Nytt pensionssystem för den statsunderstödda scenkonsten  
 Nytt pensionssystem för den statsunderstödda scenkonsten 
 Betänkande av Scenkonstpensionsutredningen 
 Stockholm 2009 
 SOU 2009:50 
 SOU och Ds kan köpas från Stout kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Stout Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-598 
  191 91 Ordertel:  
 08-598 
  191 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2009 
 ISBN  
 978-91-38-23216-3 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Crane 
 Regeringen beslutade den 3 april 2008 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att genomföra en översyn av regleringen av tjänste- pensioneringen för de anställda vid vissa statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Statsrådet Crane förordnade samma dag avtalsexperten Simpson att vara särskild utredare. 
 Som experter i utredningen förordnades den 29 april 2008 departementssekreteraren Bennett, biträdande förhandlings- chefen Delgado, handläggaren Johnson, departementssekreteraren Rodriguez och produktspecialisten Daniels. Till sekreterare anställdes från och med den 15 april numera departementssekreteraren Franco. Den 29 augusti 2008 förordnades förbundsdirektören Macdonald att vara expert i utredningen. 
 Den särskilde utredaren har under arbetets gång tagit råd och fått underlag av experterna, men de har inte varit delaktiga i de förslag som utredningen lämnar. Experterna har följaktligen inte getts möjlighet att avge särskilda yttranden. 
 Utredningen, som har arbetat under namnet Scenkonstpensions- utredningen, överlämnar härmed sitt betänkande Nytt pensions- system för den statsunderstödda scenkonsten (SOU 2009:50). 
 Utredningens uppdrag är därmed slutfört. 
 Stockholm i maj 2009 
 Simpson 
 Franklin 
 Innehåll tabeller 
  
 Tabell 3.1 Antal årsverken vid institutionerna  
 2003–2007..76 
  
 Tabell 3.2 Antal årsverken vid institutionerna 2006 
  
 fördelade på yrkesgrupper ........................................... 
  
 76 
  
 Tabell 3.3 Institutionernas kostnader  
 2003–2007 ............. 
  
 76 
  
 Tabell 3.4 Institutionernas kostnader 2006 fördelad på 
  
 olika poster................................................................ 
  
 78 
  
 Tabell 3.5 Institutionernas intäkter  
 2003–2007 ................ 
  
 78 
  
 Tabell 3.6 
  
 Institutionernas intäkter 2006 fördelad på 
  
 olika poster................................................................ 
  
 79 
  
 Tabell 3.7 
  
 Antal anställda i genomsnitt 2007 fördelade 
  
 på pensionsålder ........................................................ 
  
 83 
  
 Tabell 3.8 
  
 Nivå på förmånsbestämd ålderspension från 
  
 och med 65 år för övergångsgenerationen..................... 
  
 85 
  
 Tabell 3.9 
  
 Avgiftssatser för AIP och kollektiva 
  
 premiesatser för PISA  
 2004–2006 ............................ 
  
 104 
  
 Tabell 3.10 Avgifter för AIP och premier för PISA 
  
 2004–2006 ............................................................ 
  
 105 
  
 Tabell 3.11 Avgifter för AIP och premier för PISA 2007 .. 106 
 11 
  
 Innehåll tabeller 
  
 SOU 2009:50 
  
 Tabell 3.12 Premier för PISA  
 2003–2007 
  fördelade på 
  
 premietyper.............................................................. 
  
 108 
  
 Tabell 3.13 Premiesatser för kollektiva  
 PISA-premier 
  
 2003–2007............................................................. 
  
 108 
  
 Tabell 3.14 Avgifter för AIP och premier för PISA 2007 
  
 fördelade på pensionsåldrar och premietyp.................. 
  
 109 
  
 Tabell 3.15 
  
 Genomsnittliga månadsavgifter för AIP och 
  
 månadspremier för PISA 2007 fördelade på 
  
 pensionsåldrar och premietyp .................................... 
  
 110 
  
 Tabell 3.16 
  
 Andel premier för ålderspension före 65 år 
  
 som inte resulterar i en pension ................................. 
  
 112 
  
 Tabell 3.17 
  
 Riskpremiens fördelning på försäkrade 
  
 förmåner 2007......................................................... 
  
 114 
  
 Tabell 4.1 Genomsnittliga månadsavgifter för AIP och månadspremier för PISA fördelade på pensionsåldrar ...115 
  
 Tabell 4.2 Pensionsåldrar för konstnärliga anställningar 
  
 enligt  
 PISA-förordningen ........................................... 
  
 120 
  
 Tabell 4.3 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda  
 1932–1942 
  fördelad på pensionsålder och kön..129 
  
 Tabell 4.4 
  
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer 
  
 födda  
 1932–1942 
  fördelad på inkomstslag och 
  
 pensionsålder........................................................... 
  
 130 
  
 Tabell 4.5 
  
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer 
  
 födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder 
  
 och kön ................................................................... 
  
 132 
  
 12 
  
 SOU 2009:50 
  
 Innehåll tabeller 
  
 Tabell 4.6 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer 
  
 födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder 
  
 och födelseår ........................................................... 
  
 133 
  
 Tabell 4.7 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer 
  
 födda 1943 eller senare fördelad på inkomstslag och 
  
 pensionsålder .......................................................... 
  
 134 
  
 Tabell 4.8 Pensionsgrundande inkomst 2007 för 
  
 pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på 
  
 pensionsålder och kön .............................................. 
  
 136 
  
 Tabell 4.9 Justerad pensionsgrundande inkomst 2007 
  
 för pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på 
  
 pensionsålder och kön .............................................. 
  
 137 
  
 Tabell 4.10 Pensionsgrundande inkomst 2007 för 
  
 pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på 
  
 pensionsålder och födelseår ...................................... 
  
 138 
  
 Tabell 7.1  
 PISA-förordningen 
  fortsätter att gälla efter 
  
 2011 för anställda som är födda i följande intervall ..... 
  
 163 
  
 Tabell 9.1 Fribrev för ålderspension före 65 år 
  
 multiplicerat med följande faktorer ger 
  
 övergångsfribrev för livsvarig ålderspension från och 
  
 med 65 år ............................................................... 
  
 184 
  
 Tabell 9.2 Genomsnittlig pensioneringsålder ................... 
  
 188 
  
 Tabell 9.3 Genomsnittligt övergångsfribrev fr.o.m. 65 år 
  
 för olika pensionsåldrar och födelseår, kr/månad ......... 
  
 189 
  
 Tabell 10.1 Kollektiva premier för ålderspension före 65 
  
 år i procent av pensionsunderlag................................ 
  
 194 
  
 13 
  
 Innehåll tabeller 
  
 SOU 2009:50 
  
 Tabell 10.2 
  
 Genomsnittliga ålderspensionspremier 
  
 2007 enligt  
 PISA-förordningen 
  fördelade på 
  
 pensionsålder........................................................... 
  
 196 
  
 Tabell 10.3 Riskpremiens fördelning på försäkrade 
  
 förmåner 
  
 ................................................................ 
  
 200 
  
 Tabell 11.1 Förslag till pensionsavgift i procent av lön..... 
  
 204 
  
 Tabell 11.2 Förslag till tilläggsavgift i procent av lön ....... 
  
 205 
  
 Tabell 11.3 Antal och andel anställda med lön över 7,5 
  
 ibb  
 2007-12-31....................................................... 
  
 209 
  
 Tabell 13.1 Institutionernas justerade pensionskostnad 
  
 2007, exklusive särskild löneskatt, fördelad på 
  
 pensionsålder och förmån.......................................... 
  
 225 
  
 Tabell 13.2 Institutionernas uppskattade framtida 
  
 pensionskostnad, exklusive särskild löneskatt, 
  
 fördelad på pensionsålder och förmån......................... 
  
 227 
  
 Tabell 13.3 Institutionernas uppskattade pensionskostnader, exklusive särskild löneskatt, per 
 person och pensionsålder i kronor per månad olika år...230 
  
 Tabell 13.4 
  
 Institutionernas uppskattade 
  
 pensionskostnader, exklusive särskild löneskatt, per 
  
 person och pensionsålder i procent av utbetald lön 
  
 olika år 
  
 ................................................................231 
  
 14 
 Innehåll 
  
 Förkortningar och ordförklaringar......................................... 
  
 15 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 23 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 27 
  
 1 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag ............................ 
  
 57 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 57 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet.................................................................... 
  
 58 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 59 
  
 2 
  
 En tillbakablick.......................................................... 
  
 63 
  
 2.1 
  
 Införlivande med den statliga tjänstepensioneringen ............ 
  
 64 
  
 2.2 
  
 Fortsatt statligt åtagande......................................................... 
  
 65 
  
 3 
  
 Rådande förhållanden................................................. 
  
 69 
  
 3.1 
  
 Scenkonstområdet ................................................................... 
  
 69 
  
 3.1.1 
  
 Aktörer.......................................................................... 
  
 69 
  
 3.1.2 
  
 Institutioner.................................................................. 
  
 73 
  
 3.2 
  
 Pensionssystemet..................................................................... 
  
 78 
  
 3.2.1 
  
 Allmän pension............................................................. 
  
 79 
  
 3.2.2 
  
 PISA-förordningen....................................................... 
  
 80 
  
 3.2.3 
  
 AIP-avtalet .................................................................... 
  
 88 
  
 3.2.4 
  
 Administration av  
 PISA-förordningen ....................... 
  
 89 
  
 3.2.5 
  
 Finansiering och tryggande.......................................... 
  
 91 
  
 3.2.6 
  
 Kostnad ....................................................................... 
  
 100 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2009:50 
  
 4 
  
 Problembild ............................................................. 
  
 113 
  
 4.1 
  
 Pensionssystemet och scenkonstområdet ............................ 
  
 113 
  
 4.1.1 Osäkra och höga kostnader för arbetsgivarna........... 
  
 114 
  
 4.1.2 
  
 Svårt att administrera.................................................. 
  
 117 
  
 4.1.3 Osäkra förmåner för arbetstagarna............................ 
  
 119 
  
 4.2 
  
 Scenkonst och ålder................................................................ 
  
 120 
  
 4.2.1 Nuvarande låga pensionsåldrar fungerar ej................ 
  
 122 
  
 4.2.2 Scenkonstnärer som passerat pensionsåldern ........... 
  
 123 
  
 4.2.3 Höga kostnader riskerar leda till utslagning ............. 
  
 124 
  
 4.2.4 Höga premier ger inte alltid motsvarande förmån.... 
  
 125 
  
 4.2.5 
  
 Scenkonstnärers förvärvsinkomster efter 
  
 pensioneringen ............................................................ 
  
 126 
  
 4.3 
  
 Ansvaret för pensionsvillkoren ............................................. 
  
 139 
  
 5 
  
 Så ser det ut på andra håll ........................................ 
  
 143 
  
 5.1 
  
 Övriga scenkonstområdet...................................................... 
  
 143 
  
 5.1.1 
  
 Pensionsplanerna......................................................... 
  
 143 
  
 5.1.2 
  
 Pensionsavtalen på scenkonstområdet ...................... 
  
 147 
  
 5.2 
  
 Andra länder ........................................................................... 
  
 149 
  
 5.2.1 
  
 Norge........................................................................... 
  
 149 
  
 5.2.2 
  
 Danmark...................................................................... 
  
 150 
  
 5.3 
  
 Andra yrken med låga pensionsåldrar................................... 
  
 151 
  
 5.3.1 
  
 Statliga sektorn............................................................ 
  
 152 
  
 5.3.2 
  
 Kommunala sektorn.................................................... 
  
 154 
  
 5.3.3 
  
 Privata sektorn ............................................................ 
  
 155 
  
 5.3.4 
  
 Övrigt .......................................................................... 
  
 156 
  
 6 
  
 Genomgripande förändringar...................................... 
  
 159 
  
 6.1 
  
 Förändrade bakomliggande pensionssystem ........................ 
  
 159 
  
 6.2 
  
 Behov av förändrat scenkonstpensionssystem ..................... 
  
 160 
  
 6 
 SOU 2009:50 Innehåll 
  
 7 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren 
  
 avvecklas................................................................. 
  
 163 
  
 7.1 
  
 Förslag .................................................................................... 
  
 163 
  
 7.2 
  
 Överväganden ........................................................................ 
  
 164 
  
 7.2.1 Kollektivavtalsreglerat i stället för 
  
 författningsreglerat..................................................... 
  
 164 
  
 7.2.2  
 PISA-förordningen 
  fortsätter att gälla för 
  
 avgångna, äldre och sjuka ........................................... 
  
 167 
  
 7.2.3  
 PISA-förordningen 
  fortsätter att gälla för 
  
 nuvarande institutionschefer...................................... 
  
 168 
  
 7.2.4 
  
 Sjukpension och efterlevandepension ....................... 
  
 169 
  
 7.2.5 
  
 Avgiftsbefrielse ........................................................... 
  
 170 
  
 8 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och 
  
 sångare ................................................................... 
  
 173 
  
 8.1 
  
 Förslag .................................................................................... 
  
 173 
  
 8.2 
  
 Överväganden ........................................................................ 
  
 174 
  
 8.2.1 Omställningsersättning i stället för pension............. 
  
 175 
  
 8.2.2 Efterlön ....................................................................... 
  
 177 
  
 8.2.3 Möjlighet att välja efterlön redan vid avgång............ 
  
 179 
  
 8.2.4 Dansare som går kvar på  
 PISA-förordningen 
  får 
  
 välja.............................................................................. 
  
 179 
  
 8.2.5 I statens och SPVs regi............................................... 
  
 180 
  
 9 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen............ 
  
 183 
  
 9.1 
  
 Förslag .................................................................................... 
  
 183 
  
 9.2 
  
 Överväganden ........................................................................ 
  
 185 
  
 9.2.1 Fribrev för ålderspension från och med 65 år........... 
  
 185 
  
 9.2.2 Övergångsfribrev ersätter antastbar ålderspension 
  
 före 65 år ..................................................................... 
  
 186 
  
 9.2.3 Fribrev för ålderspension före 65 år vid 
  
 långtidskontrakt.......................................................... 
  
 190 
  
 9.2.4 Administration och information ............................... 
  
 191 
  
 7 
 Innehåll SOU 2009:50 
  
 10 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner .................. 
  
 193 
  
 10.1 
  
 Förslag..................................................................................... 
  
 193 
  
 10.2 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 194 
  
 10.2.1 Kollektiva premier för förmånsbestämd 
  
 ålderspension före 65 år.............................................. 
  
 195 
  
 10.2.2 Avgift för omställningsersättning och efterlön ........ 
  
 197 
  
 10.2.3 Premiebefrielseförsäkring och annan 
  
 riskförsäkring .............................................................. 
  
 200 
  
 10.2.4 Justering av statsbidragen........................................... 
  
 200 
  
 11 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal ................................ 
  
 203 
  
 11.1 
  
 Förslag..................................................................................... 
  
 203 
  
 11.2 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 206 
  
 11.2.1 En avgiftsbestämd ålderspension ............................... 
  
 206 
  
 11.2.2 Högre pensionsavgifter för konstnärlig personal ..... 
  
 210 
  
 11.2.3 Kompensation för växlingen från 
  
 förmånsbestämt till avgiftsbestämt............................ 
  
 212 
  
 11.2.4 Fond för förtida avgång av konstnärliga skäl ............ 
  
 213 
  
 11.2.5 Annan pensionslösning för institutionschefer.......... 
  
 214 
  
 11.2.6 Varför inte kollektivavtalsreglering fullt ut?............. 
  
 215 
  
 12 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år ...... 
  
 217 
  
 12.1 
  
 Aktiva dansare och sångare.................................................... 
  
 217 
  
 12.2 
  
 Dansare och sångare som gått i pension ............................... 
  
 218 
  
 13 
  
 Konsekvenser ........................................................... 
  
 223 
  
 13.1 
  
 För institutionerna ................................................................. 
  
 223 
  
 13.1.1 Dagens kostnader........................................................ 
  
 224 
  
 13.1.2 Framtida kostnader..................................................... 
  
 226 
  
 13.1.3 Kostnad för olika personalkategorier ........................ 
  
 229 
  
 13.1.4 Administration............................................................ 
  
 232 
  
 13.2 
  
 För statsbudgeten................................................................... 
  
 232 
  
 13.2.1 Premiebefrielse för AIP.............................................. 
  
 232 
  
 13.2.2 Kollektiva premier för respektive pensionsålder....... 
  
 233 
  
 13.2.3 Avveckling av  
 PISA-förordningen............................. 
  
 233 
  
 8 
  
 SOU 2009:50 
  
 Innehåll 
  
 13.2.4 Omställningsförmåner till sångare och dansare 
  
 ........ 235 
  
 13.2.5 Övergångsfribrev ........................................................ 
  
 236 
  
 13.2.6 Administrationskostnader ......................................... 
  
 237 
  
 13.3 
  
 För skatter .............................................................................. 
  
 239 
  
 13.3.1 Omställningsersättning och efterlön......................... 
  
 239 
  
 13.3.2  
 AIP-avgift.................................................................... 
  
 240 
  
 13.3.3 Fond för förtida avgång.............................................. 
  
 240 
  
 13.4 
  
 För scenkonsten..................................................................... 
  
 241 
  
 13.5 
  
 Kommittéförordningen ......................................................... 
  
 242 
  
 14 
  
 Författningskommentarer .......................................... 
  
 245 
  
 14.1 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med 
  
 icke-statlig 
  anställning ........................................................... 
  
 245 
  
 14.2 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (2003:56) om tjänstepension och 
  
 tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med 
  
 icke-statlig 
  anställning ........................................................... 
  
 245 
  
 14.3 
  
 Förslag till förordning om omställningsförmåner för 
  
 vissa dansare och sångare....................................................... 
  
 248 
  
 14.4 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med 
  
 icke-statlig 
  anställning ........................................................... 
  
 249 
  
 14.5 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:000) om omställningsförmåner för vissa dansare 
  
 och sångare ............................................................................. 
  
 249 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2009:50 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 251 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv................................................. 
  
 253 
  
 Bilaga 2 
  
 Förordning (2003:56) om tjänstepension och 
  
 tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med 
  
 icke-statlig 
  anställning .............................................. 
  
 263 
  
 Bilaga 3 
  
 Utdrag ur rapport från Hudson 
  
 AB 
  
 .......................................................................... 
  
 277 
  
 10 
 Förkortningar och ordförklaringar 
 Förkortningar 
  
 AIP 
  
 Avgiftsbestämd individuell ålders- 
  
 pension 
  
 Avgiftsförordningen 
  
 Förordning (1984:222) om pen- 
  
 sionsavgifter enligt statliga tjän- 
  
 stepensionsbestämmelser 
  
 EP 
  
 Efterlevandepension 
  
 ibb 
  
 Inkomstbasbelopp 
  
 Kåpan 
  
 Kompletterande ålderspension 
  
 LKP 
  
 Lönekostnadspålägg 
  
 PA 03 
  
 Pensionsavtal 
  
 för 
  
 arbetstagare 
  
 hos staten m.fl. 
  
 PA-91 
  
 Pensionsplan 
  
 för 
  
 arbetstagare 
  
 hos staten m.fl. 
  
 PA-SPR 
  
 Allmänt pensionsavtal för stat- 
  
 liga och vissa andra tjänstemän 
  
 (även kallat  
 PA-74) 
  
 PB 
  
 Premiebefrielse 
  
 Pensionsvalet 
  
 Pensionsvalet PV AB 
  
 PISA-förordningen 
  
 Förordning (2003:56) om tjän- 
  
 stepension och tjänstegruppliv- 
  
 försäkring för vissa arbetstagare 
  
 med  
 icke-statlig 
  anställning. 
  
 15 
 Förkortningar och ordförklaringar SOU 2009:50 
  
 Är även benämningen på tidi- 
  
 gare förordningar som knyter 
  
 an till statliga tjänstepensions- 
  
 avtal. 
  
 Premieförordningen 
  
 Förordning (1997:908) om pre- 
  
 mier för statens avtalsförsäk- 
  
 ringar 
  
 PU 
  
 Pensionsunderlag 
  
 SCB 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 SjP 
  
 Sjukpension 
  
 SPR 
  
 Statens allmänna tjänstepensions- 
  
 reglemente (1959:287) 
  
 SPV 
  
 Statens pensionsverk 
  
 Tryggandelagen 
  
 Lag (1967:531) om tryggande 
  
 av pensionsutfästelse m.m. 
  
 ÅP 
  
 Ålderspension 
  
 ÅPE 
  
 Ålderspension från och med 65 
  
 år 
  
 ÅPF 
  
 Ålderspension före 65 år 
  
 Ordförklaringar 
  
 Antastbar förmån 
  
 Innebär att rätten till förmånen är 
  
 villkorad, dvs. den bortfaller om 
  
 anställningen upphör före avgång 
  
 med pension. Pensionen före 65 år 
  
 enligt  
 PISA-förordningen 
  är ett 
  
 exempel på en antastbar förmån. 
  
 Avgiftsbestämd individuell 
  
 Kollektivavtalad förmån som kom- 
  
 ålderspension (AIP) 
  
 pletterar förmånerna enligt PISA- 
  
 förordningen. Scenkonstområdets 
  
 motsvarighet till den individuella 
  
 ålderpensionen och Kåpan inom det 
  
 statliga avtalsområdet. 
  
 16 
  
 SOU 2009:50 Förkortningar och ordförklaringar 
  
 Avgiftsbestämd tjänstepension 
  
 Tjänstepension vars avgift är bes- 
  
 tämd till en viss procent av lönen 
  
 eller till ett visst belopp. För- 
  
 månens storlek beror av inbetalda 
  
 avgifter och tillgodoräknad avkast- 
  
 ning på kapitalet. AIP är ett exem- 
  
 pel på en avgiftsbestämd pension. 
  
 Avgångspension 
  
 Pension som betalas ut till en an- 
  
 ställd före pensionsåldern 
  
 enligt 
  
 särskild 
  
 överenskommelse. 
  
 Den 
  
 pension före 65 år som enligt 
  
 utredningens 
  
 förslag 
  
 ska 
  
 kunna 
  
 erbjudas när en konstnärligt anställd 
  
 (exklusive sångare och dansare) 
  
 fysiskt och konstnärligt inte klarar 
  
 sin uppgift på ett nöjaktigt sätt är 
  
 exempel på en avgångspension. 
  
 Beräkningsfribrev 
  
 Benämning på det tekniska fribrev 
  
 som SPV använder vid beräkning av 
  
 premier för antastbara ålders- 
  
 pensioner före 65 år. 
  
 Bruttopension 
  
 Tjänstepension som garanterar en 
  
 viss totalnivå inklusive allmän pen- 
  
 sion. I exempelvis det tidigare stat- 
  
 liga pensionsavtalet  
 PA-SPR, 
  och 
  
 den  
 PISA-förordning 
  som knöt an 
  
 till det avtalet, var ålderspensionen 
  
 fr.o.m. 65 år en bruttopension. 
  
 Efterlön 
  
 Förmån 
  
 som 
  
 enligt 
  
 utredningens 
  
 förslag tillsammans med omställ- 
  
 ningsersättning ska ersätta ålders- 
  
 pensionen före 65 år enligt PISA- 
  
 förordningen för sångare och dan- 
  
 sare. 
  
 Fribrev 
  
 Tjänstepension där premieinbetal- 
  
 ning har upphört före uppnådd 
  
 pensionsålder eller intjänad del av 
  
 pågående 
  
 försäkring. I exempelvis 
  
 17 
  
 Förkortningar och ordförklaringar SOU 2009:50 
 PA 03 och  
 PISA-förordningen 
  finns regler för fribrev. 
  
 Fribrevshavare 
  
 Individ som har slutat sin anställ- 
  
 ning i förtid och som är berättigad 
  
 till ett fribrev i stället för en 
  
 pension. Enligt 
  
 PISA-förordnin- 
  
 gen gäller vanligen att anställningen 
  
 ska ha motsvarat minst 20 % av en 
  
 heltidstjänstgöring och 
  
 ha upphört 
  
 efter 28 års ålder för att en person 
  
 ska vara berättigad till ett fribrev. 
  
 Förmånsbestämd tjänstepen- 
  
 Tjänstepension som i förväg är 
  
 sion 
  
 bestämd till ett visst belopp eller 
  
 till en viss nivå av lönen. Ålders- 
  
 pensionen före och från och med 
  
 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  är 
  
 exempel på förmånsbestämda pen- 
  
 sioner. 
  
 Försäkringsmodellen [för stat- 
  
 En modell för att redovisa de för- 
  
 ens avtalsförsäkringar] 
  
 säkringsmässiga 
  
 kostnaderna 
  
 för 
  
 statens avtalsförsäkringar. 
  
 Försäkringsrörelsen [för stat- 
  
 Ett område inom försäkringsmod- 
  
 ens avtalsförsäkringar] 
  
 ellen för statens avtalsförsäkringar 
  
 som är tänkt att likna ett försäk- 
  
 ringsbolag. Försäkringsrörelsen är 
  
 inomstatlig. 
  
 Premier 
  
 tillförs 
  
 in- 
  
 komsttitel och 
  
 förmåner belastar 
  
 anslag. Tillgångarna utgörs av en 
  
 redovisningspost 
  
 på statsbudgeten. 
  
 Resultatet regleras mot en återbär- 
  
 ingsfond. Storleken på återbärings- 
  
 fonden påverkar premierna. 
  
 Försäkringstekniska riktlinjer 
  
 Innehåller principer för beräkning 
  
 av bl.a. premier, försäkringsteknisk 
  
 avsättning 
  
 (pensionsskuld) 
  
 och 
  
 återbäring. I de försäkringstekniska 
  
 riktlinjerna 
  
 finns antaganden 
  
 om 
  
 livslängd, ränta och omkostnader. 
  
 18 
  
 SOU 2009:50 Förkortningar och ordförklaringar 
 Det är SPV som beslutar om de försäkringstekniska riktlinjer som gäller för statens avtalsförsäkringar. 
  
 Individuell ålderspension 
  
 Avgiftsbestämd förmån enligt pen- 
  
 sionsavtalet 
  
 PA 03. 
  
 Arbetstagaren 
  
 får välja vilket bolag som ska för- 
  
 valta inbetalda avgifter och om de 
  
 ska placeras i fondförsäkring eller 
  
 traditionell försäkring. 
  
 Individuella premier 
  
 Avser premier för förmånsbestämd 
  
 pension och bestäms försäkrings- 
  
 tekniskt med hänsyn till den 
  
 anställdes ålder, pensionsålder, tid 
  
 under vilken pensionen intjänas 
  
 och pensionens storlek. Individu- 
  
 ella premier utjämnas inte mellan 
  
 arbetsgivarna. Ålderspensionen före 
  
 respektive 
  
 fr.o.m. 
  
 65 år 
  
 enligt 
  
 PISA-förordningen 
  är exempel på 
  
 förmåner som betalas med indivi- 
  
 duella premier. 
  
 Kollektiva premier 
  
 Utjämnas över den grupp som om- 
  
 fattas av förmånen och uppgår till 
  
 en procentsats av ett underlag, alt- 
  
 ernativt ett belopp i kronor. Nivån 
  
 på de kollektiva premierna bestäms 
  
 för ett år i taget, så att det premier 
  
 som betalas in förväntas täcka 
  
 årets kostnader för de förmåner 
  
 som premien finansierar. Värde- 
  
 säkringspremie och riskpremie är 
  
 exempel på kollektiva premier. 
  
 Kompletterande ålderspension 
  
 Avgiftsbestämd 
  
 förmån 
  
 enligt 
  
 (Kåpan) 
  
 PA 03 och  
 PA-91. 
  Inbetalda avgif- 
  
 ter förvaltas av Kåpan Pensioner 
  
 Försäkringsförening. 
  
 Livränta 
  
 Förmånsbestämd 
  
 pensionsförmån 
  
 som, när det gäller tjänstepension, 
  
 19 
  
 Förkortningar och ordförklaringar SOU 2009:50 
  
 kan utbetalas fr.o.m. pensionsåld- 
  
 ern till den som slutat sin anställ- 
  
 ning före pensionsåldern. Livränta 
  
 enligt äldre bestämmelser, 
  
 bland 
  
 annat  
 PA-91, 
  som inte är värde- 
  
 säkrad före utbetalning är exempel 
  
 på denna förmån. 
  
 Långtidskontrakt 
  
 Särskilt avtal om tillfällig anställ- 
  
 ning på minst två och högst fem år 
  
 för konstnärlig personal vid teater- 
  
 , dans- eller musikinstitution. Lång- 
  
 tidskontrakt utgör ett komplement 
  
 till tillsvidareanställningar. 
  
 Målbelopp 
  
 Beräknat årsbelopp för förmånsbe- 
  
 stämd ålderspension när anställnin- 
  
 gen antas fortsätta fram till uppnådd 
  
 pensionsålder. SPV använder mål- 
  
 beloppet bl.a. vid beräkning av 
  
 individuella premier. 
  
 Oantastbar förmån 
  
 Innebär att den anställde fortlö- 
  
 pande tjänar in sin framtida tjänste- 
  
 pension och att rätten till den intjä- 
  
 nade 
  
 pensionsförmånen 
  
 kvarstår, 
  
 även om anställningen upphör före 
  
 pensionsåldern. 
  
 Ålderspensionen 
  
 fr.o.m. 65 år enligt  
 PISA-för- 
  
 ordningen är exempel på en 
  
 oantastbar förmån. 
  
 Omställningsförmåner 
  
 De 
  
 förmåner, 
  
 omställningsersätt- 
  
 ning och efterlön, som enligt utred- 
  
 ningens förslag ska ersätta ålders- 
  
 pensionen före 65 år enligt PISA- 
  
 förordningen 
  
 för 
  
 sångare 
  
 och 
  
 dansare. 
  
 Pensionsgrundande lön 
  
 Avlöningsförmåner 
  
 som 
  
 tillgodo- 
  
 räknas för pensionsunderlag. Enligt 
  
 PISA-förordningen 
  utgörs den 
  
 pensionsgrundande 
  
 lönen 
  
 av 
  
 20 
  
 SOU 2009:50 Förkortningar och ordförklaringar 
  
 arbetstagarens 
  
 fasta lön, 
  
 andra 
  
 kontanta 
  
 avlöningsförmåner 
  
 samt 
  
 vissa naturaförmåner. 
  
 Pensionsrörelsen 
  
 Benämning på de delar av försäk- 
  
 ringsmodellen 
  
 där pensionsåtagan- 
  
 dena redovisas i SPV:s balans- 
  
 räkning. 
  
 Pensionsunderlag 
  
 Löneunderlag som ligger till grund 
  
 för beräkning av pension. Enligt 
  
 PISA-förordningen 
  är det medel- 
  
 talet av de pensionsgrundande lön- 
  
 erna, värdesäkrade med prisbas- 
  
 beloppets utveckling, för de fem 
  
 sista kalenderåren före beräknings- 
  
 året. 
  
 Pensionsålder 
  
 Ålder enligt avtal eller förordning 
  
 vid vilken den anställde har rätt att 
  
 avgå med pension utan att göra 
  
 förtida uttag av pensionen. I PISA- 
  
 förordningen finns följande pen- 
  
 sionsåldrar: 65, 63, 60, 59, 52 och 
  
 41 år. 
  
 Pensionsåtagande 
  
 Förpliktelse om finansiering av för- 
  
 månsbestämd 
  
 tjänstepension. För 
  
 arbetsgivare som betalar 
  
 premier 
  
 till SPV förs pensionsåtagandet över 
  
 på staten. 
  
 Riskförmåner 
  
 Består av sjukpensioner och efter- 
  
 levandepensioner, samt premiebe- 
  
 frielse/premienedsättning för 
  
 arb- 
  
 etsgivaren. 
  
 Riskpremie 
  
 Finansierar de så kallade riskför- 
  
 månerna, 
  
 dvs. sjukpensioner 
  
 och 
  
 efterlevandepensioner, 
  
 samt 
  
 premiebefrielse/premienedsättning 
  
 för arbetsgivaren. 
  
 Sparpremie 
  
 Finansierar förmånsbestämd ålders- 
  
 pension. Beräknas individuellt uti- 
  
 21 
  
 Förkortningar och ordförklaringar SOU 2009:50 
  
 från försäkringstekniska riktlinjer. 
  
 SPAR-ÅPE 
  
 SPV:s benämning på den premie 
  
 som finansierar förmånsbestämd 
  
 ålderspension fr.o.m. 65 år. 
  
 SPAR-ÅPF 
  
 SPV:s benämning på den premie 
  
 som finansierar förmånsbestämd 
  
 ålderspension före 65 år. 
  
 Statens avtalsförsäkringar 
  
 Samlingsnamn på förmåner, bl.a. 
  
 pension, som antingen regleras via 
  
 kollektivavtal som slutits mellan 
  
 parterna på det statliga avtalsom- 
  
 rådet, eller via författningar utfär- 
  
 dade av regeringen. 
  
 Tjänstepension 
  
 Pension som bekostas av arbets- 
  
 givaren och som grundas på kol- 
  
 lektivavtal, författning eller indivi- 
  
 duella avtal mellan arbetstagare och 
  
 arbetsgivare. Det innebär att både 
  
 förmånerna enligt  
 PISA-förord- 
  
 ningen och avtalet om AIP är exem- 
  
 pel på tjänstepensioner. 
  
 Tjänstetidsfaktor 
  
 Förhållandet mellan pensionsgrund- 
  
 ande tjänstetid och tid som behövs 
  
 för hel pension enligt exempelvis 
  
 PISA-förordningen. 
  Tjänstetidsfak- 
  
 torn kan maximalt uppgå till 1. 
  
 Värdesäkringspremie 
  
 Finansierar värdesäkring av intjä- 
  
 nad pensionsrätt för personer som 
  
 är aktiva i tjänst. 
  
 Övergångsfribrev 
  
 De nya fribrev från och med 65 år 
  
 som enligt utredningens förslag 
  
 skapas för dem som enligt PISA- 
  
 förordningen har lägre pensionsål- 
  
 der än 65 år och blir av med rätten 
  
 till en antastbar förmån före 65 år. 
  
 22 
 Sammanfattning 
 Mitt uppdrag har varit att genomföra en översyn av regleringen av tjänstepensioneringen för de anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Inriktningen ska vara ett system som är anpassat till de speciella förhållanden som råder på området och kostnader som är förutsägbara för arbetsgivarna. En grundläggande fråga är i vilken utsträckning pensionsvillkoren ska vara reglerade i kollektivavtal eller i författning. Om det behövs ändringar i författ- ningar ska förslag läggas fram om sådana ändringar. 
 Bakgrund 
 Pensionssystemet för anställda inom det statsunderstödda scen- konstområdet har länge varit en statlig angelägenhet. Skälet till det var ursprungligen att scenkonstinstitutionerna genom statsbidra- gen till verksamheten hade en statlig anknytning. I den nu gällande förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegruppliv- försäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning, den så kallade  
 PISA-förordningen, 
  föreskrivs att det statlig pensionsavta- let PA 03 ska tillämpas på vissa i en bilaga till förordningen angivna arbetstagare. PA 03 ska tillämpas med de tillägg och undantag som anges i förordningen. Som komplement till förordningen finns ett kollektivavtal om avgiftsbestämd individuell ålderspension (AIP). 
 Under senare år har stora förändringar skett på pensionsområ- det. Reformeringen av det allmänna ålderspensionssystemet inne- bar en övergång från ett förmånsbestämt system, baserat på de femton bästa inkomståren av ett trettioårigt intjänande, till ett avgiftsbestämt system enligt livsinkomstprincipen, där hela arbetslivets inkomster ligger till grund för pensionens storlek. De statliga tjänstepensionerna har i likhet med tjänstepensionerna på den kommunala och den privata sektorn utvecklats från förmåns- bestämda till i huvudsak avgiftsbestämda pensioner. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2009:50 
  
 Enligt uppgift från Statens pensionsverk (SPV) var det vid utgången av 2007 cirka 5 700 arbetstagare hos 65 scenkonstinstitu- tioner som omfattas av  
 PISA-förordningen, 
  varav 2 500 är konst- närlig personal med rätt till ålderspension före 65 år. Av fysiska och konstnärliga skäl har till exempel dansare pensionsålder 41 år och sångare 52 år. Pensionsåldern är inte förenad med någon avgångs- skyldighet utan som för andra arbetstagare på den svenska arbets- marknaden finns en ovillkorlig rätt att kvarstå i anställningen till 67 års ålder. 
 För finansiering av den förmånsbestämda delen av tjänstepen- sionen, den som är reglerad i  
 PISA-förordningen, 
  är  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna anslutna till den statliga försäkrings- modellen. De betalar sedan 2007 försäkringstekniskt individuellt beräknade premier till SPV för den ålderspensionsrätt som de anställda tjänar in. 
 Som förstås av den inriktning som utredningens direktiv anger är pensionssystemet inte särskilt väl anpassat till de speciella förhållanden som råder på scenkonstområdet. Korttidsanställningar och anställningar för en viss produktion ställer till problem vid beräkningen av förmåner och premier. Kostnaderna är instabila och svåra att förutse för institutionerna. Höga premier för ålderspen- sion före 65 år resulterar inte alltid i en förmån. Dansare och sångare som inte arbetar efter det att de avgått med pension får en låg pension från och med 65 år. Detta är några av de problem som jag har analyserat och sökt lösningar på. 
 Jag har funnit det närmast självklart att pensionsvillkoren även på detta område ska bestämmas av arbetsmarknadens parter. Tre centrala frågor behöver då besvaras. Hur kan den statliga regle- ringen avvecklas på bästa sätt? Behöver någon del i en ny ordning vara statligt reglerad? Hur skulle det kollektivavtalade pensions- systemet kunna se ut? 
 Förslag 2010 
 Jag föreslår att de premier som de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna betalar till SPV för ålderspension före 65 år från och med 2010 ska vara kollektivt beräknade för respektive pensionsålder. Från och med 2010 ska dessutom den riskpremie som institutionerna betalar till SPV omfatta premiebefrielse för pensionsavgiften enligt  
 AIP-avtalet. 
  
 24 
  
 SOU 2009:50 
  
 Sammanfattning 
  
 Förslag 2012 
 Jag föreslår att ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  upphör att gälla för anställda inom scenkonstområdet 2012. Detta ska dock inte gälla för anställda som då har högst fem år kvar till pensions- åldern. 
 Den personal som upphör att omfattas av  
 PISA-förordningen 
  2012 ska ha rätt till fribrev för den ålderspension från och med 65 år som de då kan ha tjänat in. Fribrev för ålderspension före 65 år ska fastställas och räknas om till fribrev för ålderspension från och med 65 år med faktorer som jag lämnar förslag om. 
 Avvecklingen av  
 PISA-förordningen 
  innebär att den konstnär- liga personalen inte längre har rätt till en ålderspension före 65 år, i vart fall inte i statlig regi. Dansare och sångare föreslår jag ska få rätt till det jag kallar omställningsersättning och efterlön enligt en ny statlig förordning vid i stort sett de pensionsåldrar som de har haft enligt  
 PISA-förordningen. 
  Omställningsersättningen utges under fem år, varav fyra på en högre nivå än nuvarande ålderspen- sion. Efterlönen utges därefter under tiden fram till 65 år på en lägre nivå än ålderspensionen. 
 Jag föreslår att omställningsersättningen och efterlönen ska finansieras genom att medel från och med 2012 avsätts på statsbudgeten för att täcka kostnaden för förmånerna. Statsbidra- gen till de institutioner som anställer dansare och sångare ska sänkas med motsvarande belopp. Förmånerna ska administreras av SPV och särredovisas i verkets pensionsrörelse. 
 Avskaffandet av ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  lämnar ett stort utrymme för kollektivavtalsparterna Svensk Scen- konst och PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst att förhandla om. Jag har uppfattat parterna som att de gärna ser att jag lämnar förslag även i denna del. Mitt förslag är då att utrymmet används till ett avgiftsbestämt system genom höjda pensionsavgifter enligt  
 AIP-avtalet. 
  
 Pensionsavgiften för anställda som enligt  
 PISA-förordningen 
  har pensionsålder 65 år bör ligga på den på svensk arbetsmarknad numera vedertagna nivån. För dansare och sångare bör nivån vara högre med hänsyn till den kortare intjänandetid som gäller för dem. Som viss kompensation för höjd pensionsålder och för att skapa flexibilitet bör anställda i konstnärliga yrken få ett påslag på nu nämnda pensionsavgifter. För att den generation som är med om växlingen från förmånsbestämda till avgiftsbestämda pensioner 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2009:50 
  
 inte ska förlora på växlingen krävs dessutom födelseårsberoende tilläggsavgifter. 
 Jag har utarbetat förslag till nu nämnda avgifter som med viss marginal ryms inom nuvarande kostnadsram. Inom den ramen ryms också mitt förslag att avsättningar görs till en eller flera fonder för förtida avgång av konstnärliga skäl och stöd och handledning åt dansares och sångares omställning. 
 Förslag 2017 
 Jag föreslår att rätten till sjukpension och efterlevandepension enligt  
 PISA-förordningen 
  och premiebefrielsen för arbetsgivarna ska upphöra att gälla 2017. Vid den tiden bör kollektivavtals- parterna ha kompletterat  
 AIP-avtalet 
  med motsvarande villkor. 
 26 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstgrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning; 
 Härigenom föreskrivs att bilaga A till förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstgrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Bilaga A 
  
 1 
  
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater, 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB och 
  
 Östgötamusiken 
  
 4), 5) 
  
 Arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  
 dans- och musikgrupper 
  
 4), 6) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen 
  
 AB 
  
 4) 
  
 1  
 Senaste lydelse 2005:170. Den tidigare särskilda bestämmelsen 3 upphävd genom 2005:170. 
 27 
 Författningsförslag SOU 2009:50 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) 
  
 vid Drottningholms Slottsteater 
  
 5), 7) 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 1) 
  
 Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pensionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbets- tagaren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
  
 2) 
  
 Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 4) 
  
 Högst fem år av konstnärlig anställning vid utländsk eller icke- statsunderstödd svensk  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution får till- godoräknas arbetstagaren som pensionsgrundande tjänstetid mot engångspremie, om huvudmannen anser att anställningen är av sär- skild betydelse för sin verksamhet. 
  
 5) 
  
 För chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef) gäller följande. Rätt till avgångsförmån vid avgång före pensions- åldern kan beviljas teaterchef som av annan anledning än på egen begäran avgår från sin anställning före pensionsåldern. Huvudman- nen beslutar om rätt till sådan förmån och betalar kostnaderna för den. 
 Med avgångsförmån enligt första stycket avses inkomstgaranti eller avgångsvederlag. Inkomstgaranti beräknas, samordnas med andra inkomster, utbetalas, värdesäkras och omräknas till en ålders- pension på samma sätt som en inkomstgaranti enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Vid omräkningen beaktas även föreskrifterna i bilaga C. Avgångsvederlag beräknas, utbetalas och samordnas med andra inkomster enligt föreskrifterna i samma förordning. 
  
 6) 
  
 Statens pensionsverk beslutar om tillämpning av förordningen på en fri  
  
 teater-, 
  musik- eller dansgrupp. Som villkor för detta gäller att statsbidrag till gruppens verksamhet betalas ut av Statens kulturråd. 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
 28 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 Föreslagen lydelse 
 Bilaga A 
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater, 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB och 
  
 Östgötamusiken 
  
 3) 
 , 4), 5),  
 8) 
  
 Arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  
 dans- och musikgrupper 
  
 3) 
 , 4), 6),  
 8) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen 
  
 AB 
  
 3) 
 , 4),  
 8) 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) 
  
 vid Drottningholms Slottsteater 
  
 5), 7),  
 8) 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 1) 
  
 Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pensionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbets- tagaren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
  
 2) 
  
 Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 3) 
  
 Arbetsgivaren betalar för rätten till pension mellan pensionsåldern och 65 år för arbetstagare med lägre pensionsålder än 65 år genom en premie, som ska vara lika hög för alla arbetstagare, med undantag för chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef), med samma 
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 pensionsålder oavsett arbetsgivare. Premien bestäms av Statens pen- sionsverk inför varje kalenderår och beräknas på samtliga arbetstaga- res pensionsgrundande lön. 
  
