses ha samma giltighet som om certifikat hade utfärdats eller bestyrkts av dem, även om de avser far- tyg som inte är registrerade i någon konventionsstat. Anser en för- dragsslutande stat att den i certifikatet angivna försäkringsgivaren inte är i stånd att uppfylla sina förpliktelser enligt konventionen, har 
 98 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 denna stat rätt att begära överläggning med den stat som utfärdat certifikatet. 
 Talan om ersättning får enligt  
 åttonde punkten  
 föras direkt mot försäkringsgivaren eller någon annan som ställt ekonomisk säkerhet. Denne har rätt att begränsa sitt ansvar i enlighet med vad som anges i första punkten, även om ägaren inte har rätt till ansvarsbegränsning. Försäkringsgivaren eller den som har ställt ekonomisk säkerhet får göra gällande samma invändningar – förutom ägarens konkurs eller likvidation – mot den skadelidande som ägaren skulle ha fått göra. Vidare får de åberopa att skadan har orsakats genom uppsåtligt hand- lande av ägaren själv. Lyckas försäkringsgivaren eller den som ställt ekonomisk säkerhet visa detta, är vederbörande således inte skyldig att utge ersättning. Bortsett från vad som nu har sagts får försäk- ringsgivaren eller annan inte göra gällande invändningar som han skulle ha varit berättigad att åberopa mot ägaren. Han kan alltså inte mot den skadelidande göra gällande andra invändningar grundade på försäkringsavtalet eller över huvud taget på förhållandet mellan honom och ägaren. Han har emellertid rätt att få ägaren instämd i det mål i vilket talan om ersättning förs mot honom. 
 Enligt  
 nionde punkten  
 får försäkringsbeloppet eller annan ekono- misk säkerhet endast tas i anspråk för att betala ersättning enligt konventionen. 
 Om ett fartyg som ägs av en fördragsslutande stat inte är försäkrat eller annan ekonomisk säkerhet inte föreligger, gäller inte bestäm- melserna om försäkring eller säkerhet i denna artikel. Fartyget skall dock medföra ett certifikat, utfärdat av behörig myndighet i farty- gets registreringsstat. Certifikatet skall innehålla en förklaring om att fartyget ägs av denna stat och att dess ansvar är täckt upp till det belopp som i enlighet med hänvisningen i första punkten följer av artikel 9.1 ( 
 tolfte punkten 
 ). 
 Artikel 13 
 I  
 första punkten  
 slås fast att genom konventionen upprättas en inter- nationell fond för att ersättning för skada i samband med sjötrans- porter av  
 HNS-ämnen. 
  Syftet är att betala ersättning när det skydd som följer av kapitel II (artiklarna  
 7–12), 
  dvs fartygsägarens ansvar, är otillräckligt eller inte tillgängligt. Fonden skall även upprättas för att uppfylla de ändamål som framgår av artikel 15. 
 99 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 I  
 andra punkten  
 föreskrivs att fonden i de fördragsslutande stater- na skall erkännas som juridisk person och att varje sådan stat skall erkänna fondens direktör som ställföreträdare för fonden. 
 Artikel 14 
 I artikeln regleras närmare fondens skyldigheter att betala ersättning till skadelidande som inte har kunnat få full ersättning för sin skada. 
 Enligt  
 första punkten  
 är fonden ersättningsskyldig i tre fall. För det första är fonden skyldig att betala ersättning när det inte föreligger någon ansvarighet för fartygsägaren eller annan enligt kapitel II, dvs. artiklarna  
 7–12, 
  (t.ex. därför att skadan orsakats av myndighets för- summelse när det gäller underhåll av fyrar). Vidare inträder fondens ersättningsskyldighet när fartygsägaren inte är i stånd att till fullo infria sina ekonomiska förpliktelser enligt kapitel II och den ekono- miska säkerhet som kan ha ställts enligt det kapitlet inte gäller för skadan eller inte räcker till för att tillgodose ersättningsanspråken. Slutligen är fonden skyldig att betala ersättning om fartygsägarens ansvarighet är begränsad och skadorna överstiger hans begränsnings- belopp enligt kapitel II. 
  
 Andra punkten  
 innehåller en föreskrift om att skäliga utgifter och förluster som ägaren frivilligt ådragit sig för att förhindra eller be- gränsa skada omfattas av artikelns skadebegrepp. På så sätt kan även förebyggande åtgärder som vidtas av fartygsägaren själv ersättas av fonden. 
 Vissa ytterligare undantag från huvudregeln har förskrivits i  
 tredje punkten 
 . Fonden ansvarar således inte för skada som orsakats av krigs- handling, fientlighet, inbördeskrig eller uppror. Den är inte heller an- svarig för skada som orsakats av  
 HNS-ämnen 
  som härrör från örlogs- fartyg eller annat statsfartyg som vid tidpunkten för olyckan används i statlig icke kommersiell verksamhet. Slutligen är fonden inte an- svarig om den som begär ersättning inte kan visa att det skäligen är sannolikt att skadan orsakats av en olycka med ett eller flera fartyg. 
 I  
 fjärde punkten  
 finns en regel om jämkning av ersättning vid medvållande från den skadelidandes sida. Har den skadelidande helt eller delvis orsakat skadan genom uppsåtlig handling eller uppsåtlig underlåtenhet eller av vårdslöshet, kan fonden befrias från sin skyl- dighet att betala ersättning helt eller delvis. Fonden skall i vart fall befrias från denna skyldighet i samma utsträckning som fartygsäga- ren kan befrias från ansvar mot skadelidande enligt artikel 7.3 vid 
 100 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 dennes medvållande. Detta gäller dock inte i fråga om förebyggande åtgärder. Syftet med bestämmelsen är att den som har möjlighet att vidta åtgärder för att förhindra eller begränsa skada inte skall av- hållas därifrån genom vetskap om risken att inte få full ersättning för sina kostnader. 
  
 Femte punkten  
 innehåller bestämmelser om begränsning av fon- dens ansvarighet. För varje olycka uppgår det totala belopp som utges i ersättning till 250 miljoner SDR. I beloppet ingår även ersätt- ning som har utgetts av fartygsägare eller motsvarande. Fondens an- svarighet är således begränsad till skillnaden mellan detta belopp och vad som faktiskt har betalats i ersättning enligt kapitel II (artiklar- na  
 7–12) 
  för skada. Inte heller det belopp som har utgått för skador orsakade av naturhändelser av osedvanlig karaktär, vilka inte kunnat undvikas och vars verkningar inte kunnat förhindras får överstiga 250 miljoner SDR. Vid beräkningen av det högsta belopp som fonden har att betala, skall inte upplupen ränta härrörande från en begräns- ningsfond medräknas. Beloppen i denna punkt skall räknas om till in- hemsk valuta på grundval av det värde som valutan hade i förhållande till den särskilda dragningsrätten den dag  
 HNS-fondens 
  församling bestämt som första dag för utbetalning av ersättning. 
 Om summan av styrkta fordringar mot  
 HNS-fonden 
  överstiger det sammanlagda ersättningsbeloppet, skall enligt  
 sjätte punkten  
 det tillgängliga beloppet fördelas så att förhållandet mellan en styrkt fordran och det ersättningsbelopp som fordringsägaren faktiskt er- håller är detsamma för alla fordringsägare. Anspråk på ersättning för dödsfall och personskada har dock företräde framför andra an- språk, utom i den utsträckning summan av sådana anspråk överstiger två tredjedelar av den totala summan som fastställts. 
 Enligt  
 sjunde punkten  
 får  
 HNS-fondens 
  församling i undantagsfall besluta om utbetalning av ersättning enligt konventionen även om ägaren inte har upprättat någon begränsningsfond. 
 Artikel 15 
 Artikeln anger  
 HNS-fondens 
  uppgifter, vilka är fyra till antalet. För det första har fonden att överväga anspråk som riktas mot den. För det andra skall fonden upprätta en budget för varje kalender år med beräknade utgifter (kostnader och utgifter för fondens förvaltning under året, underskott från verksamheten från föregående år samt utbetalningar från fonden under året) och inkomster (överskott från 
 101 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 verksamheten under föregående år, inbegripet ränta, grundavgifter som skall betalas under året samt årsavgifter om så krävs och andra inkomster). Fonden har för det tredje att – på en konventionsstats begäran – ställa sina tjänster till förfogande i erforderlig omfattning i syfte att säkerställa att stater får tillgång till personal, material och tjänster i nödvändig omfattning för att kunna vidta åtgärder inriktade på att förhindra eller begränsa skada som orsakats av en olycka för vilken fonden kan komma att få betala ersättning. Slutligen har fon- den att – på villkor som föreskrivs i reglemente – ställa kredit till förfogande för att möjliggöra att förebyggande åtgärder vidtas mot en skada som har orsakats av en olycka för vilken fonden kan bli ersättningsskyldig. 
 Artikel 16 
 Artikeln innehåller allmänna bestämmelser om avgifter. 
 Enligt  
 första punkten  
 skall fonden ha ett allmänt konto som är indelat i sektorer. 
 Fonden skall enligt  
 andra punkten  
 även ha särskilda konton för olja (oljekonto), LNG  
 (LNG-konto) 
  och LPG  
 (LPG-konto). 
  
 De avgifter till  
 HNS-fonden 
  som enligt  
 tredje punkten  
 kan komma i fråga är grundavgifter och, allt efter behov, årsavgifter. Precis som i fråga om Internationella oljeskadefonden är tanken bakom avgifts- systemet att fonden skall ha ett mindre rörelsekapital som huvudsak- ligen finansieras genom grundavgifter. De skall betalas av de avgifts- skyldiga i en stat då denna tillträder konventionen. De medel som behövs därutöver för att fonden skall kunna infria sina förpliktelser skall tillskjutas i form av årsavgifter. 
 Avgifterna till fonden skall enligt  
 fjärde punkten  
 betalas till det allmänna kontot respektive till de särskilda kontona. Det allmänna kontot skall betala ersättning för skador orsakade av  
 HNS-ämnen 
  som omfattas av det kontot (med det förbehåll som finns i artikel 19.6) och de särskilda kontona skall betala ersättning för sådana skador som omfattas av de kontona. 
 I princip skall avgift till fonden endast betalas av den som under ett kalenderår i en fondstat tar emot mer gods än vad som anges i artikel 18, 19.1 a i och ii, 19.1 c, 20 och 21.5. För att förhindra att avgiftsskyldigheten kan komma att kringgås genom att en importör bildar ett antal formellt fristående enheter som var för sig inte tar emot så stor mängd avgiftspliktigt gods att avgiftsskyldighet upp- 
 102 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 kommer infördes  
 femte punkten 
 . Av denna följer att även den som inte har mottagit gods i sådan omfattning att han når upp till gränsen för avgiftsskyldighet kan bli skyldig att betala avgift för den mängd han faktiskt mottagit, nämligen om denna mängd tillsammans med den mängd som under året har tagits emot i samma stat av någon annan med vilken han är i intressegemenskap uppgår till de kvanti- teter som anges i nyss nämnda artiklar. 
 I  
 sjätte punkten  
 anges att med annan med vilken han är i intresse- gemenskap förstås varje dotterbolag eller gemensamt kontrollerad enhet. Frågan om någon omfattas av definitionen får avgöras efter varje lands nationella lag. 
 Artikel 17 
 Artikeln behandlar de allmänna bestämmelserna om årsavgifter till fonden. 
 Årsavgifterna till såväl det allmänna kontot som till de särskilda kontona skall enligt  
 första punkten  
 bara tas ut om det behövs för att göra utbetalningar från respektive konto. 
 Årsavgifterna (se artiklarna 18, 19 och 21.5) fastställs enligt  
 andra punkten  
 av församlingen. Dessa beräknas på grundval av den mängd avgiftspliktigt gods som tagits emot, eller om det rör laster som av- ses i artikel 19.1 b (dvs. LNG) som lossats, under föregående kalen- derår eller annat år som församlingen bestämmer. 
 Det är församlingen som enligt  
 tredje punkten  
 skall fastställa den totala årsavgift som skall tas ut till det allmänna kontot och till varje särskilt konto. Därefter skall direktören – på grundval av ett bestämt belopp för varje enhet avgiftspliktigt gods som rapporterats beträf- fande en avgiftsskyldig för föregående år eller annat år som försam- lingen bestämt – för varje konventionsstat beräkna storleken på den årsavgift till varje konto som en avgiftsskyldig skall betala enligt artiklarna 18, 19.1 eller 21.5. För det allmänna kontot skall beloppet för varje enhet avgiftspliktigt gods inom respektive sektor beräknas enligt reglerna i bilaga II till konventionen. För varje särskilt konto skall beloppet för varje enhet avgiftspliktigt gods beräknas genom att den totala årsavgiften för detta konto delas med den samman- lagda mängden avgiftspliktigt gods till detta konto. 
 Enligt  
 fjärde punkten  
 får församlingen också ta ut årsavgifter för förvaltningskostnader och besluta om fördelningen av de kostnader- na mellan sektorer i det allmänna kontot och de särskilda kontona. 
 103 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Av  
 femte punkten  
 följer att församlingen skall besluta om fördel- ningen mellan berörda konton och sektorer av ersättningsbelopp för skada som orsakats av två eller flera ämnen vilka faller inom olika konton eller sektorer, grundat på en uppskattning om i vilken utsträckning varje ämne har bidragit till skadan. 
 Artikel 18 
 Artikeln innehåller bestämmelser om vem som är skyldig att betala årsavgifter till fondens allmänna konto. 
 Enligt  
 första punkten  
 skall årsavgifterna – med beaktande av arti- kel 16.5 – betalas till det allmänna kontot av varje person (fysisk eller juridisk) som under föregående kalenderår eller annat år som försam- lingen bestämmer har tagit emot sammanlagt mer än 20 000 ton av- giftspliktigt gods (undantaget ämnen som anges i artikel 19.1) och som faller under sektorerna fasta ämnen i bulk som avses i artikel 1.5 a vii, ämnen som anges i andra punkten och andra ämnen. 
 Enligt  
 andra punkten  
 skall årsavgifter också betalas till det allmän- na kontot av någon som skulle ha varit avgiftsskyldig till ett särskilt konto enligt artikel 19.1 om inte dess verksamhet senarelagts eller upphävts enligt artikel 19. Varje särskilt konto vars verksamhet har senarelagts eller upphävts enligt artikel 19 skall bilda en särskild sektor inom det allmänna kontot. 
 Artikel 19 
 Artikeln innehåller bestämmelser om vem som är skyldig att betala årsavgifter till fondens särskilda konton. 
 Enligt  
 första punkten  
 skall årsavgifter – med beaktande av arti- kel 16.5 – betalas till de särskilda kontona av varje person (fysisk eller juridisk) till de tre olika kontona; oljekontot,  
 LNG-kontot 
  och  
 LPG-kontot. 
  
 Skyldigheten att betala årsavgifter till oljekontot föreligger för den som under föregående kalenderår eller annat år som församlingen bestämmer har tagit emot mer än 150 000 ton avgiftspliktig olja (så- som den är definierad i artikel 1.3 i 1971 års fondkonvention i dess ändrade lydelse) och som är avgiftsskyldig enligt den internationella oljeskadefondens artikel 10 (a i) och av dem som var mottagare i sta- ten under föregående kalenderår eller annat år som församlingen be- 
 104 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 stämmer av sammanlagt mer än 20 000 ton av andra oljor som trans- porteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I i MARPOL 1973/78 (a ii). 
 Avgiftsskyldighet till  
 LNG-kontot 
  föreligger för den som under föregående år eller annat år som församlingen bestämmer omedel- bart före lossningen hade äganderätten till den  
 LNG-last 
  som lossats i en hamn eller terminal i den staten (b). 
 Slutligen skall avgift erläggas till  
 LPG-kontot 
  för envar som under föregående kalenderår eller annat år som församlingen bestämmer var mottagare i den staten av sammanlagt mer än 20 000 ton LPG (c). 
 Av  
 andra punkten  
 framgår att de särskilda kontona som nu nämnts skall träda i kraft vid samma tid som det allmänna kontot, med de förbehålls som anges i tredje punkten. 
 I  
 tredje punkten  
 sägs att den inledande verksamheten hos ett sär- skilt konto (som anges i artikel 16.2) skall senareläggas intill dess mängden avgiftspliktig last för varje konto under föregående år eller annat år som församlingen bestämmer uppgår till 350 miljoner ton avgiftspliktig last för oljekontot, 20 miljoner ton avgiftspliktig last för  
 LNG-kontot 
  och 15 miljoner ton avgiftspliktig last för LPG- kontot. 
 Om mängden avgiftspliktig last för kontot under föregående år understeg de gränser som nämns i tredje punkten eller om sex måna- der har förflutit från förfallodagen för avgifterna och de obetalda av- gifterna överstiger tio procent av det senaste beslutet om avgift till detta konto enligt första punkten, får församlingen enligt  
 fjärde punk- ten  
 upphäva ett särskilt kontos verksamhet, dvs. tillfälligt stänga kontot. Församlingen kan dock enligt  
 femte punkten  
 återställa ett sådant konto, dvs. öppna det på nytt. 
 Den som är skyldig att betala avgifter till ett särskilt konto vars verksamhet har senarelagts eller upphävts, skall betala förfallna avgif- ter avseende det kontot till det allmänna kontot enligt  
 sjätte punk- ten 
 . Senarelagda och upphävda konton skall bilda en ny sektor i det allmänna kontot och skall vara underkastade  
 HNS-punktsystemet 
  i bilaga II för beräkning av årsavgifter till det allmänna kontot. 
 Artikel 20 
 Grundavgifter skall betalas av de personer som är avgiftsskyldiga (se artiklarna 16.5, 18, 19 och 21.5). Avgiften skall för varje person beräknas på grundval av ett bestämt belopp, lika för det allmänna 
 105 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 kontot och varje särskilt konto, per enhet avgiftspliktig last som mot- tagits, eller för LNG som lossats, under kalenderåret närmast före det då konventionen trädde i kraft för landet. Avgiftsbelopp och en- heter för de olika sektorerna bestäms av församlingen. Grundavgiften skall betalas inom tre månader från den dag  
 HNS-fonden 
  skickar ut fakturor till avgiftsskyldiga personer. 
 Artikel 21 
 Artikeln reglerar de fördragsslutande ländernas skyldighet att till fonden lämna vissa uppgifter till grund för beräkning av avgifterna. 
 En stat som tillträtt konventionen är sålunda skyldig att lämna upp- gifter om alla avgiftsskyldiga i den staten och den mängd avgifts- pliktig last som de mottagit under föregående år. Uppgifterna skall införas i en förteckning som förs av fondens direktör ( 
 första och andra punkterna 
 ). Vid avgörande av vem som är avgiftsskyldig och vid fast- ställande av mängden avgiftspliktig last som skall läggas till grund för avgiftsberäkningen skall uppgifterna i denna förteckning anses vara riktiga till dess annat visats ( 
 tredje punkten 
 ). Ett land som inte fullgör sin skyldighet att meddela direktören uppgifter kan bli ersätt- ningsskyldigt mot fonden för dess ekonomiska förlust på grund av underlåtenheten ( 
 fjärde punkten 
 ). För avgiftspliktigt gods som trans- porteras från en hamn eller terminal i ett land till en annan hamn eller terminal i samma land och lossats där har parterna enligt  
 femte punkten  
 möjlighet att lämna fonden uppgifter om den samlade årliga kvantiteten avgiftspliktigt gods för varje konto, innefattande sådant gods för vilket avgiftsskyldighet föreligger enligt artikel 16.5. Par- terna kan då antingen underrätta fonden om att staten betalar den sammanlagda avgiften för varje konto för året i ett sammanhang till fonden (a) eller anvisa fonden att ta ut den samlade avgiften för varje konto genom att fakturera enskilda mottagare, eller för LNG den ägare som lossar inom partens område, den avgift som skall betalas av envar av dem. Vilka som är avgiftsskyldiga i detta sammanhang skall bedömas enligt tillämplig nationell lag. 
 106 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 Artikel 22 
 Artikeln innehåller bestämmelser om ränta på och indrivning av förfallna avgifter. 
 Enligt  
 första punkten  
 skall icke betalda avgifter löpa med ränta. Räntefoten skall fastställas enligt  
 HNS-fondens 
  interna reglemente. Olika räntesatser får fastställas för olika förhållanden. 
 I  
 andra punkten  
 föreskrivs att direktören på  
 HNS-fondens 
  vägnar skall vidta alla erforderliga åtgärder för att driva in beloppet mot den som är skyldig att betala avgift och som är helt eller delvis i dröjs- mål med betalningen. Församlingen kan på förslag av direktören avskriva fordran mot den avgiftsskyldige. 
 Artikel 23 
 I denna artikel behandlas de fördragsslutande staternas ansvar för avgifter till fonden. 
 Konventionens grundläggande princip är att de stater som tillträ- der konventionen inte tar på sig något ansvar för avgiftsbetalningen. Varje avgiftsskyldig person svarar således för betalningen av den avgift som påförs honom. Enligt  
 första punkten  
 kan emellertid en stat genom att avge en särskild förklaring därom åta sig de förpliktelser som åligger de avgiftsskyldiga i denna stat. En sådan förklaring får enligt  
 fjärde punkten  
 återkallas. 
 Artiklarna  
 24–34 
  
 Dessa artiklar innehåller bestämmelser om fondens organisation och förvaltning. 
 Fonden skall ha en församling och ett sekretariat vilka skall ledas av dess direktör. 
 I församlingen, som är fondens högsta organ, är alla medlems- stater representerade och den är beslutsför när majoriteten av dess medlemmar är närvarande. Församlingen skall upprätta en kommitté för prövning av anspråk på ersättning. Denna kommitté skall bestå av minst sju men inte mer än 15 medlemmar och andra tillfälliga eller ständiga underorgan som den anser erforderliga. När dessa medlem- mar utses skall församlingen sträva efter att säkerställa en rättvis geografisk fördelning och att de är lämpligt representerade. För- 
 107 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 samlingens förfaranderegler skall tillämpas för ett sådant organ (se nedan). 
 Församlingen skall vidare bl.a. anta fondens arbetsordning, ut- arbeta, tillämpa och ha översyn av de interna och finansiella regler som behövs för fondens syfte, utnämna direktör, anta budget och överväga och godkänna en rekommendation från direktören om de- finitionen av avgiftspliktig last, godkänna räkenskaperna samt god- känna uppgörelser om ersättningsanspråk mot fonden. Församlingen skall sammanträda årligen. 
 Sedan kommittén för prövning av anspråk har upprättats övergår vissa funktioner från församlingen till kommittén. 
 Fondens förvaltning sköts av sekretariatet som förestås av direk- tören. I dennes uppgifter ingår bl.a. att anställa personal, driva in av- gifter, ansvara för fondens tillgångar, handlägga ersättningsanspråk samt upprätta förslag på budget och bokslut. Om reglementet tillåter det, kan direktören träffa slutliga uppgörelser om anspråk mot fon- den. 
 Konventionen innehåller vissa regler om fördelningen av de admi- nistrativa kostnaderna för fondens verksamhet. Dessa skall belasta fonden, dock att de fördragsslutande staterna själva får betala sina kostnader för deltagande i fondens möten. Vidare finns vissa bestäm- melser om omröstning i församlingen. Bl.a. föreskrivs att vissa vikti- gare beslut kräver kvalificerad majoritet. Till exempel fordras tre fjärdedelars majoritet vid utnämning av en ny direktör. 
 Beträffande fondens organisation och förvaltning hänvisas i övrigt till konventionen. 
 Artikel 35 
 Denna artikel innehåller bestämmelser om skattefrihet och valuta- överföring. 
 Fonden skall i de fördragsslutande staterna vara befriad från all direkt beskattning samt från tullar och import- och exportavgifter. I vissa fall skall de fördragsslutande staterna i möjligaste mån befria fonden från indirekta skatter. Några speciella förmåner i beskatt- ningshänseende skall däremot inte de personer ha som betalar avgif- ter till fonden eller tar emot ersättning från den. Vidare föreskrivs att överföring av avgifter och utbetalningar skall ske utan hinder av valutalagstiftningen i de fördragsslutande staterna. 
 108 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 Artikel 36 
 Artikeln innehåller en bestämmelse, enligt vilken upplysningar om den som är skyldig att betala avgift som lämnats enligt konven- tionen, inte får uppenbaras utanför fonden utom då det är absolut nödvändigt för att fonden skall kunna fullgöra sina uppgifter. 
 Artikel 37 
 Denna artikel innehåller preskriptionsbestämmelser. 
 Talan om ersättning enligt kapitel II (artiklarna  
 7–12) 
  måste enligt  
 första punkten  
 väckas inom tre år från den dag som den skadelidan- de fick eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och om ägarens identitet. 
 Talan om ersättning enligt kapitel III (artiklarna  
 13–36) 
  måste en- ligt  
 andra punkten  
 väckas eller en underrättelse lämnas (se artikel 39.7) inom tre år från den dag som skadelidande fick eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan. 
 Talan får inte väckas senare än tio år från dagen för den olycka som orsakade skadan. Bestod olyckan av en serie av händelser, skall den tioårsfristen räknas från den senaste händelsen ( 
 tredje och fjärde punkterna 
 ). 
 Artiklarna  
 38–39 
  
 Artiklarna innehåller tvingande jurisdiktionsbestämmelser. 
 I  
 artikel 38  
 regleras vid vilken domstol talan mot ägaren skall väckas. Enligt  
 första punkten  
 får talan om ersättning för skada på vilken konventionen är tillämplig endast väckas vid domstol i en konven- tionsstat där skada har uppkommit eller förebyggande åtgärder har vidtagits. 
 Om sådana skador som avses i artikel 3 c har uppkommit eller före- byggande åtgärder har vidtagits helt utanför någon konventionsstats område, får talan endast föras i domstolarna i den stat där fartyget är registrerat eller, om det är ett oregistrerat fartyg, den stat vars flagga fartyget har rätt att föra, eller den stat där ägaren har sitt van- liga hemvist eller där ägarens huvudsakliga verksamhetsort är belägen, eller den stat där en fond enligt artikel 9.3 har upprättats ( 
 andra punkten 
 ). Enligt  
 tredje punkten  
 skall svaranden underrättas inom skä- lig tid sedan talan har väckts. I  
 fjärde punkten  
 föreskrivs att en för- 
 109 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 dragsslutande stat skall se till att domstolarna är behöriga att pröva en talan om ersättning. 
 Jurisdiktionsreglerna innebär således att talan om ersättning för viss skada skall väckas i den stat där skadan har uppkommit. Har en olycka orsakat skada i flera stater, får den skadelidande välja i vilken av dessa stater han vill väcka talan. Det är alltså möjligt att i en enda stat handlägga alla mål om ersättning för skada orsakad av samma olycka, men konventionen hindrar inte att talan i ett sådant fall väcks i flera stater. 
 Sedan begränsningsfond har upprättats är enligt  
 femte punkten  
 en- dast domstolarna i den stat där fonden har upprättats behöriga att avgöra frågor om fördelning av och utbetalning från fonden. 
 I  
 artikel 39  
 regleras vid vilken domstol talan mot  
 HNS-fonden 
  får väckas eller talan får föras av fonden. 
 Enligt  
 första punkten  
 får talan mot fonden om ersättning enligt artikel 14 endast väckas vid en domstol som enligt artikel 38 är be- hörig att pröva en talan mot den ägare som är ansvarig för den skada som orsakats av olyckan eller vid en domstol som skulle ha varit be- hörig om en ägare hade varit ansvarig. 
 Om det fartyg som transporterade  
 HNS-gods 
  och som orsakade skada inte har kunnat identifieras skall enligt  
 andra punkten  
 bestäm- melserna i artikel 38.1 tillämpas vid talan som förs mot fonden. 
 Varje fördragsslutande stat skall enligt  
 tredje punkten  
 se till att dess domstolar har behörighet att pröva en sådan talan mot fonden som sägs i första punkten. 
 Om en talan om ersättning för skada har väckts mot ägaren eller dennes garant vid en domstol, är den domstolen enligt  
 fjärde punk- ten  
 ensam behörig att pröva talan mot fonden om ersättning enligt artikel 14. 
 Varje fördragsslutande land skall enligt  
 femte punkten  
 se till att fon- den har rätt att träda in som part i en rättegång som enligt konven- tionen förs mot ägaren eller dennes garant vid behörig domstol i den staten. 
  
 HNS-fonden 
  är enligt  
 sjätte punkten  
 inte bunden av en dom eller ett beslut i en rättegång i vilken fonden inte har varit part eller av en förlikning i vilken fonden inte har deltagit. Undantag härifrån finns i sjunde punkten. 
 Enligt  
 sjunde punkten  
 skall varje part i ett mål där talan om ersätt- ning för skada har väckts enligt konventionen mot en ägare eller dennes garant vid en behörig domstol hos en fördragsslutande stat vara berättigad enligt sin nationella lag att underrätta fonden om 
 110 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 rättegången utan att det får medföra inskränkning av vad som anges i femte punkten. I enlighet med de föreskrifter som ställs upp i lagen i formellt avseende i den stat där talan väckts inom sådan tid och på sådant sätt att fonden har kunnat träda in som part i rättegången skall en dom som meddelas av domstolen i en sådan rättegång, sedan den vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den meddelats, vara bindande för fonden. Domstolens avgörande i sak får då inte ifrågasättas av fonden även om den inte har trätt in i rättegången. 
 Konventionen reglerar inte frågan om vilken domstol i juris- diktionsstaten som är behörig att pröva talan om ersättning. Detta avgörs enligt de fördragsslutande staternas nationella lagstiftning. Detsamma gäller frågan om vilken domstol i den stat där fonden har upprättats som är behörig att besluta om fördelning av och ut- betalning från fonden. 
 Artikel 40 
 Denna artikel innehåller bestämmelser om verkställighet av domar. En dom som har meddelats av behörig domstol i en fördragsslutan- de stat skall verkställas i övriga fördragsslutande stater under förut- sättning att domen är verkställbar i förstnämnda stat, att den där inte längre kan överklagas med ordinära rättsmedel samt att de formella förutsättningarna för verkställighet som gäller i den stat där verkstäl- lighet begärs har blivit uppfyllda. Ny prövning i sak får inte äga rum. En fördragsslutande stat får dock vägra verkställighet, om domen erhållits genom svikligt förfarande eller om en svarande mot vilken domen har meddelats inte haft skäliga möjligheter att föra sin talan 
  
 ( 
 första och andra punkterna 
 ). 
  
 I  
 tredje punkten  
 lämnas motsvarande regler som finns i första och andra punkterna när en dom har meddelats mot  
 HNS-fonden 
  (enligt artikel  
 39.1–2) 
  om domen kan verkställas i den stat där den med- delats och inte längre kan överklagas med ordinära rättsmedel. Domen skall erkännas och verkställas av alla fördragsslutande stater med iakt- tagande av ett beslut om fördelning enligt artikel 14.6. 
 Eftersom konventionen som förutsättning för verkställighet upp- ställer att domen inte längre kan överklagas med ordinära rättsmedel, omfattar bestämmelserna inte domar som endast är interimistiskt verkställbara. 
 111 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Artikel 41 
 Artikeln innehåller bestämmelser om regressrätt och subrogation. Enligt  
 första punkten  
 inträder fonden såvitt avser belopp som den 
 har betalat i ersättning enligt artikel 14.1 i den rätt som den som har fått ersättning kan ha mot ägaren eller dennes garant. Bestäm- melsen är således tillämplig bara när ansvarighet för ägaren eller garanten föreligger enligt konventionen. 
 I  
 andra punkten  
 föreskrivs, att konventionen inte inskränker fon- dens regressrätt mot eller subrogationsrätt i förhållande till någon annan person, inbegripet de som anges i artikel 7.2 d, än som avses i föregående punkt i den utsträckning dessa personer kan begränsa sitt ansvar.  
 HNS-fondens 
  subrogationsrätt får inte vara mindre för- månlig än den rätt som tillkommer en försäkringsgivare gentemot den som har fått ersättning. 
 Har en fördragsslutande stat eller myndighet i den staten betalat ersättning för skada orsakad av  
 HNS-gods 
  enligt bestämmelser i nationell lag, inträder staten eller myndigheten enligt  
 tredje punkten  
 i den rätt mot fonden som enligt konventionen tillkommer den som har fått ersättning. Det får dock inte hindra att andra subrogations- eller regressrätter som finns kan göras gällande mot  
 HNS-fonden. 
  
 Artikel 42 
 Denna artikel reglerar  
 HNS-konventionens 
  förhållande till andra konventioner. 
 I artikeln föreskrivs att  
 HNS-konventionen 
  ersätter alla äldre inter- nationella konventioner i den utsträckning de strider mot  
 HNS-kon- 
  ventionen. Dock görs det förbehållet, att denna bestämmelse inte skall inverka på de förpliktelser som de fördragsslutande staterna på grund av dessa äldre konventioner kan ha mot stater som inte till- träder  
 HNS-konventionen. 
  
 Artiklarna  
 43–54 
  
 Artiklarna  
 43–44 
  innehåller vad som benämnts övergångsbestämmel- ser och artiklarna  
 45–54 
  sedvanliga slutbestämmelser. 
 Vad gäller övergångsbestämmelserna föreskrivs i  
 artikel 43  
 att en stat är skyldig att lämna uppgifter till generalsekreteraren om den mängd avgiftspliktig last som tagits emot, eller om det avser LNG 
 112 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 som lossats, under föregående år, dels när staten deponerar ett instru- ment som anges i artikel 45.3, dels årligen därefter till dess konven- tionen träder i kraft. I  
 artikel 44  
 föreskrivs att församlingens första möte skall äga rum senast 30 dagar efter konventionens ikraftträ- dande. 
 Av slutbestämmelserna berörs här endast  
 artiklarna  
  
 46–48 
 . 
 Artikel 46  
 reglerar konventionens ikraftträdande. Konventionen 
 träder i kraft 18 månader efter det att vissa i konventionen närmare specificerade villkor har uppfyllts. Minst tolv stater, av vilka fyra sta- ter var och en med en sammanlagd bruttodräktighet om minst två miljoner enheter, skall ha gett sina samtycken till att vara bundna av den. I övrigt finns vissa villkor om mottagna mängder HNS- ämnen som skall lämnas till generalsekreteraren. 
 I  
 artikel 47  
 regleras frågor om översyn och ändring av konven- tionen. För att sammankalla en konferens med något av dessa syften krävs att en viss andel av konventionsstaterna begär det. 
 I  
 artikel 48  
 finns särskilda bestämmelser om ändring av konven- tionens begränsningsbelopp som gör det möjligt att ändra beloppen i framtiden på ett smidigare sätt än genom ett traditionellt ändrings- förfarande av konventioner (jfr. vad som föreskrivs i fråga om ett förenklat ändringsförfarande av beloppen i 1992 års ansvarighets- och fondkonventioner; se avsnitt 4.3). 
 Bestämmelsen förutsätter att hälften, men inte mindre än sex, av konventionsstaterna begär att IMO:s juridiska kommitté skall be- handla ett förslag till ändringar av begränsningsbeloppen. Ändringar- na kan antas med två tredjedels majoritet av närvarande stater vid beslutstillfället, dock under den förutsättningen att minst hälften av konventionsstaterna är närvarande. När de nya beloppen bestäms skall hänsyn tas till erfarenheter i fråga om inträffade olyckor och storleken på de ersättningsbelopp som har betalats. Vidare skall in- flationen beaktas och den effekt ändringen kan få i fråga om för- säkringskostnaderna. 
 Vidare har det i bestämmelsen tagits in vissa spärrar mot en alltför stor höjning av beloppen. Dessa spärrar innebär att det förenklade ändringsförfarandet inte kan inledas förrän fem år har gått från det att konventionen öppnades för undertecknande. Det måste också gå fem år från det att en sådan ändring har trätt i kraft till dess för- farandet kan sättas igång på nytt. Härutöver kan beloppen inte ökas med mer än sex procent per år räknat från den dag konventionen öppnades för undertecknande. Slutligen har det satts en absolut gräns för hur stor ändring som kan göras inom ramen för det förenklade 
 113 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 ändringsförfarandet. Beloppen får sålunda aldrig överstrida tre gånger de belopp som ursprungligen har bestämts i konventionen. 
 IMO skall skriftligen underrätta konventionsstaterna om de änd- ringar som har beslutats av juridiska kommittén. Kommitténs beslut är inte direkt bindande för staterna. Det får ingen verkan om minst en fjärdedel av de fördragsslutande staterna inom 18 månader från underrättelsen meddelar att de inte godtar ändringen. I annat fall an- ses däremot ändringen ha godtagits vid utgången av  
 18-månaders- 
  perioden. Ändringen träder i kraft ytterligare 18 månader senare. Ändringen binder vid sitt ikraftträdande alla fördragsslutande stater, alltså även de stater som har röstat emot förslaget. För att inte bli bunden av ändringen måste en stat säga upp konventionen senast sex månader innan den träder i kraft. 
 Beträffande övriga slutartiklar hänvisas till konventionstexten. 
  
 5.2 
  
 Internationellt samarbete för ikraftträdande 
  
 Sedan  
 HNS-konventionen 
  antogs har det visat sig finnas behov av internationellt samarbete för att underlätta arbetet för intresserade stater med att tillträda och införliva konventionen i nationell rätt. IMO:s juridiska kommitté har för detta ändamål inrättat en särskild beredningsgrupp. Gruppens arbete har bland annat resulterat i en skriftlig vägledning till konventionen. I beredningsgruppens regi har det också hållits möten med företrädare för intresserade staters rege- ringskanslier. Även konferenser och seminarier har anordnats med deltagare också från olika berörda branscher. Beredningsgruppen har fortlöpande rapporterat till IMO:s juridiska kommitté om dessa åtgärder och hur arbetet med genomförandet av konventionen fort- skrider i IMO:s medlemsstater. Av andra insatser som har gjorts för att underlätta tillträdet till och tillämpningen av  
 HNS-konventionen 
  kan särskilt nämnas att sekretariatet vid Internationella oljeskade- fonden har utarbetat en guide för implementering av  
 HNS-fonden 
  (Guide to the implementation of the HNS Convention), utvecklat en särskild programvara som skall göra det enklare att lämna uppgifter om mängden mottagna  
 HNS-ämnen 
  enligt konventionen samt stått till förfogande vid konferenser, seminarier m.m. för att informera om  
 HNS-konventionen. 
  
 Frågor som rör tillträdet till  
 HNS-konventionen 
  har också be- handlats vid nordiska departementsöverläggningar. 
 114 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  
 5.3 
  
 En  
  
 EG-rättslig 
  aspekt på tillträdesfrågan 
  
 HNS-konventionen 
  innehåller, som redan har nämnts, bestämmel- ser om domstols behörighet samt om erkännande och verkställighet av domar. På detta område har EG exklusiv behörighet genom rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privat- rättens område, Bryssel  
 I-förordningen. 
  Övriga frågor som regleras av konventionen ligger under medlemsstaternas behörighet. 
 Konventionen är alltså ett så kallat blandat avtal. En följd av detta är att medlemsstaterna inte utan EG:s medverkan kan tillträda konventionen. Rådet har emellertid beslutat att bemyndiga med- lemsstaterna att i gemenskapens intresse underteckna, ratificera eller ansluta sig till konventionen (Rådets beslut 2002/971/EG av den 18 november 2002 om bemyndigande för medlemsstaterna att i gemenskapens intresse ratificera eller ansluta sig till 1996 års inter- nationella konvention om ansvar och ersättning för skada i sam- band med sjötransport av farliga och skadliga ämnen). Detta beslut gör det möjligt för medlemsstaterna att tillträda konventionen med beaktande av EG:s behörighet i vissa frågor. 
 I rådsbeslutet anges att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åt- gärder för att inom rimlig tid och om möjligt före den 30 juni 2006 tillträda konventionen. Beslutet innebär ingen skyldighet för med- lemsstaterna att tillträda konventionen. Beslutanderätten i tillträdes- frågan tillkommer varje enskild medlemsstat. För Sveriges del måste ett tillträde till konventionen följa reglerna i 10 kap. regeringsfor- men. Detta innebär att konventionen först måste godkännas av riksdagen eftersom ett svenskt tillträde förutsätter lagändringar (se 10 kap. 2 § regeringsformen). 
  
 5.4 
  
 Konventionen och andra länder 
  
 5.4.1 
  
 Danmark 
  
 I Danmark antog folketinget i juni 2005 ett förslag till kapitel 11 om ansvar for skade opstået i forbindelse med søtransport af far- lige og forurenende stoffer efter reglerne i  
 HNS-konventionen 
  (599/2005). Lagändringen innebar att man införlivade  
 HNS-kon- 
  ventionen i dansk rätt genom att transformera konventionens be- stämmelser i 11 kapitlet utom såvitt avsåg bestämmelserna om HNS- fonden vilka inkorporerades genom hänvisning till relevanta artiklar 
 115 
  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 (angående transformering och inkorporering, se avsnitt 7. För Whitaker del återstår nu endast att till  
 HNS-fonden 
  ange de kvan- titeter  
 HNS-ämnen 
  som de danska mottagarna erhållit (eller såvitt avser LNG ägt) för att lagen skall kunna tillämpas när konventio- nens träder i kraft. 
  
 5.4.2 
  
 Norge 
  
 Norge har i betänkandet Erstatningsansvar ved sjøtransport av farlig gods (NOU 2004:21) föreslagit att  
 HNS-konventionen 
  skall imple- menteras i norsk rätt. Förslaget innebär att man i sjøloven inför ett nytt kapitel 11 om ansvar for skade voldt av farlig gods där  
 HNS-kon- 
  ventionen införlivas i norsk rätt genom transformering utom såvitt avser bestämmelserna om  
 HNS-fonden 
  som inkorporeras i sjøloven på motsvarande sätt som i Danmark. Betänkandet ligger till grund för utarbetandet av en proposition. Man räknar med att lagändringen kommer att träda i kraft under år 2007. 
  
 5.4.3 
  
 Finland 
  
 Finland bereder för tillfället lagstiftningen rörande det finska tillträ- det till  
 HNS-konventionen. 
  Man planerar att lägga fram ett lagför- slag under år 2007 med intentionen att författningsförslagen skall kunna träda i kraft samma år. 
  
 5.4.4 
  
 Andra länder 
  
 Vid European Maritime Safety Agencys (EMSA) möte om HNS- konventionen i Bryssel den 21 februari 2006 framkom att många medlemsstater i EU arbetade med att införliva konventionen i sina respektive rättordningar. Det var emellertid endast ett fåtal länder som hade genomfört implementeringen fullt ut. Irland, Polen och Storbritannien (samt även Australien, Kanada och Nya Zeeland) förklarade att deras avsikt var att lägga fram nödvändig lagstiftning under innevarande år. Belgien, Luxemburg, Nederländerna, Spanien och Tyskland uppgav att de räknade med att kunna implementera konventionen under år 2007. 
 116 
  
 6 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
  
 HNS-konventionen 
  
 Den fråga utredningen först har att ta ställning till är – som tidigare sagts – huruvida Sverige bör tillträda  
 HNS-konventionen 
  eller inte. För att få en fullständig överblick av konsekvenserna av vad ett till- träde till konventionen eller ett avstående härifrån innebär, har ut- redningen valt att göra en riskanalys, en redovisning av möjliga alter- nativ samt en kostnadsanalys. Utredningen redovisar avsnitten nedan. 
  
 6.1 
  
 Riskanalys 
  
 Kemikalietransporterna med fartyg ökar för närvarande bl.a. till följd av att behovet av kemikalier växer i takt med att industrierna i öststatsländerna expanderar. Det innebär en utvecklingsfaktor, men även en generell ökning av riskerna för olyckor med sådant gods på en global nivå. 
 Av avsnitten 2.2.1 och 2.2.2 framgår att det förekommit olyckor med  
 HNS-ämnen 
  som gods från fartyg i såväl svenska som ut- ländska vatten. Det har t.ex. inträffat att fartyg läckt ut kemikalier och att bränder uppstått ombord på fartyg som transporterat kemi- kalier i förpackad form. 
 Av inträffade olyckor världen över har några endast förorsakat mindre skador, medan andra har inneburit risker för allvarliga kata- strofer. Utifrån antalet inträffade olyckor har man kunnat beräkna en genomsnittlig olycksfrekvens med 18 olyckor per år världen över (se www.hnsconvention.org). Det är högst sannolikt att dylika olyckor kommer att ske även i framtiden, däribland i Sverige. Ökad kunskap, bättre information om produkternas egenskaper, säkrare hantering av parterna på marknaden inklusive bättre fartyg minskar dock olycksrisken och konsekvenserna av den. Även om risken för att en olycka som förorsakar höga kostnader är relativt liten är  
 HNS-konventionen 
  skapad för att lösa de problem som kan in- träffa i just de fallen. 
 117 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 6.2 
  
 Alternativa förslag 
  
 För att kunna ta ställning till huruvida Sverige bör tillträda HNS- konventionen eller inte måste en närmare analys göras av vad ett sådant åtagande skulle innebära. Utredningen har därför valt att redovisa de båda alternativen nedan; Alternativ 1 – Inte tillträda konventionen respektive Alternativ 2 – Tillträda konventionen. 
  
 6.2.1 
  
 Alternativ 1 – Inte tillträda konventionen 
  
 Fördelar 
 Eftersom det inte har inträffat några allvarligare olyckor med HNS- gods på svenskt vatten kan det ifrågasättas om det finns skäl för Sverige att tillträda  
 HNS-konventionen. 
  De skadelidande har dess- utom redan i dag goda möjligheter att genom redarens  
 PI-försäk- 
  ring erhålla ersättning upp till fartygets begränsningsbelopp enligt 9 kap. sjölagen, även om dessa belopp understiger de som skulle kun- na utges vid ett tillträde till konventionen. Det finns inte heller någon anledning att anta att avsaknaden av en särskild ansvarsgrund skulle i sig få några större konsekvenser. Vid transporter av detta slag före- faller det rimligt att räkna med att domstolarna skulle ålägga den som driver verksamheten ett i princip strikt ansvar. 
 Vidare omfattar  
 HNS-konventionen 
  cirka 6 000 ämnen, vilket kan tyckas så vidlyftigt att den är svår att överblicka. Många av dessa ämnen är dessutom flyktiga varför det sällan uppstår något behov av att sanera sedan de väl läckt ut (i motsats till ett utsläpp med olja). Som en konsekvens av det saknas det därför behov av en konvention på området. 
 Genom att avstå från att tillträda  
 HNS-konventionen 
  kan man generellt säga att administrativa kostnader kommer att sparas. Mot- tagare av  
 HNS-gods 
  i Sverige kommer inte att drabbas av ökade kostnader genom att behöva betala avgifter till  
 HNS-fonden 
  för att kompensera skadelidande i länder där konventionen gäller. De kommer i stället att komma i en konkurrensfördel gentemot kolle- gor i länder som tillträder konventionen. Myndigheter och andra berörda kommer inte att få ökade kostnader för exempelvis att ställa ut certifikat. 
 118 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 Nackdelar 
 Om alla andra Östersjöländer tillträder konventionen, torde det knappast vara politiskt möjligt för Sverige att avstå härifrån. Har många länder anslutit sig till konventionen, kan befraktning av  
 HNS-gods 
  bli dyrare och svårare att genomföra för Sveriges del. Vid ett sådant val kommer också Sverige att avstå från möjligheten att kunna påverka utvecklingen på området.  
 EG-kommissionen 
  uppmärksammade i höstas – inför ett möte i IMO:s generalför- samling – att en rad  
 IMO-konventioner 
  inte tillträtts av medlems- staterna. Däribland noterades att  
 HNS-konventionen, 
  som anses mycket viktig för gemenskapen, inte kommit att träda i kraft. Om inte medlemsstater ansluter sig till konventionen kan  
 EG-kommis- 
  sionen i stället komma att initiera frågan om ett genomförande av konventionen inom gemenskapsrätten. Det innebär att man bryter en lång tradition av globala regleringar på sjörättens område. 
 De nuvarande ersättningsnivåerna kan innebära att skadelidande på svenska vatten inte kommer att erhålla full ersättning för den skada de drabbats av. För skadelidande kan det medföra såväl administrativa som juridiska svårigheter att få ersättning för kost- nader som inträffat i samband med en  
 HNS-olycka 
  på svenskt vatten, trots de nuvarande ersättningsnivåerna. Ett skäl härtill kan vara att fartygsägaren har sin stationering utanför svensk jurisdik- tion. Vidare skulle uppenbarligen inte  
 HNS-fonden 
  stå till förfog- ande för att ersätta skador som överstiger redarens ansvarsbelopp. Under dessa omständigheter kan effekten således bli – förutom att skadelidande inte får ersättning – att svenska staten och kommu- ner, dvs. i slutänden skattebetalarna, får stå för saneringskostnader och andra  
 HNS-skador. 
  
 6.2.2 
  
 Alternativ 2 – Tillträda konventionen 
  
 Fördelar 
 Rådsbeslutet i EU från hösten 2002 om medlemsstaternas tillträde till  
 HNS-konventionen 
  innebär ingen skyldighet för Sverige att tillträda konventionen. Det finns emellertid skäl för Sverige att göra det. Sverige har rent allmänt sett vanligen anslutit sig till olika internationella konventioner och har ofta aktivt medverkat vid deras tillkomst. Detta gäller inte minst inom sjörättens område. Sverige har tillträtt såväl 1969/1971 års som 1992 års ansvarighets- 
 119 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 och fondkonventioner för oljeskador. Konventionerna har inför- livats i svensk rätt i 10 kap. sjölagen och i lagen om ersättning från de internationella oljeskadefonderna. De nu nämnda konventio- nerna har stora likheter med  
 HNS-konventionen 
  varför den sist- nämnda konventionen är en logisk fortsättning på det regelsystem som byggts upp inom sjörätten. Om man skulle avstå från att tillträda  
 HNS-konventionen 
  skulle det innebära en lucka i regel- systemet. 
 Sjöfartsnäringen har en utpräglat internationell karaktär. En inter- nationell reglering av de frågor som  
 HNS-konventionen 
  omfattar är därför att föredra framför en regional eller nationell reglering. Även för konkurrensneutraliteten och förutsebarheten inom sjöfartsnä- ringen är det angeläget med internationellt enhetliga regler inom sjörätten. Det är naturligtvis en fördel om såväl de nordiska länder- na som andra medlemsstater i EU väljer att tillträda konventionen. På så sätt kommer en gemensam miljöpolitik att bedrivas av samt- liga länder. 
 Ur de skadelidandes perspektiv måste konventionen betraktas som en avsevärd förbättring i jämförelse med nuvarande ordning. Det strikta ansvaret, försäkringsplikten med direktkravsrätt och det från oljeskadeområdet väl beprövade systemet med en uppdelning av ersättningsansvaret mellan fartygsägaren och en internationell fond finansierad av lastintressena, borgar för att de skadelidande får fullgod och snabb ersättning i de flesta fall. Den skadelidande slipper på så sätt att tillämpa de nuvarande svenska reglerna med krav på att bevisa att fartygsägaren eller annan vållat skadan genom upp- såtligt eller vårdslöst handlande. 
 Försäkringsplikten innebär att de som transporterar  
 HNS-gods 
  kommer att få ett ökat ansvar genom höjda ersättningsnivåer. Det innebär att förutsättningarna för att få full ersättning vid en olycka ökar och att dessa kostnader inte kommer att belasta stat och kom- mun. 
 Kostnaderna till  
 HNS-fonden 
  kommer att fördelas globalt mellan dem som tar emot  
 HNS-gods 
  (eller som har äganderätten till LNG- last omedelbart före lossning) i de fördragsslutande staterna. Detta innebär att de industrier som är avgiftspliktiga för  
 HNS-gods 
  kom- mer att bidra vid olyckor med sådant gods. 
 Vid ett utflöde i vatten av olja eller andra skadliga ämnen har kom- munen rätt till ersättning av staten för den del av saneringskost- naderna som överstiger hälften av ett prisbasbelopp för det år då kostnaden uppstod (se 7 kap. 1 § i förordningen om skydd mot 
 120 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 olyckor). Detta kan jämföras med att staten kan få ersättning pri- märt från skadevållaren, dvs. fartygets ägare, eller sekundärt av Internationella oljeskadefonden vid ett oljeutsläpp. Ett införande av  
 HNS-konventionen 
  innebär att staten ges möjlighet att när en olycka har inträffat på motsvarande sätt erhålla ersättning för sina utgifter och andra kostnader för förebyggande åtgärder från en för- säkring kompletterad av en internationell fond. Möjligheterna för svenska staten att få ersättning för uppkomna kostnader för en miljöräddningsoperation och för övriga skador till följd av ett HNS- utsläpp ökar således om Sverige tillträder konventionen jämfört med om Sverige inte gör det. Kostnaderna belastar annars skatte- medel/skattebetalarna och torde på sikt därför indirekt även kunna medföra att resurserna för miljöräddning/miljöräddningsberedskap blir sämre än om en stor del av kostnaderna föranledda av en större olycka/ett större utsläpp kan täckas enligt  
 HNS-konventionens 
  er- sättningssystem. 
 Konventionen i sig innehåller inga bestämmelser som reglerar staternas respektive en stats myndigheters ansvar för miljöräddning inom statens territorium och ekonomiska zon eller staternas sam- arbete inom miljöräddningen. Myndigheternas ansvar och uppdrag för förebyggande åtgärder samt för sjö- och miljöräddning regleras istället i författning (lagen respektive förordningen om skydd mot olyckor) samt myndighets regleringsbrev. Kraven på beredskap för miljöräddning avseende kemikalier kan självklart komma att ändras/ökas på sikt – med ökade kemikalietransporter och/eller med anledning av en olycka. Det är dock mycket tveksamt om själva  
 HNS-konventionen 
  och ett tillträde till den får en sådan effekt. 
 Det internationella samarbetet inom miljöräddningen för Sveriges del sker främst inom ramen för Bonnavtalet, Helsingfors- kommissionen (Helcom) och Köpenhamnsavtalet. Visst samarbete äger också rum inom EU genom t.ex. EMSA som enligt uppgift håller på att ta fram en manual för miljöräddningsoperationer vid oljeutsläpp. Inom gemenskapen finns också en databas över med- lemsstaternas respektive resurser för miljöräddning. Det framstår inte som sannolikt att dessa samverkansformer skulle förändras särskilt av just ett tillträde till konventionen. 
 Det nya systemet kommer att innebära ett krav på rapportering av  
 HNS-gods 
  till en behörig myndighet i Sverige. På så sätt kommer det finnas en ökad kontroll av vilka  
 HNS-ämnen 
  som transporteras till sjöss. 
 121 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Nackdelar 
 Det är svårt att ange vilka ekonomiska konsekvenser ett tillträde till  
 HNS-konventionen 
  skulle innebära. Klart är att mottagare av  
 HNS-gods 
  och den som har äganderätten till  
 LNG-last 
  omedelbart före lossning, kommer att få bidra ekonomiskt till  
 HNS-fonden. 
  Eftersom olyckorna med  
 HNS-ämnen 
  har varit få, kan man dock tänka sig att också avgifterna kommer att kunna hållas på en relativt låg nivå. Ett tillträde till konventionen kan dock innebära vissa kostnader för redarna ur administrativt hänseende såsom in- hämtande av  
 HNS-certifikat. 
  Ur konkurrenssynpunkt kan en svensk anslutning innebära en nackdel för ägare av svenskregistrerade fartyg jämfört med dem vars länder inte tillträtt konventionen. Den svenska industrin kommer att få en ökad administration genom kravet på att rapportera mängder mottaget  
 HNS-gods 
  eller ägande- rätten till  
 LNG-last 
  omedelbart före lossning, och i syfte att kunna göra det, fortlöpande registrera mottagandet av respektive ägande- rätten till sådant gods. Med tanke på det stora antal kemikalier som innefattas av fonden, kan en rapportering bli svår att genomföra på ett konkurrensneutralt sätt. Risken finns att rapporteringskraven kommer att tillämpas olika i olika länder vilket kan leda till olika konkurrensförutsättningar mellan företag på samma marknad. Rapporteringsvägar och efterlevnadskontroll måste därför vara tro- värdiga och transparenta, vilket i sin tur ytterligare ökar administra- tionen för berörda företag och ansvariga myndigheter. 
 Vidare kan den svenska industrin hamna i konkurrensnackdel i stora mått, om en anslutning inte sker uniformt inom EU. Man kan komma att få betala löpande avgifter till  
 HNS-fonden 
  tidigare än sina europeiska konkurrenter samt riskera att få bidra ekonomiskt vid olyckor där konkurrenterna inte behöver göra det. 
 Ett tillträde till konventionen skulle innebära att någon myndig- het måste åläggas att utfärda/kontrollera de obligatoriska HNS- certifikaten. Vidare måste det finnas möjlighet att genom stickprov kontrollera att reglerna efterföljs. Det nu sagda innebär kostnader för samhället. 
 122 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 6.3 
  
 Kostnadsanalys 
  
 Vid bedömningen av om Sverige bör tillträda  
 HNS-konventionen 
  måste en närmare analys – utöver vad som redovisats i föregående avsnitt – göras av de kostnader tillträdet kan medföra samt hur dessa fördelas. I samband härmed kommer även en kostnadsanalys att göras av vad ett  
 icke-tillträde 
  till konventionen innebär för Sveriges del. 
  
 6.3.1 
  
 Alternativ 1 – Inte tillträda konventionen 
  
 Om Sverige inte tillträder konventionen kommer inga omedelbara kostnader att uppkomma. Skulle det inträffa en olycka i svenska farvatten kan det dock tänkas att de skadelidande inte kan få full ersättning enligt nuvarande lagstiftning. En följd härav kan då bli att Sverige (dvs. stat, kommuner eller myndigheter) får stå för saneringskostnader och andra kostnader. 
  
 EG-kommissionen 
  har framhållit vikten av att medlemsstaterna tillträder  
 HNS-konventionen. 
  Om så inte sker, kan det tänkas att gemenskapsrätten istället upprättar liknande regler inom EU. Det skulle innebära i vart fall samma kostnader som under alternativ 2 (se avsnitt 6.2.2). 
  