 4) 
  
 Högst fem år av konstnärlig anställning vid utländsk eller icke- statsunderstödd svensk  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution får till- godoräknas arbetstagaren som pensionsgrundande tjänstetid mot engångspremie, om huvudmannen anser att anställningen är av sär- skild betydelse för sin verksamhet. 
  
 5) 
  
 För chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef) gäller följande. Rätt till avgångsförmån vid avgång före pensions- åldern kan beviljas teaterchef som av annan anledning än på egen begäran avgår från sin anställning före pensionsåldern. Huvudman- nen beslutar om rätt till sådan förmån och betalar kostnaderna för den. 
 Med avgångsförmån enligt första stycket avses inkomstgaranti eller avgångsvederlag. Inkomstgaranti beräknas, samordnas med andra inkomster, utbetalas, värdesäkras och omräknas till en ålders- pension på samma sätt som en inkomstgaranti enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Vid omräkningen beaktas även föreskrifterna i bilaga C. Avgångsvederlag beräknas, utbetalas och samordnas med andra inkomster enligt föreskrifterna i samma förordning. 
  
 6) 
  
 Statens pensionsverk beslutar om tillämpning av förordningen på en fri  
  
 teater-, 
  musik- eller dansgrupp. Som villkor för detta gäller att statsbidrag till gruppens verksamhet betalas ut av Statens kulturråd. 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
  
 8) 
  
 Om arbetsgivaren enligt kollektivavtal ska betala för avgifts- bestämd tjänstepension i form av ålderspension, får arbetsgivaren eller den försäkringsgivare som pensionen försäkras hos ersättning för avgif- ten under tid då den anställde haft sjukpenning under en längre period än 90 dagar eller sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ersättningen ska dock högst beräknas på den avgift som gällde när rätten till ersättning inträdde. Om sjukpenningen eller sjuk- ersättningen inte är hel ska så stor del av kostnaden som svarar mot sjukpenningens respektive sjukersättningens omfattning ersättas. Ersätt- ning för tid med sjukersättning, som inte följer på en period med sjuk- penning som omfattat längre tid än 90 dagar, lämnas dock inte för tid före den månad då Försäkringskassan beslutar om sjukersättningen 
  
 . 
  
 30 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2010. 
  
 2. 
  
 Den nya särskilda bestämmelsen 8 i bilaga A ska inte tillämpas på arbetstagare som vid ikraftträdandet har sjukpenning, som omfattat längre tid än 90 dagar, eller har sjukersättning, så länge som han eller hon oavbrutet har sjukpenning eller sjukersättning. 
  
 31 
  
 Arbetstagare som har haft en anställning hos en arbetsgivare som är upptagen under rubriken  
  
 Teater-, 
  
  dans- och musikinstitu- tioner i bilaga A under minst 30 dagar under såväl 2011 som 2012 och som enligt före 2012 gällande bestämmelser har haft en lägre pen- sionsålder än 65 år får ett särskilt övergångsfribrev på en livsvarig förmån från 65 år. Övergångsfri- brevet kan omräknas enligt vad som gäller för fribrev på ålders- 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 2 
  
 Förslag till förordning 
  
 om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstgrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning; 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstgrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning 
  
 dels  
 att  
 4–7 
  och 10 §§ ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att rubrikerna närmast före 4, 5, 6 och 7 §§ ska utgå,  
 dels  
 att bilaga C ska upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 2 och 3 §§, bilagorna A och B samt rubriken närmast före 3 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § 
  
 I  
  
 3–10 
  
  §§  
 och bilagorna 
  
 till 
  
 I  
 3 och  
  
 8–9 
  
  §§  
 och bilagorna 
  
 förordningen föreskrivs om 
  
 til- 
  
 till förordningen föreskrivs om 
  
 lägg till eller undantag 
  
 från 
  
 tillägg till eller undantag från 
  
 PA 03. 
  
 PA 03. 
  
 I bilaga A finns vissa särskilda bestämmelser. 
  
 Pensionsåldrar 
  
 Fribrev på grund av anställning 
  
 före år 2012 
  
 3 § 
 I vilka fall pensionsåldern är lägre än 65 år framgår av bilaga B. 
 Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika pensionsåldrar, skall den pensionsålder tillämpas som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 
 32 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 pension från 65 år. 
 Den som den 31 december 2011 hade en sjukpension som därefter upphört före pensionsål- dern får övergångsfribrev enligt första stycket även om villkoret om anställning under 2011 och 2012 inte är uppfyllt. 
 Den som har fått utbetalning enligt ett fribrev på ålderspension före 65 år har dock inte rätt till övergångsfribrev enligt denna para- graf. 
 Övergångsfribrevet beräknas enligt bilaga B. 
 Nuvarande lydelse 
 Bilaga A 
  
 2 
  
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB och 
  
 Östgötamusiken 
  
 3), 4), 5),  
 8) 
  
 Arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  dans- 
  
 och musikgrupper 
  
 3), 4), 6), 8) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen 
  
 AB 
  
 3), 4),  
 8) 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) 
  
 vid Drottningholms Slottsteater 
  
 5),  
 7), 8) 
  
 2  
 Lydelse enligt författningsförslag 1. 
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 1) 
  
 Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pensionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbets- tagaren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
  
 2) 
  
 Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 3) 
  
 Arbetsgivaren betalar för rätten till pension mellan pensionsåldern och 65 år för arbetstagare med lägre pensionsålder än 65 år genom en premie, som ska vara lika hög för alla arbetstagare, med undantag för chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef), med samma pensionsålder oavsett arbetsgivare. Premien bestäms av Statens pen- sionsverk inför varje kalenderår och beräknas på samtliga arbetstaga- res pensionsgrundande lön. 
  
 4) 
  
 Högst fem år av konstnärlig anställning vid utländsk eller icke- statsunderstödd svensk  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution får tillgodo- räknas arbetstagaren som pensionsgrundande tjänstetid mot engångs- premie, om huvudmannen anser att anställningen är av särskild bety- delse för sin verksamhet. 
  
 5) 
  
 För chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef) gäller följande. Rätt till avgångsförmån vid avgång före pensionsåldern kan beviljas teaterchef som av annan anledning än på egen begäran avgår från sin anställning före pensionsåldern. Huvudmannen beslutar om rätt till sådan förmån och betalar kostnaderna för den. 
 Med avgångsförmån enligt första stycket avses inkomstgaranti eller avgångsvederlag. Inkomstgaranti beräknas, samordnas med andra inkomster, utbetalas, värdesäkras och omräknas till en ålderspension på samma sätt som en inkomstgaranti enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Vid omräkningen beaktas även föreskrifterna i bilaga C. Avgångs- vederlag beräknas, utbetalas och samordnas med andra inkomster enligt föreskrifterna i samma förordning. 
  
 6) 
  
 Statens pensionsverk beslutar om tillämpning av förordningen på en fri  
  
 teater-, 
  musik- eller dansgrupp. Som villkor för detta gäller att statsbidrag till gruppens verksamhet betalas ut av Statens kulturråd. 
 34 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
  
 8) 
  
 Om arbetsgivaren enligt kollektivavtal ska betala för avgifts- bestämd tjänstepension i form av ålderspension, får arbetsgivaren eller den försäkringsgivare som pensionen försäkras hos ersättning för avgiften under tid då den anställde haft sjukpenning under en längre period än 90 dagar eller sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ersättningen ska dock högst beräknas på den avgift som gällde när rätten till ersättning inträdde. Om sjuk- penningen eller sjukersättningen inte är hel ska så stor del av kost- naden som svarar mot sjukpenningens respektive sjukersättningens omfattning ersättas. Ersättning för tid med sjukersättning, som inte följer på en period med sjukpenning som omfattat längre tid än 90 dagar, lämnas dock inte för tid före den månad då Försäk- ringskassan beslutar om sjukersättningen. 
  
 Föreslagen lydelse 
 Bilaga A 
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater, 
  
 – 
  
 – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB och 
  
 Östgötamusiken 
  
 8),  
 9) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen 
  
 AB 
  
 8),  
 9) 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) 
  
 vid Drottningholms Slottsteater 
  
 7), 8),  
 9) 
  
 Särskilda bestämmelser 
 1) Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pen- sionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbetsta- garen ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- 
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
 2) Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
  
 8) 
  
 Om arbetsgivaren enligt kollektivavtal ska betala för avgifts- bestämd tjänstepension i form av ålderspension, får arbetsgivaren eller den försäkringsgivare som pensionen försäkras hos ersättning för avgiften under tid då den anställde haft sjukpenning under en längre period än 90 dagar eller sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ersättningen ska dock högst beräknas på den avgift som gällde när rätten till ersättning inträdde. Om sjuk- penningen eller sjukersättningen inte är hel ska så stor del av kost- naden som svarar mot sjukpenningens respektive sjukersättningens omfattning ersättas. Ersättning för tid med sjukersättning, som inte följer på en period med sjukpenning som omfattat längre tid än 90 dagar, lämnas dock inte för tid före den månad då Försäkrings- kassan beslutar om sjukersättningen. 
  
 9) 
  
 De anställdas pensionsförmåner enligt denna förordning är sjuk- pension, tillfällig sjukpension och efterlevandepension. 
  
 Nuvarande lydelse 
 Bilaga B 
  
 3 
  
 Pensionsåldrar för anställningar vid  
 teater-, 
  dans och musik- institutioner 
  
 Institution, anställning 
  
 Pensionsålder 
  
 Dirigent, musikinspicient, 
  
 annan kapellmästare eller 
  
 musiker än vid hovkapellet, 
  
 repetitör 
  
 63 år 
  
 Balettchef, balettmästare, chef för 
  
 Stockholms Konserthusstiftelse, chef 
  
 för Göteborgs konsert AB, 
  
 chef 
  
 3  
 Senaste lydelse 2003:856. 
 36 
 SOU 2009:50 Författningsförslag 
 för Malmö Symfoniorkester AB, danspedagog, chef för stiftelsen Svenska rikskonserter, hovkapel- list, kapellmästare vid hovkapel- let, koreograf, koreolog, kormäst- are, musiker inom regional musik- verksamhet eller vid stiftelsen 
  
 Svenska rikskonserter, regissör, tea- 
  
 terchef (dock inte teaterchef vid fria 
  
 teater-, 
  dans- och musikgrupper) 
  
 60 år 
  
 Dockspelare, skådespelare 
  
 59 år 
  
 Korist, sångsolist 
  
 52 år 
  
 Dansare 
  
 41 år 
  
 När pensionsåldern är lägre än 65 år infaller den vid utgången av den månad då föreskriven ålder uppnås. 
 Pensionsgrundande tjänstetid och pensionsunderlag tillgodoräknas arbetstagaren för högst tre år efter pensionsåldern, dock längst till den ålder som gäller enligt PA 03. 
 Pensionens storlek för tid före den månad då arbetstagaren fyller 65 år bestäms med tillämpning av 20 § PA 03. 
 Ålderspensionens storlek från den månad då arbetstagaren fyller 65 år bestäms med tillämpning av tabellerna i 18 och 19 §§ PA 03. För den som har pensionsålder 63 år skall tabellerna för pensionsålder 65 år tillämpas. För den som har pensionsålder 60 eller 59 år skall tabel- lerna för pensionsålder 60 år tillämpas. 
 För anställda med pensionsåldern 41 år är den förmånsbestämda ålderspensionen från 65 års ålder nedanstående procenttal av de olika delarna av pensionsunderlaget multiplicerat med tjänstetidsfaktorn. 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 underlag under 
  
 underlag 7,5– 
  
 underlag 20– 
  
 7,5 inkomst- 
  
 20 inkomst- 
  
 30 inkomst- 
  
 Födelseår 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 1967 
  
 8,4 
  
 64,20 
  
 32,10 
  
 1968 
  
 8,0 
  
 64,00 
  
 32,00 
  
 1969 
  
 7,6 
  
 63,80 
  
 31,90 
  
 1970 
  
 7,2 
  
 63,60 
  
 31,80 
  
 1971 
  
 6,8 
  
 63,40 
  
 31,70 
  
 1972 
  
 6,3 
  
 63,15 
  
 31,60 
  
 1973 
  
 5,9 
  
 62,95 
  
 31,45 
  
 1974 
  
 5,4 
  
 62,70 
  
 31,35 
  
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 1975 
  
 5,0 
  
 62,50 
  
 31,25 
  
 1976 
  
 4,5 
  
 62,25 
  
 31,15 
  
 1977 
  
 4,0 
  
 62,00 
  
 31,00 
  
 1978 
  
 3,5 
  
 61,75 
  
 30,90 
  
 1979 
  
 3,0 
  
 61,50 
  
 30,75 
  
 1980 
  
 2,5 
  
 61,25 
  
 30,60 
  
 1981 
  
 2,0 
  
 61,00 
  
 30,50 
  
 1982 
  
 1,4 
  
 60,70 
  
 30,35 
  
 1983 
  
 0,9 
  
 60,45 
  
 30,20 
  
 1984 
  
 0,3 
  
 60,15 
  
 30,05 
  
 1985 och senare 
  
 0,0 
  
 60,00 
  
 30,00 
  
 För anställda med pensionsåldern 52 år är den förmånsbestämda ålderspensionen från 65 års ålder nedanstående procenttal av de olika delarna av pensionsunderlaget multiplicerat med tjänstetidsfaktorn. 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 underlag under 
  
 underlag 7,5– 
  
 underlag 20– 
  
 7,5 inkomst- 
  
 20 inkomst- 
  
 30 inkomst- 
  
 Födelseår 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 1956 
  
 8,9 
  
 64,45 
  
 32,25 
  
 1957 
  
 8,6 
  
 64,30 
  
 32,15 
  
 1958 
  
 8,4 
  
 64,20 
  
 32,10 
  
 1959 
  
 8,1 
  
 64,05 
  
 32,00 
  
 1960 
  
 7,7 
  
 63,85 
  
 31,95 
  
 1961 
  
 7,4 
  
 63,70 
  
 31,85 
  
 1962 
  
 7,1 
  
 63,55 
  
 31,80 
  
 1963 
  
 6,8 
  
 63,40 
  
 31,70 
  
 1964 
  
 6,4 
  
 63,20 
  
 31,60 
  
 1965 
  
 6,1 
  
 63,05 
  
 31,50 
  
 1966 
  
 5,7 
  
 62,85 
  
 31,45 
  
 1967 
  
 5,4 
  
 62,70 
  
 31,35 
  
 1968 
  
 5,0 
  
 62,50 
  
 31,25 
  
 1969 
  
 4,6 
  
 62,30 
  
 31,15 
  
 1970 
  
 4,2 
  
 62,10 
  
 31,05 
  
 1971 
  
 3,8 
  
 61,90 
  
 30,95 
  
 1972 
  
 3,4 
  
 61,70 
  
 30,85 
  
 1973 
  
 3,0 
  
 61,50 
  
 30,75 
  
 1974 
  
 2,6 
  
 61,30 
  
 30,65 
  
 1975 
  
 2,1 
  
 61,05 
  
 30,55 
  
 1976 
  
 1,7 
  
 60,85 
  
 30,40 
  
 38 
  
 SOU 2009:50 Författningsförslag 
  
 1977 
  
 1,2 
  
 60,60 
  
 30,30 
  
 1978 
  
 0,7 
  
 60,35 
  
 30,20 
  
 1979 
  
 0,2 
  
 60,10 
  
 30,05 
  
 1980 och senare 
  
 0,0 
  
 60,00 
  
 30,00 
  
 Föreslagen lydelse 
 Bilaga B 
 Övergångsfribrev för vissa anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner 
 Under de förutsättningar som anges i 3 § ska ett övergångsfribrev utbeta- las. 
 Övergångsfribrevet grundas på ålderspension mellan pensionsåldern och 65 år enligt före 2012 gällande bestämmelser. Den del som grun- das på anställning till och med den 31 december 2011 av den ålders- pension som den anställde skulle ha haft rätt till om anställningen fort- satte till pensionsåldern ska användas. Övergångsfribrevet beräknas genom att denna del av ålderspensionen multipliceras med faktorerna i nedanstående tabell. 
 Om de före 2012 gällande bestämmelserna om ålderspension varit tillämpliga för en anställd även efter 2011 ska vad som sägs i första stycket om anställning till och med den 31 december 2011 i stället gäl- la anställning till och med den tidpunkt då de före 2012 gällande bestämmelserna upphörde att vara tillämpliga för honom eller henne. I sådana fall fastställer Statens pensionsverk hur övergångsfribrevet ska beräknas med tillämpning av grunderna för tabellen. 
  
 Faktorer för beräkning av övergångsfribrevet 
  
 Pensionsålder enligt 2011 gällande bestämmelser 
  
 Födelseår 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 1954 
  
 0,054 
  
 1955 
  
 0,053 
  
 1956 
  
 0,053 
  
 1957 
  
 0,244 
  
 0,052 
  
 1958 
  
 0,347 
  
 0,241 
  
 0,052 
  
 1959 
  
 0,343 
  
 0,239 
  
 0,051 
  
 1960 
  
 0,339 
  
 0,236 
  
 0,051 
  
 1961 
  
 0,156 
  
 0,335 
  
 0,233 
  
 0,050 
  
 39 
 Författningsförslag SOU 2009:50 
  
 1962 
  
 0,331 
  
 0,230 
  
 0,050 
  
 1963 
  
 0,327 
  
 0,228 
  
 0,049 
  
 1964 
  
 0,323 
  
 0,225 
  
 0,049 
  
 1965 
  
 0,319 
  
 0,222 
  
 0,048 
  
 1966 
  
 0,154 
  
 0,315 
  
 0,220 
  
 0,047 
  
 1967 
  
 0,151 
  
 0,311 
  
 0,217 
  
 0,047 
  
 1968 
  
 0,149 
  
 0,307 
  
 0,214 
  
 0,046 
  
 1969 
  
 0,147 
  
 0,303 
  
 0,211 
  
 0,046 
  
 1970 
  
 0,144 
  
 0,299 
  
 0,209 
  
 0,045 
  
 1971 
  
 0,142 
  
 0,295 
  
 0,206 
  
 0,045 
  
 1972 
  
 0,139 
  
 0,291 
  
 0,203 
  
 0,044 
  
 1973 
  
 0,137 
  
 0,287 
  
 0,201 
  
 0,044 
  
 1974 
  
 0,134 
  
 0,283 
  
 0,198 
  
 0,043 
  
 1975 
  
 0,132 
  
 0,279 
  
 0,195 
  
 0,043 
  
 1976 
  
 0,532 
  
 0,129 
  
 0,275 
  
 0,192 
  
 0,042 
  
 1977 
  
 0,519 
  
 0,127 
  
 0,271 
  
 0,190 
  
 0,042 
  
 1978 
  
 0,507 
  
 0,124 
  
 0,267 
  
 0,187 
  
 0,041 
  
 1979 
  
 0,495 
  
 0,122 
  
 0,263 
  
 0,184 
  
 0,040 
  
 1980 
  
 0,483 
  
 0,119 
  
 0,259 
  
 0,182 
  
 0,040 
  
 1981 
  
 0,470 
  
 0,117 
  
 0,255 
  
 0,179 
  
 0,039 
  
 1982 
  
 0,458 
  
 0,114 
  
 0,251 
  
 0,176 
  
 0,039 
  
 1983 
  
 0,446 
  
 0,112 
  
 0,247 
  
 0,174 
  
 0,038 
  
 1984 
  
 0,434 
  
 0,109 
  
 1985 
  
 0,421 
  
 0,107 
  
 1986 
  
 0,409 
  
 0,105 
  
 1987 
  
 0,397 
  
 0,102 
  
 1988 
  
 0,384 
  
 0,100 
  
 1989 
  
 0,372 
  
 Holder 
  
 1990 
  
 0,360 
  
 0,095 
  
 1991 
  
 0,348 
  
 0,092 
  
 1992 
  
 0,335 
  
 0,090 
  
 1993 
  
 0,323 
  
 0,087 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012. 
  
 2. 
  
 Den äldre lydelsen gäller fortfarande för pension och fribrev som en arbetstagare eller före detta arbetstagare har rätt till vid ikraftträdandet. De arbetstagare som inte avses i punkterna  
  
 3–5 
  har rätt till fribrev för den pension från 65 år som de intjänat före ikraftträdandet. 
 40 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 3. 
  
 Den äldre lydelsen gäller fortfarande för arbetstagare hos en arbetsgivare som är upptagen under rubriken  
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitutioner i bilaga A och som uppnår pensionsåldern enligt den äldre lydelsen av bilaga B senast under 2016 eller är född 1951 eller tidigare. 
  
 4. 
  
 Om en anställd eller före detta anställd vid ikraftträdandet har tillfällig sjukpension gäller den äldre lydelsen för honom eller henne så länge den tillfälliga sjukpensionen utbetalas. Om den till- fälliga sjukpensionen upphör då rätt till ålderspension inträder gäl- ler den äldre lydelsen även fortsättningsvis. 
  
 5. 
  
 Den äldre lydelsen fortsätter att gälla för arbetstagare som vid ikraftträdandet har en anställning som avses i den särskilda bestäm- melsen 5 i den äldre lydelsen av bilaga A (teaterchefer). För arbets- tagare som är född 1957 eller senare gäller detta endast om inte annat följer av en överenskommelse mellan arbetsgivaren och arbets- tagaren. En sådan överenskommelse ska sändas till Statens pensionsverk. För teaterchefer gäller denna punkt i stället för punkt 3. 
  
 6. 
  
 Den upphävda 7 § fortsätter att gälla med avseende på den pensionsrätt som intjänats före ikraftträdandet för den som vid ikraftträdandet innehar en sådan visstidsanställning som avses i para- grafen om han eller hon senast vid upphörandet av nämnda anställning uppfyller kravet i paragrafen om fem års tjänstetid. 
  
 7. 
  
 Vid tillämpning av den upphävda 7 § ska med anställning med statlig pensionsrätt jämställas anställning som upptagits i bilaga A. 
  
 8. 
  
 Premier för ålderspension mellan pensionsåldern och 65 år ska inte betalas för dansare, sångsolister och korister. 
  
 9. 
  
 Om ersättning enligt den särskilda bestämmelsen 8 i bilaga A ska betalas för såväl december 2011 som januari 2012 på grund av att en anställd har sjukpenning ska från och med januari 2012 den avgiftsnivå på vilken ersättningen högst beräknas höjas med skill- naden mellan nivåerna för januari 2012 och december 2011. Denna punkt gäller inte för anställda för vilka den äldre lydelsen gäller enligt punkterna  
  
 3–5. 
  
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 förordning om omställningsförmåner för vissa dansare och sångare; 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelser 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller förmåner till personer som är anställ- da för tjänstgöring som uppgår till minst 20 procent av heltids- tjänstgöring som dansare, sångsolist eller korist hos en arbetsgivare som upptagits under rubriken  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitutio- ner i bilaga A till förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. 
 Den som i anställning efter 2011 kan ha rätt till tjänstepension enligt förordningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäk- ring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning har endast rätt till förmåner enligt 5 eller 7 §§ . 
 Den som har rätt till fribrev på ålderspension före 65 år enligt förordningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning har rätt till förmåner enligt denna förordning endast om han eller hon avstår från att få fribrevet utbetalt. 
  
 2 §  
 Förmånerna beräknas på grundval av ett ersättningsunderlag, som motsvarar det pensionsunderlag enligt förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbets- tagare med  
 icke-statlig 
  anställning som gällde för avgångsåret eller som skulle ha gällt om arbetstagaren haft pensionsrätt enligt för- ordningen. Ersättningsunderlaget begränsas till 20 gånger inkomst- basbeloppet enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålders- pension. Vid beräkning av annan efterlön än enligt 5 och 7 §§ begrän- sas ersättningsunderlaget till 7,5 gånger inkomstbasbeloppet. 
 42 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 Förmåner för dansare med minst 16 års tjänstetid 
  
 3 §  
 Den som avgår från en anställning som dansare tidigast under den månad då 39 års ålder uppnås och senast under den månad då 44 års ålder uppnås, och som har minst 16 års tjänstetid som dan- sare, har rätt till omställningsersättning och efterlön. Detta gäller under förutsättning att en anställning som dansare innehafts måna- den före den månad då 39 års ålder uppnås eller att en anställning som dansare innehafts under en period av minst sex månader efter den månad då 39 års ålder uppnås. Den som tagit ut förmån enligt 4 § har dock inte rätt till förmåner enligt denna paragraf. 
 Under de fem första åren efter avgången betalas en omställ- ningsersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Under de fyra första åren utgör omställningsersättningen 85 procent och under det femte året 65 procent av ersättningsunderlaget. Efterlönen utgör 40 pro- cent av ersättningsunderlaget. 
  
 4 §  
 Den som avgår från en anställning som dansare tidigast under den månad då 41 års ålder uppnås och senast under den månad då 44 års ålder uppnås, och som har minst 16 års tjänstetid som dan- sare, har rätt till efterlön. Detta gäller under förutsättning att en anställning som dansare innehafts månaden före den månad då 41 års ålder uppnås. Den som tagit ut förmåner enligt 3 § har dock inte rätt till förmån enligt denna paragraf. 
 Efterlönen utgör 49 procent av ersättningsunderlaget. 
  
 5 §  
 Den som avses i 1 § andra stycket och som uppfyller förutsätt- ningarna i 3 § första stycket har rätt att byta ut sin rätt till pension mellan pensionsåldern och 65 år mot en omställningsersättning och en efterlön. 
 Under de fem första åren efter avgången betalas en omställnings- ersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Under de fyra första åren utgör omställningsersättningen 85 procent och under det femte året 65 pro- cent av ersättningsunderlaget. Efterlönen utgör 60 procent av ersättningsunderlaget. 
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 Förmåner för dansare med minst 8 års tjänstetid 
  
 6 §  
 Den som avgår från en anställning som dansare tidigast under den månad då 39 års ålder uppnås och senast under den månad då 44 års ålder uppnås, och som har minst 8 men mindre än 16 års tjänstetid som dansare, har rätt till omställningsersättning och efter- lön. Detta gäller under förutsättning att en anställning som dansare innehafts månaden före den månad då 39 års ålder uppnås eller att en anställning som dansare innehafts under en period av minst sex månader efter den månad då 39 års ålder uppnås. 
 Rätt till omställningsersättning och efterlön har även den som har avgått från en anställning som dansare före den månad då 39 års ålder uppnås om han eller hon har en ålder av minst 39 och högst 43 år och har en tjänstetid på minst 8 år i anställning som dansare, varav minst 5 år av tjänstetiden har tjänats in i en visstidsanställning om minst två år enligt särskilt avtal om detta för konstnärlig per- sonal vid  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution. Detta gäller under förutsättning att någon del av visstidsanställningen har varit efter 43 års ålder. 
 Under de tre och en halvt första åren efter avgången betalas en omställningsersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Omställningsersätt- ningen utgör 70 procent och efterlönen 20 procent av ersättnings- underlaget. 
  
 7 §  
 Den som avses i 1 § andra stycket och som uppfyller förutsätt- ningarna i 6 § första stycket har rätt att byta ut sin rätt till pension mellan pensionsåldern och 65 år mot en omställningsersättning och en efterlön. 
 Under de tre och en halvt första åren efter avgången betalas en omställningsersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Omställningsersätt- ningen utgör 70 procent och efterlönen 30 procent av ersättnings- underlaget. 
 Förmåner för sångare med minst 16 års tjänstetid 
  
 8 §  
 Den som avgår från en anställning som sångsolist eller korist tidigast under den månad då 48 års ålder uppnås och senast under den månad då 53 års ålder uppnås, och som har minst 16 års tjäns- 
 44 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 tetid som sångsolist eller korist, har rätt till omställningsersättning och efterlön. Detta gäller under förutsättning att en anställning som sångsolist eller korist innehafts månaden före den månad då 48 års ålder uppnås eller att en anställning som sångsolist eller korist inne- hafts under en period av minst sex månader efter den månad då 48 års ålder uppnås. Den som har tagit ut förmån enligt 9 § har dock inte rätt till förmåner enligt denna paragraf. 
 Under de fem första åren efter avgången betalas en omställnings- ersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Under de fyra första åren utgör omställningsersättningen 85 procent och under det femte året 65 procent av ersättningsunderlaget. Efterlönen utgör 40 procent av ersättningsunderlaget. 
  
 9 §  
 Den som avgår från en anställning som sångsolist eller korist tidigast under den månad då 52 års ålder uppnås och senast under den månad då 55 års ålder uppnås, och som har minst 16 års tjäns- tetid som sångsolist eller korist, har rätt till efterlön. Detta gäller under förutsättning att en anställning som sångsolist eller korist innehafts månaden före den månad då 52 års ålder uppnås. Den som tagit ut förmåner enligt 8 § har dock inte rätt till förmån enligt denna paragraf. 
 Efterlönen utgör 56 procent av ersättningsunderlaget. 
 Förmåner för sångare med minst 8 års tjänstetid 
  
 10 §  
 Den som avgår från en anställning som sångsolist eller korist tidigast under den månad då 48 års ålder uppnås och senast under den månad då 53 års ålder uppnås, och som har minst 8 men mindre än 16 års tjänstetid som sångsolist eller korist, har rätt till omställningsersättning och efterlön. Detta gäller under förutsätt- ning att en anställning som sångsolist eller korist innehafts måna- den före den månad då 48 års ålder uppnås eller att en anställning som sångsolist eller korist innehafts under en period av minst sex månader efter den månad då 48 års ålder uppnås. 
 Rätt till omställningsersättning och efterlön har även den som har avgått från en anställning som sångsolist eller korist före den månad då 48 års ålder uppnås om han eller hon har en ålder av minst 48 och högst 52 år och har en tjänstetid på minst 8 år i anställ- ning som sångsolist eller korist, varav minst 5 år av tjänstetiden har 
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 tjänats in i en visstidsanställning om minst två år enligt särskilt avtal om detta för konstnärlig personal vid  
 teater-, 
  dans- eller musik- institution. Detta gäller under förutsättning att någon del av visstids- anställningen har varit efter 43 års ålder. 
 Under de tre och en halvt första åren efter avgången betalas en omställningsersättning. Därefter betalas fram till och med månaden före den då 65 års ålder uppnås en efterlön. Omställningsersättningen utgör 70 procent och efterlönen 20 procent av ersättningsunderlaget. 
 Gemensamma bestämmelser 
  
 11 §  
 Som tjänstetid som ska tillgodoräknas enligt denna förord- ning räknas ledighet utan lön som varat högst åtta månader. Dock räknas inte tid för sammanhängande ledighet för att inneha annan anställning med tjänstepensionsrätt som tid som ska tillgodoräknas enligt denna förordning. Ledighet för längre tid till följd av sjuk- dom eller arbetsskada ska dock räknas om tid som ska tillgodo- räknas, liksom ledighet för vilken havandeskapspenning eller föräldra- penningförmån utgetts. 
 Med tjänstetid som dansare, sångsolist eller korist avses i denna förordning tjänstetid i en anställning som är inrättad för tjänstgö- ring till minst 20 procent av heltidstjänstgöring i en sådan befatt- ning hos någon av de arbetsgivare som anges i 1 § eller arbetsgivare som upptagits i motsvarande äldre förordningar. 
  
 12 §  
 Arbetsgivaren får medge undantag från villkoren om senaste tidpunkt för avgång i 3, 4, 6 och  
 8–10 
  §§. 
  
 13 §  
 Förmåner enligt denna förordning värdesäkras genom anknyt- ning till prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäk- ring från det år ersättningsunderlaget avsåg. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2012 och tillämpas på avgångar som äger rum efter ikraftträdandet. 
 46 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstgrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning; 
 Härigenom föreskrivs att bilaga A förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning och punkt 7 övergångsbestämmelserna till förordningen (2009:000) om ändring i nämnda förordning ska ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Bilaga A 
  
 4 
  
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 Utrikesförvaltningen 
  
 Arbetstagare vid nordisk institu- 
  
 tion som tjänstgör i Sverige 
  
 1), 2), 7) 
  
 Arbetstagare vid Nordiska mini- 
  
 sterrådets sekretariat som tjänst- 
  
 gör i Sverige 
  
 1), 7) 
  
 Arbetstagare vid Nordiska rådets 
  
 presidiesekretariat som 
  
 tjänst- 
  
 gör i Sverige 
  
 1), 7) 
  
 Undervisningsväsendet, 
  
 forsk- 
  
 nings- institutioner m.m. 
  
 Lynn och annan lärare än tim- 
  
 lärare vid statsunderstödd svensk 
  
 utlandsskola 
  
 1), 7) 
  
 Bergsskolan i Filipstad: 
  
 Lynn, studierektor och annan 
  
 lärare än timlärare 
  
 7) 
  
 Arbetstagare vid Drottningholms 
  
 teatermuseum 
  
 7) 
  
 4  
 Lydelse enligt författningsförslag 2. 
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater, 
 AB Regionteatern Blekinge- Kronoberg, 
 AB Upsala Stadsteater, Borås Stadsteater, 
 Byteatern Kalmar läns teater, Smith, 
 Folkoperan AB, 
 Folkteatern i Göteborg ek.för., Gotlandsmusiken, 
 Gävle symfoniorkester, Göteborgs konsert AB, GöteborgsOperan AB, Göteborgs Stadsteater AB, Helsingborgs Nya Konserthus AB, Kalmar läns musikstiftelse, Kammarorkestern Musica Vitae, Kommunalförbundet Norrlands Musik- och dansteater (NMD), Kommunalförbundet Teater Väst- manland, 
 Kommunalförbundet Sundsvalls Kammarorkester, Kommunalförbundet Västmanlandsmusiken (Västerås Sinfonietta), Kommunalförbundet Västmanlandsmusiken, Länsmusiken i Jämtlands län, Länsteatern på Gotland, Länsteatern i Jämtlands län, Malmö Dramatiska Teater AB, Malmö Musikteater AB, 
 Malmö Symfoniorkester AB, Musik för Örebro län (Svenska Kammarorkestern), 
 Musik för Örebro län, Musik i Blekinge, 
 48 
 SOU 2009:50 Författningsförslag 
  
 Musik i Dalarna, 
  
 Musik i Gävleborg, 
  
 Musik i Halland, 
  
 Musik i Syd, 
  
 Musik i Uppland, 
  
 Musik i Uppland (Uppsala Kam- 
  
 marorkester), 
  
 Musik i Väst, 
  
 Musik i Västernorrland, 
  
 Norrbottensmusiken 
  
 (Norrbottens 
  
 Kammarorkester), 
  
 Norrbottensmusiken, 
  
 NorrDans, 
  
 Operan, 
  
 Riksteatern, 
  
 Skånes Dansteater AB, 
  
 Smålands musik och teater, 
  
 Smålands 
  
 musik 
  
 och 
  
 teater 
  
 (Jönköpings sinfonietta), 
  
 Stiftelsen Folkteatern i Gävleborg, 
  
 Svenska rikskonserter, 
  
 Stiftelsen Göteborgsmusiken, 
  
 Stiftelsen Länsteatern i Dalarna, 
  
 Stiftelsen Länsteatern i Örebro, 
  
 Stiftelsen 
  
 Musikteatern 
  
 i 
  
 Värmland, 
  
 Stiftelsen Norrbottensteatern, 
  
 Stiftelsen Teater Västernorrland, 
  
 Stiftelsen Östergötlands länsteater, 
  
 Stockholms konserthusstiftelse, 
  
 Stockholms Stadsteater AB, 
  
 Symfoniorkestern Norrköping, 
  
 Sörmlands Musik och Teater, 
  
 Teater Halland, 
  
 Västerbottensmusiken AB (Norr- 
  
 landsoperan), 
  
 Västerbottensteatern AB, 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB 
  
 och 
  
 Östgötamusiken 
  
 8), 9) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen AB 
  
 8), 9) 
  
 49 
 Författningsförslag SOU 2009:50 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) vid 
  
 Drottningholms Slottsteater 
  
 7), 8), 9) 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 1) 
  
 Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pensionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbets- tagaren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
  
 2) 
  
 Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
  
 8) 
  
 Om arbetsgivaren enligt kollektivavtal ska betala för avgifts- bestämd tjänstepension i form av ålderspension, får arbetsgivaren eller den försäkringsgivare som pensionen försäkras hos ersättning för avgif- ten under tid då den anställde haft sjukpenning under en längre period än 90 dagar eller sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän för- säkring. Ersättningen ska dock högst beräknas på den avgift som gällde när rätten till ersättning inträdde. Om sjukpenningen eller sjukersätt- ningen inte är hel ska så stor del av kostnaden som svarar mot sjuk- penningens respektive sjukersättningens omfattning ersättas. Ersätt- ning för tid med sjukersättning, som inte följer på en period med sjuk- penning som omfattat längre tid än 90 dagar, lämnas dock inte för tid före den månad då Försäkringskassan beslutar om sjukersättningen. 
  
 9) 
  
 De anställdas pensionsförmåner [enligt denna förordning] är endast sjukpension, tillfällig sjukpension och efterlevandepension. 
  
 50 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 Föreslagen lydelse 
 Bilaga A 
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 Utrikesförvaltningen 
  
 Arbetstagare vid nordisk insti- 
  
 tution som tjänstgör i Sverige 
  
 1), 2), 7) 
  
 Arbetstagare vid Nordiska mini- 
  
 sterrådets sekretariat som tjänst- 
  
 gör i Sverige 
  
 1), 7) 
  
 Arbetstagare vid Nordiska rådets 
  
 presidiesekretariat som 
  
 tjänst- 
  
 gör i Sverige 
  
 1), 7) 
  
 Undervisningsväsendet, 
  
 forsk- 
  
 nings- institutioner m.m. 
  
 Lynn och annan lärare än tim- 
  
 lärare vid statsunderstödd svensk 
  
 utlandsskola 
  
 1), 7) 
  
 Bergsskolan i Filipstad: 
  
 Lynn, studierektor och annan 
  
 lärare än timlärare 
  
 7) 
  
 Arbetstagare vid Drottningholms 
  
 teatermuseum 
  
 7) 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 1) 
  
 Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pensionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbets- tagaren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensions- verk. 
  
 2) 
  
 Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vil- ken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska institutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
 7) Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
 (TGL-S) 
  tillämpas. 
 Nuvarande lydelse 
 7 
  
 5 
  
 . Vid tillämpning av den upphävda 7 § ska med anställning med statlig pensionsrätt jämstäl- las anställning som upptagits i  
 bilaga A. 
  
 Föreslagen lydelse 
 7. Vid tillämpning av den upphävda 7 § ska med anställning med statlig pensionsrätt jämstäl- las anställning som upptagits i  
 bilagan till förordningen (2009:000) om omställningsför- måner för vissa dansare och sångare. 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2017. 
  
 2. 
  
 Den tidigare lydelsen gäller fortfarande för sjukpensioner och tillfälliga sjukpensioner om motsvarande sjukersättning beviljats från och med en tidpunkt före ikraftträdandet och för efterlevan- depensioner om dödsfallet inträffat före ikraftträdandet. 
  
 3. 
  
 Den särskilda bestämmelsen 8 i den tidigare lydelsen av bilaga A fortsätter att gälla för de arbetstagare för vilka den gällde i december 2016 så länge som ersättning enligt bestämmelsen oavbrutet ska lämnas. 
  
 5  
 Lydelse enligt författningsförslag 2. 
 52 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2009:000) om omställningsförmåner för vissa dansare och sångare; 
 Härigenom föreskrivs i fråga om § förordningen (2009:000) om omställningsförmåner för vissa dansare och sångare 
  
 dels  
 att 1 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i förordningen ska införas en ny bilaga av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
 6 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
  
 Denna förordning gäller för- 
  
 Denna förordning gäller för- 
  
 måner till personer som avgår 
  
 måner till personer som avgår 
  
 från en anställning som dansare, 
  
 från en anställning som dansare, 
  
 sångsolist eller korist hos en 
  
 sångsolist eller korist hos en 
  
 arbetsgivare som upptagits  
 under 
  
 arbetsgivare som 
  
 upptagits  
 i 
  
 rubriken  
 Teater-, 
  dans- och musik- 
  
 bilagan. 
  
 institutioner i bilaga A till förord- 
  
 ningen (2003:56) om tjänstepen- 
  
 sion och tjänstegrupplivförsäkring 
  
 för vissa arbetstagare med icke- 
  
 statlig anställning. 
  
 Den som i anställning efter 
  
 Den som i anställning efter 
  
 2011 kan ha rätt till tjänste- 
  
 2011 kan ha rätt till tjänstepen- 
  
 pension enligt förordningen om 
  
 sion 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 tjänstepension och tjänstegrupp- 
  
 (2003:56)  
 om tjänstepension och 
  
 livförsäkring för vissa arbetstag- 
  
 tjänstegrupplivförsäkring 
  
 för 
  
 are med  
 icke-statlig 
  anställning 
  
 vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  
 har endast rätt till förmåner 
  
 anställning har endast rätt till 
  
 enligt 5 eller 7 §§ . 
  
 förmåner enligt 5 eller 7 §§. 
  
 Den som har rätt till fribrev på ålderspension före 65 år enligt förordningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning har rätt till förmåner enligt denna förordning endast om han eller hon avstår från att få fribrevet utbetalt. 
  
 6  
 Lydelse enligt författningsförslag 3. 
 53 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Förteckning över vissa arbetsgivare inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet 
 AB Helsingborgs Stadsteater, 
 AB Regionteatern Blekinge- 
 Kronoberg, 
 AB Upsala Stadsteater, 
 Borås Stadsteater, 
 Byteatern Kalmar läns teater, 
 Dramaten, 
 Folkoperan AB, 
 Folkteatern i Göteborg ek.för., 
 Gotlandsmusiken, 
 Gävle symfoniorkester, 
 Göteborgs konsert AB, 
 GöteborgsOperan AB, 
 Göteborgs Stadsteater AB, 
 Helsingborgs Nya Konserthus 
 AB, 
 Kalmar läns musikstiftelse, 
 Kammarorkestern Musica Vitae, 
 Kommunalförbundet Norrlands 
 Musik- och dansteater (NMD), 
 Kommunalförbundet Teater 
 Västmanland, 
 Kommunalförbundet Sundsvalls 
 Kammarorkester, 
 Kommunalförbundet 
 Västmanlandsmusiken (Västerås 
 Sinfonietta), 
 Kommunalförbundet 
 Västmanlandsmusiken, 
 Länsmusiken i Jämtlands län, 
 Länsteatern på Gotland, 
 Länsteatern i Jämtlands län, 
 Malmö Dramatiska Teater AB, 
 54 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningsförslag 
  
 Malmö Musikteater AB, Malmö Symfoniorkester AB, Musik för Örebro län (Svenska Kammarorkestern), 
 Musik för Örebro län, Musik i Blekinge, Musik i Dalarna, Musik i Gävleborg, Musik i Halland, Musik i Syd, 
 Musik i Uppland, 
 Musik i Uppland (Uppsala Kammarorkester), 
 Musik i Väst, 
 Musik i Västernorrland, Norrbottensmusiken (Norrbottens Kammarorkester), Norrbottensmusiken, NorrDans, 
 Operan, 
 Riksteatern, 
 Skånes Dansteater AB, Smålands musik och teater, Smålands musik och teater (Jönköpings sinfonietta), Stiftelsen Folkteatern i Gävleborg, 
 Svenska rikskonserter, Stiftelsen Göteborgsmusiken, 
 Stiftelsen Länsteatern i Dalarna, Stiftelsen Länsteatern i Örebro, Stiftelsen Musikteatern i Värmland, 
 Stiftelsen Norrbottensteatern, Stiftelsen Teater Västernorrland, Stiftelsen Östergötlands länsteater, 
 Stockholms konserthusstiftelse, Stockholms Stadsteater AB, Symfoniorkestern Norrköping, Sörmlands Musik och Teater, 
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2009:50 
  
 Teater Halland, Västerbottensmusiken AB (Norr- landsoperan), Västerbottensteatern AB, Västsvenska Teater och Dans AB, Östgötamusiken, 
 Teateralliansen AB och Drottningholms Slottsteater 
 Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2017. 
 56 
  
 1 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag 
  
 Tjänstepensionerna för anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner är i huvudsak statligt reglerade. I den så kallade  
 PISA-förordningen 
  föreskrivs att de statliga kollektiv- avtalade pensionsvillkoren ska tillämpas med de tillägg och undan- tag som anges i förordningen. Anställnings- och arbetsvillkoren för scenkonstnärer är emellertid så speciella att det är svårt att inordna dem i samma pensionssystem som det statliga. Låga pensionsåldrar med höga kostnader och stor rörlighet gör systemet svårförutsäg- bart för arbetsgivare och anställda. Mot denna bakgrund beslutade regeringen den 3 april 2008 att tillkalla en särskild utredare. 
  
 1.1 
  
 Uppdraget 
  
 Utredningens uppdrag är att genomföra en översyn av regleringen av tjänstepensioneringen för de anställda vid vissa statsunderstödda scenkonstinstitutioner. Översynen ska inriktas på att pensions- systemet ska vara anpassat till de speciella förhållanden som råder på området. Arbetsgivarnas kostnader för pensionsförmånerna ska vara förutsägbara. 
 Enligt direktiven (dir. 2008:34) 
  
 1  
  
 ska utredningen lämna förslag 
 på 
  
 vad som ska vara kollektivavtalsreglerat och vad som ska vara författningsreglerat – det författningsreglerade måste kunna motiveras särskilt. 
  
 författningsändringar som underlättar en ökad kollektivavtals- reglering. 
  
 1  
 Direktiven finns i sin helhet intagna i bilaga 1. 
 57 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag 
  
 SOU 2009:50 
  
 materiella förändringar av det som föreslås vara fortsatt författningsreglerat för en bättre anpassning till förhållandena på området – det kan gälla frågor om avgiftsbestämda eller förmånsbestämda system, pensionsåldrar, intjänandetider och krav på anställningstid för hel förmån. 
  
 i vilken utsträckning pensionerna även i fortsättningen ska ingå i det statliga finansieringssystemet och om det i så fall bör förändras i något avseende utan att ändra på förhållandet att arbetsgivarna ska bära kostnaderna. 
  
 hur staten ska fullgöra sina åtaganden i fråga om pensionsförmåner som föreslås utgå ur det statliga pensionsfinansieringssystemet. 
  
 de författningar som erfordras för förslagen. 
  
 Utredningen kan även lämna förslag på villkor som ett kollektiv- avtal skulle kunna innehålla. 
 Utredningen ska redovisa pensionsvillkoren för anställda vid de  
 teater-, 
  dans- och musikarbetsgivare som inte är anslutna till den statliga tjänstepensioneringen och för motsvarande konstnärliga grupper i andra länder som kan vara av intresse. Utredningen ska dessutom undersöka i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkomster som grundar rätt till pensionsförmån och vilken inverkan detta har på den totala pensionen från 65 år. 
 Utredningen ska redovisa eventuella skattekonsekvenser av de förslag som utredningen lämnar och de konsekvenser som förslagen får för statsbudgeten. En beräkning ska också göras av hur utred- ningens förslag till förändringar påverkar arbetsgivarnas kostnader. 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Till utredningen har, utöver en särskild utredare, förordnats sex experter och en sekreterare. Åtta sammanträden har hållits med utredningens experter. 
 I enlighet med direktiven har utredningen inhämtat synpunkter från Svensk Scenkonst, Statens pensionsverk, Arbetsgivarverket, Statens kulturråd och Kulturutredningen (Ku 2007:06). Likaså har utredningen träffat PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst och mottagit synpunkter från dem på utredningsuppdraget. Utred- ningen har även sammanträffat med representanter för Smith, 
 58 
  
 SOU 2009:50 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag 
  
 Konserthuset, Västerbottensteatern och såväl Operan som personalen vid Operan. Samråd har skett med Ekonomistyrningsverket och ett antal befattningshavare inom Regeringskansliet. Utredningen har också sammanträffat med Kulturutskottets uppföljnings- och utvärde- ringsgrupp av pensionsvillkoren inom scenkonstområdet. 
 Uppdraget att undersöka hur arbets- och pensionsinkomsterna ser ut efter pensioneringen för arbetstagare med låg pensionsålder har genomförts på grundval av uppgifter från Statens pensionsverk och Statistiska centralbyrån. 
 Statistiska uppgifter som redovisas i betänkandet har utred- ningen inhämtat från Statens pensionsverk, Pensionsvalet PV AB och Kulturrådet. För de försäkringstekniska beräkningar som flera av utredningens förslag är grundade på har utredningen engagerat aktuarie  
 Arnold, Goodman. I bilaga 2 till betänkandet finns ett utdrag ur den rapport som Werner lämnat om sitt arbete. 
  
 1.3 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Betänkandet är uppdelat i 14 kapitel. Kapitlen  
 2–5 
  avgränsar och beskriver olika aspekter på de frågor som utredningen har haft att behandla. Kapitel 6 är en inledning till de förslag som utredningen sedan lämnar i kapitlen  
 7–11. 
  Kapitel 12 behandlar en fråga som inte ingår i utredningens uppdrag att lösa. Kapitel 13 beskriver utredningsförslagens konsekvenser i olika avseenden och kapitel 14 innehåller författningskommentarer. 
 I kapitel 2  
 En tillbakablick  
 ges en beskrivning av hur pensions- villkoren för anställda vid statsunderstödda scenkonstinstitutioner utvecklats genom åren. Kapitlet ger bakgrunden till att villkoren är statligt reglerade. 
 I kapitel 3  
 Rådande förhållanden  
 beskrivs dels scenkonstområdet och den del därav som berörs av utredningsuppdraget, dels pensions- villkoren och dess administration, finansiering och kostnader. 
 I kapitel 4  
 Problembild  
 behandlas de problem med dagens pensionssystem som det varit utredningen uppdrag att finna lösningar på. De handlar bland annat om låga pensionsåldrar och höga och oförutsägbara kostnader. I kapitlet redovisas också en undersökning som utredningen gjort av scenkonstnärernas inkomster efter pensioneringen. 
 59 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag 
  
 SOU 2009:50 
  
 I kapitel 5  
 Så ser det ut på andra håll  
 redovisas vilka pensions- villkor som gäller på de delar av scenkonstområdet som inte är statsunderstött och hur det ser ut i våra nordiska grannländer. En översiktlig genomgång ges också av förekomsten av låga pensions- åldrar på arbetsmarknaden i övrigt. 
 I kapitel 6  
 Genomgripande förändringar  
 ges skälen till varför genomgripande förändringar behövs. Kapitlet är också en introduktion till de påföljande kapitlen  
 7–11 
  med utredningens förslag. Vart och ett av de kapitlen inleds med ett avsnitt med respektive förslag som följs av ett avsnitt kallat Överväganden, där förslagen förklaras och skälen till dem gås igenom. 
  
 I kapitel 7  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas  
 föreslås att förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänste- grupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
  
 icke-statlig 
  
  anställ- ning,  
  
 PISA-förordningen, 
  
  avvecklas för anställda vid statsunder- stödda  
  
 teater-, 
  
  dans- och musikinstitutioner samt när och hur snabbt avvecklingen ska genomföras. 
  
 I kapitel 8  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare  
 föreslås de förmåner som dansare och sångare ska ha rätt till före 65 år. 
  
 I kapitel 9  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
 föreslås hur staten ska fullgöra sina åtaganden mot dem som innehar eller har innehaft anställningar med pensionsrätt enligt förordningen. 
  
 I kapitel 10  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner  
 föreslås vissa förändringar av de premier som under återstående tid ska betalas för förmåner enligt  
  
 PISA-förordningen 
  
  och vidare hur omställningsersättningen och efterlönen ska finansieras. 
  
 I kapitel 11  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal  
 föreslås för kollektiv- avtalsparterna Svensk Scenkonst och PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst en påbyggnad av avtalet om avgiftsbestämd individuell ålderspension, AIP, finansierad av det utrymme som uppstår till följd av avvecklingen av  
 PISA-förordningen. 
  
 I kapitel 12  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år  
 diskuteras risken för låg total pension från och med 65 år för dansare och sångare. 
  
 I kapitel 13  
 Konsekvenser  
 redovisas vilka konsekvenser som utredningens förslag får i olika avseenden. 
 I kapitel 14  
 Författningskommentar  
 kommenteras utredningens förslag till förordningar. 
 60 
  
 SOU 2009:50 
  
 Utredningens bakgrund och uppdrag 
  
 I bilagor till betänkandet finns utredningens direktiv, PISA- förordningen och utdrag ur den rapport om försäkringstekniska beräkningar som Hudson gjort åt utredningen. 
 61 
 2 En tillbakablick 
 När Gonzalez grundade de kungliga teatrarna mot slutet av 1700- talet fanns tanken på en besparingsfond varur avskedade förtjänta personer vid spectaclet med tiden kunde åtnjuta understöd. Någon pensionsfond kom dock inte till stånd förrän Kungl. Maj:t år 1816 utfärdade det första reglementet för pensionsinrättningen. För rätt till pension krävdes att ha tillhört inrättningen i 15 år, erlagt alla avgifter och uppnått pensionsåldern. Delägare som lämnade anställningen i förtid miste all rätt till förmån, såvida han inte varit delägare i 15 år, i vilket fall han ägde rätt att kvarstå i inrättningen mot betalning av stadgade avgifter. Envar som hade fast anställning på aktörs- balett- eller korstaten eller viss angiven anställning på tjänstemannastaten var enligt pensionsinrättningens senaste stadgar från 1931 berättigad och skyldig att ingå som delägare. 
 I slutet på  
 1800-talet 
  började understöd i vissa fall utbetalas även till avgående arbetare. Kungl. Teaterns arbetares pensionskassa bildades och senare också Kungl. Dramatiska teaterns arbetares pensionskassa. 
 Medlemmar av Davis inrättade 1794 en Enke- och Pupill- kassa och 1815 Kongliga hofkapellets pensionskassa för delägarnas egenpensionering. De båda kassorna slogs senare ihop. Enligt det senaste reglementet från 1925 var ordinarie personal vid hovkapellet med svenskt medborgarskap skyldiga att tillhöra pensions- inrättningen. Delägarna var indelade i två klasser, varav den första bestod av förste och andra kapellmästare och den andra av de övriga musikerna. Som villkor för ålderspension gällde att ha uppnått 50 års ålder och att ha tillhört inrättningen i 25 år. För att familjepension eller förtidspension skulle utgå skulle den avlidne respektive den berättigade ha varit delägare i minst 10 år. 
 63 
  
 En tillbakablick 
  
 SOU 2009:50 
  
 Förtidspensionen utgick till den som på grund av sjukdom eller olycksfall blivit varaktigt oförmögen till arbete. 
  
 1 
  
 2.1 
  
 Införlivande med den statliga tjänstepensioneringen 
  
 Kungl. hovkapellets pensionsinrättning införlivades 1938 med den statliga tjänstepensioneringen genom Statens pensionsanstalt som då fanns till för anställda i statsunderstödd verksamhet. Kungl. teatrarnas pensionsinrättning, Kungl. teaterns arbetares pensionskassa och Kungl. Dramatiska teaterns arbetares pensionskassa gick samma väg 1943. Pensionsvillkoren kom därmed att tas in i reglementena för Statens pensionsanstalt, utfärdade av Copeland Maj:t med stöd av riksdagens bemyndigande. De låga pensionsåldrar för dansare, sångare, skådespelare och musiker som då etablerades står sig i stort sett än i dag. En skillnad är att det då var skilda åldrar för manliga och kvinnliga artister. Skälet till införlivandet med den statliga tjänstepensioneringen förefaller främst ha varit, att den förbättring av pensionsförhållandena som ansågs nödvändig för teatrarnas personal inte kunde komma till stånd utan väsentliga bidrag av det allmänna. 
 Statens pensionsanstalts reglemente avsåg pensionering av icke- statligt anställda, vars löneförmåner helt eller till större delen finan- sierades genom statliga eller kommunala skattemedel. Pensionerna finansierades till cirka hälften genom avgifter som togs ut av arbets- givarna. För resten av kostnaden svarade staten. Möjligheten att ansluta personal till pensioneringen genom Statens pensionsanstalt innebar således ett inte obetydligt statsbidrag. Det var inte avsikten att de anställda skulle betala avgifter, då man utgick från att deras löner var nettolöner. 
 För bestämmande av avgifts- och pensionsunderlag var alla tjänster med pensionsrätt enligt reglementet hänförda till viss pensionsklass. Huvudmannen betalade fortlöpande avgift, baserad på det avgifts- underlag som i reglementsbilagan fanns angivet för varje pensionsklass Enligt reglementet var ett tjänsteår inte en konstant storhet. Ett tillgodoräknat tjänstår gällde för pension beräknad enligt ett visst underlag. Om en anställd tillträdde en tjänst för vilken gällde ett underlag som var till exempel 10 procent högre än det som gällt för 
  
 1  
 Huvudkälla till delar av tillbakablicken i detta kapitel är  
 Historik  
 av Collins, 1992. 
 64 
  
 SOU 2009:50 
  
 En tillbakablick 
  
 den tidigare tjänsten, så reducerades de redan intjänade tjänståren med en tiondel. Genom att betala en engångsavgift motsvarande ungefär hälften av reduktionens värde kunde huvudmannen återställa tjänsteårens värde. 
 Den 1 juli 1959 ersatte Statens allmänna tjänstepensionsreglemente (SPR) med tillhörande författningar de statliga pensionsreglementen som gällde för olika områden, bland andra Statens pensionsanstalts  
 icke-statliga 
  område. 
  
 2.2 
  
 Fortsatt statligt åtagande 
  
 Det pensionssystem som innefattades i SPR kom att bestå till utgången av år 1991. Under tiden kom den yttre ramen för bestäm- melserna att ändras. Det hade samband med att de statsanställda vid mitten av  
 1960-talet 
  tillerkändes förhandlingsrätt avseende löne- och anställningsvillkor inklusive pensionsvillkor. Från och med 1966 blev således löne- och anställningsvillkoren kollektiv- avtalsreglerade. Det visade sig emellertid betydligt svårare att sluta kollektivavtal i fråga om pensionsvillkoren. Under de närmaste åren nöjde sig parterna med att låta de dittillsvarande författ- ningarna fortsätta att gälla. I den mån parterna var överens om vissa ändringar av detaljer i systemet träffades avtal om det, varefter ändringarna effektuerades genom att regeringen utfärdade ändringar i författningarna. På så sätt blev ändringarna gällande även för den del av det  
 icke-statliga 
  området som inte tillhörde det statliga förhandlingsområdet. 
 I december 1974 undertecknades emellertid Allmänt pensions- avtal för statliga och vissa andra tjänstemän  
 (PA-SPR, 
  även kallat  
 PA-74). 
  Beträffande det materiella innehållet valde parterna att hänvisa till bestämmelserna i SPR. Pensionsrätten för sådana icke- statliga anställningar som låg utanför avtalsområdet reglerades fortfarande i reglementet. Viss text i SPR, speciellt en hel del särbestämmelser om bland annat låga pensionsåldrar för scenkonst- området, hade tillämpning enbart på denna grupp. Detta blev i längden ohanterligt. Frågan löstes så att gruppen tillförsäkrades pensionsrätt enligt bestämmelserna i  
 PA-SPR 
  utan att omfattas av avtalet. Det skedde genom förordningen (1987:1060) om tjänste- pension för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning (PISA), som trädde i kraft den 1 januari 1988. Till  
 PISA-förordningen 
  överflyttades de för gruppen gällande särbestämmelserna. 
 65 
  
 En tillbakablick 
  
 SOU 2009:50 
  
 Samtidigt som stora  
 icke-statliga 
  grupper övergick till annan pensionering än den statliga skedde en viss utbyggnad av denna på  
 teater-, 
  dans- och musikområdet. Det växte fram ett ganska stort antal scenkonstinstitutioner för vilka landsting och några av de större kommunerna åtog sig huvudmannaskapet. Ett visst stats- bidrag utgick och det lämnades delvis även i form av en genom staten ordnad pensionering av de anställda. 
 1992 ersatte avtalsparterna på det statliga förhandlingsområdet det pensionssystem som gällt sedan 1959 med pensionsavtalet Pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl.  
 (PA-91). 
  I stället för en bruttopension på närmare 70 procent av lönen, den allmänna pensionen inräknad, kom en nettopension på 10 procent att gälla. Den andra stora förändringen i pensionsvillkoren var att pensionsåldern höjdes till 65 år för de stora grupper statsanställda – med undantag för officerare inom försvaret – som kunnat gå i pension vid 60 eller 63 års ålder. En tredje nyhet i  
 PA-91 
  var att en kompletterande ålderspension, Kåpan, infördes. En pensionsavgift sattes av till en försäkringsförening som de statliga avtalsparterna kom att bilda. Någon motsvarighet kom inte till stånd för anställda inom scenkonstområdet. Det blev aktuellt först tio år senare. 
 Genom en ny  
 PISA-förordning 
  (1991:1427) kom bestäm- melserna i  
 PA-91, 
  med undantag för Kåpan, att gälla även för anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner. Att de inte längre garanterades en total pension, inklusive allmän pension, på 70 procent av lönen från 65 år föranledde inte någon ändring av de låga pensionsåldrarna för konstnärlig personal. De särbestämmelserna följde med till den nya förordningen utan att kompletteras med någon bestämmelse som behandlade det eventuella problemet med en låg allmän pension. 
 Finansieringen av pensionerna var för Smith, Operan, Riksteatern och Svenska rikskonserter vid den tiden reglerad i förordningen (1969:54) om beräkning och redovisning av löne- kostnadspålägg. För övriga institutioner som var anslutna till  
 PISA-förordningen 
  gällde förordningen (1984:222) om pensions- avgifter enligt statliga tjänstepensionsbestämmelser. Det löne- kostnadspålägg som de nationella institutionerna skulle betala var elva procent på underlaget för socialavgifter utom för musiker vid Svenska rikskonserter, för vilka lönekostnadspålägget var åtta procent. Pensionsavgiften som övriga institutioner betalade till Statens pensionsverk var antingen elva eller åtta procent av arbets- tagarens pensionsgrundande lön. 
 66 
  
 SOU 2009:50 
  
 En tillbakablick 
  
 Den fortsatta utvecklingen av pensionssystemet för statsunder- stödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner återkommer jag till i avsnitt 3.2. Där beskriver jag vad som gäller i dag och de stora förändringar som skett under de senaste tio åren. 
 67 
 3 Rådande förhållanden 
 Efter en tillbakablick på hur pensionsvillkoren för det statsunder- stödda scenkonstområdet har utvecklats genom åren, följer här en avgränsning och beskrivning av området som sådant. Därefter går jag igenom dagens pensionssystem – förmåner, administration, finan- siering och kostnader. Avsnitten om finansiering och kostnader är relativt utförliga med hänsyn till alla de frågor om förändringarna under senare år av de delar av systemet som utredningen mött och alla besvärligheter som förändringarna vållat  
 teater-, 
  dans- och musik- institutionerna. 
  
 3.1 
  
 Scenkonstområdet 
  
 Det är inte helt lätt att beskriva scenkonstområdet. Det finns ingen tydlig helhet, ingen fullständig statistik och ingen myndighet eller annan instans som har till uppgift att sammanställa material om hela området. När försök ändå har gjorts att kartlägga branschen har uppgifter fått hämtas från olika håll: Kulturrådet, Statistiska central- byrån, Arbetsförmedlingen, branschorganisationer, fackliga organi- sationer etc. Tillgängligt material är av skiftande kvalitet och inne- håll och det är ofta svårt att dra några säkra slutsatser. 
 Den här utredningens fokus är de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna, men först en grov kartläggning av hela scenkonstområdet. 
  
 3.1.1 
  
 Aktörer 
  
 Nedan presenteras kortfattat de olika aktörerna inom scenkonst- området. Genomgången tar sin utgångspunkt i de delar av bran- schen som tillämpar kollektivavtal i någon form, antingen genom medlemskap i någon arbetsgivarorganisation eller genom så kallade 
 69 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 hängavtal med något av branschens fackförbund. En rad aktörer på scenkonstområdet tillämpar inte kollektivavtal. Dessa har följaktli- gen inte varit möjliga att kartlägga. 
 Arbetsgivare 
 Arbetsgivarna brukar delas in i tre grupperingar: institutioner, fria grupper och privatteatrar. Gränserna är flytande då det inte finns någon tydlig definition av respektive grupp. En fri grupp brukar ibland definieras som att det inte är en institution eller en privatteater. De tre grupperingarna kan kort beskrivas så här: 
  
 Institutioner har ett offentligt uppdrag 
  
 Fria grupper har ofta en viss bidragsfinansiering 
  
 Privatteatrar har ingen statlig finansiering 
  
 Vid sidan av dessa tre finns teaterföreningar, som ofta är knuta till institutionen Riksteatern. 
 Arbetsgivarorganisationer 
 Det finns tre huvudsakliga arbetsgivarorganisationer inom scen- konstområdet, nämligen Svensk Scenkonst, Teatercentrum och Danscentrum. 
 Svensk Scenkonst (tidigare Teatrarnas Riksförbund) är bransch- organisation för arbetsgivare inom scenkonstområdet, främst för statsunderstödda scenkonstinstitutioner men också för privatteatrar och teaterföreningar. Medlemmarna består av cirka 70 institutioner, 6 privatteatrar och ett  
 30-tal 
  teaterföreningar. 
 Inom privatteaterområdet finns det ett stort antal aktörer som inte är medlemmar hos Svensk Scenkonst men som likväl tillämpar Svensk Scenkonsts kollektivavtal. Teaterförbundet har tecknat sådana hängavtal med cirka 40 arbetsgivare. 
 Teatercentrum organiserar de fria teatergrupperna. Både juridi- ska personer och enskilda individer kan vara medlemmar. Centru- met har ett  
 70-tal 
  medlemmar. Också inom  
 fri-grupp-området 
  finns ett stort antal aktörer som utan att vara medlemmar ändå tilläm- par de kollektivavtal som gäller på området. Teaterförbundet har 
 70 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 avtal med drygt 130 fria teatergrupper varav cirka 70 är medlemmar i Teatercentrum. 
 Danscentrum organiserar fria dansgrupper och koreografer. Även här kan både juridiska personer och enskilda individer vara med- lemmar. Danscentrum har cirka 165 medlemmar, varav endast ett  
 30-tal 
  är juridiska personer. 
 De fria musikgrupperna saknar motsvarighet till Teatercentrum och Danscentrum. Inom musikområdet finns dock ett stort antal fria aktörer. Enligt vad som är känt tillämpar de inte några kollek- tivavtal. 
 Arbetstagarorganisationer 
 Det finns tre arbetstagarorganisationer som i huvudsak organiserar anställda inom scenkonstområdet, Teaterförbundet, Sveriges yrkes- musikerförbund och Svenska Musikerförbundet. 
 Teaterförbundet organiserar yrkesverksamma artister, upphovs- män och teknisk och administrativ personal inom svensk teater, film, radio, TV och bio. Förbundet organiserar både löntagare och egen- företagare. Teaterförbundet har enligt kontakt i april 2009 totalt 8 386 medlemmar. 
 Sveriges yrkesmusikerförbund (SYMF) organiserar yrkesverk- samma musiker och sångare. Medlemmar arbetar i huvudsak i sym- foniorkestrar, på operahus, länsteater- och länsmusikavdelningar samt musikteatrar och privatteatrar. SYMF uppger i april 2009 på sin webbplats att de har drygt 1 900 medlemmar varav cirka 400 fri- lansare. 
 Svenska Musikerförbundet organiserar yrkesverksamma inom samtliga musikgenrer, det vill säga rock, pop, dansband,  
 klassisk- /konst, 
  jazz, folk, studio, musikal och cover. Antalet medlemmar uppgår till 3 058 enligt kontakt i april 2009. 
 Vidare organiserar Unionen, Sveriges ingenjörer och  
 DIK-för- 
  bundet tjänstemän vid bland annat orkesterföretag, musikstiftelser och teaterföreningar samt andra ideella föreningar. Ledarna organise- rar chefer anställda vid bland annat Kungliga Operan och Stockholms Konserthusstiftelse. Antalsuppgifter för dessa grupper saknas. 
 I PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst finns nu nämnda fackförbund representerade, vad gäller Svenska Musikerförbundet inom LO genom en adjungering. 
 71 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Allianserna 
 Staten har sedan slutet av  
 1990-talet 
  finansierat uppbyggnaden av så kallade allianser inom scenkonstområdet. Alliansmodellen kan beskri- vas som en anställningsform som ger yrkesverksamma konstnärer med frilansuppdrag en grundanställning. De som är anställda i en allians tar tjänstledigt från alliansen när de arbetar hos andra arbets- givare på området. Anställningsformen minskar skillnaden mellan fast anställning och frilansanställning. Bildandet av allianserna kan ses som en arbetsmarknads- och kulturpolitisk fråga. 
 Allianserna är tre bolag vars verksamhet finansieras genom stat- liga bidrag. 
  
 TeaterAlliansen ägs gemensamt av Teaterförbundet, Svensk Scen- konst och Trygghetsrådet TRS. TeaterAlliansen har 128 skåde- spelare anställda. 
  
 Dansalliansen ägs gemensamt av Teaterförbundet, Svensk Scen- konst, Danscentrum och Trygghetsrådet TRS. Dansalliansen har 61 dansare anställda. 
  
 Musikalliansen ägs gemensamt av Svensk Scenkonst, Svenska Musikerförbundet, Sveriges Yrkesmusikerförbund, Teaterför- bundet och Trygghetsrådet TRS. Musikalliansen har 51 musiker anställda och kommer enligt uppgift att anställa ytterligare cirka 50 musiker under 2009. 
  
 Antal individer 
 Det är inte möjligt att säkert säga hur många som omfattas av kol- lektivavtalen inom scenkonstområdet. Branschen karaktäriseras av stor rörlighet med en förhållandevis liten andel fast anställd perso- nal och en stor andel visstidsanställd personal. 
 Kulturrådet samlar årligen in statistik om verksamhet, ekonomi och personal för institutioner och fria grupper på  
 teater-, 
  dans- och musikområdet som fått statsbidrag det året. Enligt statistiken från 2006, som i april 2009 är den senaste som publicerats, uppgick anta- let årsverken vid institutionerna till 5 719 och vid de fria grupperna till 485. Totalt var 17 314 anställda vid institutionerna och 1 930 vid de fria grupperna. 
 72 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Det finns ingen aktuell statistik tillgänglig för de fria grupper som inte får några statsbidrag och heller inte för privatteatrarna eller teaterföreningarna. 
 I sammanhanget bör också sägas något om andelen uppdrags- tagare/egenföretagare kontra anställda i branschen. I olika utred- ningar förekommer skiftande uppgifter om utvecklingen och om att antalet uppdragstagare skulle ha ökat kraftigt under senare år. Enligt prognoser från Arbetsförmedlingen Kultur och Konstnärs- nämnden uppskattas andelen uppdragstagare/egenföretagare öka trendmässigt med mellan 10 och 15 procent per år. Svensk Scen- konst har gjort en enkätundersökning avseende åren  
 2003–2005 
  om hur många av scenkonstnärerna som har  
 F-skattsedel 
  vid institu- tionerna. Enkäten visar att andelen har ökat från 10,1 procent till 13,5 procent. Det är länsmusiken som står för ökningen. 
  
 3.1.2 
  
 Institutioner 
  
 Nedan presenteras institutionerna och deras verksamhet med utgångs- punkt från material som Kulturrådet har lämnat till utredningen. I Kulturrådets statistik brukar institutionerna delas upp i nationella, regionala/lokala och övriga institutioner. Vidare brukar scenkonst- området i den statistiken grupperas i dels teater och dans, dels musik. Enligt Kulturrådets klassning finns det cirka 75 institutioner, varav 64 omfattas av de pensionsbestämmelser som är föremål för denna utredning 
  
 1 
  
 . 
 Nationella institutioner 
 Till de nationella institutionerna räknas Kungliga Operan AB (Operan), Kungliga Dramatiska Teatern AB (Dramaten), Rikstea- tern, Svenska rikskonserter, Stiftelsen Dansens hus, Drottningholms slottsteater och Voksenåsen. Riksdagen fattar beslut om anslaget för dessa verksamheter sammantaget. Regeringen beslutar om för- delningen av statsbidraget och om mål, återrapporteringskrav och uppdrag. Statsbidraget betalas ut av Kammarkollegiet. 
 Operan och Smith är nationalscener. Ett av regeringens upp- ställda mål med verksamheten är att de ska vara de i Sverige ledande 
  
 1  
 De 64 institutionerna finns förtecknade i bilaga A till  
 PISA-förordningen, 
  se bilaga 2 PISA- förordningen. 
 73 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 institutionerna inom opera och balett respektive teater. Riksteatern är en ideell förening uppbyggd av lokala och regionala teaterföre- ningar. Cullbergbaletten är en del av Riksteatern. Svenska riks- konserter är en av staten bildad stiftelse som har till uppgift att bidra till bredd och variation i musikutbudet i hela landet. Dansens hus är en stiftelse bildad av de institutioner som har större fasta dansensembler samt Danscentrum och Dansmuseet. Stiftelsens ända- mål är att främja och utveckla den samtida dansen. Drottningholms Slottsteater är en självständig verksamhet inom Stiftelsen Drottningholms teatermuseum som bland annat anordnar teater- föreställningar. Voksenåsen är en nationalgåva från Norge till Sverige. Målet med statens bidrag är bland annat att öka den ömsesidiga kunskapen om ländernas samhällsliv, språk och kultur. 
 Regionala och lokala teater- och dansinstitutioner 
 De regionala och lokala  
 teater-, 
  musikteater- och dansinstitutioner- na får stöd från såväl staten som landsting 
  
 2  
  
 och kommuner. Det statliga stödet betalas ut av Kulturrådet. Normalt har dessa institu- tioner en styrelse bestående av politiskt valda representanter, med kommun och/eller landsting som huvudman. Den statliga kultur- politiska ambitionen är att möjliggöra en mångsidig verksamhet av hög kvalitet i hela landet. 
 I vissa län är den regionala musikverksamheten integrerad med musikteater och/eller orkesterverksamhet. 
 Övriga teatrar 
 I denna kategori inryms ett antal teatrar som bedöms vara av natio- nellt intresse utan att regeringen har fastställt särskilda verksam- hetsmål för det statliga bidraget. Exempel på dessa är Föreningen Dalhallas vänner och Orionteatern. 
  
 2  
 Med landsting avses här och i den fortsatta texten även Region Skåne och Västra Götalands- regionen. 
 74 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Länsmusikorganisationer 
 Det statliga bidraget till den regionala musikverksamheten utgår till landsting som i de allra flesta fall utför uppdraget genom länsmusik- organisationen i länet. Länsmusikorganisationerna i respektive län ser sinsemellan relativt olika ut. Samverkan med arrangörsledet och verksamhet för barn och ungdom är några av länsmusikens upp- gifter. Länsmusiken bedriver också verksamhet i projektform, till exempel barnkulturdagar, tonsättarprojekt, kultur i vården och sam- arbete med amatörverksamhet. 
 Regeringen beslutar vilka institutioner som ska få statligt bidrag för orkesterverksamhet. En förutsättning för statligt bidrag är att verksamheten också stöds av kommun och/eller landsting. Några av orkestrarna är en del av länsmusiken i respektive län, medan andra har en mer självständig organisation. Åtta av 20 länsmusikorganisa- tioner har också orkesterverksamhet med bidrag från Kulturrådet. 
 I vissa län är den regionala musikverksamheten integrerad med musikteater och/eller orkesterverksamhet. 
 Utanför Kulturrådets statistik 
 Det finns ett par institutioner som inte ingår i Kulturrådets stati- stik beroende på att det inte har någon statlig finansiering. En sådan institution är Kungliga filharmonikerna, vars hemvist är Stockholms Konserthus. 
 Stockholms Konserthusstiftelse är namnet på den stiftelse som äger Konserthuset och hyr marken av Stockholms stad. Stockholms läns landsting är huvudfinansiär för Konserthusets och därmed även för Kungliga Filharmonikernas verksamhet. Den här ordningen blev resultatet av en särskild överenskommelse där landstinget fick ansvaret för Konserthuset och staten fick ansvaret för Nordiska museet och Skansen. 
 Institutionernas årsverken, kostnader och intäkter 
 Kulturrådet har lämnat statistik för åren  
 2003–2007 
  till utredningen avseende antal årsverken, kostnader och intäkter vid institutio- nerna. Uppgifterna för 2007 saknar Smith och Riksteatern och är i övrigt preliminära och har ännu inte publicerats. 
 75 
 Rådande förhållanden SOU 2009:50 
  
 Tabell 3.1 
  
 Antal årsverken vid institutionerna  
 2003–2007 
  
 Verksamhet 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Nationell 
  
 Teater  dans 
  
 1 181 
  
 1 205 
  
 1 217 
  
 1 198 
  
 1 201 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 1 507 
  
 1 441 
  
 1 621 
  
 1 698 
  
 1 663 
  
 lokal 
  
 Teater  dans 
  
 2 811 
  
 2 677 
  
 2 794 
  
 2 728 
  
 2 782 
  
 Övrig 
  
 Teater  dans 
  
 74 
  
 105 
  
 75 
  
 95 
  
 73 
  
 Totalt 
  
 5 573 
  
 5 428 
  
 5 707 
  
 5 719 
  
 5 719 
  
 Källa:  
 Kulturrådet, uppgifter för Smith och Riksteatern 2007 har hämtats från årsredovisning respektive verk- samhetsberättelse. För Smith saknas uppgift om årsverken. I stället har uppgift om medeltal anställda använts. Begreppen är snarlika men inte identiska. 
 Den markanta ökningen av antalet årsverken mellan 2004 och 2005 förklaras delvis av institutionernas rapportering. För 2005 redovi- sade tre institutioner med integrerad verksamhet organisationens totala personal och ytterligare två länsmusikorganisationer inklude- rade respektive orkesterinstitution i sina redovisningar. 
 Tabell 3.2 Antal årsverken vid institutionerna 2006 fördelade på yrkes- grupper 
  
 Verksamhet 
  
 Total 
  
 Varav 
  
 konstnärlig 
  
 teknisk 
  
 administrativ 
  
 övrig 
  
 Nationell 
  
 Teater  dans 
  
 1 198 
  
 488 
  
 361 
  
 349 
  
 0 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 1 698 
  
 1 187 
  
 0 
  
 0 
  
 512 
  
 lokal 
  
 Teater  dans 
  
 2 728 
  
 1 231 
  
 907 
  
 591 
  
 0 
  
 Övrig 
  
 Teater  dans 
  
 95 
  
 39 
  
 29 
  
 27 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 5 719 
  
 2 944 
  
 1 297 
  
 967 
  
 512 
  
 Källa:  
 Kulturrådet. 
  
 Tabell 3.3 
  
 Institutionernas kostnader  
 2003–2007 
  
 Verksamhet 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 tusen kronor 
  
 Nationell 
  
 Teater  dans 
  
 889 446 
  
 918 207 
  
 971 096 
  
 968 552 
  
 1 026 674 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 936 358 
  
 950 927 
  
 1 078 342 
  
 1 250 702 
  
 1 253 990 
  
 lokal 
  
 Teater  dans 
  
 1 782 647 
  
 1 812 599 
  
 1 937 831 
  
 2 072 501 
  
 2 147 578 
  
 Övrig 
  
 Teater  dans 
  
 68 362 
  
 80 387 
  
 73 418 
  
 96 342 
  
 117 088 
  
 Totalt 
  
 3 676 813 
  
 3 762 120 
  
 4 060 687 
  
 4 388 097 
  
 4 545 330 
  
 Källa:  
 Kulturrådet, uppgifter för Smith och Riksteatern 2007 har hämtats från årsredovisning respektive verk- samhetsberättelse. 
 76 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 På samma sätt som i redovisningen av antal årsverken skedde en ökning mellan 2004 och 2005 som hänger samman med rapporte- ringen av uppgifter till Kulturrådet. Kostnaderna ökade även mellan 2005 och 2006. Framför allt var det personalkostnaderna som ökade. 
 Tabell 3.4 Institutionernas kostnader 2006 fördelad på olika poster 
  
 Verksamhet 
  
 Total kost- 
  
 Varav (procent) 
  
 nad (tkr) 
  
 löne- 
  
 arvoden F- 
  
 lokal- 
  
 prod.- 
  
 övrigt 
  
 kostn. 
  
 skattsedel 
  
 kostn. 
  
 kostn. 
  
 Nationell 
  
 Teater  dans 
  
 968 552 
  
 63,7 
  
 4,5 
  
 11,7 
  
 7,2 
  
 12,9 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 1 250 702 
  
 58,1 
  
 9,3 
  
 9,4 
  
 7,5 
  
 15,7 
  
 lokal 
  
 Teater  dans 
  
 2 072 501 
  
 61,8 
  
 4,6 
  
 11,2 
  
 6,4 
  
 16,0 
  
 Övrig 
  
 Teater  dans 
  
 96 342 
  
 34,2 
  
 26,4 
  
 5,0 
  
 18,3 
  
 16,1 
  
 Totalt 
  
 4 388 097 
  
 60,5 
  
 6,4 
  
 10,6 
  
 7,2 
  
 15,3 
  
 Källa:  
 Kulturrådet. 
  
 Tabell 3.5 
  
 Institutionernas intäkter  
 2003–2007 
  
 Verksamhet 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 tusen kronor 
  
 Nationell 
  
 Teater  dans 
  
 906 199 
  
 921 404 
  
 960 301 
  
 981 960 
  
 1 013 930 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 918 598 
  
 967 390 
  
 1 121 106 
  
 1 307 425 
  
 1 271 776 
  
 lokal 
  
 Teater  dans 
  
 1 799 747 
  
 1 827 076 
  
 1 893 780 
  
 2 214 989 
  
 2 105 766 
  
 Övrig 
  
 Teater  dans 
  
 69 070 
  
 72 450 
  
 74 676 
  
 102 897 
  
 77 156 
  
 Totalt 
  
 3 693 614 
  
 3 788 320 
  
 4 049 863 
  
 4 607 271 
  
 4 468 628 
  
 Källa:  
 Kulturrådet, uppgift för Smith och Riksteatern 2007 har hämtats från årsredovisning respektive verksam- hetsberättelse. 
 Ökningen mellan 2004 och 2005 hänger samman med rapporterin- gen av uppgifter till Kulturrådet. De ökade intäkterna mellan 2005 och 2006 kan härledas till ökade bidrag från staten och landsting. Minskningen av intäkter mellan 2006 och 2007 kan också härledas till staten och landsting. 
 77 
 Rådande förhållanden SOU 2009:50 
  
 Tabell 3.6 
  
 Institutionernas intäkter 2006 fördelad på olika poster 
  
 Verksamhet 
  
 Totala 
  
 Varav (procent) 
  
 intäkter 
  
 statligt 
  
 bidrag 
  
 bidrag 
  
 spelintäkter 
  
 övriga 
  
 (tkr) 
  
 bidrag 
  
 från 
  
 från 
  
 och 
  
 intäkter 
  
 landsting 
  
 kommun 
  
 sponsring 
  
 Nationell 
  
 Teater 
  
 82,3 
  
 0 
  
 0 
  
 13,7 
  
 4,0 
  
  dans 
  
 981 960 
  
 Regional/ 
  
 Musik 
  
 1 307 425 
  
 39,3 
  
 21,7 
  
 14,0 
  
 12,6 
  
 12,4 
  
 lokal 
  
 Teater 
  
 2 214 989 
  
 26,9 
  
 24,2 
  
 22,7 
  
 10,8 
  
 15,4 
  
  dans 
  
 Övrig 
  
 Teater 
  
 102 897 
  
 15,8 
  
 2,7 
  
 5,8 
  
 55,4 
  
 20,3 
  
  dans 
  
 Totalt 
  
 4 607 271 
  
 42,0 
  
 17,8 
  
 15,0 
  
 12,9 
  
 12,3 
  
 Källa:  
 Kulturrådet. 
  
 3.2 
  
 Pensionssystemet 
  
 Tjänstepensionsvillkoren vid flertalet av de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna regleras dels i en statlig förordning, dels i ett kollektivavtal. 
 Förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegruppliv- försäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning (PISA- förordningen) knyter an till det statliga pensionsavtalet PA 03. Den omfattar förmånsbestämd ålderspension, sjukpension och efterlev- andepension. Med förmånsbestämd pension menas att det är pen- sionsförmånens storlek som är definierad i pensionsbestämmel- serna. Kollektivavtalet om avgiftsbestämd individuell ålderspension (AIP) omfattar en avgiftsbestämd ålderspension. Med avgifts- bestämd menas att det är den pensionsavgift som ska sättas av som är definierad i pensionsbestämmelserna. 
 När PA 03 och den nuvarande  
 PISA-förordningen 
  infördes 2003 fick de som hade fem år eller mindre kvar till pensionsåldern kvarstå på äldre pensionsbestämmelser. För dem regleras pensions- villkoren i pensionsavtalet  
 PA-91 
  och förordningen (1991:1427) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning (även den kallad  
 PISA-förordningen). 
  
 Anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna omfattas inte av statens grupplivförsäkring  
 (TGL-S), 
  det statliga person- skadeavtalet (PSA) eller det statliga trygghetsavtalet (TA). 
  
 3  
  
 I stället 
  
 3  
 Detta gäller med undantag för den konstnärlige ledaren vid Drottningholms Slottsteater som omfattas av  
 TGL-S. 
  
 78 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 har institutionerna egna kollektivavtal för trygghetsförsäkring vid arbetsskada (TFA) och tjänstegrupplivförsäkring (TGL) för vilka AFA Försäkring är försäkringsgivare. Vidare omfattas de anställda av ett omställningsavtal och den verksamhet som bedrivs genom Trygghetsrådet TRS. 
  