 6.3.2 
  
 Alternativ 2 – Tillträda konventionen 
  
 Om Sverige väljer att tillträda  
 HNS-konventionen 
  kommer det att innebära ökade kostnader (se avsnitt 6.2.2). Utredningen har valt att nedan nämna något särskilt för varje grupp som kan tänkas komma att få merkostnader om konventionen införlivas i svensk rätt. 
 Ägare till svenskregistrerade fartyg 
 Ett tillträde till konventionen ökar ansvaret för ägarna till svensk- registrerade fartyg. De kommer att bli skyldiga att ha försäkringar som täcker de beloppsgränser som konventionen föreskriver. Initialt torde detta inte innebära att dessa får höjda försäkrings- premier eftersom dessa baseras till stor del på erfarenheter av in- träffade olyckor. 
 123 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Industrin som tar emot  
 HNS-gods 
  
 De som tar emot  
 HNS-gods 
  eller som har äganderätten till LNG- last omedelbart före lossning i Sverige kommer att vara skyldiga att upprätta en årlig rapport till en behörig svensk myndighet av allt gods som hanteras (med mottagare avses nedan även de som är ägare av  
 LNG-last 
  omedelbart före lossning). Inte endast den traditio- nella kemikalieindustrin kommer att omfattas av rapporteringsskyl- digheten. Även branscher som skogs- och verkstadsindustri direkt- importerar kemikalier i sådan omfattning att de troligen kommer att omfattas av kraven. Det kommer att innebära administrativa kostnader för industrin. 
 I de fall myndigheten inte får tillräckliga uppgifter från industrin av skäl som bristande information från avsändaren (i Sverige eller annat land), kommer industrins transportörer att få rapportera in kompletterande uppgifter till myndigheten. Det ligger nära till hands att tro att dessa nödgas till att ta ut avgifter för att klara sitt ansvar mot myndigheten. Industrin kan därigenom komma att drabbas av dubbla administrativa avgifter. 
 Mottagarna kommer också att blir skyldiga att betala en viss summa för att täcka  
 HNS-fondens 
  administrativa kostnader (mot- svarande gäller i fråga om Internationella oljeskadefonden). Kost- naderna kommer att fördelas mellan alla mottagare i fördragsslut- ande stater. 
 Slutligen är mottagarna skyldiga att stå för  
 HNS-fondens 
  kost- nader vid en eventuell olycka. Det är emellertid svårt att göra någon kostnadsuppskattning i denna del. Medel kommer inte att samlas in förrän efter det att en olycka har inträffat och då det står klart att fartygets försäkring inte täcker godkända skadeanspråk. Preskriptionstiden är i regel tre år. Inte i något fall får krav fram- ställas för olyckor som förorsakat skador som uppkommit för mer än tio år sedan.  
 HNS-fonden 
  betalar maximalt ut 250 miljoner SDR (motsvarar cirka 2,7 miljarder kr) per olycka. Det kommer dock att finnas möjlighet att dela upp avgifterna på flera år (jfr. Inter- nationella oljeskadefondens system). Avgifterna vid Internationella oljeskadefonden har under ett och samma år, år 2001, som mest uppgått till 42 miljoner SDR (motsvarar cirka 450 miljoner kr). De hade sin grund i två stora oljeolyckor med fartygen Nakhodka (år 1997) och Bell (år 1999). 
 124 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 Kustbevakningen 
 Miljöräddningstjänst och miljöräddningsberedskap 
 Miljöräddningen till sjöss utgör en av huvuduppgifterna för Haley bevakningen. Inga särskilda kostnader förväntas uppkomma för Haley bevakningen till följd av ett tillträde till konventionen. Vid myndig- heten finns redan beredskap, resurser, organisation och rutiner för miljöräddningstjänst. 
 Handläggning av  
 HNS-ärenden 
  
 Av förordningen (1993:1138) om hanteringen av statliga fordringar följer att Kustbevakningen skall kräva in statens fordringar på ersättning från en skadevållare till följd av miljöräddningsopera- tioner omfattande nyttjandet av myndighetens resurser avseende fartyg och drift av fartyg, luftfartyg, personal och förbrukat mate- riel jämte sanering av fartyg och materiel efter genomförd opera- tion. Rättsligt sett rör det sig om skadestånd för oljeskada enligt 10 kap. sjölagen med de begränsningar som följer därav. Debite- ringen följer beräkningsgrunder som årligen fastställs i samråd med Ekonomistyrningsverket (jfr. avgiftsförordningen [1992:191]). Detta är en uppgift för myndigheten oavsett om Sverige tillträder HNS- konventionen eller inte, även om krav – med hänsyn till det strikta ansvar som följer med konventionen – kan komma att förekomma något mer ofta än för närvarande. Ett tillträde till konventionen kan dock inte på grund av detta beräknas medföra någon väsentlig kostnadsökning för Kustbevakningen. 
 Vid myndigheten finns redan rutiner för handläggning av olje- skadeärenden och yrkanden om ersättning från försäkringsgivarna och Internationella oljeskadefonden till följd av oljeutsläpp. Regel- mässigt har ersättningsfrågor lösts genom överenskommelser utom rätta och endast i ett litet fåtal ärenden har det varit nödvändigt att stämma skadevållaren inför svensk domstol. Samma rutiner kan utan övergripande merkostnader användas för handläggning av HNS- skadeärenden och yrkanden om ersättning från  
 PI-klubbarna 
  och  
 HNS-fonden. 
  
 Genom ett tillträde skulle statens möjligheter att få ersättning för kostnader för miljöräddningsoperationer öka. Belastningen på skattemedel för miljöräddningen och övriga skador till följd av ett 
 125 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-utsläpp 
  bör alltså bli mindre om Sverige tillträder konven- tionen än om Sverige väljer att stå utanför. 
 Kostnader för myndigheter 
 Sverige är skyldigt att se till att det finns en myndighet som kan ta emot de årliga  
 HNS-rapporterna 
  samt att tillse att dessa dokument kommer sekretariatet på  
 HNS-fonden 
  tillhanda. Motsvarande system finns redan i dag när det gäller rapportering till Internationella olje- skadefonden och torde därför inte innebära en alltför tung börda för staten. 
 Vidare måste det finnas en myndighet som kan utfärda certifikat för fartyg som transporterar  
 HNS-gods 
  som intygar att fartyget har föreskriven försäkring eller motsvarande ekonomisk säkerhet. Även här finns ett motsvarande system på oljeskadesidan och torde inte heller det innebära en särskilt tung börda för staten. 
 Initiala kostnader 
 När konventionen trätt i kraft kommer det att bestämmas var fonden skall ha sitt huvudkontor. Internationella oljeskadefonden har sitt huvudkontor i London varför det ligger nära till hands att placera även  
 HNS-fondens 
  kontor där. Härigenom skapas förut- sättningar för en i praktiken gemensam administration av de båda fonderna. Detta skulle givetvis bidra till att hålla nere kostnaderna. 
  
 6.4 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Förslag:  
 Sverige skall tillträda  
 HNS-konventionen. 
  
 I avsnitten  
 6.1–6.3 
  ovan har utredningen ingående försökt beskriva de för- respektive nackdelar som ett svenskt tillträde till  
 HNS-kon- 
  ventionen kan komma att innebära. Utredningen har även behand- lat för- och nackdelar om Sverige skulle välja att avstå från att tillträda konventionen. 
 Den första fråga utredningen har ställt sig är om det behövs någon lagstiftning på området. Har inte redan gällande rätt inne- burit att de som drabbats av  
 HNS-skador 
  har kunnat tillförsäkras 
 126 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 ersättning fullt ut? Det är visserligen riktigt.  
 HNS-konventionen 
  får dock sägas främst innebära den förändringen att den skapar ett system som skulle förmå att möta olyckor av betydligt större omfattning än de som hittills inträffat. Det faktum att världen tills nu har varit förskonad från  
 HNS-olyckor 
  av katastrofmagnitud kan knappast tas till intäkt att de inte kan eller kommer att inträffa i framtiden. Om detta vittnar erfarenheterna från transporter av  
 HNS-gods 
  på väg och järnväg. Det förefaller inte heller rimligt att vänta och se. Skulle det inträffa en olycka av större omfattning kommer det att uppstå ett stort tryck på lagstiftaren, internatio- nellt och nationellt, att snabbt genomföra en lagstiftning som för- mår uppnå just vad  
 HNS-konventionen 
  syftar till. Det är givetvis inte ovanligt att liknande brandkårsutryckningar ibland är nöd- vändiga och hänger inte sällan samman med att det som föranlett utryckningen inte har kunnat förutses. Här är emellertid situa- tionen en annan; här har det internationella samfundet tidigt in- riktat sitt arbete på att skapa ett heltäckande system för ersättning för sådana skador som kan uppkomma vid sjötransport av olika slags farligt gods. Systemet har genomförts i etapper. Det inter- nationella arbetet koncentrerades till en början på skador orsakade vid transport av råolja. Härefter har regelverket byggts ut med en konvention som behandlar skador orsakade av sådan olja som används som drivmedel för fartyget i fråga, vad som kallas bunker- oljor.  
 HNS-konventionen 
  är det sista ledet i arbetet på att skapa ett heltäckande regelverk. Lagstiftaren har med andra ord ett unikt tillfälle att i god tid, innan den oundvikliga katastrofen har in- träffat, se till att ha en väl genomtänkt och internationellt väl spridd lagstiftning på plats. Redan detta förhållande talar starkt för att Sverige inte bör ställa sig utanför systemet. 
 Frågan är ändå om systemet inte blir alltför komplicerat och att det också kan bli kostsamt för dem som gemensamt skall bära ersättningsansvaret. När det till en början gäller fartygsägarens an- svar torde, som redovisats i det föregående, det ökade ansvar som  
 HNS-konventionen 
  för med sig i förhållande till de belopp till vilka i dag redaren kan begränsa sitt ansvar, vara helt marginellt. Vad härefter angår industrins kostnader är det betydligt svårare, för att inte säga näst intill omöjligt, att göra några bestämda förutsägelser. Det beror nämligen på så många okända faktorer; hur omfattande är olyckan och hur stor mängd avgiftspliktigt gods har tagits emot i de olika stater som är anslutna till konventionen. I det internatio- nella perspektivet torde emellertid inte Sveriges industri behöva 
 127 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 SOU 2006:92 
  
 räkna med att bära ett större ansvar än motsvarande industrier i konkurrentländer, snarare tvärtom. Inte heller den administrativa bördan och därmed förenade kostnader framstår som någon hindran- de faktor. Rapporteringsskyldigheten torde utan alltför stora kompli- kationer kunna genomföras genom att befintliga system anpassas till de krav  
 HNS-konventionen 
  för med sig. Inte minst torde den programvara som utarbetats inom Internationella oljeskadefondens sekretariat kunna bidra till förenklingar och kostnadsbesparingar. 
 Slutligen är det nödvändigt att se hur det internationella sam- fundet i övrigt ställer sig till konventionen. Av särskilt intresse är givetvis inställningen i våra nordiska grannländer och övriga med- lemsstater i EU. Vi vet att Danmark och Norge har för avsikt att ansluta sig till konventionen inom en snar framtid. Enligt vad utredningen inhämtat är planerna desamma för Finlands del. I rådets beslut från år 2002 uppmanas samtliga medlemsstater att till- träda  
 HNS-konventionen. 
  Som utredningen framhållit är detta be- slut inte formellt bindande för medlemsländerna men det har i praktiken – med hänsyn till de konsekvenser en splittrad bild inom EU torde föra med sig – ansetts inte ge medlemsländerna något egentligt val. Vad utredningen inhämtat pågår arbete i många med- lemsstater med att genomföra den lagstiftning som är nödvändig för ett tillträde. Med hänsyn härtill förefaller det varken rimligt eller lämpligt att Sverige ställer sig utanför det internationella regel- systemet. En sådan åtgärd skulle på ett markant sätt bryta en mer än hundraårig tradition av nordisk rättslikhet på sjörättsområdet. Genom att tillträda konventionen deltar Sverige aktivt i det inter- nationella arbetet på området och har på så sätt också en möjlighet att påverka utvecklingen. Det kan här nämnas att Sverige medvetet spelat en aktiv roll vid utvecklingen av det nu aktuella regel- systemet. 
 Sammantaget har utredningen funnit att fördelarna med att till- träda  
 HNS-konventionen 
  är så omfattande att de med överväldig- ande styrka talar för att Sverige bör ansluta sig till detta regelverk. 
 Utredningens experter har enhälligt ställt sig bakom denna rekommendation. Från industrins sida har emellertid strukits under vikten av att en svensk anslutning bör anstå till dess våra främsta konkurrentländer har tillträtt konventionen. Annars skulle konkur- rensen på marknaden riskera att snedvridas. Utredningen kan för sin del ansluta sig till dessa tankar; det är angeläget att undvika att  
 HNS-konventionen 
  och de avgifter som konventionen kan komma att generera så långt möjligt blir konkurrensneutrala, inte bara 
 128 
  
 SOU 2006:92 
  
 Frågan om Sveriges tillträde till  
 HNS-konventionen 
  
 mellan olika slag av ämnen utan också mellan länder vars kemiska industrier tävlar om samma marknader. Det är emellertid just av nu angivna skäl som  
 HNS-konventionens 
  bestämmelser om ikraft- trädande har utformats. De syftar till att se till att konventionen inte träder i kraft förrän en tillräckligt stor andel av de länder som importerar  
 HNS-gods 
  har anslutit sig. Vidare verkar EU:s råds- beslut i samma riktning. Det torde för övrigt från ett  
 EU-perspek- 
  tiv vara fullständigt oacceptabelt att låta  
 HNS-avgifter 
  bli ett kon- kurrensmedel mellan medlemsstaterna. Nu angivna förhållanden bör enligt utredningen på ett tillfredsställande sätt möta de far- hågor den svenska industrin har uttryckt. Utredningen utgår vidare från att detta är en fråga som uppmärksammas av regeringen när det gäller att bestämma tidpunkten för ett svenskt tillträde till  
 HNS-konventionen. 
  Från utredningens perspektiv framstår det dock som om det av nu angivna skäl inte skulle finnas anledning att förhålla sig avvaktande utan att det tvärtom kan vara angeläget att ansluta sig så snart ske kan och att därigenom bidra till att kon- ventionen och de fördelar den introducerar snarast möjligt kommer på plats. 
 129 
  
 7 
  
 Metoden för  
  
 HNS-konventionens 
  införlivande i svensk rätt 
  
 Förslag:  
 Bestämmelserna i  
 HNS-konventionens 
  artiklar  
 1–12, 
  21,  
 23–37.1, 
  38 och  
 42–54 
  införlivas i svensk rätt genom trans- formering medan artiklarna  
 13–20, 
  22,  
 37.2–4, 
 39–41 
  inkorpo- reras med svensk rätt. 
 I svensk rätt finns det inte några föreskrifter om hur bestämmel- serna i en internationell överenskommelse som Sverige tillträder skall införlivas med den svenska rättsordningen. Om det gäller en överenskommelse vars bestämmelser rör myndigheters eller enskil- das handlande, kan två olika metoder komma i fråga. Överens- kommelsens bestämmelser kan införlivas med svensk rätt antingen genom s.k.  
 transformering  
 eller genom s.k.  
 inkorporering 
 . 
 Vid  
 transformering  
 omarbetas de delar av den internationella överenskommelsen som behöver införlivas med svensk rätt till svensk författningstext. Därvid används den teknik i fråga om systematik och språkbruk som normalt används vid rent inhemsk lagstiftning. En annan form av transformering är att en konven- tionstext, som är avfattad enbart på främmande språk, i en mer eller mindre ordagrann översättning till svenska tas in i den svenska för- fattningen. I detta fall är det den svenska versionen som blir gällande svensk lag. 
  
 Inkorporering  
 innebär att det i en lag eller annan författning föreskrivs att konventionens bestämmelser direkt gäller i Sverige och skall ha tillämpning här i landet. När inkorporeringsmetoden används blir den autentiska konventionstexten – på ett eller flera språk – gällande författningstext i svensk rätt. Beträffande konven- tioner som saknar svensk autentisk text brukar som ett hjälpmedel en översättning till svenska publiceras vid sidan av de autentiska texterna. 
 Ansvarighetskonventionerna från år 1969 och 1992 transforme- rades till svensk rätt (se 10 kap. sjölagen) medan fondkonventio- 
 131 
  
 Metoden för  
 HNS-konventionens 
  införlivande i svensk rätt 
  
 SOU 2006:92 
  
 nerna från år 1971 och 1992 samt 2003 års fondprotokoll inkor- porerades med den svenska rättsordningen (se lagen om ersättning från de internationella oljeskadefonderna). Samma lagtekniska lös- ning har även valts av Danmark och Norge då de tillträdde konven- tionerna. De har emellertid valt att inkorporera bestämmelserna om Internationella oljeskadefonden i søloven respektive sjøloven och inte i en särskild lag (se 10 kapitlena i danska søloven 538/2004 respektive norska sjøloven  
 1994-06-24 
  nr. 39). 
 Danmark har införlivat  
 HNS-konventionen 
  i dansk rätt genom att transformera  
 HNS-konventionens 
  bestämmelser utom såvitt avser bestämmelserna om  
 HNS-fonden 
  vilka har inkorporerats (se 11 kapitlet søloven 599/2005). Norge har i sitt betänkande före- språkat samma lagtekniska lösning. Liksom vid implementeringen av ansvarighetskonventionen har de inkorporerat bestämmelserna i søloven respektive sjøloven. 
 Vid införlivandet av  
 HNS-konventionen 
  i svensk rätt är det angeläget att denna lagstiftning liknar oljeskadebestämmelserna i så stor utsträckning som möjligt. Det är även av stor vikt att de nordiska länderna bibehåller den rättslikhet som de har utvecklat på sjörättens område. Bestämmelserna i  
 HNS-konventionens 
  artiklar  
 1–12, 
  21,  
 23–37.1, 
  38 och  
 42–54 
  bör därför transformeras till svensk rätt och tas in i sjölagen medan artiklarna  
 13–20, 
  22,  
 37.2–4, 
 39–41 
  inkorporeras i svensk rätt genom en särskild lag. 
 132 
  
 8 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 8.1 
  
 Allmänna synpunkter 
  
 I avsnitt 7 föreslår utredningen att konventionens regler – utom såvitt avser reglerna om  
 HNS-fonden 
  – införlivas med svensk rätt genom att konventionens innehåll transformeras till svensk rätt med användning av traditionell lagstiftningsteknik. Konventionens bestämmelser är tvingande. Det innebär att huvuddelen av inne- hållet i den kommande lagstiftningen är förutbestämd. I författ- ningen bör i saklig överensstämmelse med konventionens regler tas upp bestämmelser om lagens tillämpningsområde, fartygsägarens ansvarighet, begränsning av ansvaret, begränsningsfond, preskrip- tion, försäkringsskyldighet, svensk domstols kompetens samt verk- ställighet av dom meddelad i en annan fördragsslutande stat. Be- träffande det sakliga innehållet i dessa bestämmelser hänvisas till den redogörelse för konventionens innehåll som har lämnats i avsnitt 5.1.2. Dessa bestämmelser bör, i likhet med vad som skett i Danmark och Norge, tas in i sjölagens 11 kap. som därigenom får en helt ny lydelse: 11 kap., Om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen. 
 På några punkter måste bestämmelser som kompletterar konven- tionens regelsystem tas in i lagen. Det gäller bl.a. vissa frågor om begränsningsfonden, reglering av försäkringsskyldigheten samt frå- gor om forum och verkställighet. Det är dessutom nödvändigt att införa vissa straffbestämmelser. 
 I samband med att lagstiftningen genomförs måste vissa särskilda frågor uppmärksammas. Det gäller till en början frågan om lagens tillämpningsområde. Det är nämligen möjligt att i vissa avseenden ge den svenska lagen ett snävare tillämpningsområde genom att undanta vissa mindre fartyg som används i nationell trafik och statsfartyg. Vidare måste ställning tas till vilket av de alternativa mottagarbegreppen som skall väljas. 
 133 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 I fråga om konventionens bestämmelser om  
 HNS-fonden 
  har utredningen föreslagit (se avsnitt 7) att den görs direkt tillämplig som svensk lag. 
 På grund av vad som nu anförts föreslår utredningen att det i en särskild lag tas in en bestämmelse av innebörd att artiklarna  
 13–20, 
  22,  
 37.2–4 
  och  
 39–41 
  om  
 HNS-fonden 
  skall gälla som svensk lag till den del de inte uteslutande reglerar de fördragsslutande stater- nas inbördes förpliktelser. Härutöver bör i den föreslagna lagen tas in vissa bestämmelser som kompletterar konventionsbestämmelserna. Det behövs bl.a. interna svenska forumregler och bestämmelser om verkställighet av dom i Sverige. 
 Konventionen innehåller bestämmelser (artikel 35) om viss skattefrihet för den internationella  
 HNS-fonden. 
  Med anledning av det bör en ändring göras i lagen (1976:661) om immunitet och pri- vilegier i vissa fall. 
 I det följande behandlas de frågor där konventionen lämnar utrymme för nationella särlösningar m.m. (avsnitt  
 8.2–8.5). 
  I av- snitt 8.6 behandlas forumfrågor, i avsnitt 8.7 frågor om straffbe- stämmelser m.m. och i avsnitt 8.8 frågor rörande avgifter till HNS- fonden. 
  
 8.2 
  
 Lagstiftningens tillämpningsområde 
  
 8.2.1 
  
 Nationell trafik med mindre fartyg 
  
 Förslag:  
 Sverige skall inte utnyttja möjligheten att undanta vissa mindre fartyg från konventionens/lagstiftningens tillämpnings- område. 
 I avsnitt 5.1.2 behandlas närmare vilka fartyg som omfattas av  
 HNS-konventionen 
  (och därigenom även svensk lagstiftning). 
 Enligt artikel 5.1 får en stat vid tiden för ratifikation, godtag- ande, godkännande eller anslutning till konventionen, eller när som helst därefter, förklara att konventionen inte gäller för fartyg vars bruttodräktighet inte överstiger 200 och som transporterar HNS- ämnen i förpackad form när de utför resor mellan hamnar eller anläggningar i den staten. Artikeln tillkom särskilt på begäran av de små  
 ö-staterna 
  i Stilla havet. 
 Någon motsvarande bestämmelse finns inte i 1992 års ansvarig- hetskonvention. Av konventionen (artikel VII) följer dock att 
 134 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 fartygsägare som befordrar mindre än 2 000 ton olja som gods i bulk inte är skyldig att ha försäkring eller motsvarande eller certi- fikat (jfr. 10 kap. 12 § sjölagen). Därutöver finns vissa särbestäm- melser om statsfartyg; se avsnitt 8.2.2 nedan. 
 Danmark har inte gjort något undantag för mindre fartyg eller infört några särbestämmelser för fartyg av viss storlek. Norge uttalade i sitt förslag NOU 2004:21 s. 34 att utgångspunkten var att alla fartyg skulle ha sitt ansvar enligt § 211 sjøloven försäkrat. En sådan bestämmelse ansågs inte ha någon nämnvärd betydelse för de stora fartygen. För de små fartygen kunde en sådan regel emellertid innebära en ekonomisk belastning. Man föreslog därför att fartyg vars bruttodräktighet är mindre än 500 och som inte transporterar farligt gods som last inte skall vara skyldiga att ha försäkring eller certifikat (se förslaget till § 219 i sjøloven). Norges förslag omfattar enbart fartyg som inte transporterar farligt gods. Man har således inte heller använt sig av konventionens möjlighet för enskilda länder att meddela undantag. Om ett fartyg transpor- terar farligt gods i Norge och detta understiger en bruttodräktighet om 200 finns således ett krav på försäkring och certifikat. 
 För svenskt vidkommande är det då frågan om fartyg som understiger det i artikeln föreskrivna tonnaget skall tvingas ombe- sörja att ha försäkring eller liknande som täcker ett i förhållande till tonnaget högt ansvar. Den omständigheten att övriga europeiska länder inte har eller synes komma att införa ett dylikt undantag talar enligt utredningens mening emot att Sverige skulle göra det. Ur konkurrenshänseende bör de europeiska länderna sträva efter att ha samma regelverk. Det är även svårt att motivera ett undantag med hänvisning till fartygets tonnage. Ett mindre fartyg på inhemskt vatten kan – liksom ett större fartyg på internationellt vatten – förorsaka omfattande  
 HNS-skador. 
  Att de mindre fartygen om- fattas av konventionen innebär vidare en fördel eftersom HNS- fonden därigenom står som en garant för att skadelidande verkligen får ersättning. Rent principiellt framstår det också som angeläget att inte motverka en av de grundläggande tankarna bakom HNS- konventionen, nämligen att skapa ett regelverk som både i sig och i förening med annan lagstiftning på området är heltäckande. Med hänsyn till vad som nu sagts anser utredningen inte att Sverige bör införa något undantag i fråga om det mindre tonnaget. 
 135 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 8.2.2 
  
 Statsfartyg m.m. 
  
 Förslag:  
 Örlogsfartyg och andra fartyg som ägs och brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift omfattas inte av bestämmelserna om ansvarighet för  
 HNS-skada 
  till sjöss. Om ett sådant fartyg har orsakat en  
 HNS-skada 
  i Sverige eller dess ekonomiska zon eller om före- byggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon, skall dock vissa bestämmelser i kapitlet tillämpas. 
 Statsfartyg 
 I artikel 4.4 i  
 HNS-konventionen 
  anges att bestämmelserna i kon- ventionen inte gäller för örlogsfartyg, marina hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och brukas av en stat, som vid tillfället endast an- vänds i statlig verksamhet för annat ändamål än affärsdrift. En fördragsslutande stat kan emellertid enligt artikelns punkt 5 be- stämma att konventionen även skall gälla för de nu nämnda far- tygen. 
 I artikel XI punkt 1 i 1992 års ansvarighetskonvention stadgas att konventionen inte gäller i fråga om krigsfartyg eller andra fartyg som ägs eller brukas av en stat och som vid det aktuella tillfället används endast för statlig verksamhet för annat ändamål än affärsdrift. 
 Ansvarighetskonventionen hindrade emellertid inte en fördrags- slutande stat att även införa nationella bestämmelser om ansvar för skada som orsakats av sådana statsfartyg. Bestämmelserna får dock inte ges en sådan utformning att de kommer att strida mot de för- pliktelser som kan åvila en stat enligt andra konventioner eller en- ligt allmän folkrätt. Så ansågs inte vara fallet när Sverige införlivade 1969 års ansvarighetskonvention och genomförde den ifrågavarande regleringen i 22 § oljeskadelagen, numera 10 kap. 19 § första styck- et andra meningen sjölagen (se vidare i prop. 1973:140 s. 131 ff.). Av det nuvarande lagrummet följer att 1 §, 2 § fjärde punkten och  
 3–5 
  §§ i kapitlet samt 19 kap. 1 § första stycket 9 och 21 kap. 5 § tillämpas för ett sådant fartyg som orsakat en oljeskada i Sverige eller dess ekonomiska zon eller som har vidtagit förebyggande åt- gärder för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon. 
 136 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 Syftet med lagstiftningen var att i största möjliga mån säkerställa att de som lidit skada orsakad av förorening genom olja får ersätt- ning. Man ansåg därvid att reglerna även borde tillämpas för stats- fartyg. Bestämmelserna är i första hand avsedd för svenska statsfar- tyg. Om utländska statsfartyg förorsakar skada i Sverige, kan talan inte väckas här och det ansågs därför tveksamt om reglerna borde gälla även för dem. I ett sådant fall torde ersättningsfrågorna komma att regleras genom förhandlingar med den främmande staten. För svenska skadelidande ansågs det dock vara en fördel att kunna hänvisa till en uttrycklig regel om att även utländska statsfartyg var underkastade lagens regler om strikt ansvarighet för oljeskador i Sverige. Det är nämligen en allmän internationellt privaträttslig princip att anspråk på skadeersättning regleras enligt lagen i det land där skadan uppkom (lex loci delicti). Ansvarighetsreglerna gjordes därför tillämpliga på såväl svenska som utländska krigs- fartyg och därmed jämställda statsfartyg (a. prop. s. 132). 
 Bestämmelsens utformning innebär att lagens tillämpningsområde även omfattar oljeskada orsakad av krigsfartyg och därmed jäm- ställda statsfartyg såvitt avser bestämmelserna om strikt ansvar, grunder för ansvarsfrihet och inverkan av medvållande på den skadelidandes sida, kanalisering av ansvaret, ansvarsbegränsning, preskription och laga domstol. Däremot är inte bestämmelserna om begränsningsfond, försäkringsskyldighet, svensk domstols be- hörighet och verkställighet av domar samt ansvarsbestämmelserna tillämpliga. På grund av undantaget i ansvarighetskonventionen föreligger inte heller rätt till ersättning av Internationella oljeskade- fonden (se bilaga A till ovan anförd proposition s. 177). 
 Såväl Danmark som Norge har liknande regler för örlogsfartyg och andra statsfartyg i fråga om ansvar vid oljeskador (se § 207 søloven respektive § 206.3 och § 207 i sjøloven). 
 Vid införlivandet av  
 HNS-konventionen 
  i Danmark och Norge har man som en princip uttalat att reglerna om ansvarighet för skada med  
 HNS-ämnen 
  till sjöss inte skall tillämpas på örlogsfartyg eller andra fartyg som ägs och brukas av en stat som vid tillfället endast används i statlig verksamhet för annat ändamål än affärsdrift (se § 228 i søloven respektive förslaget till § 227.2 i sjøloven). Härifrån har båda länderna emellertid gjort undantag av inne- börden att respektive sjölags §§  
 211–215 
  (dvs. strikt ansvar, grun- der för ansvarsfrihet och inverkan av medvållande från skadelidan- des sida, kanalisering av ansvaret samt ansvarsbegränsning) skall tillämpas om det inträffat en olycka med  
 HNS-ämnen 
  i deras 
 137 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 respektive lands territorium eller ekonomiska zon eller om det vid- tagits åtgärder för att förhindra eller begränsa en sådan skada. I Norge har frågan närmare behandlats i sjølovkomiteens betänkande (se s. 41) och där har i huvudsak anförts samma skäl som Sverige gjorde när 1969 års ansvarighetskonvention genomfördes. 
 Utredningen anser att Sverige – i likhet med Danmark och Norge – bör ha ett regelverk av samma principiella omfattning när nu aktuella fartyg orsakar en  
 HNS-skada 
  som när de orsakar en oljeskada. Det nu sagda innebär att örlogsfartyg och andra stats- fartyg enligt huvudregeln bör undantas från bestämmelserna i svensk rätt om ansvarighet för  
 HNS-skada 
  till sjöss. Skador som orsakats av sådana fartyg bör emellertid omfattas av bestämmel- serna i samma utsträckning som gäller för oljeskador om skadorna uppkommit här i landet, i den ekonomiska zonen eller om förebyg- gande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller vår ekonomiska zon. Regeln bör inte begränsas till svenska statsfartyg utan omfatta även utländska. 
 Fartyg med  
 HNS-ämnen 
  som inte utgör last 
 På ett mycket sent stadium under utredningsarbetet har väckts frågan om inte den svenska lagstiftningen borde gälla också för ska- dor som har orsakats av  
 HNS-ämnen 
  som funnits ombord på ett fartyg men som inte direkt kan sägas utgöra last. Härmed har främst åsyftats lättare oljor eller bensin som antingen använts som drivmedel eller som medförts ombord för underhåll och service. Det har i sammanhanget pekats på den utvidgning av fartygsbe- greppet som gjordes i samband med att 1969 års ansvarighetskon- vention införlivades i den svenska rättsordningen och som i huvud- sak innebar att lagens regler om strikt ansvar gjordes tillämplig på torrlastfartyg och oljetankers i barlast som orsakar oljeskador i Sverige. 
 Någon motsvarande utvidgning av  
 HNS-lagstiftningen 
  har inte föreslagits i Danmark eller Norge. Kontakter under hand har gett vid handen att man inte funnit något behov av en sådan utvidgning. 
 Utredningen kan för sin del se det logiska i tanken; på samma sätt som bunkeroljor kan åstadkomma samma slags oljeskador som ansvarighetskonventionen avser att reglera, kan bensindrivna fartyg åstadkomma skador av samma slag som de fartyg som befordrar bensin som last. Utredningen menar dock att det finns skäl att 
 138 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 närmare överväga frågan och att göra det i samarbete med de nordiska grannländerna. En ordning av det slag som ifrågasatts skulle framför allt få betydelse och fylla ett verkligt behov framför allt för större fritidsbåtar. Med tanke på fritidsbåttrafikens omfatt- ning och inslagen i svenska vatten av fritidsbåtar från de nordiska länderna framstår det som uppenbart att Sverige inte bör införa några särregler på området utan att frågan dessförinnan tas upp vid nordiska överläggningar på departementsnivå. Frågan framstår inte som mer angelägen än att den bör få avvakta en sådan handlägg- ning. Utredningen har därför valt att fästa uppmärksamheten på frågan men att inte nu lägga fram något eget förslag. 
  
 8.3 
  
 Mottagarbegreppet 
  
 Förslag:  
 Den person som fysiskt tar emot avgiftspliktigt gods som lossats i svenska hamnar eller terminaler anses vara mot- tagare. Om den person som tar emot godset handlar som mellanman för någon annan som lyder under svensk jurisdiktion skall huvudmannen anses som mottagare om mellanmannen underrättar  
 HNS-fonden 
  om huvudmannens identitet. 
  
 8.3.1 
  
 Mottagare i allmänhet 
  
 Om det inträffar en olycka med  
 HNS-gods 
  som omfattas av HNS- konventionen och som vållar skador utöver fartygsägarens begräns- ningsbelopp kan det bli aktuellt för skadelidande att begära ersätt- ning från  
 HNS-fonden. 
  Dess kostnader skall finansieras av sådana mottagare av  
 HNS-gods 
  som uppfyller konventionens krav på avgiftsplikt (och de som hade äganderätten till  
 LNG-last 
  omedel- bart före lossning – i fortsättningen inkluderad i begreppet mot- tagare). Avgiften beräknas på grundval av den mängd gods som varje mottagare erhåller under ett kalenderår. För att fonden skall ha möjlighet att bestämma hur mycket varje mottagare har att utge krävs det därför att fonden får kännedom om vem som är mot- tagare, vilket gods som tas emot och dess kvantitet. Mottagarbe- greppet är därför centralt i  
 HNS-konventionen. 
  
 De fördragsslutande staterna har i konventionen getts frihet att välja mellan två alternativ av definitionen mottagare (se artikel 1.4). Det  
 första alternativet  
 innebär att mottagaren skall anses vara den 
 139 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 person som fysiskt sett tar emot avgiftspliktigt gods som lossats i en fördragsslutande stats hamnar eller terminaler. Om den person som tar emot godset handlar som mellanman för någon annan som är föremål för ett lands domsrätt, skall huvudmannen anses som mottagare om mellanmannen uppger för fonden vem som är huvud- man. Det  
 andra alternativet  
 innebär en möjlighet för den för- dragsslutande staten att enligt dess nationella rätt ge mottagarbe- greppet en annan innebörd, allt under förutsättning att den totala kvantiteten bidragspliktigt gods är densamma. 
 IMO:s juridiska kommitté antog vid ett möte i oktober 2003 en rekommendation om att alla länder skulle välja det första alterna- tivet vid införlivandet av konventionen i deras respektive rättsord- ningar. Samma ståndpunkt förespråkades även vid ett möte med medlemmarna i EMSA i Bryssel den 21 februari 2006. Danmark har för sitt vidkommande valt den nu nämnda lösningen (se § 223.2 i søloven). Även i det norska betänkandet har föreslagits samma ordning (se förslaget till § 223.2 i sjøloven). 
 Utredningen finner – med hänsyn till vad som ovan anförts – att det första alternativet bör väljas också för Sveriges del. Det nu sagda innebär att den som fysiskt sett tar emot  
 HNS-gods 
  i svenska hamnar och terminaler är att anse som mottagare. Om personen tar emot godset som mellanman för någon annan som lyder under svensk jurisdiktion, skall dock huvudmannen anses som mottagare om mellanmannen underrättar  
 HNS-fonden 
  om huvudmannens identitet. Det nu sagda innebär att det ankommer på den som faktiskt tagit emot godset och som anser att mot- tagaren i  
 HNS-fondens 
  mening är någon annan, att informera denne om att han är avgiftsskyldig till  
 HNS-fonden. 
  På så sätt kommer de aktuella aktörerna i industrin att bli underrättade om att de tagit emot  
 HNS-gods 
  som anlöpt med sjötransport till Sverige. Om uppdragsgivaren kommer från en  
 icke-konventionsstat 
  kommer den som befullmäktigats att ta emot godset att anses som mottagare. 
 Det kan här anmärkas att mottagare av sådan olja som definieras i artikel 1.3 i 1971 års fondkonvention är den som är avgiftsskyldig enligt artikel 10 i den konventionen, dvs. den som tar emot viss mängd olja (se artikel 19.1 a i i  
 HNS-konventionen). 
  
 Utredningen har inte lyckats få klarhet i hur många potentiella avgiftspliktiga mottagare av allmänt  
 HNS-gods 
  det finns i landet eftersom det saknas statistik på området. I det norska betänkandet (s. 21) har man uttalat att det antagligen inte rör sig om mer än  
 10–15 
  mottagare för Norges del. Finland har vid underhandskon- 
 140 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 takter med utredningen förklarat att de räknar med att de har omkring 15 mottagare och Danmark  
 20–25 
  stycken. Med hänsyn till industrins omfattning och struktur här i landet finns det anledning att räkna med att antalet mottagare är fler till antalet här än i våra nordiska grannländer. Utredningen uppskattar att de uppgår till cirka 40 stycken. 
 Under utredningens arbete har från industrins representanter ut- tryckts farhågor att rapporteringssystemet kan befaras bli kompli- cerat, inte helt tillförlitligt och även kostnadskrävande. Utred- ningen har dock funnit att så inte behöver bli fallet. Sjöfartsverket har redan i dag en databas som bl.a. innehåller uppgifter om trans- port av  
 HNS-ämnen. 
  I databasen kan det införas ett krav på att även ange vem som är slutlig mottagare av  
 HNS-gods 
  (undantag från omedelbar rapporteringsplikt finns för färjor som endast lämnar uppgifter en gång per år). Även en av Internationella oljeskadefon- den upprättad databas för rapportering av  
 HNS-gods 
  kan vara till hjälp för mottagarna. Förutom de nu nämnda verktygen kommer sannolikt nya system att utvecklas i framtiden. Utredningen utgår därför ifrån att mottagarna inte kommer att drabbas av en alltför betungande uppgift varken ur kostnads- eller personalhänseende. 
  
 8.3.2 
  
 Transit 
  
 I konventionens artikel 1.10 anges vem som skall anses som mot- tagare när gods med  
 HNS-ämnen 
  befinner sig i transit. Gods i transit som vidarebefordras direkt eller genom en hamn eller terminal från ett fartyg till ett annat antingen helt eller delvis inom ramen för en transport från den ursprungliga lastningshamnen eller terminalen till hamn eller terminal på den slutliga destinationen skall inte anses som avgiftspliktigt gods enligt konventionens mening förrän det når den slutliga destinationen. Den fysiska per- son som först tar emot godset såsom mottagare gör det således endast i avsikt att inom kort föra det vidare till någon annan. Det kan då vara fråga om överföring av gods mellan två skepp utanför hamnen eller lossningsplatsen. Det kan även gälla gods som över- förs i hamnen eller på lossningsplatsen från ett skepp till ett annat som ett led i sjötransporten från den ursprungliga lastningshamnen till den slutliga beställaren. En förutsättning för att det skall vara fråga om transit är emellertid att godset förs över från ett skepp till ett annat utan att godset förs över till ett annat transportmedel, 
 141 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 t.ex. lastbil, som mellantransport. Om det sker en sådan mellan- liggande transport anses det således finnas en mottagare som är av- giftspliktig både vid den första och den andra sjötransporten. 
 Frågan uppkommer då vilka tidsramar som gäller för  
 HNS-gods 
  i transit, dvs. hur länge gods skall kunna anses vara i transit. Enligt vad utredningen inhämtat vid underhandskontakter med företrädare för ett antal medlemsstater i EU räknar man allmänt med att det kommer att bli nödvändigt för  
 HNS-fondens 
  församling att lägga fast riktlinjer för detta när konventionen väl har trätt i kraft. För tiden dessförinnan finns det emellertid inga rekommendationer hur man skall förfara. 
 Storbritannien har i sin rapport behandlat transitfrågan och mot den angivna bakgrunden förordat vissa tidsramar. Man har särskilt pekat på behovet av ett regelverk så snart konventionen har trätt i kraft, eftersom rapporteringsskyldigheten för mottagare av HNS- gods uppkommer omedelbart och att man därför inte kan avvakta eventuella rekommendationer eller riktlinjer från  
 HNS-fondens 
  beslutande organ. Man har föreslagit att godset skall kunna befinna sig i transit i maximalt tio dagar. Avsikten är sedan att vid behov anpassa sig till det  
 HNS-fondens 
  församling beslutar i frågan (se den brittiska rapporten Consultation on UK Implementation and Ratification of the Hazardous and Noxious Substances [HNS] Convention, april 2005, s. 50 f.). 
 Utredningen anser för sin del att det inte bör lämnas till varje fördragsslutande land att bestämma vilka tidsramar som skall gälla för  
 HNS-gods 
  i transit. Om så blir fallet, finns det en överhäng- ande risk för att olika tider kommer att gälla. Det förhållandet att de fördragsslutande länderna under dessa omständigheter tvingas avvakta församlingens beslut i frågan ändrar inte utredningens upp- fattning. Det är osäkert i vilken omfattning det kommer att uppstå problem i nu berört hänseende. Utredningen gör för sitt vidkom- mande den bedömningen att problemen inte behöver förutsättas vara mer frekventa eller komplicerade än att de kan lösas efter hand de uppkommer. 
  
 8.4 
  
 Vissa frågor om begränsningsfond 
  
 Förslag:  
 Regler om begränsningsfond tas in i 11 kap. sjölagen. I kapitlet hänvisas även till andra lagrum i sjölagen som skall äga tillämpning vid begränsningsfond. 
 142 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 Upprättande av begränsningsfond 
 Som villkor för att fartygsägaren skall få begränsa sin ansvarighet gäller enligt artikel 9 i  
 HNS-konventionen 
  att han skall upprätta en särskild begränsningsfond. Enligt tredje punkten skall begräns- ningsfonden upprättas vid domstol eller annan behörig myndighet hos någon av de fördragsslutande stater där talan väckts eller om talan inte har väckts hos en domstol eller behörig myndighet hos någon av de stater där talan får väckas (artikel 38). Frågan om vid vilken myndighet begränsningsfonden skall upprättas avgörs enligt respektive lands lagstiftning. 
 I artikel V i 1992 års ansvarighetskonvention finns en motsva- rande bestämmelse. Man uttalade i förarbetena till 1969 års ansva- righetskonvention (prop. 1973:140 s. 137 f.) att svenska domstolar visserligen i allmänhet inte sysslade med medelsförvaltning men att begränsningfonden i praktiken oftast skulle utgöras av bankgaran- tier. Det ansågs mot den bakgrunden att en domstol utan större svårigheter kunde fullgöra uppgiften att förvalta fonden. Fonden skulle lämpligen upprättas vid den domstol vid vilken talan om ersättning hade väckts. En bestämmelse om det togs därför in i den ifrågavarande lagstiftningen. Vidare infördes bestämmelser som svarade mot konventionens regler om begränsningsfonden samt om fondens upprättande och dess förvaltning (se nuvarande 9 kap. 8 §, 10 kap.  
 6–9 
  §§, 12 kap.  
 3–15 
  §§, 21 kap. 5 § och 22 kap. 3 § sjölagen). 
 Subrogation 
 Om ägaren eller någon som är anställd hos eller företrädare för honom eller ägarens försäkringsgivare före begränsningsfondens fördelning har utgett ersättning för oljeskada, inträder han enligt artikel V punkt 5 i ansvarighetskonventionen upp till det belopp som han har betalat i den rätt den skadelidande skulle ha haft enligt konventionen. Enligt sjätte punkten är det tillåtet att i nationell lag även ge den som inte omfattas av bestämmelsen i femte punkten sådan subrogationsrätt. 
 Som nämnts i det föregående (avsnitt 2.3) förekommer det att staten ersätter kommuner för kostnader som de haft för bekämp- nings- och saneringsåtgärder i anledning av en oljeskada. Det torde särskilt vara aktuellt vid skador av mycket stor omfattning. Det 
 143 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 ansågs finnas goda skäl att ge staten – i likhet med andra som har betalat ut ersättning för oljeskada – rätt att i sådant fall vända sig till begränsningsfonden. En bestämmelse togs därför in i sedermera 10 kap. 8 § sjölagen som ger envar som har utgivit ersättning för oljeskada subrogationsrätt mot fonden. Denna lagstiftning har sin motsvarighet i den danska och den norska sjölagen (se § 195 och 12 kap. om begrænsningsfonde i søloven respektive § 195 och 12 kap. om begrensningsfond og begrensningssøksmål i sjøloven). 
 I Danmark och Norge har liknande regler för begräsningsfond som upprättats med anledning av  
 HNS-skador 
  införts respektive föreslagits (se § 217 i søloven respektive förslaget till ändringar i sjøloven). 
 Utredningen anser att Sverige i likhet med Danmark och Norge bör ha samma regelverk som det som finns för oljeskador. Det innebär att reglerna om begränsningsfond i 12 kap. sjölagen i tillämpliga delar skall gälla även i fråga om begränsningsfond vid  
 HNS-skada. 
  
 8.5 
  
 Försäkringar och certifikat 
  
 8.5.1 
  
 Försäkringar i praktiken 
  
 Omkring 95 procent av det havsgående tonnaget har en ansvarsför- säkring i de ömsesidiga  
 PI-klubbarna 
  som ingår i The International Group of PI Clubs.  
 PI-klubbarna 
  är ömsesidiga sammanslut- ningar, försäkringsbolag, som tecknar ansvarsförsäkring. De drivs utan vinstsyfte och är representanter för de försäkrade rederierna (medlemmarna) som sitter i klubbarnas styrelser. En förskottspremie tas ut, och om den premien inte räcker till att täcka de under för- säkringsåret uppkomna skadorna, kan styrelsen i efterhand besluta om s.k. tilläggspremie. Den svenska  
 PI-klubben, 
  The Swedish Club, har inte debiterat tilläggspremie sedan år 1991. Alla fartygs- typer finns representerade bland de som är försäkrade i PI- klubbarna, t.ex. tankers,  
 ro-ro-, 
 container-, 
  styckegods- och passa- gerarfartyg, större och mindre färjor, bogserbåtar m.m. 
 Redaren har i de flesta fall ingen skyldighet att hålla sig med ansvarsförsäkring. Verkligheten är dock sådan att det skulle vara mycket svårt för fartyg att bedriva kommersiell sjöfart utan någon form av ansvarsförsäkring. Dessutom måste tankfartyg kunna visa upp ett intyg att de har tillräcklig finansiell uppbackning för att 
 144 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 kunna uppfylla sitt ansvar enligt 1992 års ansvarighetskonvention. Utan ett sådant intyg får de inte det certifikat  
 (CLC-certifikat) 
  som föreskrivs i den konventionen. 
 Intyg om dylik finansiell uppbackning är alltså ett intyg från en  
 PI-klubb 
  eller annan ansvarsförsäkringsgivare. Rent teoretiskt skulle även en bank kunna utfärda en sådan garanti även om den sannolikt skulle rekommendera redaren att teckna en  
 PI-för- 
  säkring. 
 De ungefär fem procent av världshandelsflottan som inte har ansvarsförsäkring i någon  
 PI-klubb 
  har i stället en ansvarsför- säkring hos ett kommersiellt, vinstdrivande, försäkringsbolag med fast premie (utan möjlighet att ta ytterligare premie i efterhand) samt med begränsat försäkringsbelopp. 
  
 8.5.2 
  
 1992 års ansvarighetskonvention 
  
 Av 1992 års ansvarighetskonvention följer att endast ägare av fartyg som befordrar mer än 2 000 ton olja som last i bulk är skyldig att ha försäkring eller annan ekonomisk säkerhet. Försäkringen eller säkerheten skall täcka ägarens ansvarighet enligt konventionen upp till det för fartyget gällande begränsningsbeloppet. Har denna skyl- dighet uppfyllts i fråga om ett visst fartyg, skall ett  
 CLC-certifikat 
  som intygar detta utfärdas eller bestyrkas av myndighet i fartygets registreringsstat. För fartyg som inte är registrerat i någon för- dragsslutande stat, får certifikatet utfärdas eller bestyrkas av en be- hörig myndighet i någon av de fördragsslutande staterna (artikel VII). 
 I konventionen anges vissa minimikrav som försäkringen eller säkerheten skall uppfylla, men i övrigt får registreringsstaten fast- ställa villkoren för utfärdande av certifikat och för dess giltighet. Fördragsslutande stat är skyldig att se till att försäkring eller säker- het finns för varje fartyg som anlöper eller lämnar dess hamnar, oavsett var detta fartyg är registrerat (prop. 1973:140 s. 137). 
 Ansvarighetskonventionens bestämmelser om försäkringsplikt eller skyldighet att ställa säkerhet samt certifikat har implementerats i svensk rätt bl.a. i 10 kap. 12 och 13 §§ sjölagen samt  
 3–17 
  §§ för- ordningen (1996:12) med verkställighetsföreskrifter till 10 kap. sjö- lagen. 
 145 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Ägare till svenska fartyg 
 Av 10 kap. 12 § sjölagen följer att ägaren av ett svenskt fartyg som transporterar mer än 2 000 ton olja som bulklast skall ta och vid- makthålla en försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt bestämmelserna i 10 kapitlet eller mot- svarande lagstiftning i en annan konventionsstat upp till föreskrivet ansvarsbelopp. Staten har dock inte en sådan skyldighet. 
 Försäkringen eller säkerheten för ett svenskt fartyg godkänns av Finansinspektionen. Uppgiften fullgörs genom inspektionens till- syn över försäkringsbolagen samt genom att det ger bolagen tillstånd att driva försäkringsverksamhet. Därefter utfärdar inspek- tionen ett certifikat som visar att fartygsägaren uppfyllt sina skyl- digheter. För fartyg som ägs av svenska staten utfärdar Finans- inspektionen ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt upp till det aktuella ansvarsbeloppet (10 kap. 12 § sjölagen och 3 § förordningen med verkställighets- föreskrifter till 10 kap. sjölagen). Ansökan skall ske på ett av inspektionen fastställt formulär (4 § i ovan nämnd förordning). När det är fråga om ett fartyg som inte ägs av svenska staten och ansvaret således skall täckas av en försäkring skall till ansökan om certifikat även fogas ett intyg av försäkringsgivaren (5 §). Certifikat skall utfärdas på ett formulär enligt en bilaga till förordningen. När Finansinspektionen utfärdat ett certifikat skall detta skickas till fartygets ägare (7 §). 
 Enligt förordningens 14 § skall Finansinspektionen sända kopior till Sjöfartsverket av de certifikat som den har utfärdat. Om Finans- inspektionen mottar en anmälan om att en försäkring eller annan säkerhet har upphört att gälla, skall inspektionen omedelbart underrätta Sjöfartsverket om det (15 §). Det ankommer sedan på Sjöfartsverket att – i samarbete med Tullverket och Kustbevak- ningen – kontrollera att skyldigheten att ta och vidmakthålla en försäkring eller ställa säkerhet enligt 10 kap. sjölagen fullgörs samt att certifikat medförs ombord på fartyget (16 §). 
 Utländska fartyg 
 I 10 kap. 13 § sjölagen regleras motsvarande skyldighet för ut- ländska fartyg som anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium att inneha en fullgod för- 
 146 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 säkring eller säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt 10 kap. och som uppgår till det ansvarsbelopp som gäller för fartyget. Fartyg som ägs av främmande stat är undantaget från försäkringsplikten (motsvarar vad som sägs i 12 §). 
 För utländska fartyg som är registrerade i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat skall certifikatet vara ut- färdat eller bestyrkt av en behörig myndighet i registreringsstaten och innehålla de uppgifter som återfinns i ett till förordningen bifogat formulär (10 kap. 13 § sjölagen och 8 § förordningen med verkställighetsföreskrifter till 10 kap. sjölagen). 
 Finansinspektionen utfärdar certifikat för utländska fartyg som inte är registrerade i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat. En ansökan om ett sådant certifikat skall göras hos inspektionen senast 30 dagar innan fartyget förväntas komma till en svensk hamn eller till en annan tilläggsplats belägen inom svenskt sjöterritorium och skall innehålla de i förordningen föreskrivna uppgifterna. Om fartygsägaren har en ansvarsförsäkring, skall ett intyg från försäkringsgivaren fogas till ansökan (10 kap. 13 § sjö- lagen och 9 § i ovan nämnd förordning). Om betryggande för- säkring eller säkerhet har ställts, skall Finansinspektionen utfärda certifikatet på formulär som fastställts av inspektionen. Certifikatet skall sedan sändas till fartygets ägare (11 § i ovan nämnda förord- ning). Ett certifikat som utfärdats i en annan konventionsstat skall jämställas med ett certifikat som har utställts av Finansinspek- tionen (12 §). Fartyg som ägs av en främmande stat skall inneha ett certifikat som är utfärdat av en behörig myndighet i den staten och som visar att det ägs av den staten och att för fartyget gällande ansvarsbelopp är täckt (13 §). 
 Reglerna i  
 14–16 
  §§ i förordningen som nämnts under rubriken  
 Ägare till svenska fartyg  
 ovan gäller även för utländska fartyg. Kon- trollen av utländska fartygs certifikatsinnehav görs dock av Sjö- fartsverket i samband med hamnstatskontroller enligt rådets direk- tiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorial- vatten (hamnstatskontroll), som är under omarbetning, samt inom hamnstatskontrollöverenskommelsen Paris memorandum of under- standing on port state control, Paris MoU, 1982 (jfr. även 16 § för- ordningen med verkställighetsföreskrifter till 10 kap. sjölagen, 5 kap. 9 § och 7 kap. 6 § andra punkten fartygssäkerhetslagen [2003:364], 
 147 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 6 kap. 4 § fartygssäkerhetsförordningen [2003:438] och 6 § Sjöfarts- verkets föreskrifter om tillsyn av fartyg och rederiers säkerhets- organisation [SJÖFS 1999:17]). 
 Statsfartyg 
 Örlogsfartyg eller annat fartyg som ägs eller brukas av en stat för uteslutande statsändamål är undantaget kraven på försäkring och certifikat (10 kap. 19 § sjölagen). 
 Danmark och Norge 
 Danmark och Norge har liknande regleringar i fråga om försäkring och certifikat (se §§  
 197–198 
  och § 207 i søloven respektive §§  
 197–198, 
  § 206.3 och § 207 i sjøloven). 
  
 8.5.3 
  
 HNS-konventionen 
  
 Förslag:  
 De övergripande reglerna om krav på försäkring eller annan ekonomisk säkerhet och certifikat tas in i nya 11 kap. sjö- lagen medan mer detaljerade bestämmelser ges i en förordning med verkställighetsföreskrifter till 11 kap. sjölagen. 
 Finansinspektionen får till uppgift att utfärda certifikat för ägare av svenska fartyg samt för fartyg som inte är registrerat i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat. För ett utländskt fartyg som är registrerat i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat skall en behörig myndighet i den registreringsstaten utfärda certifikat. 
 Sjöfartsverket ges ansvaret att kontrollera att skyldigheten att ta och vidmakthålla försäkring eller ställd säkerhet fullgörs samt att certifikat medförs ombord på fartyg. 
  
 8.5.3.1 
  
 Allmänt 
  
 Reglerna om obligatorisk ansvarsförsäkring och certifikat för fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen 
  enligt  
 HNS-konventionen 
  åter- finns i artikel 12. 
 148 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 Av bestämmelsen framgår att ägaren av ett sådant fartyg som är registrerat i en fördragsslutande stat, är skyldig att ha en försäkring eller en annan ekonomisk säkerhet såsom garanti från en bank eller annan liknande finansiell institution på det belopp som gäller enligt artikel 9.1 för att täcka sitt ansvar enligt konventionen. 
 Av artikel 12 framgår vidare att det för varje fartyg skall utfärdas ett certifikat om obligatorisk försäkring som bevis om att försäk- ring eller annan ekonomisk säkerhet finns, allt under förutsättning att fartyget uppfyllt de i konventionen föreskrivna kraven. För ett fartyg som är registrerat i en fördragsslutande stat skall en behörig myndighet där utfärda och bestyrka detta. Om fartyget inte är regi- strerat hos någon fördragsslutande stat, får certifikat utfärdas och bestyrkas av en behörig myndighet hos någon sådan stat. Certifika- tet skall vara uppställt enligt det formulär som är bifogat till kon- ventionen och innehålla följande uppgifter: fartygets namn, signal- bokstäver och registreringsort; ägarens namn och den ort där hans huvudsakliga verksamhet bedrivs;  
 IMO-nummer; 
  säkerhetens art; försäkringsgivarens, eller annan som ställt säkerhet, namn och ort där dennes huvudsakliga verksamhet bedrivs samt i förekommande fall den ort där försäkringen utfärdats eller säkerheten ställts samt certifikatets giltighetstid, vilken inte får vara längre än giltighets- tiden för försäkringen eller säkerheten. Certifikatet skall medföras ombord på fartyget och en kopia skall ges in till de myndigheter som för fartygsregister eller, om fartyget inte är registrerat i någon fördragsslutande stat, till myndigheten i det land som har utfärdat och bestyrkt certifikatet. 
 Enligt artikelns punkt 11 föreskrivs att varje fördragsslutande stat – med tillämpning av sin nationella lag – skall se till att för- säkring eller annan ekonomisk säkerhet som föreskrivs i konven- tionen gäller för varje fartyg, var det än är registrerat, som anlöper eller lämnar en hamn inom dess område eller en icke landbaserad anläggning inom dess territorialvatten. 
  
 8.5.3.2 
  
 Danmark och Norge 
  
 Danmark och Norge har införlivat konventionens bestämmelser om försäkring och certifikat genom motsvarande reglering i § 219 i søloven respektive förslaget i sjøloven. Som redovisats i avsnitt 8.2.1 har Norge gjort ett undantag från kravet på försäkring och certifikat 
 149 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 för fartyg som har en bruttodräktighet understigande 500 och som inte transporterar  
 HNS-ämnen. 
  
 8.5.3.3 
  
 Försäkringsplikt 
  
 Fartyg med  
 PI-försäkring 
  
 Förutom de oljetankers som omfattas av ansvarighetskonventio- nens krav på obligatorisk ansvarsförsäkring torde även andra fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen 
  redan i dag undantagslöst ha fri- villiga ansvarsförsäkringar i någon form.  
 HNS-konventionens 
  reg- ler om försäkringsplikt innebär således endast den förändringen att det införs ett obligatoriskt krav att inneha försäkring. Utredningen räknar därför med att konventionens ikraftträdande inte kommer att få några omedelbara ekonomiska konsekvenser för fartyg med  
 PI-försäkring, 
  även om det inte kan uteslutas att konventionen på sikt kan komma att påverka premierna. 
 The International Group of PI Clubs har ställt sig positiv till ett tillträde till  
 HNS-konventionen. 
  The Swedish Club har för- klarat sig inte ha någon annan uppfattning. 
 Fartyg utan  
 PI-försäkring 
  
 Fritidsbåtar har ingen försäkring hos  
 PI-klubbarna. 
  De får i stället söka sig till andra försäkringsbolag på marknaden såsom exempel- vis Atlantica, Folksam, If, Länsförsäkringar och Trygg Hansa. De större försäkringsbolagen har begränsade försäkringsbelopp. En del har gränsen två miljoner kr för sakskador och fem miljoner för personskador. Andra har fem miljoner kr för båda typer av skador. Något bolag har en gräns om fem miljoner kr totalt utan någon inbördes fördelning. För de fritidsbåtar som kommer att omfattas av  
 HNS-konventionen, 
  kommer det nuvarande återförsäkrings- skyddet sannolikt – enligt bedömningar från försäkringsbranschen 
 – inte att räcka. Det finns därför en risk att premierna kommer att höjas. 
 Fartyg som används i kommunal regi, i räddningstjänst och lik- nande har i dag vanligtvis en försäkring med ett högsta belopp om sex miljoner kr i ansvarsdelen. Samma villkor gäller för fiskefartyg.  
 HNS-konventionens 
  krav på ansvarsförsäkring innebär med andra ord att de försäkringar som dylika fartyg har i dag inte räcker till 
 150 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 för att uppfylla konventionens krav. Försäkringstagarna skulle i ett sådant fall vara hänvisade till en  
 PI-klubb. 
  Det skulle innebära avsevärt högre premier. 
 Sammanfattande slutsatser 
 Enligt vad utredningen inhämtat från försäkringsmarknaden har händelserna den 11 september 2001 inte haft någon inverkan på möjligheten att uppfylla  
 HNS-konventionens 
  bestämmelser om försäkringsplikt. Utredningen vågar därför utgå ifrån att det är möjligt att teckna föreskrivna försäkringar. 
 Utredningen räknar med att konventionens ikraftträdande inte kommer att få några omedelbara konsekvenser för fartyg med PI- försäkring, även om det på sikt inte kan uteslutas att premierna kan komma att påverkas, allt beroende på förekomsten av olyckor. Far- tyg som i dag inte har någon  
 PI-försäkring 
  utan har försäkringar genom andra försäkringsbolag på marknaden kan vid ett svenskt tillträde till konventionen komma att få höjda premier eller bli hän- visade till en  
 PI-klubb 
  och därigenom få kraftigt höjda premier som följd. 
 The Swedish Club har som angetts ställt sig positiv till ett svenskt tillträde till konventionen. Utredningen delar – trots eventuella far- hågor om höjda premier för vissa fartygsgrupper – dess bedömning av de försäkringsmässiga och ekonomiska konsekvenserna. Fartygs- ägarna får således anses ha möjlighet att uppfylla föreskrivna krav på försäkring eller ställande av säkerhet. De flesta torde inte komma att märka några påtagliga ekonomiska förändringar. Enligt utred- ningens mening är det därtill kanske rimligt att den fartygsägare som inte har ekonomisk möjlighet att fullgöra sin försäkringsplikt inte heller bör transportera  
 HNS-gods. 
  