 3.2.1 
  
 Allmän pension 
  
 Denna utredning handlar inte om den allmänna pensionen, men en kort beskrivning av dess ålderspension är på sin plats. 
 Nuvarande ålderspensionssystem beslutades av riksdagen 1998. Det består av inkomstpension, premiepension och garantipension samt tilläggspension för personer som är födda 1953 och tidigare. Systemet har trätt i kraft gradvis och gäller fullt ut från och med den 1 januari 2003. Det omfattar alla som är födda 1938 eller sena- re. De äldsta i åldersgruppen, de som är födda  
 1938–1953, 
  får en del av sin pension i form av tilläggspension enligt de gamla reglerna om folkpension och ATP. Ju tidigare i perioden en person är född, desto större är andelen tilläggspension. 
 Inkomstpensionen och premiepensionen grundar sig på hela liv- ets inkomst. Det innefattar alla inkomster för vilka skatt betalas, inklusive ersättningar från socialförsäkringssystemet och arbetslös- hetsförsäkringen, med begränsning till en lägsta och en högsta nivå. Den högsta nivån, det så kallade taket, för pensionsgrundande inkomst under ett år är 7,5 inkomstbasbelopp, vilket 2009 motsva- rar en månadslön på 31 813 kronor. För att tjäna in till en pensions- grundande inkomst krävs att årsinkomsten uppgår till minst 0,423 prisbasbelopp. Är inkomsten så hög beräknas den pensionsgrundande inkomsten från första kronan. Den pensionsgrundande inkomsten är bruttoinkomsten minus allmän pensionsavgift (7 procent). 
 För att kompensera tillfällen i livet som är mindre inkomst- bringande tjänas pension in i samband med barns födelse, vid högre studier och vid värnplikt. Det som då tjänas in kallas pensionsgrund- ande belopp. 
 Pensionsgrundande inkomst och pensionsgrundande belopp utgör tillsammans pensionsunderlaget. Med det som grund fastställs årets pensionsrätt för inkomstpensionen. Den är 16 procent av pensions- underlaget. Pensionsrätterna läggs samman år för år på ett pensions- konto till en pensionsbehållning. Pensionsbehållningen räknas varje år upp i takt med den genomsnittliga inkomstutvecklingen i 
 79 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Sverige. Storleken på inkomstpensionen påverkas av många fakto- rer, exempelvis under hur lång tid pensionsrätt tjänats in, hur hög lönen har varit, vid vilken ålder pensionen tas ut och hur den eko- nomiska situationen i samhället utvecklar sig. 
 2,5 procent av pensionsunderlaget sätts in på ett individuellt premiepensionskonto som sköts av Premiepensionsmyndigheten (PPM). Individen väljer själv var pengarna ska placeras bland de fonder som är registrerade hos PPM. Premiepensionsrätt kan föras över till make/maka eller registrerad partner. Premiepensionen är en form av fondförsäkring. När den tas ut kan den omvandlas till traditionell försäkring. Den kommer då att förändras med återbä- ringsräntan. Om den fortsätter som fondförsäkring kommer den att förändras med fondernas värdeförändringar. 
 Tilläggspension, inkomstpension och premiepension kan tidi- gast tas ut från 61 år. Ju längre uttaget dröjer, desto högre blir pen- sionen. Fortsatt arbete innebär också att inkomstpensionen och premiepensionen ökar. 
 Den som haft låg eller ingen inkomst kan få garantipension. Nivån på den är 2,13 prisbasbelopp per år för en ensamstående pen- sionär och 1,9 prisbasbelopp för en gift pensionär, vilket 2009 är 7 519 respektive 6 777 kronor per månad. För att få full garantipen- sion krävs minst 40 års bosättning i Sverige från 16 år. Garantipen- sionens storlek minskas med annan pension från det allmänna pen- sionssystemet. Däremot påverkas inte garantipensionen av tjänste- pensioner, privata pensioner eller kapitalinkomster. Garantipensio- nen följer prisbasbeloppets utveckling och den kan tidigast tas ut från 65 år. 
  
 3.2.2 
  
 PISA-förordningen 
  
 De  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner vars anställda omfattas av  
 PISA-förordningen 
  finns förtecknade i bilaga A till förordningen. 
  
 4  
  
 Förutom 64 institutioner omfattas även arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  dans- och musikgrupper, arbetstagare vid TeaterAlliansen AB samt den konstnärlige ledaren vid Drottningholms Slottsteater. Det finns dock ingen fri grupp som har anslutits till  
 PISA-förordningen. 
  
 I  
 PISA-förordningen 
  föreskrivs att det statliga kollektivavtalade pensionsavtalet PA 03 ska tillämpas med de tillägg och undantag 
  
 4  
 Förordningen återges i bilaga 2  
 PISA-förordningen. 
  
 80 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 som anges i förordningen. 
  
 5  
  
 De avgiftsbestämda förmånerna enligt PA 03 är undantagna. Tilläggen avser i första hand reglering om lägre pensionsåldrar än 65 år. Förordningen gäller under förutsätt- ning att arbetsgivaren betalar premier för detta enligt förordningen (1997:908) om premier för statens avtalsförsäkringar (premieför- ordningen) eller enligt särskilt beslut av regeringen. 
 I förhandlingsprotokoll till PA 03 från den 30 september 2003 beslutade parterna på det statliga avtalsområdet att pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  från och med den 1 januari 2004 inte längre ska beaktas för pensionsrätt enligt PA 03. Det innebär att förmåner enligt PA 03 inte ska påverkas av löner och tjänstetid efter 2003 hos en arbetsgivare som omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  
 Regeringen har dock beslutat att pensionsrätt enligt PISA- förordningen även i fortsättningen ska påverkas av pensionsrätt enligt PA 03. Av  
 PISA-förordningen 
  framgår att om en arbets- tagare omfattas eller har omfattas av PA 03 ska anställningen anses vara en sådan anställning som avses i förordningen. Vidare kan rege- ringen besluta att arbetstagare som avses i förordningen, och som samtidigt har eller senare får en statlig anställning kan få statlig pensionsrätt genom  
 PISA-förordningen 
  i stället för genom PA 03, för att därigenom inte riskera att få en lägre pension. 
  
 5  
 PA 03 finns att tillgå via Arbetsgivarverkets webbplats, www.arbetsgivarverket.se. Under avtal  skrifter går det både att ladda ner och att beställa Centrala avtal 2008:3, Pensionsavtal PA 03. 
 81 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Pensionsålder 
 I bilaga B till  
 PISA-förordningen 
  regleras att den pensionsålder som framgår av följande tabell ska gälla för respektive anställning. 
 Tabell 3.7 Antal anställda i genomsnitt 2007 fördelade på pensionsålder 
  
 6 
  
 Pensionsålder 
  
 Anställning 
  
 Totalt 
  
 Varav 
  
 uppnått 
  
 långtids- 
  
 pensionsåldern 
  
 kontrakt 
  
 41 år 
  
 dansare 
  
 197 
  
 8 
  
 52 år 
  
 korist 
  
 180 
  
 13 
  
 sångsolist 
  
 113 
  
 16 
  
 11 
  
 59 år 
  
 dockspelare, skådespelare 
  
 590 
  
 71 
  
 146 
  
 60 år 
  
 balettchef, balettmästare, chef 
  
 institution, 
  
 7  
  
 regissör 
  
 64 
  
 3 
  
 15 
  
 60 år 
  
 danspedagog, hovkapellist, 
  
 kapellmästare, 
  
 8  
  
 koreograf, 
  
 koreolog, kormästare, musiker 
 9 
  
 439 
  
 26 
  
 1 
  
 63 år 
  
 dirigent, musikinspicient, 
  
 kapellmästare, 
  
 10  
  
 musiker, 
  
 11 
  
 repetitör 
  
 893 
  
 24 
  
 65 år 
  
 övriga 
  
 3 195 
  
 31 
  
 ALLA 
  
 5 671 
  
 192 
  
 178 
  
 Varav  
  
 konstnärlig personal 
  
 2 476 
  
 161 
  
 178 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika pensionsåldrar, tillämpas den pensionsålder som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. Här avses så kallade kombinationsanställningar som till exempel skådespelare/regissör. Arbetsgivaren ansvarar för rapporteringen av vilken pensionsålder som ska tillämpas. 
  
 6 
  
 Antal anställda i genomsnitt har beräknats genom att summera alla anställningar den första i varje månad under 2007 och därefter dela detta antal med 12. 
  
 7 
  
 Stockholms konserthusstiftelse, Göteborgs konsert AB, Malmö Symfoniorkester AB, stift- elsen Svenska rikskonserter eller teaterchef utom vid fria grupper. 
  
 8 
  
 Vid hovkapellet. 
  
 9 
  
 Inom regional musikverksamhet eller vid stiftelsen Svenska rikskonserter. 
  
 10 
  
 Annan än vid hovkapellet. 
  
 11 
  
 Annan än vid hovkapellet eller stiftelsen Svenska rikskonserter eller inom regional musik- verksamhet. 
  
 82 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Ålderspension 
 Ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  bestäms utifrån ett pen- sionsunderlag och en tjänstetidsfaktor och förändras i samma grad som prisbasbeloppet förändras. Före 65 år utgör ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  hela pensionen och från och med 65 år är den ett komplement till den allmänna pensionen. Nivåerna på ålders- pensionen är därför olika före 65 år och därefter. 
 Pensionsunderlaget är den genomsnittliga pensionsgrundande lönen för de fem hela kalenderåren närmast före avgångsåret. Lönerna indexeras med prisbasbeloppet och jämförs i samma basbelopps- nivå. Vid avgång senare än vid pensionsåldern sätts gränsen vid året före det år då tre år gått efter det att pensionsåldern uppnåtts eller det år då 65 år uppnåtts. 
 Hel ålderspension före 65 år uppgår till 
  
 101 procent av pensionsunderlaget upp till 1 inkomstbasbelopp, 
  
 65 procent av pensionsunderlaget mellan 1 och 20 inkomstbasbe- lopp och 
  
 32,5 procent av pensionsunderlaget mellan 20 och 30 inkomst- basbelopp. 
  
 För en arbetstagare med lägre pensionsålder än 65 år gäller att vid beräkning av pensionsunderlaget räknas inte pensionsgrundande lön in från en anställning med högre pensionsålder med mer än vad som motsvarar den pensionsgrundande lönen i den anställning som grundar rätt till pensionen. 
 För ålderspension före 65 år krävs att arbetstagaren har en anställ- ning när han eller hon uppnår pensionsåldern. 
  
 12  
  
 Pensionen betalas ut först sedan arbetstagaren avgått från den anställning som berätti- gar till pensionen och den minskas inte med eventuella andra för- värvsinkomster. 
 När PA 03 ersatte det tidigare statliga pensionsavtalet  
 PA-91 
  påbörjades en växling från förmånsbestämd till avgiftsbestämd ålders- pension. En pension på 10 procent av pensionsunderlaget ersattes av en pensionsavgift på 2,3 procent av pensionsunderlaget upp till 7,5 basbelopp. På pensionsunderlaget över 7,5 basbelopp var det endast en mindre del av pensionen som ersättes med pensions- avgiften 2,3 procent. För  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna 
  
 12  
 För anställd med långtidskontrakt kan rätt till fribrev finnas. Se under rubriken Fribrev istället för pension. 
 83 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 åstadkoms samma förändring genom  
 PISA-förordningen 
  från 2003 och tillkomsten av  
 AIP-avtalet, 
  som beskrivs nedan i ett eget avsnitt. 
 För den övergångsgeneration som kan ha tjänat in ålderspension före 2003 finns fortfarande rätt till en förmånsbestämd ålderspension beräknad på pensionsunderlaget upp till 7,5 inkomstbasbelopp, om än på en lägre nivå än 10 procent. Storleken på pensionen varierar beroende på den anställdes födelseår och beräknas enligt särskilda födelseårstrappor. Detta fortsatta intjänande av förmånsbestämd ålderspension för dem som är födda före visst år, beroende på pen- sionsålder, krävs för att övergångsgenerationen inte ska förlora på växlingen från förmånsbestämda till avgiftsbestämda pensioner. Det är också så att de som omfattades av  
 PA-91 
  eller  
 PISA-förordningen 
  den 31 december 2002 har rätt till en intjänad pensionsrätt per den tidpunkten som samordnas med det fortsatta intjänandet. I följan- de tabell redovisas de olika intervallen för avtrappningen för de olika pensionsåldrarna. 
  
 13 
  
 Tabell 3.8 Nivå på förmånsbestämd ålderspension från och med 65 år för övergångsgenerationen 
  
 Pensionsålder 
  
 Födelseår 
  
 Pensionsnivå i procent av pensionsunderlag 
  
 >7,5 ibb 
  
 7,5–20 
  ibb 
  
 20–30 
  ibb 
  
 41 
  
 år 
  
 1967–1984 
  
 8,4–0,3 
  
 64,20–60,15 
  
 32,10–30,05 
  
 52 
  
 år 
  
 1956–1979 
  
 8,9–0,2 
  
 64,45–60,10 
  
 32,25–30,05 
  
 59 
  
  60 år 
  
 1948–1974 
  
 8,9–0,5 
  
 64,40–60,10 
  
 32,10–30,00 
  
 63 
  
  65 år 
  
 1943–1972 
  
 9,5–0,5 
  
 64,85–60,10 
  
 32,40–30,00 
  
 Ålderpensionen från och med 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  för dem som är födda senare än övergångsgenerationen uppgår till 
  
 60 procent av pensionsunderlaget mellan 7,5 och 20 inkomstbas- belopp och 
  
 30 procent av pensionsunderlaget mellan 20 och 30 inkomstbas- belopp. 
  
 Den del av pensionsunderlaget som ligger under 7,5 inkomstbas- belopp ger ingen förmånsbestämd ålderspension. Storleken på pen- sionen påverkas av den anställdes tjänstetidsfaktor. Tid tjänas nor- malt in från 28 års ålder. Tjänstetid som korist, sångsolist och dan- 
  
 13  
 De fullständiga förmånstrapporna finns i 18 och 19 §§ PA 03 och Bilaga B till PISA- förordningen. 
 84 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 sare får tillgodoräknas även om den infallit före 28 års ålder. Anställda med konstnärligt arbete får tillgodoräkna tjänstetid under högst tre år efter pensionsåldern, men inte längre än till 65 år. För att få hel pension krävs 30 år med minst 20 procent av heltidstjänstgöring. Kravet på 30 år för hel pension gäller med följande undantag. 
  
 25 år krävs för balettchef, balettmästare, regissör, teaterchef samt chef för Stockholms Konserthusstiftelse, Göteborgs konsert AB, Malmö Symfoniorkester AB och stiftelsen Svenska rikskonserter. 
  
 24 år krävs för dockspelare och skådespelare. 
  
 22 år krävs för korist. 
  
 20 år krävs för dansare och sångsolist. 
  
 Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika antal år för hel pension, tillämpas det antal som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 
 I den pensionsgrundande tjänstetiden medräknas ledighet utan lön som varar i högst åtta månader. Dock räknas inte tid för sam- manhängande hel ledighet utan lön för att inneha annan anställning med pensionsrätt. 
 Ålderspensionen från och med 65 år kan tidigast börja utbetalas vid 61 års ålder, genom ett så kallat förtida uttag. Den reduceras då enligt SPVs försäkringstekniska riktlinjer. Pensionen kan tas ut livsvarigt eller som en temporär pension fram till 65 år. Ålderspen- sionen före 65 år kan inte tas ut före respektive pensionsålder. 
 Fribrev i stället för pension 
 Om en anställd slutar sin anställning före pensionsåldern har han eller hon rätt till ett så kallat fribrev för ålderspensionen från och med 65 år. Fribrevet utgörs av den intjänade pensionen vid den tid- punkt anställningen upphörde. Det beräknas försäkringstekniskt enligt riktlinjer som SPV fastställer och värdesäkras med prisbas- beloppets förändring. Det kan tas ut enligt samma regler som en ålderspension från och med 65 år. 
 Rätt till fribrev finns inte för ålderspensionen före 65 år. Den rätten bortfaller om en anställd med lägre pensionsålder än 65 år avgår före pensionsåldern. Pensionen är antastbar. Undantag gäller 
 85 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 för dem som har haft långtidskontrakt enligt särskilt avtal om detta för konstnärlig personal. Det krävs anställningar med långtidskon- trakt i minst fem år för att rätt till fribrev för ålderspension före 65 år ska finnas. Fribrevsbeloppet utbetalas tidigast från pensionsål- dern och längst till och med månaden före den månad den kon- traktsanställde fyller 65 år. Om arbetstagaren har en annan anställning med statlig pensionsrätt vid pensionsåldern, betalas fribrevet inte ut för tid före den tidpunkt då den andra anställningen upphör. Fri- brevets månadsbelopp höjs inte om det tas ut från en senare tid- punkt än pensionsåldern. 
 Fortsatt pensionsrätt vid uppsägning på grund av arbetsbrist 
 Om en arbetstagare som omfattas av  
 PISA-förordningen 
  och har högst fem år kvar till pensionsåldern blir uppsagd på grund av arbets- brist, kan Kollektivavtalsstiftelsen Trygghet i samverkan TRS (TRS) upprätthålla den statliga pensionsrätten genom att betala premier. En förutsättning är att arbetstagaren är anställd hos en huvudman som har anslutit sig till TRS. Om arbetstagaren under den avsedda tiden får nytt arbete med statlig pensionsrätt men med lägre lön, får TRS upprätthålla pensionsrätten beräknad på lönen i den tidi- gare anställningen genom att betala kompletterande premier. 
 Sjukpension 
 Sjukpension enligt  
 PISA-förordningen 
  betalas ut till den som För- säkringskassan har beviljat hel sjukersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Sjukpensionen är ett komplement till hel sjukersättning. 
 En förmånstagare har rätt till sjukpension så länge han eller hon uppbär hel sjukersättning, vilket längst kan ske till 65 år. En förut- sättning är att personen har hel sjukersättning som inte är tidsbe- gränsad och att dennes anställning har upphört. 
 Om arbetsförmågan är nedsatt på grund av sjukdom och Försäkringskassan har beviljat tidsbegränsad sjukersättning, partiell sjukersättning eller aktivitetsersättning, kan arbetstagaren i stället ha rätt till tillfällig sjukpension. Den tillfälliga sjukpensionen beta- las ut i motsvarande omfattning som ersättningen från Försäkrings- kassan och så länge den ersättningen betalas ut, som längst till 65 år. 
 86 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Sjukpensionen och den tillfälliga sjukpensionen beräknas obero- ende av vilken tjänstetid som en individ får tillgodoräkna sig. Från och med 2008 uppgår sjukpensionen och den tillfälliga sjukpensio- nen till 
  
 15 procent av pensionsunderlaget upp till 7,5 prisbasbelopp, 
  
 75 procent av pensionsunderlaget mellan 7,5 och 20 prisbasbe- lopp och 
  
 37,5 procent av pensionsunderlaget mellan 20 och 30 prisbasbe- lopp. 
  
 Efterlevandepension 
 Om en arbetstagare avlider som omfattas av  
 PISA-förordningen 
  eller uppbär ålders- eller sjukpension enligt förordningen, finns under vissa förutsättningar rätt till pension till efterlevande make, registrerad partner, sambo och barn. Pension till vuxen efterlevan- de betalas ut under sex år, dock längst till dess den avlidne skulle ha fyllt 75 år, och till barn till dess att barnet fyllt 20 år. 
 Efterlevandepension till vuxen betalas ut med ett månadsbelopp på 10 procent av ett prisbasbelopp. Om den avlidne vid dödsfallet hade ett pensionsunderlag som översteg 7,5 inkomstbasbelopp fin- ns rätt till ytterligare belopp. Det beloppet uppgår för vuxen efter- levande till 
  
 45 procent år ett och 30 procent år  
  
 Lee 
  av pensionsunderlaget mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp och 
  
 22,5 procent år ett och 15 procent år  
  
 2–6 
  av pensionsunderlaget mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp. 
 Om en efterlevande vuxen saknas tillfaller beloppen arvsberättigat barn. Om det finns flera arvsberättigade barn delas beloppet lika mellan dem. Arvsberättigade barn har också rätt till en särskild efter- levandepension som per barn uppgår till 
  
 10 procent av pensionsunderlaget upp till 7,5 inkomstbasbelopp, 
  
 25 procent av pensionsunderlaget mellan 7,5 och 20 inkomst- basbelopp och 
  
 87 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 12,5 procent av pensionsunderlaget mellan 20 och 30 inkomst- basbelopp. 
  
 3.2.3 
  
 AIP-avtalet 
  
 PISA-förordningen 
  innefattar inte de avgiftsbestämda pensionerna i PA 03, benämnda individuell ålderspension och kompletterande ålderspension (Kåpan). Scenkonstområdet har egna kollektivavtals- parter som sluter avtal om anställnings- och arbetsvillkor. De är tidigare nämnda Svensk Scenkonst och PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst. Parterna har träffat överenskommelse om avgifts- bestämd individuell ålderspension (AIP), som komplement till  
 PISA-förordningen. 
  
 Avtalet om AIP gäller inte för dem som enligt övergångsbestäm- melserna till  
 PISA-förordningen 
  från 2003 fortsätter att omfattas av tidigare  
 PISA-förordningar. 
  
 Pensionsavgift 
 Enligt  
 AIP-avtalet 
  ska arbetstagaren fortlöpande tillgodoräknas en pensionsavgift beräknad på utbetald lön. Avgift tillgodoräknas även vid föräldraledighet (högst 18 månader per barn) och sjukledighet samt tid då sjukpension utbetalas efter det att anställningen upp- hört. Arbetsgivaren betalar avgiften från 23 års ålder (dansare 18 år) till pensionsåldern. Arbetstagare som innehar en tillsvidarean- ställning med en lägre pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  än 65 år tillgodoräknas pensionsavgifter till högst tre år efter pensions- åldern, dock längst till 65 år. Den som har en tidsbegränsad anställ- ning får däremot före 65 års ålder tillgodoräkna sig  
 AIP-avgifter 
  även efter tre år efter pensionsåldern. Detsamma gäller den som övergår från en tillsvidareanställning till en tidsbegränsad anställ- ning efter pensionsåldern. 
 Avgiften för AIP uppgår sedan 2008 till 4,3 procent av utbetald lön. Under perioden  
 2003–2004 
  uppgick avgiften till 2,3 procent och  
 2005–2007 
  till 3,3 procent. Under de första två åren motsva- rade AIP den individuella ålderspensionen i PA 03, men däremot inte Kåpan vars avgift är 2,0 procent av utbetald lön. Höjningen från 2,3 till 3,3 procent innebar en anpassning som i huvudsak finan- sierades av ökade statbidrag. Höjningen till 4,3 procent för att lik- 
 88 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 ställa nivån med de statsanställdas avgiftsnivå finansierades i för- handlingar mellan parterna. Emellertid höjdes avgiften för den indi- viduella ålderspensionen med 0,2 procentenheter från och med 2008, vilket innebär att de totala avgiftsbestämda ålderspensionerna för de statsanställda motsvarar 4,5 procent av utbetald lön. 
 Val av försäkringsgivare 
 Arbetstagaren bestämmer hur de tillgodoräknade avgifterna ska förvaltas. Försäkringsbolag som har tillstånd från Finansinspektio- nen att erbjuda pensionsförsäkring eller fondförsäkring har inbju- dits att vara med i AIP. De alternativ som arbetstagarna för närva- rande kan välja bland är traditionell pensionsförsäkring hos KPA Pensionsförsäkring, Länsförsäkringar eller Swedbank Försäkring och fondförsäkring hos  
 Folksam-LO 
  Fondförsäkring, Länsförsäkringar eller Swedbank Försäkring. Anställda som inte gör ett val får sina pengar placerade hos KPA Pensionsförsäkring i en traditionell för- säkring utan återbetalningsskydd. Den avgiftsbestämda individuella ålderspensionen utbetalas tidigast från 55 års ålder och i övrigt enligt försäkringsgivarens försäkringsvillkor. 
 Val av försäkringsgivare och förmedling av pensionsavgift för AIP administreras av Pensionsvalet PV AB. Arbetsgivaren betalar pen- sionsavgift årligen senast den 31 mars avseende föregående år till Pensionsvalet, som överför avgiften till den försäkringsgivare som arbetstagaren valt. 
  
 3.2.4 
  
 Administration av  
  
 PISA-förordningen 
  
 Förmånerna enligt  
 PISA-förordningen 
  administreras av Statens pensionsverk (SPV). Handläggningen regleras i förordningen (1997:909) om handläggning av ärenden om statliga tjänstepensions- förmåner (handläggningsförordningen). Formerna för utbetalning av förmånerna regleras i förordningen (2002:869) om utbetalning av statliga tjänstepensions- och grupplivförmåner (utbetalningsför- ordningen). Finansieringen sker enligt förordningen (1997:908) om premier för statens avtalsförsäkringar (premieförordningen). 
 Grundläggande för administrationen av förmånerna enligt PA 03 och  
 PISA-förordningen 
  är de anställningsuppgifter som arbets- givarna ska lämna till SPV:s matrikelföring. Anställningsuppgifter- 
 89 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 na behövs för beräkning av pensionsförmåner, pensionspremier och pensionsskulder. SPV har med stöd av 4 § handläggningsför- ordningen utfärdat föreskriften AgVFS 2001:1 A 1 om lämnande av uppgifter till systemet för automatisk matrikelföring. Till föreskrif- ten finns särskilda överföringskrav om hur anställningsuppgifterna ska rapporteras till SPV. Det är arbetsgivaren som ansvarar för att anställningsuppgifterna i SPV:s matrikelregister är fullständiga och korrekta. 
 Vid SPV pågår ett arbete som syftar till att uppdatera historiska anställningsuppgifter i matrikelregistret. Detta arbete, kallat aktuali- sering, innebär att en individs historiska tjänstetid och intjänade pensionsrätt utreds och fastställs. 
 Anställningsuppgifterna för PA 03 ska överföras månadsvis till SPV. För det tidigare avtalet  
 PA-91 
  sker överföringen av anställ- ningsuppgifter årsvis i efterhand. Motsvarande regler gäller för de  
 PISA-förordningar 
  som knyter an till respektive avtal. Enligt Greene föreskrift ska uppgifter lämnas genom dataöverföring från ett löne- system som är godkänt av SPV. Uppgifter kan även lämnas genom Rapport Direkt, som är ett webbaserat verktyg. Rapport Direkt kan användas för att rätta eventuella felaktigheter som har uppstått vid inrapporteringen. 
 För vissa yrkesgrupper inom  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutio- nerna är det vanligt med tillfälliga anställningar och med anställ- ningar för en viss produktion. Det innebär att det kan vara svårt att definiera lönen enligt begreppet pensionsgrundande lön och likaså den tillgodoräkningsbara anställningstiden. 
 Kvaliteten på anställningsuppgifterna är avgörande för hur väl administrationen fungerar. Om en arbetsgivare ändrar tidigare inrap- porterade anställningsuppgifter för en person, kan det ha påverkan på premier från senare arbetsgivare som personen är eller har varit anställd hos. Ändras de uppgifter på vilka en premie är grundad, regleras premien senast vid utgången av månaden efter den månad som SPV fått del av de ändrade uppgifterna. 
 När en anställd ska gå i pension ansvarar arbetsgivaren, i samråd med den anställde, för att ansökan om pensionen görs till SPV. Arbetsgivaren kontrollerar att arbetstagaren tagit del av tjänstema- trikeln. Eventuella ändringar av pensionsgrundande uppgifter görs av arbetsgivaren. 
 90 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 3.2.5 
  
 Finansiering och tryggande 
  
 Arbetsgivarna betalar för de förmånsbestämda pensionerna enligt de statliga tjänstepensionsavtalen och  
 PISA-förordningen 
  genom en inomstatlig försäkringsmodell som SPV har ansvaret för. För- säkringsmodellen infördes 1998 och innebar en övergång från ett fördelningssystem till en försäkringsteknisk redovisning av de stat- liga avtalsförsäkringarna (tjänstepensioner, pensionsersättningar, gruppliversättningar och personskadeersättningar). 
 Före 1998 betalade de flesta arbetsgivarna som omfattades av statens avtalsförsäkringar ett så kallat lönekostnadspålägg (LKP). Principen var att ett års inbetald LKP skulle täcka det årets utbetal- da förmåner. Det fanns även arbetsgivare, däribland en del  
 teater-, 
  dans och musikinstitutioner, som betalade avgifter enligt förord- ningen (1984:222) om pensionsavgifter enligt statliga tjänstepensions- bestämmelser (avgiftsförordningen). Dessutom fanns det arbetsgi- vare som i stället för en avgift betalade utgående pensioner. 
 Från och med 1998 är i stället principen den att arbetsgivarna varje år ska betala för det årets kostnader för intjänad pensionsrätt och uppkomna försäkringsfall. Det sker genom att arbetsgivaren antingen betalar premier eller gör avsättningar i balansräkningen. Det finns också förmåner för vilka en försäkringsmässig finansie- ring inte varit möjlig. De hanteras i särskild ordning. 
 De förmåner som arbetsgivarna betalar försäkringstekniskt beräk- nade premier för, ingår i den statliga försäkringsrörelsen. Försäk- ringsrörelsen fungerar så att arbetsgivarna betalar premier till SPV, vilka tillförs inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter. Utbetalningar av förmånerna kommer att belasta anslaget Statliga tjänstepen- sioner m.m. SPV redovisar de försäkringstekniska avsättningarna (pensionsskulden) för försäkringsrörelsen i sin balansräkning. Avsätt- ningarna balanseras av en tillgångspost i balansräkningen, benämnd Pensionsfordran på statsverket. Det sker alltså inte någon extern fondering, utan försäkringsrörelsens tillgångar består av en post i den statliga redovisningen. På denna tillgångspost beräknas en avkast- ning med utgångspunkt i marknadsräntan för tioåriga statsobliga- tioner. Resultatet i försäkringsrörelsen regleras mot en återbärings- fond. Storleken på återbäringsfonden påverkar premiesättningen. 
 Genom försäkringsrörelsen behålls således pensionsmedlen inom staten fram till dess att en förmån betalas ut. De premier som till- förs inkomsttiteln utgör inkomster på statsbudgeten. På motsvarande sätt innebär förmånsutbetalningar utgifter på statsbudgeten. 
 91 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Principer vid försäkring av förmånsbestämda pensioner 
 Det finns olika sätt att trygga förmånsbestämda pensioner. Handlar det om ett tryggande genom försäkring betalar arbetsgivaren en premie till en försäkringsgivare. Vid beräkning av premier för för- månsbestämda pensioner görs försäkringstekniska antaganden om ränta (avkastning på tillgångarna), livslängd och omkostnader. Differenser mellan de försäkringstekniska antagandena och det verk- liga utfallet resulterar i vinster och förluster för försäkringsrörelsen. Det sammanlagda resultatet regleras mot en återbäringsfond. Åter- bäringsfonden består av ackumulerat överskott, även kallat konsoli- deringskapital. 
 Om premierna i en förmånsbestämd försäkringslösning skulle visa sig vara för lågt satta kommer antagandena att justeras, vilket innebär höjda premier för arbetsgivarna. Om premierna skulle visa sig vara för högt satta kommer arbetsgivarna att få lägre premier genom i första hand återbäring, det vill säga premierabatter. Däre- mot kommer inte under- eller överskott att påverka arbetstagarens pensionsförmån. 
 Den statliga försäkringsrörelsen 
 Den statliga försäkringsrörelsen är indelad i olika delrörelser som finansierar olika förmåner enligt statens avtalsförsäkringar.  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna omfattas endast av den statliga tjänste- pensionen, inte av de statliga försäkringarna för tjänstegruppliv, personskador och trygghetsförmåner. 
  
 14  
  
 Institutionerna har kollektiv- avtal om egna lösningar. 
 De förmånsbestämda statliga tjänstepensionerna, både de kollek- tivavtalade och de författningsreglerade, redovisas inom försäkrings- rörelsens sparrörelse och riskrörelse. Genom sparrörelsen finansie- ras de förmånsbestämda ålderpensionerna och livsvarig efterlev- andepension enligt äldre bestämmelser. Genom riskrörelsen finan- sieras sjukpensioner, efterlevandepensioner och premiebefrielse, det vill säga att arbetsgivaren inte behöver betala premien vid vissa ledigheter eller då sjukpension utges. 
 Delrörelserna tillförs olika premietyper, som antingen är indivi- duella eller kollektiva. De individuella premierna bestäms utifrån 
  
 14  
 Detta gäller med undantag för den konstnärlige ledaren vid Drottningholms Slottsteater som omfattas av  
 TGL-S. 
  
 92 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 individens aktuella och historiska anställningsuppgifter, och beräk- ningarna sker enligt försäkringstekniska riktlinjer. De kollektiva premierna uppgår i stället till en viss procent av ett underlag eller ett belopp i kronor, som är lika för samtliga som ingår i kollektivet. 
 För  
 PISA-förordningen 
  består de individuella premierna av en sparpremie som finansierar ålderspensionen från och med 65 år och en sparpremie som finansierar ålderspensionen före 65 år. De kol- lektiva premier som scenkonstinstitutionerna betalar är värdesäk- ringspremie, som finansierar värdesäkring av intjänad pensionsrätt för personer som är aktiva, och riskpremie, som finansierar sjuk- pensioner, efterlevandepensioner och premiebefrielsen. 
  
 15 
  
 Det är SPV:s styrelse som beslutar om de försäkringstekniska riktlinjer och det beräkningsunderlag som styr beräkningen av pre- mierna och de försäkringstekniska avsättningarna (pensionsskulden). Enligt SPV:s årsredovisning för 2008 är de försäkringstekniska antaganden som används aktsamma och sätts på sådant sätt att de säkerställer att försäkringsrörelsen ska kunna fullgöra sina åtaganden. 
 Samtliga arbetstagare som ingår i respektive delrörelse inom den statliga försäkringsrörelsen utgör ett kollektiv. Det innebär att arbetsgivarna betalar individuella premier som är fastställda enligt gemensamma försäkringstekniska riktlinjer och att de betalar sam- ma kollektiva premier. Den premie en arbetsgivare ska betala påver- kas således inte av exempelvis sjukligheten hos just den arbetsgiv- aren, eller hos en viss grupp arbetsgivare. 
 Varje delrörelse inom försäkringsrörelsen ska bära sina egna kostnader. Resultatet för ett år regleras mot en återbäringsfond som är gemensam för samtliga arbetsgivare inom delrörelsen. Det är följaktligen ingen arbetsgivare som har någon särskild andel av återbäringsfonden, som kan tas ut exempelvis om arbetsgivaren skulle lämna försäkringsrörelsen. 
 Allmänt om beräkning av individuella premier 
 SPV beräknar individuella premier enligt PA 03 så att skillnaden mellan den pension som en individ beräknas vara berättigad till vid pensionsåldern (målbeloppet), och den pensionsrätt som personen hittills har tjänat in (fribrevet), ska finansieras med en viss premie under den tid som återstår till pensionsåldern. Vid beräkningen av 
  
 15  
 För den konstnärlige ledaren vid Drottningholms Slottsteater betalas även  
 TGL-premie 
  avseende den statliga tjänstegrupplivförsäkringen. 
 93 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 premien tas hänsyn till antaganden om ränta, livslängd och omkost- nader. 
 Målbeloppet påverkas av det aktuella pensionsunderlaget och den tjänstetid som individen maximalt kan tillgodoräkna sig vid pensions- åldern. Vidare påverkas målbeloppet av prisbasbeloppet och inkomstbasbeloppet. 
 Pensionsunderlaget består av medeltalet av de fastställda pen- sionsgrundande lönerna för de fem sista kalenderåren före beräk- ningsåret. Pensionsunderlaget förändras i normala fall vid ett års- skifte när en pensionsgrundande lön i pensionsunderlaget läggs till och en annan faller bort. Lönerna i pensionsunderlaget räknas om till samma nivå med hjälp av prisbasbeloppet. Målbeloppet påverkas av att pensionen, med hänsyn till gränsvärdena 7,5, 20 och 30 inkomstbasbelopp, är olika stor beroende på vilken del av pensions- underlaget som den beräknas på. 
 Om målbeloppet ökar, kommer även premien att öka. Hur stor premieökningen blir, påverkas av hur lång tid det är kvar till dess personen uppnår pensionsåldern. En ökning av målbeloppet sent i karriären innebär kortare tid för finansiering av ökningen, vilket leder till en högre premie än vad motsvarande ökning av målbelop- pet skulle ha medfört tidigare i karriären. 
 Vidare påverkas premien av prisbasbeloppet beroende på att det används för att räkna upp både fribrev och målbelopp. Eftersom fribrevet vanligtvis är lägre än målbeloppet innebär en ökning av prisbasbeloppet att skillnaden mellan fribrev och målbelopp ökar (med prisbasbeloppet), vilket leder till en högre premie. 
 Sammantaget innebär det här att de individuella premierna inte bara är beroende av det aktuella pensionsunderlaget, utan även av tidigare intjänat fribrev, hur lång tid som återstår till pensionsåldern samt förändringar i prisbasbelopp och inkomstbasbelopp. Storlek- en på det intjänade fribrevet påverkas bland annat av vilka löner och anställningsperioder som en person tidigare har haft. Två personer som är födda samma år och har lika lön kan alltså ha väsentligt olika premier, beroende på anställningshistorik. Däremot kommer två personer som är födda samma år och som har samma målbe- lopp, att ha lika stora avsättningar för pensionen när de väl uppnår pensionsåldern. Skillnaden ligger i hur betalningen för att bygga upp avsättningarna för pensionen har fördelats över den tid pen- sionen har tjänats in. 
 94 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Premier för ålderspensionen från och med 65 år 
 Pensionen från och med 65 år enligt PA 03 är olika i olika inkomst- basbeloppsintervall. För den del av pensionsunderlaget som under- stiger 7,5 inkomstbasbelopp är den förmånsbestämda pensionen i PA 03 helt ersatt av avgiftsbestämd pension även om en övergångs- generation får förmånsbestämd pension beroende på pensionsålder och födelseår. Motsvarande gäller för ålderspensionen i  
 PISA-för- 
  ordningen. 
 SPV gör inte någon uppdelning av fribrevet i de olika inkomst- basbeloppsintervallen. Premien bestäms utifrån den pensionsrätt som vid var tidpunkt återstår att finansiera, det vill säga målbelopp i förhållande till intjänat fribrev. Det går därför inte att säga hur stor del av premien som beror på pensionsunderlaget under respektive över 7,5 inkomstbasbelopp. 
 Premier för ålderspensionen före 65 år 
 Ålderspensionen före 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  är antastbar, det vill säga den är villkorad till att arbetstagaren är anställd vid pensionsåldern. 
  
 16  
  
 Att förmånen är antastbar innebär att det i faktisk mening inte går att tala om en intjänad pensionsrätt förrän pensionen börjar betalas ut. Det är först då det avgörs om det blir någon förmån eller inte. För att ändå kunna beräkna en individuell premie, antar SPV att det sker ett tekniskt intjänande av pensionsrätt i form av ett så kallat beräkningsfribrev. Intjänandet av beräkningsfribrevet sker enligt samma principer som fribrevet för ålderspensionen från och med 65 år. SPV gör därtill en reduktion av premien som kompensation för att det kanske inte blir någon förmånsutbetalning. Från och med 2008 är reduktionsfaktorn 5 procent och innan dess var den 3 procent. 
 Beräkningsreglerna för sparpremien för pension före 65 år är desamma för samtliga lägre pensionsåldrar enligt  
 PISA-förordningen 
  och enligt PA 03. Det finns alltså ingen skillnad mellan olika pen- sionsåldrar eller mellan statliga myndigheter och  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna. Eventuella överskott eller underskott i spar- rörelsen till följd av beräkningsreglerna för sparpremien regleras, 
  
 16  
 Det gäller som tidigare nämnts inte dem som varit anställda i minst fem år med lång- tidskontrakt. De är berättigade till en oantastbar förmån före 65 år, förutsatt att de inte sam- tidigt innehar en anställning med statlig pensionsrätt. 
 95 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 liksom övriga beräkningsantaganden, mot sparrörelsens återbärings- fond. 
 Premier för  
 PA-91 
  
 Metoden för att beräkna premier skiljer sig mellan förmåner enligt PA 03 och förmåner enligt det tidigare avtalet  
 PA-91. 
  Skillnaderna beror främst på vilket sätt pensionsrätten tjänas in. I PA 03 tjänas pensionen in som ett fribrev, vilket även kallas för försäkrings- teknisk metod. I  
 PA-91 
  tjänas i stället pensionen in som en liv- ränta, vilket brukar kallas linjär metod. Den här skillnaden mellan PA 03 och  
 PA-91 
  gör att premien utvecklas på olika sätt. 
 En annan skillnad mellan PA 03 och  
 PA-91 
  gäller den tjänstetid som används vid beräkning av premier. Premien för pensioner enligt  
 PA-91 
  beräknas med en tjänstetidsschablon, medan beräk- ningarna i PA 03 baseras på faktisk anställningshistorik. 
 Allmänt om beräkning av kollektiva premier 
 De kollektiva premierna bestäms för ett år i taget, så att de premier som betalas in ska täcka årets kostnader för de förmåner som pre- mien finansierar. Eventuella över- eller underskott påverkar pre- miesättningen för kommande år. Det innebär att om det exempel- vis visar sig att en premie har satts för högt ett år så att det skapas ett överskott inom delrörelsen, kan detta överskott användas till att reducera premien kommande år. På motsvarande sätt innebär det att om en delrörelse gör ett negativt resultat ett år, kan premien behöva höjas kommande år. 
 Värdesäkringspremie 
 Värdesäkringspremier tillgodoräknas sparrörelsen och finansierar värdesäkring av intjänad pensionsrätt för personer som är aktiva. Kostnaden för värdesäkring för pensionärer och för fribrevshavare finansieras genom sparrörelsens återbäringsfond. Med fribrevsha- vare avses personer som har lämnat sin anställning och i stället för pension har rätt till ett fribrev. Statliga tjänstepensioner värdesäkras med förändringen av prisbasbeloppet, vilket innebär att kostnaden för värdesäkring följer prisbasbeloppets förändringstakt. 
 96 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Värdesäkringspremien utgörs av en procentsats av pensions- underlaget och är densamma för samtliga som ingår i sparrörelsen. Premien betalas för anställda från och med den ålder då de kan tjäna in förmånsbestämd ålderspension, till och med pensionsåldern. Den verkliga kostnaden för värdesäkring varierar mellan olika individer beroende av hur mycket pensionsrätt som han eller hon har tjänat in. Värdesäkringspremien innebär således att kostnaden för värde- säkring jämnas ut över kollektivet. 
 SPV:s styrelse kan besluta att värdesäkringspremien rabatteras genom att även värdesäkringskostnaden för dem som är aktiva ska bekostas av sparrörelsens konsolideringsmedel. Enligt Greene kon- solideringspolicy kan premierabatt lämnas om sparrörelsens kol- lektiva konsolideringsgrad F, tillgångar i förhållande till skulder, ligger i intervallet  
 105–115 
  procent. Premierabatter i sparrörelsen lämnas i första hand som en reduktion av värdesäkringspremien. 
 Riskpremie 
 Riskpremier tillgodoräknas riskrörelsen och finansierar sjukpen- sioner, efterlevandepensioner och premiebefrielse. Med premiebe- frielse menas att arbetsgivaren under vissa omständigheter är befri- ad från att betala premier för de anställda. Riskpremien utgörs av en procentsats av pensionsunderlaget och är densamma för samtliga individer och samtliga arbetsgivare som ingår i sparrörelsen. Risk- premie betalas från och med 18 år till och med pensionsåldern. Det innebär att riskpremie betalas under en kortare tid för dem med lägre pensionsålder än 65 år. 
 För PA 03 täcker riskpremien premiebefrielse för både de för- månsbestämda och de avgiftsbestämda pensionerna. Enligt regel- verket för PA 03 gäller hel eller partiell premiebefrielse dels vid sjukpenning mer än 90 dagar, dels när tillfällig sjukpension eller sjukpension har beviljats. 
 Premiebefrielse för de avgiftsbestämda pensionerna belastar anslaget Statliga tjänstepensioner m.m. AIP och dess finansiering ligger helt utanför det statliga systemet. Det innebär att  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionernas kollektivavtal om AIP inte omfat- tas av den statliga premiebefrielseförsäkringen. 
 97 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Betalning av premier för PA 03 
 Formerna för hur premier för de statliga tjänstepensionerna ska betalas, regleras dels i premieförordningen, dels i SPV:s så kallade försäkringsvillkor. Reglerna är desamma för de  
 PISA-förordningar 
  som knyter an till respektive pensionsavtal. Enligt  
 PISA-förordningen 
  kan dock premier för de arbetsgivare som omfattas av förordningen även betalas enligt särskilt beslut av regeringen. 
 Premierna för PA 03 betalas som månatliga definitiva premier och de beräknas på de anställningsuppgifter som överförs månads- vis till SPV. Senast den 4:e i månaden skickar SPV ut en premie- faktura avseende föregående månads premiekostnad, som arbets- givarna ska betala senast den sista i månaden. Till premiefakturan publiceras specifikationer på SPV:s webbplats på dels aggregerad nivå, dels individnivå. 
 Om inrapporterade anställningsuppgifter ändras i efterhand, kommer premien för den eller de månader som påverkas att räknas om. Kostnaden för dessa så kallade retroaktiva premier kommer på nästa faktura. När premien avser en retroaktiv premiemånad redo- visas en kod på premiespecifikationen, som anger orsaken till var- för premien har räknats om retroaktivt. 
 Betalning av premier för  
 PA-91 
  
 Premierna för  
 PA-91 
  betalas som preliminära och slutliga premier och beräknas på anställningsuppgifter som överförs årsvis till SPV. För  
 PA-91 
  lämnar SPV i november ett besked om nästa års preli- minära premie. Den preliminära premien är i praktiken en prognos och anger det belopp som arbetsgivaren ska betala under beräk- ningsåret. Året efter beräkningsåret fastställer SPV en slutlig pre- mie. Eventuella differenser mellan de preliminärt inbetalda och de slutliga premierna regleras vid utgången av maj. 
 Särskilda händelser som påverkar premierna 
 Premier för ålderspensioner enligt de statliga pensionsbestämmel- serna beräknas så att förmånerna är färdigbetalda vid pensions- åldern. Om en person fortsätter att arbeta efter pensionsåldern betalar arbetsgivaren ingen premie för honom eller henne. Enligt nuvaran- de regelverk debiterar SPV heller inga premier under den period på 
 98 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 maximalt tre år efter pensionsåldern som en person enligt PISA- förordningen kan fortsätta att tjäna in pensionsrätt. 
 Innan en person är aktualiserad, det vill säga att en individs historiska tjänstetid och intjänade pensionsrätt har utretts och fast- ställts, beräknas premien utifrån schablonantaganden. Skillnader i premie före och efter aktualiseringstidpunkten faktureras inte arbetsgivaren, men efter att aktualisering skett ändras den premie som arbetsgivaren fortsättningsvis ska betala. Om det i samband med aktualisering fastställs nya pensionsgrundande löner får dock arbetsgivaren stå för eventuella kostnader som följer av detta. 
 Den premie som en arbetsgivare ska betala kan vara beroende av löner som satts av andra arbetsgivare. Det innebär att om en arbets- givare brister i sin inrapportering av anställningsuppgifter för en person, kan det ha påverkan på samtidiga eller senare arbetsgivares premier som personen är eller varit anställd hos. Om en arbetsgivare exempelvis inte rapporterar att en person har avslutat sin anställning kommer det att debiteras premier för denne. När uppgiften korri- geras kommer även premierna att korrigeras. 
 Om en person har mer än en anställning i vilka han eller hon omfattas av  
 PISA-förordningen 
  och är helt tjänstledig utan lön från någon av anställningarna, betalas premier för gemensamma förmå- ner av de arbetsgivare som utbetalar lön till personen. Premier för förmåner som inte är gemensamma betalas av respektive arbetsgi- vare. Om lön utbetalas av mer än en arbetsgivare, delas premien mellan arbetsgivarna i proportion till sysselsättningsgraden. 
 Om en anställd är tjänstledig av annan orsak än att inneha en annan tjänst gäller att premien för ålderspension från och med 65 år inte ska betalas efter det att den försäkrade varit helt tjänstledig utan lön i åtta månader. Det följer av att tjänstetid inte får tillgodo- räknas därefter och att det därför inte sker något fortsatt intjä- nande av fribrevet från och med 65 år. Ålderspensionen före 65 år tjänas dock inte in som ett fribrev utan bestäms vid pensionsav- gången. Efter åtta månader räknas därför målbeloppet för pension- en före 65 år om, utan den tjänstetid som återstår till pensionsål- dern. Det nya målbeloppet kan vara högre än det beräkningsfribrev som SPV använder i beräkningen av premien för ålderspensionen före 65 år. För att skillnaden mellan det nya målbeloppet och det intjänade beräkningsfribrevet inte ska resultera i en ofinansierad pensionsrätt om pensionsavgången sker i direkt anslutning till tjänstledigheten, har SPV beslutat att en premie som täcker skillna- den ska betalas under tjänstledigheten. Detta är tänkt att införas 
 99 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 2009 med retroaktivitet från och med 2007. De kollektiva premi- erna betalas redan idag under hela tjänsteledigheten, beroende på att den som är tjänstledig omfattas av pensionsvillkoren. 
 Om en anställd blir sjuk kan, som tidigare beskrivits, arbetsgiva- ren i vissa fall bli helt eller delvis befriad från att betala premier för den anställde. Vid föräldraledighet fortsätter emellertid arbetsgiva- ren att betala premier. 
  
 3.2.6 
  
 Kostnad 
  
 De  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner som omfattas av PISA- förordningen betalade före 2007 premier på annat sätt än de statliga myndigheterna. Institutionerna betalade premier enligt särskilda beslut av regeringen. Det innebär att de premier som de har betalat inte är desamma som de försäkringstekniska premier som SPV har beräknat för respektive år. 
 En annan skillnad mellan institutionerna och myndigheterna är att institutionerna inte omfattats av de statliga avgiftsbestämda pensionerna. Sedan 2003 har institutionerna ett eget kollektivavtal för avgiftsbestämda pensioner benämnt AIP. 
 De premier och avgifter som institutionerna har betalat 
 Under det att de statliga myndigheterna började betala försäkrings- tekniska premier 1998 fortsatte institutionerna till och med 2000 att i princip betala motsvarande avgifter för pensionerna som LKP och enligt avgiftsförordningen 
  
 17 
  
 . Vissa institutioner skulle betala 6,44 procent av den pensionsgrundande lönen, medan andra skulle betala 11,19 procent av de statsbidrag som betalades till institutio- nerna. Vidare fanns det några som skulle betala 8,85 procent av den pensionsgrundande lönen och några som skulle betala 8,85 procent av bruttolönesumman. För musiker vid Svenska rikskonserter var premier 6,44 procent av bruttolönesumman. 
  
 17  
 Fi 97/3339, Fi 98/1613, Ju1999/2952/PP. 
 100 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Åren  
 2001–2003 
  
 Från och med 2001 anpassades pensionspremierna för institutioner till de faktiska premiekostnaderna 
  
 18 
  
 . Betalningsvillkoren skilde sig dock. För det första var premien gemensam för samtliga institutio- ner och inte specifik för respektive institution. För det andra fast- ställdes premienivån i form av procentsatsen 11,89 procent för tre år framåt 
  
 19 
  
 . Premien skulle betalas på det underlag som gäller vid beräkning av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 24 och 25 §§ socialav- giftslagen (2000:980), vilket brukar benämnas bruttolönesumma. 
 Under ett beräkningsår betalade institutionerna preliminära premier som de beräknade genom att multiplicera procentsatsen med bruttolönesumman. Året efter beräkningsåret rapporterade institutionerna in den faktiska bruttolönesumman till SPV. Utifrån den fastställde SPV den slutliga premien. Eventuella differenser mellan den slutliga premien och de preliminärt inbetalda premierna reglerades vid utgången av maj. 
 År 2003, det tredje året, infördes emellertid en ny  
 PISA-förordning 
  som knöt an till det nya statliga pensionsavtalet PA 03. Kostnader- na för de förmånsbestämda pensionerna beräknades därmed bli läg- re, varför regeringen beslutade att sänka procentsatsen med 2,3 procentenheter till 9,59 procent 
  
 20 
  
 . Avgiften för den individuella ålderspensionen i PA 03 motsvarade 2,3 procent. Det var också den  
 AIP-avgift 
  som parterna på scenkonstområdet förhandlade fram. För 2003 uppgick  
 AIP-avgiften 
  till 27 968 602 kronor och den slut- liga  
 PISA-premien 
  till 133 065 149 kronor exklusive särskild löne- skatt på pensionskostnader. 
 Före 2001 uppgick pensionernas andel av institutionernas stats- bidrag till cirka 84 miljoner kronor, enligt uppgift från Kultur- utskottets rapport Uppföljning av pensionsvillkoren inom scen- konstområdet. 
  
 21  
  
 Anpassningen till de verkliga pensionskostnaderna som skedde i budgetpropositionen och tilläggsbudgeten för 2001, innebar en ökning av statsbidragen med totalt 97 miljoner kronor. Under 2005 gjordes dessutom en retroaktiv höjning av statsbidra- gen från och med 2001 med 5 miljoner kronor per år. 
  
 18 
  
 Prop. 2000/01:1 utg.omr. 17 sid. 59, bet. 2000/01:KrU1, rskr. 2000/01:59. 
  
 19 
  
 Ju 2000/6516/PP. 
  
 20 
  
 Fi2003/214, 1049. 
  
 21 
  
 2008/2009:RFRI. 
  
 101 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 Åren  
 2004–2006 
  
 Under perioden  
 2004–2006 
  ändrades ordningen för hur institutio- nerna skulle betala premier. Regeringen fattade särskilda beslut 
  
 22  
  
 som innebar att premierna skulle betalas som preliminära och slut- liga premier med en utjämning mellan institutionerna. Utjämningen gällde dock inte för eventuella höjningar av den slutliga premien, efter att denna fastställts och fördelats på institutionerna, om höjningen berodde på att en institution inte rapporterat uppgifter om sina anställda enligt gällande föreskrifter. 
 För 2004 och 2005 fastställdes den preliminära premien av reger- ingen och för 2006 av SPV. De slutliga premierna fastställdes av SPV och beräknades enligt gällande försäkringstekniska riktlinjer och beslutade nivåer för de kollektiva premierna.  
 AIP-avgiften 
  höjdes 2005 från 2,3 procent till 3,3 procent av utbetald lön. I tabellen nedan redovisas vilka premiesatser som gällde de här åren. 
 Tabell 3.9 Avgiftssatser för AIP och kollektiva premiesatser för PISA 2004– 2006 
  
 År 
  
 AIP-avgift 
  
 PISA-premie 
  
 preliminär 
  
 slutlig 
  
 2004 
  
 2,3 % 
  
 9,59 % 
  
 12,50 % 
  
 2005 
  
 3,3 % 
  
 9,59 % 
  
 9,65 % 
  
 2006 
  
 3,3 % 
  
 12,23 % 
  
 13,12 % 
  
 Källa:  
 SPV och Pensionsvalet. 
 SPV beräknade premierna i samma system som premierna för stat- liga myndigheter. Det innebar att premierna för  
 PISA-förordningen 
  som knyter an till PA 03 beräknades som månatliga definitiva pre- mier, medan premierna för  
 PISA-förordningen 
  som knyter an till  
 PA-91 
  beräknades som slutliga premier årvis i efterhand. Skillnaden var att dessa premier inte debiterades i vanlig ordning. Efter beräk- ningsåret summerade SPV de månatliga och slutliga premierna och satte dem i relation till samtliga inrapporterade bruttolönesummor från institutionerna. Resultatet blev procentsatserna för den slutliga premien enligt tabellen ovan. Utifrån dessa procentsatser har de slut- liga premierna för respektive institution beräknats och stämts av mot de preliminärt inbetalda premierna. 
  
 22  
 Fi2003/3544, Fi2005/2416, Fi2005/6361, Fi2004/4848, Fi2005/6444. 
 102 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Vid fastställandet av de slutliga premierna tillämpade SPV prin- cipen att kostnaden ska tas det år den uppstått, inte det år den hän- för sig till. Det innebär att de fastställda slutliga premierna för beräkningsåren 2005 och 2006 inkluderade så kallade retroaktiva premier för tidigare år. Med retroaktiva premier avses när premien för en månad räknas om i efterhand på grund av att arbetsgivaren ändrar tidigare inrapporterade anställningsuppgifter. 
 Retroaktiva premier som beror på ändrade anställningsuppgifter före 2004 har inte fakturerats, eftersom premierna till och med 2003 betalats enligt nivåer fastställda av regeringen. I de slutliga premierna för 2005 ingår därför retroaktiva premier för 2004 som uppkommit under 2005. På motsvarande sätt ingår i de slutliga pre- mierna för 2006 retroaktiva premier för åren 2005 och 2004 som uppkommit 2006. 
 I tabellen redovisas avgifter och premier för  
 2004–2006 
  exklusive särskild löneskatt på pensionskostnader och exklusive kostnads- och intäktsräntor. 
 Tabell 3.10 Avgifter för AIP och premier för PISA  
 2004–2006 
  
 År 
  
 AIP-avgift, 
  kr 
  
 PISA-premier, 
  kr 
  
 preliminära 
  
 slutliga 
  
 avstämning 
  
 2004 
  
 33 001 999 
  
 133 912 456 
  
 178 322 674 
  
 44 410 218 
  
 2005 
  
 49 830 443 
  
 139 970 285 
  
 142 810 365 
  
 2 840 080 
  
 2006 
  
 52 273 480 
  
 184 093 652 
  
 200 951 952 
  
 16 858 300 
  
 Källa:  
 SPV och Pensionsvalet. 
 Avstämningen mellan de preliminära och de slutliga premierna för 2004 skedde i februari 2006 efter en höjning av statsbidragen. Avstäm- ningen av 2005 års premier skedde i maj 2006. Avstämningen av 2006 års premier skedde i maj 2007. 
 Statbidragen höjdes i flera omgångar under åren  
 2004–2006. 
  2005 genomfördes först en höjning med 5 miljoner kronor som gällde retroaktivt från 2001 för ökade kostnader för  
 PISA-premier. 
  Samma år höjdes bidragen med ytterligare 15 miljoner kronor för att avsättningarna för AIP skulle kunna öka. Det året beslutade parterna på scenkonstområdet att höja AIP från 2,3 till 3,3 procent. Slutligen genomfördes 2006 en nivåhöjning med 45 miljoner kro- nor, som en anpassning till de slutliga premierna jämfört med de 
 103 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 preliminära premierna på 9,59 procent som institutionerna hade betalat under 2004 och 2005. 
  
 23 
  
 Från och med 2007 
 Från och med beräkningsåret 2007 övergick institutionerna till att betala premier helt i enlighet med premieförordningen. Premierna är institutionsspecifika och avser således kostnaderna för de perso- ner som är anställda hos respektive institution. För anställda för vilka PA 03 ska tillämpas, betalas premierna som månatliga defini- tiva premier. För anställda för vilka  
 PA-91 
  ska tillämpas, betalas premierna som preliminära och slutliga premier. Övergången från utjämnade till institutionsspecifika premier skedde genom att reger- ingen inte fattade något nytt beslut om utjämning av premierna mellan institutionerna. 
 Vid övergången till institutionsspecifika premier kopplade SPV på sitt ordinarie systemstöd. Det skedde genom att samtliga insti- tutioner ansågs ha betalat de premier som systemet hade räknat fram till och med den 31 december 2006. Om det från och med den 1 januari 2007 uppstår en retroaktivitet som innebär en ökad eller minskad premiekostnad för någon månad 2004 eller senare, påver- kar det den enskilda institutionens premiekostnad. De premier som institutionerna betalade 2007 innefattade således retroaktiva pre- mier för åren  
 2004–2006 
  som beräknats under 2007. 
 I följande tabell redovisas avgifter och premier för 2007 exklu- sive särskild löneskatt på pensionskostnader och exklusive kostnads- och intäktsräntor. 
 Tabell 3.11 Avgifter för AIP och premier för PISA 2007 
  
 År 
  
 AIP-avgift, 
  kr 
  
 PISA-premier, 
  kr 
  
 avser 2007 
  
 retro  
 2004–2006 
  
 totalt 
  
 2004 
  
 55 451 323 
  
 197 522 059 
  
 3 002 093 
  
 200 524 152 
  
 Källa:  
 SPV och Pensionsvalet 
 . 
  
 Eftersom premien till och med 2006 varit utjämnad mellan institu- tionerna, innebar övergången 2007 till institutionsspecifika premier att vissa institutioner skulle få högre kostnader och andra lägre. Vid 
  
 23  
 2008/2009:RFRI. 
 104 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 övergången justerades därför statbidragen för institutionerna enligt den förväntade nya kostnaden. 
 Justeringen skedde med stöd av underlag från SPV. Emellertid kan institutionernas premiekostnader variera mellan olika månader och olika år beroende på vilka personer som är anställda. Det inne- bar att en absolut rättvis omfördelning av statsbidragen inte var möjlig att göra. Vidare kunde justeringen av statsbidragen av log- iska skäl inte inkludera effekterna av retroaktiva premier. Detta efter- som en förändring av redan inrapporterade anställningsuppgifter, och vilken effekt det får på premiekostnaden, inte kan förutses. 
 För flertalet institutioner har de retroaktiva premierna inte haft någon större påverkan på den totala premiekostnaden. Det finns dock en del extremfall. Exempelvis blev den totala premiekostna- den för Helsingborgs stadsteater under 2007 endast 26 923 kronor exklusive kostnads- och intäktsräntor. Detta förklaras av att pre- mien avseende 2007 uppgick till 950 468 kronor, medan de retro- aktiva premierna uppgick till  
 -923 
  545 kronor. I andra änden finns Malmö opera och musikteater, för vilken de retroaktiva premierna avseende åren  
 2004–2006 
  innebar en ökning av premien för 2007 med 1 868 978 kronor. 
 I budgetpropositionen och tilläggsbudgeten för 2008 genom- fördes en slutlig justering av statsbidragen med anledning av över- gången till institutionsspecifika premier. Av budgetpropositionen framgår att från och med 2008 ska medel som avsatts för att täcka kostnader för tjänstepensioner enligt  
 PISA-förordningen 
  och pen- sionsavgifter enligt  
 AIP-avtalet 
  inkluderas i scenkonstinstitutio- nernas verksamhetsbidrag. Det innebär att det inte längre ska fin- nas särskilda medel destinerade till pensioner. 
 Inför 2008 beslutade parterna på scenkonstområdet höja avgiften för AIP från 3,3 till 4,3 procent. Höjningen finansierades utan till- skott av statsmedel. 
 Försäkringstekniska kostnader totalt för området 
 För de år då teater- dans och musikinstitutionerna betalat premier enligt särskilda regeringsbeslut har SPV även beräknat den försäk- ringstekniska kostnaden. I tabellen nedan redovisas den försäk- ringstekniska kostnaden, definierad som premier hänförliga till ett år. Med det menas att en retroaktiv premiekostnad som uppstått exempelvis 2007 men som avser 2004, redovisas på 2004. Uppgifterna 
 105 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 inkluderar inte särskild löneskatt på pensionskostnader eller kostnads- och intäktsräntor. 
 Tabell 3.12 Premier för PISA  
 2003–2007 
  fördelade på premietyper 
  
 Premietyp 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Spar-ÅPE 
  
 49 263 735 
  
 46 672 539 
  
 46 026 943 
  
 51 152 928 
  
 55 097 456 
  
 Spar-ÅPF 
  
 83 399 492 
  
 83 725 642 
  
 86 719 886 
  
 95 972 717 
  
 104 096 544 
  
 Risk 
  
 44 375 819 
  
 36 737 901 
  
 23 580 872 
  
 16 094 593 
  
 16 610 601 
  
 Värdesäkring 
  
 26 063 481 
  
 23 357 781 
  
 3 410 567 
  
 9 796 273 
  
 21 717 458 
  
 Totalt 
  
 203 102 527 
  
 190 493 863 
  
 159 738 268 
  
 173 016 511 
  
 197 522 059 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 Tabellen visar att kostnaden för de båda sparpremierna ökade mar- kant 2006. Det beror på att räntan i de försäkringstekniska riktlin- jerna det året sänktes med 0,5 procentenheter. Vidare visar tabellen att kostnaderna för riskpremien och värdesäkringspremien varierar mellan olika år, vilket till stor del förklaras av premiesättningen. I tabellen nedan redovisas premiesatserna för de kollektiva premierna för respektive år. 
 Tabell 3.13 Premiesatser för kollektiva  
 PISA-premier 
 2003–2007 
  
 Premietyp 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Risk 
  
 3,4 %/1,95 % 
  
 2,75 %/2,00 % 
  
 1,65 % 1,10 % 1,10 % 
  
 Värdesäkring 
  
 2,00 % 
  
 1,80 % 
  
 0,25 % 
  
 0,70 % 
  
 1,50 % 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 För 2003 och 2004 var riskpremierna högre för PA 03 än för PA- 91, men därefter har samma procentsats gällt för båda pensionspla- nerna. Riskpremien har kunnat sänkas bland annat beroende på minskad sjuklighet. Värdesäkringspremien har under perioden följt förändringen i prisbasbeloppet. Premienivån har satts så att i prin- cip hela kostnaden för att värdesäkra de aktivas förmåner ska täckas av inbetalda premier. 
 Den försäkringstekniska kostnad som redovisas i tabell 3.12 ovan kan jämföras med de premier som institutionerna har betalat under perioden  
 2003–2007. 
  En sådan jämförelse visar att institutio- nerna har betalat cirka 68,2 miljoner kronor mindre än den beräk- nade försäkringstekniska kostnaden. Detta underskott är hänförligt till 2003, då de försäkringstekniska premierna höjdes i förhållande till de förväntningar som låg till grund för regeringens beslut om 
 106 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 institutionernas premier för perioden  
 2001–2003. 
  Underskottet reg- leras mot återbäringsfonden i försäkringsrörelsens sparrörelse. 
 Kostnader för olika pensionsåldrar 
 Premiekostnaderna för de förmånsbestämda ålderspensionerna påver- kas i hög grad av pensionsåldern. Dels är värdet av pensionen före 65 år högre ju lägre pensionsåldern är, dels ska pensionen från och med 65 år finansieras under en kortare tid ju lägre pensionsåldern är. 
 I tabellen nedan redovisas hur kostnaderna för 2007 fördelar sig mellan de olika pensionsåldrarna. Tabellen har kompletterats med de  
 AIP-avgifter 
  som institutionerna betalat. Av de inbetalda avgif- terna har 12 procent inte kunnat härledas till en viss pensionsålder och de har därför fördelats proportionellt. 
 Tabell 3.14 Avgifter för AIP och premier för PISA 2007 fördelade på pensionsåldrar och premietyp 
  
 Pensions-  
 AIP-avgift, 
  
 PISA-premier, 
  kr 
  
 ålder 
  
 kr 
  
 Spar-ÅPF 
  
 Spar-ÅPE 
  
 Värdesäkr 
  
 Risk 
  
 Totalt 
  
 1,50 % 
  
 1,10 % 
  
 41 år 
  
 1 711 073 
  
 32 793 458 
  
 1 400 582 
  
 765 399 
  
 562 660 
  
 35 522 099 
  
 52 år 
  
 2 645 958 
  
 27 755 300 
  
 4 454 429 
  
 1 167 075 
  
 855 748 
  
 34 232 552 
  
 59 år 
  
 4 754 024 
  
 18 323 545 
  
 3 563 792 
  
 2 068 546 
  
 1 636 806 
  
 25 592 689 
  
 60 år 
  
 5 598 418 
  
 16 696 334 
  
 9 245 846 
  
 2 371 713 
  
 1 805 141 
  
 30 119 034 
  
 63 år 
  
 9 094 867 
  
 8 527 907 
  
 7 946 624 
  
 3 692 692 
  
 2 821 002 
  
 22 988 225 
  
 65 år 
  
 31 646 983 
  
 - 
  
 28 486 183 
  
 11 652 033 
  
 8 929 244 
  
 49 067 460 
  
 Summa 
  
 55 451 323 
  
 104 096 456 
  
 55 097 456 
  
 21 717 458 
  
 16 610 601 
  
 197 522 059 
  
 Källa:  
 SPV och Pensionsvalet. 
 SPV har även lämnat uppgifter om vad premiekostnaden uppgår till i genomsnitt för de olika pensionsåldrarna. Det finns dock problem med att ge en rättvisande bild av vad medelpremien är. För AIP fin- ns det endast årsbelopp, vilket gör att det inte går att särskilja hur många månader som en inbetald avgift avser. För  
 PISA-förordnin- 
  gen gäller att de olika premietyperna börjar betalas vid olika åldrar. Det innebär att antalet individer som ingår i ett medeltal blir olika beroende på vilken premietyp som undersöks. 
 I tabellen nedan redovisas medelvärdena per månad för dem som tjänar in förmånsbestämd pension från och med 65 år. Det är den enda gruppen som har samtliga premietyper. Det innebär att medel- 
 107 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 värdena blir högre än om samtliga individer skulle ha räknats med. Kostnaden avser personer för vilka PA 03 tillämpas. 
 Den redovisade uppgiften om AIP avser samma grupp. Månads- beloppen för AIP har beräknats till 3,3 procent av det genomsnitt- liga pensionsunderlaget/0,95. Divisionen med 0,95 är gjord för att kompensera för att det verkliga underlaget för pensionsavgiften, utbetald lön, är något högre än pensionsunderlaget. 
 Tabell 3.15 Genomsnittliga månadsavgifter för AIP och månadspremier för PISA 2007 fördelade på pensionsåldrar och premietyp 
  
 Pensions- 
  
 AIP avgift, 
  
 PISA-premier, 
  kr 
  
 ålder 
  
 kr 
  
 Spar- 
  
 Spar- 
  
 Värdesäkr. 
  
 Risk 
  
 Totalt 
  
 Procent 
  
 ÅPF 
  
 ÅPE 
  
 1,50 % 
  
 1,10 % 
  
 av PU 
  
 41 år 
  
 775 
  
 14 237 
  
 471 
  
 326 
  
 242 
  
 15 276 
  
 68,45 % 
  
 52 år 
  
 817 
  
 8 268 
  
 947 
  
 352 
  
 258 
  
 9 825 
  
 41,80 % 
  
 59 år 
  
 822 
  
 3 328 
  
 645 
  
 355 
  
 260 
  
 4 588 
  
 19,40 % 
  
 60 år 
  
 999 
  
 2 988 
  
 1 754 
  
 428 
  
 314 
  
 5 484 
  
 19,06 % 
  
 63 år 
  
 942 
  
 932 
  
 1 042 
  
 400 
  
 293 
  
 2 667 
  
 9,83 % 
  
 65 år 
  
 808 
  
 0 
  
 952 
  
 344 
  
 253 
  
 1 549 
  
 6,66 % 
  
 Källa:  
 SPV. Beräkningar av  
 AIP-avsnitt 
  har gjorts av utredningen på datamaterial från SPV. 
 Uppgifterna i tabellen inkluderar, som nämnts, inte de individer som omfattas av den  
 PISA-förordning 
  som knyter an till  
 PA-91. 
  Skulle de ha ingått hade medelvärdena för  
 PISA-premierna 
  blivit högre, dels för att  
 PA-91 
  i större utsträckning är en förmånsbestämd pensionsplan, dels för att premierna tenderar att vara högre för äld- re personer. Å andra sidan skulle det inte vara någon  
 AIP-avgift 
  för de individerna. Skulle nu gällande procentsats för  
 AIP-avgiften, 
  4,3 procent, ha tillämpats skulle den avgiften vara 30 procent högre. 
 Försäkringstekniska kostnader jämfört med verkliga kostnader 
 Som tidigare beskrivits gäller samma försäkringstekniska riktlinjer och kollektiva premier för de beröra  
 teater-, 
  dans- och musikinsti- tutionerna som för statliga myndigheter. Det har ifrågasatts om de premier som institutionerna betalar motsvarar deras verkliga kost- nader. För att undersöka detta har dels material från SPV inhämtats, dels en försäkringsteknisk utredning gjorts av Hudson. 
 108 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Resultatet är inte entydigt. Kostnadsbilden skiljer sig mellan insti- tutionerna och myndigheterna. Att SPV har valt att använda samma beräkningsantaganden för samtliga arbetsgivare, innebär att kost- naderna för olika förmåner utjämnas mellan arbetsgivarna. Det kan konstateras att utjämningen i vissa avseenden har varit till fördel och i andra avseenden till nackdel för institutionerna. 
 Reduktionsfaktorn på premier för ålderspension före 65 år 
 Den premie som finansierar ålderpensioner före 65 år beräknas indi- viduellt enligt samma principer som premier för ålderspensionen från och med 65 år. En skillnad är att premien för pensionen före 65 år reduceras med fem procent beroende på att pensionen är antastbar. 
 SPV har satt reduktionsfaktorn till fem procent med hänsyn till hela det kollektiv som har lägre pensionsålder än 65 år. Bland stat- liga myndigheter är det främst officerare som är berörda. Kritiker menar att reduktionen är för liten när det gäller scenkonstområdet, bland annat beroende på att det är vanligt med tillfälliga anställningar. 
 I Johnson rapport ingår en överslagsmässig undersökning av reduktionsfaktorn. Undersökningen syftar till att fastställa hur många månader som institutionerna har betalat en premie för förmånen före 65 år avseende fribrevshavare, det vill säga personer som har slutat före pensionsåldern och i stället för pension fått rätt till ett fribrev. För fribrevshavarna upphör rätten till förmånen före 65 år, bortsett från dem som haft långtidskon- trakt i minst fem år. Undersökningen har dock inte tagit hänsyn till dem med långtidskontrakt som kan ha rätt till ett fribrev före 65 år. 
 Underlaget har varit anställningshistorik från och med 2003 till och med september 2008. För varje månad finns en försäkringspost som anger om ålderspension intjänas. Denna information har kom- pletterats med uppgift om status (aktiv eller fribrev) per den 31 december 2007. Därefter har posterna för varje pensionsålder sum- merats i historikregistret som anger att ålderspension intjänas och denna summa har sedan satts i relation till antalet i summan som avser dem som per den 31 december 2007 var fribrev. Resultatet i tabellen nedan kan jämföras med SPVs reduktionsfaktor om fem procent. 
 109 
 Rådande förhållanden SOU 2009:50 
 Tabell 3.16 Andel premier för ålderspension före 65 år som inte resulterar i 
  
 en pension 
  
 Pensionsålder 
  
 Andel månader som premie betalats 
  
 för personer som är fribrevshavare 
  
 41 år 
  
 15 % 
  
 52 år 
  
 21 % 
  
 59 år 
  
 16 % 
  
 60 år 
  
 10 % 
  
 63 år 
  
 8 % 
  
 Samtliga 
  
 12 % 
  
 Källa:  
 Beräkningarna är gjorda av Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV. 
 I undersökningen har inte hänsyn tagits till den ålder då personer med lägre pensionsålder än 65 år faktiskt har gått i pension. Många väljer att kvarstå i tjänst en tid efter det att de uppnått pensions- åldern. Skulle även denna uppgift ha lagts till hade skillnaden ökat ytterligare mellan SPVs faktor och det beräknade procenttalet. 
 Mot detta ska vägas att det finns anställda med långtidskontrakt som kommer att bli berättigade till ett fribrev före 65 år. Hade hän- syn tagits till dem hade procenttalen för 52 och 59 års pensions- ålder i tabellen ovan blivit lägre. 
 I rapporten konstateras att trots att allt pekar på att SPVs reduk- tionsfaktor skulle vara högre om scenkonstområdet hade utgjort ett eget kollektiv, går det inte att ha någon uppfattning om vad den i så fall borde vara. Det genomsnittliga procenttalet 12 är inte viktat mot premiens storlek och talet kan mycket väl vara lägre om sådan viktning hade kunnat utföras. Detta har dock inte varit möjligt på de uppgifter som varit tillgängliga. 
 Tilläggas bör att SPVs försäkringstaganden ska vara aktsamma, varmed avses att säkerhetsbelastningar endast ska förekomma då de kan motiveras ur risksynpunkt. 
  
 24  
  
 När det gäller den osäkerhet som antastbara förmåner innebär, kan det vara motiverat med en viss säkerhetsmarginal i antagandena för att säkerställa att det finns till- räckligt med kapital för att täcka utbetalningarna. 
  
 24  
 SPV, Årsredovisning 2008. 
 110 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rådande förhållanden 
  
 Kostnaden för värdesäkring av intjänad pensionsrätt 
 De statliga tjänstepensionerna värdesäkras årligen med förändrin- gen av prisbasbeloppet. Kostnaden för värdesäkring för pensionärer och fribrevshavare finansieras genom återbäringsfonden i försäk- ringsrörelsens sparrörelse. Kostnaden för värdesäkring av intjänad pensionsrätt för personer som är aktiva i tjänst kan antingen finan- sieras med återbäringsmedel eller med en särskild värdesäkrings- premie. 
 Kostnaden för värdesäkring är beroende av hur mycket pensions- rätt som en individ har tjänat in. Det innebär att värdesäkringskost- naden är högre för personer som har rätt till en förmånsbestämd pension före 65 år. SPV har dock beslutat att premien för att finan- siera värdesäkringskostnaden för de aktiva ska vara kollektiv. Arbets- givarna betalar värdesäkringspremie för samtliga individer som kan tjäna in förmånsbestämd pension oavsett vad värdesäkringskostna- den uppgår till för den enskilde individen. 
 Eftersom en stor andel av de anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna har lägre pensionsålder än 65, är värdesäkrings- kostnaden relativt sett högre för anställda vid institutionerna än för statsanställda. Enligt uppgifter från SPV rabatteras värdesäkrings- premien för  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna med 23,65 procent, om premien bestäms så att den ska täcka hela värdesäk- ringskostnaden för de aktiva. Det betyder att värdesäkringspremien skulle ha varit 30,1 procent högre om anställda vid institutionerna skulle ha utgjort ett eget försäkringskollektiv. 
 Riskpremie 
 Riskpremien är en kollektiv premie som finansierar sjukpensioner, efterlevandepensioner och premiebefrielse. Premiebefrielse innebär att arbetsgivaren är befriad från att betala premier för de anställda vid vissa ledigheter, såsom vid långvarig sjukdom. 
 För arbetsgivare som omfattas av PA 03 täcker riskpremien premiebefrielse för både de förmånsbestämda och de avgiftsbestämda pensionerna. Emellertid har  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna ett eget kollektivavtal för den avgiftsbestämda pensionen, AIP, som inte omfattas av den statliga premiebefrielseförsäkringen. Premie- satsen för sjukpensionen är dock densamma för institutionerna och myndigheterna. 
 111 
  
 Rådande förhållanden 
  
 SOU 2009:50 
  
 SPV har lämnat följande uppgift om hur kostnaderna som risk- premien finansierar fördelar sig mellan de olika riskförmånerna. 
 Tabell 3.17 Riskpremiens fördelning på försäkrade förmåner 2007 
  
 Riskförmån 
  
 Andel av kostnaden 
  
 Efterlevandepension 
  
 30,0 % 
  
 Sjukpension 
  
 39,6 % 
  
 Premiebefrielse förmånsbestämt 
  
 20,3 % 
  
 Avgiftsbefrielse avgiftsbestämt 
  
 10,1 % 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 SPV har även utrett sjukfrekvensen bland anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna och jämfört med anställda vid myn- digheterna. Resultatet är att frekvensen sjukpension och tillfällig sjukpension inom  
 PISA-kollektivet 
  är drygt hälften av frekvensen inom övriga kollektivet som ingår i försäkringsrörelsen, vilket skul- le tala för att premiesatsen är i överkant för institutionernas del. Å andra sidan är premiebetalningsperioden förhållandevis kort för anställda med låga pensionsåldrar och premierna som är premie- befriade är förhållandevis höga. 
 112 
 4 Problembild 
 Den översyn av pensionssystemet för anställda vid statligt stödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner som jag haft att genomföra ska vara inriktad på en anpassning till de speciella förhållanden som råder på området och att arbetsgivarnas kostnader för pensions- förmånerna ska vara förutsägbara. Problemen med nuvarande system är med andra ord att det inte är anpassat till förhållandena på scenkonstområdet och att kostnaderna är svåra att förutse. I detta kapitel utvecklar och analyserar jag de problemen. En under- sökning presenteras också av i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkoms- ter som grundar rätt till pension. 
  
 4.1 
  
 Pensionssystemet och scenkonstområdet 
  
 Den nuvarande regleringen av pensionsvillkoren vid de statsunder- stödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna är ett resultat av en uppgörelse från  
 1960-talet. 
  Uppgörelsen innebar att staten skulle stå för hälften av driftkostnaderna för institutionerna plus scen- konstnärernas pensioner. Även om det har skett förändringar av pensionsvillkoren och av hur pensionerna finansieras, har pensio- nerna fortsatt att vara en statlig angelägenhet. 
 Pensionsvillkoren för institutionerna har i stort följt villkoren för statsanställda. Den främsta skillnaden är att pensionsvillkoren för statsanställda sedan 1974 regleras i kollektivavtal, medan vill- koren för de anställda vid institutionerna har fortsatt att vara för- fattningsreglerade. Fram till 1987 skedde regleringen i ett regle- mente. Därefter har regleringen skett i tre olika förordningar som knutit an till det aktuella statliga pensionsavtalet med vissa tillägg, såsom de lägre pensionsåldrarna. 
 113 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 När det statliga pensionsavtalet  
 PA-91 
  infördes 1992, introduce- rades en avgiftsbestämd kompletterande ålderspension (Kåpan) för de statligt anställda. Någon motsvarighet infördes inte i  
 PISA-för- 
  ordningen. Parterna inom scenkonstområdet slöt heller inte något kollektivavtal om motsvarande förmån. 
 Det statliga pensionsavtalet PA 03, som infördes 2003, innebar att en betydande del av den förmånsbestämda pensionen från och med 65 år växlades mot en avgiftsbestämd pension, benämnd indi- viduell ålderspension. 
 De avgiftsbestämda pensionerna regleras inte i  
 PISA-förord- 
  ningen. I stället skapade regeringen utrymme för parterna på scen- konstområdet att sluta ett kollektivavtal om avgiftsbestämd pen- sion, genom att sänka nivån på de pensionspremier som institutio- nerna skulle betala enligt ett särskilt regeringsbeslut. Sänkningen uppgick till 2,3 procentenheter, vilket motsvarade avgiften för den individuella ålderspensionen. 
 Parterna på scenkonstområdet slöt ett eget kollektivavtal benämnt avgiftsbestämd individuell ålderspension (AIP). För åren  
 2003–2004 
  var avgiften 2,3 procent av utbetald lön. 2005 höjdes avgiften till 3,3 procent och från 2008 uppgår den till 4,3 procent. Det motsvarar avsättningarna inom PA 03 till avgiftsbestämda ålderspensioner till och med 2007. Från 2008 har avsättningarna för de statsanställda ökat till 4,5 procent. 
  
 4.1.1 
  
 Osäkra och höga kostnader för arbetsgivarna 
  
 PISA-förordningen 
  reglerar således de förmånsbestämda pensio- nerna för berörda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Förmåns- bestämda pensioner medför alltid ett visst mått av osäkerhet om vad premiekostnaderna kommer att bli för en arbetsgivare. Vill- koren i  
 PISA-förordningen, 
  tillsammans med att det är vanligt med tillfälliga anställningar inom scenkonstområdet, bidrar till att öka osäkerheten. 
 Premierna för ålderspensionen före och för den från och med 65 år beräknas på individnivå. Storleken på premierna påverkas inte bara av aktuella anställningsuppgifter, utan även av vilka löner och anställningsperioder som en individ tidigare har haft. Det beror på att premien beräknas så att skillnaden mellan den pension som en individ beräknas vara berättigad till vid pensionsåldern och den pensionsrätt som personen hittills har tjänat in (fribrevet), ska 
 114 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 kunna betalas med en viss premie under den tid som återstår till pensionsåldern. 
 Värdet av förmånerna enligt  
 PISA-förordningen 
  är högt, sär- skild för de grupper som har de lägsta pensionsåldrarna. För- månerna ska dessutom finansieras under relativt kort tid. En dan- sare har exempelvis möjlighet att under 20 aktiva år tjäna in en ålderspension som motsvarar  
 65–70 
  procent av slutlönen och som ska betalas ut i 24 år. Det höga slutvärdet på pensionen gör att pre- mierna generellt sett blir höga. Vidare blir det fribrev som en indi- vid kan tillgodoräkna sig vid varje tidpunkt av särskilt stor bety- delse för vilken premie som en institution ska betala för honom eller henne. 
 Följande tabell ger en uppfattning om hur höga kostnaderna är för respektive pensionsåldrar. Tabellen är en vidareutveckling av värdena i tabell 3.15. En skillnad är att i denna tabell är  
 AIP-avgif- 
  ten höjd till 4,3 procent. 
 Tabell 4.1 Genomsnittliga månadsavgifter för AIP och månadspremier för PISA fördelade på pensionsåldrar 
  
 Pensions- 
  
 AIP-avgift 
  
 PISA- 
  
 Totalt 
  
 Pensions- 
  
 Procent av 
  
 ålder 
  
 4,3 % 
  
 premier 
  
 underlag 
  
 pensions- 
  
 2007 
  
 underlag 
  
 41 år 
  
 1 010 
  
 15 276 
  
 16 286 
  
 22 317 
  
 73,0 % 
  
 52 år 
  
 1 065 
  
 9 825 
  
 10 890 
  
 23 505 
  
 46,3 % 
  
 59 år 
  
 1 071 
  
 4 588 
  
 5 659 
  
 23 649 
  
 23,9 % 
  
 60 år 
  
 1 302 
  
 5 484 
  
 6 786 
  
 28 772 
  
 23,6 % 
  
 63 år 
  
 1 227 
  
 2 667 
  
 3 894 
  
 27 131 
  
 14,4 % 
  
 65 år 
  
 1 053 
  
 1 549 
  
 2 602 
  
 23 258 
  
 11,2 % 
  
 Källa 
 : Beräkningar gjorda av utredningen på datamaterial från SPV. 
 Förmånerna enligt  
 PISA-förordningen, 
  och därmed premierna, beräknas på ett pensionsunderlag och inte den aktuella lönen. Pen- sionsunderlaget utgörs av genomsnittet av de pensionsgrundande lönerna, omräknade med prisbasbeloppet, under de fem kalenderår som föregår beräkningsåret. Endast år då arbetstagaren varit anställd hela året ska beaktas, vilket betyder att anställningsavbrott kan leda till att enstaka år får stort genomslag. Pensionen och pre- mien kan på så sätt vara beräknad endast på löner som ligger flera år före det aktuella året. Den premie som en institution ska betala för 
 115 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 en individ, kan alltså vara helt beroende av löner som har bestämts av andra scenkonstinstitutioner. 
 Det här innebär att kopplingen mellan en individs lön och den- nes premiekostnad är svag. Det är i praktiken omöjligt att utifrån den aktuella lönen säga vad premiekostnaden för en individ kom- mer att bli. Det krävs en individuell beräkning på faktiska upp- gifter, eller att det görs antaganden om pensionen i förhållande till intjänat fribrev. Det går naturligtvis att säga vad premien uppgår till i genomsnitt, men skillnaden mellan genomsnittet och en enskild individ kan vara betydande. Detta innebär att institutionerna får stora problem att förutse vad premiekostnaden kommer att bli. De totala kostnaderna kan variera markant mellan olika månader och mellan olika år beroende på vilka individer som är anställda. För större institutioner med en relativt fast ensemble tenderar premie- kostnaderna att jämna ut sig. För små institutioner blir dock osä- kerheten betydande, särskilt om de har tillfälligt anställa med låga pensionsåldrar. 
 SPV ska enligt premieförordningen senast den 30 november lämna en prognos över nästa års premiekostnad. Arbetsgivarna kan använda prognosen som stöd för budgetarbetet. Prognosen baseras på de anställningsuppgifter som inrapporterats till och med en viss månad. I prognosen görs olika antaganden, bland annat om löne- ökningar och antal anställda, som är generella och anpassade efter hela det kollektiv som omfattas av statliga pensionsbestämmelser. Träffsäkerheten i prognosen är beroende av hur väl dessa antagan- den stämmer överens med det verkliga utfallet. För  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna blir prognoserna dessutom känsliga för hur signifikativ den månad är som prognosen baseras på beträf- fande vilka som är anställda. Det har förekommit att prognosen blivit totalt missvisande, beroende på att de anställningsuppgifter som legat till grund för beräkningen inte motsvarat det antal eller de grupper som vanligtvis är anställda. 
 En annan osäkerhetsfaktor gäller de så kallade retroaktiva pre- mier som beräknas om de anställningsuppgifter som premien för en månad grundar sig på ändras i efterhand. När uppgifterna ändras sker en omräkning av premien för den eller de månader som påver- kas av ändringen. De retroaktiva premierna kan vara både positiva och negativa. Eftersom de är resultatet av att redan inrapporterade anställningsuppgifter ändras, kan de inte förutses. 
 En oklarhet om kostnaderna för förmånerna enligt  
 PISA-för- 
  ordningen gäller avdragsrätten för de premier som institutionerna 
 116 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 betalar. Rätten till avdrag regleras i inkomstskattelagen (1999:1229). I lagens 8 kap. 3 § används begreppet tryggande för att definiera i vilken mån utfästelser om pension till arbetstagare ska dras av som kostnad. Begreppet återfinns också i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. (tryggande- lagen). Av 1 § tredje stycket följer att tryggandelagen inte äger till- lämpning på pensionsutfästelse som lämnats efter den 31 december 1966 om rätten till pension gjorts beroende av att arbetstagaren kvarstår i arbetsgivarens tjänst vid inträdet i pensionsåldern. Detta innebär att för att arbetsgivaren ska medges avdrag för att trygga en framtida pension ska den anställde, om han eller hon slutar sin anställning eller tar en annan anställning, få ett fribrev avseende den intjänade pensionsrätten. Pensionsrätten måste med andra ord vara oantastbar för att avdragsrätt ska föreligga. Vidare finns i inkomst- skattelagens 58 kap. villkor om att en ålderspension inte får börja betalas ut innan den försäkrade fyller 55 år. 
 Eftersom ålderspensionerna före 65 år enligt  
 PISA-förord- 
  ningen är antastbara förefaller det som att de inte är avdragsgilla. Vidare har  
 PISA-förordningen 
  två pensionsåldrar, 41 och 52 år, som är lägre än inkomstskattelagens reglering att en ålderspension inte får börja utbetalas före 55 års ålder. 
 Såvitt jag känner till har den här problematiken inte uppmärk- sammats. Jag har heller inte kunnat finna några undantag från inkomstskattelagens regler för berörda  
 teater-, 
  dans- och musik- institutioner eller, på ett mer allmänt plan, för premier som betalas till staten. Förklaringen till att frågan inte har uppmärksammats kanske finns i  
 PISA-områdets 
  historik. Tidigare gick det inte att särskilja kostnaderna för förmånerna före 65 år. Sedan 2007, då institutionsspecifika premier infördes, har den kostnaden synlig- gjorts. 
  