 De övergripande reglerna om försäkringsplikt bör tas in i 11 kap. sjölagen och de närmare verkställighetsföreskrifterna i en förord- ning till 11 kap. sjölagen (motsvarande förordningen med verk- ställighetsföreskrifter till 10 kap. sjölagen). 
 151 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 8.5.3.4 
  
 Certifikat 
  
 Slutsatser 
 1992 års ansvarighetskonventions bestämmelser om  
 CLC-certifikat 
  infördes i svensk rätt genom bestämmelser dels i 10 kap. i sjölagen, dels i förordningen med verkställighetsföreskrifter till 10 kap. sjö- lagen. I sjölagen har de allmänna ramarna för certifikatets utform- ning och tillämpning angivits och i förordningen har tagits in före- skrifter av verkställighetskaraktär. Såväl Danmark som Norge har valt samma principiella utformning. 
 Utredningen konstaterar att systemet för  
 CLC-certifikat 
  funge- rar mycket väl. Utfärdandet av certifikat för  
 HNS-gods 
  bör därför i största möjliga utsträckning efterlikna detta förfarande (se närmare i avsnitten 8.5.2). De allmänna reglerna för certifikaten bör införas i 11 kap. sjölagen och mer detaljerade föreskrifter ges i en förordning till 11 kap. sjölagen (motsvarande förordningen med verkställighets- föreskrifter till 10 kap. sjölagen). 
 Vem skall utfärda certifikat? 
 Finansinspektionen utfärdar  
 CLC-certifikat 
  för ägare av svenska fartyg om denne uppfyllt sina skyldigheter att ha en försäkring. För fartyg som ägs av svenska staten utfärdar Finansinspektionen ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt upp till föreskrivet ansvarsbelopp. Inspektionen utfärdar även certifikat för ett utländskt fartyg som inte är registrerat i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat. För ett sådant fartyg skall en ansökan om certifikat göras hos inspektionen senast 30 dagar innan fartyget förväntas komma till en svensk hamn eller till en annan tilläggsplats som är belägen inom svenskt sjöterritorium och innehålla de i förordningen föreskrivna uppgifterna. Det är även den myndigheten som utövar tillsyn över försäkringsbolagen och som ger bolagen tillstånd att driva försäk- ringsverksamhet. Enligt utredningens mening bör samma ordning väljas för fartyg som transporterar  
 HNS-gods. 
  Det förefaller näm- ligen helt orimligt om certifikat för oljetankers skulle utfärdas av en myndighet och  
 HNS-certifikat 
  av en annan. Uppgiften att ut- färda  
 HNS-certifikat 
  bör därför anförtros Finansinspektionen. 
 För ett utländskt fartyg, som är registrerat i en konventionsstat och som inte ägs av en främmande stat, skall  
 CLC-certifikat 
  vara 
 152 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 utfärdat eller bestyrkt av en behörig myndighet i registrerings- staten och innehålla de uppgifter som framgår av ett fastställt for- mulär i ovan nämnd förordning. För utländska fartyg som trans- porterar  
 HNS-gods 
  bör motsvarande regel införas. 
 Användningen av elektronisk registrering 
 Registrering av certifikat bör på sikt kunna göras elektroniskt. Under- handskontakter med sjöfartsnäringen visar emellertid att tiden ännu inte är mogen för att medföra certifikat i elektronisk form ombord utan behovet av pappersdokument kan beräknas kvarstå under en tid framöver. 
  
 8.5.3.5 
  
 Myndighetsansvar 
  
 Med det ansvar Finansinspektionen har i fråga om  
 CLC-certifikat 
  följer en skyldighet att förse Sjöfartsverket med information om utfärdade certifikat och om försäkringar eller andra säkerheter upp- hört att gälla. Det saknas anledning att välja någon annan ordning i fråga om  
 HNS-certifikaten. 
  Motsvarande regler bör därför införas för deras vidkommande. 
 Sjöfartsverket är ansvarigt att – tillsammans med Tullverket och Kustbevakningen – kontrollera att skyldigheten att ta och vidmakt- hålla en försäkring eller ställa en säkerhet fullgörs på oljeskadesidan samt att  
 CLC-certifikat 
  medförs ombord på fartyg som är svensk- ägt (se avsnitt 8.5.2). Det har inte framkommit något skäl att ändra regleringen på området. Det får därför anses lämpligt att använda samma ansvarsfördelning när det gäller kontroll av  
 HNS-transporter. 
  
 Sjöfartsverket utför även kontroller att föreskriven försäkring eller ställd säkerhet finns samt att  
 CLC-certifikat 
  utfärdats för ut- ländska fartyg på oljeskadesidan. Detta sker genom hamnstats- kontroller enligt rådets direktiv 95/21/EG samt inom ramen för hamnstatskontrollöverenskommelsen Paris MoU 1982. Samma ordning bör gälla för sådana fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen 
  (se vidare i avsnitt 8.5.2). 
 153 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 8.6 
  
 Miller 
  
 Förslag:  
 Talan om ersättning för  
 HNS-skada 
  får väckas i Sverige om skadan har uppkommit i Sverige eller dess ekonomiska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en  
 HNS-skada 
  i Sverige eller dess ekonomiska zon. 
 Om en annan  
 HNS-skada 
  än föroreningsskada har inträffat uteslutande utanför Sverige eller om förebyggande åtgärder vid- tagits för att förhindra eller begränsa sådan skada, får talan väckas vid svensk domstol endast om; 
 fartyget är registrerat i Sverige eller, om det inte är registrerat, har rätt att föra svensk flagg, eller 
 ägaren har sitt hemvist eller sin huvudsakliga verksamhetsort i Sverige, eller 
 begränsningsfond enligt 11 kap. 8 § sjölagen har upprättats här. 
 Reglerna om jurisdiktion finns i artiklarna  
 38–39 
  i  
 HNS-kon- 
  ventionen. Bestämmelserna som har redovisats närmare under av- snitt 5.1.2 innehåller regler om vilken stats domstolar som är behö- riga att pröva anspråk vid  
 HNS-skada 
  eller om förebyggande åt- gärder som vidtagits för att förhindra eller begränsa sådan skada. Frågan om vilken domstol inom jurisdiktionslandet som är behörig regleras däremot inte av konventionen utan får avgöras enligt kon- ventionsstatens nationella lagstiftning. 
 Motsvarande regler finns i 1992 års ansvarighets- och fondkon- ventioner (artikel IX respektive artikel 7). Bestämmelser härom har införts i 21 kap. sjölagen. Det finns sju tingsrätter som är behöriga att handlägga sjörättsliga tvistemål, däribland mål om ersättning för oljeskada. Talan om ersättning för oljeskada enligt 10 kap. sjölagen får väckas i Sverige endast om oljeskadan har uppkommit i Sverige eller dess ekonomiska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en oljeskada i Sverige eller dess ekonomiska zon och skall väckas vid den domstol som är närmast den ort där skadan uppkom. När en oljeskada berör flera av dessa domstolars jurisdiktionsområden och talan har väckts vid mer än en av dessa domstolar skall regeringen bestämma att en av sjörättsdomstolarna skall handlägga samtliga mål. 
 Forumreglerna i  
 HNS-konventionen 
  följer i huvudsak samma principiella uppbyggnad som i 1992 års konventioner. Det saknas 
 154 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 därför anledning att när det gäller anspråk på ersättning för HNS- skador avvika från utformningen av forumbestämmelserna i 10 kap. sjölagen. Eftersom  
 HNS-konventionens 
  artikel 38 även i vissa fall medger att talan får väckas på grund av en  
 HNS-olycka 
  som in- träffat utanför en stats område om skadan, förutsatt att det inte är en föroreningsskada, har orsakats av gods ombord på ett fartyg (som är registrerat i fördragsslutande land eller på fartyg som får föra parts flagga) eller om förebyggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa skada, blir det nödvändigt att komplettera med en bestämmelse med detta innehåll. Talan skall i dessa fall få väckas vid svensk domstol om fartyget är registrerat här eller, om det inte är registrerat, har rätt att föra svensk flagg, eller ägaren har sitt hemvist eller sin huvudsakliga verksamhetsort i Sverige eller begränsningsfond enligt 11 kap. 8 § sjölagen har upprättats här. 
  
 8.7 
  
 Straffbestämmelser m.m. 
  
 8.7.1 
  
 1992 års ansvarighetskonvention 
  
 Enligt ansvarighetskonventionen får en fördragsslutande stat inte tillåta att sjöfart bedrivs med fartyg som för dess flagga och för vilket försäkringsskyldighet föreligger, om inte certifikat har utfär- dats enligt vad som föreskrivs i konventionen. Vidare skall en stat se till att försäkring eller annan säkerhet finns för varje fartyg som anlöper eller lämnar dess hamnar, om fartyget faktiskt transporterar mer än 2 000 ton olja som bulklast. Det gäller även om fartyget är registrerat i en stat som inte har tillträtt konventionen (artikel VII). 
 Sverige har genomfört dessa bestämmelser i 20 kap. 15 § sjö- lagen. Av lagrummet framgår att en fartygsägare som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter reglerna om försäkringsplikt eller om att ställa säkerhet döms till böter eller fängelse i högst sex månader. Samma straff kan även redare dömas till, om han låter använda ett fartyg för sjöfart trots att han insett eller borde ha insett att de föreskrivna reglerna inte uppfyllts. Detsamma gäller den som handhar fartygets drift i redarens ställe samt befälhavaren. Medförs inte certifikat ombord på fartyget när det används för sjöfart, döms befälhavaren till böter (jfr. Danmarks och Norges regler om förbud att Turner eller lämna hamn eller dylikt i § 199 i søloven respektive sjøloven. Danmark har genom föreskrifter in- fört en bestämmelse om böter). 
 155 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 8.7.2 
  
 HNS-konventionen 
  
 Förslag:  
 Om en fartygsägare som transporterar  
 HNS-gods 
  om- fattas av kravet på försäkring eller att ställa säkerhet, men inte uppfyller de kraven kan han – om han handlat uppsåtligen eller av oaktsamhet – dömas till böter eller fängelse i högst sex måna- der. Redare som låter använda ett fartyg för sjöfart trots att han insett eller bort inse att reglerna om försäkringsplikt eller stäl- lande av säkerhet inte har fullgjorts döms till samma straff. Det- samma gäller den som handhar fartygets drift i redarens ställe samt befälhavaren. 
 Om en befälhavare på ett fartyg som transporterar  
 HNS-gods 
  är skyldig att medföra föreskrivet certifikat men underlåter att göra det kan böter följa. 
 Av konventionens artikel 12.10 följer att en fördragsslutande stat inte får tillåta att sjöfart bedrivs med ett fartyg som för dess flagga och som omfattas av konventionens föreskrifter om obligatorisk ansvarsförsäkring, om inte ett certifikat har utfärdats enligt punkt 2 eller 12. 
 Reglerna är med andra ord mycket snarlika reglerna i ansvarig- hetskonventionen. 
 Om en fartygsägare som transporterar olja i sådan mängd att han skall ha försäkring eller säkerhet men inte fullgör den skyldigheten kan han – om han handlat uppsåtligen eller av oaktsamhet – dömas till böter eller fängelse i högst sex månader. Redare som låter an- vända ett fartyg för sjöfart trots att han insett eller bort inse att reglerna om försäkringsplikt eller ställande av säkerhet inte upp- fyllts döms till samma straff. Detsamma gäller den som handhar fartygets drift i redarens ställe samt befälhavaren. Det är givetvis av stor vikt att kraven på försäkringsplikt eller skyldighet att ställa säkerhet uppfylls också när det gäller  
 HNS-transporter. 
  För att se till att så sker är det därför rimligt att det införs en påföljd – mot- svarande den som finns på oljeskadesidan – som drabbar den som har möjlighet att se till att dessa regler efterlevs men underlåter att göra det. 
 Om en befälhavaren på ett fartyg som transporterar olja i sådan mängd att han är skyldig att medföra föreskrivet certifikat under- låter att göra det kan böter följa. En motsvarande straffsank- tionerad regel bör införas vid underlåtenhet att medföra ett HNS- certifikat. 
 156 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 (Jfr. Danmarks och Norges regler om förbud att Turner eller lämna en hamn eller dylikt, se härom i § 220 i søloven och i för- slaget i sjøloven. Danmark kommer sannolikt även att införa en föreskrift om att böter kan följa, se avsnitt 8.7.1). 
  
 8.8 
  
 Avgifter till fonden 
  
 8.8.1 
  
 1992 års fondkonvention 
  
 Som nämnts i avsnitt 4.2.3 utgår avgifter till 1971 års oljeskade- fond, numera ersatt av 1992 års oljeskadefond, i form av årsavgifter, vilka beräknas med hänsyn till fondens behov under löpande kalenderår och fastställs på grundval av ett visst belopp per ton mottagen olja. Till grund för avgiftsberäkningen skall fondstaterna årligen lämna vissa uppgifter till fonden. En fondstat har inte något ansvar för avgiftsbetalningen, om den inte särskilt tar på sig ett sådant ansvar. Så har inte skett för Sveriges del. Om fonden inte erhåller nödvändig information och det medför kostnader för fonden är dock den fördragsslutande staten ansvarig för den eko- nomiska förlusten (artikel 15). 
 En stat som tillträtt fondkonventionen är enligt artikel 15 skyl- dig att årligen till fonden meddela vilka i den staten som, med ut- gångspunkt i de under föregående år mottagna oljemängderna, är avgiftsskyldiga samt att lämna uppgift om den mängd avgiftspliktig olja som envar av dem har tagit emot under året. 
 I syfte att kunna fullgöra konventionens krav har Sverige infört lagen (1975:1083) om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja. Av dess 2 § följer att den som under ett visst kalenderår i en svensk hamn eller i en annan i Sverige belägen anläggning har tagit emot sammanlagt mer än 150 000 ton olja som har transporterats sjöledes senast den 1 mars året därpå skall lämna Sjöfartsverket upp- gifter om den mottagna oljemängden. Uppgiftsskyldighet föreligger även för den som under samma tid har tagit emot högst 150 000 ton om denna mängd tillsammans med vad dotterbolag eller annan gemensamt kontrollerad enhet har tagit emot uppgår till mer än 150 000 ton (3 §). 
 Vidare skall den som under ett visst kalenderår tagit emot olja på anmaning från Sjöfartsverket lämna uppgift om den oljemängd som han har tagit emot under året (4 §). 
 157 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 Den som fysiskt tagit emot oljan anses av Sjöfartsverket som mot- tagare, oberoende av om det skett för egen eller annans räkning. 
 Den som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet eller upp- såtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift döms till böter, om gärningen inte är belagd med straff enligt brottsbalken. Allmänt åtal får väckas endast efter anmälan från Sjöfartsverket. Verket får även förelägga en uppgiftsskyldig vid vite att inom en viss tid in- komma med uppgiften (5 §). 
 Uppgifterna som rapporterats till Sjöfartsverket vidarebefordras till Internationella oljeskadefonden för att ligga till grund för avgiftsberäkningen till fonden. 
  
 8.8.2 
  
 HNS-konventionen 
  
 Förslag:  
 Avgifter till  
 HNS-fonden 
  erläggs av den som under ett kalenderår har tagit emot  
 HNS-gods 
  som överstiger följande gränser: 
  
 – 
  
 150 000 ton för beständig olja, 
  
 – 
  
 20 000 ton för  
  
 icke-beständig 
  olja, LPG och andra  
 HNS-ämnen. 
  
 Därutöver erläggs avgift av den som omedelbart före lossningen i svensk hamn eller terminal hade äganderätten till  
 LNG-last, 
  oavsett lastens storlek. 
 Avgift betalas även av den som tagit emot en kvantitet av högst nämnda gränser men som tillsammans med annan som han är i intressegemenskap med tagit emot gods som överstiger gränserna. Mottagaren betalar då avgift för den kvantitet han faktiskt har mottagit. 
 Mottagare av avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  skall lämna uppgifter om detta till Sjöfartsverket. Den som underlåter att fullgöra den skyldigheten kan dömas till böter eller föreläggas vid vite att komma in med uppgifterna. 
 158 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 Allmänt 
 Reglerna om hur  
 HNS-fonden 
  skall upprättas finns i  
 HNS-kon- 
  ventionen. Fondens huvudändamål är att betala ytterligare ersätt- ning för skador i samband med sjötransporter av  
 HNS-ämnen 
  i den utsträckning som ersättning enligt konventionens artiklar  
 7–12, 
  dvs. enligt fartygsägarens ansvar, inte är tillräcklig eller möjlig (arti- kel 13). Regelverket är uppbyggt på samma sätt som 1992 års fond- konvention. 
 Avgift till  
 HNS-fonden 
  skall enligt artiklarna  
 18–19 
  betalas av den som under ett kalenderår tagit emot  
 HNS-gods 
  som överstiger följande gränser (såvitt avser  
 LNG-last 
  den som omedelbart före lossningen hade äganderätten till godset): 
  
 – Beständig olja 
  
 150 000 ton 
  
 –  
 Icke-beständig 
  olja 
  
 20 000 ton 
  
 – LNG 
  
 ingen nedre gräns 
  
 – LPG 
  
 20 000 ton 
  
 – Andra  
 HNS-ämnen 
  
 20 000 ton 
  
 Avgift skall också utges av den som har tagit emot en kvantitet uppgående högst till nu nämnda gränser men som tillsammans med annan som han är i intressegemenskap med tagit emot gods som överstiger gränserna. Mottagaren skall då betala avgift för den kvantitet som han faktiskt mottagit (artikel 16.5). 
 Avgift till fonden utgår i form av grundavgifter och årsavgifter (artiklarna  
 16–20). 
  
 Grundavgiften är en engångsavgift som skall betalas av varje avgiftsskyldig i samband med att konventionen träder i kraft för vederbörande stat och avser avgiftspliktigt gods som mottagits kalenderåret före konventionen trätt i kraft i det fördragsslutande landet. Den bestäms enligt en formel som knyter an till den totala mängden  
 HNS-ämnen 
  som transporteras till sjöss i världen. 
 Årsavgifterna beräknas med hänsyn till fondens behov under löpande kalenderår och fastställs på grundval av ett visst belopp per enhet mottaget eller, i fråga om LNG, lossat gods (se artikel 19.1 b) under föregående kalenderår. Till grund för avgiftsberäkningen skall fondstaterna årligen lämna vissa uppgifter till fonden. Alla som tar emot avgiftspliktigt gods skall därför rapportera till sin nationella myndighet vilken slags gods det är, dess volym och vem som är mottagare. Om avgift skall erläggas kommer sedan fonden att fak- turera de enskilda mottagarna. Om fonden inte erhåller nödvändig 
 159 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 information och det medför kostnader för fonden är den fördrags- slutande staten ansvarig för den ekonomiska förlusten. När det gäller de samlade avgifterna som skall betalas för nationella trans- porter kan en stat välja att antingen betala direkt till fonden eller låta fonden fakturera de enskilda mottagarna (artikel 21). 
 För att kunna uppfylla kravet på rapporteringsskyldighet måste ett nationellt rapporteringssystem införas senast ett år innan konventionen träder i kraft. 
 Överväganden 
 Hur rapporteringsplikten skall ske har uppmärksammats i det internationella samarbetet inriktat på att genomföra konventionen. Ett väl fungerande system har setts som en väsentlig förutsättning för att konventionen skall fungera i praktiken och, som en konsekvens, ha stor betydelse för att attrahera stater i sådan ut- sträckning att förutsättningarna för ikraftträdande kan uppfyllas. Det har setts som angeläget att rapporteringsplikten görs praktiskt genomförbar och ekonomiskt försvarbar för industri och myndig- heter. Mot den bakgrunden har Internationella oljeskadefondens sekretariat utarbetat en programvara som kan användas av mot- tagarna för att enkelt kunna utröna om visst gods är avgiftspliktigt enligt  
 HNS-konventionen 
  och, om så är fallet, kunna registrera godset och dess mottagare. Systemet registrerar och lagrar även uppgifter om den totala mängden gods som mottagits under ett kalenderår och systematiserar det enligt de olika avgiftskategorier som regleras i konventionen. Registreringen kan ske avgiftsfritt via internet. Mottagarna av avgiftspliktiga  
 HNS-ämnen 
  skall sedan kunna använda systemet för att kalenderårsvis, till vederbörande myndighet, rapportera in uppgifter om vem som har tagit emot godset, vilken typ av gods det är fråga om och hur mycket de tagit emot. 
 Som angetts i det föregående föreligger för de flesta typer av  
 HNS-ämnen 
  avgiftsplikt vid mottagandet av mer än 20 000 ton under ett kalenderår. För beständig olja inträder avgiftsskyldig- heten först vid volymer över 150 000 ton. Vid  
 LNG-last 
  saknas det någon nedre gräns. Norge har i sitt betänkande (s. 22) föreslagit att mottagare av  
 HNS-ämnen 
  som har en avgiftsskyldighet på 20 000 ton skall rapportera redan när de mottagit 15 000 ton dylikt gods. 
 160 
  
 SOU 2006:92 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 Ett införande av en rapporteringsskyldighet för  
 HNS-gods 
  som understiger de gränser som föreskrivs i konventionen kan i förstone förefalla rimligt om man därigenom avser att fånga upp också potentiella mottagare. Utredningen har emellertid kommit fram till att en sådan ordning inte fyller något påtagligt behov och inte heller kan eliminera de eventuella problem som uppkommer, oav- sett vilka gränser som sätts. En sådan reglering skulle snarast öka den administrativa och ekonomiska bördan för såväl enskilda som det allmänna. Med hänsyn härtill anser utredningen att de gränser som föreskrivs i konventionen bör ligga till grund för mottagarnas uppgiftsskyldighet. 
 De som tagit emot avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  kommer att faktu- reras direkt av  
 HNS-fonden. 
  Varje enskild mottagare bör därför rapportera alla nödvändiga uppgifter som krävs för att bestämma avgifter enligt ersättningssystemet. För nationella transporter kan – som redovisats i det föregående – myndigheterna antingen rappor- tera på samma sätt som gäller vid import eller rapportera den totala mängden avgiftspliktigt gods som transporteras inom riket (se artikel 21.5). Om den förstnämnda lösningen väljs kan myndig- heten be fonden att fakturera de enskilda mottagarna direkt. IMO:s juridiska kommitté antog i oktober 2003 en rekommendation som innebar att medlemsstaterna inte skulle använda sig av det alter- nativ som föreskrivs i artikel 21.5. Utredningen anser att Sverige bör följa IMO:s rekommendation. Därtill synes det vara den mest praktiska lösningen att också de avgiftspliktiga mottagarna vid inrikestransporterna faktureras direkt av  
 HNS-fonden. 
  
 Sjöfartsverket är den myndighet som tar emot motsvarande upp- lysningar i fråga om avgiftspliktig olja enligt 1992 års fondkon- vention. Mottagarna av olja skall till Sjöfartsverket lämna de upp- gifter som föreskrivs i lagen om uppgiftsskyldighet rörande mot- tagande av olja (se avsnitt 8.8.1). Med hänsyn härtill faller det sig naturligt att även rapportering av  
 HNS-gods 
  görs till Sjöfarts- verket. Utredningen föreslår därför att mottagare av  
 HNS-gods 
  åläggs en sådan skyldighet i en ny lag; Lagen om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen. I lagen bör även föreskrivas att den som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldig- het eller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift kan dömas till böter, om gärningen inte är belagd med straff enligt brottsbalken. Sjöfartsverket bör vidare ges möjlighet att förelägga en uppgiftsskyldig vid vite att inom en viss tid komma in med uppgiften. Lagen bör i övrigt ges ett innehåll som motsvarar 
 161 
  
 Huvuddragen av den föreslagna lagstiftningen 
  
 SOU 2006:92 
  
 de bestämmelser som återfinns i lagen om uppgiftsskyldighet rör- ande mottagande av olja. Det ankommer sedan på Sjöfartsverket att vidarebefordra uppgifterna till  
 HNS-fonden. 
  Med hänsyn till skyldigheten att i samband med tillträde till konventionen infor- mera depositarien, dvs. IMO:s generalsekreterare, om de kvantite- ter  
 HNS-gods 
  som tagits emot under föregående kalenderår (artikel 43) bör reglerna om rapporteringsskyldighet träda i kraft ett kalenderår innan konventionen träder i kraft i Sverige. 
 Det kan tilläggas att ett fartyg som transporterar  
 HNS-ämnen 
  redan i dag skall rapportera till Sjöfartsverket vilka ämnen och kvantiteter det har ombord (se 2 kap. 7 § fartygssäkerhetsförord- ningen, 7 kap. 2 § 5 fartygssäkerhetslagen samt Sjöfartsverkets föreskrifter och allmänna råd om anmälningsplikt, informationsskyl- dighet och rapporteringsskyldighet i vissa fall [SJÖFS 2005:19]). Det finns dock inte något krav på att ange vem som är mottagare. Sjöfartsverket har emellertid förklarat att uppgiften om detta kan läggas till som ett krav i det nuvarande systemet. Genom att göra ett dylikt tillägg kan Sjöfartsverket få möjlighet att kontrollera att mottagare av avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  lämnat korrekta uppgifter till verket. 
 Vidare är Sjöfartsverket ansvarigt för att driva och utveckla det nya trafikövervaknings- och informationssystemet för sjötrafiken (SafeSeaNet eller SSN) för Sveriges del. SSN är ett elektroniskt nätverk som knyter ihop medlemsländerna inom EU (inklusive Island och Norge) enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informations- system för sjötrafik i gemenskapen i syfte att effektivisera sjö- trafikövervakningen. Härigenom skapas ett system för att veta vart ett fartyg är på väg, var fartyget är och information om farligt gods. Sveriges nationella SSN är benämnt Fartygsrapporteringssys- temet/FRS och driftssattes år 2005. En ny version av systemet är för närvarande under utarbetande och kommer att kompletteras med krav på rapportering av förpackat gods  
 (IMDG-koden), 
  fly- tande ämnen  
 (IBC-koden), 
  kondenserade gaser i bulk (IGC- koden), fasta ämnen i bulk  
 (BC-koden) 
  och oljor i bulk (MARPOL). En utveckling av det nuvarande systemet kan, utöver ovan nämnda databas, komma att användas för att kontrollera att mottagare av avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  lämnat korrekta uppgifter till Sjöfarts- verket. 
 162 
  
 9 
  
 Konsekvenser och genomförande 
  
 9.1 
  
 Allmänt 
  
 I detta avsnitt redovisas utredningens bedömningar av vilka ekono- miska konsekvenser förslagen kan få. 
 En utredning skall även redovisa konsekvensbeskrivningar när ett förslag har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsätt- ning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningens bedömning är dock att förslagen inte har några kon- sekvenser i dessa avseenden. 
  
 9.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 Utredningen har, för det fall dess förslag påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, att redovisa en beräkning av dessa konsekvenser. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall de redovisas. Vad gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting skall utredningen föreslå en finansiering. 
 Genom utredningens förslag införs ett krav på att ägare av svenskt fartyg, som fraktar  
 HNS-gods, 
  skall ha fullgod försäkring och certifikat. Samma regel gäller även för utländskt fartyg som an- löper eller lämnar svensk hamn eller liknande och som transpor- terar  
 HNS-gods. 
  Undantag från kravet på försäkringsplikt har gjorts för fartyg som ägs av svenska staten eller av en främmande stat. 
 163 
  
 Konsekvenser och genomförande 
  
 SOU 2006:92 
  
 För fartyg som redan i dag innehar  
 PI-försäkring 
  har utred- ningen gjort den bedömningen att det inte finns skäl att befara att det innebär några nämnvärda kostnadsökningar i försäkringshän- seende. Med hänsyn till att eventuella höjningar kommer att baseras på frekvensen av inträffade olyckor – som hitintills varit låg 
 – behöver inte höjningarna bli särskilt stora. För fartyg som saknar en dylik försäkring kan utredningens krav härom dock innebära ökade försäkringskostnader. Det är enligt utredningens mening inte möjligt att närmare precisera hur stora höjningarna kan tänkas bli. 
 Enligt utredningens förslag skall fartygsägare medföra ett certi- fikat som visar att man uppfyllt kravet på att inneha fullgod försäk- ring. Certifikatet, som i Sverige huvudsakligen kommer att upp- rättas för ägare av svenska fartyg, skall enligt utredningens förslag utfärdas av Finansinspektionen mot en administrativ avgift. Avgif- ten för certifikat på oljeskadesidan uppgår till 900 kr. 
 Utredningens förslag kommer också att innebära att de som tar emot viss mängd  
 HNS-gods 
  eller som omedelbart före lossningen har äganderätten till  
 LNG-last 
  som lossas i en hamn eller terminal i Sverige, kommer att åläggas att betala en avgift till  
 HNS-fonden 
  beräknat efter fondens behov. Avgiftens storlek kommer att Wolf ras på den mängd  
 HNS-gods 
  som är föremål för transport. HNS- fondens administration kommer att uppgå till vissa årliga kost- nader. Därutöver är avgiften beroende av antalet inträffade HNS- olyckor, som kommer att kräva att  
 HNS-fonden 
  träder in och ut- ger ersättning. 
 Utredningens förslag att Finansinspektionen skall utfärda certi- fikat för fartygsägare som transporterar  
 HNS-gods 
  innebär att inspektionen tillförs nya arbetsuppgifter. Även Sjöfartsverket till- förs genom utredningens förslag nya arbetsuppgifter. Sjöfarts- verket kommer bl.a. att bevaka att mottagare av  
 HNS-gods 
  och ägare av  
 LNG-last 
  kommer att rapportera detta till verket och att uppgifterna lämnas till  
 HNS-fonden. 
  Båda myndigheterna kommer därför att få ökade kostnader. Med hänsyn till att utfärdandet av certifikaten kommer att avgiftsbeläggas, lämpligen på samma sätt som på oljeskadesidan, torde det inte medföra några ökade kostna- der för Finansinspektionens verksamhet. Sjöfartsverkets kostnader har beräknats öka med cirka 60 000 kr per år. Kostnaderna torde kunna finansieras inom ramen för verkets befintliga anslag. 
 Förvaltningsdomstolarna kan med utredningens förslag komma att tillföras mål rörande beslut om vite som överklagats från 
 164 
  
 SOU 2006:92 
  
 Konsekvenser och genomförande 
  
 Sjöfartsverket. Det torde emellertid bli fråga om en så liten mängd mål att det inte får några ekonomiska konsekvenser. Mål om ersätt- ning för  
 HNS-skador 
  kan uppkomma redan i dag vid de allmänna domstolarna. Ett nytt regelverk behöver inte betyda ökat antal mål. Tvärtom kan förbättrade ersättningsmöjligheter få motsatt effekt genom att krav kan hanteras utom rätta av försäkringsgivare och  
 HNS-fonden. 
  Det är inte heller sannolikt att antalet mål rörande underlåten uppgiftsskyldighet till Sjöfartsverket kommer att belasta domstolarna i någon nämnvärd omfattning. 
  
 9.3 
  
 Ikraftträdande 
  
 Tidpunkten för när författningsförslagen skall börja gälla är bero- ende av när  
 HNS-konventionen 
  träder i kraft. Regeringen bör där- för bemyndigas att bestämma tidpunkten för när lagstiftningen skall träda i kraft. Vid ett svenskt tillträde till konventionen åläggs vidare staten att till IMO:s generalsekreterare rapportera den mängd avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  som tagits emot eller, om det av- ser  
 LNG-last, 
  lossats i Sverige året dessförinnan (se artikel 43 i konventionen). För att Sverige skall kunna uppfylla det kravet bör lagen om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen träda i kraft före lagstiftningen i övrigt. 
 165 
 10 Författningskommentar 
  
 10.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 
  
 Det nya 11 kap. och övriga författningsförslag har utformats efter  
 HNS-konventionens 
  text. En närmare redogörelse för konventio- nens innehåll återfinns under avsnitt 5.1.2. Nedan anges förtydli- ganden och tillägg som ansetts erforderliga. 
 Inom parantes under respektive lagrum anges i förekommande fall motsvarande bestämmelse i konventionen och jämförbar bestäm- melse i 10 kap. sjölagen om ansvar för oljeskada. 
 9 kap. Om ansvarsbegränsning 
 3 § 
 Rätt till ansvarsbegränsning föreligger inte beträffande 
  
 1. 
  
 en fordran på bärgarlön, sådan särskild ersättning som avses i 
  
 16 
  
 kap. 9 §, bidrag till gemensamt haveri eller på avtal grundad ersätt- ning för åtgärder som avses i 2 § första stycket 4, 5 eller 6, 
  
 2. 
  
 en fordran med anledning av oljeskada som omfattas av 10 kap. 
  
 1 
  
 § och 2 § första och andra styckena, 
  
 3. 
  
 en fordran som är underkastad en internationell konvention eller en nationell lag som reglerar eller förbjuder begränsning av ansvarig- het för atomskada, 
  
 4. 
  
 en fordran med anledning av atomskada orsakad av atomfartyg, 
  
 5. 
  
 en fordran med anledning av skada som har drabbat en lots eller den som är anställd hos någon som avses i 1 § första stycket och vars skyldighet står i samband med fartygets drift eller med bärgningen, 
  
 6. 
  
 en fordran på ränta eller ersättning för rättegångskostnader, och 
  
 167 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 7. en fordran med anledning av skada orsakad av farliga och skadliga ämnen som omfattas av 11 kap. 1 § och 2 § första och andra styckena. 
 Till stycket har en ny punkt, punkt 7, förts in med innebörden att ansvarsbegränsning enligt 9 kap. inte gäller för  
 HNS-skador. 
  
 11 kap. Om ansvar och ersättning för skada i samband med sjö- transport av farliga och skadliga ämnen 
 Inledande bestämmelser 
 Definitioner 
 1 § 
 I detta kapitel avses med farliga och skadliga ämnen: 
  
 a) 
  
 oljor som transporteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I 
  
 i 
  
 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, 
  
 b) 
  
 skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk och som anges i bihang II till bilaga II i 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, och sådana ämnen och blandningar som provisoriskt bedömts falla under föroreningskategori A, B, C eller D enligt 3.4 i nämnda bilaga II, 
  
 c) 
  
 farliga flytande ämnen transporterade i bulk upptagna i kapitel 17 
  
 i 
  
 1983 års internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk  
  
 (IBC-koden), 
  som den har ändrats, och de farliga produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har beskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överenskommelse med paragraf 1.1.3 i koden, 
  
 d) 
  
 farliga, riskfyllda, och vådliga ämnen och föremål i förpackad form som omfattas av den internationella sjökoden för farligt gods  
  
 (IMDG-koden), 
  som den har ändrats, 
  
 e) 
  
 gaser i vätskeform som är angivna i kapitel 19 i 1983 års inter- nationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transpor- 
  
 168 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 terar gas i vätskeform i bulk  
 (IGC-koden), 
  som den har ändrats, och de produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har föreskrivits av den berörda myndigheten och de be- rörda hamnmyndigheterna i överensstämmelse med paragraf 1.1.6 i koden, 
  
 f) 
  
 flytande ämnen som transporteras i bulk med en flampunkt som inte överstiger 60°C (uppmätt genom closed cup test), 
  
 g) 
  
 fasta bulkvaror som innebär kemiska risker och ingår i bihang B 
  
 i 
  
 koden för säker hantering av fasta bulklaster  
  
 (BC-koden), 
  som den har ändrats, i den utsträckning som dessa substanser även omfattas av bestämmelserna i den internationella sjökoden för farligt gods  
 (IMDG-koden) 
  när godset transporteras i förpackad form, och 
  
 h) 
  
 rester från tidigare bulktransporter av ämnen som anges i  
  
 a–c 
  och  
 e–g, 
  
 skada: 
 dels dödsfall eller personskada ombord eller utanför det fartyg som transporterar farliga och skadliga ämnen och som orsakats av dessa, 
 dels skada på egendom utanför det fartyg som transporterar farliga och skadliga ämnen och som orsakats av dessa, 
 dels skada på grund av förorening av miljön som orsakats av farliga och skadliga ämnen, dock endast utebliven vinst samt kostnader för rimliga återställningsåtgärder som har vidtagits eller som planeras, 
 dels kostnader för förebyggande åtgärder och skada som orsakats av sådana åtgärder, 
 olycka: sådan händelse eller serie av händelser med samma ur- sprung som orsakar en skada med farliga och skadliga ämnen eller framkallar ett allvarligt eller omedelbart förestående hot om en sådan skada, 
 förebyggande åtgärd: varje åtgärd som varit skäligen påkallad för att förhindra eller begränsa en skada med farliga och skadliga ämnen och som vidtagits efter det att en olycka har inträffat, 
 ägare av fartyg: den som är registrerad som fartygets ägare eller, om registrering inte har skett, den som äger fartyget; i fråga om ett fartyg som ägs av en stat och som brukas av ett bolag, vilket i den staten är registrerat som fartygets brukare, skall dock bolaget anses som ägare, 
 mottagare: den som fysiskt tar emot avgiftspliktig last i en hamn eller terminal i Sverige. Om den som fysiskt tar emot lasten gör det som mellanman för annan som omfattas av en konventionsstats juris- diktion, skall huvudmannen anses som mottagare om  
 HNS-fonden 
  underrättas om huvudmannens identitet, 
 169 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 sjötransport: tiden från det att de farliga och skadliga ämnena kommer i kontakt med fartygets anordningar till dess att de vid loss- ning upphör att vara vid någon del av fartygets anordningar. Om inte någon av fartygets anordningar används börjar respektive slutar tids- perioden när de farliga och skadliga ämnena korsar fartygets reling, 
 transit: gods i transit som vidarebefordras direkt i en hamn eller terminal från ett fartyg till ett annat fartyg som led i sjötransport från den ursprungshamnen till den slutliga destinationen är inte avgifts- pliktig last. Godset skall då anses mottaget på den slutliga destina- tionen, 
  
 HNS-konventionen: 
  1996 års internationella konvention om an- svar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen, 
  
 HNS-fonden: 
  Den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen, 
 konventionsstat: en stat som tillträtt  
 HNS-konventionen. 
  
 Är det inte möjligt att tillförlitligt särskilja skada orsakad av farliga och skadliga ämnen från skada orsakad av andra omständigheter, anses all skada orsakad av de farliga och skadliga ämnena. Det gäller inte om skadan omfattas av 10 kap. 1 § sjölagen eller är orsakad av radioaktivt material enligt klass 7 antingen i den internationella sjökoden för farligt gods, som den har ändrats, eller i bilaga B i koden för säker hantering av fasta bulklaster, som den har ändrats. 
 Vid tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel skall med fartyg jämställas varje annan flytande anordning som används till sjöss. 
 (artikel 1  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 1 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller definitioner av de centrala begreppen i kapitlet.  
 Första stycket  
 inleds med en definition av vad som ingår i be- greppet farliga och skadliga ämnen. Eftersom konventionen omfattar över 6 000 sådana ämnen är en uppräkning i lagtexten inte möjlig. Genom att i stället hänvisa till relevanta konventioner och protokoll säkerställs att lagens tillämpningsområde på denna punkt är korrekt angivet även om de nämnda internationella instrumenten skulle komma att ändras. Någon lagändring behöver alltså inte 
 göras med anledning av sådana förändringar. 
 I konventionens artikel 1.5 a (ii) hänvisas till bihang II till bilaga II i MARPOL 73/78 (motsvarar detta kapitels 1 § första stycke b). Internationella oljeskadefonden har uppmärksammat att bihang II sannolikt kommer att upphöra att gälla den 1 januari 2007, men att 
 170 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 de ämnen som tas upp där alltjämt kommer att omfattas av MARPOL genom bestämmelsen 1.10 i den reviderade bilagan II. För att ämnena skall kunna omfattas av  
 HNS-konventionen 
  krävs det emellertid en ändring i konventionen eller en hänvisning till den nya bestämmelsen. IMO:s juridiska kommitté har med anledning därav antagit en resolution i april 2006 (LEG 91/7) med innebörden att skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk i artikel 1.5 a (ii) i konventionen från den 1 januari 2007 hänvisar till  
 HNS-ämnen 
  som den definieras i bestämmelsen 1.10 i den reviderade bilaga II i MARPOL 73/78 som transporteras i bulk. 
 I bestämmelsen har mottagare definierats till att avse den som fysiskt tar emot avgiftspliktig last i en hamn eller terminal i Sverige. Vidare stadgas att, om den som fysiskt tar emot lasten gör det som mellanman för någon annan som omfattas av en konventionsstats jurisdiktion, huvudmannen skall anses som mottagare förutsatt att  
 HNS-fonden 
  underrättas om huvudmannens identitet. På så sätt kommer huvudmannen att få information om att det gods han tagit emot faller under reglerna i 11 kap. (och således  
 HNS-konven- 
  tionens bestämmelser) och att det är avgiftspliktigt om det över- stiger de där angivna gränserna (13 § i detta kapitel med hänvisning till artikel  
 16–20 
  i konventionen). 
 Uttrycket transit avser gods som vidarebefordras direkt i en hamn eller terminal från ett fartyg till ett annat som ett led i sjö- transport från ursprungshamnen till den slutliga destinationen. Godset skall inte anses som avgiftspliktigt förrän det har nått mottagaren på den slutliga destinationen. Utredningen har valt att inte ange några tidsramar för när gods skall anses befinna sig i transit. Skälet härtill är att den frågan lämpligen löses av HNS- fondens församling och inte enskilt av varje fördragsslutande land. Frågan har behandlats närmare under avsnitt 8.3.2. 
 I syfte att förenkla kapitlets lagtext innehåller lagrummet defini- tioner av uttrycken  
 HNS-konventionen, 
 HNS-fonden 
  och konventionsstat. 
 Med definitionerna skada, olycka, förebyggande åtgärd, ägare av fartyg och sjötransport, hänvisas till vad som har anförts i redogörelsen för konventionens närmare innehåll (avsnitt 5.1.2). 
 Det har inte ansetts nödvändigt att i bestämmelsen föra in defi- nitioner motsvarande i konventionen upptagna beräkningsenhet, fartygets registreringsstat, terminal, direktör, organisation och generalsekreterare. Det kan härvid anmärkas att definitionen 
 171 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 av beräkningsenhet återfinns i 22 kap. 3 § sjölagen (se även kom- mentaren under 11 kap. 7 § sjölagen nedan). 
 Tillämpningsområde 
 2 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas på skador som vid sjö- transport med farliga och skadliga ämnen som last har uppkommit i Sverige eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekonomiska zon. Bestämmelsen tillämpas även på andra skador än föroreningsskador som uppkommit utanför Sverige om skadorna har orsakats av ett ämne som transporterats som last ombord på ett fartyg som är registrerat i Sverige eller, om fartyget inte är registrerat, ombord på ett fartyg som får föra svenskt flagg. Bestäm- melserna tillämpas också på kostnader för förebyggande åtgärder som har vidtagits, oavsett var det har skett, för att förhindra eller begränsa skador i Sverige eller dess ekonomiska zon eller i en annan konven- tionsstat eller dess ekonomiska zon. 
 Vad som i första stycket sägs om ekonomisk zon gäller även i fall en stat inte har fastställt en sådan zon i fråga om ett område utanför och angränsande till statens territorialvatten som i enlighet med folkrättens regler har bestämts av den staten och som inte sträcker sig längre ut än 200 nautiska mil från de baslinjer varifrån statens territorialvatten mäts. 
 Ifråga om kapitlets tillämplighet på örlogsfartyg och vissa andra statsfartyg gäller bestämmelserna i 21 §. 
 Ersättning för åtgärder med anledning av skador med farliga och skadliga ämnen skall betalas enligt detta kapitel även om det finns skyldighet enligt lag eller annan författning att vidta åtgärderna. 
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas även om andra regler om tillämplig lag skulle leda till annat. 
 (artikel 3  
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 2 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om lagens tillämpnings- område. Frågan har behandlats närmare under avsnitt 8.2. 
 I konventionen har de fördragsslutande staterna getts möjlighet att själva bestämma om örlogsfartyg och därmed jämställda stats- fartyg skall omfattas av konventionens regler. Av  
 tredje stycket 
  
 172 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 framgår att vissa av lagens bestämmelser skall göras tillämpliga på sådana fartyg (se 11 kap. 21 § sjölagen). På så sätt blir reglerna identiska med de som gäller för oljeskador (se 10 kap. 19 § sjö- lagen). I  
 femte stycket  
 föreskrivs, att kapitlet skall tillämpas utan hinder av andra gällande regler om tillämplig lag som leder till ett annat resultat. Det innebär att kapitlets bestämmelser skall gälla i alla de fall då svensk domstol är behörig att pröva talan om anspråk på ersättning för  
 HNS-skada, 
  även om enligt allmänna privaträtts- liga regler utländsk lag skulle ha tillämpats. Skälet till det är att bestämmelserna grundar sig på en internationell konvention vars bestämmelser är indispositiva och som inte heller medger konven- tionsstaterna att reservera sig mot någon av konventionens bestämmelser. 
 Talan vid svensk domstol kommer i regel enbart att gälla HNS- skada eller kostnad för förebyggande åtgärder vidtagna i syfte att förhindra eller begränsa skada inom svenskt territorium. Har sådan talan väckts, kan också talan väckas som avser skada som har uppkommit i en annan konventionsstat på grund av samma olycka. 
 3 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas inte 
  
 1. 
  
 på sådan skada som avses i 10 kap. 1 § första stycket 2, 
  
 2. 
  
 på skada som är orsakad av radioaktivt material enligt klass 7 antingen i den internationella sjökoden för farligt gods, som den har ändrats, eller i bilaga B i koden för säker hantering av fasta bulklaster, som den har ändrats, 
  
 3. 
  
 på fordringar som har sin grund i befordringsavtal för gods och passagerare, 
  
 4. 
  
 i den omfattning de är oförenliga med tillämplig lag om ersätt- ning till anställda eller med sociala välfärdssystem, eller 
  
 5. 
  
 i den utsträckning en sådan tillämpning skulle vara oförenlig med Sveriges åtaganden enligt ett internationellt fördrag. 
  
 (artikel 4  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 2 § sjätte stycket sjö- lagen) 
 Lagrummet anger när bestämmelserna i kapitlet inte är tillämpliga. I  
 första punkten  
 anges att sådana skador som avses i 10 kap. 1 § 
 första stycket 2 inte omfattas av bestämmelserna i detta kapitel. Det bör här noteras att det endast är föroreningsskador som 
 173 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 undantas. Beständig olja som sådan omfattas av definitionen av HNS och frågan om ersättning för skador förorsakade i samband med brand och explosion orsakad av sådant gods faller inom 11 kapitlets tillämpningsområde. 
 Skadestånd 
 Ansvaret för en skada orsakad av farliga och skadliga ämnen 
 4 § 
 En skada skall ersättas av fartygets ägare, även om varken ägaren eller någon som han svarar för är vållande till skadan. Utgörs den olycka som orsakade skadan av en serie av händelser, vilar ersättningsansva- ret på den som var ägare av fartyget vid den första av dessa händelser. 
 Ägaren är dock fri från ansvar om han visar att skadan 
  
 1. 
  
 orsakats av en krigshandling eller liknande handling under väp- nad konflikt, inbördeskrig eller uppror eller av en naturhändelse av osedvanlig karaktär, som inte kunnat undvikas och vars följder inte kunnat förhindras, eller 
  
 2. 
  
 i sin helhet vållats av tredje man med avsikt att orsaka skada, 
  
 eller 
  
 3. 
  
 i sin helhet orsakats genom fel eller försummelse av en svensk eller utländsk myndighet vid fullgörandet av skyldighet att svara för underhåll av fyrar eller andra hjälpmedel för navigering, eller 
  
 4. 
  
 orsakats genom underlåtenhet av avsändaren eller annan person att informera om den farliga och skadliga egenskapen hos de ämnen som transporterats, och att detta helt eller delvis förorsakat skadan, eller har lett till att ägaren inte tagit en försäkring som nämns i 14 eller 15 §. Detta gäller bara om varken ägaren eller hans anställda eller ställföreträdare hade eller rimligen borde ha haft vetskap om de farliga och skadliga egenskaperna. 
  
 (artikel  
 7.1–3 
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 3 § sjölagen) 
 I paragrafen regleras grunden för ägarens ansvar och de omständig- heter som kan befria honom från ansvarighet. 
 Av huvudregeln i  
 första stycket  
 framgår att ägarens ansvar är strikt, dvs. oberoende av om vållande föreligger på fartygets sida. 
 174 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 I  
 andra stycket  
 anges de fall då ägaren är fri från ansvar. Under punkterna ett och fyra krävs det att fartygsägaren visar att skadan orsakats på där angivet sätt medan det i punkterna två och tre däremot krävs att skadan i sin helhet orsakats i de där uppräknade situationerna. Det sistnämnda innebär att om skadan endast delvis orsakats av sabotage eller sådan försummelse av myndighet som avses i konventionen, ansvarar ägaren för hela skadan. Om skadan däremot delvis orsakats genom uppsåtlig skadegörelse men i övrigt genom sådan försummelse av myndighet som nu nämnts, går äga- ren fri från ansvarighet. Samma sak gäller om skadan delvis orsakats genom sabotage men i övrigt av krigshandling. 
 5 § 
 Anspråk på ersättning för skada som omfattas av ersättningsbestäm- melserna i detta kapitel får göras gällande mot fartygsägaren endast med stöd av bestämmelserna i kapitlet. 
 Anspråk som avses i första stycket får göras gällande mot någon av följande personer endast om den mot vilken anspråket riktas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma: 
  
 a) 
  
 anställda hos fartygsägaren, ställföreträdare för honom eller be- sättningsmedlemmar, 
  
 b) 
  
 en lots eller annan person som utför tjänster för fartyget utan att vara besättningsmedlem, 
  
 c) 
  
 en redare som inte är ägare, en befraktare eller en annan person som i redarens ställe handhar fartygets drift, 
  
 d) 
  
 en avsändare, avlastare, lastmottagare eller lastägare, 
  
 e) 
  
 den som utför bärgning med fartygsägarens, redarens eller befäl- havarens samtycke eller på order av en myndighet, 
  
 f) 
  
 den som vidtar förebyggande åtgärder, eller 
  
 g) 
  
 anställda hos eller ställföreträdare för personer som nämns i  
  
 b–f. 
  Vad som har betalats i ersättning för en skada får inte krävas åter 
 av en person som avses i andra stycket a, b eller  
 e–g, 
  om inte den mot vilket anspråket riktas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sannolikt skulle upp- komma. 
 (artikel  
 MartinezHNS-konventionen 
  och 10 kap. 4 § sjölagen) 
 175 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bestämmelsen behandlar frågan när någon annan än fartygsägaren kan bli skadeståndsskyldig. 
 I  
 andra stycket  
 anges vilka grupper av personer mot vilken en direkt talan i princip inte får riktas. 
 I förhållande till konventionen innehåller d) vissa ytterligare per- soner mot vilka direkt talan inte får riktas (jfr. 10 kap. 4 § andra stycket d sjölagen). 
 Av e) framgår att undantaget omfattar en bärgare, inte bara om samtycke till bärgning har getts av fartygsägaren, utan också om samtycke har getts av vissa andra personer. Bestämmelsen, som är en utvidgning i förhållande till konventionen, har utformats i överensstämmelse med motsvarande reglering i 10 kap. sjölagen 4 § andra stycket e och  
 HNS-lagstiftningen 
  i Danmark och Norge. 
 Av g) följer att undantaget från direkt talan omfattar anställda också hos personer som utför tjänster för fartyget utan att vara besättningsmedlemmar. Också detta är en utvidgning i förhållande till konventionen (jfr. 10 kap. 4 § andra stycket g). 
 Olyckor med två eller flera fartyg 
 6 § 
 Om en skada uppstått vid en olycka med två eller flera fartyg som vart och ett transporterar farliga och skadliga ämnen är varje ägare, om inte annat följer av 5 §, ansvarig för skadan. Ägarna är solidariskt ansvariga för all sådan skada som inte tillförlitligen kan särskiljas. 
 Varje ägare har rätt till den ansvarsbegränsning som följer av 7 §. Om regress mellan ägarna gäller allmänna ersättningsregler. 
 (artikel 8  
 HNS-konventionen) 
  
 Bestämmelsen innehåller regler om ansvar när flera fartyg orsakat en skada. 
 176 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 Ansvarsbegränsning 
 7 § 
 Fartygets ägare har rätt att för varje olycka begränsa sitt ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel till ett belopp motsvarande 10 000 000 särskilda dragningsrätter (SDR) för ett fartyg vars dräktighet, beräknad enligt 9 kap. 5 § 6, inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre höjs beloppet med 1 500 SDR för varje dräktighetstal från 2 001 till 50 000 och med 360 SDR för varje dräktighetstal över 50 000. Ansvaret skall dock inte i något fall överstiga 100 000 000 SDR. Rätt till begränsning finns inte i fråga om ränta eller ersättning för rätte- gångskostnad. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. 
 Fartygets ägare har inte rätt att begränsa sitt ansvar, om han har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma. 
 (artikel 1.12 och  
 9.1–2 
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 5 § sjö- lagen) 
 Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkningen av de begräns- ningsbelopp som gäller för fartygsägarens ansvar. Den innehåller också en föreskrift om att ägaren under vissa omständigheter inte har rätt att begränsa sitt ansvar. 
 I  
 första stycket  
 hänvisas såvitt avser särskilda dragningsrätter, SDR, till 22 kap. 3 § sjölagen. Av det sistnämnda lagrummet fram- går att man med SDR avser de beräkningsenheter som används av Internationella valutafonden. Vid omräkning till svenska kronor skall beräkningen ske efter kursen den dag då betalningen äger rum eller, om säkerhet ställs för betalningen, då säkerheten ställs. Kronans värde skall bestämmas i enlighet med den beräknings- metod som Internationella valutafonden den dagen tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner. 
 SDR är således varken en valuta eller en fordran på Internatio- nella valutafonden. Snarare är det en möjlig fordran på fritt använd- bara valutor hos fonden. SDR definieras i termer av ett antal större valutor som används i internationell handel och finans. De nuvar- ande valutorna är euro, brittiska pund, yen samt amerikanska dollar. Växelkursen per den 1 augusti 2006 var 1 SDR=10 svenska kr 74 öre. 
 177 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Andra stycket  
 innehåller regler om förlust av rätten till ansvars- begränsning. Samma regler gäller här som de som gäller begräns- ningen av redarens ansvarighet i allmänhet enligt 9 kap. sjölagen. 
 Begränsningsfond 
 8 § 
 Rätt till ansvarsbegränsning enligt 7 § första stycket finns endast om ägaren, dennes försäkringsgivare eller någon annan på ägarens vägnar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande bestämmelser i en annan konventionsstats lag upprättar en begränsningsfond, som uppgår till det ansvarsbelopp som gäller för ägaren och det tilläggs- belopp som fastställs enligt 12 kap. 4 § andra stycket. 
 Ansvarsbeloppet skall räknas om till svenska kronor enligt be- stämmelserna i 22 kap. 3 § andra stycket. 
 En begränsningsfond enligt detta kapitel skall här i landet upprättas hos den domstol där talan om ersättning har väckts eller kan väckas enligt 21 kap. 5 a §. 
 I fråga om förfarandet när en begränsningsfond enligt bestäm- melserna i detta kapitel upprättas och om förlust i vissa fall av möjlig- heten att få ersättning för fordran som kan åberopas mot fonden skall bestämmelserna i 12 kap.  
 3–15 
  §§ tillämpas. Betalning eller säkerhet som avses i 12 kap. 4 § andra stycket får dock krävas också i fråga om ränta för tiden till dess att fonden upprättas. Vad som sägs i 12 kap. 4 § fjärde stycket om verkan som avses i 9 kap. 8 § skall i stället gälla verkan som avses i 11 § i detta kapitel. Följs inte ett föreläggande enligt 12 kap. 4 § fjärde stycket, skall i ett beslut som där sägs till- kännages att rätten till ansvarsbegränsning inte längre finns. 
 (artikel 9.3, 9 och 11  
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 6 § sjölagen) 
 Lagrummet innehåller bestämmelser om upprättande av en be- gränsningsfond. 
 Av  
 första stycket  
 följer att rätt till ansvarsbegränsning föreligger inte bara om begränsningsfond har upprättats i Sverige utan även om fonden har upprättats i en annan konventionsstat enligt mot- svarande lagstiftning i den staten. Om en olycka har orsakat skada i flera konventionsstater, kan enligt konventionen talan väckas i 
 178 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 samtliga dessa stater. För att begräsningsfond skall få upprättas i en stat krävs endast att talan om ersättning kan väckas i den staten. 
 Enligt  
 andra stycket  
 skall ansvarsbeloppet räknas om till svenska kronor enligt bestämmelserna i 22 kap. 3 § andra stycket (se kom- mentaren till 11 kap. 7 § ovan). 
 Av  
 fjärde stycket  
 följer att bestämmelserna i 12 kap.  
 3–15 
  §§ om upprättande av begränsningsfond och begränsningsmål skall tilläm- pas också i fråga om en begränsningsfond för  
 HNS-skador. 
  Vissa särskilda regler gäller dock för en begräsningsfond för en HNS- skada. 
 Betalning eller säkerhet som avses i 12 kap. 4 § andra stycket får krävas också för ränta för tiden till dess att fonden upprättats. 
 Den hänvisning till 9 kap. 8 § som finns i 12 kap. 4 § fjärde stycket skall i stället avse bestämmelserna i 11 kap. 11 § om rätts- verkningar av en begränsningsfond för  
 HNS-skador. 
  
 Om ett föreläggande enligt 12 kap. 4 § fjärde stycket om att ytterligare belopp skall betalas till fonden eller att ytterligare säker- het skall ställas inte iakttas, skall det i ett beslut från domstolen sägas att rätten till ansvarsbegränsning inte längre föreligger. 
 Fördelning av en begränsningsfond 
 9 § 
 En begränsningsfond som avses i detta kapitel fördelas mellan borge- närerna i förhållande till storleken av de styrkta fordringarna. 
 Vid fördelning av fonden har anspråk i anledning av dödsfall och personskada företräde framför andra anspråk, dock inte till den del anspråken överstiger två tredjedelar av den totala summan som bestämts enligt 8 §. 
 (artikel 9.4 och artikel 11  
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 7 § sjö- lagen) 
 Paragrafen innehåller regler om nedsättning av skadestånd när ansvarighetsbeloppet inte räcker till full ersättning åt samtliga skadelidande. 
 Enligt  
 andra stycket  
 har vissa fordringar företräde – med viss begränsning – framför andra. 
 179 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Ersättning från en begränsningsfond i vissa fall 
 10 § 
 Den som innan begränsningsfonden har fördelats har betalat ersätt- ning för en skada med farliga och skadlig ämnen inträder intill det belopp han har betalat i den skadelidandes rätt enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventions- stat. 
 Kan fartygets ägare eller någon annan göra sannolikt att han senare blir skyldig att betala ersättning som han, om ersättningen hade beta- lats före fondens fördelning, skulle ha kunnat kräva åter från fonden enligt första stycket, kan domstolen bestämma att medel tills vidare skall sättas av för att han senare skall kunna göra sin rätt gällande mot fonden. 
 Har ägaren frivilligt ådragit sig utgifter eller förluster med anled- ning av förebyggande åtgärder, har han samma rätt till ersättning för detta från begränsningsfonden som en annan skadelidande. 
 (artikel  
 9.5–8 
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 8 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller bestämmelser om regressrätt mot begräns- ningsfonden. 
 Av  
 första stycket  
 framgår att den som innan begränsningsfonden fördelats har betalat ersättning för  
 HNS-skada 
  inträder intill det belopp han har betalat i den skadelidandes rätt enligt bestämmel- serna i detta kapitel. Detta gäller också när ersättning har utgetts enligt lagstiftningen i en annan konventionsstat som svarar mot den svenska lagen. Det kan nämligen förekomma att en skade- lidande enligt en annan konventionsstats lagstiftning har en mer vidsträckt rätt till ersättning än han skulle tillerkännas enligt detta kapitel. Den som utgett ersättning till den skadelidande enligt en sådan konventionsstats lag får då från begränsningsfonden kräva tillbaka vad han utgett, även om och i den mån ersättning till den skadelidande inte skulle ha utgått enligt detta kapitel. 
 I  
 tredje stycket  
 regleras fartygsägarens regressrätt mot begräns- ningsfonden såvitt avser utgifter eller förluster som han frivilligt ådragit sig för förebyggande åtgärder. För sådana utgifter eller för- luster har han samma rätt till ersättning av begränsningsfonden som andra skadelidande. Det bör påpekas att förebyggande åt- gärder enligt definitionen i kapitlets 1 § endast omfattar åtgärder 
 180 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 som har varit skäligen påkallade för att förhindra eller begränsa en skada med  
 HNS-ämnen 
  och som vidtagits sedan en olycka inträffat. 
 Verkan av en begränsningsfond 
 11 § 
 Har en begränsningsfond upprättats enligt 8 § och har ägaren rätt att begränsa sitt ansvar, får inte någon annan egendom som tillhör ägaren tas i anspråk för att tillgodose krav på ersättning som kan göras gällan- de mot fonden. 
 Har i ett fall som avses i första stycket egendom som tillhör ägaren blivit föremål för kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd med anledning av krav på ersättning som kan göras gällande mot begränsningsfonden, skall åtgärden hävas. Har ägaren ställt säkerhet för att undvika en sådan åtgärd, skall säkerheten återställas till honom. 
 Om en begränsningsfond har upprättats i en annan konventions- stat, skall första och andra styckena gälla endast om den skadelidande har rätt att föra talan vid den domstol eller myndighet som förvaltar fonden och har möjlighet att av fondens medel få ut vad som svarar mot hans fordran. 
 (artikel 10  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 9 § sjölagen) 
 Lagrummet innehåller regler om verkan av att begränsningsfond har upprättats. 
 Enligt  
 andra stycket  
 skall kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd hävas i vissa fall. Om förutsättningar för hävande är för handen i Sverige skall så ske även om begränsningsfonden har upprättats i en annan konventionsstat. 
 181 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Preskription 
 12 § 
 Om preskription av fordran på ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 19 kap. 1 §. 
 (artikel 37  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 10 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller en upplysning om att det finns särskilda be- stämmelser om preskription av en fordran på ersättning för HNS- skada. 
 Ersättning från  
 HNS-fonden 
  
 13 § 
 Bestämmelserna om rätt till ersättning från  
 HNS-fonden 
  finns i lagen (2007:000) om ersättning från den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen. 
 (10 kap. 11 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller en upplysning om att det finns särskilda bestämmelser om rätt till ersättning från  
 HNS-fonden. 
  