 4.1.2 
  
 Svårt att administrera 
  
 Bestämmelserna i det statliga pensionsavtalet PA 03 och därmed i  
 PISA-förordningen 
  är ofta svåra att tillämpa på  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna. Anställningsförhållandena skiljer sig mellan institutionerna och statliga myndigheter genom att det vid institu- tionerna är vanligt med tillfälliga anställningar och tjänstledigheter. Det förekommer också andra typer av anställningar, såsom att skapa ett sceneri till ett visst datum, eller att anställningen inklude- 
 117 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 rar förberedelsetid inför en uppsättning. I de statliga pensions- avtalen är anställningstid per månad och årslön centrala begrepp. Det här ger problem för institutionerna vid inrapporteringen av anställningsuppgifter till SPV:s matrikelregister. 
 Det pensionsunderlag som pensionerna och premierna beräknas på bidrar till att göra administrationen komplicerad. Pensions- underlaget utgörs av medeltalet av de pensionsgrundande lönerna för de fem sista kalenderåren före beräkningsåret. Löner från samt- liga arbetsgivare som ingår i tillämpningsområdet för  
 PISA-förord- 
  ningen ingår vid beräkningen av pensionsunderlaget. Eftersom det är vanligt med tillfälliga anställningar och tjänstledigheter, innebär det att institutionerna i hög utsträckning påverkas av varandras rapportering av anställningsuppgifter. 
 Inrapporteringen av anställningsuppgifter till SPV är central för administrationen av förmånerna enligt  
 PISA-förordningen. 
  Greene administration av PA 03, inklusive  
 PISA-förordningen, 
  är i hög grad automatiserad vad gäller premieberäkningen. De anställnings- uppgifter som arbetsgivarna rapporterar har därmed en direkt på- verkan på pensionspremierna. 
 Om en institution släpar efter med sin rapportering av anställ- ningsuppgifter, beräknas premierna på de uppgifter som finns till- gängliga. När institutionen väl rapporterar in uppgifterna, kan det medföra att premien räknas om för vissa personer. Om någon av de personerna senare har varit eller är anställd vid en annan institution, finns det risk för att omräkningen även påverkar den institutionen. 
 Ett exempel på detta är om en arbetsgivare inte avslutar anställ- ningen när en person slutar. Fram till dess arbetsgivaren har rap- porterat in det, kommer SPV att debitera en premie för personen. När uppgiften korrigeras kommer även premien att korrigeras. Om personen under tiden har övergått till en anställning vid en annan institution som rapporterar in anställningen till SPV, kommer pre- mien att ha beräknats som om person haft två parallella anställ- ningar. Det innebär att premien har delats mellan arbetsgivarna. Följden blir att när den första institutionen rapporterar in att anställningen har upphört kommer den att retroaktivt få tillbaka premier, medan den andra institutionen retroaktivt kommer att få betala premier. 
 118 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 4.1.3 
  
 Osäkra förmåner för arbetstagarna 
  
 Förmånsbestämda pensionsplaner brukar sägas innebära större säkerhet för de anställda än avgiftsbestämda pensionsplaner. Detta eftersom pensionen är förutbestämd till en viss nivå av lönen. 
 För anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna är det en sanning med modifikation. Ålderspensionen före 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  är antastbar, vilket innebär att det krävs att individen har en anställning när han eller hon uppnår pensions- åldern för att rätt till en pension före 65 år ska föreligga. Det finns ett undantag från antastbarheten och det är sångare och skådespe- lare som varit anställda med långtidskontrakt i minst fem år. De är berättigade till ett fribrev före 65 år. För övriga personer som sak- nar fast anställning blir det osäkert om han eller hon kommer att få någon pension före 65 år. Det är naturligtvis särskilt otillfreds- ställande med hänsyn till de höga premier som dessa personer är belastade med. 
 Avgång med pension vid de lägsta pensionsåldrarna medför enligt  
 PISA-förordningen 
  osäkerhet om vad den totala pensionen kommer att bli från och med 65 år. I och med reformeringen av det allmänna pensionssystemet ligger alla inkomster under hela arbets- livet till grund för pensionens storlek. För att inte riskera en låg allmän pension behöver dansare och sångare fortsätta att arbeta efter 41 respektive 52 års ålder. 
 När det gäller pensionen från och med 65 år är det enligt PISA- förordningen i första hand inkomster som överstiger 7,5 inkomst- basbelopp som berättigar till en förmånsbestämd pension. Tjänste- pensionen avseende inkomster under 7,5 inkomstbasbelopp utgörs framför allt av den avgiftsbestämda pensionen AIP. Det finns dock en övergångsgeneration som även har rätt till en förmånsbestämd pension för inkomster som understiger 7,5 inkomstbasbelopp. Slumpmässigheten i utfallet av hur pensionsunderlaget bestäms är stor för dem som inte har en fast anställning. Det leder till ovisshet för individen om pensionens storlek. 
 Avgiftsbestämda pensioner innebär per definition en osäkerhet om vilket belopp som kommer att betalas ut, eftersom pensionen är beroende dels av hur stora avsättningar som gjorts, dels av avkastningen på dessa avsättningar. Om pensionsavgifterna inte har placerats alltför riskfyllt bör emellertid de årliga värdebeskeden från försäkringsbolagen kunna ge en bra uppfattning om storleken på den vid var tidpunkt intjänade pensionen. 
 119 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 4.2 
  
 Scenkonst och ålder 
  
 Vid de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna har den konstnärligt anställda personalen lägre pensionsålder när det gäller tjänstepensionen än den gängse åldern 65 år. Villkoren för tjänstepensionen regleras i  
 PISA-förordningen. 
  I tabellen nedan redovisas de olika pensionsåldrarna och vilka anställningar som är knuten till respektive pensionsålder. Med övre gräns avses den ålder som det inom ramen för en viss anställning är möjligt att fort- sätta tjäna in pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen. 
  
 Tabell 4.2 
  
 Pensionsåldrar för konstnärliga anställningar enligt PISA- 
  
 förordningen 
  
 Pensionsålder 
  
 Övre gräns 
  
 Anställning 
  
 41 år 
  
 44 år 
  
 Dansare 
  
 52 år 
  
 55 år 
  
 Korist, Sångsolist 
  
 59 år 
  
 62 år 
  
 Skådespelare, Dockspelare 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 Balettchef, Balettmästare, Chef institution 
  
 1 
  
 , 
  
 Danspedagog, Hovkapellist, Kapellmästare 
  
 2 
  
 , 
  
 Koreograf, Koreolog, Kormästare, Musiker 
  
 3 
  
 , 
  
 Regissör 
  
 63 år 
  
 65 år 
  
 Musiker 
  
 4 
  
 , Dirigent, Musikinspicient, 
  
 Kapellmästare 
  
 5 
  
 , Repetitör 
  
 De låga pensionsåldrarna beror på att det för scenkonstnärer i många fall inte är möjligt att fortsätta att arbeta professionellt i det konstnärliga yrket fram till 65 år. Det gäller framför allt dansare och sångare, som har 41 respektive 52 års pensionsålder. 
 Enligt de kontakter som utredningen har haft med institutioner, arbetstagarorganisationer, arbetsgivarorganisationer etc. är åldrarna 41 respektive 52 år med möjlighet att arbeta ytterligare tre år väl avvägda. Ungefär vid de åldrarna blir det svårt för de allra flesta att fortsätta inom sitt yrke. Pensionsåldern 59 år är däremot starkt ifrågasatt, åtminstone att det skulle finnas fysiska eller konstnärliga skäl. Att rollerna är färre för skådespelare i  
 60-årsåldern 
  är däremot 
  
 1 
  
 Stockholms konserthusstiftelse, Göteborgs konsert AB, Malmö Symfoniorkester AB, stiftelsen Svenska rikskonserter eller teaterchef. 
  
 2 
  
 Vid hovkapellet. 
  
 3 
  
 Inom regional musikverksamhet eller vid stiftelsen Svenska rikskonserter. 
  
 4 
  
 Annan än vid hovkapellet eller stiftelsen Svenska rikskonserter eller inom regional musik- verksamhet. 
  
 5 
  
 Annan än vid hovkapellet. 
  
 120 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 en realitet, vilket skulle kunna anses vara ett skäl att ge skådespelare möjlighet att gå i pension före 65 år. 
 Musiker har antingen pensionsålder 60 eller 63 år beroende på vid vilken institution han eller hon är anställd. Att det finns två olika pensionsåldrar beror i huvudsak på historiska omständigheter. Länsmusiken är sprungen ur militära orkestrar och musikerna har fått behålla 60 års pensionsålder från tiden de tillhörde Försvars- makten 
  
 6 
  
 . Att pensionsåldern för kapellister vid Kungliga Operan är 60 år, medan musiker vid Kungliga Filharmonikerna har pensions- ålder 63 år, brukar motiveras av att kapellisterna spenderar mer tid i orkesterdiket. Skälet ifrågasätts dock av filharmonikerna. Syn- punkter som har framkommit under utredningsarbetet är att musi- ker visserligen kan behöva avgå före 65 år, men det är svårt att pre- cisera behovet till en viss ålder. Det beror på vilket instrument en musiker spelar, vilken roll i orkestern vederbörande har och på individuella egenskaper. Därför finns det behov av ett flexibelt system, som kan ta hänsyn till de individuella behoven. 
 Uppfattningen om övriga anställningar som har 60 eller 63 års pensionsålder är i stort densamma som för musikerna. Det finns ett behov av att kunna avgå före 65 år, men det är svårt att ange en generell ålder. Systemet borde därför vara flexiblare. 
  
 PISA-förordningen 
  ger teaterchefer pensionsrätt från 60 år. Att villkoren för chefer är reglerade i  
 PISA-förordningen 
  ifrågasätts framför allt av Svensk Scenkonst. Chefer borde utgöra en undan- tagskrets från pensionsplanen, och pensionen borde i stället ingå som en komponent i det totala förmånspaketet som förhandlas fram vid anställningstillfället. Skälet till att teaterchefer har 60 års pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  är i första hand konstnär- ligt. På senare år har det dock blivit vanligare att anställa chefer för viss tid, vilket minskar behovet av en reglerad lägre pensionsålder. Vidare är det vanligt med delat ledarskap vid institutionerna – en VD och en konstnärlig ledare. Enligt  
 PISA-förordningen 
  kan dock endast en vara chef, och då tenderar teaterchefspensionen att gå till VD:n. Det rekryteras även chefer från andra branscher och då har de ofta andra pensionslösningar med sig sedan tidigare. För att en institution ska kunna erbjuda en annan pensionslösning måste, som det nu fungerar, regeringen besluta om undantag från  
 PISA-för- 
  ordningen. 
  
 6  
 För yrkesofficerare vid Försvarsmakten är pensionsåldern numera 61 år. 
 121 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 4.2.1 
  
 Nuvarande låga pensionsåldrar fungerar ej 
  
 De låga pensionsåldrarna för konstnärliga anställningar riskerar att leda till en låg pension från och med 65 år. För att undvika det krävs fortsatt arbete efter pensioneringen, vilket inte borde vara fallet för den som uppnår pensionsåldern och börjar lyfta sin ålderspension. Förr var detta inte något problem, då var pensio- nären tillförsäkrad en tillräcklig pension även efter uppnådda 65 år. För många konstnärliga anställningar får numera pensionsålder och ålderspension enligt  
 PISA-förordningen 
  anses vara bedrägliga benämningar, i vart fall för dansare och sångare. Som framgår av följande beskrivning av det allmänna pensionssystemet har refor- meringen av systemet inneburit försämringar för personer som slutar förvärvsarbeta långt före 65 år. 
 I det tidigare allmänna pensionssystemet med folkpension och allmän tilläggspension (ATP) krävdes att man hade arbetat i minst 30 år för att få full pension. Nivån på ATP bestämdes av inkomsten under de 15 bästa inkomståren, medan folkpensionen var obero- ende av lönen. I det nuvarande systemet byggs i stället pensionen upp av avgifter som arbetsgivare och arbetstagare betalar som en andel av utbetald lön under hela yrkeslivet. Storleken på pensionen blir därmed beroende av de avgifter som sammantaget har betalats in, allt enligt den så kallade livsinkomstprincipen. Det finns dock ett grundskydd benämnt garantipension för dem som har haft inga eller låga inkomster. Konsekvensen av livsinkomstprincipen är att en tidig pensionering leder till att mindre pensionsavgifter betalas och att pensionen därmed blir lägre. 
 I  
 ATP-systemet 
  hade många scenkonstnärer hunnit tjäna in en fullgod allmän pension när de uppnådde pensionsåldern enligt  
 PISA-förordningen. 
  Med det nya allmänna pensionssystemet riske- rar framför allt de som enligt  
 PISA-förordningen 
  har pensionsålder 41 eller 52 år att få en låg allmän pension och därmed en låg total pension från och med 65 år. Pensionen före 65 år enligt  
 PISA-för- 
  ordningen är inte pensionsgrundande i det allmänna pensions- systemet. För att avgifter ska betalas in till den allmänna pensionen måste därför de som avgått med pension enligt  
 PISA-förordningen 
  skaffa sig pensionsgrundande inkomster genom att fortsätta att arbeta. 
 Förändringarna i det allmänna pensionssystemet får inte ome- delbart genomslag. En mellangeneration född  
 1938–1953 
  får pen- sion både enligt det gamla och enligt det nya systemet. De som i 
 122 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 dag avgår med pension enligt  
 PISA-förordningen 
  vid 41 eller 52 års ålder måste emellertid arbeta efter pensionsavgången för att inte få en för låg pension vid 65 år. Hur det ser ut med pensionsgrundande inkomster för dem som redan avgått med pension framgår av den undersökning som redovisas i avsnitt 4.2.5. 
 Det var bättre förr – ett konstaterande som inte bara gäller för den allmänna pensionen. De regler som gällde för tjänstepensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  före 1992 tillförsäkrade scenkonstnären en något högre pension från och med 65 år än före, oavsett stor- leken på den allmänna pensionen. Jag återkommer till den saken i kapitel 13. 
 En pensionsålder signalerar att då den åldern uppnås behövs inget mer arbete för den fortsatta försörjningen. Att det inte stämmer för dansare och sångare med pensionsåldrarna 41 respek- tive 52 år måste anses vara ett systemfel. Redan mycket höga kost- nader för de låga pensionsåldrarna gör att en förstärkning av pen- sionen från och med 65 år på annat sätt än genom förvärvsarbete inte är ett tänkbart alternativ. Det måste till andra förändringar. 
  
 4.2.2 
  
 Scenkonstnärer som passerat pensionsåldern 
  
 Samtidigt som den nya allmänna pensionen infördes 2003, ändrades lagen (1982:80) om anställningsskydd så att en anställd har rätt att kvarstå i anställningen till 67 års ålder. Därmed avskaffades den avgångsskyldighet som dittills hade funnits i  
 PISA-förordningen, 
  och som gällde vid den övre gränsen för intjänandet av pension för respektive pensionsålder. 
 Rätten att kvarstå till 67 år har väckt farhågor om att allt fler scenkonstnärer kommer att utnyttja rätten att stanna kvar i sin anställning efter det att de uppnått pensionsåldern enligt PISA- förordningen. Oron för att få en för låg pension från 65 år, väger tyngre än problemet att fysiskt och konstnärligt kanske inte klara av sin uppgift. 
 Rätten till pension före 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  kvarstår så länge en person har kvar den anställning som är förknippad med den lägre pensionsåldern. Det innebär att en dansare som har kvar sin anställning som dansare kan avgå vid exempelvis 50 års ålder och då börja lyfta sin pension. Det finns således i det avseendet ingen risk för en scenkonstnär att utnyttja rätten att kvarstå i sin tjänst. 
 123 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 Som tidigare nämnts anses pensionsåldrarna enligt  
 PISA-för- 
  ordningen för framför allt dansare och sångare vara väl avvägda utifrån fysiska och konstnärliga aspekter. Om allt fler kvarstår i sin tjänst efter pensionsåldern finns det risk för att den konstnärliga kvaliteten på institutionernas verksamhet försämras. Nyutbildade konstutövare får också sämre möjligheter till anställning. Det finns dessutom hälsorisker med att personer känner sig tvingade att fort- sätta inom sitt yrke trots att de fysiskt inte mäktar med uppgiften. 
  
 4.2.3 
  
 Höga kostnader riskerar leda till utslagning 
  
 Pensionsvillkoren i  
 PISA-förordningen 
  gör att pensionspremierna blir höga. Villkoren innebär att en individ under  
 20–30 
  aktiva år tjänar in en ålderspension som motsvarar  
 65–70 
  procent av slut- lönen och som ska betalas ut från pensionsåldern till och 65 år. Efter 65 år är tjänstepensionen ett komplement till den allmänna pensionen. De här villkoren innebär att ju lägre pensionsåldern är, desto större är värdet av pensionen före 65 år. Även kostnaden för pensionen från och med 65 år påverkas, eftersom en låg pensions- ålder innebär att förmånen ska finansieras under en förhållandevis kort tid. 
 En dansuppsättning blir i det avseendet kostsammare än en tea- teruppsättning, eftersom dansare har pensionsåldern 41 år medan skådespelare har pensionsåldern 59 år. Konsekvensen blir att kost- naden för pensionspremierna kan påverka vilken typ av uppsätt- ningar som en institution gör. Det kan också påverka om en individ kommer att anställas som dansare, sångare eller skådespelare i exempelvis en musikaluppsättning. 
 Vidare skiljer sig premiekostnaden åt mellan olika individer som har samma pensionsålder. I avsnitt 3.2.5 beskrivs närmare hur pre- mierna beräknas. Där konstateras att premien inte bara är beroende av lönen utan även av ålder och anställningshistorik med mera. Premien beräknas så att skillnaden mellan den pension som en individ beräknas vara berättigad till vid pensionsåldern, och den pensionsrätt som personen hittills har tjänat in, ska kunna finansie- ras med en viss premie under den tid som återstår till pensions- åldern. En ökning av lönen och därmed pensionen sent i karriären innebär att det blir kortare tid att finansiera ökningen, vilket leder till en högre premie än vad motsvarande ökning av lönen skulle ha medfört för en yngre person. Hur mycket pensionsrätt som en 
 124 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 individ hittills kan tillgodoräkna sig påverkas av vilka löner och anställningsperioder som en person tidigare har haft. 
 Det här innebär en risk för att institutioner försöker undvika att anställa vissa individer, på grund av att premierna för just dem blir särskilt höga. De höga premierna kan vara resultatet av låga löner tidigare i karriären. De kan också bero på icke kontinuerliga anställningar, vilket innebär att pensionen ska finansieras under en kortare tid. De höga kostnaderna riskerar därmed att diskvalificera vissa individer från att anställas av institutionerna. Den genom- snittliga kostnaden framgår av tabell 4.1 ovan, men i enskilda fall kan de vara betydligt högre. 
 Det som nu sagts om beräkning av premier gäller generellt för förmånsbestämd ålderspension. Risken för utslagning på grund av ålder är emellertid särskilt stor inom scenkonstområdet eftersom premierna i sig är utomordentligt höga. 
  
 4.2.4 
  
 Höga premier ger inte alltid motsvarande förmån 
  
 Ålderspensionen före 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  är antastbar. 
  
 7  
  
 Med det menas att pensionen är villkorad på så sätt att rätten till pension upphör om anställningen avslutas före uppnådd pensions- åder. Att förmånen är antastbar innebär att det i faktisk mening inte går att tala om en intjänad pensionsrätt förrän pensionen bör- jar betalas ut, eftersom det är först då som rätten till pension prö- vas. 
 SPV beräknar premien för pensionen före 65 år enligt samma metod som premien för ålderspensionen från och med 65 år. Skill- naden är att premien för förmånen före 65 år reduceras med en faktor som kompensation för att det eventuellt inte blir någon pen- sionsutbetalning. Reduktionen innebär att i de fall det börjar beta- las ut en förmån finns det ett underskott av inbetalda premier för den aktuella förmånen. Detta underskott är tänkt att kompenseras av de överskott som uppstår i de fall då det inte blir någon för- månsutbetalning. Institutionerna har emellertid svårt att acceptera att de för vissa personer får betala höga premier trots att personen med stor sannolikhet inte kommer att bli berättigad till någon pen- sion före 65 år. Svårt att acceptera de höga kostnaderna har natur- ligtvis också de berörda personerna. 
  
 7  
 Antastbarheten gäller inte arbetstagare som varit anställda i minst fem år med långtids- kontrakt. 
 125 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 Även storleken på reduktionsfaktorn ifrågasätts. Som redovisa- des i avsnitt 3.2.6 kan det finnas skäl för det. Samtidigt måste pre- miesättning ses ur ett helhetsperspektiv och hänsyn tas till det totala premieuttaget. SPV har valt att använda samma beräknings- antaganden för samtliga arbetsgivare, vilket innebär att kostnaderna för olika förmåner utjämnas mellan arbetsgivarna. Institutionerna har i vissa avseenden varit vinnare och i andra avseenden förlorare på utjämningen. 
 Institutionerna har sedan 2004 betalat premier som motsvarar de försäkringstekniska kostnader som SPV har beräknat. Kostna- derna på individnivå blev dock synliga först 2007, vid övergången från utjämnade premier till institutionsspecifika premier. Det har gjort det tydligt vilka effekter som villkoren i  
 PISA-förordningen 
  för med sig på pensionskostnaderna och premiesättningen. Det råder ingen tvekan om att det har undergrävt legitimiteten för systemet hos arbetsgivare och arbetstagare. 
  
 4.2.5 
  
 Scenkonstnärers förvärvsinkomster efter pensioneringen 
  
 Som tidigare har beskrivits medför reformeringen av det allmänna pensionssystemet ökade krav på scenkonstnärer att fortstätta arbeta efter det att de uppnått pensionsåldern enligt  
 PISA-förord- 
  ningen. En uppgift som utredningen haft är att undersöka i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkomster som grundar rätt till pen- sionsförmån, och vilken inverkan detta har på den totala pensionen från 65 års ålder. Till detta ändamål har SPV och Statistiska central- byrån (SCB) engagerats. SPV har tillhandahållit personuppgifter om dem som avgått med pension enligt  
 PISA-förordningen. 
  SCB har sökt ut inkomstuppgifter för dessa personer i sina register och har utifrån dem gjort olika beräkningar. 
 Metod och underlag för undersökningen 
 SPV har levererat personnummer och pensionsålder på de individer som per den 31 december 2007 hade pension enligt  
 PISA-förord- 
  ningen och som hade en pensionsålder lägre än 65 år. Pensions- avgångar före den 1 juli 1990 har inte kunnat identifieras beroende 
 126 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 på äldre administrativa rutiner som innebar att SPV före det datu- met beviljade pensioner på en kod som var gemensam för alla icke- statliga arbetsgivare. Det kan förekomma att pensioner har blivit beviljade på den koden även senare, och dessa ingår heller inte i materialet. Totalt uppgick antalet personer till 816, varav 86 perso- ner som är äldre än 75 år har undantagits från undersökningen. 
 Av de 730 personer i materialet som lämnades till SCB var 250 kvinnor och 480 män. SCB har sökt ut inkomstuppgifter för dessa personer avseende 2007. För 29 personer, 13 kvinnor och 16 män, fanns inga inkomstuppgifter i SCB:s register beroende på att de inte var folkbokförda i Sverige den 31 december 2007. De ingår därför inte i undersökningen. Två kvinnor med den numera av- skaffade pensionsåldern 50 år har undantagits från undersökningen. 
 Ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen 
  ändras vid 65 år, och övergår till att bli ett komplement till den allmänna pensionen. Det blir därför naturligt att dela in den population som undersöks i två grupper, dels personer som ännu inte har fyllt 65 år, dels personer som är 65 år och äldre. Grupperna har definierats som de som är födda 1943 eller senare, och de som är födda 1942 eller tidigare. 
 Som en följd av att SPV inte har kunnat identifiera avgångar före den 1 juli 1990, ingår det inga personer med 41 års pensionsålder i gruppen som är födda 1942 eller tidigare. De som är födda 1942 och har 41 års pensionsålder uppnådde den åldern 1983. Den äldsta personen med pensionsålder 41 år som ingår i undersökningen är född 1943. 
 Effekten på undersökningen av att det saknas personer som är födda 1942 eller tidigare ska dock inte överdrivas. Till och med 1991 knöt  
 PISA-förordningen 
  an till det statliga pensionsavtalet  
 PA-SPR. 
  Det innebär att de ålderpensioner som beviljades fram till dess är så kallade bruttoförmåner, vilket innebär att tjänstepensio- nen samordnas med den allmänna pensionen. Vid låg allmän pen- sion blir tjänstepensionen högre och vice versa. Personer med bruttopension påverkas således inte av förändringen i det allmänna pensionssystemet att inkomsterna under hela livet ligger till grund för pensionens storlek. 
 Påverkan av förändringarna i det allmänna pensionssystemet sker successivt. En mellangeneration född  
 1938–1953 
  får pension både enligt det gamla och enligt det nya systemet. Det innebär att förändringarna i den allmänna pensionen inte hunnit få särskilt stort genomslag för dem som ingår i gruppen födda 1942 eller tidi- 
 127 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 gare. I gruppen som är födda 1943 eller senare blir däremot genom- slaget större för varje årskull. 
 För gruppen som är född 1943 eller senare blir det allt viktigare att ha pensionsgrundande inkomster efter pensionsavgång enligt  
 PISA-förordningen. 
  Undersökningen för den gruppen omfattar både de taxerade förvärvsinkomsterna och de pensionsgrundande inkomsterna. För de taxerade inkomsterna redovisas även hur in- komsterna fördelas mellan olika inkomstslag, såsom statlig tjänste- pension, bruttolön och privat pension. Vidare särredovisas resulta- tet för olika födelseårsgrupper för dem med pensionsåldern 41 och 52 år, för att belysa eventuella skillnader i inkomster mellan olika åldersgrupper. 
 För gruppen som är född 1942 eller tidigare omfattar undersök- ningen de totala taxerade förvärvsinkomsterna. Det har inte be- dömts vara relevant att undersöka de pensionsgrundande inkoms- terna för den här gruppen, bland annat för att det endast är per- soner som är födda 1938 eller senare som kan fortsätta att tjäna in allmän pension efter 65 års ålder. Desto mer intressant är att under- söka hur inkomsterna fördelas mellan olika inkomstslag, såsom tjänstepension, allmän pension etc. 
 Undersökningen omfattar både värden för medel och median. Medelinkomsten kan påverkas kraftigt av enskilda höga belopp, vilket medianinkomsten inte gör. Vidare redovisas värdena för kvartil 1 och kvartil 3, det vill säga gränsvärdet för de 25 procent som har lägst respektive högst inkomster. Undersökningen av hur de taxerade inkomsterna fördelar sig mellan olika inkomstslag avser medelvärdet. 
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för 65 år eller äldre 
 I tabellen nedan redovisas uppgifterna om taxerad förvärvsinkomst för 2007 för dem som är födda  
 1932–1942, 
  det vill säga de som var 65 år eller äldre. I den taxerade förvärvsinkomsten ingår allmänna avdrag, vilket till största delen avser avdrag för pensionssparande. Som tidigare nämnts saknas uppgifter om personer med 41 års pen- sionsålder. 
 128 
 SOU 2009:50 Problembild 
  
 Tabell 4.3 
  
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda 1932– 
  
 1942 fördelad på pensionsålder och kön 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 52 år totalt 
  
 53 
  
 236 134 
  
 160 800 
  
 200 800 
  
 272 900 
  
 varav män 
  
 29 
  
 253 031 
  
 160 200 
  
 200 900 
  
 287 400 
  
 varav kvinnor 
  
 24 
  
 215 717 
  
 163 750 
  
 199 200 
  
 252 750 
  
 59 år totalt 
  
 150 
  
 339 123 
  
 209 500 
  
 263 450 
  
 392 300 
  
 varav män 
  
 87 
  
 350 190 
  
 211 100 
  
 253 600 
  
 417 700 
  
 varav kvinnor 
  
 63 
  
 323 841 
  
 208 700 
  
 278 900 
  
 370 500 
  
 60 år totalt 
  
 141 
  
 263 087 
  
 200 200 
  
 230 500 
  
 279 500 
  
 varav män 
  
 124 
  
 253 406 
  
 197 650 
  
 228 450 
  
 278 550 
  
 varav kvinnor 
  
 17 
  
 333 700 
  
 227 800 
  
 259 300 
  
 305 800 
  
 63 år totalt 
  
 92 
  
 258 576 
  
 205 350 
  
 246 000 
  
 296 000 
  
 varav män 
  
 78 
  
 265 008 
  
 213 400 
  
 255 200 
  
 303 600 
  
 varav kvinnor 
  
 14 
  
 222 743 
  
 172 100 
  
 200 050 
  
 245 400 
  
 Källa:  
 SPV och SCB. 
 Undersökningen visar att den taxerade inkomsten skiljer sig mellan de olika pensionsåldrarna. Det tycks finnas ett visst samband mel- lan pensionsålder och taxerad förvärvsinkomst, så att ju lägre pen- sionsåldern är, desto lägre blir den taxerade förvärvsinkomsten. Undantaget är gruppen med 59 års pensionsålder, där skådespelare ingår. Det är samtidigt den grupp som uppvisar störst spridning på inkomsterna. Gruppen med 52 års pensionsålder, som utgörs av sångare, uppvisar de lägsta värdena för både medel och median. Dessutom är värdet för kvartil 1 betydligt lägre än för de övriga grupperna. 
 Av undersökningen framgår att män generellt sett har högre taxerade förvärvsinkomster än kvinnor. Undantaget är gruppen med 60 års pensionsålder. Andelen kvinnor är dock låg i den grup- pen, vilket kan ha påverkan på resultatet. 
 I tabellen nedan redovisas hur medelvärdet för taxerad för- värvsinkomst fördelar sig mellan olika inkomstslag. Fördelningen går dock inte att beräkna exakt. Det kan även finnas inkomster som saknas och avdrag för inkomsternas förvärvande som heller inte 
 129 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 ingår. Ett exempel på sådant som inte ingår är inkomst från få- mansbolag. Under posten Varav övrigt redovisas den differens som uppstått vid fördelningen. Förutom taxerad förvärvsinkomst redo- visas även inkomst av kapital och skattefria inkomster. 
 Tabell 4.4 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda 1932– 1942 fördelad på inkomstslag och pensionsålder 
  
 Inkomstslag 
  
 Pensionsålder 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 Taxerad 
  
 förvärvsinkomst 
  
 236 134 
  
 339 123 
  
 263 087 
  
 258 576 
  
 varav allmän pension 
  
 132 423 
  
 170 810 
  
 160 210 
  
 166 960 
  
 varav statlig 
  
 tjänstepension 
  
 49 312 
  
 36 094 
  
 44 856 
  
 39 493 
  
 varav övrig 
  
 tjänstepension 
  
 907 
  
 4 608 
  
 4 975 
  
 1 357 
  
 varav privat pension 
  
 5 724 
  
 20 900 
  
 14 618 
  
 18 966 
  
 varav bruttolön m.m. 
  
 49 982 
  
 87 457 
  
 22 886 
  
 29 397 
  
 varav föräldrapenning 
  
 24 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav sjukpenning 
  
 78 
  
 193 
  
 0 
  
 0 
  
 varav sjuk- och 
  
 aktivitetsersättning 
  
 0 
  
 0 
  
 1 103 
  
 238 
  
 varav 
  
 arbetsmarknadsstöd 
  
 0 
  
 847 
  
 0 
  
 813 
  
 varav 
  
 näringsverksamhet 
  
 1 176 
  
 18 817 
  
 14 089 
  
 2 280 
  
 varav allmänna 
  
 avdrag 
  
 -1 
  819 
  
 -481 
  
 -840 
  
 -626 
  
 varav övrigt 
  
 -1 
  673 
  
 -122 
  
 1 190 
  
 -302 
  
 Inkomst av kapital 
  
 26 871 
  
 53 903 
  
 26 035 
  
 49 601 
  
 Skattefri inkomst 
  
 872 
  
 425 
  
 274 
  
 957 
  
 varav ekonomiskt 
  
 bistånd 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav bostadsbidrag 
  
 623 
  
 0 
  
 230 
  
 206 
  
 varav barnbidrag 
  
 249 
  
 425 
  
 45 
  
 516 
  
 varav studiemedel 
  
 m.m. 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 235 
  
 Källa:  
 SPV och SCB. 
 130 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 Gruppen med 52 års pensionsålder, det vill säga sångare, uppvisar det lägsta medelvärdet för den allmänna pensionen. Samtidigt har gruppen det högsta medelvärdet för den statliga tjänstepensionen. Utfallet kan ha påverkats av att det ingår personer med bruttoför- måner där det finns ett direkt samband mellan den allmänna pen- sionen och tjänstepensionen. Vidare kan utfallet ha påverkats av hur pensionssystemen är utformade. I  
 PISA-förordningen 
  har hän- syn tagits till att de med 52 års pensionsålder har en kortare tid att tjäna in ålderspensionen på och kraven på tjänstetiden för hel pen- sion är därför lägre. I det allmänna pensionssystemet är däremot regelverket detsamma för samtliga individer. De med 52 års pen- sionsålder uppvisar ett lågt medelvärde för övrig tjänstepension. Gruppen har även de lägsta medelvärdena för privat pension och inkomst av näringsverksamhet. 
 Grupperna med 59 och 60 års pensionsålder har högre medel- värde för övrig tjänstepension än de andra pensionsåldersgrup- perna. Det tyder på att de har haft anställningar som grundat tjänstepension enligt andra pensionsplaner än  
 PISA-förordningen. 
  De med pensionsåldern 59 år består främst av skådespelare. Grup- pen med pensionsåldern 60 år är mer blandad och innefattar bland annat musiker, regissörer och institutionschefer. 
 Gruppen med pensionsåldern 59 år uppvisar det högsta medel- värdet vad gäller löneinkomster. Det kompletterar bilden från den förra tabellen, som visade på betydande skillnader mellan medel- och medianinkomst för den gruppen, och även mellan kvartil 1 och kvartil 3. Det är rimligt att anta att dessa skillnader snarare förkla- ras av skillnader i lön än av skillnader i pension. 
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för 64 år eller yngre 
 I tabellen nedan redovisas uppgifterna om taxerad förvärvsinkomst för 2007 för dem som är födda 1943 eller senare, det vill säga de som 2007 var yngre än 65 år. 
 131 
 Problembild SOU 2009:50 
  
 Tabell 4.5 
  
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller 
  
 senare fördelad på pensionsålder och kön 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 41 
  
 år totalt 
  
 98 
  
 345 107 
  
 223 800 
  
 325 900 
  
 429 600 
  
 varav män 
  
 43 
  
 308 316 
  
 205 200 
  
 290 100 
  
 399 500 
  
 varav kvinnor 
  
 55 
  
 373 871 
  
 239 400 
  
 333 100 
  
 453 600 
  
 52 
  
 år totalt 
  
 87 
  
 340 053 
  
 222 300 
  
 300 400 
  
 407 700 
  
 varav män 
  
 43 
  
 283 840 
  
 212 000 
  
 259 500 
  
 358 800 
  
 varav kvinnor 
  
 44 
  
 394 989 
  
 239 500 
  
 364 350 
  
 495 050 
  
 59 
  
 år totalt 
  
 45 
  
 364 247 
  
 221 200 
  
 322 500 
  
 480 900 
  
 varav män 
  
 32 
  
 343 203 
  
 220 600 
  
 320 050 
  
 423 050 
  
 varav kvinnor 
  
 13 
  
 416 046 
  
 280 900 
  
 382 600 
  
 514 400 
  
 60 
  
 år totalt 
  
 29 
  
 363 286 
  
 261 000 
  
 323 200 
  
 405 300 
  
 varav män 
  
 25 
  
 353 960 
  
 261 000 
  
 308 400 
  
 381 300 
  
 varav kvinnor 
  
 4 
  
 421 575 
  
 260 550 
  
 451 150 
  
 582 600 
  
 63 
  
 år totalt 
 8 
  
 4 
  
 365 675 
  
 323 000 
  
 338 450 
  
 408 350 
  
 Källa:  
 SPV och SCB. 
 Resultatet är något överraskande att värdena generellt sett är högre för kvinnor än män. Den förklaring som SCB har funnit är att kvinnorna i större utsträckning fortsätter att arbeta efter pensions- åldern. 
 För övrigt är skillnaderna mellan de olika pensionsåldrarna rela- tivt små oavsett mått. Det är gruppen med 59 års pensionsålder som avviker genom att värdet för kvartil 3 är noterbart högre. Det bör observeras att gruppen med 63 års pensionsålder endast utgörs av 4 personer. 
 För att se om det finns skillnader mellan olika åldersgrupper har SCB gjort beräkningar för olika födelseårsgrupper för dansare och sångare. Vid gruppindelningen har hänsyn tagits till antalet indivi- der så att grupperna inte ska bli alltför små. Framför allt berör det dem med pensionsålder 41 år som är födda  
 1943–1951. 
  Många som 
  
 8  
 På grund av det låga antalet inom gruppen sker ingen redovisning av statistiken uppdelad på kön. 
 132 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 tillhör de födelseåren kan antas ha avgått före juli 1990, vilket inne- bär att de inte ingår i materialet. 
 Tabell 4.6 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder och födelseår 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 41 år totalt 
  
 98 
  
 345 107 
  
 223 800 
  
 325 900 
  
 429 600 
  
 varav  
 1943-1951 
  
 13 
  
 419 092 
  
 236 500 
  
 312 600 
  
 459 600 
  
 varav  
 1952-1956 
  
 32 
  
 335 000 
  
 222 050 
  
 334 500 
  
 425 700 
  
 varav  
 1957-1961 
  
 28 
  
 364 586 
  
 216 100 
  
 377 250 
  
 487 500 
  
 varav  
 1962-1966 
  
 25 
  
 297 756 
  
 231 600 
  
 294 800 
  
 342 500 
  
 52 år totalt 
  
 87 
  
 340 053 
  
 222 300 
  
 300 400 
  
 407 700 
  
 varav  
 1943-1947 
  
 57 
  
 303 693 
  
 214 000 
  
 271 900 
  
 380 600 
  
 varav  
 1948-1955 
  
 30 
  
 409 137 
  
 232 700 
  
 377 800 
  
 470 300 
  
 Källa 
 : SPV och SCB. 
 Tabellen visar att resultatet för kvartil 1 är ganska jämnt både mel- lan sångare och dansare och mellan olika åldersgrupper. För dan- sarna är inkomsterna mer sammanpressade i den yngsta ålders- gruppen. Resultatet för sångarna är det motsatta, att inkomstsprid- ningen är mindre i den äldsta åldersgruppen. 
 I den äldsta åldersgruppen för pensionsålder 41 år, uppnådde de flesta personerna pensionsåldern före 1992, vilket innebär att de har en bruttopension. Medelvärdet för den gruppen är högt jämfört med medianen. Det är ett litet antal som ingår i gruppen vilket innebär att enstaka höga belopp kan få stort genomslag. 
 I tabellen nedan redovisas hur medelvärdet för taxerad för- värvsinkomst fördelar sig mellan olika inkomstslag. Under posten varav övrigt redovisas den differens som uppstått vid fördelningen. Förutom taxerad förvärvsinkomst redovisas även inkomst av kapi- tal och skattefria inkomster. 
 133 
 Problembild SOU 2009:50 
  
 Tabell 4.7 
  
 Taxerad förvärvsinkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller 
  
 senare fördelad på inkomstslag och pensionsålder 
  
 Inkomstslag 
  
 Pensionsålder 
  
 41 
  
 52 
  
 59 
  
 60 
  
 63 
  
 Taxerad 
  
 förvärvsinkomst 
  
 345 107 
  
 340 053 
  
 364 247 
  
 363 286 
  
 365 675 
  
 varav allmän 
  
 pension 
  
 0 
  
 10 596 
  
 5 308 
  
 8 672 
  
 35 487 
  
 varav statlig 
  
 tjänstepension 
  
 183 585 
  
 198 226 
  
 176 239 
  
 233 214 
  
 162 224 
  
 varav övrig 
  
 tjänstepension 
  
 0 
  
 5 984 
  
 840 
  
 0 
  
 0 
  
 varav privat pension 
  
 703 
  
 7 698 
  
 3 438 
  
 12 145 
  
 2 863 
  
 varav bruttolön 
  
 m.m. 
  
 145 415 
  
 121 474 
  
 159 176 
  
 112 143 
  
 144 668 
  
 varav 
  
 föräldrapenning 
  
 1 494 
  
 20 
  
 1 534 
  
 0 
  
 0 
  
 varav sjukpenning 
  
 1 090 
  
 286 
  
 247 
  
 1 423 
  
 0 
  
 varav sjuk- och 
  
 aktivitetsersättning 
  
 1 471 
  
 2 790 
  
 7 399 
  
 0 
  
 22 419 
  
 varav 
  
 arbetsmarknadsstöd 
  
 999 
  
 344 
  
 0 
  
 957 
  
 0 
  
 varav 
  
 näringsverksamhet 
  
 3 756 
  
 4 572 
  
 6 184 
  
 806 
  
 1 632 
  
 varav allmänna 
  
 avdrag 
  
 -5 
  197 
  
 -6 
  456 
  
 -3 
  282 
  
 -4 
  786 
  
 -2 
  508 
  
 varav övrigt 
  
 11 791 
  
 -5 
  481 
  
 7 164 
  
 -1 
  288 
  
 -1 
  110 
  
 Inkomst av kapital 
  
 30 699 
  
 16 324 
  
 27 839 
  
 13 554 
  
 -4 
  083 
  
 Skattefri inkomst 
  
 6 014 
  
 921 
  
 1 536 
  
 0 
  
 0 
  
 varav ekonomiskt 
  
 bistånd 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav 
  
 bostadsbidrag 
  
 124 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav barnbidrag 
  
 5 204 
  
 921 
  
 1 536 
  
 0 
  
 0 
  
 varav studiemedel 
  
 m.m. 
  
 374 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 varav övrigt 
  
 312 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Källa 
 : SPV och SCB. 
 134 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 Medelvärdet för taxerad förvärvsinkomst är relativt jämnt mellan de olika pensionsåldersgrupperna. Det finns dock betydande skill- nader i hur inkomsterna fördelar sig mellan olika inkomstslag. 
 För pensionsålder 63 år påverkas samtliga värden av att det endast ingår fyra personer i gruppen. Det låga värdet för statlig tjänstepension för den här gruppen samverkar med det höga värdet för sjuk- och aktivitetsersättning. 
 Värdena för allmän pension följer av att vissa individer har valt att ta ut pensionen före 65 års ålder, vilket tidigast kan ske från 61 år. I gruppen med 41 års pensionsålder är det således färre som är berörda. Medelvärdet är högt för dem med pensionsåldern 63 år, men även för dem med pensionsåldern 52 år. 
 Gruppen med 52 års pensionsålder har det högsta medelvärdet för övrig tjänstepension. Resultatet för dem som är 65 år eller äldre, var tvärt om att pensionsålder 52 år hade det lägsta medelvärdet för övrig tjänstepension. Det kan tyda på att de med 52 års pensions- ålder väljer att ta ut övrig tjänstepension före 65 år genom förtida uttag. Det kan också vara en effekt av enskilt höga belopp som på- verkar medelvärdena. 
 Det finns stora skillnader mellan pensionsåldrarna vad gäller medelvärdena för privat pension. En privat pensionsförsäkring kan tidigast börja betalas ut från 55 års ålder. Det innebär att det finns ett betydande antal med pensionsålder 41 år som inte är berörda, vilket påverkar medelvärdet. De med 52 års pensionsålder har det näst högsta medelvärdet för privat pension. För dem som var 65 eller äldre uppvisade de med 52 års pensionsålder i stället det lägsta medelvärdet. Det kan tyda på att de med 52 års pensionsålder tar ut en stor del av sin privata pensionsförsäkring före 65 års ålder, vilket innebär att det inte blir så mycket kvar efter 65 års ålder. Även i det här fallet kan det dock vara en effekt av enskilt höga belopp som påverkar medelvärdena. 
 De med pensionsåldern 41 år har relativt höga medelvärden för föräldrapenning och barnbidrag. Det är också den enda gruppen som uppvisar ett medelvärde för studiemedel. De här värdena är i första hand hänförliga till dem som 2007 var mellan 41 och 45 år. Det kan sättas i relation till att den åldersgruppen uppvisade minst variation av inkomsterna av dem med 41 års pensionsålder. 
 135 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 Pensionsgrundande inkomst 2007 för 64 år eller yngre 
 I tabellen nedan redovisas uppgifter om de pensionsgrundande inkomsterna 2007 för dem som var yngre än 65 år. 
 Tabell 4.8 Pensionsgrundande inkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder och kön 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 41 
  
 år totalt 
  
 98 
  
 141 568 
  
 28 700 
  
 126 600 
  
 244 000 
  
 varav män 
  
 43 
  
 122 980 
  
 0 
  
 104 800 
  
 230 800 
  
 varav kvinnor 
  
 55 
  
 156 100 
  
 29 300 
  
 163 100 
  
 253 400 
  
 52 
  
 år totalt 
  
 87 
  
 107 884 
  
 0 
  
 64 400 
  
 199 500 
  
 varav män 
  
 43 
  
 77 370 
  
 0 
  
 32 800 
  
 172 500 
  
 varav kvinnor 
  
 44 
  
 137 706 
  
 0 
  
 123 500 
  
 230 000 
  
 59 
  
 år totalt 
  
 45 
  
 144 647 
  
 23 700 
  
 135 700 
  
 253 700 
  
 varav män 
  
 32 
  
 129 655 
  
 11 850 
  
 115 200 
  
 234 400 
  
 varav kvinnor 
  
 13 
  
 181 550 
  
 90 500 
  
 168 500 
  
 311 600 
  
 60 
  
 år totalt 
  
 29 
  
 96 143 
  
 0 
  
 56 400 
  
 179 400 
  
 varav män 
  
 25 
  
 97 646 
  
 0 
  
 56 400 
  
 179 400 
  
 varav kvinnor 
  
 4 
  
 86 750 
  
 0 
  
 71 050 
  
 173 500 
  
 63 
  
 år totalt 
 9 
  
 4 
  
 155 550 
  
 102 000 
  
 131 250 
  
 209 100 
  
 Källa:  
 SPV och SCB. 
 Undersökningen bekräftar att kvinnorna i högre utsträckning fort- sätter att arbeta efter att de har avgått med pension enligt PISA- förordningen. Följden blir att de fortsätter att tjäna in pensions- rätter till den allmänna pensionen. 
 Vidare visar undersökningen att det är flera grupper där värdet för kvartil 1 är noll, det vill säga att de inte har några pensions- grundande inkomster under 2007. Det är mest anmärkningsvärt för dem med 41 respektive 52 års pensionsålder, eftersom det i första hand är de grupperna som behöver fortsätta att tjäna in pensions- 
  
 9  
 På grund av det låga antalet inom gruppen sker ingen redovisning av statistiken uppdelad på kön. 
 136 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 rätter i det allmänna pensionssystemet för att inte riskera en låg total pension från 65 års ålder. 
 SCB har gjort en kompletterande beräkning av hur många som har noll i pensionsgrundande lön, och vad resultatet blir när dessa utesluts från beräkningen. 
 Tabell 4.9 Justerad pensionsgrundande inkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder och kön 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 0 
  
 >0 
  
 41 år totalt 
  
 20 
  
 78 
  
 177 867 
  
 93 100 
  
 185 000 
  
 260 200 
  
 varav män 
  
 11 
  
 32 
  
 165 255 
  
 92 050 
  
 134 100 
  
 267 700 
  
 varav kvinnor 
  
 9 
  
 46 
  
 186 641 
  
 111 600 
  
 204 200 
  
 259 200 
  
 52 år totalt 
  
 29 
  
 58 
  
 161 827 
  
 64 400 
  
 171 800 
  
 222 900 
  
 varav män 
  
 15 
  
 28 
  
 118 818 
  
 37 000 
  
 113 500 
  
 198 750 
  
 varav kvinnor 
  
 14 
  
 30 
  
 201 968 
  
 119 800 
  
 199 450 
  
 285 400 
  
 59 år totalt 
  
 10 
  
 35 
  
 185 974 
  
 90 500 
  
 168 500 
  
 303 700 
  
 varav män 
  
 8 
  
 24 
  
 172 873 
  
 59 700 
  
 158 000 
  
 278 450 
  
 varav kvinnor 
  
 2 
  
 11 
  
 214 559 
  
 137 900 
  
 173 800 
  
 344 250 
  
 60 år totalt 
  
 11 
  
 18 
  
 154 897 
  
 86 300 
  
 162 350 
  
 195 900 
  
 varav män 
  
 9 
  
 16 
  
 152 572 
  
 71 350 
  
 162 350 
  
 191 000 
  
 varav kvinnor 
  
 2 
  
 2 
  
 173 500 
  
 142 100 
  
 173 500 
  
 204 900 
  
 63 år totalt 
 10 
  
 0 
  
 4 
  
 155 550 
  
 102 000 
  
 131 250 
  
 209 100 
  
 Källa 
 : SPV och SCB. 
 Tabellen ska utläsas så att de två kolumnerna med antal summerar till det totala antalet som redovisades i den föregående tabellen. Den vänstra kolumnen anger antalet pensionärer med noll i pen- sionsgrundande inkomst. Resultatet visar att det är en stor andel pensionärer som inte har några pensionsgrundande inkomster. Vidare framgår det att inkomststorleken varierar starkt bland dem som har pensionsgrundande inkomst. 
  
 10  
 På grund av det låga antalet inom gruppen sker ingen redovisning av statistiken uppdelad på kön. 
 137 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 I tabellen nedan redovisas de pensionsgrundande inkomsterna för pensionsålder 41 (dansare) och pensionsålder 52 (sångare) upp- delad i olika födelseårsgrupper. Tabellen redovisar värdena för samtliga individer som ingår i undersökningen. Tabellen har kom- pletterats med uppgift om hur många i respektive grupp som sak- nar pensionsgrundande inkomst för 2007. 
 Tabell 4.10 Pensionsgrundande inkomst 2007 för pensionärer födda 1943 eller senare fördelad på pensionsålder och födelseår 
  
 Pensionsålders- 
  
 Antal 
  
 varav 
  
 Medel 
  
 Kvartil 1 
  
 Median 
  
 Kvartil 3 
  
 grupp 
  
 med 0 
  
 41 år totalt 
  
 98 
  
 20 
  
 141 568 
  
 28 700 
  
 126 600 
  
 244 000 
  
 varav  
 1943-1951 
  
 13 
  
 2 
  
 166 738 
  
 111 600 
  
 163 100 
  
 231 100 
  
 varav  
 1952-1956 
  
 32 
  
 7 
  
 151 122 
  
 37 500 
  
 150 250 
  
 256 300 
  
 varav  
 1957-1961 
  
 28 
  
 5 
  
 167 084 
  
 25 850 
  
 208 650 
  
 277 750 
  
 varav  
 1962-1966 
  
 25 
  
 6 
  
 87 672 
  
 25 800 
  
 85 200 
  
 120 500 
  
 52 år totalt 
  
 87 
  
 29 
  
 107 884 
  
 0 
  
 64 400 
  
 199 500 
  
 varav  
 1943-1947 
  
 57 
  
 24 
  
 87 848 
  
 0 
  
 51 400 
  
 179 400 
  
 varav  
 1948-1955 
  
 30 
  
 5 
  
 145 953 
  
 25 100 
  
 144 400 
  
 233 800 
  
 Källa 
 : SPV och SCB. 
 För dansare är det ingen åldersgrupp där den pensionsgrundande inkomsten i kvartil 1 är noll. Skillnaden mellan kvartil 1 och 3 är dock betydande. Den yngsta åldersgruppen uppvisar de lägsta pen- sionsgrundande inkomsterna. 
 Även sångarna uppvisar stora skillnader i pensionsgrundande inkomster mellan kvartil 1 och 3. För sångare är dock resultatet att de pensionsgrundande inkomsterna är lägre för den äldre ålders- gruppen. 
 Slutsatser 
 Undersökningen för dem som är 65 år eller äldre visar på lägre tax- erade förvärvsinkomster för sångare än för övriga. Sångarna har ett lägre medelvärde för allmän pension än övrigt grupper, men även för privat pension och inkomst av näringsverksamhet. De med 59 
 138 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 års pensionsålder, där skådespelare ingår, uppvisar störst spridning i taxerad inkomst. 
 Undersökningen för dem som är 64 år eller yngre visar att kvin- nor i större utsträckning än män arbetar efter att de har avgått med pension enligt  
 PISA-förordningen. 
  De fortsätter därmed att tjäna in pensionsrätter i det allmänna pensionssystemet. 
 Vidare visar undersökningen att det finns en grupp som inte alls har några pensionsgrundande inkomster efter att de har avgått med pension. Det är i första hand dansare och sångare, med de lägsta pensionsåldrarna 41 respektive 52 år, som alltså riskerar att få en låg pension från och med 65 år. Det gäller särskilt dem som helt, eller till stor del, kommer att omfattas av den nya allmänna pensionen. 
 För dansare är de pensionsgrundande inkomsterna någotsånär jämna mellan olika åldersgrupper, med undantag från den yngsta gruppen där inkomsterna var lägre än för övriga tre åldergrupper. Den gruppen har samtidigt högre medelinkomster av föräldrapen- ning. 
 Bland sångare uppvisar den yngre åldersgruppen högre pen- sionsgrundande inkomster än den äldre. Både för manliga sångare och dansare var dock de pensionsgrundande inkomsterna för kvar- til 1 noll. 
 För dem med pensionsålder 59, 60 eller 63 år har eventuella pen- sionsgrundande inkomster efter pensionsavgången mindre bety- delse. De pensionsgrundande inkomsterna för dem med 59 respek- tive 63 års pensionsålder är högre än för dem med 60 års pensions- ålder. 
 Sammanfattningsvis ser det ut som att en inte obetydlig del av de pensionerade dansare och sångare som är yngre än 65 år kom- mer att få en sänkning av sin pension när de når den åldern. 
  
 4.3 
  
 Ansvaret för pensionsvillkoren 
  
 Pensionsvillkoren för de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna är en udda konstruktion på den svenska arbetsmarknaden på det sättet att regleringen sker dels i en statlig förordning, dels i ett kollektivavtal. Att regleringen för området delvis sker i en statlig förordning har som tidigare beskrivits histo- riska förklaringar. Kollektivavtalet om AIP tillkom som en följd av att förordningsregleringen hade anpassats till ett nytt statligt kol- lektivavtalat pensionsavtal. 
 139 
  
 Problembild 
  
 SOU 2009:50 
  
 Det kan konstateras att pensionsvillkoren i  
 PISA-förordningen 
  ur många aspekter inte är särskilt väl lämpade för verksamheten vid institutionerna. Anställningsvillkoren skiljer sig mellan institutio- nerna och statliga myndigheter. Parterna på scenkonstområdet har anpassat anställningsvillkoren efter verksamhetens behov, vilket bland annat medfört mer av kontraktsanställningar och färre fasta anställningar. Det har därmed blivit svårt att tillämpa samma regel- verk för institutionerna som för myndigheterna beträffande de fundamentala begreppen i pensionsvillkoren för lön och anställ- ning. 
 Vidare har de höga kostnader som synliggjorts de senaste åren inneburit att legitimiteten för pensionssystemet har urholkats. Beräkningen av premierna är komplicerad och kostnaderna är svåra att förutse. Dessutom bygger systemet på att premier även ska betalas för personer som sannolikt inte kommer att få någon för- mån i slutänden. Kulturutskottet har i sin rapport Uppföljning av pensionsvillkoren inom scenkonstområdet visat att institutioner kan kringgå kostnader genom att bland annat köpa en tjänst av en scenkonstnärs företag i stället för att anställa en scenkonstnär. 
  
 11  
  
 Enligt Kulturrådet finns det även exempel på att institutioner har gjort samproduktioner med en fri grupp, vilket innebär att anställ- ningsförhållandet blir med den fria gruppen. Institutionen anlitar den fria gruppen och de som är anställda vid gruppen får de villkor som gäller vid gruppen. 
 Det nuvarande systemet med både reglering i förordning och kollektivavtal gör det svårt att säga var ansvaret för pensionsvill- koren egentligen ligger. Kollektivavtalet om AIP är utformat så att det gäller för arbetstagare vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner, vilka omfattas av PA 03 enligt  
 PISA-förordningen. 
  Det innebär att det är regeringen som beslutar om vilka arbetsgivare som ska omfattas av den pensionsordningen. 
 Det finns fall där regeringen har beslutat att inte låta en arbets- givare omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  Ett exempel är Vara Kon- serthus, som övertog viss verksamhet från länsmusikorganisationen Stiftelsen Musik i Väst. Konserthuset drivs som ett självförvalt- ningsorgan direkt under kommunstyrelsen i Vara kommun. Vid överförandet av personal från stiftelsen till konserthuset bestämdes att alla anställningsvillkor skulle vara likvärdiga hos den nya arbets- givaren. Vara Konserthus anslöt sig till Svensk Scenkonst och 
  
 11  
 2008/09:RFRI. 
 140 
  
 SOU 2009:50 
  
 Problembild 
  
 gjorde den 10 november 2005 en framställan hos regeringen om att anställda som överförts från Stiftelsen Musik i Väst till Vara Kon- serthus skulle fortsätta att omfattas av den statliga tjänstepensione- ringen. 
 Regeringen prövade ärendet den 19 januari 2006 och fann att det inte fanns särskilda skäl att bevilja de anställda som överförts från stiftelsen till konserthuset personlig statlig pensionsrätt 
  
 12 
  
 . Vara Konserthus gjorde den 30 januari 2006 en framställan om ompröv- ning av beslutet, med hänvisning till att ansökan inte avsåg pen- sionsvillkoren för de anställda som överförts den 1 januari 2004, utan dessa personers befattningar, det vill säga musikerna i tre länsmusikensembler. 
 Regeringen avslog denna framställan den 23 mars 2006 
  
 13 
  
 . I skä- len för beslutet konstaterades att Vara Konserthus är ett självför- valtningsorgan inom Vara kommun, vilket innebär att för befatt- ningar som inte avses i ansökan gäller kommunala tjänstepensions- villkor. Regeringen ansåg att en fördelning av befattningar av i princip samma slag hos samma arbetsgivare mellan olika pensions- planer skulle innebära ett avsteg från den reglering som gäller i övrigt. 
 Frågan om pensionsvillkoren för musiker vid Vara Konserthus är enligt uppgift från Svensk Scenkonst ännu inte löst. Tills vidare betalar Vara Konserthus avgift för AIP för de berörda musikerna, trots att de inte omfattas av bestämmelserna i  
 PISA-förordningen. 
  
 Svensk Scenkonst menar vidare att Vara Konserthus heller inte skulle ha varit unikt om musikerna i länsmusikensemblerna hade omfattats av bestämmelserna i  
 PISA-förordningen 
  och andra befattningar hade omfattats av kommunala pensionsbestämmelser. Motsvarande konstruktioner finns vid institutioner som ägs av landsting, där den konstnärliga personalen omfattas av bestämmel- serna i  
 PISA-förordningen, 
  medan den administrativa personalen omfattas av landstingskommunala pensionsbestämmelser. 
  
 12 
  
 Fi2005/5734. 
  
 13 
  
 Fi2006/623. 
  
 141 
 5 Så ser det ut på andra håll 
 I utredningens uppdrag ingår att ta reda på hur tjänstepensioneringen är ordnad inom de delar av scenkonstområdet som inte omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  Det ingår även att studera regleringen av pensionsvillkoren för motsvarande konstnärliga grupper i andra länder som kan vara av intresse. Det här kapitlet handlar om detta plus en översiktlig kartläggning av förekomsten av låga pensionsåldrar på den svenska arbetsmarknaden. 
  
 5.1 
  
 Övriga scenkonstområdet 
  
 Förutom  
 AIP-avtalet, 
  som är ett komplement till  
 PISA-förord- 
  ningen, finns det ingen särskild kollektivavtalad pensionsplan på scenkonstområdet. Vanligtvis är det Avtalspension  
 SAF-LO 
  som tillämpas, men även  
 ITP-planen 
  förekommer. Jag inleder med en kort genomgång av de olika pensionsplanerna. Därefter kommer jag att beskriva vilka delar av scenkonstområdet som tillämpar respektive plan. 
  
 5.1.1 
  
 Pensionsplanerna 
  
 På den privata arbetsmarknaden finns det två dominerande tjänste- pensionsavtal, ett för arbetare kallat Avtalspension  
 SAF-LO, 
  och ett för tjänstemän, ITP.  
 ITP-planen 
  är i sin tur tudelad. Den består av dels den nya avdelning 1 (ITP 1) dels den äldre avdelning 2 (ITP 2). 
 143 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 Avtalspension  
 SAF-LO 
  
 Avtalspension  
 SAF-LO 
  är en avgiftsbestämd pensionsplan som gäller sedan 1996, då den ersatte den tidigare förmånsbestämda  
 STP-planen. 
  Pensionsplanen har förhandlats fram av Svenskt Näringslivs föregångare Svenska arbetsgivarföreningen (SAF) och LO. Avtalspension  
 SAF-LO 
  innefattar ålderspension och premie- befrielseförsäkring samt möjlighet att köpa återbetalningsskydd och familjeskydd. 
 Pensionsavgiften var ursprungligen 3,5 procent på den pensions- medförande lönen. Avgiften höjs dock att under åren  
 2008–2012 
  stegvis till samma nivå som gäller för tjänstemännens ITP 1. Det innebär att avgiften på lönedelar upp till 7,5 inkomstbasbelopp kommer att uppgå till 4,5 procent och att avgiften på lönedelar som överstiger 7,5 inkomstbasbelopp kommer att uppgå till 30 procent, beräknat på årsbasis. Beräkningen på årsbasis betyder att det kan vara svårt att få pensionsavgiften beräknad på lönedel över 7,5 inkomstbasbelopp för en arbetstagare som under året varit anställd på två ställen. Den pensionsmedförande lönen utgörs av kontant utbetald bruttolön. Avgiften betalas från och med 25 års ålder till 
  
 65 
  
 år. 
  
 Arbetsgivaren kan träffa överenskommelse om att göra komplette- 
 rande avsättningar. Överenskommelse träffas då med lokal facklig organisation eller med den anställde. 
 Avtalspension  
 SAF-LO 
  administreras av Pearson, en valcentral som ägs av Svenskt näringsliv och LO. Arbetsgivaren betalar månatligen in en preliminär avgift för ålderspension och premiebefrielse- försäkring till Pearson. Fora informerar den anställde om vilka pensionsval som går att göra. Pensionsmedlen överförs till vald förvaltare året efter intjänandeåret, när slutliga avgifter erlagts av arbetsgivaren. Genom ett upphandlingsförfarande har parterna utsett ett antal valbara alternativ. 
 Den anställde väljer sparform och försäkringsbolag bland dem som har slutit avtal med Pearson och vidare om ett återbetalnings- skydd ska vara kopplat till pensionen och om familjeskydd ska ingå. Återbetalningsskydd innebär att avsatt pensionskapital betalas ut till efterlevande i form av en pension vid den försäkrades dödsfall. Familjeskydd innebär att ett belopp om ett eller två förhöjda prisbasbelopp betalas ut under fem år vid dödsfall. Den som inte väljer får för närvarande sin avgift placerad i traditionell pensionsförsäkring utan återbetalningsskydd i AMF Pension. 
 144 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 Kostnaden för såväl återbetalningsskydd som familjeskydd belastar den avgiftsbestämda ålderspensionen. 
 Den premiebefrielseförsäkring som ingår i Avtalspension SAF- LO innebär att avgiften till den försäkrades ålderspension, samt i förekommande fall familjeskydd, betalas vid sjukdom och föräldra- ledighet. 
 Ålderspensionen betalas ut till den försäkrade från och med 65- årsmånaden, om inte annan överenskommelse träffas. Pensionen kan tidigast börja tas ut från 55 års ålder. Den kan tas ut under begränsad tid eller livsvarigt. 
 ITP 1 
 ITP 1 är en avgiftsbestämd pensionsplan som gäller för privat- anställda tjänstemän som är födda 1979 eller senare. Den gäller även för samtliga anställda tjänstemän hos arbetsgivare som börjat tillämpa  
 ITP-planen 
  efter den 1 juli 2007, då den nya planen med avdelning 1 började gälla. Kollektivavtalsparterna är Svenskt Näringsliv och PTK. Planen omfattar ålderspension, sjukpension, premiebefrielseförsäkring samt möjlighet att köpa återbetalnings- skydd och familjeskydd. Sjukpension och premiebefrielseförsäkring betalas med en premie utöver avgiften för ålderspensionen. 
 För ålderspensionen betalar arbetsgivaren en avgift på 4,5 procent av lönen på lönedelar upp till 7,5 inkomstbasbelopp, och 30 procent på lön därutöver. Pensionsmedförande lön, som beräknas per kalendermånad, är den kontant utbetalda bruttolönen exklusive kostnadsersättningar. Pensionsavgiften tjänas in från 25 till 65 års ålder. Arbetsgivaren kan träffa överenskommelse om att göra kompletterande avsättningar. Överenskommelse träffas då med lokal facklig organisation eller med enskild tjänsteman. 
 Förmedlare av pensionsavgiften från arbetsgivare till valt alternativ är den partsägda valcentralen Collectum. Arbetstagaren väljer förvaltare och sparform, det vill säga traditionell pensions- försäkring eller fondförsäkring. Minst hälften av medlen ska placeras i en traditionell pensionsförsäkring. Genom ett upphandlings- förfarande har parterna utsett ett antal valbara alternativ.  
 Icke-väljaren 
  hamnar för närvarande med sin pensionsavgift i en traditionell pensionsförsäkring hos Harper utan återbetalningsskydd. 
 Det går att lägga till ett återbetalningsskydd för ålderspensio- nen. Det går även att välja till ett familjeskydd som före 65 års ålder 
 145 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 betalas ut till efterlevande vid dödsfall. Arbetstagaren kan välja såväl storleken på pensionen, 1, 2, 3 eller 4 prisbasbelopp per år, som utbetalningsperiodens längd, 5, 10, 15 eller 20 år. Utbetalningen upphör senast när den försäkrade skulle ha fyllt 70 år. 
 Pensionen kan betalas ut helt eller delvis, och tidigast från 55 års ålder. Individen väljer om utbetalningstiden ska vara livslång eller kortare. Minsta utbetalningstid är fem år. 
 Vid sjukskrivning längre än tre månader börjar en sjukpension betalas ut som ett komplement till den allmänna sjukförsäkringen. 
 Premiebefrielseförsäkringen innebär att pensionspremierna efter viss tids sjukdom och vid föräldrapenning betalas av försäkringen. 
 ITP 2 
 ITP 2 gäller för privatanställda tjänstemän som är födda 1978 eller tidigare. Pensionsplanen tillkom i sitt ursprungliga skick redan 1960 som ett komplement till folkpension och ATP. Den innehåller både en förmånsbestämd ålderspension och en avgifts- bestämd (ITPK). Alecta är försäkringsgivare för de förmåns- bestämda pensionerna och Collectum administrerar ITPK. 
 Pensionsnivån för den förmånsbestämda ålderspensionen är 10 procent av den pensionsmedförande lönen upp till 7,5 inkomstbas- belopp. Mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp är nivån 65 procent och mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp är den 32,5 procent. Den pensionsmedförande lönen består av aktuell fast månadslön multiplicerad med 12,2 plus eventuella rörliga lönedelar. Vissa ersättningar ingår inte, bland annat övertidsersättning och kostnads- ersättningar. När det återstår mindre än 60 månader till den ordinarie pensionsåldern finns begränsningar av hur mycket den pensions- medförande lönen får höjas. 
 Pensionen tjänas in från 28 års ålder fram till pensionsåldern. Pensionsåldern enligt  
 ITP-planen 
  är 65 år, såvida inte lägre pensionsålder överenskommits. För att få hel ålderspension krävs en anställning med ITP eller annan likvärdig tjänstepension i 30 år. 
 Avgiften för ITPK uppgår till 2 procent av lönen och betalas från 28 års ålder fram till pensionsåldern. Den anställde väljer sparform och förvaltare samt om återbetalningsskydd och/eller familjeskydd ska ingå. Utbetalningstiden väljs av individen och kan variera från två år till livsvarigt. 
 146 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 Vid sjukskrivning längre än tre månader betalas en sjukpension ut som ett komplement till den allmänna sjukförsäkringen. 
 Om en försäkrad inte kan arbeta på grund av sjukdom betalas premierna av en särskild premiebefrielseförsäkring i stället för av arbetsgivaren. 
  
 5.1.2 
  
 Pensionsavtalen på scenkonstområdet 
  
 Följande genomgång av på vilka delar av scenkonstområdet som pensionsavtalen i föregående avsnitt förekommer täcker inte hela området. Som beskrivits i avsnitt 3.1 finns det en rad aktörer som inte har kollektivavtal om pensioner. Sannolikt finns det bland dessa grupper de som helt saknar tjänstepension. 
 Privatteatrar och fria grupper 
 De flesta aktörerna inom scenkonstområdet som inte omfattas av  
 PISA-förordningen, 
  men som har kollektivavtal, tillämpar Avtals- pension  
 SAF-LO. 
  Det gäller privatteatrar och ett antal andra arbetsgivare som är medlemmar i Svensk Scenkonst. Detsamma gäller för de fria grupper som är medlemmar i Teatercentrum och i Danscentrum. Även de aktörer som har tecknat hängavtal till dessa arbetsgivarorganisationers kollektivavtal tillämpar Avtalspension  
 SAF-LO. 
  
 Avtalspension  
 SAF-LO 
  ger möjlighet att träffa överenskommelser om kompletterande avgifter. Det finns däremot ingen lägre pensions- ålder, vilket innebär att pensionerna kostar betydligt mindre än vad de gör för de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner som omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  
 När det gäller privatteatrar och de fria teater- och dans- grupperna är det först från och med  
 2003–2004 
  som det över huvud taget finns kollektivavtal som reglerar de anställdas tjänste- pensioner. Även om pensionsvillkoren för konstnärliga anställ- ningar är sämre än vid institutionerna, innebar således införandet av en tjänstepensionsplan ett stort steg framåt. 
 De fria grupper som har statsbidrag som betalas ut av Statens kulturråd har sedan den 1 november 1996 möjlighet att ansluta sig till  
 PISA-förordningen 
  
 1 
  
 . 
  Det är emellertid ingen grupp som har 
  
 1  
 Ändring 1996:910 i SFS nr 1991:1427. 
 147 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 gjort det, sannolikt på grund av de höga kostnader som det skulle medföra. 
 Allianserna 
 Till skillnad från TeaterAlliansen, vars anställda omfattas av PISA- förordningen och  
 AIP-avtalet, 
  tillämpar Dansalliansen och Musik- alliansen Avtalspension  
 SAF-LO. 
  
 De dansare och musiker som är anställda vid Dansalliansen respektive Musikalliansen har därmed sämre pensionsvillkor än sina kollegor vid institutionerna. För anställda i Dansalliansen och Musikalliansen innebär det dessutom att när de är tjänstlediga från alliansen för att arbeta vid en institution belastas de med en hög premie för den antastbara ålderspensionen före 65 år enligt PISA- förordningen, som sannolikt inte kommer att resultera i någon förmån. 
 TeaterAlliansen betalar premier för förmånerna enligt PISA- förordningen för de skådespelare som är anställda vid alliansen. När en skådespelare är tjänstledig för att arbeta vid en institution blir det institutionen som får betala premierna. Om en anställd i stället arbetar hos en arbetsgivare som inte omfattas av PISA- förordningen, får TeaterAlliansen fortsätta att betala kollektiva premier för förmånerna enligt  
 PISA-förordningen 
  under hela tjänstledigheten. Dessutom planerar SPV att fakturera premier för pensionen före 65 år 
  
 2 
  
 . Om den anställde inte skulle omfattas av en annan pensionsplan under tjänstledigheten, får TeaterAlliansen även betala premier för ålderspensionen från och med 65 år i åtta månader eftersom den anställde fortsätter att tjäna in förmåns- bestämd pension under den perioden. Sammantaget innebär det här problem för TeaterAlliansen att förutse premiekostnaderna för de anställda skådespelarna. 
  
 2  
 Den här regeln är planerad att införas i SPV:s system under 2009 och syftar till att undvika att det uppstår en ofinansierad pensionsrätt vid pensionsåldern. Fakturering av premier för ålderspensionen före 65 år vid tjänstledighet kommer då att göras retroaktivt från och med  
 2007-01-01. 
  
 148 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 Teaterföreningar m.m. 
 Det finns ett antal aktörer inom scenkonstområdet som tillämpar  
 ITP-planen. 
  Det gäller bland annat ett  
 30-tal 
  teaterföreningar som är medlemmar i Svensk Scenkonst. Inom teaterföreningarna är i princip administrativ personal anställd. Även Radiosymfonikerna i Sveriges Radio AB Berwaldhallen omfattas av  
 ITP-planen. 
  För dem finns rätt till ålderspension från och med 60 år. 
  
 5.2 
  
 Andra länder 
  
 En del i utredningens uppdrag är att studera regleringen av pensionsvillkoren för motsvarande yrkesgrupper inom det konst- närliga området i andra länder som kan vara av intresse. Förhållandena i våra nordiska grannländerna är de som mest liknar våra och pensionsvillkoren där är därför de som är av störst intresse. Jag har begränsat undersökningen till dem. 
 Till skillnad från Sverige finns i de övriga nordiska länderna ingen sammanhållen pensionsordning för de nationella och de regionala/lokala scenkonstinstitutionerna. I Norge och Danmark har institutioner på regional/lokal nivå anknytning till kommunala pensionsvillkor. För Den Norske Opera i Oslo och Det Kongelige Teater i Köpenhamn gäller pensionsbestämmelser som bygger på de regler som gäller för statligt anställda. Jag har tyvärr inte lyckats inhämta någon information om vilka speciella pensionsvillkor som kan gälla på scenkonstområdet i Finland. I Island finns det inga speciella regler för scenkonstnärernas pensioner. 
  
 5.2.1 
  
 Norge 
  
 Pensionerna till dansare, sångsolister och korister vid Den Norske Opera i Oslo regleras i en lag från 1998, den så kallade Opera- pensionsloven. Dansarna och sångarna är medlemmar i Statens Pensjonskasse med de rättigheter och skyldigheter som följer av lagen om Statens Pensjonskasse. Operapensionsloven innehåller tillägg till och undantag från kassans regler. 
 För att en dansare eller sångare ska omfattas av Opera- pensionsloven krävs fast anställning eller tidsbegränsad anställning i minst ett år, och en sysselsättningsgrad om minst 50 procent av 
 149 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 heltid. Lagen innehåller regler om avgångsskyldighet och pensions- ålder. 
 En dansare är avgångsskyldig vid utgången av den säsong när han eller hon fyller 41 år. Sångsolister och korister är avgångsskyl- diga vid utgången av den säsong när de fyller 52 respektive 56 år. Om arbetsgivaren och den enskilde är överens kan dansarna och sångarna få fortsätta i tjänsten i tre säsonger efter nämnda åldrar. 
 Pensionsåldern för dansare är 41 år, för sångsolister 52 år och för korister 53 år. Pensionsåldern infaller vid utgången av den säsong när respektive ålder uppnås. Med pensionsålder menas den ålder då rätt att avgå med pension infaller. 
 Beräkningen av pension sker enligt reglerna i lagen om Statens Pensjonskasse. Ålderspensionen är en förmånsbestämd bruttopension. Operapensionsloven reglerar att tjänstetidskravet för hel pension är 20 år för dansare och 23 år för sångare. Pensionen uppgår till 66 procent av lönen under förutsättning av heltidsanställning och full tjänstetid. Pensionen samordnas med arbetsinkomster enligt olika regler beroende på om avgång skett före eller efter den 1 januari 1999. Om avgång skett efter den tidpunkten samordnas pensionen för den som får anställning som omfattas av lagen om Statens Pensjonskasse, men inte för den som får kommunal eller privat anställning. För den som börjar en anställning vid Den Norske Opera blir lönen minskad. 
 En dansare eller sångare som avgår före pensionsåldern har rätt till intjänad del av sin pension från och med 65 år. Enligt de regler som gäller sedan den 1 januari 1999 har den som slutar högst fem år före pensionsåldern på grund av svårigheter att uppfylla de konstnärliga kraven i anställningen rätt till intjänad del av pensionen redan från och med pensionsåldern. 
 När dansaren eller sångaren uppnår den allmänna pensions- åldern 67 år, samordnas pensionen med ålderspension från folketrygden. Pensionen minskas med 75 procent av folketrygdens grundpension. Det betyder alltså att bruttosystemet säkerställer en ograverad pension då den allmänna pensionsåldern inträder. 
  
 5.2.2 
  
 Danmark 
  
 Konstnärligt anställda vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn har tidigare till största delen varit anställda på tjänstemannavillkor med rätt till tjänstemannapension, vilket är liktydigt med förmåns- 
 150 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 bestämd pension. I dag är de flesta scenkonstnärer anställda på avtalsvillkor, vilket betyder att pensionen är avgiftsbestämd. För sångsolister betalas 26 procent av grundlönen in till en bidrags- finansierad, avgiftsbestämd pensionsordning och för skådespelare betalas 15 procent. Musiker, repetitörer och visstidsanställda korister får 18 procent av grundlönen inbetald till pensions- ordningen. 
 Skådespelare är avgångsskyldiga vid 70 år, musiker och repititörer vid 63 år, sångare vid 56 år och dansare vid 40 år. Avgångsskyldigheten inträder vid utgången av det spelår när respektive ålder uppnås. 
 Fast anställda korister omfattas av villkoren om tjänstemanna- pension om de slutar sin anställning vid den ålder då de är avgångs- skyldiga. Tjänstemannapensionen beror av grundlön och tjänsteår. Det finns fastställda tabeller som visar vad en anställd med en viss grundlön och ett visst antal tjänsteår ska få i pension. Korister tjänar in 1,4 tjänsteår per anställningsår och kan högst uppnå en pensionsålder på 35 år. För hel pension krävs 37 år. 
 Dansare omfattas normalt av villkoren för tjänstemannapension när de fyller 25 år och kan därmed ha rätt till pension vid avgång vid 40 år, då de är avgångsskyldiga. En dansare kan högst uppnå 22 tjänsteår inräknat tiden som anställd på avtalsvillkor mellan 18 och 25 år. För dansare anställda på avtalsvillkor inbetalas 15 procent till en avgiftsbestämd pensionsordning. Det är möjligt för dansaren att från och med 25 år få pensionsrätt överförd från de avgifts- bestämda pensionsordningen till tjänstemannapensionen och därmed höja antalet tjänsteår. Till såväl avtalsanställda dansare som dansare anställda på tjänstemannavillkor inbetalas 10 procent av grundlönen till en kapitalpension, som kan lyftas vid pensionering som  
 40-åring. 
  
 Vid 65 år när allmän pension börjar utbetalas sjunker nivån på tjänstemannapensionen. Minskningen är dock något mindre än det som betalas ut i allmän pension. Pensionen blir på så sätt något högre från och med 65 år än före 65 år. 
  
 5.3 
  
 Andra yrken med låga pensionsåldrar 
  
 PISA-förordningens 
  pensionsåldrar 41 och 52 år för dansare respektive sångare är unikt låga på svensk arbetsmarknad. Mindre låga pensionsåldrar, men lägre än 65 år, gäller för vissa yrkesgrupper. 
 151 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 De redovisas översiktligt i det följande utan anspråk på att vara en heltäckande redovisning. 
 Den numera inte särskilt vanliga förekomsten av låga pensions- åldrar ska ses mot bakgrund av att pensionsåldern höjdes under  
 1990-talet 
  för stora grupper offentligt anställda från 60 eller 63 år till 65 år genom tillkomsten av det statliga pensionsavtalet  
 PA-91 
  och det kommunala PFA 98. 
  
 5.3.1 
  
 Statliga sektorn 
  
 Enligt det statliga pensionsavtalet PA 03 är pensionsåldern för de allra flesta 65 år. Undantagna är flygledare och yrkesofficerare som har pensionsålder 60 respektive 61 år. Vidare finns det anställda med lägre pensionsålder enligt övergångsbestämmelser till äldre pensionsavtal, vilket kallas för  
 ÖB-rätt. 
  Dessutom finns lokala kollektivavtal som möjliggör avgång med pension före 65 år. 
 Ålderspensionen före 65 år 
 Flygledare och yrkesofficerare har rätt till förmånsbestämd ålders- pension från 60 respektive 61 år fram till 65 år. Pensionen uppgår till 101 procent av pensionsunderlaget upp till 1 inkomstbasbelopp, 65 procent mellan 1 och 20 inkomstbasbelopp och 32,5 procent mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp. 
 Pensionen före 65 år är antastbar, vilket innebär att rätten bortfaller om en flygledare eller officer avgår före pensionsåldern. När flygledare och yrkesofficerare uppnår pensionsåldern får de tillgodoräkna sig en engångsavgift på 6,9 procent av lönen eller pensionsunderlaget för kalenderåret före det år de uppnår pensionsåldern. Denna avgift kompenserar för bortfall av avgifter för den individuella ålderspensionen fram till 65 år. 
 I PA 03 finns det även en särskild bestämmelse om avgång före pensionsåldern för flygförare. Den som uppnått 25 flygtjänstår inom Försvarsmakten har rätt till ålderspension från utgången av den månad han eller hon fyller 55 år och får tillgodoräkna sig full tjänstetid. Utöver detta får flygförarna även tillgodoräkna sig en engångsavgift på 6,9 procent av utbetald lön. 
 152 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 Ålderspension före 65 år enligt övergångsbestämmelser 
 Enligt det tidigare statliga avtalet  
 PA-SPR 
  var det stora grupper anställda som hade rätt att avgå med ålderspension vid 60 eller 63 år. När det avtalet ersattes av  
 PA-91 
  upphörde de flesta av de lägre pensionsåldrarna. Emellertid fick de arbetstagare som då hade rätt att avgå med pension före 65 år enligt särskilda övergångsbestäm- melser behålla den rätten så länge de kvarstår i den anställningen. Dessa övergångsbestämmelser har förts över till PA 03. 
 Pensionens storlek före 65 år är 65 procent av pensionsunder- laget upp till 20 förhöjda prisbasbelopp och 32,5 procent av belopp mellan 20 och 30 förhöjda prisbasbelopp. 
 Den som avgår med ålderspension enligt övergångsbestämmel- ser får sin pensionsavgift för individuell ålderspension på 2,5 procent av lönen slutbetald till 65 år. 
 När de allmänna försäkringskassorna förstatligades och tillsammans med Riksförsäkringsverket bildade myndigheten Försäkringskassan, hade kvinnor som fyllde vissa kriterier rätt enligt övergångsbestämmelser att avgå med pension vid 60 års ålder. Vid förstatligandet omförhandlades dessa villkor så att övergångsbestämmelserna kom att omfatta såväl män som kvinnor. Pensionsåldern höjdes då också successivt beroende på födelseår. Exempelvis har den som är född 1952 pensionsålder 61 år, 1957 pensionsålder 63 år och 1962 pensionsålder 64 år. 
 Samtliga ålderspensioner enligt övergångsbestämmelser är antastbara, Rätten till förmånen upphör om den anställde slutar i förtid i den tjänst som berättigar till förmånen. 
 Lokala kollektivavtal 
 Vid vissa statliga myndigheter finns det lokala kollektivavtal om pension utöver vad som följer av PA 03. 
 En grupp med ett eget avtal är lotsar vid Sjöfartverket. Lotsarna omfattas av PA 03 och har enligt avtalet 65 år som pensionsålder. Enligt ett lokalt avtal från 2004 har lotsarna rätt att avgå vid utgången av  
 60-årsmånaden 
  med en pension på 101 procent av pensionsunderlaget upp till 1 inkomstbasbelopp, 65 procent mellan 1 och 20 och 32,5 procent mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp. Vid avgång vid 60 års ålder görs en avsättning till Kåpan Extra om 6,9 procent av utbetald lön kalenderåret före avgångsåret. 
 153 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 En annan grupp med ett eget avtal är Polisen. Det avtalet innebär att det sätts av 4,2 procent av utbetald lön till Kåpan Extra för poliser med yttre tjänst. Dessa poliser får inte en lägre pensionsålder än 65 år, men de extra avsättningarna är tänkta att kunna användas för avgång med ålderspension före 65 år. 
 Anställning eller uppdrag för viss tid 
 För att kunna anställa kvalificerade personer för begränsad tid kan en arbetsgivare behöva utfästa en pension före 65. På det statliga området finns bestämmelser om så kallad inkomstgaranti före 65 år för generaldirektörer, landshövdingar och andra chefsanställningar enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Motsvarande behov och förmån finns för att få kvalificerade politiker att ställa upp i val till Sveriges riksdag. 
  