 Försäkring 
 Försäkringsplikt för svenska fartyg 
 14 § 
 Ägaren av ett svenskt fartyg, som transporterar farliga och skadliga ämnen, skall ta och vidmakthålla försäkring eller ställa annan betryg- gande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. Staten har dock ingen sådan skyldighet. 
 182 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket skall god- kännas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestäm- mer. 
 Har ägaren fullgjort sin skyldighet enligt första stycket, skall den myndighet som regeringen bestämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten skall den myndighet som regeringen bestämmer utfärda ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvars- belopp som anges i 7 § första stycket. 
 Regeringen fastställer det formulär till certifikat som avses i tredje stycket. Certifikatet skall medföras ombord på fartyget. 
 (artikel  
 12.1–2, 
  4,  
 6–7 
  och  
 11–12 
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 12 § sjölagen) 
 I lagrummet behandlas försäkringsskyldigheten såvitt avser svenska fartyg. 
 Enligt paragrafen  
 första stycke  
 åläggs alla ägare av svenska fartyg att ha försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sin ansvarighet enligt detta kapitel eller motsvarande lag- stiftning i annan konventionsstat intill det belopp som anges i 7 § första stycket. Staten har dock inte någon sådan skyldighet. 
 Försäkringen skall täcka all ansvarighet som omfattas av konven- tionen upp till det för fartyget gällande begränsningsbeloppet. För- säkringsskyldigheten gäller oavsett var fartyget befinner sig, alltså även om det är utanför svenskt sjöterritorium. 
 Försäkringen eller säkerheten skall enligt  
 andra stycket  
 god- kännas av regeringen eller av den myndighet som regeringen be- stämmer. Det är Finansinspektionen som fullgör detta genom att utöva tillsyn över försäkringsbolagen och ge dem tillstånd att driva försäkringsverksamhet. Närmare föreskrifter om vilka krav en för- säkring eller säkerhet skall uppfylla för att godkännas bör utfärdas av regeringen. Föreskrifter bör i första hand grundas på bestämmel- serna i artikel 12.5 i konventionen. 
 Paragrafens  
 tredje stycke  
 innehåller föreskrifter om utfärdande av sådant certifikat som föreskrivs i konventionen. 
 Enligt  
 fjärde stycket  
 skall certifikat utfärdas på formulär som fast- ställts av regeringen. Vad det skall innehålla framgår av artikel  
 12.2–3 
  i konventionen. Det skall vidare utformas i enlighet med ett till konventionen fogat formulär. 
 183 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Försäkringsplikt för utländska fartyg 
 15 § 
 För ett utländskt fartyg som anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium och som vid tillfället trans- porterar farliga och skadliga ämnen skall det finnas en försäkring eller annan betryggande säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt bestäm- melserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. Vad som nu har sagts gäller inte ett fartyg som ägs av en främmande stat. 
 Fartyget skall ombord medföra ett certifikat som visar att en sådan försäkring eller annan betryggande säkerhet som avses i första stycket finns. I fråga om ett fartyg som inte är registrerat i någon konven- tionsstat får certifikatet utfärdas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om fartyget ägs av en främmande stat, skall det ombord medföra ett certifikat som visar att fartyget ägs av den staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som gäller enligt 7 § första stycket. 
 Närmare bestämmelser om certifikat som avses i andra stycket med- delas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. 
 (artikel  
 12.1–2, 
  4,  
 6–7 
  och  
 11–12 
 HNS-konventionen 
  samt 10 kap. 13 § sjölagen) 
 I paragrafen ges bestämmelser om försäkringsskyldighet för ut- ländska fartyg och vissa därmed sammanhängande frågor. 
 I  
 första stycket  
 föreskrivs att ett utländskt fartyg, som befordrar  
 HNS-ämnen, 
  skall ha försäkring eller annan betryggande säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt bestämmelserna i kapitlet eller enligt motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarighetsbelopp som gäller enligt 7 § första stycket. Till skillnad från vad som gäller enligt kapitlets 14 § i fråga om svenska fartyg föreligger emellertid denna skyldighet för utländska fartyg endast då de anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium. Försäkringen eller annan säkerhet för ut- ländskt fartyg skall täcka ägarens ansvarighet. 
 Lagtexten grundas på artikel 12.11 i  
 HNS-konventionen. 
  Enligt punkt 1 i nämnda artikel gäller försäkringsskyldigheten för fartyg som är registrerat i fördragsslutande land oavsett var det befinner 
 184 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 sig. Utom i de avseenden som avses i artikelns punkt 11 ankommer det dock endast på den stat, vars flagga fartyget för, att se till att denna skyldighet uppfylls. 
 I lagrummet görs undantag från försäkringsplikten för fartyg som ägs av främmande stat. 
 Enligt  
 andra stycket  
 skall ett utländskt fartyg ombord medföra ett certifikat som uppfyller kraven i första stycket. Regeln gäller oavsett fartygets nationalitet. En svensk myndighet får utfärda certifikat också för fartyg som inte är registrerat i någon konven- tionsstat. Såvitt avser certifikat för fartyg som ägs av främmande stat ges en bestämmelse av samma innebörd som den i kapitlets 14 § tredje stycket angående fartyg som ägs av svenska staten. 
 I avsnitt 8.5.2 har berörts hur försäkringsskyldigheten för ut- ländska fartyg som transporterar olja kontrolleras. Kontrollen reg- leras i internationella överenskommelser. Motsvarande regler kom- mer att gälla vid sjötransport av  
 HNS-gods. 
 Tredje stycket  
 inne- håller därför en regel med innebörd att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer skall meddela närmare bestäm- melser om certifikat för utländska fartyg. 
 Krav mot försäkringsgivaren 
 16 § 
 En försäkring som avses i 14 eller 15 § skall för den som är berättigad till ersättning medföra rätt att få ut ersättning direkt av försäkrings- givaren. 
 Försäkringsgivaren är dock fri från ansvar, om fartygets ägare är fri från ansvar eller om denne själv har vållat skadan uppsåtligen. För- säkringsgivarens ansvar skall inte i något fall överstiga det ansvars- belopp som gäller enligt 7 § första stycket. 
 Försäkringsgivaren kan inte för att befria sig från sitt ansvar, i vidare utsträckning än som följer av andra stycket, mot någon annan än ägaren åberopa omständigheter som han kunnat åberopa mot ägaren. 
 (artikel 12.8  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 14 § sjölagen) 
 185 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Paragrafen innehåller föreskrifter om rätt för ersättningsberätti- gade att få ut ersättning direkt av försäkringsgivaren samt om vilka invändningar försäkringsgivaren i sådana fall får åberopa. 
 Av lagrummets  
 första stycke  
 framgår att en skadelidande kan begära ersättning direkt av försäkringsgivaren genom att väcka talan direkt mot honom utan att behöva föra talan mot fartygs- ägaren. Det kan vara av betydelse bl.a. i de fall då fartygsägaren är hemmahörande i utlandet och det är svårt eller omöjligt att delge honom stämning vid en svensk domstol. Vidare ger bestämmelsen den skadelidande möjlighet att få en dom som kan verkställas mot försäkringsgivaren. 
 I  
 andra stycket  
 föreskrivs att försäkringsgivaren är fri från ansvar om fartygets ägare är fri från ansvar för skadan. Försäkringsgivaren får alltså göra gällande de ansvarsfrihetsgrunder som sägs i kapitlets 4 § andra stycket. Försäkringsgivaren är också fri från ansvar, om fartygets ägare själv uppsåtligen har vållat skadan. I sistnämnda fall får den skadelidande vända sig mot fartygsägaren. Enligt andra stycket gäller vidare att försäkringsgivarens ansvarighet inte i något fall överstiger det ansvarighetsbelopp som gäller för fartyget. För- säkringsgivaren får alltså åberopa ansvarsbegränsning, även om fartygets ägare enligt kapitlets 7 § andra stycket inte skulle ha rätt till ansvarsbegränsning (dvs. när fartygsägaren har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma). 
  
 Tredje stycket  
 innehåller en bestämmelse som är nödvändig med hänsyn till att direkt talan tillåts mot försäkringsgivaren. Bortsett från fall av uppsåtlig skadegörelse av fartygsägaren själv får försäk- ringsgivaren inte göra gällande invändningar som han skulle ha varit berättigad att göra gällande mot ägaren. Han kan alltså inte mot den skadelidande åberopa invändningar grundade på försäkrings- avtalet eller över huvud taget på förhållandet mellan honom och fartygsägaren. Ett förbehåll i försäkringsavtalet som befriar försäk- ringsgivaren från ansvarighet om skadan har vållats genom grov vårdslöshet av ägaren själv, blir därmed utan verkan såvitt avser skada som faller under regleringen i 12 kap. 
  
 HNS-konventionen 
  innehåller i artikel 12.8 sista meningen en föreskrift om att svaranden, dvs. försäkringsgivaren, har rätt att få ägaren instämd i målet. Bestämmelsen torde innebära att, om svaranden vid viss utgång i fråga om den mot honom förda talan vill framställa återgångskrav eller annat krav mot fartygsägaren, han har rätt att få talan härom mot fartygsägaren handlagd i den rätte- 
 186 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 gång i vilken målet mot honom handläggs. Sådan rätt finns redan enligt 14 kap. 5 § första stycket rättegångsbalken. Någon särskild bestämmelse i anledning av föreskriften i konventionen behövs därför inte. 
 17 § 
 Om försäkringsgivaren inte har gjort något annat förbehåll, gäller försäkringen för fartygets ägare mot hans ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventions- stat. 
 (10 kap. 15 § sjölagen) 
 Paragrafen, som saknar motsvarighet i  
 HNS-konventionen, 
  inne- håller en tolkningsregel i fråga om försäkringsgivarens rätt att av fartygsägaren kräva åter vad han utgett i ersättning. Om försäk- ringsgivaren inte har gjort något annat förbehåll, gäller försäkring- en för fartygets ägare mot hans ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventions- stat. Bestämmelsen är dock dispositiv, varför försäkringsgivaren i försäkringsavtalet kan förehålla sig regressrätt i förhållande till fartygsägaren. På grund av bestämmelsen i kapitlets 2 § femte stycke gäller förevarande paragraf även för försäkring som tecknats hos utländsk försäkringsgivare. 
 Annan säkerhet 
 18 § 
 Vad som föreskrivs i 16 och 17 §§ om försäkring tillämpas också i fråga om sådan säkerhet av annat slag som avses i 14 eller 15 §. 
 (10 kap. 16 § sjölagen) 
 I paragrafen anges att vad som sägs i kapitlets 16 och 17 §§ om försäkring skall gälla även för sådan säkerhet av annat slag som avses i kapitlets 14 eller 15 §. 
 187 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Åsidosättande av försäkringsplikt m.m. 
 19 § 
 Om ansvar för åsidosättande av försäkringsplikten och vissa andra skyldigheter i detta kapitel finns bestämmelser i 20 kap 15 §. 
 (artikel 12.11  
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 17 § sjölagen) 
 I paragrafen finns en erinran om att den som åsidosätter försäk- ringsplikten och vissa andra skyldigheter enligt 11 kap. kan dömas till ansvar för detta enligt en särskild bestämmelse i sjölagen. I fråga om de överväganden som ligger till grund för förslaget i denna del hänvisas till avsnitt 8.7.2. 
 Om laga domstol m.m. 
 20 § 
 Om laga domstol och verkställighet av domar i mål om ersättning för skador orsakade av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 21 kap. 5  
 a–7 
  §§. 
 (10 kap. 18 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller en hänvisning till vissa processuella regler i 21 kap., främst om svensk domstols behörighet att pröva en talan om ersättning för  
 HNS-skada 
  och om verkställighet av domar meddelade i andra konventionsstater. 
 Övriga bestämmelser 
 21 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i fråga om en skada som har orsakats av ett örlogsfartyg eller ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift. Har ett sådant fartyg orsakat en skada i Sverige eller dess ekonomiska zon eller har förebyggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i 
 188 
 SOU 2006:92 Författningskommentar 
 Sverige eller dess ekonomiska zon, skall dock bestämmelserna i 1 §, 2 § fjärde stycket och  
 4–7 
  §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 10 och 21 kap. 5 a § tillämpas. 
 (artikel  
 4.4–5 
 HNS-konventionen 
  och 10 kap. 19 § sjölagen) 
 Lagrummet innehåller bestämmelser om ansvarsreglernas tillämp- lighet på statsfartyg. Dessa gäller för såväl svenska som utländska fartyg. 
 I fråga om de närmare överväganden hänvisas till avsnitt 8.2.2. Av bestämmelsen följer att lagen inte gäller för  
 HNS-skada 
  som 
 orsakats av ett örlogsfartyg eller ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift. I andra meningen föreskrivs emellertid att, om ett sådant fartyg orsakat  
 HNS-skada 
  i Sverige eller dess ekonomiska zon eller förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon, vissa bestämmelser i sjölagen skall tillämpas. 
 Paragrafen innebär att i fråga om  
 HNS-skada 
  orsakad av krigs- fartyg och därmed jämställda statsfartyg kommer kapitlet att vara tillämpligt såvitt avser dess bestämmelser om strikt ansvar och grunder för ansvarsfrihet (4 §), kanalisering av ansvaret (5 §), olyckor med två eller flera fartyg (6 §) samt ansvarsbegränsning (7 §). Vidare skall reglerna i 19 kap. 1 § första stycket 10 om preskription och 21 kap. 5 a § om laga domstol äga tillämpning. Däremot blir bestämmelserna om begränsningsfond  
 (8–11 
  §§), försäkringsskyldighet  
 (14–19 
  §§), verkställighet av domar (21 kap.  
 6–7 
  §§) samt ansvarsbestämmelserna (20 kap. 15 §) inte tillämpliga. Detsamma gäller rätten till ersättning från  
 HNS-fonden 
  (11 kap. 13 §). 
 12 kap. Om begränsningsfond och begränsningsmål 
 1 § 
 Bestämmelserna i detta kapitel gäller begränsningsfond som upprättats enligt 9 kap. 7 § (globalfond). 
 Bestämmelserna i  
 3–15 
  §§ tillämpas också i vissa delar i fråga om begränsningsfond som upprättas enligt 10 kap. 6 § och 11 kap. 8 §. 
 189 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Andra stycket 
 Genom ändringen i andra stycket görs vissa bestämmelser om begränsningsfond och begränsningsmål tillämpliga på en sådan begränsningsfond som upprättas med anledning av  
 HNS-skador. 
  Reglerna följer därmed vad som i dag gäller i fråga om sådana be- gränsningsfonder som upprättats med anledning av oljeskador. 
 19 kap. Om preskription av vissa fordringar 
 1 § 
 Följande fordringar upphör, vare sig ansvarigheten för dem är be- gränsad eller obegränsad, om talan inte väcks i laga ordning i fråga om 
  
 1. 
  
 fordran på bärgarlön eller på sådan särskild ersättning som avses 
  
 i 
  
 16 kap. 9 §: inom två år från det bärgningsföretaget slutfördes, 
  
 2. 
  
 fordran på andel i bärgarlön enligt 16 kap. 11 § andra stycket: inom ett år från det vederbörande av redaren fått underrättelse om bärgarlönens och andelens storlek; fordran upphör dock tidigast två år efter det bärgningsföretaget slutfördes, 
  
 3. 
  
 fordran på ersättning för sammanstötning: inom två år från den dag skadan inträffade, 
  
 4. 
  
 fordran på belopp som någon betalat utöver vad som belöper på honom enligt 8 kap. 1 §: inom ett år från det beloppet betalades, 
  
 5. 
  
 fordran på ersättning på grund av att gods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran eller på grund av att det i konossement har lämnats oriktiga eller ofullständiga uppgifter: inom ett år från det godset lämnades ut eller skulle ha lämnats ut, 
  
 6. 
  
 fordran på ersättning för personskada eller försening vid passage- rarbefordran: inom två år från ilandstigningen eller, om passageraren avlidit under befordringen, från den dag ilandstigning skulle ha ägt rum, eller, om passageraren avlidit efter ilandstigningen, inom två år från dödsfallet men inte senare än tre år från ilandstigningen, 
  
 7. 
  
 fordran på ersättning på grund av att resgods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran: inom två år från det godset fördes i land eller, om det gått förlorat, skulle ha förts i land, 
  
 8. 
  
 fordran på bidrag till gemensamt haveri eller en annan kostnad som skall fördelas enligt samma grund (13 kap. 15 § tredje stycket, 14 kap. 40 § och 17 kap. 6 §): inom ett år från den dag dispaschen vann laga kraft, 
  
 190 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 9. 
  
 fordran på ersättning för en oljeskada enligt bestämmelserna i 10 kap.: inom tre år från den dag då skadan uppkom, dock att talan inte i något fall får väckas senare än sex år från dagen för den olycka som orsakade skadan eller, om olyckan utgjordes av en serie av händelser, från dagen för den första av dessa, 
  
 10. 
  
 fordran på ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen enligt bestämmelserna i 11 kap. inom tre år från den dag då skadelidande fick eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och om ägarens identitet, eller om underrättelse till  
  
 HNS-fonden 
  lämnats inom samma tid. Talan får dock inte i något fall väckas senare än tio år från dagen för den olycka som orsakade skadan eller, om olyckan utgjordes av en serie händelser, från dagen för den senaste av dessa. 
 Svarar gäldenären i andra fall än som avses i första stycket för er- sättning eller för någon annan fordran med begränsning av redare- ansvaret eller endast med inlastat gods upphör fordringen, om talan inte väcks i laga ordning, i fråga om en fordran på ersättning inom två år från den dag skadan inträffade och i fråga om någon annan fordran inom ett år efter det att fordringen förföll till betalning. Om borgenären har rätt att för fordringen hålla sig även till redare, last- ägare eller någon annan utan att begränsning av ansvarigheten äger rum, gäller en sådan rätt under samma tid som för en fordran i all- mänhet. 
 Har en fordran som avses i första eller andra stycket kommit under behandling av dispaschör, anses talan om fordringen väckt. 
 Den som infriat en fordran som avses i första stycket 5 får väcka återkrav mot tredje man efter utgången av den där angivna tiden. En sådan talan får dock inte väckas senare än ett år från den dag huvudanspråket infriades eller talan väcktes om det. 
 Ett avtal om förlängning av preskriptionstid som avses i första stycket  
 1–8 
  är giltigt endast om det har ingåtts efter fordringens tillkomst. Om avtalet gäller preskription i något annat fall än som avses i första stycket 1 eller 2, har det inte verkan för längre tid än tre år åt gången, räknat från dagen för avtalet. En sådan preskrip- tionstid får inte i något fall genom avtal förlängas med sammanlagt mer än tio år eller, i fall som avses i första stycket 6 eller 7, med mer än tre år från det ilandstigning eller ilandföring har ägt rum eller skulle ha ägt rum. I 13 kap. 4 § första stycket och 14 kap. 2 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som avviker från bestämmelserna i första stycket 5 och fjärde stycket. I 15 kap. 29 § 
 191 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som inskränker en passagerares rättigheter enligt första stycket 6 och 7. 
 Frågor om preskription av en fordran som avses i denna paragraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt är tillämplig på rättsförhållandet. 
 (artikel 37  
 HNS-konventionen) 
  
 Första stycket 
 Till stycket har som en ny punkt, punkt 10, förts in regler om preskription av anspråk på ersättning för en  
 HNS-skada. 
  Under punkten finns en regel om treårspreskription. Utgångspunkten för preskriptionstidens beräkning är dagen då skadelidande fick eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och om ägarens identitet. Krav som framställs utom rätta medför inte preskrip- tionsavbrott utom när underrättelse har lämnats till  
 HNS-fonden 
  inom samma tid. I punktens sista mening anges vidare att preskription inträder i vart fall tio år från dagen för den olycka som orsakade skadan. Om olyckan utgjorde en serie av händelser räknas tioårsfristen från den senaste av dessa. 
 20 kap. Straffbestämmelser 
 15 § 
 En fartygsägare, som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter vad som sägs i 10 kap. eller 11 kap. om försäkringsplikt eller skyldighet att ställa säkerhet, döms till böter eller fängelse i högst sex månader. 
 Till samma straff döms en redare som låter använda ett fartyg för sjöfart, trots att han insett eller bort inse att i 10 kap. eller 11 kap. föreskriven försäkringsplikt eller skyldighet att ställa säkerhet inte har fullgjorts. Detsamma gäller den som handhar fartygets drift i redarens ställe samt befälhavaren. 
 Medförs inte ett certifikat som avses i 10 kap.  
 12–13 
  §§ eller 11 kap.  
 14–15 
  §§ ombord på ett fartyg, när det används för sjöfart, döms befälhavaren till böter. 
 Genom ändringen i denna paragraf görs nuvarande straffbestäm- melser om underlåten försäkringsplikt m.m. tillämpliga också för den fartygsägare som transporterar  
 HNS-gods 
  och enligt vad som 
 192 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 föreskrivs i 11 kap. är skyldig att teckna försäkring, medföra certifi- kat ombord osv. I fråga om de närmare överväganden hänvisas till avsnitt 8.7.2. 
 Bestämmelsen riktar sig primärt till fartygets ägare. Straffansvar kan emellertid i vissa fall även drabba annan än den som civil- rättsligt äger fartyget. Om fartygets ägare är en juridisk person, är straffbestämmelsen tillämplig på den som enligt svensk rätt är ansvarig för den juridiska personen i straffrättsligt avseende. Straff- bestämmelsen gäller också för utländska fartyg som anlöper eller lämnar svensk hamn. Med hänsyn till att bestämmelsen i 11 kap. 15 § om skyldighet för utländska fartyg att hålla försäkring och att medföra certifikat är knuten till att fartyget befinner sig i Sverige krävs det att denna underlåtenhet sker i här i landet. 
 21 kap. Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål, m.m. 
 5 a § 
 Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen enligt 11 kap. får väckas i Sverige om skadan har uppkommit i Sverige eller dess ekonomiska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i Sverige eller dess ekonomiska zon. Talan får också väckas i Sverige när skadan upp- kommit uteslutande utanför Sveriges territorium, om talan gäller sådan skada som avses i 11 kap. 2 § första stycket andra meningen eller förebyggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa sådan skada om 
  
 a) 
  
 fartyget är registrerat i Sverige eller, om det inte är registrerat, har rätt att föra svenskt flagg, eller 
  
 b) 
  
 ägaren har sitt hemvist eller sin huvudsakliga verksamhetsort i Sverige, eller 
  
 c) 
  
 begränsningsfond enligt 11 kap. 8 § har upprättats i Sverige. 
  
 Är svensk domstol behörig enligt första stycket, får även talan om ersättning för annan skada orsakad av farliga och skadliga ämnen som uppkommit på grund av samma olycka väckas här. 
 Talan enligt första eller andra stycket väcks vid den sjörättsdomstol som är närmast den ort där skadan uppkom. 
 Har talan om ersättning för skador som har uppkommit på grund av samma olycka väckts vid flera domstolar, skall regeringen bestämma att en av dessa domstolar skall handlägga samtliga mål. 
 193 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Har en begränsningsfond upprättats här i landet enligt 11 kap. 8 §, prövar den domstol vid vilken fonden har upprättats frågor om ansvarsbeloppets fördelning mellan de ersättningsberättigade. Denna prövning görs i begränsningsmål som avses i 12 kap. 
 (artikel 38  
 HNS-konventionen 
  och 21 kap. 5 § sjölagen) 
 Paragrafen innehåller bestämmelser om svensk domstols behörig- het att pröva en talan om ersättning för  
 HNS-skada 
  och har behandlats under avsnitt 8.6. 
 Huvudregeln är enligt lagrummets  
 första stycke  
 att talan om ersättning får väckas i Sverige endast om skadan har uppkommit här i landet eller dess ekonomiska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en skada med  
 HNS-ämnen 
  i Sverige eller dess ekonomiska zon. Det framgår emellertid att talan i vissa speciellt angivna fall får väckas i landet även om skadan har uppkommit uteslutande utanför Sveriges territorium. 
 Det kan givetvis förekomma att samma olycka orsakar HNS- skador i olika stater.  
 HNS-konventionen 
  öppnar i ett sådant fall möjligheten att i en enda stat handlägga alla mål om ersättning för skador orsakade av denna olycka. Med anledning härav har det förts in en bestämmelse om detta i  
 andra stycket 
 . Det innebär att svensk domstol är behörig att pröva alla ersättningsanspråk som grundas på en viss olycka, om förutsättningarna i första stycket är uppfyllda. 
  
 Tredje till femte styckena  
 innehåller interna forumregler. 
 6 § 
 Har en dom i ett mål om ersättning för oljeskada eller skada orsakad av farliga och skadliga ämnen meddelats i en annan stat som har tillträtt den i 10 kap. angivna 1992 års ansvarighetskonvention res- pektive den i 11 kap. angivna  
 HNS-konventionen 
  och var dom- stolarna i den staten behöriga att pröva den tvist som domen avser, gäller följande. Domen skall, när den har vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i Sverige utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen, om inte annat följer av vad som sägs i 10 kap. 9 §, 11 kap. 11 § eller 5 och 5 a §§ femte stycket i detta kapitel. Detta medför inte 
 194 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 skyldighet att verkställa en utländsk dom, om det ansvarsbelopp som gäller för fartygets ägare därmed skulle överskridas. 
 Ansökan om verkställighet görs hos Svea hovrätt. Till ansökan skall fogas 
  
 1. 
  
 domen i original eller i kopia som bestyrkts av en myndighet, 
  
 2. 
  
 en förklaring av en behörig myndighet i den stat där domen meddelats att domen avser ersättning enligt den i 10 kap. angivna 1992 års ansvarighetskonvention eller den i 11 kap. angivna HNS- konventionen samt att domen har vunnit laga kraft och kan verk- ställas i den staten. 
  
 Handlingarna skall vara försedda med bevis om utfärdarens be- hörighet. Beviset skall vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där domen har meddelats. Är en handling i ärendet skriven på ett annat främ- mande språk än danska eller norska, skall handlingarna åtföljas av en översättning till svenska. Översättningen skall vara bestyrkt av en diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller av en svensk notarius publicus. 
 En ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten haft tillfälle att yttra sig över ansökan. 
 Bifalls ansökan, verkställs domen på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, om inte Högsta domstolen bestämmer annat sedan hovrättens beslut överklagats. 
 (artikel 40  
 HNS-konventionen) 
  
 Genom ändringen görs bestämmelserna om verkställighet av en utländsk dom tillämpliga också på domar som gäller ersättning för  
 HNS-skada. 
  
 I överensstämmelse med allmänna rättsgrundsatser torde gälla att verkställighetsreglerna inte medför någon skyldighet att verkställa en utländsk dom, om avgörandet är uppenbart oförenligt med rättsordningen i verkställandelandet eller att tillämpa vad den utländska domen kan innehålla om tvångsmedel. Någon uttrycklig föreskrift om detta torde inte behövas. Enligt  
 HNS-konventionen 
  får fördragsslutande stater vägra verkställighet om domen erhållits genom svikligt förfarande eller den stat mot vilken domen har meddelats inte haft skäliga möjligheter att föra sin talan. Verk- ställighet av en dom som erhållits på sådant sätt eller under sådana omständigheter som anges i konventionen måste anses uppenbar- ligen oförenlig med rättsordningen här i landet. Någon särskild 
 195 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 bestämmelse som täcker sådana fall har därför inte ansetts nöd- vändig. 
 7 § 
 Har i enlighet med bestämmelserna i 10 kap. angivna 1992 års ansvarighetskonvention respektive i 11 kap. angivna  
 HNS-konven- 
  tion en begränsningsfond upprättats i en annan stat, som har tillträtt den konventionen, enligt lagen i den staten och har en ägare eller försäkringsgivare, mot vilken talan om ersättning enligt 10 kap. res- pektive 11 kap. väckts vid en svensk domstol, rätt att begränsa sitt ansvar, skall domstolen i mål om ersättning bestämma att domen får verkställas endast efter prövning i den främmande staten av frågor om fondens fördelning och enligt den statens lag. 
 (artikel 38.5  
 HNS-konventionen) 
  
 I lagrummet anges under vilka förutsättningar en dom får verk- ställas i de fall där en begränsningsfond har upprättats i en annan konventionsstat och ägaren eller försäkringsgivaren, mot vilken er- sättningstalan har väckts vid svensk domstol, har rätt till ansvars- begränsning. Genom ändringen görs bestämmelsen, som i dag gäller domar rörande oljeskador, tillämplig också i fråga om domar om ersättning för  
 HNS-skador. 
  
 10.2 
  
 Förslaget till lag (2007:000) om ersättning från den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen 
  
 Internationella bestämmelser som skall gälla som svensk lag 
 1 § 
 Som svensk lag skall gälla originaltexten av bestämmelserna i artiklarna  
 13–20, 
  22,  
 37.2–4 
  och  
 39–41 
  i 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjö- transport av farliga och skadliga ämnen. 
 Detta gäller dock inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar de fördragsslutande staternas inbördes förpliktelser. 
 196 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 Den engelska originaltexten till konventionen i de delar som anges i första stycket finns tillsammans med den svenska översättningen intagna som bilaga 1 till denna lag. Konventionens originaltexter skall ha samma giltighet. 
 I bestämmelsen föreskrivs att ett antal artiklar i  
 HNS-konven- 
  tionen skall gälla som svensk lag. Det gäller dock endast i den om- fattning dessa artiklar reglerar enskildas rättigheter och skyldig- heter och vissa processuella frågor. Undantag görs därför för så- dana bestämmelser i artiklarna som uteslutande reglerar de för- dragsslutande staternas inbördes förpliktelser. Med det avses be- stämmelser om staternas rättigheter och skyldigheter gentemot  
 HNS-fonden 
  och bestämmelser som reglerar fondens verksamhet och inte berör enskilda rättssubjekt. 
 De bestämmelser som föreslås bli omedelbart tillämpliga är således de regler av civilrättslig och processrättslig natur som kon- ventionen innehåller. I första hand gäller det bestämmelserna om fondens skyldighet att utge ersättning till de skadelidande (arti- kel 14). Vidare avses bestämmelserna om uppgifter för HNS- fonden (artikel 15), grundavgifter och årsavgifter (artikel  
 16–20), 
  förfallna avgifter (artikel 22), preskription (artikel  
 37.2–4) 
  jurisdiktion och om rättegången (artikel 39), erkännande och verkställighet (artikel 40) samt subrogations- och regressrätt (artikel 41). En redogörelse för artiklarnas innehåll har lämnats i avsnitt 5.1.2. 
 Enligt  
 tredje stycket  
 finns konventionens engelska originaltext intagen som bilaga till lagen tillsammans med en svensk översätt- ning. Att på detta sätt ta in enbart den engelska texten är i överensstämmelse med 14 § andra stycket lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Samtliga original- texter kommer att finnas tillgängliga på Utrikesdepartementets enhet för folkrätt, mänskliga rättigheter och traktaträtt. 
 Den svenska översättningen som finns intagen i bilaga 1 till lagen är avsedd som ett hjälpmedel för tolkning av de utländska original- texterna. 
 197 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Fondens regressrätt 
 2 § 
 Ett belopp som den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen har betalat i ersättning enligt artikel 14 i konventionen får fonden kräva åter av en person som anges i 11 kap. 5 § andra stycket a, b eller  
 e–g 
  sjölagen (1994:1009) endast under de förutsättningar som anges i detta lagrum. I övrigt får fonden kräva åter ett utbetalat ersättningsbelopp av någon annan än fartygsägaren eller dennes garant endast i den utsträckning som följer av 7 kap. 9 § försäkringsavtals- lagen (2005:104). 
 Bestämmelsen grundar sig på artikel 41 i  
 HNS-konventionen, 
  som reglerar  
 HNS-fondens 
  regressrätt mot eller subrogationsrätt i för- hållande till annan än fartygsägaren och dennes försäkringsgivare eller den som har ställt säkerhet för fartygsägarens ansvarighet. Dessa bestämmelser anger att fondens rätt i dessa avseenden inte inskränks genom konventionen. Vidare anges att fondens subroga- tionsrätt inte får vara mindre förmånlig än den rätt som tillkommer en ersättningsberättigad försäkringsgivare. Det innebär att fonden gentemot den person som enligt nationell lag är ersättningsskyldig för  
 HNS-skadan 
  (utom ägaren eller dennes försäkringsgivare) skall ha subrogationsrätt i minst samma omfattning som den som med- delat den ersättningsberättigade försäkring. 
 Utan en uttrycklig föreskrift i lagen, skulle fonden kunna utöva regressrätt enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler, dvs. i all- mänhet mot var och en som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållat en  
 HNS-skada 
  för vilken fonden betalat ersättning. Fonden skulle i så fall få en omfattande regressrätt. 
 Mot den bakgrunden har i bestämmelsen angetts under vilka förutsättningar fonden får utöva regressrätt, nämligen om de per- soner som räknas upp i tillämpliga delar i 11 kap. 5 § andra stycket, dvs. i huvudsak anställda på fartygs- och lastägarsidan, lotsarna, bärgarna och de som har vidtagit förebyggande åtgärder, har orsakat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet eller, i frågan om, bärgare, om de överträtt förbud mot bärgningen. Det innebär att fonden inte ges en mer omfattande regressrätt än fartygsägaren. 
 I fråga om fondens regressrätt mot andra än nu nämnda personer får denna enligt sista meningen utövas endast i den utsträckning som följer av 7 kap. 9 § försäkringsavtalslagen (2005:104), dvs. i 
 198 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 den mån skadan omfattas av försäkringen och har ersatts av för- säkringsbolaget. 
 Behörig domstol 
 3 § 
 Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen, som enligt artikel  
 39.1–2 
  eller 39.4 i konventionen får tas upp i Sverige, skall väckas vid den domstol som enligt 21 kap. 5 a § tredje stycket sjölagen (1994:1009) är behörig att ta upp talan mot fartygets ägare i anledning av samma olycka. 
 Paragrafen innehåller interna forumbestämmelser. 
 Bestämmelser om vilket lands domstolar som är behöriga att pröva talan mot  
 HNS-fonden 
  finns i artikel  
 39.1–2 
  och 4 i HNS- konventionen. I fråga om innehållet i dessa bestämmelser hänvisas till redogörelsen i avsnitt 5.1.2. 
 Lagrummet innehåller regler om den inbördes behörigheten mellan svenska domstolar att pröva sådan ersättningstalan mot fonden som skall tas upp i Sverige enligt konventionen. En sådan talan skall prövas vid en domstol som enligt 21 kap. 5 a § tredje stycket sjölagen är behörig att ta upp talan mot fartygets ägare i anledning av samma olycka. Sådan behörighet tillkommer den sjörättsdomstol som är närmast den ort där skadan uppkom. 
 I detta sammanhang bör beaktas den tvingande forumregeln i artikel 39.4. Har talan väckts vid behörig svensk domstol mot ägaren eller dennes försäkringsgivare, är endast denna domstol behörig att pröva talan mot fonden rörande samma skada. 
 Underrättelse om rättegång 
 4 § 
 I fråga om underrättelser som avses i artikel 39.7 i konventionen skall bestämmelserna i 14 kap. 12 och 13 §§ rättegångsbalken om kungör- ande av rättegång tillämpas. 
 199 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Lagrummet reglerar sättet för underrättelse till  
 HNS-fonden 
  enligt artikel 39.7 i  
 HNS-konventionen. 
  
 I artikeln föreskrivs att om ersättningstalan väcks mot fartygsägaren eller dennes försäkringsgivare har part i målet rätt att underrätta fonden om rättegången i enlighet med bestämmelserna i tillämplig nationell lag. I denna paragraf föreskrivs att i fråga om sådan underrättelse skall bestämmelserna i 14 kap. 12 och 13 §§ rättegångsbalken tillämpas. Enligt dessa bestämmelser skall under- rättelsen innehålla kungörande av rättegången samt en anmaning till den underrättelsen avser att inträda i denna. Kungörelsen skall ske genom delgivning av en skriftlig inlaga som även skall delges motparten. I inlagan skall saken och grunden för åtgärden anges. Delgivning skall ske i enlighet med vad som föreskrivs i del- givningslagen (1970:428). 
 Har underrättelse ägt rum enligt dessa föreskrifter, blir en dom som meddelas mot fartygets ägare eller försäkringsgivare av en enligt konventionen behörig domstol bindande för fonden, även om den inte har utnyttjat sin rätt enligt artikel 39.5. 
 Det kan anmärkas att en underrättelse enligt lagrummet medför preskriptionsavbrott såvitt avser fordran mot fonden. 
 Erkännande och verkställighet av dom 
 5 § 
 I fråga om erkännande och verkställighet av en dom mot den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen skall rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privat- rättens område (Bryssel  
 I-förordningen) 
  tillämpas, om domen har meddelats i en stat där förordningen gäller. 
 Leder en tillämpning av Bryssel  
 I-förordningen 
  till att domen inte erkänns eller verkställs här i landet, skall frågan i stället avgöras enligt artikel 40.3 i konventionen. 
 Bestämmelsen innehåller en särskild regel om erkännande och verkställighet av domar som har meddelats mot  
 HNS-fonden 
  i en stat där Bryssel  
 I-förordningen 
  gäller (alla medlemstater i EU utom Danmark). 
 200 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 Uppkommer en fråga om erkännande och verkställighet av en dom mot  
 HNS-fonden 
  som har meddelats i en främmande stat där Bryssel  
 I-förordningen 
  gäller är huvudregeln enligt  
 första stycket  
 att förordningens bestämmelser skall tillämpas. Leder en tillämpning av Bryssel  
 I-förordningen 
  till att domen inte erkänns eller verk- ställs här, skall frågan i stället enligt  
 andra stycket  
 avgöras enligt artikel 40.3 i konventionen. 
 Innebörden av regeln är inte att det i varje fall skall ske en pröv- ning enligt både förordningen och konventionen. Om en tillämp- ning av förordningen leder till att domen erkänns eller anses verkställbar gäller denna bedömning. Det blir alltså inte aktuellt att gå vidare för att pröva om erkännande och verkställighet skall ske enligt konventionen. I detta fall är det uppenbart att tillämpningen av förordningen innebär att domen erkänns och verkställs i minst samma utsträckning som hade blivit fallet om i stället konven- tionen tillämpats. 
 Resulterar tillämpningen av Bryssel  
 I-förordningen 
  i stället i att domen inte erkänns eller verkställs aktualiseras en tillämpning av artikel 40.3 i konventionen. Får den prövningen till följd att domen erkänns eller anses verkställbar gäller detta, trots att förordningen leder till motsatt resultat. 
 När det gäller erkännande och verkställighet av domar som med- delats i en stat där Bryssel  
 I-förordningen 
  inte gäller skall pröv- ningen alltid ske enligt artikel 40.3 i konventionen, som inkorpo- rerats genom 1 §, och inte enligt denna paragraf. 
 6 § 
 När en fråga uppkommer om verkställighet av en dom enligt arti- kel 40.3 i konventionen tillämpas det förfarande som föreskrivs i 21 kap. 6 § sjölagen (1994:1009). 
 Har domen meddelats av en domstol i en stat där Bryssel  
 I-för- 
  ordningen gäller, tillämpas dock det förfarande som föreskrivs i förordningen och i lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verk- ställighet av vissa avgöranden. 
 Bestämmelsen reglerar vilket förfarande som skall tillämpas när fråga uppkommer om verkställighet av en dom mot  
 HNS-fonden. 
  Paragrafen innebär att förfarandereglerna i 21 kap. 6 § sjölagen som huvudregel skall tillämpas när fråga uppkommer om verkställighet 
 201 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 enligt artikel 40.3 i konventionen av en dom i ett mål om ersättning för  
 HNS-skada. 
  Förfarandet innebär bland annat att en ansökan om verkställighet skall göras hos Svea hovrätt. Om domen mot  
 HNS-fonden 
  har meddelats av en domstol i en stat som är bunden av Bryssel  
 I-förordningen, 
  tillämpas dock i stället det förfarande som föreskrivs i förordningen och i lagen (2006:74) med komplet- terande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden. Även detta förfarande inleds med en ansökan till Svea hovrätt. Det finns vissa skillnader jämfört med reglerna i 21 kap. 6 § sjölagen (se om för- farandet enligt Bryssel  
 I-förordningen 
  i propositionen om Verk- ställighet av utländska domar på privaträttens område, prop. 2001/02:146 s. 29 ff.) 
  
 10.3 
  
 Förslaget till lag (2007:000) om uppgifts- skyldighet rörande mottagande av farliga och skadliga ämnen 
  
 1 § 
 I denna lag avses med 
 farliga och skadliga ämnen: 
  
 a) 
  
 oljor som definieras i artikel 1.3 i 1971 års internationella kon- vention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, som den har ändrats, och som är avgiftsskyldig till den internationella oljeskadefonden enligt artikel 10 i den konventionen, 
  
 b) 
  
 oljor som transporteras i bulk och som anges i bihang I till bilaga I 
  
 i 
  
 1978 års protokoll till 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, 
  
 c) 
  
 skadliga flytande ämnen som transporteras i bulk och som anges 
  
 i 
  
 Stanley till bilaga II i 1978 års protokoll till 1973 års inter- nationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL 73/78), som det har ändrats, och sådana ämnen och bland- ningar som provisoriskt bedömts falla under föroreningskategori A, B, C eller D enligt 3.4 i nämnda bilaga II, 
  
 d) 
  
 farliga flytande ämnen transporterade i bulk upptagna i kapi- tel 17 i 1983 års internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk  
  
 (IBC-koden), 
  
 202 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 som den har ändrats, och de farliga produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har beskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överenskommelse med paragraf 1.1.3 i koden, 
  
 e) 
  
 farliga, riskfyllda, och vådliga ämnen och föremål i förpackad form som omfattas av den internationella sjökoden för farligt gods  
  
 (IMDG-koden), 
  som den har ändrats, 
  
 f) 
  
 gaser i vätskeform som är angivna i kapitel 19 i 1983 års inter- nationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som trans- porterar gas i vätskeform i bulk  
  
 (IGC-koden), 
  som den har ändrats, och de produkter för vilka de preliminärt lämpliga förhållandena för transporter har föreskrivits av den berörda myndigheten och de berörda hamnmyndigheterna i överensstämmelse med paragraf 1.1.6 i koden, 
  
 g) 
  
 flytande ämnen som transporteras i bulk med en flampunkt som inte överstiger 60°C (uppmätt genom closed cup test), 
  
 h) 
  
 fasta bulkvaror som innebär kemiska risker och ingår i bihang B 
  
 i 
  
 koden för säker hantering av fasta bulklaster  
  
 (BC-koden), 
  som den har ändrats, i den utsträckning som dessa substanser även omfattas av bestämmelserna i den internationella sjökoden för farligt gods  
 (IMDG-koden) 
  när godset transporteras i förpackad form, 
  
 HNS-konventionen: 
  1996 års internationella konvention om an- svar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen. 
  
 HNS-fondens 
  skyldighet att utge ersättning avser skada som orsa- kats av de i lagrummet uppräknade  
 HNS-ämnena. 
  
 2 § 
 Den som under ett visst kalenderår i en svensk hamn eller i en annan i Sverige belägen anläggning har tagit emot sammanlagt mer än; 
 150 000 ton oljor som avses i 1 § a, eller 20 000 ton oljor som avses i 1 § b, eller 20 000 ton LPG, eller 
 20 000 ton av fasta bulkvaror eller annan last med farliga och skadliga ämnen som anges i 1 §, och 
 som har transporterats sjöledes till hamnen eller anläggningen skall senast den 1 mars året därpå lämna Sjöfartsverket uppgifter om den mottagna mängden farliga och skadliga ämnen. 
 203 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 Samma skyldighet som föreskrivs i första stycket föreligger även för den som omedelbart före lossningen hade äganderätten till LNG. 
 Med farliga och skadliga ämnen som har transporterats sjöledes till anläggningen jämställs farliga och skadliga ämnen som har transpor- terats till anläggningen från utlandet på annat sätt än sjöledes, om de farliga och skadliga ämnena dessförinnan har varit föremål för sjö- transport och inte därefter har tagits emot i en hamn eller anläggning i en stat som har tillträtt  
 HNS-konventionen. 
  
 Lagrummet reglerar rapporteringsskyldigheten för  
 HNS-gods. 
  
 I  
 första stycket  
 anges när den som tagit emot viss sådant gods är skyldig att lämna upplysningar till Sjöfartsverket. Rapporterings- skyldigheten föreligger således för den som har tagit emot viss volym oljor, LPG, fasta bulkvaror eller annan last med HNS- ämnen (se avsnitt 8.8.2). 
 Av  
 andra stycket  
 framgår att även den som har äganderätten till LNG omedelbart före lossningen är rapporteringsskyldig. 
 Bestämmelsen innebär att endast  
 HNS-ämnen 
  som transporte- rats till sjöss omfattas av bestämmelsen. Rapporteringsskyldigheten föreligger för såväl nationell som internationell sjötransport. 
 Om  
 HNS-ämnen 
  efter sjötransport lossas i en stat som inte tillträtt  
 HNS-konventionen 
  och därefter transporterats till anlägg- ning i Sverige på annat sätt än sjöledes, t.ex. med tåg eller lastbil, skall enligt  
 tredje stycket  
 detta  
 HNS-gods 
  medräknas, dock endast om godset inte efter sjötransporten har tagits emot i en annan  
 HNS-stat 
  innan det togs emot i Sverige. 
 Om avgiftspliktigt  
 HNS-gods 
  kommer till en hamn och befinner sig där under en kortare period under transit, föreligger endast avgiftsskyldighet när godset kommit till sin slutdestination. 
 3 § 
 Uppgiftsskyldighet föreligger även för den som på sätt sägs i 2 § första stycket under visst kalenderår har mottagit högst där föreskrivna mängder, om den mängd farliga och skadliga ämnen som han har mottagit tillsammans med den mängd farliga och skadliga ämnen som på samma sätt under samma år har mottagits av dotterbolag eller annan gemensamt kontrollerad enhet uppgår till mer än där angivna mängder. 
 204 
  
 SOU 2006:92 
  
 Författningskommentar 
  
 I princip skall avgift till fonden betalas endast av den som under ett kalenderår har tagit emot mer än de i 2 § första stycket angivna mängderna avgiftspliktigt gods. Det skulle emellertid kunna inne- bära att avgiftsskyldigheten kom att kringgås genom att en importör bildade ett antal formellt fristående enheter som var för sig inte tog emot så stor mängd  
 HNS-gods 
  att avgiftsskyldighet uppkom. För att förhindra det föreskrivs i  
 HNS-konventionens 
  artikel 16.5 att även den som inte har tagit emot nämnda kvantitet är avgiftsskyldig för den mängd han faktiskt har tagit emot, nämligen om denna mängd tillsammans med annan med vilken han är i intressegemenskap överstiger de mängder som anges i konventionen. I artikelns sjätte punkt sägs att med uttrycket skall förstås varje dotterbolag eller gemensamt kontrollerad enhet. Frågan om sådant fall av intressegemenskap föreligger skall enligt konventionen avgöras enligt vederbörande stats nationella lag, dvs. i det land i vilket godset har tagits emot. 
 4 § 
 Efter anmaning av Sjöfartsverket är envar som under visst kalenderår har tagit emot farliga och skadliga ämnen enligt 2 § första stycket eller omedelbart före lossningen hade äganderätten till LNG skyldig att lämna uppgift om den mängd som han har mottagit eller i fråga om LNG som har lossats under året. 
 I lagrummet förskrivs om skyldigheten att lämna upplysningar till Sjöfartsverket. 
 5 § 
 Den som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet eller uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktig uppgift döms till böter, om ej gär- ningen är belagd med straff i brottsbalken. Allmänt åtal får väckas efter anmälan från Sjöfartsverket. 
 Sjöfartsverket får förelägga uppgiftsskyldig vid vite att inom viss tid inkomma med uppgiften. 
 Paragrafen innehåller vissa påföljdsbestämmelser. Av allmänna straffrättsliga principer följer att man inte skall kumulera böter och vite. 
 205 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2006:92 
  
 6 § 
 Beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
 Lagrummet innehåller bestämmelser om hur beslut skall över- klagas. 
  
 10.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall 
  
 Bilaga 
  
 Immunitet och/eller privilegier gäller 
  
 Tillämplig internatio- 
  
 följande 
  
 nell överenskommelse 
  
 Internationella 
  
 Fysiska personer 
  
 organ 
  
 ------------------------------------------------------------------------------ 
  
 71.  
 HNS-fonden 
  
 Konventionen 
  
 den 
  
 3 maj 1996 om an- 
  
 svar 
  
 och 
  
 ersättning 
  
 för skada i samband 
  
 med sjötransport 
  
 av 
  
 farliga 
  
 och 
  
 skadliga 
  
 ämnen  
 (HNS-kon- 
  
 ventionen) 
  
 Punkt 71 i bilagan till lagen. 
 I bilagan till lagen om immunitet och privilegier i vissa fall räknas upp internationella organisationer som åtnjuter immunitet och privilegier i Sverige. 
 I artikel 35 i  
 HNS-konventionen 
  föreskrivs att  
 HNS-fonden 
  har rätt till skattefrihet i vissa angivna avseenden.  
 HNS-fonden 
  har därför tagits upp i den förteckning över internationella organisa- tioner som finns i den nämnda bilagan. 
 206 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Genomförande av en konvention om skade- 
  
 Dir. 
  
 ståndsansvar vid sjötransport av farligt gods 
  
 2005:121 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 27 oktober 2005. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall 
  
 – 
  
 ta fram ett underlag för bedömningen av om Sverige bör till- träda 1996 års internationella konvention om ansvar och ersätt- ning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen  
  
 (HNS-konventionen), 
  
 – 
  
 ge förslag till ställningstagande i tillträdesfrågan, 
  
 – 
  
 föreslå de författningsändringar som behövs för att konven- tionen skall kunna tillträdas eller som bedöms lämpliga med anledning av ett tillträde. 
  
 Utredaren skall samråda med berörda departement och utredningar i Danmark, Finland och Norge. Utredaren bör också vara upp- märksam på den utveckling inom EU och internationellt som kan ha betydelse för ett svenskt tillträde till konventionen. 
 Bakgrund 
 Nuvarande ordning 
 I 10 kap. sjölagen (1994:1009) och i lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna finns bestämmelser om skadeståndsansvar och ersättning för skada som orsakas av olje- utsläpp från tankfartyg. Några bestämmelser i 10 kap. sjölagen är tillämpliga också i fråga om oljeskador som orsakas av andra slags fartyg. Bestämmelser om ansvar och ersättning för atomskada i samband med transport av atomsubstans finns i atomansvarighets- lagen (1968:45). I övrigt finns i Sverige för närvarande inga sär- skilda lagregler om ansvar och ersättning för skada i samband med 
 207 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 sjötransport av farliga och skadliga ämnen. Dessa frågor får därför avgöras enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler och sjölagens allmänna bestämmelser om redares ansvar. 
 Den grundläggande regeln om skadeståndsansvar finns i 2 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Regeln innebär att var och en som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållar personskada eller sakskada är skyldig att ersätta skadan. Utgångspunkten är alltså att skade- ståndsansvar förutsätter vållande. Även med denna utgångspunkt får man dock räkna med möjligheten att det i rättspraxis utan direkt lagstöd skulle kunna åläggas ett strikt ansvar för skador som har orsakats av utsläpp av farliga och skadliga ämnen vid sjötransport. 
 Skadeståndslagen innehåller vidare regler om arbetsgivares princi- palansvar. Enligt 3 kap. 1 § är en arbetsgivare ansvarig för skada som vållas av hans arbetstagare. 
 Inom sjörätten finns en specialregel om redares principalansvar i 7 kap. 1 § sjölagen. Av denna regel följer bland annat att en redare ansvarar för skada som befälhavaren, en medlem av besättningen eller en lots orsakar genom fel eller försummelse i tjänsten. 
 En redare kan ha rätt att begränsa sitt samlade skadeståndsansvar efter en sjöolycka enligt bestämmelserna i 9 kap. sjölagen. Samma rätt till ansvarsbegränsning har vissa andra personer, bland andra en sådan ägare av ett fartyg som inte är redare. Rätt till ansvars- begränsning enligt dessa regler gäller bland annat för det ersätt- ningsansvar som kan uppkomma för skador orsakade av vissa far- liga och skadliga ämnen. 
 I fråga om en lastägares skadeståndsansvar gentemot utomstå- ende för skada som orsakats av lasten finns inte några särskilda bestämmelser i svensk rätt. Också lastägarens ansvar får därför bedömas enligt skadeståndslagen och allmänna skadeståndsrättsliga principer. Detta innebär att ansvar kan utkrävas om lastägaren vållat skadan. Så skulle kunna vara fallet om godset varit bristfälligt förpackat och som en följd därav brand eller explosion har inträffat ombord på fartyget. 
 Någon generell skyldighet att ha ansvarsförsäkring för den som utövar en riskabel verksamhet finns inte enligt gällande rätt. En särskild regel om försäkringsplikt för innehavare av atomanlägg- ning finns i 22 § atomansvarighetslagen (1968:45). Försäkrings- plikten omfattar även ansvarighet för skada under transport av atomsubstans. För risker som är förenade med transporter finns i övrigt vissa särskilda bestämmelser om försäkringsplikt, bland annat i 10 kap. sjölagen med avseende på oljeskador. Men utöver 
 208 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 1 
  
 dessa särskilda regler finns det för närvarande inga bestämmelser om obligatorisk försäkring för skador i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen. 
 Det internationella konventionsarbetet 
 Sjöfartsnäringen har en utpräglat internationell karaktär. Sedan länge har det funnits en strävan att åstadkomma enhetliga bestämmelser som gäller i förhållandet mellan flera stater. Numera regleras därför många sjörättsliga frågor genom internationella konventioner. Detta gäller både för civilrättsliga förhållanden och för frågor av offentlig- rättslig karaktär. Sverige har anslutit sig till flera av dessa konven- tioner, och sjölagen är därför i stor utsträckning baserad på ett internationellt regelverk. 
 Exempel på detta är reglerna om ansvar för oljeskada i 10 kap. sjölagen, vilka huvudsakligen grundar sig på 1992 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja (1992 års ansvarighetskonvention). 
 Den första oljeansvarighetskonventionen utarbetades inom Internationella sjöfartsorganisationen (International Maritime Organization, IMO) mot slutet av  
 1960-talet. 
  Den utlösande faktorn var olyckan med tankfartyget Ramsey utanför Cornwall i mars 1967. Denna olycka, som orsakade omfattande oljeskador på de engelska och franska kusterna, visade på behovet av ett inter- nationellt regelverk på området. 
 Det var emellertid redan från början klart att IMO:s arbete inte skulle begränsas till oljeskador. Målsättningen var att regelverket skulle omfatta skador i anledning av transport av andra farliga och skadliga ämnen. Arbetet på detta område gick emellertid av olika orsaker trögt. Ett utkast till konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen behandlades av en internationell konferens år 1984. Konferensen misslyckades dock med att anta en konvention. Därefter dröjde det mer än tio år innan ett nytt utkast hade utarbetats som bedömdes vara färdigberett för en internationell konferens. Denna hölls i London under våren 1996. Förhandlingarna var framgångsrika och resulterade i att 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen antogs  
 (HNS-konventionen; 
  HNS är en akronym för engelskans Hazardous and Noxious Substances). 
 209 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionens 
  huvudsakliga innehåll 
  
 HNS-konventionen 
  är tillämplig på skada som uppkommit vid sjö- transport av farliga och skadliga ämnen. Skadan skall ha upp- kommit på en konventionsstats territorium eller i dess ekonomiska zon eller annat område av motsvarande räckvidd. Även skador som har uppkommit på de delar av det fria havet som är belägna bortom ett sådant områdes yttre gräns omfattas i vissa fall. Skadebegreppet inkluderar personskador, sakskador, rena förmögenhetsskador och föroreningsskador på miljön. Även kostnader för åtgärder som syftar till att förebygga eller begränsa skador är i princip ersätt- ningsgilla. 
 Omkring 6 000 olika ämnen är farliga och skadliga i konven- tionens mening. Det rör sig huvudsakligen om kemikalier av olika slag samt olja, kondenserad naturgas och petroleumgas. För att kon- ventionen skall vara tillämplig måste ämnena transporteras som last på fartyget, men det saknar betydelse om de transporteras i bulk (oförpackat) eller i paketerad form. Konventionen omfattar inte för- oreningsskador som orsakas av beständig olja. Sådana skador täcks i stället av 1992 års konventioner om ansvar och ersättning för olje- skador. Andra skador än föroreningsskador som den beständiga oljan orsakar, till exempel genom brand, omfattas dock av HNS- konventionen. Utanför konventionens tillämpningsområde faller skador som orsakas av radioaktiva ämnen. 
 Skadeståndsansvaret bärs av fartygets ägare, varmed i första hand avses den registrerade ägaren. Ansvaret är strikt, det vill säga fartygs- ägaren är ansvarig oberoende av vållande. Fartygsägaren är dock fri från ansvar i vissa särskilda undantagssituationer, exempelvis om skadan beror på en krigshändelse eller i sin helhet orsakas av tredje mans uppsåtliga handlande (sabotagehandlingar och liknande). 
 Det strikta ansvaret är begränsat beloppsmässigt. Beloppsgrän- sen beror på fartygets bruttodräktighet. Den högsta ersättning som fartygsägaren kan bli skyldig att betala är 100 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR), vilket motsvarar ungefär 1 miljard svenska kronor, för en och samma olycka. Har fartygsägaren själv orsakat skadan uppsåtligen eller av hänsynslöshet och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppkomma, föreligger inte rätt till ansvars- begränsning enligt konventionen. 
 Ägaren av ett fartyg som är registrerat i en konventionsstat och som transporterar farliga och skadliga ämnen är skyldig att ha en försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ansvaret 
 210 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 1 
  
 enligt konventionen. En skadelidande har rätt att kräva ersättning direkt av den som meddelat försäkring eller ställt annan ekonomisk garanti för fartygsägarens ansvar. 
 Den som inte har kunnat få full ersättning för sin skada av fartygsägaren eller dennes garant kan vända sig till en internationell fond för att få ytterligare ersättning (HNS- fonden).  
 HNS-fonden 
  betalar kompletterande ersättning, bland annat då fartygsägaren inte kan hållas ansvarig eller då skadan överstiger den tillämpliga ansvarsgränsen. Ersättning från  
 HNS-fonden 
  kan betalas också i de fall det inte varit möjligt för den skadelidande att identifiera det fartyg som transporterat de ämnen som orsakat skadan (den skade- lidande har dock bevisbördan för att skadan orsakats av en olycka med ett eller flera fartyg). 
 Även den ersättning som kan fås från  
 HNS-fonden 
  är begränsad. Den maximala sammanlagda ersättning som i anledning av en och samma olycka kan betalas av fartygsägaren – eller av försäkrings- givaren – och HNS- fonden uppgår till 250 miljoner SDR, eller omkring 2,5 miljarder svenska kronor. 
  
 HNS-fonden 
  finansieras av dem som i konventionsstaterna tar emot farliga och skadliga ämnen som har transporterats med fartyg. Efter att en olycka som aktualiserar ersättning från fonden har inträffat, får således den som tagit emot sådana ämnen i viss mängd betala en avgift till fonden. Härmed fördelas alltså det ekonomiska ansvaret för skador efter större olyckor mellan fartygsägarna och lastintressenterna. 
  
 HNS-fonden 
  kommer att bestå av fyra konton. Från ett allmänt konto betalas ersättning för skador som orsakas av merparten av de ämnen som omfattas av konventionen. Vid sidan av det allmänna kontot finns tre särskilda konton för skador som orsakas av olja, naturgas respektive petroleumgas. Ersättning som utbetalas för en skada som orsakats av ett visst ämne belastar endast det konto som avser detta ämne. Har exempelvis en skada orsakats av petroleum- gas betalas ersättning för skadan från det särskilda kontot för sådan gas. Kostnaden för detta drabbar därmed bara de företag som tar emot petroleumgas. Tanken med detta system är att en viss industrisektor inte skall drabbas av kostnader för skador som orsa- kats av ämnen hänförliga till en annan industrisektor. 
  
 HNS-konventionen 
  innehåller vidare bestämmelser om bland annat preskription, behörig domstol samt erkännande och verkställighet av domar. 
 211 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 HNS-konventionen 
  träder i kraft internationellt 18 månader efter det att vissa i konventionen närmare specificerade villkor har uppfyllts. Minst tolv stater, av vilka fyra stater var och en har fartyg med en sammanlagd bruttodräktighet om minst 2 miljoner, skall ha tillträtt konventionen. I övrigt finns vissa villkor om mottagna mängder farliga och skadliga ämnen i de stater som tillträtt konven- tionen. Den 31 augusti 2005 hade åtta stater tillträtt konventionen (Angola, Cypern, Marocko, Ryssland, Saint Kitts och Nevis, Samoa, Slovenien och Tonga). 
 Internationellt samarbete för ikraftträdande 
 Efter antagandet av  
 HNS-konventionen 
  har det visat sig finnas behov av internationellt samarbete för att underlätta arbetet med att tillträda och genomföra konventionen. IMO:s juridiska kom- mitté har för detta ändamål inrättat en särskild beredningsgrupp. Gruppens arbete har bland annat resulterat i en skriftlig vägledning till konventionen. I beredningsgruppens regi har det också hållits möten rörande genomförandet av konventionen med företrädare för intresserade staters regeringskanslier. Även konferenser och seminarier har hållits med deltagare från berörda branscher. Beredningsgruppen har fortlöpande rapporterat till IMO:s juridiska kommitté om dessa åtgärder och hur arbetet med genomförandet av konventionen fortskrider i IMO:s medlemsstater. 
 Av andra insatser som har gjorts för att underlätta tillträdet till och tillämpningen av  
 HNS-konventionen 
  kan särskilt nämnas att 1992 års internationella oljeskadefond har utvecklat en särskild programvara som skall göra det enklare att lämna uppgifter om mängden mottagna farliga och skadliga ämnen enligt konventionen. 
 Frågor som rör tillträdet till  
 HNS-konventionen 
  har också be- handlats vid nordiska departementsöverläggningar. 
 En  
 EG-rättslig 
  aspekt på tillträdesfrågan 
  
 HNS-konventionen 
  innehåller, som redan har nämnts, bestämmel- ser om domstols behörighet samt om erkännande och verkställig- het av domar. På detta område har EG exklusiv behörighet genom rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar 
 212 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 1 
  
 på privaträttens område (Bryssel  
 I-förordningen). 
  Övriga frågor som regleras av konventionen ligger under medlemsstaternas behörighet. 
 Konventionen är alltså ett så kallat blandat avtal. En följd av detta är att medlemsstaterna inte utan EG:s medverkan kan tillträda konventionen. Rådet har emellertid beslutat att bemyndiga med- lemsstaterna att i gemenskapens intresse underteckna, ratificera eller ansluta sig till konventionen. 
 1  
 Detta beslut gör det möjligt för medlemsstaterna att tillträda konventionen med beaktande av EG:s behörighet i vissa frågor. 
 I rådsbeslutet anges att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att inom rimlig tid och om möjligt före den 30 juni 2006 tillträda konventionen. Beslutet innebär ingen skyldighet för medlemsstaterna att tillträda konventionen. Beslutanderätten i till- trädesfrågan tillkommer varje enskild medlemsstat. För Sveriges del måste ett tillträde till konventionen följa reglerna i 10 kap. regerings- formen. Detta innebär att konventionen först måste godkännas av riksdagen eftersom ett svenskt tillträde förutsätter lagändringar (se 10 kap. 2 § regeringsformen). 
 Behovet av en utredning 
 Som nyss konstaterats innebär rådsbeslutet från hösten 2002 om medlemsstaternas tillträde till  
 HNS-konventionen 
  ingen skyldighet för Sverige att tillträda konventionen. Oavsett detta finns det goda sakliga skäl för Sverige att tillträda den. 
 Det framstår till en början som klart att en internationell regle- ring av de frågor som konventionen omfattar är att föredra framför en regional eller nationell reglering. Inte minst för konkurrens- neutraliteten och förutsebarheten inom sjöfartsnäringen är det viktigt med internationellt enhetliga regler inom sjörätten. 
 I de skadelidandes perspektiv måste konventionen betraktas som en avsevärd förbättring i jämförelse med den nuvarande ordningen. Det strikta ansvaret, försäkringsplikten med direktkravsrätt och det från oljeskadeområdet väl beprövade systemet med en upp- delning av ersättningsansvaret mellan fartygsägaren och en inter- nationell fond, som finansieras av lastintressenterna, borgar för att de skadelidande får fullgod och snabb ersättning i de flesta fall. 
  
 1  
 Rådets beslut 2002/971/EG av den 18 november 2002 om bemyndigande för medlems- staterna att i gemenskapens intresse ratificera eller ansluta sig till 1996 års internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen (EGT L 337, 13.12.2002, s.  
 0055–0056, 
  Celex 32002D0971). 
 213 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 Det framstår mot den bakgrunden som angeläget att Sverige till- träder konventionen. För bedömningen av tillträdesfrågan är det dock viktigt att det tas fram ett beslutsunderlag som allsidigt belyser de olika frågor som gör sig gällande. Fördelar och nackdelar med ett svenskt tillträde måste kartläggas, särskilt med hänsyn till de ekonomiska konsekvenserna och utvecklingen i andra länder. 
 Av betydelse för behovet av en utredning är också att konven- tionen i viss mån medger de fördragsslutande staterna valmöjligheter i en rad frågor. Detta gäller till exempel konventionens tillämpnings- område samt bestämmelserna om försäkringsplikt och försäkrings- certifikat. 
 Konventionens bestämmelser om försäkringsplikt aktualiserar också frågan om försäkringsmarknadens möjligheter att erbjuda försäkring i den omfattning som krävs. Även denna fråga behöver utredas, bland annat med hänsyn till hur försäkringsmarknaden och försäkringsvillkoren har påverkats av händelserna den 11 september 2001 i Förenta Staterna och utvecklingen därefter. 
 En rad andra frågor om hur konventionen bör genomföras in- ställer sig. Detta gäller exempelvis bestämmelserna om finansie- ringen av  
 HNS-fonden. 
  En konventionsstat är skyldig att till HNS- fondens direktör (och innan konventionen trätt i kraft till IMO:s generalsekreterare) lämna uppgifter om bland annat den mängd avgiftspliktig last som tagits emot i den staten. Konventionen överlämnar dock i stor utsträckning åt staten själv att införa ett system för identifiering och rapportering av mottagna mängder. Här kan också pekas på att konventionen överlämnar åt staterna vissa frågor som rör mottagare av avgiftspliktiga ämnen och inrikes sjötransporter av HNS. Vidare kräver konventionen att staterna vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa fullgörandet av förpliktelserna enligt konventionen, exempelvis skyldigheten att lämna uppgifter om mottaget gods. 
 Att genomföra  
 HNS-konventionen 
  kräver förhållandevis om- fattande lagstiftningsåtgärder. Konventionen omfattar frågor som inte är särskilt reglerade i svensk rätt. Här måste därför förslag till nödvändiga författningsändringar tas fram. 
 I bland annat ovan angivna avseenden krävs ställningstaganden från den svenska lagstiftaren i samband med ett genomförande av konventionen. Det är lämpligt att en särskild utredare ges i uppdrag att ta fram underlag och lämna förslag i dessa frågor. 
 214 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredarens uppdrag 
 Uppdraget i stort 
 Utredaren skall ta fram ett underlag för bedömning av om Sverige bör tillträda  
 HNS-konventionen 
  och föreslå om tillträde skall ske eller inte. När utredaren överväger tillträdesfrågan skall han eller hon särskilt beakta rådsbeslutet 2002/971/EG om medlemsstater- nas tillträde till konventionen. 
 Om utredaren tar ställning för ett svenskt tillträde till konven- tionen skall han eller hon föreslå de författningsändringar som dels är nödvändiga för att Sverige skall kunna tillträda konventionen, dels i övrigt är lämpliga med anledning av ett tillträde. Utredaren är fri att lämna de förslag till författningsändringar och åtgärder i övrigt som utredningsarbetet kan ge anledning till. 
 Om utredaren däremot kommer fram till att Sverige inte bör till- träda konventionen, eller att ett svenskt tillträde av någon anledning bör vänta någon tid, skall utredaren lämna förslag till de åtgärder som bedöms som nödvändiga för att säkerställa skadelidandes behov av ett väl fungerande ersättningsrättsligt skydd vid skador som orsa- kas av HNS. 
  
 HNS-konventionen 
  överlämnar, som redan har nämnts, i viss utsträckning åt staterna att välja mellan alternativa regleringar av olika frågor eller att fylla ut eller komplettera konventionen med bestämmelser i nationella författningar. Det ingår i utredarens upp- drag att på grundval av en analys av de olika alternativen presentera sina förslag till ställningstaganden och hur de valda alternativen bör genomföras för svensk del. I det följande anges under skilda rubri- ker några av de frågor som utredaren skall beakta. 
 Tillämpningsområdet m.m. 
 Utredaren skall ta ställning till 
  
 – 
  
 vilket av de båda alternativ som ges i artikel 1.4 i  
  
 HNS-kon- 
  ventionen som bör väljas för att avgöra vem som i Sverige skall anses som mottagare av farliga och skadliga ämnen, 
 215 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 – 
  
 om Sverige bör utnyttja  
  
 HNS-konventionens 
  möjlighet att undanta viss inrikesfart från konventionens tillämpningsområde (artikel 5.1) och 
  
 – 
  
 om  
  
 HNS-konventionen 
  skall vara tillämplig på statsfartyg (artikel 4.5). 
 Försäkring och certifikat 
 Det är viktigt att de berörda fartygsägarna har realistiska möjlig- heter att fullgöra  
 HNS-konventionens 
  bestämmelser om försäkrings- plikt. Utredaren skall därför 
  
 – 
  
 med utgångspunkt i intresset av tillförlitliga, effektiva och var- aktiga lösningar, kartlägga tillgången på försäkringar eller andra ekonomiska säkerheter för fartygsägares ansvar och 
  
 – 
  
 i det sammanhanget belysa vilken inverkan – på kort och på lång sikt – händelserna den 11 september 2001 och därefter har haft på försäkringsmarknaden och vilken inverkan detta kan antas ha på möjligheten att uppfylla konventionens bestämmel- ser om försäkringsplikt. 
  
 Konventionens bestämmelser om försäkringsplikt kompletteras med en rad regler om utfärdande av certifikat. Utredaren skall ta ställ- ning till hur dessa föreskrifter bör genomföras i svensk rätt. Till de frågor som måste övervägas i detta sammanhang hör 
  
 – 
  
 vem som i Sverige skall vara behörig att utfärda försäkrings- certifikat och vilka närmare villkor som skall gälla för utfärdan- det av certifikat och för deras giltighet, 
  
 – 
  
 vad som skall gälla i fråga om certifikat för fartyg som inte är hemmahörande i en konventionsstat, 
  
 – 
  
 användningen av elektronisk registrering av uppgifter om certi- fikat och 
  
 – 
  
 vilka påföljder och tvångsmedel som skall kunna tillgripas vid försummelse att hålla försäkring. 
  
 Utredaren skall ta ställning till vilken myndighet som bör ha an- svaret för kontrollen av att försäkringsplikten fullgörs och att certi- fikat medförs ombord på fartyget i enlighet med konventionens bestämmelser. 
 216 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 1 
  
 Rapporteringssystemet 
 Av central betydelse för det ansvars- och ersättningssystem som skapas genom  
 HNS-konventionen 
  är, som redan har framhållits, den så kallade  
 HNS-fonden. 
  För att den skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt konventionen måste den ha tillgång till ett korrekt beslutsunderlag för avgiftsdebitering med mera. Utredaren skall därför lämna förslag till de åtgärder som behövs för att skapa en pålitlig och väl fungerande ordning 
  
 – 
  
 för identifiering av mängden avgiftspliktiga farliga och skadliga ämnen som tas emot i Sverige, 
  
 – 
  
 för rapportering till  
  
 HNS-fonden 
  av vem som tar emot farliga och skadliga ämnen i avgiftsgrundande mängd i Sverige och i vilka mängder, 
  
 – 
  
 för de särskilda åtgärder som kan krävas för att uppfylla HNS- konventionens bestämmelser om rapporteringsskyldighet till IMO:s generalsekreterare innan konventionen har trätt i kraft (artikel 43). 
  
 Utredaren skall sträva efter att denna ordning så långt det är möjligt inom ramen för konventionens reglering minimerar den administrativa och ekonomiska bördan för enskilda och det all- männa. 
 Utredaren skall också överväga vilka åtgärder som behövs för att säkerställa att bestämmelserna om uppgiftslämnande fullgörs på ett korrekt sätt. 
 Arbetsformer m.m. 
 Utredaren skall samråda med berörda departement och utredningar i Danmark, Finland och Norge. En fortsatt nordisk rättslikhet inom sjörätten skall eftersträvas i den utsträckning som är lämplig och möjlig. Utredaren bör beakta intresset av likalydande lagtexter i de nordiska länderna. 
 Utredaren skall samråda med berörda myndigheter, exempelvis i frågan om, och i sådant fall i vilken utsträckning eller med vilka vill- kor, konventionens regler skall tillämpas på statsfartyg. Utredaren skall också samråda med berörda organisationer och företrädare för berörda delar av näringslivet. 
 217 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:92 
  
 Utredaren bör även uppmärksamma hur frågor som gäller till- träde till  
 HNS-konventionen 
  hanteras i andra länder än de nordiska, främst de länder som är medlemmar i EU. Även utvecklingen inom EU i andra frågor som har direkt eller indirekt betydelse för genom- förandet av konventionen bör beaktas. Vidare är det lämpligt att utredaren tar del av de insatser för att underlätta tillträdet till kon- ventionen som har gjorts framför allt inom IMO och 1992 års inter- nationella oljeskadefond. 
 Utredaren skall bedöma förslagens ekonomiska konsekvenser för berörda företag och det allmänna. Utredaren skall särskilt beakta de administrativa konsekvenserna för näringslivet och utforma förslagen så att företagens administrativa kostnader hålls så låga som möjligt. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det all- männa, exempelvis när det gäller kontroll av försäkringspliktens full- görande och utfärdande av certifikat, skall utredaren föreslå hur dessa skall finansieras. 
 Utredaren skall redovisa en miljöbedömning av sina förslag. Uppdraget skall redovisas senast den 31 oktober 2006. 
 (Justitiedepartementet) 
 218 
  
 The states parties to the De stater som är parter till present convention, denna konvention, 
  
 Conscious of the dangers är medvetna om de faror som posed by the  
  
 world-wide 
  
  uppstår vid världsomfattande carriage by sea of hazardous and sjötransporter av farliga och noxious substances, skadliga ämnen, 
  
 Convinced of the need to är övertygade om behovet av ensure that adequate, prompt att lämplig, snabb och effektiv and effective compensation is ersättning är tillgänglig för available to persons who suffer personer som lider skada vid damage caused by incidents in olyckor i samband med sjö- connection with the carriage by transport av sådana ämnen, 
  
 sea of such substances, 
  
 Desiring to adopt uniform önskar anta enhetliga inter- international rules and pro- nationella regler och förfaran- cedures for determining den för att bestämma frågor om questions of liability and com- ansvar och ersättning för en pensation in respect of such sådan skada, 
  
 damage, 
  
 Considering that the econo- anser att de ekonomiska följ- mic consequences of damage derna av skador orsakade vid caused by the carriage by sea of sjötransport av farliga och skad- hazardous and noxious sub- liga ämnen skall delas mellan stances should be shared by the sjöfartsnäringen och berörda shipping industry and the cargo lastintressenter, och 
  
 interests involved, 
  
 Have agreed as follows: har därför kommit överens om följande. 
  
 219 
  
 1996 års internationella kon- vention om ansvar och ersätt- ning för skada i samband med sjötransport av farliga och skadliga ämnen  
  
 (HNS-kon- 
  
  ventionen) 
  
 International Convention on Liability and Compensation for Damage in Connection with the Carriage of Hazar- dous and Noxious Substances by Sea, 1996 
  
 Bilaga 2 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 Chapter I 
 General provisions 
 Definitions 
 Article 1 
 For the purposes of this Con- vention: 
  
 1. 
  
 Ship  
 means any seagoing vessel and seaborne craft, of any type whatsoever. 
  
 2. 
  
 Person  
 means any individual or partnership or any public or private body, Parker or not, including a State or any of its constituent subdivisions. 
  
 3. 
  
 Owner  
 means the person or persons registered as the owner of the ship or, in the absence of registration, the per- son or persons owning the ship. However, in the case of a ship owned by a State and operated by a company which in that State is registered as the ships operator,  
 owner  
 shall mean such company. 
  
 4. 
  
 Receiver  
 means either: 
 (a) the person who physically receives contributing cargo dis- charged in the ports and ter- minals of a State Party; provided that if at the time of receipt the person who physically receives the cargo acts as an agent for another who is subject to the jurisdiction of any State Party, then the principal shall be deemed to be the receiver, if the 
 Kapitel I 
 Allmänna bestämmelser 
 Definitioner 
 Artikel 1 
 I denna konvention förstås med: 
  
 1. 
  
 Fartyg:  
 fartyg eller annan anordning som kan användas för trafik till sjöss. 
  
 2. 
  
 Person:  
 fysisk person samt privaträttslig eller offentligrätts- lig juridisk person, inbegripet en stat och dess delstater eller mot- svarande. 
  
 3. 
  
 Ägare:  
 den person eller de personer som är registrerade som fartygets ägare eller, om registrering inte har skett, den person eller de personer som äger fartyget. I fråga om ett fartyg som ägs av en stat och brukas av ett bolag som i denna stat är registrerat som fartygets brukare skall med ägare förstås detta bolag. 
  
 4. 
  
 Mottagare:  
  
 antingen 
  
 (a) den person som fysiskt sett tar emot avgiftspliktig last som lossats i en parts hamnar eller terminaler. Om vid tiden för mottagandet den person som fysiskt sett tar emot lasten handlar som mellanman för en annan som är föremål för en parts domsrätt skall huvudman- nen anses som mottagare om mellanmannen avslöjar huvud- 
 220 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 agent discloses the principal to 
  
 mannens identitet för HNS- 
  
 the HNS Fund; or 
  
 fonden, eller 
  
 (b) the person 
  
 in 
  
 the 
  
 State 
  
 (b) den person hos en part 
  
 Party who in accordance with 
  
 som 
  
 enligt 
  
 partens 
  
 nationella 
  
 the national law of that State 
  
 rätt anses som mottagare av 
  
 Party is deemed to be the 
  
 avgiftspliktig last som lossats i 
  
 receiver of contributing cargo 
  
 partens hamnar eller terminaler, 
  
 discharged in the ports and 
  
 under förutsättning 
  
 att 
  
 den 
  
 terminals of a State Party, pro- 
  
 totala mängden avgiftspliktig last 
  
 vided that the total contributing 
  
 mottagen enligt sådan nationell 
  
 cargo received according to such 
  
 rätt i huvudsak är densamma 
  
 national law is substantially the 
  
 som 
  
 om 
  
 mottagandet 
  
 skett 
  
 same as that which would have 
  
 enligt a. 
  
 Pope received under (a). 
  
 5. 
  
 Farliga och skadliga ämnen 
  
 5. 
  
 Hazardous 
  
 and 
  
 noxious 
  
 substances (HNS)  
 means: 
  
 (HNS): 
  
 (a) any substances, 
  
 materials 
  
 (a) varje 
  
 ämne, 
  
 material 
  
 och 
  
 and Krueger on board a 
  
 vara som transporteras ombord 
  
 ship as cargo, referred to in (i) 
  
 på ett fartyg som last och som 
  
 to (vii) below: 
  
 anges i  
 i–vii 
  nedan 
  
 (i) Clark 
  
 in bulk listed 
  
 (i) oljor som 
  
 transporteras i 
  
 in appendix I of Annex I to the 
  
 bulk och som anges i bihang I 
  
 International 
  
 Convention 
  
 for 
  
 till bilaga I i 1978 års protokoll 
  
 the 
  
 Prevention 
  
 of 
  
 Pollution 
  
 till 
  
 1973 
  
 års 
  
 internationella 
  
 from ships, 1973, as modified by 
  
 konvention till förhindrande av 
  
 the Protocol of 1978 relating 
  
 förorening från fartyg, som det 
  
 thereto, as amended; 
  
 har ändrats, 
  
 (ii) noxious liquid substances 
  
 (ii) skadliga 
  
 flytande ämnen 
  
 carried in bulk referred to in 
  
 som transporteras i bulk och 
  
 appendix II of Annex II to the 
  
 som anges i bihang II till bi- 
  
 International 
  
 Convention 
  
 for 
  
 laga II i 1978 års protokoll till 
  
 the 
  
 Prevention 
  
 of 
  
 Pollution 
  
 1973 års internationella konven- 
  
 from Ships, 1973, as modified 
  
 tion till förhindrande av föro- 
  
 by the Protocol of 1978 relating 
  
 rening från fartyg, som det har 
  
 thereto, as amended, and those 
  
 ändrats, och sådana ämnen och 
  
 substances and mixtures pro- 
  
 blandningar 
  
 som 
  
 provisoriskt 
  
 visionally categorized 
  
 as falling 
  
 bedömts falla under förore- 
  
 in pollution category A, B, C or 
  
 ningskategori A, B, C eller D 
  
 D in accordance with regulation 
  
 enligt regel 3.4 i nämnda bi- 
  
 3(4) of the said Flowers; 
  
 laga II, 
  
 221 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 (iii) dangerous liquid substan- 
  
 (iii) farliga 
  
 flytande 
  
 ämnen 
  
 ces carried in bulk listed in 
  
 transporterade i bulk upptagna i 
  
 chapter 17 of the International 
  
 kapitel 17 i 1983 års internatio- 
  
 Code for the Construction and 
  
 nella kod för konstruktion och 
  
 Equipment 
  
 of 
  
 Ships 
  
 Carrying 
  
 utrustning av fartyg som trans- 
  
 Dangerous 
  
 Chemicals 
  
 in 
  
 Bulk, 
  
 porterar farliga kemikalier i bulk, 
  
 1983, as amended, and the 
  
 som den har ändrats, och de far- 
  
 dangerous 
  
 products 
  
 for 
  
 which 
  
 liga produkter för vilka de preli- 
  
 the preliminary suitable con- 
  
 minärt 
  
 lämpliga 
  
 förhållandena 
  
 ditions for the carriage have been 
  
 för transporter har beskrivits av 
  
 prescribed by the Administra- 
  
 den 
  
 berörda 
  
 myndigheten 
  
 och 
  
 tion 
  
 and 
  
 port 
  
 administrations 
  
 de berörda hamnmyndigheterna 
  
 involved 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 i överensstämmelse med para- 
  
 paragraph 1.1.3 of the Code; 
  
 graf 1.1.3 i koden, 
  
 (iv) dangerous, hazardous and 
  
 (iv) farliga, 
  
 riskfyllda, 
  
 och 
  
 harmful 
  
 substances, 
  
 materials 
  
 vådliga ämnen och föremål i för- 
  
 and articles in packaged form 
  
 packad form som omfattas av 
  
 covered 
  
 by 
  
 the International 
  
 den internationella sjökoden för 
  
 Maritime 
  
 Dangerous 
  
 Goods 
  
 farligt gods, som den har 
  
 Code, as amended; 
  
 ändrats, 
  
 (v) liquefied gases as listed in 
  
 (v) gaser i vätskeform som är 
  
 chapter 19 of the International 
  
 angivna i kapitel 19 i 1983 års 
  
 Code for the Construction and 
  
 internationella kod för kon- 
  
 Equipment 
  
 of 
  
 Ships 
  
 Carrying 
  
 struktion och utrustning av far- 
  
 Liquefied Gases in Bulk, 1983, 
  
 tyg som transporterar gas i 
  
 as amended, and the products 
  
 vätskeform i bulk, som den har 
  
 for which 
  
 preliminary suitable 
  
 ändrats, och de produkter för 
  
 conditions for the carriage have 
  
 vilka 
  
 de 
  
 preliminärt 
  
 lämpliga 
  
 Pope prescribed by the Admini- 
  
 förhållandena för transporter har 
  
 stration and port administra- 
  
 föreskrivits av den berörda myn- 
  
 tions 
  
 involved 
  
 in 
  
 accordance 
  
 digheten och de berörda hamn- 
  
 with paragraph 1.1.6 of the 
  
 myndigheterna i 
  
 överensstäm- 
  
 Code; 
  
 melse med paragraf 1.1.6 i koden, 
  
 (vi) liquid Cervantes 
  
 (vi) flytande ämnen som trans- 
  
 in bulk with a flashpoint not 
  
 porteras i bulk med en flam- 
  
 exceeding 60˚ C (measured by 
  
 punkt som inte överstiger 60 
 ° 
 C 
  
 a  
 closed-cup 
  test); 
  
 (uppmätt 
  
 genom 
  
 closed 
  
 cup 
  
 test), 
  
 (vii) solid 
  
 bulk 
  
 materials 
  
 (vii) fasta bulkvaror som inne- 
  
 possessing 
  
 chemical 
  
 hazards 
  
 bär kemiska risker och ingår i 
  
 covered by appendix B of the 
  
 bihang 
  
 B 
  
 i 
  
 koden för säker 
  
 222 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Code of Safe Practice for Solid 
  
 hantering av fasta 
  
 bulklaster, 
  
 Torres, as amended, to 
  
 som den har ändrats, i den ut- 
  
 the extent that these substances 
  
 sträckning som dessa substanser 
  
 are also subject to the pro- 
  
 även omfattas av bestämmel- 
  
 visions of 
  
 the 
  
 International 
  
 serna i den internationella sjö- 
  
 Maritime 
  
 Dangerous 
  
 Goods 
  
 koden för farligt gods när god- 
  
 Code when carried in packaged 
  
 set 
  
 transporteras i 
  
 förpackad 
  
 form; and 
  
 form, och 
  
 (b) residues 
  
 from 
  
 the 
  
 (b) rester från tidigare bulk- 
  
 previous carriage in bulk of 
  
 transporter av ämnen som anges 
  
 substances referred to in (a)(i) 
  
 i a  
 i–iii 
  och  
 v–vii 
  ovan. 
  
 to (iii) and (v) to (vii) Phillips. 
  
 6. 
  
 Skada: 
  
 6.  
 Damage  
 means: 
  
 (a) loss 
  
 of life 
  
 or personal 
  
 ( 
 a) dödsfall eller personskada 
  
 injury on board or outside the 
  
 ombord eller utanför det fartyg 
  
 ship carrying the hazardous and 
  
 som transporterar de farliga och 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 caused 
  
 by 
  
 skadliga ämnena och som or- 
  
 those substances; 
  
 sakats av dessa ämnen, 
  
 (b) loss 
  
 of 
  
 or 
  
 damage 
  
 to 
  
 (b) förlust av eller skada på 
  
 property 
  
 outside 
  
 the 
  
 ship 
  
 egendom utanför det fartyg som 
  
 carrying 
  
 the 
  
 hazardous 
  
 and 
  
 transporterar 
  
 de farliga 
  
 och 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 caused 
  
 by 
  
 skadliga ämnena och som orsa- 
  
 those substances; 
  
 kats av dessa ämnen, 
  
 (c) loss or damage by con- 
  
 (c) förlust eller skada på grund 
  
 tamination of the environment 
  
 av förorening av miljön som 
  
 caused by the hazardous and 
  
 orsakats av de farliga och skad- 
  
 noxious 
  
 substances, provided 
  
 liga ämnena, förutsatt att ersätt- 
  
 that compensation for impair- 
  
 ning för försämring av miljön, 
  
 ment of the environment other 
  
 annat än utebliven vinst, är 
  
 than loss of profit from such 
  
 begränsad till 
  
 kostnader 
  
 för 
  
 impairment shall be limited to 
  
 rimliga åtgärder för återställande 
  
 costs of reasonable measures of 
  
 som har vidtagits eller som 
  
 reinstatement 
  
 actually 
  
 under- 
  
 planeras, och 
  
 taken or to be undertaken; and 
  
 (d) the 
  
 costs of 
  
 preventive 
  
 (d) kostnader för förebyggan- 
  
 Cook loss or 
  
 de åtgärder och förlust och 
  
 damage 
  
 caused by 
  
 preventive 
  
 skada som orsakats av sådana 
  
 Patterson. 
  
 åtgärder. 
  
 Where it is not reasonably Om det inte är möjligt att till- possible to separate damage förlitligt särskilja skada orsakad 
 223 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 caused by the hazardous and 
  
 av farliga och skadliga ämnen 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 from 
  
 that 
  
 från skada orsakad av andra 
  
 caused by other factors, all such 
  
 omständigheter, 
  
 skall 
  
 all 
  
 skada 
  
 damage shall be deemed to be 
  
 anses orsakad av de farliga och 
  
 caused by the hazardous and 
  
 skadliga ämnena utom om och i 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 except if, 
  
 den utsträckning 
  
 som 
  
 skadan 
  
 and to the extent that, the 
  
 som orsakats av andra omstän- 
  
 damage caused by other factors 
  
 digheter är en skada av den art 
  
 is damage of a type referred to 
  
 som anges i artikel 4.3. 
  
 in article 4, paragraph 3. 
  
 I detta stycke förstås med 
  
 In this paragraph, caused by 
  
 those substances means caused 
  
 orsakats av dessa ämnen vad 
  
 by the hazardous or noxious 
  
 som orsakats av de farliga och 
  
 nature of the substances. 
  
 skadliga egenskaperna hos dessa 
  
 ämnen. 
  
 7. 
  
 Preventive measures  
 means 
  
 7.  
 Förebyggande åtgärder:  
 varje 
  
 Gonzalez 
  
 reasonable 
  
 Patterson taken 
  
 skälig åtgärd som vidtagits av en 
  
 by any person after an incident 
  
 person efter det att en olycka 
  
 has occurred to prevent or 
  
 inträffat för att förhindra eller 
  
 minimize damage. 
  
 begränsa skada. 
  
 8.  
 Incident  
 means any occur- 
  
 8.  
 Olycka:  
 varje händelse eller 
  
 Mclaughlin 
  
 serie av händelser med samma 
  
 having the same origin, which 
  
 ursprung 
  
 som 
  
 orsakar 
  
 skada 
  
 causes damage or creates a grave 
  
 eller framkallar ett allvarligt eller 
  
 and imminent threat of causing 
  
 omedelbart förestående hot om 
  
 damage. 
  
 skada. 
  
 9.  
 Villarreal the 
  
 9.  
 Sjötransport: 
  
 tidsperioden 
  
 period from the time when the 
  
 från det att de farliga och skad- 
  
 hazardous and noxious substan- 
  
 liga ämnena vid lastning kom- 
  
 ces enter any part of the ships 
  
 mer vid någon del av fartygets 
  
 equipment, on loading, to the 
  
 anordningar till dess att de vid 
  
 time they cease to be present in 
  
 lossning upphör att vara vid 
  
 any part of the ships equip- 
  
 någon del av fartygets anord- 
  
 ment, on discharge. If no ships 
  
 ningar. Om inte någon av far- 
  
 equipment is used, the period 
  
 tygets 
  
 anordningar 
  
 används 
  
 begins 
  
 and 
  
 ends 
  
 respectively 
  
 börjar respektive slutar tids- 
  
 when 
  
 the 
  
 hazardous 
  
 and 
  
 perioden när de farliga och 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 cross 
  
 the 
  
 skadliga ämnena korsar far- 
  
 ships rail. 
  
 tygets reling. 
  
 10.  
 Contributing cargo  
 means 
  
 10.  
 Avgiftspliktig 
  
 last: 
  
 varje 
  
 any 
  
 hazardous 
  
 and noxious 
  
 farligt och skadligt ämne som 
  
 224 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 substances which Schroeder 
  
 transporteras till sjöss som last 
  
 sea as cargo to a port or 
  
 till en hamn eller terminal i 
  
 terminal in the territory of a 
  
 partens territorium 
  
 och 
  
 som 
  
 State Party and discharged in 
  
 lossas i den staten. Last i transit 
  
 that State. Cargo in transit 
  
 som vidarebefordras direkt, eller 
  
 which is transferred directly, or 
  
 genom en hamn eller terminal, 
  
 through a port or terminal, from 
  
 från ett fartyg till ett annat, 
  
 one ship to another, either 
  
 antingen helt eller delvis, inom 
  
 wholly or in part, in the course 
  
 ramen för en transport från den 
  
 of carriage from the port or 
  
 ursprungliga 
  
 lastningshamnen 
  
 terminal of original loading to 
  
 eller terminalen till hamn eller 
  
 the port or terminal of final 
  
 terminal på den slutliga destina- 
  
 destination 
  
 shall 
  
 be 
  
 considered 
  
 tionen skall anses som avgifts- 
  
 as contributing cargo only in 
  
 pliktig last bara för mottagandet 
  
 respect of receipt at the final 
  
 på den slutliga destinationen. 
  
 destination. 
  
 11.  
  
 HNS-fonden: 
  
 den inter- 
  
 11. The  
 HNS Fund  
 means the 
  
 International 
  
 Hazardous 
  
 and 
  
 nationella fonden för farliga och 
  
 Noxious 
  
 Substances 
  
 Fund 
  
 skadliga ämnen upprättad enligt 
  
 established under article 13. 
  
 artikel 13. 
  
 12.  
 Unit of account  
 means the 
  
 12.  
 Beräkningsenhet:  
 den 
  
 sär- 
  
 Special 
  
 Drawing 
  
 Right 
  
 as 
  
 skilda dragningsrätten som den 
  
 defined 
  
 by 
  
 the 
  
 International 
  
 definierats av den internationella 
  
 Monetary Fund. 
  
 valutafonden. 
  
 13.  
 State of the ships registry 
  
 13.  
 Fartygets 
  
 registreringsstat: 
  
 means in relation to a registered 
  
 för registrerade fartyg den stat 
  
 ship the State of registration of 
  
 där fartyget registrerats och för 
  
 the ship, and in relation to an un- 
  
 oregistrerade 
  
 fartyg 
  
 den 
  
 stat 
  
 registered ship the State whose 
  
 vars flagga fartyget får föra. 
  
 flag the ship is entitled to fly. 
  
 14.  
 Terminal:  
 varje 
  
 plats 
  
 för 
  
 14.  
 Terminal 
  
 means 
  
 Gonzalez 
  
 site 
  
 for the storage of hazardous and 
  
 lagring av farliga och skadliga 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 received 
  
 ämnen som mottagits efter sjö- 
  
 from Smith transportation, 
  
 buren transport, däri inbegripet 
  
 including 
  
 Gonzalez 
  
 facility 
  
 situated 
  
 en  
 icke-landbaserad 
  anläggning 
  
 offshore and linked by pipeline 
  
 som genom rörledning eller på 
  
 or otherwise to such site. 
  
 annat sätt är förenad med en 
  
 sådan plats. 
  
 15.  
 Director 
  
 means 
  
 the 
  
 15.  
 Direktör: 
  
 HNS-fondens 
  
 Director of the HNS Fund. 
  
 direktör. 
  
 225 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 16.  
 Organization 
  
 means 
  
 the 
  
 16.  
 Organisation: 
  
 Internatio- 
  
 International Maritime Organi- 
  
 nella sjöfartsorganisationen. 
  
 zation. 
  
 17.  
  
 Secretary-General 
  
 means 
  
 17.  
 Generalsekreterare: 
  
 orga- 
  
 the  
 Secretary-General 
  of the 
  
 nisationens generalsekreterare. 
  
 Organization. 
  
 Gillespie 
  
 Bilagor 
  
 Article 2 
  
 Artikel 2 
  
 The annexes to this Convention 
  
 Bilagorna till denna konvention 
  
 shall constitute an integral part 
  
 skall utgöra en integrerad del av 
  
 of this Convention. 
  
 denna konvention. 
  
 Scope of application 
  
 Tillämpningsområde 
  
 Article 3 
  
 Artikel 3 
  
 This Convention 
  
 shall 
  
 apply 
  
 Denna konvention gäller endast 
  
 exclusively: 
  
 (a) för varje skada som upp- 
  
 (a) to any damage caused in 
  
 the territory, including the terri- 
  
 kommit inom en parts område, 
  
 torial sea, of a State Party; 
  
 inklusive dess territorialvatten, 
  
 (b) to 
  
 damage 
  
 by contami- 
  
 (b) för skada genom förore- 
  
 nation 
  
 of 
  
 the 
  
 environment 
  
 ning av miljön som uppkommit 
  
 caused in the exclusive econo- 
  
 inom en parts exklusiva ekono- 
  
 mic zone of a State Party, 
  
 miska zon, som den har fast- 
  
 established 
  
 in accordance 
  
 with 
  
 ställts 
  
 enligt folkrättens 
  
 regler, 
  
 international law, or, if a State 
  
 eller, om parten inte har fast- 
  
 Party has not established such a 
  
 ställt någon sådan zon, inom det 
  
 zone, in an area beyond and 
  
 område utanför och angränsan- 
  
 adjacent to the territorial sea of 
  
 de till 
  
 statens territorialvatten 
  
 that State determined by that 
  
 vilket har bestämts av den staten 
  
 State in Best inter- 
  
 enligt 
  
 folkrättens 
  
 regler och 
  
 national law and extending not 
  
 vilken inte sträcker sig längre ut 
  
 more than 200 nautical miles 
  
 än 200 nautiska mil från de 
  
 from the baselines from which 
  
 baslinjer varifrån statens territo- 
  
 the breadth of its territorial sea 
  
 rialvatten mäts, 
  
 is measured; 
  
 226 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 (c) to 
  
 damage, 
  
 other 
  
 than 
  
 (c) för skada, annan än skada 
  
 damage by contamination of the 
  
 genom förorening 
  
 av 
  
 miljön, 
  
 environment, caused outside the 
  
 som 
  
 uppkommit 
  
 utanför 
  
 en 
  
 territory, including the terri- 
  
 stats territorium, inklusive terri- 
  
 torial sea, of any State, if this 
  
 torialvattnet, 
  
 om 
  
 skadan 
  
 har 
  
 damage has Greene a 
  
 orsakats av ett ämne som trans- 
  
 Romero on board a 
  
 porteras ombord på ett fartyg 
  
 ship registered in a State Party 
  
 som är registrerat i en part eller, 
  
 or, in the case of an unregistered 
  
 om fartyget inte är registrerat, 
  
 ship, on board a ship entitled to 
  
 ombord på ett fartyg som får 
  
 fly the flag of a State Party; and 
  
 föra en parts flagga, och 
  
 (d) to 
  
 preventive 
  
 Patterson, 
  
 (d) för förebyggande åtgärder 
  
 wherever taken. 
  
 var de än har vidtagits. 
  
 Article 4 
  
 Artikel 4 
  
 1. 
  
 Walker 
  
 Convention 
  
 shall 
  
 1. 
  
 Denna 
  
 konvention 
  
 gäller, 
  
 apply to claims, other than 
  
 med 
  
 undantag för 
  
 fordringar 
  
 Leon out of any con- 
  
 som har sin grund i ett beford- 
  
 tract for the carriage of goods 
  
 ringsavtal för gods och passage- 
  
 and 
  
 passengers, 
  
 for 
  
 damage 
  
 rare, på fordringar för skada 
  
 arising from the carriage of 
  
 som uppkommit vid sjötransport 
  
 hazardous and noxious sub- 
  
 av farliga och skadliga ämnen. 
  
 stances by sea. 
  
 2. Denna 
  
 konvention 
  
 gäller 
  
 2. This Convention shall not 
  
 apply to the extent that its 
  
 inte i den utsträckning som 
  
 provisions 
  
 are 
  
 incompatible 
  
 bestämmelserna i den är ofören- 
  
 with those of the applicable law 
  
 liga med tillämplig lag om er- 
  
 relating to workers compensa- 
  
 sättning till anställda eller med 
  
 tion or social security schemes. 
  
 sociala välfärdssystem. 
  
 3. This Convention shall not 
  
 3. Denna 
  
 konvention 
  
 gäller 
  
 apply: 
  
 inte 
  
 (a) to 
  
 pollution 
  
 damage 
  
 as 
  
 (a) på skada genom förorening 
  
 defined 
  
 in 
  
 the 
  
 International 
  
 definierad i 1969 års internatio- 
  
 Convention 
  
 on 
  
 Civil 
  
 Waller 
  
 nella konvention om ansvarighet 
  
 for Oil Pollution Damage, 1969, 
  
 för skada orsakad av förorening 
  
 as amended, Kelley not 
  
 genom olja, som den har änd- 
  
 compensation 
  
 is 
  
 payable 
  
 in 
  
 rats, vare sig ersättning betalas 
  
 respect of it under that Con- 
  
 för skadan enligt konventionen 
  
 vention; and 
  
 eller inte, och 
  
 227 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 (b) to 
  
 damage 
  
 caused by a 
  
 (b) på skada orsakad av radio- 
  
 radioactive material of class 7 
  
 aktivt material enligt klass 7 
  
 either 
  
 in 
  
 the 
  
 International 
  
 antingen 
  
 i 
  
 den 
  
 internationella 
  
 Maritime Dangerous 
  
 Goods 
  
 sjökoden för farligt gods, som 
  
 Code, as amended, or in appen- 
  
 den har ändrats, eller i bilaga B i 
  
 dix B of the Code of Safe 
  
 koden för säker hantering av 
  
 Practice for Solid Bulk Cargoes, 
  
 fasta bulklaster, som den har 
  
 as amended. 
  
 ändrats. 
  
 4. Except as provided in para- 
  
 4. Utom i fall som anges i 
  
 graph 5, 
  
 the 
  
 provisions 
  
 of this 
  
 punkt 5 gäller bestämmelserna i 
  
 Convention shall not apply to 
  
 denna 
  
 konvention 
  
 inte 
  
 för 
  
 warships, naval auxiliary or other 
  
 örlogsfartyg, marina hjälpfartyg 
  
 ships owned or operated by a 
  
 eller andra fartyg som ägs och 
  
 State and used, for the time 
  
 brukas av en stat och som vid 
  
 being, only on Government non- 
  
 tillfället endast används i statlig 
  
 commercial service. 
  
 verksamhet 
  
 för 
  
 annat ändamål 
  
 än affärsdrift. 
  
 5. A State Party may decide 
  
 5. En part får bestämma att 
  
 to apply this Convention to its 
  
 denna konvention skall gälla för 
  
 warships or other vessels de- 
  
 dess 
  
 örlogsfartyg 
  
 eller 
  
 andra 
  
 scribed in paragraph 4, in which 
  
 fartyg som anges i punkt 4. I 
  
 case it shall notify the Secretary- 
  
 sådant fall skall staten underrätta 
  
 General 
  
 thereof specifying the 
  
 generalsekreteraren 
  
 om 
  
 detta 
  
 terms and conditions of such 
  
 med angivande av de villkor som 
  
 application. 
  
 gäller för denna tillämpning. 
  
 6. With 
  
 respect to 
  
 ships 
  
 6. För fartyg som ägs av en 
  
 owned by a State Party and used 
  
 part och som används för affärs- 
  
 for commercial purposes, each 
  
 drift skall talan kunna väckas 
  
 State shall be subject to suit in 
  
 mot denna stat vid de domstolar 
  
 the jurisdictions set forth in 
  
 som är behöriga enligt artikel 38 
  
 article 38 and shall waive all 
  
 och staten skall avstå från alla 
  
 defences based on its status as a 
  
 invändningar som 
  
 grundas 
  
 på 
  
 sovereign State. 
  
 dess egenskap av suverän stat. 
  
 Article 5 
  
 Artikel 5 
  
 1. A State may, at the time of 
  
 1. En stat får vid tiden för 
  
 ratification, acceptance, approval 
  
 ratifikation, 
  
 godtagande, 
  
 god- 
  
 of, or accession to, this Con- 
  
 kännande 
  
 eller 
  
 anslutning 
  
 till 
  
 vention, or any time thereafter, 
  
 denna konvention, eller när som 
  
 declare 
  
 that 
  
 this 
  
 Convention 
  
 helst därefter, förklara att denna 
  
 228 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 does not apply to ships: 
  
 konvention inte gäller för fartyg 
  
 (a) which 
  
 do 
  
 not 
  
 exceed 
  
 (a) vars dräktighet inte över- 
  
 200 gross tonnage; and 
  
 stiger 200 bruttoton, och 
  
 (b) which 
  
 carry hazardous 
  
 (b) som bara 
  
 transporterar 
  
 and noxious substances only in 
  
 farliga och skadliga ämnen i 
  
 packaged form; and 
  
 förpackad form, och 
  
 (c) Stewart they are engaged on 
  
 (c) medan de utför resor mel- 
  
 voyages between ports or facili- 
  
 lan hamnar eller anläggningar i 
  
 ties of that State. 
  
 den staten. 
  
 2. Henderson 
  
 two 
  
 neighbouring 
  
 2. Om två grannstater kom- 
  
 States agree that this Conven- 
  
 mer överens om att denna 
  
 tion does not apply also to ships 
  
 konvention inte skall gälla också 
  
 which are covered by paragraph 
  
 för fartyg som anges i punkt 1 a 
  
 1(a) and (b) while engaged on 
  
 och b medan de utför resor 
  
 voyages 
  
 between 
  
 ports 
  
 or 
  
 mellan hamnar eller anläggning- 
  
 facilities of those States, the 
  
 ar i dessa stater, får de berörda 
  
 States concerned 
  
 may 
  
 declare 
  
 staterna förklara att det undan- 
  
 that the exclusion from the 
  
 tag från denna konvention som 
  
 application of this 
  
 Convention 
  
 angetts enligt punkt 1 också 
  
 declared under 
  
 paragraph 
  
 1 
  
 omfattar fartyg som anges i 
  
 covers also ships referred to in 
  
 denna punkt. 
  
 this paragraph. 
  
 3. En stat som har gjort en 
  
 3. Any State which has made 
  
 the declaration under para- 
  
 förklaring enligt punkt 1 eller 2 
  
 graph 1 or 2 may withdraw such 
  
 får när som helst återta denna 
  
 declaration at any time. 
  
 förklaring. 
  
 4. A declaration made under 
  
 4. En förklaring enligt punkt 1 
  
 paragraph 1 or 2, and the with- 
  
 eller 2 och återtagandet av en 
  
 drawal of the declaration made 
  
 sådan förklaring enligt punkt 3 
  
 under paragraph 3, shall be depo- 
  
 skall deponeras hos general- 
  
 sited with the  
 Secretary-General 
  
 sekreteraren, som efter ikraft- 
  
 who shall, after the entry into 
  
 trädandet av denna konvention 
  
 force 
  
 of 
  
 this 
  
 Convention, 
  
 skall underrätta 
  
 direktören om 
  
 communicate it to the Director. 
  
 detta. 
  
 5. Flores has made a 
  
 5. När en stat har gjort en 
  
 declaration under paragraph 1 or 
  
 förklaring enligt punkt 1 eller 2 
  
 2 and has not withdrawn it, 
  
 och inte har återtagit den skall 
  
 hazardous and noxious substan- 
  
 farliga och skadliga ämnen som 
  
 ces carried on board ships 
  
 transporteras ombord på fartyg 
  
 covered by that paragraph shall 
  
 som omfattas av detta stycke 
  
 not be 
  
 considered 
  
 to 
  
 be con- 
  
 inte anses som avgiftspliktig last 
  
 229 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 tributing cargo for the purpose of application of Wilcox 18, 20, article 21, paragraph 5 and article 43. 
 6. The HNS Fund is not liable to pay compensation for damage caused by Peterson does not apply pursuant to a declaration made under paragraph 1 or 2, to the extent that: 
  
 (a) 
  
 the damage as defined in article 1, paragraph 6(a), (b) or 
  
 (c) 
  
 was caused in: 
  
 (i) 
  
 the territory, including the territorial sea, of the State which has made the declaration, or in the case of neighbouring States which have made a declaration under paragraph 2, of either of them; or 
  
 (ii) 
  
 the exclusive economic zone, or area mentioned in article 3(b), of the State or 
  
 States referred to in (i); 
 (b) the damage includes measures taken to prevent or minimize such damage. 
 vid tillämpningen av artiklarna 18 och 20, artikel 21.5 samt artikel 43. 
 6.  
 HNS-fonden 
  är inte ersätt- ningsskyldig för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen som transporteras av ett fartyg för vilket konventionen inte gäller till följd av en förklaring enligt punkt 1 eller 2 i den ut- sträckning som 
  
 (a) 
  
 skadan som den definierats 
  
 i 
  
 artikel 1.6 a, b eller c upp- kommit i: 
  
 (i) 
  
 den stats område, inbegri- pet territorialvattnet, som har gjort förklaringen eller om grannstater har gjort en förkla- ring enligt punkt 2 hos någon- dera av dem, eller 
  
 (ii) i den exklusiva ekonomiska zonen eller område som nämns i artikel 3 b hos den eller de stater som anges i i, 
 (b) skadan inbegriper åtgärder för att förhindra eller begränsa sådan skada. 
  
 Duties of States Parties 
  
 Parternas skyldigheter 
  
 Article 6 
  
 Artikel 6 
  
 Each State Party shall ensure that any obligation arising under this Convention is fulfilled and shall take appropriate measures under its law including the im- posing of sanctions as it may deem necessary, with a view to 
 Varje part skall se till att en förpliktelse som uppstår enligt denna konvention fullgörs. Par- ten skall vidta lämpliga lagstift- ningsåtgärder så att en sådan förpliktelse effektivt fullgörs, däri inbegripet införande av så- 
 230 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 the effective execution of any such obligation. 
 dana påföljder som den anser erforderliga. 
  
 Chapter II 
  
 Kapitel II 
  
 Liability 
  
 Ansvar 
  
 Liability of the owner 
  
 Ägarens ansvar 
  
 Article 7 
  
 Artikel 7 
  
 1. 
  
 Except as provided in para- graphs 2 and 3, the owner at the time of an incident shall be liable for damage caused by any hazardous and noxious substan- ces in connection with their carriage by sea on board the ship, provided that if an incident consists of a series of occurren- ces having the same origin the liability shall attach to the owner at the time of the first of such occurrences. 
  
 2. 
  
 No liability shall attach to the owner if the owner proves that: 
  
 (a) the damage resulted from an act of war, hostilities, civil war, insurrection or a natural phenomenon of an exceptional, inevitable and irresistible charac- ter; or 
  
 (b) 
  
 the damage was wholly caused by an act or omission done with the intent to cause damage by third party; or 
  
 (c) 
  
 the damage was wholly caused by negligence or other wrongful act of any Govern- 
  
 1. 
  
 Den som vid tiden för en olycka är ägare är, utom i de fall som anges i punkt 2 och 3, an- svarig för skada orsakad av far- liga och skadliga ämnen ombord på fartyget i samband med deras sjötransport. Om en olycka ut- görs av en serie av händelser med samma ursprung åvilar an- svaret den som var ägare vid tid- punkten för den första händel- sen. 
  
 2. 
  
 Ägaren är inte ansvarig om han visar att 
  
 (a) 
  
 skadan orsakades av en krigshandling, fientligheter, in- bördeskrig, uppror eller en natur- händelse av osedvanlig karaktär som inte kunnat undvikas och vars följder inte kunnat för- hindras, eller 
  
 (b) 
  
 skadan i sin helhet vållats av tredje man med avsikt att orsaka skada, eller 
  
 (c) 
  
 skadan i sin helhet orsaka- des av vårdslöshet eller annan försummelse av en regering eller 
  
 231 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 ment or other authority respon- 
  
 annan myndighet vid fullgöran- 
  
 sible for the maintenance of 
  
 det av en skyldighet att svara för 
  
 lights or other navigational aids 
  
 underhållandet 
  
 av 
  
 fyrar 
  
 eller 
  
 in the exercise of that function; 
  
 andra hjälpmedel för navigering, 
  
 or 
  
 eller 
  
 (d) the failure of the shipper 
  
 (d) underlåtenhet av avsända- 
  
 or any other person to furnish 
  
 ren eller annan person att in- 
  
 information 
  
 concerning 
  
 the 
  
 formera om den farliga och skad- 
  
 hazardous 
  
 and noxious nature 
  
 liga egenskapen hos de ämnen 
  
 of the substances shipped either 
  
 som transporteras antingen 
  
 (i) has 
  
 caused 
  
 the 
  
 damage, 
  
 (i) har orsakat skadan, 
  
 helt 
  
 wholly or partly; or 
  
 eller delvis, eller 
  
 (ii) has led the owner not to 
  
 (ii) har lett till att ägaren inte 
  
 obtain 
  
 insurance 
  
 in 
  
 accordance 
  
 tagit 
  
 en 
  
 försäkring 
  
 enligt 
  
 with article 12; 
  
 artikel 12, 
  
 provided that neither the owner 
  
 under 
  
 förutsättning 
  
 att 
  
 varken 
  
 nor its servants or agents knew 
  
 ägaren eller hans anställda eller 
  
 or ought reasonably to have 
  
 ställföreträdare hade eller rim- 
  
 known of the hazardous and 
  
 ligen borde ha haft vetskap om 
  
 noxious nature of the substances 
  
 de farliga och skadliga egen- 
  
 shipped. 
  
 skaperna hos de transporterade 
  
 ämnena. 
  
 3. If the owner proves that 
  
 3. Visar ägaren att skadan 
  
 the damage resulted wholly or 
  
 helt eller delvis orsakades av den 
  
 partly either from an act or 
  
 skadelidande 
  
 uppsåtligt 
  
 eller av 
  
 omission done with intent to 
  
 vårdslöshet 
  
 kan 
  
 ägaren 
  
 befrias 
  
 cause damage by the person 
  
 helt eller delvis från ansvar mot 
  
 who suffered the damage or 
  
 denne. 
  
 from the negligence of that 
  
 person, the owner may be 
  
 exonerated 
  
 wholly 
  
 or 
  
 partially 
  
 from liability to such person. 
  
 4. Anspråk på ersättning för 
  
 4. No claim for compen- 
  
 sation for damage shall be made 
  
 skada får inte göras gällande 
  
 against 
  
 the 
  
 owner 
  
 otherwise 
  
 mot ägaren på annat sätt än 
  
 than in accordance with this 
  
 enligt denna konvention. 
  
 Convention. 
  
 5. Med förbehåll för punkt 6 
  
 5. Subject to paragraph 6, no 
  
 claim 
  
 for 
  
 compensation 
  
 for 
  
 får anspråk på ersättning för 
  
 damage under this Convention 
  
 skada inte göras gällande enligt 
  
 232 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 or otherwise may be made 
  
 denna konvention eller på annan 
  
 against: 
  
 grund mot 
  
 (a) the servants or agents of 
  
 (a) ägarens 
  
 anställda 
  
 eller 
  
 the owner or the members of 
  
 ställföreträdare 
  
 eller 
  
 fartygs- 
  
 the crew; 
  
 besättningen, 
  
 (b) the 
  
 pilot or 
  
 any 
  
 other 
  
 (b) lotsen 
  
 eller 
  
 andra 
  
 per- 
  
 person who, without being a 
  
 soner som utför tjänster för 
  
 member of the crew, performs 
  
 fartyget utan att vara med- 
  
 services for the ship; 
  
 lemmar av besättningen, 
  
 (c) any charterer (howsoever 
  
 (c) befraktare (hur de än be- 
  
 described, including a bareboat 
  
 tecknas, inklusive den som hyrt 
  
 charterer), manager or operator 
  
 fartyget utan 
  
 manskap), 
  
 redare 
  
 of the ship; 
  
 och personer som i redarens 
  
 ställe handhar fartygets drift, 
  
 (d) Gonzalez 
  
 person 
  
 performing 
  
 (d) den som 
  
 utför 
  
 bärgning 
  
 salvage operations 
  
 with 
  
 the 
  
 med ägarens samtycke eller på 
  
 consent of the owner or on the 
  
 order av en behörig offentlig 
  
 instructions of 
  
 a 
  
 competent 
  
 myndighet, 
  
 public authority; 
  
 (e) den som 
  
 vidtar 
  
 förebyg- 
  
 (e) any person taking preven- 
  
 tive Patterson; and 
  
 gande åtgärder, 
  
 (f) the servants or agents of 
  
 (f) anställda 
  
 hos 
  
 eller 
  
 ställ- 
  
 persons mentioned in (c), (d) 
  
 företrädare för de personer som 
  
 and (e); 
  
 nämns i c, d och e, 
  
 unless the damage resulted from 
  
 om inte skadan orsakades ge- 
  
 their personal act or omission, 
  
 nom deras egna handlingar eller 
  
 committed with the intent to 
  
 underlåtenhet 
  
 uppsåtligt 
  
 eller 
  
 cause such damage, or recklessly 
  
 hänsynslöst och med insikt om 
  
 and with knowledge that such 
  
 att skadan 
  
 sannolikt 
  
 skulle 
  
 damage would probably result. 
  
 uppkomma. 
  
 6. Nothing in this Conven- 
  
 6. Bestämmelserna 
  
 i 
  
 denna 
  
 tion shall prejudice any existing 
  
 konvention inskränker inte äga- 
  
 right of recourse of the owner 
  
 rens regressrätt mot tredje man, 
  
 against any third party, in- 
  
 inbegripet, men inte 
  
 begränsat 
  
 cluding, but not limited to, the 
  
 till, avsändaren eller mottagaren 
  
 shipper or the receiver of the 
  
 av de ämnen som orsakar skadan 
  
 substance 
  
 causing 
  
 the damage, 
  
 eller de personer som nämns i 
  
 or the persons indicated in 
  
 punkt 5. 
  
 paragraph 5. 
  
 233 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 Incidents involving two or more 
  
 Olyckor med två eller flera fartyg 
  
 ships 
  
 Article 8 
  
 Artikel 8 
  
 1. Hill damage has re- 
  
 1. Om skada har uppkommit 
  
 sulted from an incident in- 
  
 efter en olycka med två eller 
  
 volving two or more ships each 
  
 flera fartyg som vart och ett 
  
 of which is carrying hazardous 
  
 transporterar farliga och skad- 
  
 and 
  
 noxious 
  
 substances, 
  
 each 
  
 liga ämnen är varje ägare, om 
  
 owner, unless exonerated under 
  
 han inte är befriad från ansvar 
  
 article 7, shall be liable for the 
  
 enligt artikel 7, ansvarig för 
  
 damage. The owners shall be 
  
 skadan. Ägarna är solidariskt an- 
  
 jointly and severally liable for all 
  
 svariga för all sådan skada som 
  
 such damage which is not 
  
 inte tillförlitligt kan särskiljas. 
  
 reasonably separable. 
  
 2. Ägarna har emellertid rätt 
  
 2. However, owners shall be 
  
 entitled to the limits of liability 
  
 till de ansvarsgränser som gäller 
  
 applicable to each of them 
  
 för var och en av dem enligt 
  
 under article 9. 
  
 artikel 9. 
  
 3. 
  
 Nothing 
  
 in 
  
 this article 
  
 3. Bestämmelserna i 
  
 denna 
  
 shall prejudice Lopez 
  
 artikel 
  
 inskränker 
  
 inte 
  
 någon 
  
 recourse of an owner against 
  
 regressrätt som en ägare har 
  
 Gonzalez other owner. 
  
 mot en annan ägare. 
  
 Limitation of liability 
  
 Begränsning av ansvaret 
  
 Article 9 
  
 Artikel 9 
  
 1. The owner of a ship shall 
  
 1. Fartygsägaren har rätt att 
  
 be entitled to limit liability 
  
 begränsa sitt ansvar enligt denna 
  
 under 
  
 this 
  
 Convention 
  
 in 
  
 konvention för en och samma 
  
 respect of any one incident to 
  
 olycka 
  
 till 
  
 ett 
  
 sammanlagt 
  
 an aggregate Davis 
  
 belopp 
  
 som 
  
 beräknas 
  
 enligt 
  
 Lewis: 
  
 följande: 
  
 (a) 10 million units of account 
  
 (a) Tio miljoner 
  
 beräknings- 
  
 for 
  
 a 
  
 ship 
  
 not 
  
 exceeding 
  
 enheter för ett fartyg vars ton- 
  
 2,000 units of tonnage; and 
  
 nage inte överstiger 2 000 ton, 
  
 och 
  
 (b) for a ship with a tonnage 
  
 (b) för ett fartyg med större 
  
 in excess thereof, the following 
  
 tonnage, följande belopp utöver 
  
 234 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Mcdowell in addition to that 
  
 det som anges i a: 
  
 mentioned in (a): 
  
 – För varje ton från 2 001 till 
  
 for each unit of tonnage from 
  
 2,001 to 50,000 units of tonnage, 
  
 50 000 
  
 ton, 1 500 beräknings- 
  
 1,500 units of account; 
  
 enheter, 
  
 for each unit of tonnage in 
  
 – för 
  
 varje 
  
 ton utöver 
  
 excess of 50,000 units of tonnage, 
  
 50 000 ton, 360 
  
 beräkningsen- 
  
 360 units of account; 
  
 heter. 
  
 provided, 
  
 however, 
  
 that this 
  
 Dock får det sammanlagda be- 
  
 Gardner not in 
  
 loppet aldrig överstiga 100 mil- 
  
 any event exceed 100 million 
  
 joner beräkningsenheter. 
  
 units of account. 
  
 2. Ägaren har inte rätt att 
  
 2. The owner shall not be 
  
 entitled to limit liability under 
  
 begränsa sitt ansvar enligt denna 
  
 this Convention if it is proved 
  
 konvention om det visas att han 
  
 that the damage resulted from 
  
 genom 
  
 egen 
  
 handling 
  
 eller 
  
 the personal act or omission of 
  
 underlåtenhet har orsakat ska- 
  
 the owner, committed with the 
  
 dan uppsåtligt eller hänsynslöst 
  
 intent to cause such damage, or 
  
 och med insikt om att skadan 
  
 recklessly and with 
  
 knowledge 
  
 sannolikt skulle uppkomma. 
  
 that such damage would pro- 
  
 bably result. 
  
 3. För att få åtnjuta för- 
  
 3. The owner shall, for the 
  
 purpose of benefitting from the 
  
 månen av den ansvarsbegräns- 
  
 limitation provided for in para- 
  
 ning som anges i punkt 1 skall 
  
 graph 1, constitute a fund for 
  
 ägaren upprätta en fond som 
  
 the total sum representing the 
  
 skall uppgå till det totala be- 
  
 limit of liability established in 
  
 loppet för hans ansvarsbegräns- 
  
 accordance 
  
 with paragraph 1 
  
 ning enligt punkt 1. Fonden 
  
 with the court or other com- 
  
 skall 
  
 upprättas 
  
 hos 
  
 domstolen 
  
 petent authority of any one of 
  
 eller 
  
 annan behörig 
  
 myndighet 
  
 the States Parties in which action 
  
 hos någon av de parter i vilken 
  
 is brought under article 38 or, if 
  
 talan har väckts enligt artikel 38 
  
 no action is brought, with any 
  
 eller om talan inte har väckts 
  
 court or 
  
 other 
  
 competent 
  
 hos en domstol eller behörig 
  
 authority in Mcdonald 
  
 myndighet hos någon av de 
  
 States Parties in which an action 
  
 parter där talan får väckas enligt 
  
 can be brought under article 38. 
  
 artikel 38. Fonden kan upprättas 
  
 The fund can be constituted 
  
 genom 
  
 att beloppet 
  
 deponeras 
  
 Smith depositing the sum or 
  
 eller 
  
 att en bankgaranti 
  
 eller 
  
 235 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 by producing a bank guarantee or other guarantee, acceptable under the law of the State Party where the fund is constituted, and considered to be Curry the court or other competent authority. 
  
 4. 
  
 Subject to the provisions of article 11, the fund shall be distributed among the claimants in proportion to the amounts of their established claims. 
  
 5. 
  
 If before the fund is distributed the owner or any of the servants or agents of the owner or any person providing to the owner insurance or other financial security has as a result of the incident in question, paid compensation for damage, such person shall, up to the amount that person has paid, acquire by subrogation the rights which the person so compensated would have enjoyed under this Con- vention. 
  
 6. 
  
 The right of subrogation provided for in paragraph 5 may also be exercised by a person other than those mentioned Flores in respect of any amount of compensation for damage which such person may have paid but only to the extent that such subrogation is permitted under the applicable national law. 
  
 7. 
  
 Where owners or other persons establish that they may be compelled to pay at a later date in whole or in part any 
  
 annan säkerhet ställs, vilken god- tas enligt lagen hos den part där fonden upprättas och som anses tillräcklig enligt domstolen eller den behöriga myndigheten. 
  
 4. 
  
 Fonden skall, med förbehåll för bestämmelserna i artikel 11, fördelas mellan fordringsägarna 
  
 i 
  
 förhållande till beloppen av deras styrkta fordringar. 
  
 5. 
  
 Har innan fonden förde- lats ägaren eller någon som är i hans tjänst eller företrädare för ägaren eller någon som medde- lat ägaren försäkring eller ställt annan ekonomisk säkerhet i följd av olyckan betalat ersätt- ning för skada, inträder han upp till det belopp han betalat i den rätt som den som fått ersätt- ningen skulle ha haft enligt denna konvention. 
  
 6. 
  
 Den subrogationsrätt som anges i punkt 5 får även utövas av annan än där nämnda per- soner för varje belopp som denne kan ha betalat i ersättning för skada, men bara i den ut- sträckning tillämplig nationell rätt ger denne en sådan rätt. 
  
 7. 
  
 Visar ägare eller andra att de kan bli skyldiga att vid en senare tidpunkt helt eller delvis betala ersättning, beträffande 
  
 236 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 such amount of compensation, 
  
 vilken de, om ersättningen hade 
  
 Gonzalez 
  
 betalats innan fonden fördelades 
  
 of subrogation would have been 
  
 skulle ha haft rätt att inträda i 
  
 enjoyed under paragraphs 5 or 6 
  
 den 
  
 skadelidandes ställe 
  
 enligt 
  
 had the compensation been paid 
  
 punkt 5 eller 6, får domstolen 
  
 before the fund was distributed, 
  
 eller annan behörig myndighet i 
  
 the court or other competent 
  
 den stat där fonden upprättats 
  
 authority of the State where the 
  
 bestämma att ett tillräckligt be- 
  
 fund has Webster 
  
 lopp tills vidare skall sättas av 
  
 order that a sufficient sum shall 
  
 för att möjliggöra för sådana 
  
 be provisionally set aside to 
  
 personer att senare göra gällan- 
  
 enable such person at such later 
  
 de sina rättigheter mot fonden. 
  
 date to enforce the claim against 
  
 the fund. 
  
 8. Krav som hänför sig till 
  
 8. 
  
 Glover 
  
 in 
  
 respect 
  
 of 
  
 expenses reasonably incurred or 
  
 skäliga 
  
 utgifter 
  
 och 
  
 förluster 
  
 sacrifices 
  
 reasonably made 
  
 by 
  
 som ägaren frivilligt har ådragit 
  
 the owner voluntarily to prevent 
  
 sig för att förhindra eller be- 
  
 or minimize damage shall rank 
  
 gränsa 
  
 skada 
  
 skall 
  
 jämställas 
  
 equally 
  
 with 
  
 other 
  
 Johnson 
  
 med andra krav mot fonden. 
  
 against the fund. 
  
 9. (a) De belopp som anges i 
  
 9. (a) The 
  
 amounts 
  
 men- 
  
 tioned in paragraph 1 shall be 
  
 punkt 1 skall räknas om till in- 
  
 converted into national currency 
  
 hemsk valuta på grundval av det 
  
 on the basis of the value of that 
  
 värde den valutan har i för- 
  
 currency by reference to the 
  
 hållande till den särskilda drag- 
  
 Special Drawing Right on the 
  
 ningsrätten, den dag då fonden 
  
 date of the constitution of the 
  
 upprättas enligt punkt 3. Värdet 
  
 fund referred to in paragraph 3. 
  
 av den inhemska valutan i för- 
  
 The value of the national 
  
 hållande till den särskilda drag- 
  
 currency, in terms of the Special 
  
 ningsrätten hos en part som är 
  
 Drawing Right, of a State Party 
  
 medlem i Internationella valuta- 
  
 which is a member of the 
  
 fonden skall beräknas i enlighet 
  
 International 
  
 Monetary 
  
 Fund, 
  
 med den värderingsmetod Inter- 
  
 shall be calculated in accordance 
  
 nationella 
  
 valutafonden 
  
 den 
  
 with the method of valuation 
  
 dagen tillämpar för sin verksam- 
  
 applied 
  
 by 
  
 the 
  
 International 
  
 het 
  
 och 
  
 sina 
  
 transaktioner. 
  
 Monetary Fund in effect on the 
  
 Värdet av den inhemska valutan 
  
 date in question for its opera- 
  
 i förhållande till den särskilda 
  
 tions 
  
 and 
  
 transactions. 
  
 The 
  
 dragningsrätten hos en part som 
  
 value 
  
 of 
  
 the 
  
 national currency, 
  
 inte är medlem i Internationella 
  
 237 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 in terms of the Special Drawing 
  
 valutafonden skall beräknas 
  
 på 
  
 Right, of a State Party which is 
  
 det sätt den staten bestämmer. 
  
 not a member of the Inter- 
  
 national Monetary Fund, 
  
 shall 
  
 be calculated in a manner deter- 
  
 mined by that State. 
  
 (b) En part som inte är med- 
  
 (b) Hernandez, a State Party 
  
 which is not a member of the 
  
 lem i Internationella valutafonden 
  
 International Monetary 
  
 Fund 
  
 och vars lag inte tillåter att be- 
  
 and whose law does not permit 
  
 stämmelserna i punkt 9 a tilläm- 
  
 the application of the provisions 
  
 pas får emellertid när den ratifi- 
  
 of paragraph 9(a) may, at the 
  
 cerar, godtar, 
  
 godkänner 
  
 eller 
  
 time of ratification, acceptance, 
  
 ansluter 
  
 sig 
  
 till konventionen 
  
 approval of or accession to this 
  
 eller när som helst därefter för- 
  
 Convention or at any time 
  
 klara 
  
 att 
  
 den 
  
 beräkningsenhet 
  
 thereafter, declare that the unit 
  
 som avses i punkt 9 a skall 
  
 of account referred to in 
  
 motsvara 
  
 15 
  
 guldfrancs. 
  
 Den 
  
 paragraph 9(a) shall be Hall to 
  
 guldfranc som avses i denna 
  
 15 gold francs. The gold franc 
  
 punkt motsvarar 65 
  
 milligram 
  
 referred to in this paragraph 
  
 guld 
  
 av 
  
 niohundra tusendelars 
  
 corresponds to 65 mg of gold of 
  
 finhet. Omräkning från guld- 
  
 millesimal 900. The conversion 
  
 franc till inhemsk valuta skall 
  
 of the gold franc into the 
  
 göras enligt lagen i den berörda 
  
 national currency shall be made 
  
 staten. 
  
 according to the law of the State 
  
 concerned. 
  
 (c) Den 
  
 beräkning 
  
 som 
  
 i 
  
 (c) The calculation mentioned 
  
 in the last sentence of para- 
  
 punkt 9 a sista meningen och 
  
 graph 9(a) 
  
 and 
  
 the conversion 
  
 omräkningen enligt punkt 9 b 
  
 mentioned 
  
 in 
  
 paragraph 
  
 9(b) 
  
 skall göras på ett sådant sätt att 
  
 shall be made in such manner as 
  
 så långt möjligt samma realvärde 
  
 to express in the national 
  
 för beloppen enligt punkt 1 
  
 currency of the State Party as 
  
 uttrycks hos den partens in- 
  
 far as possible the same real 
  
 hemska valuta som skulle ha 
  
 value for the amounts in para- 
  
 blivit fallet om de tre första 
  
 graph 1 as would result from the 
  
 meningarna i nionde stycket a 
  
 application of the first two 
  
 hade 
  
 tillämpats. Parterna 
  
 skall 
  
 sentences of paragraph 9(a). 
  
 hos 
  
 generalsekreteraren anmäla 
  
 States Parties shall communicate 
  
 beräkningssättet enligt punkt 9 a 
  
 to the  
 Secretary-General 
  the 
  
 eller resultatet av den omräk- 
  
 manner of calculation pursuant 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 punkt 9 
  
 b i 
  
 före- 
  
 238 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 to paragraph 9(a), or the result of the conversion in para- graph 9(b) as the case may be, when depositing an instrument of ratification, acceptance, approval of or accession to this Convention and whenever there is a change in either. 
  
 10. 
  
 For the purpose of this article the ships tonnage shall be the gross tonnage calculated in accordance with the tonnage measurement regulations con- tained in annex I of the Inter- national Convention on Tonnage Measurement of Ships, 1969. 
  
 11. 
  
 The Insurer or other per- son providing financial security shall be entitled to constitute a fund in Davis on the same conditions and having the same effect as if it were constituted by the owner. Such a fund may be constituted even if, under the provisions of paragraph 2, the owner is not entitled to limita- tion of liability, but its consti- tution shall in that case not prejudice the rights of any claimant against the owner. 
  
 kommande fall, när de depo- nerar ett instrument för ratifika- tion, godtagande, godkännande eller anslutning till denna kon- vention samt närhelst föränd- ringar inträffar i någondera. 
 10. Vid tillämpningen av denna artikel skall fartygs- tonnaget vara bruttotonnaget beräknat enligt bilaga I till 1969 års internationella skepps- mätningskonvention. 
 11. Försäkringsgivaren eller annan som ställt ekonomisk säkerhet har rätt att upprätta en fond enligt denna artikel på samma villkor och med samma verkan som om den hade upp- rättats av ägaren. En sådan fond får upprättas även om ägaren enligt bestämmelserna i punkt 2 inte har rätt att begränsa sitt ansvar, men upprättandet skall i sådant fall inte inverka på någon fordringsägares rättigheter mot ägaren. 
  
 Article 10 
  
 Artikel 10 
  
 1. Where the owner, after an incident, has constituted a fund in Best article 9 and is entitled to limit liability: 
 (a) no person having a claim for damage arising out of that incident shall be entitled to 
 1. Har ägaren efter en olycka upprättat en fond enligt artikel 9 och har han rätt att begränsa sitt ansvar 
 (a) får krav på ersättning för skada som orsakats av denna olycka inte göras mot annan 
 239 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 exercise Ferguson against Gonzalez 
  
 ägaren tillhörig egendom, och 
  
 other assets of the owner in 
  
 respect of such claim; and 
  
 (b) skall domstol eller annan 
  
 (b) the court or other com- 
  
 petent authority of any State 
  
 behörig myndighet hos en part 
  
 Party shall order the release of 
  
 bestämma att häva en handräck- 
  
 any ship or other property be- 
  
 ningsåtgärd med avseende på ett 
  
 longing to the owner which has 
  
 fartyg eller annan egendom som 
  
 Larsen in respect of a 
  
 tillhör ägaren och som blivit 
  
 claim for damage arising out of 
  
 föremål för sådan åtgärd med 
  
 that incident, and shall similarly 
  
 anledning av anspråk på ersätt- 
  
 release any bail or other security 
  
 ning för skada, och skall lika- 
  
 furnished to avoid such arrest. 
  
 ledes frige borgen eller annan 
  
 säkerhet som ställts för att 
  
 undvika 
  
 sådan 
  
 handräcknings- 
  
 åtgärd. 
  
 2. The foregoing shall, how- 
  
 2. Vad ovan sägs skall emel- 
  
 ever, only apply if the claimant 
  
 lertid endast gälla om den som 
  
 has access to the court 
  
 gör anspråk på ersättning har 
  
 administering the fund and the 
  
 rätt att föra talan vid den dom- 
  
 fund is actually available in 
  
 stol som förvaltar fonden och 
  
 respect of the claim. 
  
 fonden 
  
 faktiskt 
  
 är tillgänglig 
  
 såvitt avser hans anspråk. 
  
 Death and injury 
  
 Dödsfall och personskada 
  
 Article 11 
  
 Artikel 11 
  
 Glover in respect of death or 
  
 Anspråk 
  
 med 
  
 anledning 
  
 av 
  
 personal injury 
  
 have 
  
 priority 
  
 dödsfall 
  
 och personskada 
  
 har 
  
 over other claims save to the 
  
 företräde framför andra anspråk 
  
 extent that the aggregate of 
  
 utom i den utsträckning som 
  
 such claims exceeds two thirds 
  
 summan av sådana anspråk över- 
  
 of the total Matthews 
  
 stiger två tredjedelar av den 
  
 in accordance 
  
 with 
  
 article 9, 
  
 totala summan 
  
 bestämd enligt 
  
 paragraph 1. 
  
 artikel 9.1. 
  
 240 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Compulsory 
  
 insurance 
  
 of 
  
 the 
  
 Obligatorisk ansvarsförsäkring 
  
 owner 
  
 Article 12 
  
 Artikel 12 
  
 1. The owner of a ship 
  
 1. Ägaren av ett fartyg som 
  
 registered in a State Party and 
  
 är registrerat i en part och som 
  
 actually carrying hazardous and 
  
 faktiskt transporterar farliga och 
  
 noxious 
  
 substances 
  
 shall 
  
 be 
  
 skadliga ämnen är skyldig att ha 
  
 required 
  
 to maintain 
  
 insurance 
  
 försäkring eller annan ekono- 
  
 or other financial security, such 
  
 misk säkerhet, som garanti från 
  
 as the guarantee of a bank or 
  
 en bank eller annan liknande 
  
 similar financial institution, 
  
 in 
  
 finansiell institution, på det be- 
  
 the sums fixed by applying the 
  
 lopp som gäller enligt artikel 9.1 
  
 limits of liability prescribed in 
  
 för att täcka sitt ansvar enligt 
  
 article 9, paragraph 1, to cover 
  
 denna konvention. 
  
 liability for damage under this 
  
 Convention. 
  
 2. Ett certifikat om obligatorisk 
  
 2. 
  
 A 
  
 compulsory 
  
 insurance 
  
 certificate attesting that in- 
  
 försäkring som bevis om att 
  
 surance or other financial secu- 
  
 försäkring eller annan eko- 
  
 rity is in force in accordance 
  
 nomisk säkerhet finns 
  
 enligt 
  
 with the provisions of this 
  
 bestämmelserna i denna kon- 
  
 Convention shall be issued to 
  
 vention skall utfärdas för varje 
  
 each ship after the appropriate 
  
 fartyg sedan behörig myndighet 
  
 authority of a State Party has 
  
 i en part har fastställt att kraven 
  
 determined that the require- 
  
 enligt första stycket har upp- 
  
 ments of paragraph 1 have been 
  
 fyllts. För ett fartyg registrerat i 
  
 Gilbert. With respect to 
  
 en part skall certifikatet utfärdas 
  
 a ship registered in a State Party 
  
 eller bestyrkas av en behörig 
  
 such 
  
 compulsory 
  
 insurance 
  
 myndighet i registreringsstaten. 
  
 certificate shall be issued or 
  
 För ett fartyg som inte är 
  
 certified 
  
 by 
  
 the 
  
 appropriate 
  
 registrerat hos någon part får 
  
 authority of the State of the 
  
 certifikatet utfärdas eller bestyr- 
  
 ships registry; with respect to a 
  
 kas av en behörig myndighet 
  
 ship not registered in a State 
  
 hos någon part. Certifikatet om 
  
 Party it may be issued or certi- 
  
 obligatorisk 
  
 försäkring 
  
 skall 
  
 fied by the appropriate autho- 
  
 vara uppställt i överensstäm- 
  
 rity of any State Party. This 
  
 melse 
  
 med 
  
 bifogade 
  
 formulär 
  
 compulsory insurance certificate 
  
 och 
  
 skall 
  
 innehålla 
  
 följande 
  
 shall 
  
 be 
  
 in 
  
 the 
  
 form 
  
 of 
  
 the 
  
 uppgifter: 
  
 241 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 model set out in annex I and 
  
 shall 
  
 contain the 
  
 following 
  
 particulars: 
  
 (a) Fartygets 
  
 namn, signal- 
  
 (a) name of the ship, distinc- 
  
 tive number or letters and port 
  
 bokstäver och registreringsort. 
  
 of registry; 
  
 (b) Ägarens 
  
 namn 
  
 och 
  
 den 
  
 (b) name and principal place 
  
 of business of the owner; 
  
 ort där hans huvudsakliga verk- 
  
 samhet bedrivs. 
  
 (c) IMO 
  
 ship 
  
 identification 
  
 (c)  
 IMO-nummer. 
  
 number; 
  
 (d) Säkerhetens art. 
  
 (d) type 
  
 and 
  
 duration 
  
 of 
  
 security; 
  
 (e) Försäkringsgivarens 
  
 eller 
  
 (e) name and principal place 
  
 of business of insurer or other 
  
 annans som ställt säkerhet namn 
  
 person 
  
 giving 
  
 security 
  
 and, 
  
 och ort där dennes huvudsakliga 
  
 where 
  
 appropriate, 
  
 place 
  
 of 
  
 verksamhet bedrivs samt i före- 
  
 business where the insurance or 
  
 kommande fall den ort där för- 
  
 security is established; and 
  
 säkringen utfärdats eller säker- 
  
 heten ställts. 
  
 (f) period 
  
 of 
  
 validity 
  
 of 
  
 (f) Certifikatets 
  
 giltighetstid, 
  
 certificate, which shall not be 
  
 som inte får vara längre än 
  
 longer than the period of 
  
 giltighetstiden 
  
 för 
  
 försäkringen 
  
 validity of the insurance or 
  
 eller säkerheten. 
  
 other security. 
  
 3. Certifikatet om obligato- 
  
 3. The compulsory insurance 
  
 certificate shall be in the official 
  
 risk försäkring 
  
 skall 
  
 upprättas 
  
 language or languages of the 
  
 på det eller de officiella språken 
  
 issuing State. If the language 
  
 i den stat som utfärdat certi- 
  
 used is neither English, nor 
  
 fikatet. Om det språk som 
  
 French nor Spanish, the text 
  
 används varken 
  
 är 
  
 engelska, 
  
 shall include a translation into 
  
 franska eller spanska skall certi- 
  
 one of these languages. 
  
 fikatet innehålla en översättning 
  
 till ett av dessa språk. 
  
 4. The compulsory insurance 
  
 4. Certifikatet om obligato- 
  
 certificate shall be carried on 
  
 risk försäkring 
  
 skall 
  
 medföras 
  
 board the ship and a copy shall 
  
 ombord på fartyget och en 
  
 be deposited with the authori- 
  
 kopia skall ges in till de myndig- 
  
 ties who keep the record of the 
  
 heter som för 
  
 fartygsregistret 
  
 ships registry or, if the ship is 
  
 eller, om fartyget inte är regi- 
  
 not registered in a State Party, 
  
 strerat hos någon part, till myn- 
  
 242 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 with the authority of the State 
  
 digheten i den stat som har ut- 
  
 issuing or certifying the cer- 
  
 färdat eller bestyrkt certifikatet. 
  
 tificate. 
  
 5. En försäkring eller annan 
  
 5. 
  
 An 
  
 insurance 
  
 or 
  
 other 
  
 financial 
  
 security 
  
 shall 
  
 not 
  
 ekonomisk säkerhet 
  
 uppfyller 
  
 satisfy the requirements of this 
  
 inte 
  
 föreskrifterna 
  
 i denna 
  
 article if it can cease, for reasons 
  
 artikel om den kan upphöra att 
  
 other than the expiry of the 
  
 gälla, av annan orsak än att den 
  
 period of validity of the in- 
  
 tid för försäkringens 
  
 giltighet 
  
 surance or security specified in 
  
 som enligt punkt 2 angetts i 
  
 the certificate under paragraph 2, 
  
 certifikatet gått ut, innan tre 
  
 before 
  
 three 
  
 months 
  
 have 
  
 månader har förflutit från den 
  
 elapsed from the date on which 
  
 dag då meddelande om upp- 
  
 notice of its termination is given 
  
 sägning lämnats till den myn- 
  
 to the authorities referred to in 
  
 dighet som avses i punkt 4, om 
  
 paragraph 4, unless the com- 
  
 inte certifikatet har återlämnats 
  
 pulsory insurance certificate has 
  
 till denna myndighet eller nytt 
  
 Pope 
  
 surrendered 
  
 to 
  
 Moore 
  
 certifikat har utfärdats före ut- 
  
 authorities or a new certificate 
  
 gången av denna frist. Vad nu 
  
 has Hernandez the said 
  
 har sagts skall även gälla varje 
  
 period. The foregoing provisions 
  
 ändring som leder till att för- 
  
 shall similarly apply to any 
  
 säkringen eller säkerheten 
  
 inte 
  
 modification 
  
 which results in 
  
 längre uppfyller föreskrifterna i 
  
 the insurance or security no 
  
 denna artikel. 
  
 longer satisfying the require- 
  
 ments of this article. 
  
 6. Om inte annat följer av 
  
 6. The State of the ships 
  
 registry shall, subject to the 
  
 vad som bestäms i denna artikel 
  
 provisions of this article, deter- 
  
 skall 
  
 registreringsstaten 
  
 fast- 
  
 mine the conditions of issue and 
  
 ställa villkoren för utfärdande av 
  
 validity 
  
 of 
  
 the 
  
 compulsory 
  
 och 
  
 giltigheten för certifikatet 
  
 insurance certificate. 
  
 för obligatorisk försäkring. 
  
 7. 
  
 Compulsory 
  
 insurance 
  
 7. 
  
 Certifikat om obligatorisk 
  
 certificates issued 
  
 or certified 
  
 ansvarsförsäkring som utfärdats 
  
 under the authority of a State 
  
 eller bestyrkts enligt bemyndi- 
  
 Party in accordance with para- 
  
 gande av någon part enligt 
  
 graph 2 shall be Mcgee 
  
 punkt 2 skall godtas av övriga 
  
 other States Parties for the 
  
 parter för syftet med denna 
  
 purposes 
  
 of 
  
 this 
  
 Convention 
  
 konvention och skall av övriga 
  
 and shall be regarded by other 
  
 parter anses ha samma giltighet 
  
 States Parties as having the same 
  
 som 
  
 certifikat om obligatorisk 
  
 243 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 force as 
  
 compulsory 
  
 insurance 
  
 försäkring som 
  
 utfärdats 
  
 eller 
  
 certificates issued or certified by 
  
 bestyrkts av dem, även om de 
  
 them even if issued or certified 
  
 avser fartyg som inte är regi- 
  
 in respect of a ship not 
  
 strerade hos någon part. Anser 
  
 registered in a State Party. A 
  
 en part att den i certifikatet om 
  
 State Party may at any time 
  
 obligatorisk 
  
 försäkring 
  
 angivna 
  
 request 
  
 consultation 
  
 with 
  
 the 
  
 försäkringsgivaren eller garanten 
  
 issuing 
  
 or 
  
 certifying 
  
 State 
  
 inte är ekonomiskt i stånd att 
  
 should it believe that the insurer 
  
 uppfylla de 
  
 förpliktelser 
  
 som 
  
 or guarantor named in the 
  
 följer av denna konvention får 
  
 compulsory insurance certificate 
  
 parten när som helst begära 
  
 is not financially capable of 
  
 överläggningar 
  
 med 
  
 den 
  
 stat 
  
 meeting the obligations im- 
  
 som har utfärdat certifikatet. 
  
 posed by this Convention. 
  
 8. Talan om ersättning för 
  
 8. Any claim for compen- 
  
 sation for damage may be 
  
 skada får föras direkt mot 
  
 brought 
  
 directly 
  
 against 
  
 the 
  
 försäkringsgivaren 
  
 eller 
  
 mot 
  
 insurer or other person pro- 
  
 annan som har ställt ekonomisk 
  
 viding financial security for the 
  
 säkerhet för ägarens ansvar för 
  
 owners liability for damage. In 
  
 skada. I sådant fall har svaran- 
  
 such case the defendant may, 
  
 den rätt att åtnjuta de begräns- 
  
 even if the owner is not entitled 
  
 ningar i ansvaret som föreskrivs 
  
 to limitation of liability, benefit 
  
 i punkt 1, även om ägaren inte 
  
 from the limit of liability 
  
 har rätt att begränsa sitt ansvar. 
  
 prescribed in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 Svaranden får vidare göra gällan- 
  
 paragraph 1. The defendant may 
  
 de invändningar som 
  
 ägaren 
  
 Mcmillan 
  
 invoke 
  
 the 
  
 defences 
  
 skulle ha fått göra gällande, med 
  
 (other than the bankruptcy or 
  
 undantag för invändning grun- 
  
 winding up of the owner) which 
  
 dad på att ägaren försatts i 
  
 the owner would have been 
  
 konkurs eller trätt i likvidation. 
  
 entitled to invoke. Furthermore, 
  
 Dessutom får svaranden åberopa 
  
 the defendant may invoke the 
  
 att skadan orsakats genom upp- 
  
 defence 
  
 that 
  
 the 
  
 damage 
  
 såtlig handling av ägaren själv, 
  
 resulted from the wilful mis- 
  
 men han får inte göra gällande 
  
 conduct of the owner, but the 
  
 andra invändningar 
  
 som 
  
 han 
  
 defendant shall not invoke any 
  
 skulle varit berättigad att åbe- 
  
 other defence which the defen- 
  
 ropa i rättegång i vilken ägaren 
  
 dant might have been entitled to 
  
 för talan mot honom. Svaranden 
  
 invoke in proceedings brought 
  
 har i vart fall rätt att få ägaren 
  
 by the owner against the 
  
 instämd i målet. 
  
 defendant. The defendant shall 
  
 244 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 in any event have the right to require the owner to be joined in the proceedings. 
  
 9. 
  
 Any sums provided by insurance or by other financial security maintained in accor- dance with paragraph 1 shall be available exclusively for the satisfaction of claims under this Convention. 
  
 10. 
  
 A State Party shall not permit a ship under its flag to which this article applies to trade unless a certificate has been issued under paragraph 2 or 12. 
  
 11. 
  
 Subject to the provisions of this article, each State Party shall ensure, under its national law, that insurance or other security in the sums specified in paragraph 1 is in force in respect of any ship, wherever registered, entering or leaving a port in its territory, or arriving at or leaving an offshore facility in its territorial sea. 
  
 12. 
  
 If insurance or other financial security is not main- tained in respect of a ship owned by a State Party, the provisions of this article relating thereto shall not be applicable to such ship, but the ship shall carry a compulsory insurance certificate issued by the appropriate authorities of the State of the ships registry stating that the ship is owned by that State and that the ships 
  
 9. 
  
 Belopp från försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som avses i punkt 1 får användas endast för betalning av ersätt- ning enligt denna konvention. 
  
 10. 
  
 En part får inte tillåta att sjöfart bedrivs med ett fartyg som för dess flagga och för vilket denna artikel gäller om inte ett certifikat har utfärdats enlig punkt 2 eller 12. 
  
 11. 
  
 Om inte annat följer av bestämmelserna i denna artikel skall varje part med tillämpning av sin nationella lag se till att försäkring eller annan ekono- misk säkerhet i den omfattning som anges i punkt 1 gäller för varje fartyg var det än är regi- strerat som anlöper eller lämnar en hamn inom dess område eller en icke landbaserad anläggning inom dess territorialvatten. 
  
 12. 
  
 Om försäkring eller annan ekonomisk säkerhet inte vid- makthålls för ett fartyg som ägs av en part skall de bestämmelser 
  
 i 
  
 denna artikel som avser försäk- ring eller säkerhet inte tillämpas på ett sådant fartyg. Fartyget skall medföra ett certifikat om obligatorisk försäkring utfärdat av behörig myndighet i fartygets registreringsstat med förklaring att fartyget ägs av denna stat och att fartygets ansvar täcks 
  
 245 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 liability is covered within the limit prescribed in accordance with paragraph 1. Such a com- pulsory insurance certificate shall follow as closely as possible the model prescribed by paragraph 2. 
 inom de gränser som anges i punkt 1. Ett sådant certifikat om obligatorisk försäkring skall så nära som möjligt överens- stämma med det formulär som bestämts enligt punkt 2. 
  
 Chapter III 
  
 Kapitel III 
  
 Compensation by the Inter- national Hazardous and Noxious Substances Fund (HNS Fund) 
 Establishment of the HNS Fund 
 Article 13 
 Ersättning från den inter- nationella fonden för farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-fonden) 
  
 Upprättandet av  
 HNS-fonden 
  
 Artikel 13 
  
 1. 
  
 The International Hazar- dous and Noxious Substances Fund (HNS Fund) is hereby established with the following aims: 
  
 (a) to provide compensation for damage in connection with the carriage of hazardous and noxious substances by sea, to the extent that the protection Harding chapter II is in- adequate or not available; and 
 (b) to give effect to the re- lated tasks set out in article 15. 
  
 2. 
  
 The HNS Fund shall in each State Party be recognized as a legal person capable under the laws of that State of assuming rights and obligations and of being a party in legal proceedings before the courts of that State. Each State Party shall recognize the Director as the 
  
 1. Den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen  
 (HNS-fonden) 
  upprättas härmed för följande syften: 
  
 (a) 
  
 Att betala ersättning för skada i samband med sjötrans- port av farliga och skadliga ämnen i den utsträckning som ersättning för skadan enligt kapitel II inte är tillräcklig eller inte möjlig. 
  
 (b) 
  
 Att uppfylla de ändamål som anges i artikel 15. 
  
 2.  
 HNS-fonden 
  skall i varje part erkännas som juridisk per- son med behörighet enligt lagen 
  
 i 
  
 den staten att förvärva rättig- heter och åta sig skyldigheter samt att vara part i rättegång inför domstol i denna part. Varje part skall erkänna direk- tören som ställföreträdare för 
  
 246 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 legal representative of the HNS 
  
 fonden. 
  
 Fund. 
  
 Compensation 
  
 Ersättning 
  
 Article 14 
  
 Artikel 14 
  
 1. For the purpose of ful- 
  
 1. 
  
 För att fullgöra sin uppgift 
  
 filling 
  
 its 
  
 function 
  
 under 
  
 enligt artikel 13.1 a skall HNS- 
  
 article 13, paragraph 1(a), 
  
 the 
  
 fonden betala ersättning till var 
  
 HNS Fund shall pay compen- 
  
 och en som lidit skada om 
  
 sation to any person suffering 
  
 denne inte har kunnat få full 
  
 damage if such person Miller 
  
 ersättning 
  
 för skadan 
  
 enligt 
  
 unable to obtain full and 
  
 kapitel II 
  
 adequate compensation for the 
  
 damage under the terms of 
  
 chapter II: 
  
 (a) därför att det inte före- 
  
 (a) because no liability for the 
  
 damage arises under chapter II; 
  
 ligger något ansvar för skadan 
  
 enligt kapitel II, 
  
 (b) because 
  
 the owner 
  
 liable 
  
 (b) därför att den ägare som 
  
 for the damage under chapter II 
  
 är ansvarig för skadan enligt 
  
 is financially incapable 
  
 of 
  
 kapitel II inte till fullo kan infria 
  
 meeting 
  
 the obligations 
  
 under 
  
 sina 
  
 ekonomiska 
  
 förpliktelser 
  
 this Convention in full and any 
  
 enligt denna konvention och att 
  
 financial security that may be 
  
 ekonomisk säkerhet som kan ha 
  
 provided under chapter II does 
  
 ställts enligt kapitel II inte gäller 
  
 not cover or is insufficient to 
  
 för skadan eller inte räcker till 
  
 satisfy the claims for compen- 
  
 för att tillgodose ersättnings- 
  
 sation for damage; an owner 
  
 anspråken; 
  
 ägaren 
  
 skall 
  
 anses 
  
 being treated as financially in- 
  
 ekonomiskt ur stånd att infria 
  
 capable of meeting these obliga- 
  
 sina förpliktelser och ekono- 
  
 tions and a financial security 
  
 misk säkerhet skall anses otill- 
  
 being treated as insufficient if 
  
 räcklig om 
  
 den 
  
 skadelidande, 
  
 the person suffering the damage 
  
 sedan han vidtagit alla skäliga 
  
 has been unable to obtain full 
  
 åtgärder för att utnyttja de 
  
 satisfaction of the amount of 
  
 rättsliga medel som är tillgäng- 
  
 compensation 
  
 due 
  
 under 
  
 liga för honom, inte har kunnat 
  
 chapter II after having taken all 
  
 få ut hela det ersättningsbelopp 
  
 Patel to pursue the 
  
 som han har rätt till enligt 
  
 available legal remedies; 
  
 kapitel II, 
  
 247 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 (c) because 
  
 the 
  
 damage 
  
 (c) därför 
  
 att 
  
 skadan 
  
 över- 
  
 exceeds 
  
 the 
  
 owners 
  
 liability 
  
 stiger 
  
 ägarens 
  
 ansvar 
  
 enligt 
  
 under the terms of chapter II. 
  
 villkoren i kapitel II. 
  
 2. 
  
 Expenses 
  
 reasonably 
  
 in- 
  
 2. Skäliga utgifter och förlus- 
  
 curred 
  
 or sacrifices reasonably 
  
 ter som ägaren frivilligt ådragit 
  
 made by the owner voluntarily 
  
 sig för att förhindra eller be- 
  
 to prevent or minimize damage 
  
 gränsa skada skall vid tillämp- 
  
 shall be treated as damage for 
  
 ningen av denna artikel anses 
  
 the purposes of this article. 
  
 som skada. 
  
 3. The HNS Fund shall incur 
  
 3.  
 HNS-fonden 
  är inte an- 
  
 no 
  
 obligation 
  
 under 
  
 the 
  
 svarig 
  
 enligt 
  
 föregående 
  
 stycke 
  
 preceding paragraphs if: 
  
 om 
  
 (a) it proves that the damage 
  
 (a) den visar att skadan orsa- 
  
 resulted from an act of war, 
  
 kades av krigshandling, fientlig- 
  
 hostilities, civil war or insurrec- 
  
 heter, 
  
 inbördeskrig 
  
 eller 
  
 uppror 
  
 tion or was caused by hazardous 
  
 eller orsakades av farliga och 
  
 and 
  
 noxious substances which 
  
 skadliga ämnen som läckt eller 
  
 had escaped or been discharged 
  
 tömts ut från ett örlogsfartyg 
  
 from a warship or other ship 
  
 eller annat fartyg, som ägs eller 
  
 owned or operated by a State 
  
 brukas av en stat och vid tid- 
  
 and used, at the time of the 
  
 punkten för 
  
 olyckan används 
  
 incident, only 
  
 on 
  
 Government 
  
 endast i statlig verksamhet för 
  
 non-commercial 
  service; or 
  
 annat 
  
 ändamål 
  
 än 
  
 affärsdrift, 
  
 eller 
  
 (b) the claimant cannot prove 
  
 (b) den 
  
 ersättningssökande 
  
 that there is a reasonable proba- 
  
 inte kan visa att det skäligen är 
  
 bility that the damage resulted 
  
 sannolikt att skadan orsakats av 
  
 from an incident involving one 
  
 en olycka med ett eller flera 
  
 or more ships. 
  
 fartyg. 
  
 4. If the HNS Fund proves 
  
 4. Visar 
  
 HNS-fonden 
  att 
  
 that the damage resulted wholly 
  
 skadan helt eller delvis orsaka- 
  
 or partly either from an act or 
  
 des genom en uppsåtlig hand- 
  
 omission done with intent to 
  
 ling eller uppsåtlig underlåten- 
  
 cause damage by the person 
  
 het av den skadelidande eller av 
  
 who suffered the damage or 
  
 vårdslöshet av denne kan HNS- 
  
 from the negligence of that 
  
 fonden befrias helt eller delvis 
  
 person, the HNS Fund may be 
  
 från sin skyldighet att betala 
  
 exonerated wholly 
  
 or 
  
 partially 
  
 ersättning till denne. I varje fall 
  
 from its obligation to pay com- 
  
 skall fonden befrias från sin 
  
 pensation to such person. The 
  
 skyldighet i 
  
 den 
  
 utsträckning 
  
 HNS Fund shall in any event be 
  
 som 
  
 fartygsägaren 
  
 kan 
  
 befrias 
  
 248 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 exonerated to the extent that 
  
 enligt artikel 7.3.  
 HNS-fonden 
  
 the owner may have been 
  
 är emellertid aldrig befriad från 
  
 exonerated under article 7, para- 
  
 sin skyldighet vad gäller före- 
  
 graph 3. However, there shall be 
  
 byggande åtgärder. 
  
 no such exoneration of the 
  
 HNS Fund with regard to 
  
 preventive Patterson. 
  
 5. (a) Om inte annat anges i 
  
 5. 
  
 (a) Except 
  
 as 
  
 otherwise 
  
 provided 
  
 in subparagraph 
  
 (b), 
  
 b i denna punkt är det samman- 
  
 the aggregate amount of com- 
  
 lagda belopp som fonden skall 
  
 pensation payable by the HNS 
  
 betala 
  
 enligt 
  
 denna 
  
 artikel 
  
 Fund under this article shall in 
  
 begränsat för en och samma 
  
 respect of any one incident be 
  
 olycka så att summan av be- 
  
 limited, so that the total sum of 
  
 loppet och det ersättnings- 
  
 that Reynolds any amount of 
  
 belopp som faktiskt har betalts 
  
 compensation 
  
 actually 
  
 paid 
  
 enligt kapitel II för skada, som 
  
 under chapter II for damage 
  
 faller 
  
 inom 
  
 denna konventions 
  
 within the scope of application 
  
 tillämpningsområde 
  
 enligt 
  
 arti- 
  
 of this Convention as defined 
  
 kel 3, inte får överstiga 250 mil- 
  
 in article 3 shall not exceed 
  
 joner beräkningsenheter. 
  
 250 million units of account. 
  
 (b) Det sammanlagda belopp 
  
 (b) The 
  
 aggregate 
  
 Mcdowell 
  
 of compensation 
  
 payable 
  
 by 
  
 som fonden skall betala enligt 
  
 the HNS 
  
 Fund under 
  
 this 
  
 denna artikel för skada som 
  
 article for 
  
 damage 
  
 resulting 
  
 orsakats av en naturhändelse av 
  
 from a natural phenomenon of 
  
 osedvanlig 
  
 karaktär 
  
 som 
  
 inte 
  
 an exceptional, 
  
 inevitable 
  
 and 
  
 kunnat undvikas och vars verk- 
  
 irresistible 
  
 character 
  
 shall 
  
 not 
  
 ningar 
  
 inte 
  
 kunnat 
  
 förhindras 
  
 exceed 
  
 250 million 
  
 units 
  
 of 
  
 får inte överstiga 250 miljoner 
  
 account. 
  
 beräkningsenheter. 
  
 (c) Interest 
  
 accrued 
  
 on a 
  
 (c) Upplupen 
  
 ränta 
  
 på 
  
 en 
  
 fund constituted in accordance 
  
 fond 
  
 som 
  
 upprättats 
  
 enligt 
  
 with article 9, paragraph 3, if 
  
 artikel 9.3 skall inte tas med vid 
  
 any, shall not be taken into 
  
 beräkningen av det högsta be- 
  
 account for the computation of 
  
 lopp som fonden har att betala 
  
 the 
  
 maximum 
  
 compensation 
  
 enligt denna artikel. 
  
 payable by the HNS Fund 
  
 under this article. 
  
 (d) De belopp som 
  
 anges i 
  
 (d) The amounts mentioned 
  
 in this article shall be converted 
  
 denna artikel skall räknas om till 
  
 into 
  
 national 
  
 currency 
  
 on 
  
 the 
  
 inhemsk valuta 
  
 på grundval av 
  
 249 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 basis of the value of that 
  
 det värde valutan hade i för- 
  
 Andersen 
  
 hållande till den särskilda drag- 
  
 Special Drawing Right on the 
  
 ningsrätten den dag som HNS- 
  
 date of the decision of the 
  
 fondens församling 
  
 bestämmer 
  
 Assembly of the HNS Fund as 
  
 som första dag för utbetalning 
  
 to the first date of payment of 
  
 av ersättning. 
  
 compensation. 
  
 6. Om summan av styrkta 
  
 6. Henderson 
  
 the 
  
 Mcdowell 
  
 of 
  
 established 
  
 Johnson 
  
 against 
  
 the 
  
 fordringar mot  
 HNS-fonden 
  
 HNS Fund exceeds the aggre- 
  
 överstiger det sammanlagda er- 
  
 gate 
  
 Williamson compensation 
  
 sättningsbeloppet enligt punkt 5, 
  
 payable under paragraph 5, the 
  
 skall 
  
 det tillgängliga 
  
 beloppet 
  
 Mcdowell 
  
 available 
  
 shall 
  
 be 
  
 fördelas så att förhållandet mel- 
  
 distributed in such a manner 
  
 lan en styrkt fordran och det 
  
 that 
  
 the 
  
 proportion 
  
 between 
  
 ersättningsbelopp 
  
 som ford- 
  
 Ford claim 
  
 and 
  
 the 
  
 ringsägaren 
  
 faktiskt 
  
 erhåller 
  
 Williamson compensation actually 
  
 enligt denna konvention är det 
  
 recovered by the claimant under 
  
 samma för 
  
 alla 
  
 fordringsägare. 
  
 this Convention shall be the 
  
 Anspråk på ersättning för döds- 
  
 same for all claimants. Glover in 
  
 fall och personskada skall ha 
  
 respect of death or personal 
  
 företräde framför andra anspråk, 
  
 injury shall have priority over 
  
 utom i den utsträckning som 
  
 other claims, however, save to 
  
 summan av sådana anspråk över- 
  
 the extent that the aggregate of 
  
 stiger två tredjedelar av den 
  
 such claims exceeds two thirds 
  
 totala 
  
 summa 
  
 som 
  
 fastställts 
  
 of the total Matthews 
  
 enligt punkt 5. 
  
 in accordance with paragraph 5. 
  
 7.  
 HNS-fondens 
  
 församling 
  
 7. The Assembly of the HNS 
  
 Fund may decide that, in 
  
 får i undantagsfall besluta att 
  
 exceptional cases, compensation 
  
 ersättning 
  
 enligt konventionen 
  
 in accordance with this Conven- 
  
 får betalas även om ägaren inte 
  
 tion can be paid even if the 
  
 har upprättat någon fond enligt 
  
 owner has not constituted a fund 
  
 kapitel II. I sådana fall tillämpas 
  
 in accordance with chapter II. 
  
 punkt 5 d. 
  
 In such cases paragraph 5(d) 
  
 applies accordingly. 
  
 250 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Related tasks of the HNS Fund 
  
 Ytterligare uppgifter för HNS- 
  
 fonden 
  
 Article 15 
  
 Artikel 15 
  
 For the purpose of fulfilling its 
  
 För att fullgöra sin uppgift 
  
 function under article 13, para- 
  
 enligt artikel 13.1 a skall HNS- 
  
 graph 1(a), the HNS Fund shall 
  
 fonden ha följande uppgifter 
  
 have the following tasks: 
  
 (a) Att överväga anspråk som 
  
 (a) to consider claims 
  
 made 
  
 against the HNS Fund; 
  
 riktas mot  
 HNS-fonden. 
  
 (b) to prepare an estimate in 
  
 (b) Att 
  
 förbereda 
  
 en 
  
 beräk- 
  
 the form of a budget for each 
  
 ning i form av en budget för 
  
 calendar year of: 
  
 varje kalenderår enligt följande: 
  
 Expenditure: 
  
 Utgifter 
 : 
  
 (i) costs and expenses of the 
  
 (i) Kostnader och utgifter för 
  
 administration of the HNS Fund 
  
 HNS-fondens 
  förvaltning under 
  
 in the relevant year and any 
  
 året och underskott från verk- 
  
 deficit from operations in the 
  
 samheten 
  
 från 
  
 föregående år, 
  
 preceding years; and 
  
 och 
  
 (ii) payments to be made by 
  
 (ii) utbetalningar från 
  
 HNS- 
  
 the HNS Fund in the relevant 
  
 fonden under året. 
  
 year; 
  
 Inkomster 
 : 
  
 Income: 
  
 (iii) surplus 
  
 funds 
  
 from 
  
 (iii) Överskott från verksam- 
  
 operations in 
  
 preceding 
  
 years, 
  
 heten under föregående år, in- 
  
 including any interest; 
  
 begripet ränta, 
  
 (iv) initial contributions to be 
  
 (iv) grundavgifter 
  
 som 
  
 skall 
  
 paid in the course of the year; 
  
 betalas under året, 
  
 (v) annual 
  
 contributions if 
  
 (v) årsavgifter 
  
 om 
  
 sådana 
  
 required to balance the budget; 
  
 krävs för att balansera budgeten, 
  
 and 
  
 och 
  
 (vi) any other income; 
  
 (vi) andra inkomster. 
  
 (c) to use at the request of a 
  
 (c) Att, på begäran av en part, 
  
 State Party its good offices as 
  
 ställa sina tjänster till förfogan- 
  
 necessary to assist that State to 
  
 de i erforderlig omfattning för 
  
 secure promptly such personnel, 
  
 denna stat för att hjälpa den att 
  
 material and services as are 
  
 snabbt förfoga 
  
 över 
  
 personal, 
  
 necessary to enable the State to 
  
 material och tjänster som staten 
  
 take measures to prevent or 
  
 behöver för att kunna vidta 
  
 mitigate damage arising from an 
  
 åtgärder för att 
  
 förhindra 
  
 eller 
  
 251 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 incident in respect of which the HNS Fund may be called upon to pay compensation under this Convention; and 
 (d) to provide, on conditions laid down in the internal regula- tions, credit facilities with a view to the taking of preventive Dyer damage arising from a particular incident in respect of which the HNS Fund may be called upon to pay compensation under this Con- vention. 
 begränsa skada som orsakats av en olycka för vilken fonden kan komma att få betala ersättning enligt denna konvention. 
 (d) Att, på villkor som före- skrivs i reglementet, ställa kredit- möjligheter till förfogande för att möjliggöra att förebyggande åtgärder vidtas mot skada som orsakats av en olycka för vilken fonden kan komma att få betala ersättning enligt denna konven- tion. 
 General provisions on contri- butions 
 Article 16 
  
 1. 
  
 The HNS Fund shall have a general account, which shall be divided into sectors. 
  
 2. 
  
 The HNS Fund shall, subject to article 19, para- graphs 3 and 4, also have separate accounts in respect of: 
  
 (a) oil as defined in article 1, paragraph 5(a)(i)  
 (oil account) 
 ; 
 (b) liquefied natural gases of light hydrocarbons with methane as the main constituent (LNG) 
 (LNG account) 
 ; and 
  
 (c) liquefied petroleum gases of light Henderson propane and butane as the main constituents (LPG)  
 (LPG account) 
 . 
  
 3. 
  
 There shall be initial contributions and, as required, annual contributions to the 
  
 Allmänna bestämmelser om av- gifter 
 Artikel 16 
  
 1. 
  
 HNS-fonden 
  
  skall ha ett allmänt konto som är fördelat i sektorer. 
  
 2. 
  
 HNS-fonden 
  
  skall, med beaktande av artikel 19.3 och 19.4, också ha särskilda konton för 
 (a) olja enligt artikel 1.5 a i (oljekonto), 
 (b) flytande naturgas av lätta kolväten med metan som huvud- saklig beståndsdel (LNG)(LNG- konto), och 
 (c) flytande petroleumgas av lätta kolväten med propan och butan som huvudsakliga be- ståndsdelar  
 (LPG)(LPG-konto). 
  
 3. 
  
 Det skall betalas grund- avgifter och, om nödvändigt, års- avgifter till  
  
 HNS-fonden. 
  
 252 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 HNS Fund. 
  
 4. Avgifter till  
 HNS-fonden 
  
 4. Contributions to the HNS 
  
 Fund shall be made into the 
  
 skall betalas till det allmänna 
  
 general account 
  
 in 
  
 accordance 
  
 kontot enligt artikel 18, till de 
  
 with article 18, to separate 
  
 särskilda kontona enligt arti- 
  
 accounts 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 kel 19 och till antingen det all- 
  
 article 19 and to either the 
  
 männa kontot eller de särskilda 
  
 general 
  
 account 
  
 or 
  
 separate 
  
 kontona enligt artikel 20 eller 
  
 accounts 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 artikel 21.5. Med förbehåll för 
  
 article 20 or article 21, para- 
  
 artikel 19.6 skall det allmänna 
  
 graph 5. Subject to article 19, 
  
 kontot 
  
 betala 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 paragraph 6, the general account 
  
 skada som orsakats av farliga 
  
 shall be available to compensate 
  
 och skadliga ämnen som om- 
  
 damage 
  
 caused 
  
 by 
  
 hazardous 
  
 fattas av det kontot och ett sär- 
  
 and noxious substances covered 
  
 skilt konto skall betala ersätt- 
  
 by that account, and a separate 
  
 ning för skada som orsakats av 
  
 account shall be available to 
  
 farliga och skadliga ämnen som 
  
 compensate damage caused by a 
  
 omfattas av det kontot. 
  
 hazardous and noxious sub- 
  
 stance covered by that account. 
  
 5. Om den mängd avgifts- 
  
 5. For 
  
 the 
  
 purposes 
  
 of 
  
 article 18, 
  
 article 
  
 19, 
  
 para- 
  
 pliktig last som någon under ett 
  
 graph 1(a)(i), paragraph 1(a)(ii) 
  
 kalenderår tagit emot inom en 
  
 and paragraph 1(c), article 20 
  
 parts område sammantaget med 
  
 and article 21, paragraph 5, 
  
 den mängd avgiftspliktig 
  
 last 
  
 where the quantity of a given 
  
 som tagits emot i samma parts 
  
 type of contributing cargo re- 
  
 område av annan med vilken han 
  
 ceived in the territory of a State 
  
 är i intressegemenskap överstiger 
  
 Party by any person in a calen- 
  
 de gränser som anges i artikel 18, 
  
 dar year when aggregated with 
  
 artikel 19.1 a i och ii, 19.1 c, 
  
 the quantities of the same type 
  
 artikel 20 och artikel 21.5, skall 
  
 of cargo received in the same 
  
 han betala avgift enligt dessa 
  
 State Party in that year by any 
  
 artiklar för den mängd som han 
  
 associated 
  
 person 
  
 or persons 
  
 faktiskt tagit emot även om 
  
 exceeds the limit specified in the 
  
 denna 
  
 mängd 
  
 inte översteg 
  
 respective subparagraphs, such a 
  
 respektive gräns. 
  
 person shall 
  
 pay 
  
 contributions 
  
 in respect of the actual quantity 
  
 received by that person not- 
  
 withstanding that that quantity 
  
 did not 
  
 exceed 
  
 the 
  
 respective 
  
 253 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 limit. 
  
 6. Med annan med vilken 
  
 6.  
 Associated 
  
 person 
  
 means 
  
 Gonzalez 
  
 subsidiary 
  
 or 
  
 commonly 
  
 han är i intressegemenskap för- 
  
 controlled entity. The question 
  
 stås 
  
 varje 
  
 dotterbolag 
  
 eller 
  
 Davidson person comes within 
  
 gemensamt 
  
 kontrollerad enhet. 
  
 this definition shall be deter- 
  
 Frågan om någon omfattas av 
  
 mined by the national law of the 
  
 denna definition 
  
 skall 
  
 avgöras 
  
 State concerned. 
  
 enligt vederbörande stats natio- 
  
 nella lag. 
  
 General 
  
 provisions 
  
 on 
  
 annual 
  
 Allmänna bestämmelser om års- 
  
 contributions 
  
 avgifter 
  
 Article 17 
  
 Artikel 17 
  
 1. 
  
 Annual 
  
 contributions 
  
 to 
  
 1. 
  
 Årsavgifter 
  
 till 
  
 det 
  
 all- 
  
 the general account and to each 
  
 männa kontot och till varje 
  
 separate account shall be levied 
  
 särskilt konto skall tas ut bara 
  
 only as required to make pay- 
  
 om det behövs för att göra 
  
 ments by the account in 
  
 utbetalningar från 
  
 respektive 
  
 question. 
  
 konto. 
  
 2. Annual contributions pay- 
  
 2. Årsavgifter enligt artiklar- 
  
 able pursuant to Wilcox 18, 19 
  
 na 18 och 19 samt artikel 21.5 
  
 and article 21, paragraph 5, shall 
  
 fastställs av församlingen. Av- 
  
 be determined by the Assembly 
  
 gifterna skall beräknas enligt de 
  
 and shall be calculated in 
  
 nämnda artiklarna 
  
 på 
  
 grundval 
  
 Best 
  
 Gibson 
  
 Wilcox 
  
 av de enheter avgiftspliktig last 
  
 on the basis of the units of 
  
 som tagits emot, eller i fråga om 
  
 contributing 
  
 cargo 
  
 received 
  
 or, 
  
 laster som avses i artikel 19.1 b 
  
 in respect of cargoes referred to 
  
 som lossats, under det före- 
  
 in article 19, paragraph 1(b), 
  
 gående kalenderåret 
  
 eller annat 
  
 discharged during the preceding 
  
 år som församlingen bestäm- 
  
 calendar year or such other year 
  
 mer. 
  
 as the Assembly may decide. 
  
 3. 
  
 Församlingen 
  
 skall 
  
 be- 
  
 3. 
  
 The Assembly shall decide 
  
 the total amount of annual 
  
 stämma den totala årsavgift som 
  
 contributions to be levied to the 
  
 skall tas ut till det allmänna 
  
 general account and to each 
  
 kontot och till varje särskilt 
  
 separate account. Following that 
  
 konto. Som en följd av detta be- 
  
 decision the Director shall, in 
  
 slut skall direktören, på grund- 
  
 respect 
  
 of 
  
 each State 
  
 Party, 
  
 val av ett 
  
 bestämt 
  
 belopp 
  
 för 
  
 254 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 calculate for each person liable 
  
 varje 
  
 enhet 
  
 avgiftspliktig 
  
 last 
  
 to pay contributions in accor- 
  
 som rapporterats beträffande en 
  
 dance with article 18, article 19, 
  
 avgiftsskyldig för föregående år 
  
 paragraph 1, and article 21, 
  
 eller annat år som församlingen 
  
 paragraph 5, the amount of that 
  
 bestämt, i fråga om varje part 
  
 persons annual contribution to 
  
 beräkna storleken på den års- 
  
 each account, on the basis of a 
  
 avgift till varje konto som en 
  
 fixed sum for each unit of 
  
 avgiftsskyldig 
  
 enligt 
  
 artikel 
  
 18 
  
 contributing 
  
 cargo 
  
 reported in 
  
 samt artiklarna 19.1 och 21.5 
  
 respect of the person during the 
  
 skall betala. För det allmänna 
  
 preceding calendar year or such 
  
 kontot skall det bestämda be- 
  
 other year as the Assembly may 
  
 lopp för varje enhet avgiftsplik- 
  
 decide. For the general account, 
  
 tig last för varje sektor som 
  
 the  
 above-mentioned 
  fixed sum 
  
 angetts ovan 
  
 beräknas 
  
 enligt 
  
 per unit of contributing cargo 
  
 reglerna i bilaga II till denna 
  
 for each sector shall be calcu- 
  
 konvention. För varje 
  
 särskilt 
  
 lated pursuant to the regulations 
  
 konto skall det bestämda belopp 
  
 contained in annex II to this 
  
 för varje enhet avgiftspliktig last 
  
 Convention. For each separate 
  
 som 
  
 angetts 
  
 ovan 
  
 beräknas 
  
 account, the fixed sum per unit 
  
 genom att dela den totala års- 
  
 of contributing cargo 
  
 referred 
  
 avgiften som skall tas ut till 
  
 to Patton be calculated by 
  
 detta konto med den samman- 
  
 dividing the total annual con- 
  
 lagda mängden avgiftspliktig last 
  
 tribution to be levied to that 
  
 till detta konto. 
  
 account by the total quantity of 
  
 cargo 
  
 contributing 
  
 to 
  
 that 
  
 account. 
  
 4. Församlingen får också ta 
  
 4. The Assembly may also 
  
 levy 
  
 annual 
  
 contributions 
  
 for 
  
 ut årsavgifter för förvaltnings- 
  
 administrative costs and decide 
  
 kostnader och besluta om för- 
  
 on the distribution of such costs 
  
 delningen av 
  
 dessa 
  
 kostnader 
  
 between the sectors of the 
  
 mellan sektorerna i det allmänna 
  
 general account and the separate 
  
 kontot och de särskilda kon- 
  
 accounts. 
  
 tona. 
  
 5. The Assembly shall also 
  
 5. 
  
 Församlingen skall 
  
 också 
  
 decide 
  
 on 
  
 the 
  
 distribution 
  
 besluta om fördelningen mellan 
  
 between 
  
 the 
  
 relevant 
  
 accounts 
  
 berörda konton och sektorer av 
  
 and sectors of amounts paid in 
  
 ersättningsbelopp för skada som 
  
 compensation for damage caused 
  
 orsakats av två eller flera ämnen 
  
 by two or more substances which 
  
 vilka faller inom olika konton 
  
 fall within different accounts or 
  
 eller sektorer, på grundval av en 
  
 255 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 sectors, on the basis of an uppskattning i vilken utsträck- estimate of the extent to which ning som varje ämne bidragit till each of the substances involved skadan. 
 contributed to the damage. 
  
 Curry 
  
 contributions to 
  
 the 
  
 Årsavgifter 
  
 till 
  
 det 
  
 allmänna 
  
 general account 
  
 kontot 
  
 Article 18 
  
 Artikel 18 
  
 1. 
  
 Subject to article 16, para- 
  
 1. Med beaktande av arti- 
  
 graph 5, annual contributions to 
  
 kel 16.5 skall årsavgifter till det 
  
 the general account shall be 
  
 allmänna kontot betalas i fråga 
  
 made in respect of each State 
  
 om varje part, av envar som 
  
 Party by any person who was 
  
 under 
  
 föregående 
  
 kalenderår 
  
 the receiver in that State in the 
  
 eller annat år som församlingen 
  
 preceding calendar year, or such 
  
 bestämmer 
  
 var 
  
 mottagare 
  
 i 
  
 other year as the Assembly may 
  
 staten av sammanlagt mer än 
  
 decide, 
  
 of 
  
 aggregate 
  
 quantities 
  
 20 000 
  
 ton 
  
 avgiftspliktig 
  
 last, 
  
 exceeding 20,000 tonnes of con- 
  
 med undantag för ämnen som 
  
 Romero, other than sub- 
  
 anges i artikel 19.1, vilka faller 
  
 stances referred to in article 19, 
  
 inom följande sektorer: 
  
 paragraph 1, which fall within 
  
 the following sectors: 
  
 (a) Fasta bulkvaror som anges 
  
 (a) solid 
  
 bulk 
  
 materials 
  
 referred to in article 1, para- 
  
 i artikel 1.5 a vii, 
  
 graph 5(a)(vii); 
  
 (b) Ämnen som 
  
 anges 
  
 i 
  
 (b) substances referred to in 
  
 paragraph 2; and 
  
 punkt 2. 
  
 (c) other substances. 
  
 (c) Andra ämnen. 
  
 2. 
  
 Annual contributions shall 
  
 2. Årsavgifter skall också be- 
  
 also be payable to the general 
  
 talas till det allmänna kontot av 
  
 Montgomery persons who would 
  
 någon som skulle ha varit av- 
  
 have been liable to pay con- 
  
 giftsskyldig 
  
 till 
  
 ett särskilt 
  
 tributions to a separate account 
  
 konto enligt artikel 19.1 om inte 
  
 in accordance with article 19, 
  
 dess 
  
 verksamhet 
  
 senarelagts 
  
 paragraph 1 had its operation not 
  
 eller upphävts enligt artikel 19. 
  
 Pope 
  
 postponed 
  
 or 
  
 suspended 
  
 Varje särskilt konto vars verk- 
  
 in accordance with article 19. 
  
 samhet 
  
 har 
  
 senarelagts 
  
 eller 
  
 Each 
  
 separate 
  
 account 
  
 the 
  
 upphävts enligt artikel 19 skall 
  
 operation of which has Pope 
  
 bilda en särskild sektor inom det 
  
 256 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 postponed or suspended under 
  
 allmänna kontot. 
  
 article 19 shall form a separate 
  
 Ross 
  
 the 
  
 general 
  
 account. 
  
 Annual contributions to separate 
  
 Årsavgifter 
  
 till 
  
 de 
  
 särskilda 
  
 accounts 
  
 kontona 
  
 Article 19 
  
 Artikel 19 
  
 1. 
  
 Subject to article 16, para- 
  
 1. Med beaktande av arti- 
  
 graph 5, annual contributions to 
  
 kel 16.5 skall årsavgifter till de 
  
 separate accounts shall be made 
  
 särskilda kontona betalas i fråga 
  
 in respect of each State Party: 
  
 om varje part 
  
 (a) in 
  
 the 
  
 case 
  
 of the 
  
 oil 
  
 (a) för oljekontot, 
  
 account, 
  
 (i) av envar som i den staten 
  
 (i) by 
  
 Gonzalez 
  
 person 
  
 who 
  
 has 
  
 received in that State in the pre- 
  
 under 
  
 föregående 
  
 kalenderår 
  
 ceding calendar year, or such 
  
 eller annat år som församlingen 
  
 other year as the Assembly may 
  
 bestämmer 
  
 har 
  
 tagit 
  
 emot 
  
 decide, total quantities exceeding 
  
 sammanlagt mer än 150 000 ton 
  
 150,000 tonnes of contributing 
  
 avgiftspliktig olja som den har 
  
 oil as defined in article 1, para- 
  
 definierats i artikel 1.3 i 1971 års 
  
 graph 3, of the International 
  
 internationella 
  
 konvention om 
  
 Convention on the Establish- 
  
 upprättandet av en internatio- 
  
 ment of an International Fund 
  
 nell fond för ersättning av skada 
  
 for 
  
 Compensation 
  
 for 
  
 Oil 
  
 orsakad 
  
 av 
  
 förorening 
  
 genom 
  
 Pollution 
  
 Damage, 
  
 1971, 
  
 as 
  
 olja, som den har ändrats, och 
  
 amended, and who is or would 
  
 som är avgiftsskyldig till den 
  
 be liable to pay contributions to 
  
 internationella 
  
 oljeskadefonden 
  
 the 
  
 International Oil 
  
 Pollution 
  
 enligt artikel 10 i den kon- 
  
 Compensation Fund in accor- 
  
 ventionen, och 
  
 dance with article 10 of that 
  
 Convention; and 
  
 (ii) av 
  
 envar 
  
 som 
  
 var mot- 
  
 (ii) by any person who was 
  
 the receiver in that State in the 
  
 tagare i den staten under före- 
  
 preceding calendar year, or such 
  
 gående kalenderår eller annat år 
  
 other year as the Assembly may 
  
 som församlingen bestämmer av 
  
 decide, 
  
 of 
  
 total 
  
 quantities 
  
 sammanlagt mer än 20 000 ton 
  
 exceeding 20,000 
  
 tonnes 
  
 of 
  
 av andra oljor som transpor- 
  
 other Clark in bulk listed 
  
 terats i 
  
 bulk 
  
 och 
  
 som 
  
 anges i 
  
 257 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 in appendix I of Annex I to the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973, as modified by the Protocol of 1978 relating thereto, as amended; 
  
 (b) 
  
 in the case of the LNG account, by any person who in the preceding calendar year, or such other year as the Assembly may decide, immediately prior to its discharge, held title to an LNG cargo discharged in a port or terminal of that State; 
  
 (c) 
  
 in the case of the LPG account, by any person who in the preceding calendar year, or such other year as the Assembly may decide, was the receiver in that State of total quantities exceeding 20,000 tonnes of LPG. 
  
 2. Subject to paragraph 3, the separate accounts referred to in paragraph 1 Young time as the general account. 
 3. The initial operation of a separate account referred to in article 16, paragraph 2, shall be postponed until such time as the quantities of contributing cargo in respect of that account during the preceding calendar year, or such other year as the Assembly may decide, exceed the following levels: 
  
 (a) 
  
 350 million tonnes of contributing cargo in respect of the oil account; 
  
 (b) 
  
 20 million tonnes of contributing cargo in respect of 
  
 bihang I till bilaga I i 1978 års protokoll till 1973 års inter- nationella konvention till för- hindrande av förorening från fartyg, som det har ändrats, 
  
 (b) 
  
 för  
  
 LNG-kontot, 
  av envar som under föregående kalender- år eller annat år som försam- lingen bestämmer omedelbart före lossningen har äganderätten till den  
 LNG-last 
  som lossas i en hamn eller terminal i den staten, 
  
 (c) 
  
 för  
  
 LPG-kontot, 
  av envar som under föregående kalender- år eller annat år som för- samlingen bestämmer var mot- tagare i den staten av samman- lagt mer än 20 000 ton LPG. 
  
 2. 
  
 Med förbehåll för punkt 3 skall de särskilda konton som anges i punkt 1 träda i kraft vid samma tid som det allmänna kontot. 
  
 3. 
  
 Den inledande verksam- heten hos ett särskilt konto som anges i artikel 16.2 skall senare- läggas intill dess att mängden avgiftspliktig last för varje konto under föregående år eller annat år som församlingen be- stämmer uppgår till följande mängder: 
  
 (a) 
  
 350 miljoner ton avgifts- pliktig last för oljekontot. 
  
 (b) 
  
 20 miljoner ton avgifts- pliktig last för  
  
 LNG-kontot. 
  
 258 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 the LNG account; and 
  
 (c) 15 miljoner 
  
 ton avgifts- 
  
 (c) 15 
  
 million 
  
 tonnes 
  
 of 
  
 contributing cargo in respect of 
  
 pliktig last för  
 LPG-kontot. 
  
 the LPG account. 
  
 4. Församlingen får upphäva 
  
 4. The Assembly may suspend 
  
 the operation of a separate 
  
 ett särskilt kontos verksamhet 
  
 account if: 
  
 om 
  
 (a) the 
  
 quantities 
  
 of 
  
 con- 
  
 (a) mängden 
  
 avgiftspliktig 
  
 tributing cargo in respect of that 
  
 last för kontot under föregående 
  
 account 
  
 during the 
  
 preceding 
  
 år understeg de gränser som 
  
 calendar year fall below the 
  
 anges i punkt 3, eller 
  
 respective 
  
 level 
  
 specified 
  
 in 
  
 paragraph 3; or 
  
 (b) sex månader har förflutit 
  
 (b) when 
  
 six 
  
 months 
  
 have 
  
 elapsed from the date when the 
  
 från förfallodagen för avgifterna 
  
 contributions 
  
 Martinez 
  
 due, 
  
 the 
  
 och de samlade obetalda av- 
  
 total unpaid 
  
 contributions 
  
 to 
  
 gifterna 
  
 överstiger 
  
 tio procent 
  
 that account exceed 10% of the 
  
 av det senaste beslutet om avgift 
  
 most recent levy to that account 
  
 till detta konto enligt punkt 1. 
  
 in accordance with paragraph 1. 
  
 5. Församlingen får återställa 
  
 5. The Assembly may reinstate 
  
 the operation of a separate 
  
 ett särskilt kontos verksamhet 
  
 Wilkerson has been suspen- 
  
 som har upphävts enligt punkt 4. 
  
 ded in accordance with para- 
  
 graph 4. 
  
 6. Envar som skulle vara skyl- 
  
 6. Any person who would be 
  
 liable to pay contributions to a 
  
 dig att betala avgifter till ett 
  
 separate account 
  
 the 
  
 operation 
  
 särskilt konto om inte dess verk- 
  
 of which has Pope postponed in 
  
 samhet 
  
 hade senarelagts 
  
 enligt 
  
 Best paragraph 3 or 
  
 punkt 3 eller hade upphävts 
  
 suspended 
  
 in accordance 
  
 with 
  
 enligt punkt 4 skall betala för- 
  
 paragraph 4, shall pay into the 
  
 fallna 
  
 avgifter avseende 
  
 det 
  
 general account the contribu- 
  
 kontot till det allmänna kontot. 
  
 tions due by that person in 
  
 För beräkning av framtida av- 
  
 respect of that separate account. 
  
 gifter skall det senarelagda eller 
  
 For the purpose of calculating 
  
 upphävda kontot bilda en ny 
  
 future contributions, the post- 
  
 sektor i det allmänna kontot och 
  
 poned 
  
 or 
  
 suspended 
  
 separate 
  
 skall vara underkastat HNS- 
  
 account shall form a new sector 
  
 punktsystemet i bilaga II. 
  
 in the general account and shall 
  
 be subject to the HNS points 
  
 259 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 system defined in annex II. 
  
 Initial contributions 
  
 Grundavgifter 
  
 Article 20 
  
 Artikel 20 
  
 1. In respect of each State 
  
 1. I fråga om varje part skall 
  
 Party, initial contributions shall 
  
 grundavgifter betalas av de per- 
  
 be made of an Thomas 
  
 soner som är avgiftsskyldiga en- 
  
 shall for each person liable to 
  
 ligt artikel 16.5, artiklarna 18 
  
 pay contributions in accordance 
  
 och 19 samt artikel 21.5. Grund- 
  
 with article 16, paragraph 5, 
  
 avgiften skall för varje person 
  
 Wilcox 18, 19 and article 21, 
  
 beräknas på grundval av ett 
  
 paragraph 5, be calculated on 
  
 bestämt belopp, lika för det 
  
 the basis of a fixed sum, Hall 
  
 allmänna kontot och varje sär- 
  
 for the general account and each 
  
 skilt konto, per enhet avgifts- 
  
 separate account, for each unit 
  
 pliktig last som mottagits, eller 
  
 of contributing cargo received 
  
 för LNG som lossats, under 
  
 or, in the case of LNG, dis- 
  
 kalenderåret närmast före det då 
  
 charged in that State, during the 
  
 denna konvention trädde i kraft 
  
 calendar year preceding that in 
  
 för staten. 
  
 which this Convention enters 
  
 into force for that State. 
  
 2. Det 
  
 bestämda 
  
 beloppet 
  
 2. The fixed sum and the 
  
 units for the different sectors 
  
 och de enheter för de olika 
  
 within the general account as 
  
 sektorerna 
  
 inom det 
  
 allmänna 
  
 Jordan for each separate account 
  
 kontot liksom för varje särskilt 
  
 referred to in paragraph 1 shall 
  
 konto vilka anges i punkt 1 skall 
  
 be determined by the Assembly. 
  
 bestämmas av församlingen. 
  
 3. Initial contributions shall 
  
 3. Grundavgifter skall betalas 
  
 be paid within three months 
  
 inom tre månader från den dag 
  
 following the date on which the 
  
 som  
 HNS-fonden 
  skickar faktu- 
  
 HNS Fund issues invoices in 
  
 ror i fråga om varje part till 
  
 respect of each State Party to 
  
 avgiftsskyldiga personer enligt 
  
 persons liable to pay con- 
  
 punkt 1. 
  
 tributions in Best 
  
 paragraph 1. 
  
 260 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Reports 
  
 Uppgifter 
  
 Article 21 
  
 Artikel 21 
  
 1. 
  
 Each 
  
 State Party 
  
 shall 
  
 1. Varje part skall se till att 
  
 ensure that any person liable to 
  
 envar som är avgiftsskyldig 
  
 pay contributions in accordance 
  
 enligt artiklarna 18, 19 eller 
  
 with articles 18, 19 or paragraph 5 
  
 punkt 5 i denna artikel är upp- 
  
 of this article appears on a list to 
  
 tagen i en förteckning som skall 
  
 be established and kept up to 
  
 upprättas och hållas aktuell av 
  
 date by the Director in accor- 
  
 direktören enligt bestämmelser- 
  
 dance with the provisions of 
  
 na i denna artikel. 
  
 this article. 
  
 2. För det ändamål som an- 
  
 2. For the purposes set out in 
  
 paragraph 1, each State Party 
  
 ges i första stycket skall varje 
  
 shall 
  
 communicate to 
  
 the 
  
 part, vid den tidpunkt och på 
  
 Director, at a time and in the 
  
 sätt som föreskrivs i HNS- 
  
 manner to be prescribed in the 
  
 fondens reglemente, till direk- 
  
 internal regulations of the HNS 
  
 tören meddela namn och adress 
  
 Fund, the name and address of 
  
 på de personer som i denna stat 
  
 any person who in respect of 
  
 är skyldiga att betala avgifter 
  
 the State is liable to pay con- 
  
 enligt artiklarna 18, 19 eller 
  
 tributions 
  
 in accordance 
  
 with 
  
 punkt 5 i denna artikel samt 
  
 Wilcox 18, 19 or paragraph 5 of 
  
 lämna uppgifter om den mängd 
  
 this article, Martin data on the 
  
 avgiftspliktig last som var och 
  
 relevant quantities of contri- 
  
 en av dem har tagit emot under 
  
 buting cargo for which such a 
  
 föregående kalenderår. 
  
 person is liable to contribute in 
  
 respect of the preceding calendar 
  
 year. 
  
 3. Vid avgörande av vilka 
  
 3. 
  
 For 
  
 the 
  
 purposes 
  
 of 
  
 ascertaining who are, at any 
  
 som vid en viss tidpunkt är 
  
 given time, the persons liable to 
  
 skyldiga att betala avgifter enligt 
  
 pay contributions in accordance 
  
 artiklarna 18, 19 eller punkt 5 i 
  
 with articles 18, 19 or paragraph 5 
  
 denna artikel och, i förekom- 
  
 of this article and of establish- 
  
 mande fall, vid fastställande av 
  
 ing, 
  
 where 
  
 applicable, 
  
 the 
  
 den mängd last som skall tas 
  
 quantities of cargo to be taken 
  
 med i beräkning för var och en 
  
 into account for any such 
  
 av dem vid bestämmande av 
  
 person when 
  
 determining 
  
 the 
  
 storleken av hans avgift, skall 
  
 Stevens contribution, the 
  
 förteckningen äga vitsord i fråga 
  
 261 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 list shall be prima facie evidence 
  
 om uppgifter som upptas i den 
  
 of the facts stated Flores. 
  
 till dess motsatsen bevisas. 
  
 4. Flores Party does 
  
 4. En part som inte fullgör 
  
 not fulfill its obligations to 
  
 skyldigheten att meddela direk- 
  
 communicate to 
  
 the 
  
 Director 
  
 tören de uppgifter som anges i 
  
 the information referred to in 
  
 punkt 2 är ersättningsskyldig 
  
 paragraph 2 and this results in a 
  
 mot  
 HNS-fonden 
  för den 
  
 financial loss for the HNS Fund, 
  
 ekonomiska förlust som fonden 
  
 that State Party shall be liable to 
  
 kan ha gjort som en följd av 
  
 compensate the HNS Fund for 
  
 underlåtenheten. 
  
 Församlingen 
  
 such loss. The Assembly shall, 
  
 skall efter rekommendation från 
  
 on the recommendation of the 
  
 direktören besluta om en sådan 
  
 Director, decide 
  
 Stanton 
  
 such 
  
 ersättning skall betalas av en 
  
 compensation shall be payable 
  
 part. 
  
 by a State Party. 
  
 5. I fråga om avgiftspliktig 
  
 5. In respect of contributing 
  
 Thomas from one port or 
  
 last som transporteras från en 
  
 terminal of a State Party to 
  
 hamn eller en terminal i en part 
  
 another port or terminal located 
  
 till en annan hamn eller terminal 
  
 in the same State and discharged 
  
 i samma stat och som lossas där, 
  
 there, States Parties shall have 
  
 har parterna möjlighet att med- 
  
 the option of submitting to the 
  
 dela  
 HNS-fonden 
  en uppgift 
  
 HNS Fund a report with an 
  
 om den samlade årliga mängden 
  
 annual 
  
 aggregate 
  
 quantity 
  
 for 
  
 för varje konto vilken skall om- 
  
 each 
  
 account 
  
 covering 
  
 all 
  
 fatta allt mottagande av avgifts- 
  
 receipts of 
  
 contributing cargo, 
  
 pliktig last för vilka avgifter 
  
 including 
  
 Gonzalez 
  
 quantities 
  
 in 
  
 skall betalas enligt artikel 16.5. 
  
 respect 
  
 of 
  
 which 
  
 contributions 
  
 Parten skall därvid antingen 
  
 are payable pursuant to article 16, 
  
 paragraph 5. The State Party 
  
 shall, at the time of reporting, 
  
 either: 
  
 (a) underrätta 
  
 HNS-fonden 
  
 (a) notify the HNS Fund that 
  
 that State will pay the aggregate 
  
 om att den staten betalar den 
  
 Christensen account in 
  
 sammanlagda avgiften för varje 
  
 respect of the relevant year in 
  
 konto för året i ett sammanhang 
  
 one lump sum to the HNS 
  
 till  
 HNS-fonden, 
  eller 
  
 Fund; or 
  
 (b) anvisa  
 HNS-fonden 
  att ta 
  
 (b) instruct the HNS Fund to 
  
 levy the aggregate amount for 
  
 ut den samlade avgiften för varje 
  
 each 
  
 account 
  
 by 
  
 invoicing 
  
 konto genom att fakturera en- 
  
 262 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 individual receivers or, in the 
  
 skilda mottagare eller för LNG 
  
 case of LNG, the title holder 
  
 den ägare som lossar inom 
  
 who 
  
 discharges 
  
 within 
  
 the 
  
 partens område den avgift som 
  
 jurisdiction of that State Party, 
  
 skall betalas av envar av dem. 
  
 for the Becker each 
  
 Dessa avgiftsskyldiga skall ut- 
  
 of them. Shaw persons shall be 
  
 pekas enligt den nationella lagen 
  
 identified 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 i den berörda staten. 
  
 the national law of the State 
  
 concerned. 
  
 Non-payment 
  of contributions 
  
 Förfallna avgifter 
  
 Article 22 
  
 Artikel 22 
  
 1. The 
  
 Mcdowell 
  
 of 
  
 any 
  
 1. Avgiftsbelopp som avses i 
  
 contribution due under Wilcox 
  
 artiklarna 18, 19, 20 eller arti- 
  
 18, 19, 20 or article 21, para- 
  
 kel 21.5 och som är förfallet till 
  
 graph 5, and which is in arrears 
  
 betalning skall löpa med ränta 
  
 shall bear interest at a rate 
  
 enligt en räntesats som fastställs 
  
 which shall be determined in 
  
 enligt  
 HNS-fondens 
  interna 
  
 accordance 
  
 with 
  
 the 
  
 internal 
  
 reglemente, varvid olika ränte- 
  
 regulations of the HNS Fund, 
  
 satser får fastställas för olika 
  
 provided 
  
 that 
  
 different 
  
 rates 
  
 förhållanden. 
  
 may be fixed for different 
  
 circumstances. 
  
 2. Om den som är skyldig att 
  
 2. Where a person who is 
  
 liable to pay contributions in 
  
 betala avgifter 
  
 enligt artiklarna 
  
 Thompson 18, 19, 
  
 18, 19, 20 eller artikel 21.5 helt 
  
 20 or 
  
 article 
  
 21, 
  
 paragraph 5, 
  
 eller delvis är i dröjsmål med 
  
 does not fulfill the obligations 
  
 betalningen, skall direktören på 
  
 in respect of any such contri- 
  
 HNS-fondens 
  vägnar vidta alla 
  
 bution or any part thereof and is 
  
 erforderliga åtgärder mot denne 
  
 in arrears, the Director shall 
  
 för att driva in beloppet. Är den 
  
 take all appropriate action, in- 
  
 avgiftsskyldige 
  
 uppenbart på 
  
 cluding 
  
 court 
  
 action, 
  
 against 
  
 obestånd eller 
  
 föreligger eljest 
  
 such a person on behalf of the 
  
 skäl därtill kan emellertid för- 
  
 HNS Fund with a view to the 
  
 samlingen på förslag av direk- 
  
 recovery of the Perez. 
  
 tören besluta att ingen åtgärd 
  
 However, where the defaulting 
  
 skall vidtas mot den avgiftsskyl- 
  
 contributor is manifestly insol- 
  
 dige eller att redan påbörjade 
  
 vent or the circumstances other- 
  
 åtgärder inte skall fullföljas. 
  
 263 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 wise so warrant, the Assembly may, upon recommendation of the Director, decide that no action shall be taken or con- tinued against the contributor. 
  
 Optional 
  
 liability 
  
 of 
  
 States 
  
 Frivilligt ansvar för parter att 
  
 Parties for the payment of 
  
 betala avgifter 
  
 contributions 
  
 Article 23 
  
 Artikel 23 
  
 1. Without 
  
 prejudice 
  
 to 
  
 1. Oavsett vad som sägs i 
  
 article 21, paragraph 5, a State 
  
 artikel 21.5 får en part när den 
  
 Party may at the time when it 
  
 deponerar sitt ratifikations- eller 
  
 deposits its instrument of ratifi- 
  
 anslutningsinstrument eller 
  
 när 
  
 cation, 
  
 acceptance, 
  
 approval or 
  
 som helst därefter förklara att 
  
 accession or at any time there- 
  
 den, i fråga om farliga eller 
  
 after declare that it assumes 
  
 skadliga ämnen som tas emot 
  
 responsibility 
  
 for 
  
 obligations 
  
 eller lossas inom denna stats 
  
 imposed by this Convention on 
  
 område, själv påtar sig de för- 
  
 any person liable to pay contri- 
  
 pliktelser som enligt konven- 
  
 butions 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 tionen åvilar den som är skyldig 
  
 Wilcox 18, 19, 20 or article 21, 
  
 att betala avgifter enligt artik- 
  
 paragraph 5, in respect of hazar- 
  
 larna 18, 19, 20 eller artikel 21.5. 
  
 dous 
  
 and noxious 
  
 substances 
  
 En sådan förklaring skall göras 
  
 received or discharged in the 
  
 skriftligen och innehålla uppgift 
  
 territory of that State. Such a 
  
 om 
  
 vilka 
  
 förpliktelser 
  
 som 
  
 declaration shall be made in 
  
 staten tar på sig. 
  
 writing and shall specify which 
  
 obligations are assumed. 
  
 2. Om en förklaring enligt 
  
 2. Where a declaration under 
  
 paragraph 1 is made prior to the 
  
 punkt 1 avges innan denna kon- 
  
 entry into force of this Con- 
  
 vention trätt i kraft enligt arti- 
  
 vention 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 kel 46, skall förklaringen depo- 
  
 article 46, it shall be deposited 
  
 neras 
  
 hos 
  
 generalsekreteraren 
  
 with the  
 Secretary-General 
  who 
  
 som, sedan konventionen trätt i 
  
 shall after the entry into force 
  
 kraft, skall vidarebefordra för- 
  
 of this Convention communicate 
  
 klaringen till direktören. 
  
 the declaration to the Director. 
  
 264 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 3. 
  
 A declaration under para- graph 1 which is made after the entry into force of this Con- vention shall be deposited with the Director. 
  
 4. 
  
 A declaration made in Torres article may be withdrawn by the relevant State giving notice thereof in writing to the Director. Such a notification shall take effect three months after the Directors receipt thereof. 
  
 5. 
  
 Any State which is bound by a declaration made under this article shall, in any proceedings brought against it before a competent court in respect of any obligation specified in the declaration, Lee would otherwise be entitled to invoke. 
  
 3. 
  
 En förklaring enligt punkt 1 som avges sedan denna konven- tion har trätt i kraft skall depo- neras hos direktören. 
  
 4. 
  
 En förklaring som avgetts enligt denna artikel får återkallas av vederbörande stat genom ett skriftligt meddelande till direk- tören. Ett sådant meddelande får verkan tre månader efter det att direktören tagit emot med- delandet. 
  
 5. 
  
 En stat som är bunden av en förklaring som avgetts enligt denna artikel skall i mål som anhängiggjorts mot staten vid behörig domstol och som rör förpliktelse som anges i för- klaringen avstå från immunitet som den annars skulle vara berättigad att åberopa. 
  
 Organization and administration 
  
 Organisation och förvaltning 
  
 Article 24 
  
 Artikel 24 
  
 The HNS Fund shall have an Assembly and a Secretariat headed by the Director. 
  
 HNS-fonden 
  skall ha en för- samling och ett sekretariat lett av direktören. 
  
 Assembly 
  
 Församlingen 
  
 Article 25 
  
 Artikel 25 
  
 The Assembly shall consist of all States Parties to this Con- vention. 
 Församlingen skall bestå av alla parter till denna konvention. 
 265 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 Article 26 
  
 Artikel 26 
  
 The functions of the Assembly 
  
 Församlingens uppgifter är 
  
 shall be: 
  
 (a) att 
  
 vid 
  
 varje 
  
 ordinarie 
  
 (a) to 
  
 elect 
  
 at 
  
 each 
  
 regular 
  
 session its President and two 
  
 möte välja en ordförande och 
  
 Vice-Presidents 
  who shall hold 
  
 två vice ordförande, vilka skall 
  
 office until the next regular 
  
 inneha 
  
 sina 
  
 befattningar 
  
 till 
  
 session; 
  
 nästa ordinarie möte, 
  
 (b) to determine its own rules 
  
 (b) att 
  
 fastställa 
  
 sin 
  
 egen 
  
 of procedure, subject to the 
  
 arbetsordning utom i de avseen- 
  
 provisions of this Convention; 
  
 den som regleras i denna kon- 
  
 (c 
 )  
 to develop, apply and 
  
 vention, 
  
 (c) att utarbeta, tillämpa och 
  
 keep under review internal and 
  
 ha översyn av de interna och 
  
 financial 
  
 regulations relating to 
  
 finansiella regler som behövs för 
  
 the aim of the HNS Fund as 
  
 fondens syfte som det anges i 
  
 described in article 13, para- 
  
 artikel 13.1 a och de ytterligare 
  
 graph 1(a), and the related tasks 
  
 uppgifter för  
 HNS-fonden 
  som 
  
 of the HNS Fund listed in 
  
 anges i artikel 15, 
  
 article 15; 
  
 (d) att utnämna direktör och 
  
 (d) to 
  
 appoint 
  
 the Director 
  
 and make provisions for the 
  
 utfärda föreskrifter om anställ- 
  
 appointment 
  
 of 
  
 such 
  
 other 
  
 ning av annan personal samt 
  
 personnel as may be necessary 
  
 fastställa anställningsvillkor och 
  
 and determine the terms and 
  
 tjänstgöringsförhållanden 
  
 för 
  
 conditions of service of the 
  
 direktören och annan personal, 
  
 Director and other personnel; 
  
 (e) att 
  
 anta 
  
 den årliga 
  
 bud- 
  
 (e) to 
  
 adopt 
  
 the 
  
 annual 
  
 budget prepared 
  
 in accordance 
  
 geten som den förberetts enligt 
  
 with article 15(b); 
  
 artikel 15 b, 
  
 (f) to consider and approve as 
  
 (f) att överväga och godkänna 
  
 necessary any recommendation 
  
 en rekommendation från direk- 
  
 of the Director regarding the 
  
 tören om 
  
 definitionen 
  
 av 
  
 scope of definition of con- 
  
 avgiftspliktig last, 
  
 Romero; 
  
 (g) att utse revisorer och god- 
  
 (g) to 
  
 appoint 
  
 auditors and 
  
 approve the accounts of the 
  
 känna  
 HNS-fondens 
  räken- 
  
 HNS Fund; 
  
 skaper, 
  
 (h) to approve settlements of 
  
 (h) att godkänna uppgörelser 
  
 Lopez, 
  
 om anspråk mot  
 HNS-fonden, 
  
 266 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 to take decisions in respect of 
  
 att besluta om fördelning mellan 
  
 the distribution among claimants 
  
 fordringsägare 
  
 enligt 
  
 artikel 
  
 14 
  
 of the available amount of com- 
  
 av det belopp som är tillgängligt 
  
 pensation 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 för betalning av ersättning och 
  
 article 14 and to determine the 
  
 att fastställa de villkor på vilka 
  
 terms and conditions according 
  
 provisoriska 
  
 betalningar 
  
 av 
  
 to 
  
 which 
  
 provisional payments 
  
 fordringar skall göras för att de 
  
 in respect of claims shall be 
  
 som lidit skada skall få ersätt- 
  
 made with a view to ensuring 
  
 ning så snart som möjligt, 
  
 that victims of damage are 
  
 compensated 
  
 as 
  
 promptly 
  
 as 
  
 possible; 
  
 (i) att upprätta en kommitté 
  
 (i) to establish a Committee 
  
 on 
  
 Claims for Compensation 
  
 för prövning av anspråk på 
  
 with at least 7 and not more 
  
 ersättning som skall bestå av 
  
 than 15 members and any 
  
 minst 
  
 sju 
  
 och 
  
 inte 
  
 mer 
  
 än 
  
 temporary or permanent sub- 
  
 15 medlemmar 
  
 och 
  
 andra 
  
 till- 
  
 sidiary body it may consider to 
  
 fälliga eller ständiga underorgan 
  
 be necessary, to define its terms 
  
 som den anser erforderliga, att 
  
 of reference and to give it the 
  
 bestämma 
  
 deras 
  
 uppgifter 
  
 och 
  
 authority needed to perform the 
  
 ge dem behörighet för att utföra 
  
 Mullen to it; when 
  
 de uppgifter 
  
 som 
  
 anförtrotts 
  
 appointing the members of such 
  
 dem; vid utseende av med- 
  
 body, 
  
 the 
  
 Assembly 
  
 shall 
  
 lemmar i ett sådant organ skall 
  
 endeavour to secure an equitable 
  
 församlingen 
  
 sträva 
  
 efter 
  
 att 
  
 geographical 
  
 distribution 
  
 of 
  
 säkerställa 
  
 en 
  
 rättvis 
  
 geografisk 
  
 members and to ensure that the 
  
 fördelning av medlemmarna och 
  
 States 
  
 Parties 
  
 are 
  
 appropriately 
  
 försäkra sig om att parterna är 
  
 represented; 
  
 the 
  
 Mccarthy 
  
 of 
  
 lämpligt representerade; försam- 
  
 Procedure of the Assembly may 
  
 lingens 
  
 förfaranderegler 
  
 skall 
  
 be applied,  
 mutatis mutandis 
 , for 
  
 tillämpas för ett sådant organ, 
  
 the work of such subsidiary 
  
 body; 
  
 (j) att bestämma vilka av de 
  
 (j) to determine which States 
  
 not party to this Convention, 
  
 stater som inte är parter till 
  
 which 
  
 Associate 
  
 Members 
  
 of 
  
 denna 
  
 konvention 
  
 samt 
  
 vilka 
  
 the 
  
 Organization 
  
 and 
  
 which 
  
 mellanstatliga 
  
 och 
  
 internatio- 
  
 intergovernmental 
  
 and 
  
 inter- 
  
 nella  
 icke-statliga 
  organisationer 
  
 national 
  
 non-governmental 
  
 som skall tillåtas att utan röst- 
  
 organizations shall be Nelson 
  
 rätt delta i möten med försam- 
  
 to 
  
 take 
  
 part, 
  
 without 
  
 voting 
  
 lingen och dess underorgan, 
  
 267 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 rights, in meetings of the 
  
 Assembly and subsidiary Sandoval; 
  
 (k) att 
  
 ge 
  
 anvisningar 
  
 om 
  
 (k) to give instructions con- 
  
 cerning 
  
 the 
  
 administration of 
  
 HNS-fondens 
  förvaltning till 
  
 the HNS Fund to the Director 
  
 direktören och underorganen, 
  
 and subsidiary Sandoval; 
  
 (l) att 
  
 övervaka 
  
 att 
  
 konven- 
  
 (l) to 
  
 supervise 
  
 the 
  
 proper 
  
 execution 
  
 of 
  
 this 
  
 Convention 
  
 tionens 
  
 bestämmelser 
  
 iakttas 
  
 and of its own decisions; 
  
 och att beslut verkställs, 
  
 (m) to review every five years 
  
 (m) att vart femte år granska 
  
 the 
  
 implementation 
  
 of 
  
 this 
  
 tillämpningen av denna konven- 
  
 Convention 
  
 with 
  
 particular 
  
 tion särskilt med avseende på 
  
 reference to the performance of 
  
 genomförandet 
  
 av 
  
 beräkningen 
  
 the system for the calculation of 
  
 av avgifter och bidragssystemet 
  
 levies 
  
 and 
  
 the 
  
 contribution 
  
 för inrikes transporter, och 
  
 mechanism for domestic trade; 
  
 and 
  
 (n) att 
  
 fullgöra 
  
 de 
  
 andra 
  
 (n) to 
  
 perform 
  
 such 
  
 other 
  
 Weeks to it 
  
 uppgifter som åligger den enligt 
  
 under this Convention or are 
  
 denna 
  
 konvention 
  
 eller som 
  
 otherwise 
  
 necessary 
  
 for 
  
 the 
  
 eljest är nödvändigt för att 
  
 proper operation of the HNS 
  
 HNS-fondens 
  verksamhet skall 
  
 Fund. 
  
 kunna bedrivas på ett behörigt 
  
 sätt. 
  
 Article 27 
  
 Artikel 27 
  
 1. Regular sessions of the 
  
 1. Ordinarie möten med för- 
  
 Assembly shall take place once 
  
 samlingen skall äga rum en gång 
  
 every calendar year upon con- 
  
 varje kalenderår på kallelse av 
  
 vocation by the Director. 
  
 direktören. 
  
 2. Extraordinary 
  
 sessions of 
  
 2. Extra möten med försam- 
  
 the Assembly shall be convened 
  
 lingen 
  
 skall 
  
 sammankallas 
  
 av 
  
 by the Director at the request of 
  
 direktören på begäran av minst 
  
 at least one third of the 
  
 en tredjedel 
  
 av församlingens 
  
 members of the Assembly and 
  
 medlemmar och får samman- 
  
 may be convened on the 
  
 kallas på direktörens eget för- 
  
 Directors 
  
 own initiative 
  
 after 
  
 slag efter samråd med försam- 
  
 consultation with the President 
  
 lingens 
  
 ordförande. 
  
 Medlem- 
  
 of the Assembly. The Director 
  
 marna 
  
 skall 
  
 underrättas 
  
 av 
  
 shall 
  
 give 
  
 members 
  
 at 
  
 least 
  
 direktören om 
  
 dessa 
  
 möten 
  
 268 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 30 days notice of such sessions. 
  
 minst 30 dagar i förväg. 
  
 Article 28 
  
 Artikel 28 
  
 A majority of the members of 
  
 Församlingen är 
  
 beslutsmässig 
  
 the Assembly shall constitute a 
  
 när majoriteten av dess medlem- 
  
 quorum for its meetings. 
  
 mar är närvarande. 
  
 Secretariat 
  
 Sekretariatet 
  
 Article 29 
  
 Artikel 29 
  
 1. The Secretariat shall com- 
  
 1. Sekretariatet skall bestå av 
  
 prise the Director and such staff 
  
 direktören 
  
 och 
  
 den personal 
  
 as the administration of the 
  
 som behövs för fondens förvalt- 
  
 HNS Fund may require. 
  
 ning. 
  
 2. The Director shall be the 
  
 2. Direktören är fondens ställ- 
  
 legal representative of the HNS 
  
 företrädare. 
  
 Fund. 
  
 Article 30 
  
 Artikel 30 
  
 1. The Director shall be the 
  
 1. Direktören är  
 HNS-fon- 
  
 chief administrative 
  
 officer 
  
 of 
  
 dens chefstjänsteman. Han skall 
  
 the HNS Fund. Subject to the 
  
 med iakttagande av de anvis- 
  
 instructions 
  
 given 
  
 by 
  
 the 
  
 ningar som meddelas honom av 
  
 Assembly, 
  
 the 
  
 Director shall 
  
 församlingen utföra de upp- 
  
 perform those functions which 
  
 gifter som tilldelats honom i 
  
 are assigned to the Director by 
  
 denna konvention, i  
 HNS-fon- 
  
 this Convention, the 
  
 internal 
  
 dens reglemente och av fondens 
  
 regulations of the HNS Fund 
  
 församling. 
  
 and the Assembly. 
  
 2. Direktören skall särskilt 
  
 2. The 
  
 Director 
  
 shall 
  
 in 
  
 particular: 
  
 (a) anställa den personal som 
  
 (a) appoint 
  
 the 
  
 personnel 
  
 required for the administration 
  
 behövs för  
 HNS-fondens 
  för- 
  
 of the HNS Fund; 
  
 valtning, 
  
 (b) take 
  
 all 
  
 appropriate 
  
 (b) vidta 
  
 alla erforderliga åt- 
  
 Taylor 
  
 gärder för att åstadkomma en 
  
 proper administration 
  
 of 
  
 the 
  
 lämplig förvaltning av HNS- 
  
 assets of the HNS Fund; 
  
 fondens tillgångar, 
  
 269 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 (c) collect 
  
 the 
  
 contributions 
  
 (c) driva 
  
 in de 
  
 avgifter 
  
 för 
  
 due under 
  
 this 
  
 Convention 
  
 vilka betalningsskyldighet före- 
  
 Stewart observing in particular the 
  
 ligger enligt denna konvention, 
  
 provisions of article 22, para- 
  
 varvid han särskilt skall beakta 
  
 graph 2; 
  
 bestämmelserna i artikel 22.2, 
  
 (d) to the extent necessary to 
  
 (d) att anlita juridiska, ekono- 
  
 deal with claims against the 
  
 miska och andra sakkunniga i 
  
 HNS Fund and to carry out the 
  
 den utsträckning som det be- 
  
 other functions of the HNS 
  
 hövs för att handlägga anspråk 
  
 Fund, employ the services of 
  
 mot fonden och för att fullgöra 
  
 legal, financial and other experts; 
  
 fondens övriga uppgifter, 
  
 (e) take 
  
 all 
  
 appropriate 
  
 (e) att 
  
 vidta alla 
  
 erforderliga 
  
 Ford 
  
 åtgärder för att handlägga an- 
  
 against the HNS Fund, within 
  
 språk mot fonden med den 
  
 the limits and on conditions to 
  
 begränsning och på de villkor 
  
 be laid down in the internal 
  
 som skall anges i  
 HNS-fondens 
  
 regulations of the HNS Fund, 
  
 reglemente, däri inbegripet slut- 
  
 including the final settlement of 
  
 lig uppgörelse om anspråk utan 
  
 Johnson 
  
 without 
  
 the prior 
  
 föregående godkännande av för- 
  
 approval of the Assembly where 
  
 samlingen i de fall reglementet 
  
 Moore regulations so provide; 
  
 tillåter detta, 
  
 (f) prepare and submit to the 
  
 (f) att 
  
 upprätta 
  
 och lägga 
  
 Assembly the financial state- 
  
 fram för 
  
 församlingen bokslut 
  
 ments and budget estimates for 
  
 och budget för varje kalenderår, 
  
 each calendar year; 
  
 (g) att, i samråd med försam- 
  
 (g) prepare, 
  
 in 
  
 consultation 
  
 with the President of the 
  
 lingens ordförande, upprätta och 
  
 Assembly, and publish a report 
  
 publicera en rapport om HNS- 
  
 on the activities of the HNS 
  
 fondens verksamhet för före- 
  
 Fund 
  
 during the 
  
 previous 
  
 gående kalenderår, och 
  
 calendar year; and 
  
 (h) att upprätta, samla in och 
  
 (h) prepare, 
  
 collect 
  
 and 
  
 circulate the 
  
 documents 
  
 and 
  
 sända ut de dokument och den 
  
 information 
  
 which 
  
 may 
  
 be 
  
 information 
  
 som 
  
 behövs 
  
 för 
  
 required for the work of the 
  
 arbetet 
  
 i 
  
 församlingen 
  
 och 
  
 Assembly and subsidiary Sandoval. 
  
 underorganen. 
  
 270 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Article 31 
  
 Artikel 31 
  
 In the performance of their 
  
 Vid fullgörandet av sina upp- 
  
 duties the Director and the staff 
  
 gifter 
  
 skall 
  
 direktören, 
  
 av 
  
 and experts appointed by the 
  
 honom anställd personal och av 
  
 Director shall not seek or 
  
 honom utsedda sakkunniga inte 
  
 receive instructions 
  
 from 
  
 Gonzalez 
  
 begära eller ta emot instruk- 
  
 Government 
  
 or 
  
 from 
  
 any 
  
 tioner från någon regering eller 
  
 authority external to the HNS 
  
 från någon 
  
 myndighet 
  
 utanför 
  
 Fund. 
  
 HNS-fonden. 
  De skall avhålla 
  
 They shall refrain from any 
  
 sig från varje handling som kan 
  
 action which 
  
 might adversely 
  
 skada deras ställning som inter- 
  
 reflect on their position as 
  
 nationella tjänstemän. Varje part 
  
 international 
  
 officials. 
  
 Each 
  
 förbinder sig också att respek- 
  
 State Party on its part under- 
  
 tera 
  
 den 
  
 rent internationella 
  
 takes to respect the exclusively 
  
 arten av de uppgifter som ålig- 
  
 international character 
  
 of 
  
 the 
  
 ger direktören, av honom an- 
  
 responsibilities 
  
 of the 
  
 Director 
  
 ställd personal eller av honom 
  
 and the staff and experts 
  
 utsedda sakkunniga samt 
  
 att 
  
 appointed by the Director, and 
  
 inte försöka påverka dem i deras 
  
 not to seek to influence them in 
  
 uppfyllande av deras plikter. 
  
 the discharge of their duties. 
  
 Finances 
  
 Ekonomi 
  
 Article 32 
  
 Artikel 32 
  
 1. Each State Party shall bear 
  
 1. 
  
 Varje 
  
 part 
  
 skall 
  
 betala 
  
 the salary, travel and other 
  
 löne- och resekostnader och 
  
 expenses of its own delegation 
  
 andra utgifter för sin egen 
  
 to the Assembly and of its 
  
 delegation 
  
 i 
  
 församlingen 
  
 och 
  
 representatives 
  
 on 
  
 subsidiary 
  
 för sina representanter i under- 
  
 bodies. 
  
 organen. 
  
 2. Any other expenses in- 
  
 2. Alla andra utgifter som 
  
 curred in the operation of the 
  
 uppkommer i  
 HNS-fondens 
  
 HNS Fund shall be Smith 
  
 verksamhet 
  
 skall 
  
 betalas 
  
 av 
  
 the HNS Fund. 
  
 fonden. 
  
 271 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 Voting 
  
 Röstning 
  
 Article 33 
  
 Artikel 33 
  
 The following provisions shall 
  
 Följande 
  
 bestämmelser 
  
 skall 
  
 apply to voting in the Assembly: 
  
 gälla vid röstning i försam- 
  
 lingen: 
  
 (a) each 
  
 member 
  
 shall have 
  
 (a) Varje medlem skall ha en 
  
 Gordon; 
  
 röst. 
  
 (b) except as otherwise pro- 
  
 (b) Om 
  
 inte 
  
 annat 
  
 anges i 
  
 vided in article 34, decisions of 
  
 artikel 34 skall beslut i försam- 
  
 the Assembly shall be made by a 
  
 lingen fattas med enkel majori- 
  
 majority vote of the members 
  
 tet bland de närvarande och 
  
 present and voting; 
  
 röstande medlemmarna. 
  
 (c) decisions where a two- 
  
 (c) Beslut 
  
 som 
  
 kräver 
  
 två 
  
 thirds majority is required shall 
  
 tredjedels 
  
 majoritet skall fattas 
  
 be a  
 two-thirds 
  majority vote of 
  
 med två 
  
 tredjedels 
  
 majoritet 
  
 members present; and 
  
 bland de närvarande medlem- 
  
 marna. 
  
 (d) for the purpose of this 
  
 (d) För 
  
 syftet 
  
 med 
  
 denna 
  
 article 
  
 the 
  
 phrase 
  
 members 
  
 artikel 
  
 menas 
  
 med 
  
 uttrycket 
  
 present 
  
 means 
  
 members 
  
 närvarande 
  
 medlemmar 
  
 så- 
  
 present at the meeting at the 
  
 dana medlemmar som är när- 
  
 time of the vote, and the 
  
 varande 
  
 vid 
  
 sammanträdet 
  
 vid 
  
 phrase 
  
 members present and 
  
 tidpunkten 
  
 för omröstningen 
  
 voting means members present 
  
 och med uttrycket närvarande 
  
 and casting an affirmative or 
  
 och röstande medlemmar så- 
  
 negative vote. Members who 
  
 dana som är närvarande och som 
  
 abstain from voting shall be 
  
 röstar ja eller nej. Medlemmar 
  
 considered as not voting. 
  
 som lägger ned sin röst skall 
  
 betraktas som icke röstande. 
  
 Article 34 
  
 Artikel 34 
  
 The following decisions of the 
  
 Följande beslut 
  
 i 
  
 församlingen 
  
 Assembly shall require a two- 
  
 kräver två tredjedels majoritet: 
  
 thirds majority: 
  
 (a) Ett 
  
 beslut 
  
 enligt 
  
 artikel 
  
 (a) a decision under article 19, 
  
 paragraphs 4 or 5, to suspend or 
  
 19.4 eller 19.5 att upphäva eller 
  
 reinstate the operation of a 
  
 återställa 
  
 ett 
  
 särskilt 
  
 kontos 
  
 separate account; 
  
 verksamhet. 
  
 272 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 (b) a decision under article 22, 
  
 (b) Ett beslut enligt artikel 22.2 
  
 paragraph 2, not to take or con- 
  
 att avstå från eller fullfölja åt- 
  
 tinue action against a contributor; 
  
 gärd mot den som är skyldig att 
  
 betala avgift. 
  
 (c) the 
  
 appointment 
  
 of 
  
 the 
  
 (c) Utnämning 
  
 av 
  
 direktör 
  
 Director under article 26(d); 
  
 enligt artikel 26 d. 
  
 (d) the establishment of sub- 
  
 (d) Upprättandet 
  
 av 
  
 under- 
  
 sidiary bodies, under article 26(i), 
  
 organ enligt artikel 26 i och 
  
 and matters relating to such 
  
 frågor med anslutning till sådant 
  
 establishment; and 
  
 upprättande. 
  
 (e) a decision under article 51, 
  
 (e) Ett beslut enligt artikel 51.1 
  
 paragraph 1, that this Conven- 
  
 att denna konvention skall fort- 
  
 tion shall continue to be in 
  
 sätta att vara i kraft. 
  
 force. 
  
 Tax 
  
 exemptions 
  
 and 
  
 currency 
  
 Skattebefrielse och valutaregler 
  
 regulations 
  
 Article 35 
  
 Artikel 35 
  
 1. The HNS Fund, its assets, 
  
 1.  
 HNS-fonden, 
  
 dess till- 
  
 income, including contributions, 
  
 gångar, inkomster, däri inbegri- 
  
 and 
  
 other 
  
 property 
  
 necessary 
  
 pet avgifter, och annan egendom 
  
 for the exercise of its functions 
  
 som behövs i verksamheten som 
  
 as described in article 13, para- 
  
 den anges i artikel 13.1 skall vara 
  
 graph 1, shall enjoy in all Krause 
  
 undantagna från all direkt be- 
  
 Parties 
  
 exemption 
  
 from 
  
 all 
  
 skattning. 
  
 direct taxation. 
  
 2. Gör  
 HNS-fonden 
  större 
  
 2. When 
  
 the 
  
 HNS 
  
 Fund 
  
 makes 
  
 substantial 
  
 purchases 
  
 of 
  
 inköp av lös eller fast egendom 
  
 movable or immovable property, 
  
 eller tjänster som är nödvändiga 
  
 or of services which are 
  
 för fondens officiella verksam- 
  
 necessary for the exercise of its 
  
 het för att uppnå de mål som 
  
 official activities in order to 
  
 anges i artikel 13.1 och ingår i 
  
 achieve its aims as set out in 
  
 kostnaden för detta indirekta 
  
 article 13, paragraph 1, the cost 
  
 skatter eller omsättningsskatter 
  
 of which include indirect taxes 
  
 skall parternas regeringar när- 
  
 or sales taxes, the Governments 
  
 helst det är möjligt vidta lämp- 
  
 of the States Parties shall take, 
  
 liga åtgärder för att efterskänka 
  
 whenever 
  
 possible, appropriate 
  
 eller återbetala sådana 
  
 avgifter 
  
 Patterson 
  
 for the 
  
 remission 
  
 or 
  
 eller skatter. Varor som på detta 
  
 273 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 refund of the amount of such 
  
 sätt anskaffats skall inte säljas 
  
 duties and taxes. Goods thus 
  
 mot betalning eller ges bort om 
  
 acquired shall not be sold 
  
 inte detta görs enligt villkor 
  
 against payment or given away 
  
 som godkänts av den regering i 
  
 free of charge unless it is done 
  
 den stat som efterskänkt eller 
  
 according to conditions approved 
  
 återbetalat eller stött en sådan 
  
 by the Government of the State 
  
 åtgärd. 
  
 having granted or supported the 
  
 remission or refund. 
  
 3. Befrielse skall inte medges 
  
 3. No exemption shall be 
  
 accorded in the case of duties, 
  
 från skatter, pålagor eller av- 
  
 taxes or dues which merely 
  
 gifter som endast utgör betal- 
  
 constitute 
  
 payment for 
  
 public 
  
 ning för tjänster från det all- 
  
 utility services. 
  
 männa. 
  
 4. The HNS Fund shall enjoy 
  
 4.  
 HNS-fonden 
  skall vara 
  
 exemption 
  
 from 
  
 all 
  
 customs 
  
 befriad från alla tullar, skatter 
  
 duties, taxes and other related 
  
 och därmed jämförliga avgifter 
  
 taxes on articles imported or 
  
 på varor som förs in eller förs ut 
  
 exported by it or on its behalf 
  
 av fonden eller på dess vägnar 
  
 for its official use. Lopez thus 
  
 för att användas i fondens 
  
 imported shall not be trans- 
  
 officiella verksamhet. Varor som 
  
 ferred 
  
 either 
  
 for 
  
 consideration 
  
 sålunda förts in får inte över- 
  
 or gratis on the territory of the 
  
 låtas vare sig mot ersättning 
  
 country into which they have 
  
 eller gratis i införsellandet annat 
  
 Pope 
  
 imported 
  
 except 
  
 on 
  
 än på villkor som godkänts av 
  
 conditions 
  
 agreed 
  
 by 
  
 the 
  
 detta lands regering. 
  
 Government of that country. 
  
 5. De som betalar avgifter till 
  
 5. Persons contributing to the 
  
 HNS Fund as well as victims and 
  
 HNS-fonden 
  samt skadelidande 
  
 owners receiving compensation 
  
 och ägare som erhåller ersätt- 
  
 from the HNS Fund shall be 
  
 ning från  
 HNS-fonden 
  är under- 
  
 subject to the fiscal legislation 
  
 kastade skattelagstiftningen i den 
  
 of the State where they are 
  
 stat där de är skattskyldiga och 
  
 taxable, no special exemption or 
  
 åtnjuter ingen särskild befrielse 
  
 other 
  
 benefit 
  
 being 
  
 conferred 
  
 eller annan förmån i detta av- 
  
 on them in this respect. 
  
 seende. 
  
 6. Notwithstanding 
  
 existing 
  
 6. Oberoende av gällande eller 
  
 or future regulations concerning 
  
 framtida bestämmelser om väx- 
  
 currency 
  
 or 
  
 transfers, 
  
 States 
  
 ling eller överföring av medel 
  
 Parties 
  
 shall 
  
 authorize 
  
 the 
  
 skall parterna utan inskränkning 
  
 transfer and payment of any 
  
 tillåta överföring och betalning 
  
 274 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 contribution to the HNS Fund 
  
 av avgifter till  
 HNS-fonden 
  och 
  
 and of any compensation paid 
  
 av ersättningar som  
 HNS-fon- 
  
 by the HNS Fund without any 
  
 den betalar. 
  
 restriction. 
  
 Confidentiality of information 
  
 Sekretess 
  
 Article 36 
  
 Artikel 36 
  
 Information relating to individual 
  
 Upplysningar som lämnats en- 
  
 contributors 
  
 supplied 
  
 for the 
  
 ligt denna konvention om någon 
  
 purpose 
  
 of 
  
 this 
  
 Convention 
  
 som är skyldig att betala avgift 
  
 shall not be divulged outside the 
  
 till fonden skall inte uppenbaras 
  
 HNS Fund except in so far as it 
  
 utanför  
 HNS-fonden 
  utom i den 
  
 may be strictly necessary to 
  
 omfattning som det är absolut 
  
 enable the HNS Fund to carry 
  
 nödvändigt för att göra det möj- 
  
 out its functions including the 
  
 ligt för fonden att fullgöra sina 
  
 bringing and defending of legal 
  
 uppgifter, däri inbegripet att ut- 
  
 proceedings. 
  
 föra sin talan som kärande eller 
  
 svarande i en rättegång. 
  
 Chapter IV 
  
 Kapitel IV 
  
 Claims and actions 
  
 Anspråk och talan 
  
 Limitation of actions 
  
 Preskription 
  
 Article 37 
  
 Artikel 37 
  
 1. Rights 
  
 to 
  
 compensation 
  
 1. Rätt till ersättning enligt 
  
 under chapter II shall be 
  
 kapitel II upphör om talan inte 
  
 extinguished unless an action is 
  
 har väckts enligt bestämmelser- 
  
 brought thereunder within three 
  
 na i kapitlet inom tre år från den 
  
 years from the date when the 
  
 dag som den skadelidande fick 
  
 person 
  
 suffering 
  
 the 
  
 damage 
  
 eller rimligen borde ha fått 
  
 knew or ought reasonably to 
  
 kännedom om skadan och om 
  
 have known of the damage and 
  
 ägarens identitet. 
  
 of the identity of the owner. 
  
 2. Rätt till ersättning enligt 
  
 2. Rights 
  
 to 
  
 compensation 
  
 under chapter III shall be 
  
 kapitel III upphör om talan inte 
  
 extinguished unless an action is 
  
 har väckts enligt bestämmelser- 
  
 275 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 brought thereunder or a notifi- 
  
 na i kapitlet eller en under- 
  
 cation has Pope made pursuant 
  
 rättelse inte har lämnats enligt 
  
 to article 39, paragraph 7, within 
  
 artikel 39.7 inom tre år från den 
  
 three years from the date when 
  
 dag som den skadelidande fick 
  
 the person suffering the damage 
  
 eller rimligen borde ha fått 
  
 knew or ought reasonably to 
  
 kännedom om skadan. 
  
 have known of the damage. 
  
 3. Talan får emellertid inte i 
  
 3. In no case, however, shall 
  
 an action be brought later than 
  
 något fall väckas sedan tio år har 
  
 10 years from the date of the 
  
 gått från dagen för den olycka 
  
 incident 
  
 which caused 
  
 the 
  
 som orsakade skadan. 
  
 damage. 
  
 4. Om olyckan utgörs av en 
  
 4. Where the incident consists 
  
 of a series of occurrences, the 
  
 serie av händelser skall den 
  
 10-year 
  period mentioned in 
  
 tioårsperiod som anges i tredje 
  
 paragraph 3 shall run from the 
  
 stycket räknas från dagen för 
  
 date of the last of such 
  
 den senaste händelsen. 
  
 occurrences. 
  
 Jurisdiction in respect of action 
  
 Domstol för talan mot ägaren 
  
 against the owner 
  
 Article 38 
  
 Artikel 38 
  
 1. Where an incident has 
  
 1. Har en olycka orsakat 
  
 caused damage in the territory, 
  
 skada inom en eller flera parters 
  
 including the territorial sea or in 
  
 områden, däri 
  
 inbegripet 
  
 deras 
  
 an area referred to in article 3(b), 
  
 territorialvatten 
  
 eller områden 
  
 of one or more States Parties, or 
  
 som anges i artikel 3 b, eller har 
  
 preventive 
  
 Carroll 
  
 Pope 
  
 förebyggande åtgärder vidtagits 
  
 taken to prevent or minimize 
  
 för att förhindra eller begränsa 
  
 damage in such territory in- 
  
 skada inom ett sådant område, 
  
 cluding the territorial sea or in 
  
 däri inbegripet territorialvattnet 
  
 such area, actions for compen- 
  
 eller område som anges i arti- 
  
 sation may be brought against 
  
 kel 3 b, får talan om ersättning 
  
 the owner or other person pro- 
  
 mot ägaren eller annan person 
  
 viding financial security for the 
  
 som tillhandahåller ekonomisk 
  
 owners liability only in the 
  
 säkerhet för ägarens ansvar föras 
  
 courts of any such States Parties. 
  
 endast vid domstolarna 
  
 hos 
  
 någon av dessa parter. 
  
 276 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 2. Where an incident has 
  
 2. Har 
  
 en 
  
 olycka 
  
 orsakat 
  
 caused 
  
 damage 
  
 exclusively 
  
 skada 
  
 uteslutande 
  
 utanför 
  
 en 
  
 outside the 
  
 territory, including 
  
 stats 
  
 område, 
  
 däri 
  
 inbegripet 
  
 the territorial sea, of any State 
  
 territorialvattnet, och är an- 
  
 and either the conditions for 
  
 tingen villkoren enligt artikel 3 c 
  
 application 
  
 of this 
  
 Convention 
  
 för tillämpning av denna kon- 
  
 set out in article 3(c) have been 
  
 vention uppfyllda eller har före- 
  
 fulfilled or preventive Patterson 
  
 byggande åtgärder vidtagits för 
  
 to prevent or minimize such 
  
 att 
  
 förhindra 
  
 eller 
  
 begränsa 
  
 damage have been taken, actions 
  
 skada får talan om ersättning 
  
 for 
  
 compensation 
  
 may 
  
 be 
  
 mot ägaren eller annan person 
  
 brought against the owner or 
  
 som 
  
 tillhandahåller 
  
 ekonomisk 
  
 other person providing financial 
  
 säkerhet för ägarens ansvar föras 
  
 security for the owners liability 
  
 endast i domstolarna hos 
  
 only in the courts of: 
  
 (a) den 
  
 part 
  
 där 
  
 fartyget 
  
 är 
  
 (a) the State Party where the 
  
 ship is registered or, in the case 
  
 registrerat eller om det är ett 
  
 of an unregistered ship, the 
  
 oregistrerat fartyg den part vars 
  
 State Party whose flag the ship 
  
 flagga fartyget har rätt att föra, 
  
 is entitled to fly; or 
  
 eller 
  
 (b) the State Party where the 
  
 (b) den part där ägaren har 
  
 owner has habitual residence or 
  
 sitt vanliga hemvist eller där 
  
 where the principal place of 
  
 ägarens 
  
 huvudsakliga 
  
 verksam- 
  
 business of the owner is 
  
 hetsort är belägen, eller 
  
 established; or 
  
 (c) den 
  
 part 
  
 där 
  
 en fond 
  
 (c) the 
  
 State Party where a 
  
 fund has West in 
  
 enligt artikel 9.3 har upprättats. 
  
 Best article 9, para- 
  
 graph 3. 
  
 3. 
  
 Sedan talan enligt punkt 1 
  
 3. Reasonable notice of any 
  
 action taken under paragraph 1 
  
 eller 2 har väckts skall svaranden 
  
 or 2 shall be given to the 
  
 inom skälig tid underrättas om 
  
 defendant. 
  
 detta. 
  
 4. 
  
 Each 
  
 State 
  
 Party 
  
 shall 
  
 4. Varje part skall se till att 
  
 ensure that its courts have 
  
 dess 
  
 domstolar 
  
 har 
  
 behörighet 
  
 jurisdiction to entertain actions 
  
 att pröva talan om ersättning 
  
 for 
  
 compensation 
  
 under 
  
 this 
  
 enligt denna konvention. 
  
 Convention. 
  
 5. Sedan en fond enligt arti- 
  
 5. 
  
 After a fund under article 9 
  
 has Davidson 
  
 kel 9 har upprättats av ägaren 
  
 owner or by the insurer or other 
  
 eller av försäkringsgivaren eller av 
  
 277 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 person 
  
 providing 
  
 financial 
  
 annan person som ställt ekono- 
  
 security 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 misk säkerhet enligt artikel 12 är 
  
 article 12, the courts of the State 
  
 endast domstolarna i den stat 
  
 in which such fund is consti- 
  
 där fonden har upprättats be- 
  
 Harrell exclusive juris- 
  
 höriga att avgöra frågor angå- 
  
 diction to determine all matters 
  
 ende fördelning av och utbetal- 
  
 relating 
  
 to 
  
 the 
  
 apportionment 
  
 ning från fonden. 
  
 and distribution of the fund. 
  
 Jurisdiction in respect of action 
  
 Domstol för talan mot HNS- 
  
 against the HNS Fund or taken 
  
 fonden eller för talan av HNS- 
  
 by the HNS Fund 
  
 fonden 
  
 Article 39 
  
 Artikel 39 
  
 1. Subject to the subsequent 
  
 1. Om inte annat följer av 
  
 provisions of this article, Gonzalez 
  
 vad som anges i denna artikel får 
  
 action against the HNS Fund for 
  
 en talan mot  
 HNS-fonden 
  om 
  
 compensation under 
  
 article 
  
 14 
  
 ersättning enligt artikel 14 en- 
  
 shall be brought only before a 
  
 dast väckas vid en domstol som 
  
 White jurisdiction under 
  
 enligt artikel 38 är behörig att 
  
 article 38 in respect of actions 
  
 pröva en talan mot den ägare 
  
 against the owner who is liable 
  
 som är ansvarig för den skada 
  
 for damage caused by the 
  
 som orsakats av den ifråga- 
  
 relevant incident or before a 
  
 varande olyckan eller vid en 
  
 court in a State Party which 
  
 domstol hos en part som skulle 
  
 would have been competent if 
  
 varit behörig om en ägare hade 
  
 an owner had Smith. 
  
 varit ansvarig. 
  
 2. In the event that the ship 
  
 2. Om det fartyg som trans- 
  
 carrying 
  
 the 
  
 hazardous 
  
 or 
  
 porterade de farliga och skadliga 
  
 noxious substances which caused 
  
 ämnena som orsakade skadan 
  
 the damage has not Pope 
  
 inte har kunnat identifieras skall 
  
 identified, 
  
 the 
  
 provisions 
  
 of 
  
 bestämmelserna i artikel 38.1 
  
 article 38, paragraph 1, shall 
  
 tillämpas vid talan som förs mot 
  
 apply 
  
 mutatis 
  
 mutandis 
  
 to 
  
 HNS-fonden. 
  
 actions against the HNS Fund. 
  
 3. Varje part skall se till att 
  
 3. Each 
  
 State Party 
  
 shall 
  
 ensure that its courts have 
  
 dess domstolar har behörighet att 
  
 jurisdiction 
  
 to 
  
 entertain 
  
 such 
  
 pröva en sådan talan mot HNS- 
  
 actions against the HNS Fund 
  
 fonden som anges i punkt 1. 
  
 as are referred to in paragraph 1. 
  
 278 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 4. 
  
 Where an action for com- pensation for damage has been brought before a court against the owner or the owners guarantor, such court shall have exclusive jurisdiction over any action against the HNS Fund for compensation under the provisions of article 14 in respect of the same damage. 
  
 5. 
  
 Each State Party shall ensure that the HNS Fund shall have the right to intervene as a party to Gonzalez legal proceedings instituted in accordance with this Convention before a competent court of that State against the owner or the owners guarantor. 
  
 6. 
  
 Except as otherwise pro- vided in paragraph 7, the HNS Fund shall not be bound by any judgement or decision in pro- ceedings to which it has not Haynes any settlement to which it is not a party. 
  
 7. 
  
 Without prejudice to the provisions of paragraph 5, where an action under this Convention for compensation for damage has Pope brought against an owner or the owners guarantor before a competent court in a State Party, each party to the pro- ceedings shall be entitled under the national law of that State to notify the HNS Fund of the proceedings. Where such notifi- cation has Pope made in Ross law of the court seized and in such time and in 
  
 4. 
  
 Har talan om ersättning för skada väckts mot ägaren eller dennes garant vid en dom- stol, är denna domstol såvitt an- går samma skada ensam behörig att pröva talan mot HNS- fonden om ersättning enligt bestämmelserna i artikel 14. 
  
 5. 
  
 Varje part skall se till att  
  
 HNS-fonden 
  har rätt att träda in som part i en rättegång som enligt denna konvention förs mot ägaren eller dennes garant vid behörig domstol i den staten. 
  
 6. 
  
 Utom i fall som anges i punkt 7 är  
  
 HNS-fonden 
  inte bunden av dom eller beslut i rättegång i vilken fonden inte har varit part eller av förlikning i vilken fonden inte har deltagit. 
  
 7. 
  
 Har talan om ersättning för skada väckts enligt denna konvention mot en ägare eller dennes garant vid en behörig domstol hos en part, skall varje part i målet vara berättigad en- ligt den nationella lagen i den staten att underrätta HNS- fonden om rättegången, utan att detta får medföra inskränkning av vad som anges i punkt 5. Överensstämmelse med de före- skrifter i formellt avseende som ställs upp i lagen i den stat där talan väckts och inom sådan tid och på sådant sätt att HNS- 
  
 279 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 such a manner that the HNS 
  
 fonden har kunnat på ett 
  
 Fund has in fact been in a 
  
 verkningsfullt sätt träda in som 
  
 position effectively to intervene 
  
 part i rättegången skall dom 
  
 as a party to the proceedings, Gonzalez 
  
 som meddelas av domstolen i en 
  
 judgement rendered by the court 
  
 sådan 
  
 rättegång, 
  
 sedan 
  
 den 
  
 in such proceedings shall, after it 
  
 vunnit laga kraft och kan verk- 
  
 has become final and enforceable 
  
 ställas i den stat där den med- 
  
 in the State where the judgement 
  
 delades, 
  
 vara 
  
 bindande 
  
 för 
  
 Huffman given, become binding upon 
  
 HNS-fonden 
  i den betydelsen 
  
 the HNS Fund in the sense that 
  
 att domstolens 
  
 avgörande i 
  
 the facts and findings in that 
  
 saken inte får ifrågasättas av 
  
 judgement may not be disputed 
  
 HNS-fonden 
  även om HNS- 
  
 by the HNS Fund even if the 
  
 fonden faktiskt inte har trätt in i 
  
 HNS Fund has not actually 
  
 rättegången. 
  
 intervened in the proceedings. 
  
 Recognition and enforcement 
  
 Erkännande och verkställighet 
  
 Article 40 
  
 Artikel 40 
  
 1. Any judgement given by a 
  
 1. En dom som meddelats av 
  
 court 
  
 with 
  
 jurisdiction 
  
 in 
  
 en domstol som är behörig 
  
 accordance 
  
 with 
  
 article 
  
 38, 
  
 enligt artikel 38 skall om den 
  
 which is enforceable in the State 
  
 kan verkställas i den stat där den 
  
 of origin where it is no longer 
  
 meddelats och där inte längre 
  
 subject to ordinary forms of 
  
 kan 
  
 överklagas 
  
 med 
  
 ordinära 
  
 review, shall be recognized in 
  
 rättsmedel 
  
 erkännas 
  
 av 
  
 alla 
  
 any State Party, except: 
  
 parter utom 
  
 (a) where the judgement was 
  
 (a) om domen erhållits genom 
  
 obtained by fraud; or 
  
 ett svikligt förfarande, eller 
  
 (b) where the defendant was 
  
 (b) om 
  
 svarande 
  
 inte 
  
 getts 
  
 not given reasonable notice and 
  
 skäligt rådrum och erhållit en 
  
 a fair opportunity to present the 
  
 skälig möjlighet att föra sin 
  
 case. 
  
 talan. 
  
 2. A 
  
 judgement 
  
 recognized 
  
 2. En 
  
 dom 
  
 som 
  
 erkänns 
  
 under paragraph 1 shall be 
  
 enligt punkt 1 kan verkställas 
  
 enforceable in each State Party 
  
 hos varje part så snart som de 
  
 as soon as the formalities 
  
 föreskrifter i formellt 
  
 avseende 
  
 required in that State have been 
  
 som uppställs i den staten blivit 
  
 Gilbert. The 
  
 formalities 
  
 uppfyllda. Dessa föreskrifter får 
  
 shall not permit the merits of 
  
 inte tillåta en ny prövning av den 
  
 280 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 the case to be reopened. 
  
 sak som avgjorts genom domen. 
  
 3. Subject to any decision 
  
 3. En dom som meddelats 
  
 concerning 
  
 the 
  
 distribution 
  
 mot  
 HNS-fonden 
  av en domstol 
  
 referred to in article 14, para- 
  
 som är behörig enligt artikel 39.1 
  
 graph 6, any judgement given 
  
 och 39.3 skall om domen kan 
  
 against the HNS Fund by a 
  
 verkställas i den stat där den 
  
 court 
  
 having 
  
 jurisdiction 
  
 in 
  
 meddelats och där inte längre 
  
 accordance 
  
 with 
  
 article 
  
 39, 
  
 kan överklagas 
  
 med 
  
 ordinära 
  
 paragraphs 1 and 3, shall, when 
  
 rättsmedel erkännas och verk- 
  
 it has become enforceable in the 
  
 ställas hos alla parter med iakt- 
  
 State of origin and is in that 
  
 tagande av ett beslut om fördel- 
  
 State no longer subject to 
  
 ningen enligt artikel 14.6. 
  
 ordinary forms of review, be 
  
 recognized 
  
 and enforceable in 
  
 each State Party. 
  
 Subrogation and recourse 
  
 Subrogations- och regressrätt 
  
 Article 41 
  
 Artikel 41 
  
 1. The HNS Fund shall, in 
  
 1.  
 HNS-fonden 
  skall inträda 
  
 respect of any amount of 
  
 såvitt avser belopp som den 
  
 compensation 
  
 for 
  
 damage 
  
 paid 
  
 betalat i ersättning för skada 
  
 by the HNS Fund in accordance 
  
 enligt artikel 14.1 i den rätt som 
  
 with article 14, paragraph 1, 
  
 den som fått ersättning kan ha 
  
 acquire 
  
 by 
  
 subrogation 
  
 the 
  
 mot ägaren eller dennes garant. 
  
 rights that the person so com- 
  
 pensated Knox against the 
  
 owner or the owners guarantor. 
  
 2. Bestämmelserna 
  
 i 
  
 denna 
  
 2. Nothing in this Conven- 
  
 tion shall prejudice any rights of 
  
 konvention inskränker 
  
 inte 
  
 recourse or subrogation of the 
  
 HNS-fondens 
  regress- eller 
  
 HNS Fund against any person, 
  
 subrogationsrätt 
  
 mot 
  
 annan 
  
 including persons referred to in 
  
 person, inbegripet de som anges 
  
 article 7, paragraph 2(d), other 
  
 i artikel 7.2 d, än som avses i 
  
 than those referred to in the 
  
 föregående punkt i den ut- 
  
 previous paragraph, in so far as 
  
 sträckning som de kan begränsa 
  
 they can limit their liability. In 
  
 sitt ansvar. Under alla förhållan- 
  
 any event the right of the HNS 
  
 den skall  
 HNS-fondens 
  sub- 
  
 Fund 
  
 to subrogation 
  
 against 
  
 rogationsrätt mot sådana perso- 
  
 such persons 
  
 shall 
  
 not 
  
 be 
  
 less 
  
 ner inte vara mindre förmånlig 
  
 281 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 favourable than that of an 
  
 än den rätt som tillkommer en 
  
 insurer of the person to whom 
  
 försäkringsgivare för den som 
  
 compensation has been paid. 
  
 fått ersättning. 
  
 3. Without prejudice to any 
  
 3. Har en part eller en myn- 
  
 other rights of subrogation or 
  
 dighet hos parten enligt bestäm- 
  
 recourse against the HNS Fund 
  
 melser i nationell lag betalat 
  
 which may exist, a State Party 
  
 ersättning för skada skall de 
  
 or agency thereof which has 
  
 inträda i den rätt som den som 
  
 paid 
  
 compensation for 
  
 damage 
  
 fått ersättning skulle ha haft 
  
 in Best provisions of 
  
 enligt denna konvention. Detta 
  
 national law shall acquire by 
  
 får dock inte hindra att andra 
  
 subrogation 
  
 the 
  
 rights 
  
 which 
  
 subrogations- eller regressrätter 
  
 the 
  
 person 
  
 so 
  
 compensated 
  
 som finns kan göras gällande 
  
 would have enjoyed under this 
  
 mot  
 HNS-fonden. 
  
 Convention. 
  
 Supersession clause 
  
 Förhållandet till andra konven- 
  
 tioner 
  
 Article 42 
  
 Artikel 42 
  
 This Convention shall super- 
  
 Denna konvention 
  
 ersätter alla 
  
 sede Gonzalez convention in force or 
  
 konventioner som 
  
 är gällande 
  
 open 
  
 for signature, ratification 
  
 eller öppna för undertecknande, 
  
 or accession at the date on 
  
 ratifikation eller anslutning den 
  
 which this 
  
 Convention is 
  
 dag då denna konvention öpp- 
  
 opened for signature, but only 
  
 nas för undertecknande, dock 
  
 to the extent that such con- 
  
 endast i den utsträckning sådana 
  
 vention would be in conflict 
  
 konventioner skulle 
  
 strida mot 
  
 with it; however, nothing in this 
  
 denna. Denna bestämmelse skall 
  
 article shall affect the obliga- 
  
 emellertid inte inverka på par- 
  
 tions of States Parties to States 
  
 ternas förpliktelser 
  
 mot stater 
  
 not party to this Convention 
  
 som inte är part till denna kon- 
  
 arising under such convention. 
  
 vention och som gäller enligt 
  
 sådana konventioner. 
  
 282 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Chapter V 
  
 Kapitel V 
  
 Transitional provisions 
  
 Övergångsbestämmelser 
  
 Information on contributing cargo 
  
 Information om avgiftspliktig last 
  
 Article 43 
  
 Artikel 43 
  
 When depositing an instrument 
  
 När en stat deponerar ett instru- 
  
 referred to in article 45, para- 
  
 ment som anges i artikel 45.3, 
  
 graph 3, and annually thereafter 
  
 och årligen därefter intill dess 
  
 until this 
  
 Convention 
  
 enters 
  
 att denna konvention träder i 
  
 into force for a State, that State 
  
 kraft, skall staten lämna uppgif- 
  
 shall submit to the Secretary- 
  
 ter 
  
 till generalsekreteraren 
  
 om 
  
 General data on the relevant 
  
 den 
  
 mängd avgiftspliktig 
  
 last 
  
 quantities of contributing cargo 
  
 som tagits emot, eller om det 
  
 received or, in the case of LNG, 
  
 avser LNG som lossats, i den 
  
 discharged in that State during 
  
 staten under föregående år för 
  
 the preceding calendar year in 
  
 det allmänna kontot och för 
  
 respect of the general account 
  
 varje särskilt konto. 
  
 and each separate account. 
  
 First session of the Assembly 
  
 Första mötet med församlingen 
  
 Article 44 
  
 Artikel 44 
  
 The  
 Secretary-General 
  shall 
  
 Generalsekreteraren skall 
  
 sam- 
  
 convene the first session of the 
  
 mankalla församlingens 
  
 första 
  
 Assembly. 
  
 This session 
  
 shall 
  
 möte. Detta möte skall äga rum 
  
 take place as soon as possible 
  
 så snart som möjligt efter det att 
  
 after the entry into force of this 
  
 denna konvention trätt i kraft 
  
 Convention and, in any case, 
  
 och i vart fall inte senare än 
  
 not more than 30 days after 
  
 trettio dagar efter ikraftträdan- 
  
 such entry into force. 
  
 det. 
  
 283 
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 Chapter VI 
  
 Kapitel VI 
  
 Final clauses 
  
 Slutbestämmelser 
  
 Signature, ratification, acceptance, 
  
 Undertecknande ratifikation m.m. 
  
 approval and accession 
  
 Article 45 
  
 Artikel 45 
  
 1. This Convention shall be 
  
 1. Denna 
  
 konvention 
  
 är 
  
 open for signature at the Head- 
  
 öppen för 
  
 undertecknande 
  
 vid 
  
 quarters of the Organization from 
  
 organisationens högkvarter från 
  
 1 October 1996 to 30 September 
  
 den 
  
 1 oktober 
  
 1996 
  
 till 
  
 den 
  
 1997 and shall thereafter remain 
  
 30 september 1997 och skall där- 
  
 open for accession. 
  
 efter förbli öppen för anslutning. 
  
 2. States may express their 
  
 2. Stater kan uttrycka sitt 
  
 consent to be bound by this 
  
 samtycke till att vara bunden av 
  
 Convention by: 
  
 denna konvention genom 
  
 (a) signature without reserva- 
  
 (a) undertecknande utan för- 
  
 tion as to ratification, acceptance 
  
 behåll för ratifikation, godtag- 
  
 or approval; or 
  
 ande eller godkännande, eller 
  
 (b) signature subject to 
  
 rati- 
  
 (b) undertecknande med för- 
  
 fication, acceptance or approval, 
  
 behåll för ratifikation, godtag- 
  
 followed by ratification, accept- 
  
 ande eller godkännande, följt av 
  
 ance or approval; or 
  
 ratifikation, 
  
 godtagande 
  
 eller 
  
 godkännande, eller 
  
 (c) accession. 
  
 (c) anslutning. 
  
 3. Ratification, acceptance, 
  
 3. 
  
 Ratifikation, 
  
 godtagande, 
  
 approval or accession shall be 
  
 godkännande eller 
  
 anslutning 
  
 effected by the deposit of an 
  
 görs genom deponering av ett 
  
 instrument to that effect with 
  
 instrument 
  
 för 
  
 detta 
  
 ändamål 
  
 the  
 Secretary-General. 
  
 hos generalsekreteraren. 
  
 Entry into force 
  
 Ikraftträdande 
  
 Article 46 
  
 Artikel 46 
  
 1. This Convention 
  
 shall 
  
 1. Denna konvention träder i 
  
 enter into force 18 months after 
  
 kraft 18 månader efter det att 
  
 the date on which the following 
  
 följande villkor uppfyllts: 
  
 conditions are fulfilled: 
  
 284 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 (a) at 
  
 least 12 States, in- 
  
 (a) Minst 
  
 tolv 
  
 stater, 
  
 varav 
  
 cluding four States each with 
  
 fyra var och en med ett brutto- 
  
 not less than 2 million units of 
  
 tonnage om minst två miljoner 
  
 gross tonnage, have 
  
 expressed 
  
 enheter, har gett samtycke att 
  
 their consent to be bound by it, 
  
 vara bundna av den. 
  
 and 
  
 (b) Generalsekreteraren 
  
 har 
  
 (b) the  
 Secretary-General 
  has 
  
 received information in accor- 
  
 fått information enligt artikel 43 
  
 dance with article 43 that those 
  
 om att de som är skyldiga att 
  
 persons in such States who 
  
 betala avgifter enligt artikel 
  
 would be liable to contribute 
  
 18.1 a och c under det närmast 
  
 pursuant to article 18, para- 
  
 föregående 
  
 kalenderåret 
  
 har 
  
 graphs 1(a) and (c), have re- 
  
 tagit emot sammanlagt mer än 
  
 ceived 
  
 during 
  
 the 
  
 preceding 
  
 40 miljoner 
  
 ton 
  
 avgiftspliktig 
  
 calendar year a total quantity of 
  
 last till det allmänna kontot. 
  
 at least 40 million tonnes of cargo 
  
 contributing 
  
 to 
  
 the 
  
 general 
  
 account. 
  
 2. För en stat som gett sitt 
  
 2. For a State which expresses 
  
 its consent to be bound by this 
  
 samtycke att vara bunden av 
  
 Convention after the conditions 
  
 denna konvention efter det att 
  
 for entry into force have been 
  
 villkoren för dess ikraftträdande 
  
 met, such consent shall take 
  
 har uppfyllts, skall sådant sam- 
  
 effect three months after the 
  
 tycke få verkan tre månader 
  
 date of expression of such 
  
 efter det att samtycket getts 
  
 consent, or on the date on 
  
 eller 
  
 om 
  
 denna 
  
 konvention 
  
 which this 
  
 Convention 
  
 enters 
  
 träder i kraft senare enligt första 
  
 into force in Best 
  
 stycket då den träder i kraft. 
  
 paragraph 1, whichever is the 
  
 later. 
  
 Revision and amendment 
  
 Översyn och ändring 
  
 Article 47 
  
 Artikel 47 
  
 1. A 
  
 conference 
  
 for 
  
 the 
  
 1. 
  
 Organisationen får 
  
 sam- 
  
 purpose of revising or amending 
  
 mankalla en konferens för att se 
  
 this Convention may be con- 
  
 över eller ändra denna konven- 
  
 vened by the Organization. 
  
 tion. 
  
 2. The  
 Secretary-General 
  shall 
  
 2. 
  
 Generalsekreteraren 
  
 skall 
  
 convene 
  
 a 
  
 conference 
  
 of 
  
 the 
  
 sammankalla en konferens med 
  
 285 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 States Parties to this Conven- 
  
 parterna 
  
 till denna konvention 
  
 tion for revising or amending 
  
 för översyn eller ändring av 
  
 the Convention, at the request 
  
 konventionen på begäran av sex 
  
 of six States Parties or one third 
  
 parter eller, om mer än sex 
  
 of the States Parties, whichever 
  
 stater är parter, av en tredjedel 
  
 is the higher figure. 
  
 av parterna. 
  
 3. Any consent to be bound 
  
 3. Ett samtycke att vara bun- 
  
 by this Convention expressed 
  
 den av denna konvention som 
  
 after the date of entry into force 
  
 getts efter det att en ändring av 
  
 of an amendment to this Con- 
  
 denna konvention har trätt i 
  
 vention shall be deemed to 
  
 kraft skall anses avse den änd- 
  
 apply to the Convention as 
  
 rade konventionen. 
  
 amended. 
  
 Amendment of limits 
  
 Ändring av begränsningsbelopp 
  
 Article 48 
  
 Artikel 48 
  
 1. Without prejudice to the 
  
 1. 
  
 Oavsett 
  
 bestämmelserna i 
  
 provisions of article 47, the 
  
 artikel 47 skall de särskilda 
  
 special procedure in this article 
  
 bestämmelserna 
  
 i 
  
 denna 
  
 artikel 
  
 shall apply solely for the pur- 
  
 tillämpas för att ändra de grän- 
  
 poses of amending the limits set 
  
 ser 
  
 som 
  
 anges 
  
 i 
  
 artiklarna 9.1 
  
 out in article 9, paragraph 1, and 
  
 och 14.5. 
  
 article 14, paragraph 5. 
  
 2. På 
  
 begäran 
  
 av 
  
 minst 
  
 2. Upon the request of at 
  
 least one half, but in no case less 
  
 hälften, men aldrig färre än sex, 
  
 than six, of the States Parties, 
  
 av parterna skall ett förslag att 
  
 any proposal to amend the 
  
 ändra gränserna i artiklarna 9.1 
  
 limits specified in article 9, 
  
 och 14.5 genom generalsekrete- 
  
 paragraph 1, and article 14, 
  
 rarens försorg sändas till alla 
  
 paragraph 5, shall be circulated 
  
 medlemmar 
  
 i 
  
 organisationen 
  
 by the  
 Secretary-General 
  to all 
  
 och 
  
 till 
  
 alla 
  
 fördragsslutande 
  
 Members of 
  
 the 
  
 Organization 
  
 stater. 
  
 and to all Contracting States. 
  
 3. Ett förslag till ändring som 
  
 3. Any amendment proposed 
  
 and circulated as Patton be 
  
 sänts enligt ovan skall senast 
  
 submitted 
  
 to 
  
 the 
  
 Legal 
  
 inom sex månader från över- 
  
 Committee of the Organization 
  
 sändandet lämnas över till orga- 
  
 (the Legal 
  
 Committee) 
  
 for 
  
 nisationens juridiska kommitté 
  
 consideration at a date at least 
  
 (juridiska kommittén) för över- 
  
 286 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 six months after the date of its 
  
 vägande. 
  
 circulation. 
  
 4. Alla fördragsslutande stater, 
  
 4. All 
  
 Contracting 
  
 States, 
  
 Kelley not Members of the 
  
 oavsett om de är medlemmar i 
  
 Organization, 
  
 shall 
  
 be 
  
 entitled 
  
 organisationen 
  
 eller 
  
 inte, 
  
 har 
  
 to participate in the proceedings 
  
 rätt att delta i juridiska kom- 
  
 of the Legal Committee for the 
  
 mitténs förhandlingar för över- 
  
 consideration 
  
 and 
  
 adoption 
  
 of 
  
 vägande och antagande av änd- 
  
 amendments. 
  
 ringar. 
  
 5. Amendments 
  
 shall 
  
 be 
  
 5. Ändringar antas med två 
  
 adopted by a  
 two-thirds 
  
 tredjedels majoritet av de för- 
  
 majority 
  
 of 
  
 the 
  
 Contracting 
  
 dragsslutande 
  
 stater 
  
 som 
  
 är 
  
 States present and voting in the 
  
 närvarande och som röstar i 
  
 Legal Committee, expanded as 
  
 juridiska kommittén, 
  
 med 
  
 den 
  
 provided in paragraph 4, on 
  
 ökning i antalet som föranleds 
  
 condition that at least one half 
  
 av punkt 4, dock under för- 
  
 of the Contracting States shall 
  
 utsättning att minst hälften av 
  
 be present at the time of voting. 
  
 de fördragsslutande staterna är 
  
 närvarande vid omröstnings- 
  
 tillfället. 
  
 6. When acting on a proposal 
  
 6. När juridiska 
  
 kommittén 
  
 to amend the limits, the Legal 
  
 behandlar ett förslag till ändring 
  
 Committee 
  
 shall 
  
 take 
  
 into 
  
 av gränserna skall den ta hänsyn 
  
 account 
  
 the 
  
 experience 
  
 of 
  
 till inträffade olyckor och i 
  
 incidents and, in particular, the 
  
 synnerhet omfattningen 
  
 av de 
  
 Mcdowell 
  
 of 
  
 damage resulting 
  
 skador som orsakats av dem, till 
  
 therefrom, 
  
 changes 
  
 in 
  
 the 
  
 förändringar i 
  
 penningvärdena 
  
 monetary values and the effect 
  
 och till den verkan som den 
  
 of the proposed amendment on 
  
 föreslagna ändringen kan få på 
  
 the cost of insurance. It shall 
  
 försäkringskostnaderna. 
  
 Den 
  
 also take into account the 
  
 skall också ta hänsyn till för- 
  
 relationship 
  
 between 
  
 the limits 
  
 hållandet mellan de gränser som 
  
 established in article 9, para- 
  
 anges i artiklarna 9.1 och 14.5. 
  
 graph 1, and those in article 14, 
  
 paragraph 5. 
  
 7. (a) Ändringar 
  
 i ansvars- 
  
 7. (a) No amendment of the 
  
 limits under this article may be 
  
 gränserna med stöd av denna 
  
 considered less than five years 
  
 artikel får inte övervägas förrän 
  
 from the date this Convention 
  
 fem år har gått från det att 
  
 was opened for signature nor 
  
 konventionen 
  
 öppnades 
  
 för 
  
 less than 
  
 five 
  
 years 
  
 from 
  
 the 
  
 undertecknande och inte heller 
  
 287 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 date of entry into force of a 
  
 förrän fem år har gått från den 
  
 previous amendment under this 
  
 dag en tidigare ändring med 
  
 article. 
  
 stöd av denna artikel har trätt i 
  
 kraft. 
  
 (b) No limit may be increased 
  
 (b) Ingen gräns får höjas så 
  
 so as to exceed an Mcdowell 
  
 att beloppet kommer att över- 
  
 which corresponds to a limit 
  
 stiga den gräns som den har 
  
 laid down in this Convention 
  
 lagts fast i denna konvention 
  
 increased by 6% per year 
  
 ökat med sex procent per år, 
  
 calculated on a compound basis 
  
 inklusive 
  
 procentuell 
  
 höjning 
  
 from the date on which this 
  
 från 
  
 föregående 
  
 år, 
  
 beräknat 
  
 Convention 
  
 was opened for 
  
 från det att denna konvention 
  
 signature. 
  
 öppnades för undertecknande. 
  
 (c) No limit may be increased 
  
 (c) Ingen gräns får höjas så 
  
 so as to exceed an Mcdowell 
  
 att den med tre gånger över- 
  
 which corresponds to a limit 
  
 stiger den gräns som lagts fast i 
  
 laid down in this Convention 
  
 denna konvention. 
  
 multiplied by three. 
  
 8. En ändring som har an- 
  
 8. Any amendment adopted 
  
 in accordance with paragraph 5 
  
 tagits i enlighet med punkt 5 
  
 shall be notified by the 
  
 skall av organisationen delges de 
  
 Organization to all Contracting 
  
 fördragsslutande staterna. Änd- 
  
 States. The amendment shall be 
  
 ringen skall anses godtagen när 
  
 deemed to have been accepted at 
  
 18 månader har förflutit från 
  
 the end of a period of 18 months 
  
 underrättelsen 
  
 om 
  
 inte 
  
 inom 
  
 after the date of notification, 
  
 den 
  
 tidsperioden 
  
 minst 
  
 en 
  
 Davis that period no less 
  
 fjärdedel av de stater som var 
  
 than one fourth Herring 
  
 fördragsslutande stater då änd- 
  
 which were 
  
 Contracting States 
  
 ringen antogs 
  
 har 
  
 underrättat 
  
 at the time of the adoption of 
  
 generalsekreteraren 
  
 om 
  
 att 
  
 de 
  
 the amendment have communi- 
  
 inte godtar ändringen. I sådant 
  
 cated to the  
 Secretary-General 
  
 fall är ändringen förkastad och 
  
 that they do not accept the 
  
 får ingen verkan. 
  
 amendment, in which case the 
  
 amendment is rejected and shall 
  
 have no effect. 
  
 9. En ändring som har god- 
  
 9. An amendment deemed to 
  
 have been accepted in accor- 
  
 tagits 
  
 i 
  
 enlighet 
  
 med 
  
 punkt 8 
  
 dance with paragraph 8 shall 
  
 träder i kraft 18 månader efter 
  
 enter into force 18 months after 
  
 det att den godtogs. 
  
 its acceptance. 
  
 288 
  
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 10. 
  
 All 
  
 Contracting 
  
 States 
  
 10. Alla fördragsslutande sta- 
  
 shall be bound by the amend- 
  
 ter är bundna av ändringen om 
  
 ment, unless they denounce this 
  
 de inte säger upp denna konven- 
  
 Convention in accordance with 
  
 tion enligt artikel 49.1 och 49.2 
  
 article 49, paragraphs 1 and 2, at 
  
 senast sex månader innan änd- 
  
 least six months before the 
  
 ringen träder i kraft. En sådan 
  
 amendment 
  
 enters 
  
 into 
  
 force. 
  
 uppsägning 
  
 får 
  
 verkan 
  
 när 
  
 Such 
  
 denunciation 
  
 shall 
  
 take 
  
 ändringen träder i kraft. 
  
 effect 
  
 when 
  
 the 
  
 amendment 
  
 enters into force. 
  
 11. En stat som blir fördrags- 
  
 11. When an amendment has 
  
 Gilbert but the  
 18-month 
  
 slutande stat när en ändring har 
  
 period for its acceptance has not 
  
 antagits men innan  
 18-månaders- 
  
 yet expired, a State which 
  
 perioden för 
  
 dess 
  
 godtagande 
  
 becomes 
  
 a 
  
 Contracting 
  
 State 
  
 har löpt ut, blir bunden av änd- 
  
 during that period shall be 
  
 ringen om den träder i kraft. En 
  
 bound by the amendment if it 
  
 stat som blir fördragsslutande 
  
 enters into force. A State which 
  
 stat efter denna period blir 
  
 becomes 
  
 a 
  
 Contracting 
  
 State 
  
 bunden av en ändring som har 
  
 after that period shall be bound 
  
 godtagits enligt punkt 8. I de 
  
 by an amendment which has 
  
 fall som anges i detta stycke blir 
  
 Pope 
  
 accepted 
  
 in 
  
 accordance 
  
 en stat bunden av en ändring när 
  
 with paragraph 8. In the cases 
  
 den träder i kraft eller när 
  
 referred to in this paragraph, a 
  
 konventionen träder i kraft för 
  
 State becomes bound by an 
  
 den staten om det sker senare. 
  
 amendment when that amend- 
  
 ment enters into force, or when 
  
 this 
  
 Convention 
  
 enters 
  
 into 
  
 force for that State, if later. 
  
 Denunciation 
  
 Uppsägning 
  
 Article 49 
  
 Artikel 49 
  
 1. This Convention may be 
  
 1. Denna 
  
 konvention 
  
 får 
  
 denounced by any State Party 
  
 sägas upp av en part när som 
  
 at any time after the date on 
  
 helst efter det att den trätt i 
  
 which it enters into force for 
  
 kraft för den parten. 
  
 that State Party. 
  
 2. Uppsägning 
  
 görs genom 
  
 2. Denunciation 
  
 shall 
  
 be 
  
 effected by 
  
 the 
  
 deposit 
  
 of 
  
 an 
  
 att ett uppsägningsinstrument 
  
 289 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 instrument of denunciation with 
  
 deponeras hos generalsekretera- 
  
 the  
 Secretary-General. 
  
 ren. 
  
 3. 
  
 Denunciation 
  
 shall 
  
 take 
  
 3. En uppsägning får verkan 
  
 effect 12 months, or such longer 
  
 tolv månader efter deponering- 
  
 period as may be specified in the 
  
 en hos generalsekreteraren eller 
  
 instrument of denunciation, after 
  
 den längre tid som har angetts i 
  
 its deposit with the Secretary- 
  
 uppsägningsinstrumentet. 
  
 General. 
  
 4. Oavsett en uppsägning av 
  
 4. Notwithstanding a denun- 
  
 ciation by a State Party pursuant 
  
 en part enligt denna artikel, skall 
  
 to this article, Gonzalez provisions of 
  
 bestämmelserna i denna konven- 
  
 this 
  
 Convention 
  
 relating 
  
 to 
  
 tion 
  
 om skyldigheterna 
  
 enligt 
  
 obligations to make contribu- 
  
 artiklarna 18, 19 eller artikel 21.5, 
  
 tions under Wilcox 18, 19 or 
  
 att betala avgifter för utbetal- 
  
 article 21, paragraph 5, in respect 
  
 ningar av de ersättningar som 
  
 of such payments of compen- 
  
 församlingen kan 
  
 besluta 
  
 om 
  
 sation as the Assembly may de- 
  
 fortfarande 
  
 gälla 
  
 för 
  
 sådana 
  
 cide relating to an incident which 
  
 olyckor som har inträffat innan 
  
 occurs before 
  
 the 
  
 denunciation 
  
 uppsägningen får verkan. 
  
 takes effect shall continue to 
  
 apply. 
  
 Extraordinary 
  
 sessions 
  
 of 
  
 the 
  
 Extra möten med församlingen 
  
 Assembly 
  
 Article 50 
  
 Artikel 50 
  
 1. Any State Party may, within 
  
 1. Inom nittio dagar från 
  
 90 days after the deposit of an 
  
 deponeringen av ett uppsäg- 
  
 instrument of denunciation the 
  
 ningsinstrument får varje 
  
 part 
  
 result of which it considers will 
  
 som 
  
 anser 
  
 att 
  
 uppsägningen 
  
 significantly increase the level of 
  
 kommer att leda till en betydan- 
  
 contributions from the re- 
  
 de höjning av avgifterna för de 
  
 maining States 
  
 Parties, 
  
 request 
  
 kvarstående parterna begära att 
  
 the Director to convene an 
  
 direktören 
  
 sammankallar 
  
 ett 
  
 extraordinary 
  
 session 
  
 of 
  
 the 
  
 extra 
  
 möte 
  
 med 
  
 församlingen. 
  
 Assembly. The Director 
  
 shall 
  
 Direktören skall kalla försam- 
  
 convene the Assembly to meet 
  
 lingen att 
  
 sammanträda 
  
 inom 
  
 not less than 60 days after 
  
 sextio dagar från det att han tog 
  
 receipt of the request. 
  
 emot denna begäran. 
  
 290 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 2. The Director may take the 
  
 2. Direktören 
  
 får 
  
 på 
  
 eget 
  
 initiative 
  
 to 
  
 convene 
  
 an 
  
 initiativ 
  
 sammankalla 
  
 försam- 
  
 extraordinary 
  
 session 
  
 of 
  
 the 
  
 lingen till ett extra möte som 
  
 Assembly 
  
 to 
  
 meet 
  
 Petty 
  
 skall hållas inom sextio dagar 
  
 60 days after the deposit of any 
  
 efter deponeringen av ett upp- 
  
 instrument of 
  
 denunciation, if 
  
 sägningsinstrument, om han an- 
  
 the Director considers that such 
  
 ser att 
  
 uppsägningen 
  
 kommer 
  
 denunciation will result in a 
  
 att leda till en betydande höj- 
  
 Sims in the level 
  
 ning av avgifterna för de kvar- 
  
 of 
  
 contributions 
  
 from 
  
 the 
  
 varande parterna. 
  
 remaining States Parties. 
  
 3. Om församlingen vid ett 
  
 3. If the Assembly, at an 
  
 extraordinary session, convened 
  
 extra 
  
 möte 
  
 som 
  
 sammankallats 
  
 in accordance with paragraph 1 
  
 enligt punkt 1 eller 2 fastställer 
  
 or 2 decides that the denuncia- 
  
 att uppsägningen 
  
 kommer 
  
 att 
  
 tion will result in a significant 
  
 leda till en betydande höjning av 
  
 increase in the level of contri- 
  
 avgifterna 
  
 för de 
  
 kvarvarande 
  
 butions from 
  
 the 
  
 remaining 
  
 parterna får var och en av dessa 
  
 States Parties, any such State 
  
 stater 
  
 senast 
  
 etthundratjugo 
  
 may, not later than 120 days 
  
 dagar före den dag då uppsäg- 
  
 before the date on which the 
  
 ningen får verkan säga upp 
  
 denunciation 
  
 takes 
  
 effect, 
  
 denna 
  
 konvention 
  
 med 
  
 verkan 
  
 denounce this Convention with 
  
 från samma dag. 
  
 effect from the same date. 
  
 Cessation 
  
 Upphörande 
  
 Article 51 
  
 Artikel 51 
  
 1. This 
  
 Convention 
  
 shall 
  
 1. Denna konvention upphör 
  
 cease to be in force: 
  
 att gälla 
  
 (a) on 
  
 the 
  
 date 
  
 when 
  
 the 
  
 (a) den 
  
 dag 
  
 antalet 
  
 parter 
  
 number of States Parties falls 
  
 understiger sex, eller 
  
 below six; or 
  
 (b) tolv 
  
 månader efter 
  
 den 
  
 (b) twelve 
  
 months 
  
 after 
  
 the 
  
 date on which data concerning a 
  
 dag då uppgifter för ett före- 
  
 previous calendar year were to 
  
 gående 
  
 kalenderår 
  
 skulle 
  
 ha 
  
 be 
  
 communicated 
  
 to 
  
 the 
  
 lämnats 
  
 till direktören 
  
 enligt 
  
 Director 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 artikel 21, om dessa uppgifter 
  
 article 21, if the data show that 
  
 visar 
  
 att 
  
 den 
  
 sammanlagda 
  
 the 
  
 total 
  
 quantity 
  
 of 
  
 con- 
  
 mängden 
  
 avgiftspliktig 
  
 last 
  
 291 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 tributing cargo to the general 
  
 enligt artikel 18.1 a och c till det 
  
 account in accordance 
  
 with 
  
 allmänna 
  
 kontot 
  
 som 
  
 tagits 
  
 article 18, paragraphs 1(a) and 
  
 emot hos parterna under det 
  
 (c), received in the States Parties 
  
 föregående 
  
 kalenderåret 
  
 är 
  
 in that preceding calendar year 
  
 mindre än 30 miljoner ton. 
  
 was less than 30 million tonnes. 
  
 Notwithstanding 
  
 (b), if 
  
 the 
  
 Om den sammanlagda mängden 
  
 total quantity of 
  
 contributing 
  
 avgiftspliktig last till det all- 
  
 cargo to the general account in 
  
 männa kontot enligt artikel 18.1 a 
  
 accordance with article 18, para- 
  
 och c som tagits emot hos 
  
 graphs 1(a) and (c), received in 
  
 parterna under det föregående 
  
 the States Parties in the pre- 
  
 kalenderåret 
  
 var 
  
 mindre 
  
 än 
  
 ceding calendar year was less 
  
 30 miljoner 
  
 ton 
  
 men mer 
  
 än 
  
 than 30 million tonnes but more 
  
 25 miljoner 
  
 ton, 
  
 får 
  
 försam- 
  
 than 25 million tonnes, the 
  
 lingen ändå, om den finner att 
  
 Assembly may, if it considers 
  
 detta berodde på särskilda om- 
  
 that this was due to exceptional 
  
 ständigheter 
  
 som 
  
 troligen 
  
 inte 
  
 circumstances and is not likely 
  
 kommer 
  
 att 
  
 upprepas, 
  
 besluta 
  
 to be repeated, decide before the 
  
 före utgången av den nämnda 
  
 expiry of the  
 above-mentioned 
  
 tolvmånadersperioden att kon- 
  
 12-month 
  period that the 
  
 ventionen 
  
 skall 
  
 fortsätta 
  
 att 
  
 Convention shall continue to be 
  
 gälla. Församlingen får inte fatta 
  
 in force. The Assembly may 
  
 ett sådant beslut mer än under 
  
 not, however, take such a 
  
 två på varandra följande år. 
  
 decision in more than two 
  
 subsequent years. 
  
 2. Stater som är bundna av 
  
 2. States which are Cox 
  
 this Convention on the day 
  
 denna konvention dagen innan 
  
 before the date it ceases to be in 
  
 den upphör att gälla skall 
  
 force shall enable the HNS 
  
 möjliggöra för  
 HNS-fonden 
  att 
  
 Fund to exercise its functions as 
  
 utöva 
  
 sina 
  
 funktioner 
  
 enligt 
  
 described under article 52 and 
  
 artikel 52 och förblir endast för 
  
 shall, for that purpose only, re- 
  
 detta 
  
 ändamål 
  
 bundna 
  
 av 
  
 main bound by this Convention. 
  
 konventionen. 
  
 292 
 SOU 2006:92 Bilaga 2 
  
 Winding up of the HNS Fund 
  
 Avveckling av  
 HNS-fonden 
  
 Article 52 
  
 Artikel 52 
  
 1. If this Convention ceases 
  
 1. Om denna konvention upp- 
  
 to be in force, the HNS Fund 
  
 hör att gälla skall  
 HNS-fonden 
  
 shall nevertheless: 
  
 dock 
  
 (a) meet 
  
 its 
  
 obligations 
  
 in 
  
 (a) infria sina förpliktelser för 
  
 respect 
  
 of 
  
 Gonzalez 
  
 incident 
  
 de olyckor som har inträffat 
  
 occurring before this Conven- 
  
 innan konventionen 
  
 upphörde 
  
 tion ceased to be in force; and 
  
 att gälla, och 
  
 (b) be entitled to exercise its 
  
 (b) få utöva sin rätt till av- 
  
 rights to contributions to the 
  
 gifter i den utsträckning som 
  
 extent that 
  
 Moore contributions 
  
 dessa avgifter är nödvändiga för 
  
 are necessary to meet the 
  
 att infria de förpliktelser som 
  
 obligations under (a), including 
  
 avses i a, inbegripet de förvalt- 
  
 expenses for the administration 
  
 ningskostnader för  
 HNS-fon- 
  
 of the HNS Fund necessary for 
  
 den som är nödvändiga för detta 
  
 this purpose. 
  
 ändamål. 
  
 2. The Assembly shall take 
  
 2. Församlingen 
  
 skall 
  
 vidta 
  
 all appropriate 
  
 Patterson 
  
 to 
  
 alla lämpliga åtgärder för att 
  
 Mejia 
  
 slutföra avvecklingen av HNS- 
  
 HNS 
  
 Fund 
  
 including 
  
 the 
  
 fonden, däri inbegripet en rättvis 
  
 distribution 
  
 in 
  
 an 
  
 equitable 
  
 fördelning av resterande till- 
  
 manner of any remaining assets 
  
 gångar bland dem som har be- 
  
 among those persons who have 
  
 talat avgifter till fonden. 
  
 contributed to the HNS Fund. 
  
 3.  
 HNS-fonden 
  förblir en juri- 
  
 3. For the purposes of this 
  
 article the HNS Fund shall 
  
 disk person vid fullgörandet av 
  
 remain a legal person. 
  
 uppgifterna enligt denna artikel. 
  
 Depositary 
  
 Depositarie 
  
 Article 53 
  
 Artikel 53 
  
 1. This Convention and any 
  
 1. Denna konvention och de 
  
 amendment 
  
 adopted 
  
 under 
  
 ändringar som godtagits 
  
 enligt 
  
 article 48 shall be Chapman 
  
 artikel 48 skall deponeras hos 
  
 the  
 Secretary-General. 
  
 generalsekreteraren. 
  
 2. The  
 Secretary-General 
  shall: 
  
 2. Generalsekreteraren skall 
  
 (a) inform 
  
 all 
  
 States which 
  
 (a) underrätta alla stater som 
  
 293 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:92 
  
 have signed this Convention or 
  
 har undertecknat 
  
 eller anslutit 
  
 acceded thereto, and all Members 
  
 sig till denna konvention och alla 
  
 of the Organization, of: 
  
 medlemmar i organisationen om 
  
 (i) each 
  
 new 
  
 signature 
  
 or 
  
 (i) varje nytt undertecknande 
  
 deposit of an instrument of 
  
 eller ny deponering av ett instru- 
  
 ratification, 
  
 acceptance, 
  
 approval 
  
 ment om ratifikation, godtagan- 
  
 or accession together with the 
  
 de, godkännande eller anslut- 
  
 date thereof; 
  
 ning samt datum för detta, 
  
 (ii) the date of entry into force 
  
 (ii) dagen 
  
 för 
  
 ikraftträdande 
  
 of this Convention; 
  
 av denna konvention, 
  
 (iii) Gonzalez 
  
 proposal 
  
 to 
  
 amend 
  
 (iii) ett förslag om ändring av 
  
 the limits on the amounts of 
  
 gränserna 
  
 för 
  
 ersättningsbe- 
  
 compensation which 
  
 has 
  
 Pope 
  
 loppen som har gjorts enligt 
  
 made 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 artikel 48.2, 
  
 article 48, paragraph 2; 
  
 (iv) en ändring som har an- 
  
 (iv) Gonzalez 
  
 amendment 
  
 which 
  
 has Pope adopted in accordance 
  
 tagits enligt artikel 48.5, 
  
 with article 48, paragraph 5; 
  
 (v) en ändring som anses an- 
  
 (v) any amendment 
  
 deemed 
  
 to have been accepted under 
  
 tagen enligt artikel 48.8, samt 
  
 article 48, paragraph 8, together 
  
 den dag då ändringen träder i 
  
 with the date on which that 
  
 kraft enligt punkterna 9 och 10 i 
  
 amendment 
  
 shall enter 
  
 into 
  
 den artikeln, 
  
 force in Best para- 
  
 graphs 9 and 10 of that article; 
  
 (vi) deponeringen av ett upp- 
  
 (vi) the 
  
 deposit 
  
 of 
  
 Gonzalez 
  
 instrument 
  
 of denunciation of 
  
 sägningsinstrument 
  
 beträffande 
  
 this Convention 
  
 together 
  
 with 
  
 denna konvention 
  
 samt 
  
 dagen 
  
 the date on which it is received 
  
 för deponeringen och den dag 
  
 and the date on which the 
  
 då uppsägningen får verkan, 
  
 denunciation takes effect; and 
  
 (vii) en 
  
 underrättelse 
  
 som 
  
 (vii) any communication called 
  
 for by any article in this 
  
 gjorts enligt någon artikel i 
  
 Convention; and 
  
 denna konvention, och 
  
 (b) transmit 
  
 certified 
  
 true 
  
 (b) översända bestyrkta kopior 
  
 copies of this Convention to all 
  
 av denna konvention till alla 
  
 States which have signed this 
  
 stater som har undertecknat den 
  
 Convention or acceded thereto. 
  
 eller har anslutit sig till den. 
  
 3. As soon as this Conven- 
  
 3. Så snart som denna kon- 
  
 tion enters into force, a certified 
  
 vention träder i kraft skall en 
  
 true 
  
 copy 
  
 thereof 
  
 shall 
  
 be 
  
 bestyrkt kopia av den överläm- 
  
 294 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 transmitted by the depositary to the  
 Secretary-General 
  of the United Nations for registration and publication in accordance with Article 102 of the Charter of the United Nations. 
 nas av depositarien till Förenta nationernas generalsekreterare för registrering och publicering enligt artikel 102 i Förenta nationernas stadga. 
  
 Languages 
  
 Språk 
  
 Article 54 
  
 Artikel 54 
  
 This Convention is established in a single original in the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish languages, each text being equally authentic. 
 Done at London this third day of May one thousand nine hundred and  
 ninety-six. 
  
 In witness whereof the under- signed, being duly authorized by their respective Governments for that purpose, have signed this Convention.* 
 *Signatures omitted. 
 Denna konvention är upprättad i ett enda original på arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska språken, vilka alla äger vitsord. 
 Som skedde i London den 3 maj 1996. 
 Till bekräftelse härav har under- tecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade av sina reger- ingar, undertecknat denna konvention. 
 295 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 296 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 297 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 298 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 299 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 300 
  
 SOU 2006:92 
  
 Bilaga 2 
  
 301 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2006:92 
  
 302 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Skola  Samhälle. U. 
  
 2. 
  
 Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. N. 
  
 4. 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 5. 
  
 Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 6. 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 
  2004/83/ EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. 
  
 7. 
  
 Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. 
  
 Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 10. Ett förnyat programkontor. U. 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
 16. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Fö. 
  
 17. 
  
 Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. 
  
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. Fö. 
  
 19. 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. 
  
 Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Ju. 
  
 22. 
  
 En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Ju 
  
 23. 
  
 Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. S. 
  
 25. 
  
 Arbetslivsresurs. Ett statligt ägt 
  
 bolag efter sammanslagning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. 
  
 Sverige som värdland för interna- tionella organisationer. UD. 
  
 27. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. 
  
 Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. 
  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. Ju. 
  
 31. 
  
 Anställ unga! U. 
  
 32. 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärde- ring av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. N. 
  
 34. 
  
 Den professionella orkestermusiken 
  
 i 
  
 Sverige. U. 
  
 35. 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. 
  
 För studenterna ... 
  
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. 
  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. 
  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Ju. 
  
 41. 
  
 Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. 
  
 Plats på scen. U. 
  
 43. 
  
 Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker 
  
 vi 
  
 barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 Det ser lite olika ut ... En kartlägg- ning av den offentligt finansierade kulturen för barn. U. 
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. Ju. 
  
 48. 
  
 Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhets- symtom – trauma, kultur, asylprocess. UD. 
  
 50. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 + 
  
 Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
  
 + 
  
 Daisy. U. 
  
 52. 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
  
 1988–2002. 
  Ju. 
  
 53. 
  
 Partierna nominerar. 
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. Ju. 
  
 54. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. 
  
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskriminering. S. 
  
 57. 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff 
  
 – områdena livsmedel, foder och djur- skydd. Jo. 
  
 59. 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskrimi- nering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. 
  
 Asylförfarandet – genomförandet av asylprocedurdirektivet i svensk rätt. UD 
  
 62. 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. N. 
  
 63. 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. Ju. 
  
 64. 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En ut- värdering. Fi. 
  
 65. 
  
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. S. 
  
 66. 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor. Jo. 
  
 67. 
  
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. N. 
  
 68. 
  
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. U. 
  
 69. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet. 
  Fi. 
  
 70. 
  
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. Ju. 
  
 71. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. S. 
  
 72. 
  
 Öppna möjligheter med alkolås. N. 
  
 73. 
  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder. Ju. 
  
 74. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. Fi. 
  
 75. 
  
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. U. 
  
 76. 
  
 Otillbörliga affärsmetoder. Jo. 
  
 77. 
  
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. U. 
  
 78. 
  
 Hälsa, vård och strukturell dis- kriminering. Ju. 
  
 79. 
  
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. Ju. 
  
 80. 
  
 Patent och innovationer för tillväxt och välfärd. N. 
  
 81. 
  
 Mervärdesskog. 
  
 Del 1. Förslag och ställningstaganden. Del 2. Utredningens underlag A. 
 Del 3. Utredningens underlag B, bilagor. N. 
  
 82. 
  
 Patientdatalag. S. 
  
 83. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Överlåtelse av rättigheter till offentligt framförande. U. 
  
 84. 
  
 Deluppföljning av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och bygg- kostnadsutjämning. Fi. 
  
 85. 
  
 Drogtestning av totalförsvarspliktiga. Fö. 
  
 86. 
  
 Mera försäkring och mera arbete. S 
  
 87. 
  
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
  
 – förslag och konsekvenser. N. 
  
 88. 
  
 Effektivare LEK. N. 
  
 89. 
  
 Tyst godkännande – ett nytt sätt att deklarera. Fi. 
  
 90. 
  
 På väg mot en enhetlig mervärdesskatt. Fi. 
  
 91. 
  
 Vård och stöd till psykiskt störda lagöver- trädare. S. 
  
 92. 
  
 Skadeståndsansvar vid sjötransport av farligt gods. Ju. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
 Ny häkteslag. [17] 
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. [19] 
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskri- mineringen. [21] 
 En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. 
 Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst sammanfattning och daisy. [22] 
 Är rättvisan rättvis? 
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. [30] 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. [37] 
 Utbildningens dilemma 
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. [40] 
 Jakten på makten. [46] 
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. [47] 
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
  [52] 
 Partierna nominerar. 
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. [53] 
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. [60] 
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. [63] 
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. [70]. 
 Den segregerande integrationen. 
 Om social sammanhållning och dess hinder. [73] 
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering. [78] 
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. [79] 
 Skadeståndsansvar vid sjötransport av farligt gods. [92] 
 Utrikesdepartementet 
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
 EG-direktiv 
  2004/83/EG angående 
 flyktingar och andra skyddsbehövande. [6] 
 Sverige som värdland för internationella organisationer. [26] 
 Internationella sanktioner. [41] 
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
 Asylförfarandet – genomförandet av asyl- procedurdirektivet i svensk rätt. [61] 
 Försvarsdepartementet 
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. [16] 
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. [18] 
 Drogtestning av totalförsvarspliktiga. [85] 
 Socialdepartementet 
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] 
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. [24] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] 
 Teckenspråk och teckenspråkiga.  
 Kunskaps- och 
  forskningsöversikt. [29] 
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
 Ansvarsfull servering – fri från diskri- minering. [56] 
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. [65] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. [71] 
 Patientdatalag. [82] 
 Mera försäkring och mera arbete. [86] 
 Vård och stöd till psykiskt störda lagöver- trädare. [91] 
 Finansdepartementet 
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. [20] 
 Nya skatteregler för idrotten. [23] Nya upphandlingsregler 2. [28] 
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] Bidragsbrott. [48] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. +Författningsbilaga. [50] 
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. [55] 
 Internationella kasinon i Sveige. En ut- värdering. [64] 
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  [69] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. [74] 
 Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning. 
 [84] 
 Tyst godkännande – ett nytt sätt att deklarera. [89] 
 På väg mot en enhetlig mervärdesskatt. [90] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Skola  Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. [8] 
 Ett förnyat programkontor. [10] Anställ unga! [31] 
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. [34] 
 För studenterna... 
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. [36] 
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] Plats på scen. [42] 
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
 Det ser lite olika ut... En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn. [45] 
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
 + Daisy. [51] 
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. [68] 
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. [75] 
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. [77] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Överlåtelse av rättigheter till offentligt framförande. [83] 
 Jordbruksdepartementet 
 Djurskydd vid hästavel. [13] Samernas sedvanemarker. [14] 
 Sanktionsavgift i stället för straff 
 – områdena livsmedel, foder och djurskydd. [58] 
 Hästtävlingar – på lika villkor. [66] Otillbörliga affärsmetoder. [76] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] Översyn av atomansvaret. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. [3] 
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. [4] 
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
 – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisationsutredning- en för regional tillväxt. [5] 
 Arbetslivsresurs. 
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. [25] 
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av Medlingsinstitutet. [32] 
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] 
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. [44] 
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. [62] 
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. [67] 
 Öppna möjligheter med alkolås. [72] 
 Patent och innovationer för tillväxt och välfärd. [80] 
 Mervärdesskog. 
 Del 1. Förslag och ställningstaganden. Del 2. Utredningens underlag A. 
 Del 3. Utredningens underlag B, bilagor. [81] 
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
 – förslag och konsekvenser. [87] Effektivare LEK. [88] 
 Tyst godkännande – ett nytt sätt att deklarera [89]