 3 
  
 5.3.2 
  
 Kommunala sektorn 
  
 Den huvudsakliga pensionen för anställda i kommuner och landsting är sedan 1998 en avgiftsbestämd pension. Pensionsavgif- ten beräknas från och med 2010 till 4,5 procent av utbetald bruttolön. Dessutom finns en förmånsbestämd ålderspension, sedan 1998 enbart beräknad på lön över 7,5 basbelopp, som tjänas in fram till 65 år. Den kan tas ut tidigast vid 61 års ålder. 
 I det kommunala pensionsavtalet  
 KAP-KL 
  anges inga pensions- åldrar. Det finns en yrkesgrupp, anställda inom räddningstjänsten med huvudsaklig tjänstgöring i utryckningsstyrka, som har rätt till oavkortad pension före 65 år, så kallad särskild avtalspension för anställda inom räddningstjänsten. Som villkor för den särskilda avtalspensionen gäller att den anställde har tillhört räddningstjäns- ten under minst 30 år och att 25 av dessa år har fullgjorts i utryckningsstyrka. Den som fyller det villkoret kan avgå med särskild avtalspension tidigast från och med månaden efter 58- årsmånaden. 
 Den särskilda avtalspensionen uppgår till 73,5 procent av ett pensionsunderlag upp till 7,5 inkomstbasbelopp och trappas ner från 62,5 till 55 procent mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp, 
  
 3  
 Lag (1994:1065) om ekonomiska villkor för riksdagens ledamöter. 
 154 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 beroende på vilket år arbetstagaren är född. Pensionen betalas ut fram till den månad arbetstagaren fyller 65 år och den minskas på visst sätt med eventuella förvärvsinkomster. Arbetstagaren fort- sätter att tjäna in sin ålderspension från och med 65 år under den tid som den särskilda avtalspensionen betalas ut. Däremot får han eller hon ingen kompensation för den allmänna pension som inte tjänas in under tid som pensionär fram till 65 år. 
  
 5.3.3 
  
 Privata sektorn 
  
 Inom den privata sektorn tenderar de grupper som har lägre pensionsålder än 65 år att bli färre. Det handlar mest bara om övergångsbestämmelser om tidigare utfästelser. 
  
 ITP-planen 
  
 ITP 1 saknar en uttalad pensionsålder. Däremot har arbetsgivaren ett betalningsansvar fram till 65 år. Collectum utreder hur de grupper som har en lägre pensionsålder ska kunna anpassas till ITP 1. ITP 2 är öppet för individuella överenskommelser om lägre pensionsålder än 65 år. Det kan röra sig om allt mellan 55 och 64 år, men dessa överenskommelser är ofta förbehållna högre tjänstemän. Det finns företag som har överenskommelser om en lägre pensionsålder än 65 år för hela grupper anställda. Det gäller exempelvis vissa vårdföretag som tillämpar  
 ITP-planen. 
  
 En grupp anställda inom ITP 2 som kan avgå före 65 år med pension är sjöbefäl. De kan ansöka om att få avgå med pension från 60 års ålder. Finansieringen av pensionen mellan 60 och 65 år samt slutbetalningen av pensionen från 65 år sker kollektivt genom samtliga rederier som ingår i Sjöavtalet. Det görs inga löpande avsättningar utan extra uttaxeringar görs efter uppskattning av hur många som förmodas avgå med pension. Någon kompensation för utebliven intjänad allmän pensionsrätt ingår inte i Sjöavtalet. 
 För piloter gäller pensionsålder 60 år enligt ITP 2. Den löpande premien beräknas så att både pensionen före och efter 65 år är färdigbetald vid 60 år. Nivån på pensionen varierar mellan olika företag. Enligt ett exempel uppgår pensionsnivå före 65 år till 65 procent av pensionsmedförande lön upp till 20 inkomstbasbelopp och 32,5 procent på all lön däröver. 
 155 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 SOU 2009:50 
  
 I anknytning till  
 ITP-planen 
  finns kabinpersonal som har pensionsåldern 65 år fram till 50 år. Då ändras pensionsåldern till 60 år. Både förmånen före och efter 65 år finansieras från och med 50 år genom förhöjda löpande månadspremier, så att pensionen är färdigbetald vid 60 års ålder. 
 Avtalspension  
 SAF-LO 
  
 Det finns bland dem som tillämpar Avtalspension  
 SAF-LO 
  vissa grupper som har lägre pensionsålder än 65 år. En sådan grupp är gruvarbetare. De lägre pensionsåldrarna regleras i särskilda avtal. Pearson har ingen samlad information om vilka grupper som har sådana avtal och hur dessa avtal är utformade. 
 Inom ramen för Avtalspension  
 SAF-LO 
  finns det olika öppningar för extra avsättningar av pensionsavgifter. Exempelvis finns det företag som har kollektivavtal om en höjd avgift med 0,5 procent av utbetald lön. De extra avsättningarna har växlats mot löne- avstående. Exempel på sådana kollektivavtal är Kraftverksavtalet och Målaravtalet. Det förekommer också individuella överenskommelser om högre avsättningar. 
 Inom avtalsområdet finns även Livsarbetstidspension/Arbetstids- pension som är ett komplement till Avtalspension  
 SAF-LO. 
  Det är en arbetsgivarbetald försäkring enligt vilken den anställde väljer om tid ska sparas i en tidbank eller om extra avsättningar ska göras till pension. Tidbanken ger möjlighet till extra ledighet. Extra pensions- avsättningar förbättrar möjligheterna att gå helt eller delvis i pension före 65 år. 
  
 5.3.4 
  
 Övrigt 
  
 Även utanför de stora kollektivavtalsområdena finns pensions- villkor som ger rätt till pension före 65 år. Inom den fackliga sfären har det varit vanligt att ombudsmän kunnat gå i pension vid 60 år. Det förefaller emellertid där, som på andra håll, som att utvecklingen går mot höjda pensionsåldrar. 
 Det finns en yrkeskategori som har en likartad situation som dansare och sångare när det gäller karriärens längd och det är elitidrottarna. Jag har därför försökt ta reda på i vad mån de har anordningar som sörjer för tiden efter karriären. 
 156 
  
 SOU 2009:50 
  
 Så ser det ut på andra håll 
  
 Enligt vad Unionen uppger har elitidrottarnas behov av att sluta kollektivavtal vuxit under senare år i och med att anställnings- förhållandena blivit allt mer lika dem på arbetsmarknaden i övrigt. Det är främst inom lagidrotter där idrottarna blir anställda av sina klubbar som intresset av kollektivavtal är som störst. Kollektiv- avtalen handlar främst om lön, pension, semestervillkor och att det finns adekvata olycksfallsförsäkringar. 
 Det finns inga tjänstepensionsavtal inom området som är förmånsbestämda och liknar villkoren i  
 PISA-förordningen. 
  Däremot förekommer alla möjliga arrangemang för att trygga den framtida försörjningen. Försäkringsmäklare uppvaktar aktivt idrottarna i det avseendet. Det pågår också diskussioner kring alternativa karriärvägar när idrottsbanan är slut. 
 Hockeyspelare i elitserien har ett kollektivavtal som innefattar IdrottsUtövarPensionsplanen (IUP). Enligt planen sätts från och med 18 år 6 procent av lönen av till pension. Kollektivavtalet löper ut våren 2009. I de pågående förhandlingarna diskuteras om och hur idrottarna ska kunna inordnas i ITP 1. För fotbollsspelare finns motsvarande villkor som för hockeyspelarna. 
 157 
 6 Genomgripande förändringar 
 Förändringar i bakomliggande pensionssytem och utvecklingen på scenkonstens område har lett till problem med tjänstepensionerna vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Problemen är så pass svårartade att det krävs genomgripande förändringar för att komma tillrätta med dem. 
  
 6.1 
  
 Förändrade bakomliggande pensionssystem 
  
 Under de senaste  
 tio–femton 
  åren har stora förändringar skett av de arbetsbaserade pensionssystemen i Sverige och då även av det statliga tjänstepensionssystemet. 
 Livsinkomstprincipen är grundläggande för det reformerade all- männa ålderspensionssystem som började införas för tio år sedan. Pensionen baseras på hela livets inkomst. Värdet av alla under yrkeslivet inbetalda pensionsavgifter motsvarar det som ges ut i pension. Övergången från det förmånsbestämda  
 ATP-systemet 
  till en inkomstpension och en premiepension har sin parallell i den successiva förändringen av tjänstepensionssystemen på arbets- marknaden. Om man bortser från övergångsgenerationer har det nu kommit dithän att även tjänstepensionen i sin helhet är avgiftsbaserad på den del av inkomsten som grundar allmän pension. På högre inkomster är den för anställda i offentlig sektor fortfarande i huvudsak förmånsbaserad. 
 Livsinkomstprincipen har en koppling till flera reformer som på senare år genomförts för att främja arbetslinjen. Enligt lagen om anställningsskydd har till exempel en arbetstagare numera rätt att stanna kvar i sin anställning till den månad han eller hon fyller 67 år, oavsett förutsättningarna att i den åldern utöva sitt yrke. Den rätten har föregåtts av att stora grupper anställda inom offentlig 
 159 
  
 Genomgripande förändringar 
  
 SOU 2009:50 
  
 sektor avstått från sin rätt till ålderspension mellan 60 och 65 år eller 63 och 65 år mot en förbättrad pension från och med 65 år. 
 Tjänstepensionskostnaderna för anställda inom offentlig sektor har synliggjorts. Sedan 1998 betalar exempelvis statliga myndigheter försäkringstekniskt beräknade premier till SPV för sina anställdas pensionsförmåner eller så gör myndigheterna (affärsverk) försäkrings- tekniska avsättningar i balansräkningen. På så sätt har statliga myndigheter fått ta kostnadsansvaret för de pensionsvillkor som de genom Arbetsgivarverket förhandlar fram med sina fackliga mot- parter. 
  
 6.2 
  
 Behov av förändrat scenkonstpensionssystem 
  
 De nu beskrivna förändringarna har stor betydelse för den problem- bild som beskrivs i kapitel 4. Till dem ska läggas de förändringar som sker på scenkonstens område, till exempel att allt fler anställs för begränsad tid i stället för tillsvidare. 
 Pensionerna för anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner har visserligen också förändrats, men det har skett så att säga i andra hand, som en följd av att det statliga tjänstepensionssystemet har förändrats. Kopplingen till det statliga pensionsavtalet och den finansieringsmodell som skapats för statliga myndigheter har gjort det svårt att anpassa pensionerna till de speciella förhållanden som råder på scenkonstområdet. På grund av att pensionsvillkoren har varit författningsreglerade har Svensk Scen- konst och de fackliga organisationerna endast marginellt kunnat på- verka dem. 
 En analys av utredningens uppdrag leder fram till att uppdraget går ut på att så långt möjligt växla från statligt reglerade pensions- villkor till kollektivavtalsreglerade villkor. I direktiven är saken for- mulerad så här: Eftersom tjänstepensionering på den svenska arbetsmarknaden normalt regleras genom kollektivavtal måste ett förslag om författningsreglering kunna motiveras utifrån de sär- skilda förhållandena på detta område. 
 Inställningen att pensionsvillkoren även på detta område ska bestämmas av arbetsmarknadens parter ter sig okontroversiell, närmast självklar. Tre frågor behöver besvaras. 
  
 Hur kan den statliga regleringen avvecklas på bästa sätt? 
  
 Behöver någon del i en ny ordning vara statligt reglerad? 
  
 160 
  
 SOU 2009:50 
  
 Genomgripande förändringar 
  
 Hur skulle det kollektivavtalade pensionssystemet kunna se ut? 
 Mina svar på frågorna lämnar jag i följande fem kapitel. 
 Kapitel 7 
 Grundläggande är att  
 PISA-förordningen 
  måste avvecklas för att Svensk Scenkonst och dess fackliga motparter ska kunna ta det ansvar för pensionsvillkoren som enligt min uppfattning borde vara deras, inte statens. Avvecklingen kan starta först 2012, men bör sedan ske under en rimligt kort övergångsperiod. 
 Kapitel 8 
 Ålderspensionen före 65 år för konstnärlig personal fungerar inte som den en gång var tänkt. Dansare och sångare är i stället betjänta av ett system för karriärutveckling eller karriärväxling. Staten har här en roll att spela. Kapitel 8 handlar om det. I kapitel 11 föreslår jag parterna vad de för övrig konstnärlig personal bör ersätta ålderspensionen före 65 år med. 
 Kapitel 9 
 När  
 PISA-förordningen 
  avvecklas går den konstnärliga personalen miste om den antastbara ålderspensionen före 65 år. Som kompen- sation bör de få ett tillägg till sin den 31 december 2011 intjänade del av ålderspensionen från och med 65 år. Den kompensationen beskrivs i kapitel 9. 
 Kapitel 10 
 Frågan om förutsägbara pensionskostnader är akut. Den bör därför tas om hand redan 2010 genom en övergång till kollektiva premier för ålderspensionen före 65 år. De nya statliga förmånerna till dan- sare och sångare före 65 år bör från och med 2012 inte längre belasta enskilda institutioner. Hur detta skulle kunna fungera utvecklar jag i kapitel 10, där jag också tar upp den justering av statsbidragen till scenkonstinstitutionerna som bör göras. 
 161 
  
 Genomgripande förändringar 
  
 SOU 2009:50 
  
 Kapitel 11 
 Avvecklingen av  
 PISA-förordningen 
  måste följas av en utveckling av  
 AIP-avtalet 
  eller annat pensionsavtal. Detta är en fråga för Svensk Scenkonst och deras fackliga motparter. För min del anser jag avgiftsbestämda pensioner vara bäst lämpade för förhållandena på scenkonstområdet. I kapitel 11 prövar jag hur stora pensions- avgifterna behöver vara för att ersätta de avvecklade förmåns- bestämda pensionerna och vilka tilläggsavgifter som en övergångs- generation behöver för att den inte ska förlora på växlingen från förmånsbestämda till avgiftsbestämda pensioner. Avgifterna är baserade på försäkringstekniska beräkningar som utredningen låtit göra. Jag föreslår också en kollektiv avgift för specifika ändamål. 
 En avslutande reflexion: Efter att i begynnelsen ha varit en fråga för arbetsgivaren och under 70 år ha omhändertagits av staten övergår pensionsvillkoren för den statsunderstödda scenkonsten nu till att vara en fråga för arbetsgivare och anställda. 
 162 
  
 7 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 Den översyn som utredningen har att genomföra ska enligt direktiven inriktas på att pensionssystemet ska vara anpassat till de speciella förhållanden som råder på scenkonstens område. Bör systemet efter en sådan anpassning vara reglerat i kollektivavtal eller i författning? Den frågan får sitt svar i detta kapitel. 
 Ett förslag om författningsreglering måste kunna motiveras ut- ifrån de särskilda förhållandena på scenkonstområdet. Förslag om sådan författningsreglering lämnar jag i kapitel 8. 
  
 7.1 
  
 Förslag 
  
 Jag föreslår att  
 PISA-förordningen 
  avvecklas för anställda inom scen- konstområdet med början år 2012. Förordningens bestämmelser om ålderspension föreslås upphöra att gälla med utgången av år 2011, utom för de åldersgrupper som den 1 januari 2012 har högst fem år kvar till pensionsåldern enligt förordningen eller de institutionschefer som varit anställda utan avbrott sedan den 31 december 2011. Bestäm- melserna fortsätter naturligtvis att tillämpas även för tidigare anställda som vid upphörandet hade rätt till en förmån enligt förordningen. 
 Tabell 7.1  
 PISA-förordningen 
  fortsätter att gälla efter 2011 för anställda som är födda i följande intervall 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 Anställd född år 
  
 65 år 
  
 1951 eller tidigare 
  
 63 år 
  
 1953 eller tidigare 
  
 60 år 
  
 1956 eller tidigare 
  
 59 år 
  
 1957 eller tidigare 
  
 52 år 
  
 1964 eller tidigare 
  
 41 år 
  
 1975 eller tidigare 
  
 163 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 SOU 2009:50 
  
 Jag föreslår vidare att  
 PISA-förordningen 
  ska fortsätta att gälla för anställda som fortlöpande har rätt till tillfällig sjukpension sedan före 2012. 
 Institutionschef för vilken  
 PISA-förordningen 
  gäller och som är född 1957 eller senare föreslås kunna komma överens med arbets- givaren om att andra pensionsbestämmelser ska gälla. Nyanställd institutionschef ska inte omfattas av förordningen. 
 Jag föreslår slutligen att bestämmelserna om sjukpension och efterlevandepension enligt  
 PISA-förordningen 
  och premiebefrielse enligt SPVs försäkringsvillkor ska gälla till och med den 31 december 2016. Premiebefrielsen föreslås från och med 2010 omfatta pensionsavgiften för  
 AIP-avtalet. 
  
 7.2 
  
 Överväganden 
  
 Den grundläggande fråga som utredningen fått är om pensions- villkoren ska vara kollektivavtalsreglerade eller statligt reglerade. Den frågan har en stark koppling till hur anpassningen till de speciella förhållandena på scenkonstområdet ska gå till. Ska det ske genom kollektivavtal eller författning? En anpassning genom kollektivavtal förutsätter att nuvarande författningsreglering av- vecklas. 
  
 7.2.1 
  
 Kollektivavtalsreglerat i stället för författningsreglerat 
  
 Det statsunderstödda scenkonstområdet är närmast unikt på det sättet att pensionsvillkoren i huvudsak är statligt reglerade. För statsanställda upphörde den statliga regleringen 1974. De skäl som en gång kan ha funnits för att scenkonstområdet inte följde efter föreligger inte längre. 
 Pensionskostnaderna har tidigare varit en del av statens stöd till institutionerna. I dag finns det inga bidrag som är specialdestinerade till pensioner. Institutionerna betalar den försäkringstekniska kostnaden för pensionerna. När kostnaderna för pensionerna har ökat, har i praktiken också statsbidragen ökat, om än inte alltid till den grad att de täckt hela kostnadsökningen. Att staten i fortsättningen ska stå för hela kostnadsökningen borde inte vara självklart. Verksamheten finansieras till stora delar även med bidrag från landsting och kommuner. I och med att staten inte längre 
 164 
  
 SOU 2009:50 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 bekostar pensionerna med särskilda medel, faller det tyngsta skälet för staten att reglera pensionsförmånerna. 
 Om det är scenkonstinstitutionernas ansvar att betala vad pen- sionerna kostar bör de också, som andra arbetsgivare, kunna påverka kostnaden. Som andra arbetsgivare har man en arbetsgivar- organisation som förhandlar med fackliga organisationer om anställningsvillkor. Att då ha pensionsvillkor som de statliga parterna förhandlar om och som är tillämpliga genom en förord- ning får anses vara en egenartad ordning. Det naturliga är att parterna på scenkonstområdet, på samma sätt som på arbetsmark- naden i övrigt, förhandlar fram ett pensionssystem som är anpassat till förhållandena på det egna området. Det bör också kunna leda till att systemet återfår den legitimitet som många anser att det har förlorat. Arbetsgivare och anställda kommer sannolikt att känna en annan lojalitet mot ett system som man själva skapat. Till exempel kan kanske en inte alltid önskvärd utveckling mot att engagera egna företagare hejdas. 
 En avveckling av  
 PISA-förordningen 
  kan ses som en fortsätt- ning på den utveckling som började 2003. Då kom PA 03, ett nytt statligt pensionsavtal enligt vilket den förmånsbestämda pensionen beräknad på lön upp till taket för allmän pension växlades mot en avgiftsbestämd pension. För scenkonstområdet innebar det att pensionsvillkoren behövde kompletteras med en avgiftsbestämd pension. På grund av att området inte kunde ansluta sig till de statliga parternas avgiftsbestämda pensionssystem 
  
 1  
  
 gick en avgifts- bestämd pension bara att åstadkomma genom ett eget kollektiv- avtal. Därför är ålderspensionen från och med 65 år redan i dag i huvudsak reglerad i kollektivavtal för anställda vid  
 teater-, 
  dans och musikinstitutioner. 
 Eftersom avgiftsbestämda pensioner är bättre anpassade än förmånsbestämda till de förhållanden som råder på scenkonstområdet kan två viktiga steg mot en bättre ordning anses vara tagna i och med  
 AIP-avtalets 
  tillkomst. Pensionsvillkoren är reglerade i ett kollektiv- avtal och regleringen avser ett avgiftsbaserat system. Problemet med  
 AIP-avtalet 
  är emellertid att det endast avser en del av de anställdas pensionsvillkor. Två regelverk,  
 AIP-avtalet 
  och PISA- förordningen, med varsina huvudmän är inte något bra arrangemang. 
  
 2 
  
 1 
  
 De avgiftsbestämda pensionerna i PA 03 regleras och hanteras på det sätt som avtalsparterna på det statliga området bestämmer. De ingår inte i den statliga finansieringsmodellen med premier som betalas till SPV. 
  
 2 
  
 Problemet behandlas i avsnitt 4.3. 
  
 165 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 SOU 2009:50 
  
 Jag ser det som en provisorisk lösning i avvaktan på att kollektiv- avtalsparterna tar över hela ansvaret för pensionsvillkoren. 
 I de kontakter som förevarit under utredningens gång har en viss oro uttalats när ett minskat statligt engagemang i pensions- villkoren förts på tal. Det skulle på vissa håll uppfattas som att staten tar ett steg tillbaka från sitt ansvar för kulturen. Jag kan inte se det så, men visst finns det pensionsvillkor som kanske mer än andra anställningsvillkor kan ställa till problem för såväl kultur- utövare som  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. I den mån staten har särskilda förutsättningar att hantera de problemen kan det finnas skäl för staten att engagera sig. Men att lösa ett specifikt problem är något annat än att ta ansvar för pensionssystemet som sådant. I kapitel 8 lämnar jag förslag på statlig reglering av en fråga där förhållandena är så pass speciella på scenkonstområdet att de motiverar ett fortsatt statligt ansvarstagande. 
 I och med att  
 PISA-förordningen 
  upphör att gälla upphör vissa bestämmelser som tillkommit på initiativ från kollektivavtals- parterna. I förordningens 7 § sägs att en arbetstagare som avgår före pensionsåldern och har haft en anställning enligt långtids- kontrakt under vissa förutsättningar har rätt till fribrev för ålders- pension före 65 år. Den bestämmelsen tar jag hänsyn till vid bestämmandet i kapitel 9 av den intjänade pensionsrätten enligt förordningen. 
  
 3  
  
 Jag föreslår också att liknande villkor överförs på rätten till omställningsersättning och efterlön i kapitel 8. 
  
 4 
  
 Enligt  
 PISA-förordningens 
  10 § kan Kollektivavtalsstiftelsen Trygghet i samverkan TRS, genom att betala premier till SPV, under vissa förutsättningar upprätthålla pensionsrätten enligt förordningen för en arbetstagare som blir uppsagd och avgår på grund av arbetsbrist. Att överföra en sådan möjlighet till rätten till omställningsersättning och efterlön låter sig knappast göra. En annan sak är det med AIP. 
 Jag föreslår att  
 PISA-förordningen 
  ska upphöra att gälla beträffande ålderspension med utgången av år 2011 med undantag för avgångna, äldre och sjuka. Det kan synas vara väl tilltaget med en period på två och ett halvt år från det att utredningen läggs fram till dess att det nya systemet ska börja gälla. I själva verket är tiden ganska kort med hänsyn till den process som utredningsförslagen ska gå igenom innan de kan resultera i förordningar och innan Svensk Scenkonst och de fackliga parterna är klara med ett 
  
 3 
  
 Se avsnitt 9.2.3. 
  
 4 
  
 Se avsnitt 8.2.1. 
  
 166 
  
 SOU 2009:50 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 kollektivavtal som kan ta vid 2012. Dessutom ska administrationen av såväl  
 PISA-förordningen 
  som  
 AIP-avtalet 
  hinna anpassas till de nya regelverken. 
  
 7.2.2 
  
 PISA-förordningen 
  
  fortsätter att gälla för avgångna, äldre och sjuka 
 När ett avtalsområde byter pensionsplan är det brukligt att övergångsbestämmelser meddelas om att den tidigare planen ska fortsätta att gälla för vissa grupper av anställda. 
 Bestämmelserna i  
 PISA-förordningen 
  fortsätter givetvis att gälla för de arbetstagare som avgått med rätt till en pensionsförmån enligt förordningen. Det gäller såväl förmåner som utbetalas som förmåner som ännu inte börjat utbetalas. 
 Anställda som har kort tid kvar till pensionsåldern bör kunna få den pension som de kan ha ställt in sig på. Frågan är då vad som ska anses vara kort tid. En vanlig period är fem år. Den gränsen har till exempel tillämpats när det statliga pensionsavtalet bytte skepnad från  
 PA-91 
  till PA 03 och likaså när  
 PISA-förordningen 
  växlade från det ena till det andra av de båda avtalen. Det är också en femårsperiod som är mitt förslag. 
 För konstnärlig personal handlar avvecklingen av  
 PISA-förord- 
  ningen om en stor villkorsförändring genom att rätten till ålders- pension före 65 år upphör. Det talar för att fler än fem årgångar borde fortsätta att omfattas av förordningen. 
  
 5  
  
 Å andra sidan är det angeläget att det nya pensionssystemet får genomslag så snart som möjligt. Problemen med nuvarande system är så pass besvärande att det behovet får anses väga tyngre. Till saken hör att det egentligen handlar om mer än fem år eftersom förändringarna föreslås börja gälla först 2012. Det är inte heller givet att det för alla anställda är bättre med nuvarande villkor. Den frågan beror för den konstnär- liga personalen främst på i vad mån de tänkt sig utnyttja och skulle ha kunnat utnyttja sin låga pensionsålder enligt  
 PISA-förord- 
  ningen. 
 Valfrihet är ett alternativ till att alla anställda som har högst fem år kvar till pensionsåldern obligatoriskt ska bli kvar på nuvarande 
  
 5  
 Växlingen från förmånsbestämda till avgiftsbestämda pensioner har på  
 ITP-området 
  hanterats så att endast de allra yngsta åldersgrupperna, de som ännu inte börjat omfattas av den förmånsbestämda ålderspensionen, kom att få den nya avgiftsbestämda avdelning 1. På  
 KFS-området 
  (gäller för vissa kommunala företag) var det mer brådskande med växlingen, där drogs gränsen vid 55 år. 
 167 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 SOU 2009:50 
  
 bestämmelser. De borde kanske kunna få välja att gå över på de nya bestämmelserna. Problemet med en sådan möjlighet är dels att den anställde ställs inför ett val som för många kan vara svårt att göra, dels att valprocessen blir en hantering ovanpå mycket annat nytt som ska fungera. 
 Som framgår av förslaget ska tillämpningen av  
 PISA-förord- 
  ningen på dem som är födda senast ett visst år inte bara gälla dem som var anställda årsskiftet  
 2011–2012 
  utan även dem som anställs därefter. Att ha olika villkor för dessa båda kategorier vore administrativt betungande och knappast heller önskvärt. 
 Anställda som vid utgången av 2011 uppbär tillfällig sjukpension enligt  
 PISA-förordningen 
  föreslås fortsätta att omfattas av PISA- förordningen så länge utbetalningen pågår. Om den anställde sedan avgår med sjukpension fortsätter förordningen att gälla. För den anställde som blir frisk – den tillfälliga sjukpensionen upphör – och inte tillhör ovan nämnda födelseårgångar, upphör förordningen att gälla. I stället börjar det omförhandlade  
 AIP-avtalet 
  att gälla. Den intjänade statliga pensionsrätten enligt  
 PISA-förordningen 
  som beskrivs i kapitel 9 nedan ska i dessa fall beräknas per frisktid- punkten. Dessa förslag till övergångsbestämmelser för anställda som vid årsskiftet  
 2011–2012 
  uppbär tillfällig sjukpension följer det som brukar gälla när ett avtalsområde byter pensionsavtal. 
  
 7.2.3 
  
 PISA-förordningen 
  
  fortsätter att gälla för nuvarande institutionschefer 
 För institutionschefer är pensionsbestämmelserna i  
 PISA-förord- 
  ningen en del av de villkor som gäller för den anställning som de har. När nu pensionsbestämmelserna ändras är det rimligt att pensionsvillkoren enligt förordningen ska fortsätta att gälla för de institutionschefer som villkoren gällt för sedan den 31 december 2011. Som en del i pensionsbestämmelserna finns en möjlighet för arbetsgivaren att besluta om och betala en inkomstgaranti eller ett avgångsvederlag enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmå- ner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. 
 När en institutionschef nyanställs efter 2011 bör pensions- förmånerna ingå som en del i de anställningsvillkor som han eller hon ska komma överens med institutionen om. Det bör gälla även om institutionschefen har mindre än fem år kvar till pensionsåldern enligt  
 PISA-förordningen. 
  För dem som har mer än fem år kvar, 
 168 
  
 SOU 2009:50 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 nyanställda eller ej, ska det vara möjligt att kunna komma överens med arbetsgivaren om andra pensionsvillkor. En sådan överens- kommelse bör inte begränsas till att behöva träffas i anslutning till årsskiftet  
 2011–2012. 
  En liknande möjlighet har funnits för de statliga chefer som var med om övergången från förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. till nyss nämnda förordning om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Valet har i det fallet varit individens och gällt möjligheten att bli omfattad av de nya bestämmelserna. 
  
 7.2.4 
  
 Sjukpension och efterlevandepension 
  
 I  
 PISA-förordningen 
  finns förutom bestämmelser om ålders- pension bestämmelser om sjukpension och efterlevandepension. För dessa så kallade riskförmåner görs inga löpande avsättningar på individnivå under anställningstid. För en arbetsgivare som har utfäst en sådan förmån är det därför viktigt att försäkra sig mot risken att ett skadefall inträffar. Förenklat uttryckt finansierar riskförsäkringen skadefall som inträffar under ett år med de premier som betalas in under året. 
 En fungerande försäkring av sjukpension och efterlevande- pension är en förutsättning för att avvecklingen av  
 PISA-förord- 
  ningen ska kunna börja 2012. Det skulle emellertid inte vara helt enkelt för Svensk Scenkonst och PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst att i god tid före 2012 vara klara med utformningen av riskförmånerna och därefter hinna upphandla en försäkringsgivare som är beredd att erbjuda försäkring av förmånerna från och med 2012. Att ersätta förordningens ålderspensionsbestämmelser med ett vidareutvecklat  
 AIP-avtal 
  eller ett annat pensionsavtal kommer att vara en tillräckligt stor fråga för parterna att hinna bli överens om. 
 För att underlätta övergången till kollektivavtalsreglerade förmåner har jag mot den här bakgrunden valt att föreslå att bestämmelserna om sjukpension och efterlevandepension ska fortsätta att gälla under en övergångsperiod på som längst fem år. Om parterna före 2017 är klara med hur förmånerna ska vara utformade och försäkrade, bör det naturligtvis vara möjligt att låta  
 PISA-förordningen 
  upphöra att gälla i aktuella delar vid en tidigare tidpunkt. 
 169 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 SOU 2009:50 
  
 Rätt till efterlevandepension finns inte bara efter den som avlider i tjänst utan även efter den som uppbär ålders- eller sjuk- pension enligt  
 PISA-förordningen. 
  För dem som inte längre omfattas av förordningen faller rätten till efterlevandepension emellertid bort när de avgår från sin anställning. Såvitt jag förstår kan varken de omställningsförmåner som föreslås i kapitel 8 eller de fribrev som föreslås i kapitel 9 eller AIP likställas med den ålderspension som grundar rätt till efterlevandepension i förordningen. Jag har övervägt att föreslå en koppling till en eller flera av dessa förmåner men inte funnit tillräckliga skäl för det. Rätten till efterlevandepension enligt  
 PISA-förordningen 
  ska endast bestå under som längst fem år. Den efterlevandepension som därefter blir aktuell kommer sannolikt inte att kunna falla ut efter en pensionär. 
  
 7.2.5 
  
 Avgiftsbefrielse 
  
 I den riskpremie som arbetsgivarna betalar till SPV ingår inte bara försäkring av sjukpension och efterlevandepension utan även en avgiftsbefrielseförsäkring. Som tidigare visats omfattar avgifts- befrielsen vid sjukpension såväl premierna till de förmåner som ingår i det statliga finansieringssystemet som pensionsavgifterna till den individuella ålderspensionen och den kompletterande ålderspensionen enligt PA 03. För  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna betyder det att de inte har någon avgiftsbefrielse för pensionsavgiften för AIP. Institutionerna måste alltså själva betala  
 AIP-avgifterna 
  för anställda och före detta anställda som uppbär sjukpension. Detta är inte hållbart för en liten arbetsgivare som till exempel en regional teater. Avgiftsbetalningen måste också säkras för den händelse en teater läggs ner. 
 Jag har föreslagit att riskpremien till SPV även för scenkonst- institutionerna ska täcka pensionsavgiften för avgiftsbestämd ålderspension. Det har naturligtvis stor betydelse under de fem år från och med 2012 som riskpremien skulle fortsätta att betalas. Den personal som inte omfattas av  
 PISA-förordningen 
  kommer nämligen då inte att ha rätt till någon förmånsbestämd ålders- pension som arbetsgivaren behöver avgiftsbefrielse för. Det är  
 AIP-avgiften 
  som behöver avgiftsbefrielseförsäkras. 
 Att scenkonstinstitutionerna inte har fått  
 AIP-avgiften 
  avgifts- befrielseförsäkrad redan från det att den infördes 2003 måste 
 170 
  
 SOU 2009:50 
  
 Den statliga regleringen av pensionsvillkoren avvecklas 
  
 betraktas som ett förbiseende. Jag har föreslagit att den riskpremie som institutionerna betalar till SPV redan från och med 2010 ska avse även pensionsavgiften för AIP. 
 171 
  
 8 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 Jag ska enligt utredningens direktiv lämna förslag på materiella förändringar i de delar av pensionsvillkoren som föreslås vara författ- ningsreglerade, för att göra dessa bättre anpassade till förhållandena på scenkonstområdet. Detta kan bland annat gälla frågor om pensions- åldrar, intjänandetider och krav på anställningstid för hel förmån. 
 Mina förslag ska även kunna innebära att rätten till en viss förmån ersätts av rätten till en annan typ av förmån. I detta kapitel föreslår jag att den förmånsbestämda ålderspensionen före 65 år för dansare och sångare ersätts av andra förmåner i statlig regi. För övrig konstnärlig personal lämnar jag förslag i kapitel 11. 
  
 8.1 
  
 Förslag 
  
 Jag föreslår att dansare och sångare får rätt till omställnings- ersättning enligt en särskild förordning med nivån 85 procent under fyra år av ett ersättningsunderlag – samma som pensions- underlaget enligt  
 PISA-förordningen 
  – upp till 20 inkomstbas- belopp, varefter nivån femte och sista året sänks till 65 procent. Efter de fem åren utbetalas en ersättning kallad efterlön på 40 procent av nämnda underlag upp till 7,5 inkomstbasbelopp fram till 65 års ålder. 
 För rätt till omställningsersättning och efterlön föreslår jag att det ska krävas en tjänstetid av minst 16 år som dansare eller sångare vid en institution som omfattas av förordningen. Avgång från en anställning som dansare eller sångare som berättigar till ersättning föreslås kunna ske för dansare tidigast då åldern 39 år och senast då åldern 44 år uppnås och för sångare tidigast då åldern 48 år och senast då åldern 53 år uppnås, om inte institutionen medger rätt till omställningsersättning och efterlön vid senare avgång. Om 
 173 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 SOU 2009:50 
  
 anställningen inte påbörjats före 39 respektive 48 års ålder krävs för rätt till ersättning att anställningen varat minst sex månader. 
 Dansare och sångare som har rätt till hel omställningsersättning och efterlön föreslås kunna välja att i stället få en efterlön på 49 respektive 56 procent av ersättningsunderlaget upp till 7,5 inkomstbasbelopp under hela ersättningsperioden. För rätt till sådan efterlön krävs att avgång från anställningen sker tidigast då åldern 41 respektive 52 år och senast då åldern 44 respektive 55 år uppnås, om inte institutionen medger rätt till efterlön vid senare avgång. Anställningen ska ha påbörjats före 41 respektive 52 års ålder. 
 Jag föreslår att dansare och sångare som har en tjänstetid av minst 8 år som dansare eller sångare ska få en halv omställnings- ersättning på 70 procent under tre och ett halvt år och därefter en halv efterlön på 20 procent av underlaget upp till 7,5 inkomstbas- belopp vid de åldrar som föreslås för hel ersättning. Detsamma föreslår jag ska gälla för dansare eller sångare som vid tidigast 34 respektive 43 års ålder är anställd med långtidskontrakt och har varit det i minst fem år och som har en tjänstetid av minst 8 år. 
 Jag föreslår även att dansare som fortsätter att omfattas av  
 PISA-förordningen 
  efter 2011 ska kunna välja omställnings- ersättning och efterlön enligt den nya förordningen i stället för ålderspension före 65 år enligt  
 PISA-förordningen. 
  Efterlönenivån ska i det fallet vara 60 procent utan någon begränsning för den som uppfyller villkoren för hel omställningsersättning och efterlön och 30 procent för den som uppfyller villkoren för halv. 
 En dansare eller sångare som är kvalificerad för omställnings- ersättning och efterlön och till följd av långtidskontrakt har rätt till fribrev för ålderspension före 65 år har att välja en av förmånerna. Båda kan inte uppbäras. 
  
 8.2 
  
 Överväganden 
  
 Det speciella med pensioner för scenkonstnärer är att karriären inte alltid kan fortgå fram till dess att det är dags att ta ut den allmänna pensionen. Frågan har då varit hur det ska lösas och i vad mån lösningen kräver ett engagemang från staten. 
 174 
  
 SOU 2009:50 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 8.2.1 
  
 Omställningsersättning i stället för pension 
  
 Det är uppenbart att nuvarande tidiga ålderspensionering av dansare och sångare inte fungerar som den en gång var tänkt. Den som avgått med ålderspension kunde förr räkna med att få uppbära sin pension livsvarigt utan ytterligare arbetsinsats. Så var det när tjänstepensionen fyllde ut bortfallet av allmän pension och innan den allmänna pensionen reformerades till att beräknas på hela livets inkomst. Som det nu är krävs fortsatt arbete för att inte ålderspensionen ska sänkas vid 65 år. Att fortfarande kalla den förmån som dansare och sångare får långt före 65 år för ålderspension får därför anses vara vilseledande. 
 Förslag har framförts om att återinföra en garanti från 65 år, liknande den som gällde fram till 1992. Det är enligt min uppfatt- ning inte rätt väg att gå. Redan mycket höga kostnader skulle bli ännu högre. Det har gjorts gällande att en garanti skulle kunna finansieras med inkomstsamordning av ålderspensionen före 65 år. Jag delar inte den bedömningen, den är inte trovärdig. En inkomst- samordning uppmuntrar inte till arbete och främjar därmed inte det nödvändiga intjänandet av ålderspension i det allmänna pensions- systemet. 
 Lika uppenbart som det är att  
 PISA-förordningens 
  tidiga ålderspensioner åt dansare och sångare inte fungerar i dagens samhälle är det uppenbart att det finns fysiska och konstnärliga hinder för dem att utöva sina yrken till 65 år. Det tillhör emellertid en gången tid att gå i pension vid 41 eller 52 år och det rimmar illa med den arbetslinje och den livsinkomstprincip som i dag sätter sin prägel på många av samhällets olika förmånssystem. I stället behöver dansare och sångare en möjlighet att vidareutveckla sin artistroll eller växla karriär. Fortsatt arbete måste vara syftet med de ersättningar som ska erbjudas dem. 
 Jag har av dessa skäl föreslagit att nuvarande ålderspension före 65 år till dansare och sångare ska ersättas av en förmån kallad omställningsersättning. Den ska vara tillräckligt stor och utges tilläckligt länge för att det ska vara möjligt att utbilda sig och ställa om sig för en ny karriär eller kanske vidareutveckla sig inom sitt yrkesområde. Nivån på ersättningen har jag satt till 85 procent under fyra år och 65 procent femte året av ett underlag som ska vara samma som det pensionsunderlag som i dag tillämpas för ålderspensionen enligt  
 PISA-förordningen. 
  Begränsningen till 20 
 175 
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare SOU 2009:50 
 inkomstbasbelopp saknar förmodligen praktisk – men inte principiell – betydelse. 
 Omställningsersättningen ska utges oberoende av vilka andra inkomster som individen samtidigt kan ha. För rätt till ersättning har jag föreslagit att det ska krävas minst 16 år som dansare eller sångare. För rätt till ersättning har jag dessutom föreslagit att en dansare ska avgå från sin anställning med omställningsersättning tidigast den månad han eller hon blir 39 år och senast den månad han eller hon blir 44 år. För sångare är motsvarande åldrar 48 respektive 53 år. Ett ytterligare krav ska vara att anställningen, på motsvarande sätt som i dag, ska ha påbörjats för dansare senast vid 39 år och för sångare senast vid 48 år. Om det kravet inte är uppfyllt ska rätt till omställningsersättning ändå finnas om anställningen pågått i minst sex månader. Då jag övervägt dessa åldrar har jag försökt beakta dels den enskildes intresse av att kunna påbörja sin omställning vid den tidpunkt under en femårs- period som passar denne bäst, dels arbetsgivarens intresse av att kunna upprätthålla den konstnärliga kvaliteten i verksamheten. Jag har också tänkt att arbetsgivaren i ett enskilt fall ska kunna medge en senare avgång med omställningsersättning. Att ersättningen börjar tas ut senare betyder ekonomiskt att kostnaden blir lägre, varför arbetsgivarens medgivande bör bli beroende av konstnärliga överväganden. 
 Om kraven på tjänstetid och åldrar är uppfyllda ska hel omställningsersättning utges, ersättningen ska inte till sin storlek vara beroende av en tjänstetidsfaktor. Konstruktionen med trösklar 
 – allt eller inget – kan man ha invändningar mot, men fördelen med enkla och tydliga krav överväger enligt min mening. Till saken hör också att den typ av finansiering av omställningsersättningen som jag föreslår i kapitel 10 fungerar för en sådan konstruktion. Dessutom har jag föreslagit att den dansare eller sångare som har en tjänstetid på minst 8 år ska ha rätt till en halv omställnings- ersättning på 70 procent av underlaget under tre och ett halvt år om ålderskraven är uppfyllda. 
 För att de sångare som har långtidskontrakt och slutar före 48 års ålder ska få någon slags motsvarighet till den rätt till fribrev för ålderspension före 65 år som de har enligt  
 PISA-förordningen, 
  har jag föreslagit att rätt till halv omställningsersättning ska kunna finnas för sångare med långtidskontrakt som uppnått 43 men inte 48 års ålder. Att i sådana fall medge rätt till hel omställningsersätt- ning för den som har en tjänstetid på minst 16 anser jag däremot 
 176 
  
 SOU 2009:50 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 inte vara befogat. Ett fribrev för ålderspension före 65 år hade i motsvarande situation varit reducerat med hänsyn till att  
 4–9 
  år hade återstått till pensionsåldern 52 år. 
 Jag har föreslagit att motsvarande regler som de nu nämnda ska gälla för dansare, väl medveten om att bestämmelserna om långtidskontrakt för närvarande inte gäller dansare. Tanken med det är att förordningen om omställningsförmåner inte ska behöva ändras om långtidskontrakten i en framtid blir aktuella även för dansare. 
 Det har från flera håll framhållits att en förutsättning för att en karriärväxling ska lyckas är att individen får vägledning och stöd under omställningsperioden och det med utgångspunkt i den speciella situation som dessa yrkesgrupper då befinner sig i. Jag delar den uppfattningen och föreslår därför i kapitel 11 att parterna på scenkonstens område sätter av särskilda medel för det ändamålet. Hur de medlen ska användas överlåter jag till parterna att fundera på. Det ingår inte i mitt uppdrag att utforma det stöd och den vägledning som bör komma dansare och sångare till del under omställningsperioden. 
  
 8.2.2 
  
 Efterlön 
  
 Vad händer när de fem åren med omställningsersättning har löpt ut? Om det fungerar som det är tänkt ska dansaren eller sångaren börja på en helt eller delvis ny yrkesbana med en lön som han eller hon kan försörja sig på och som genererar fortsatta avsättningar till det allmänna pensionssystemet. Många kommer att lyckas med detta men andra kommer att ha svårt att få annat än ströjobb eller dåligt betalda jobb. Hur det än blir med den saken bör förutsätt- ningarna ha förbättrats med omställningsersättningen. Tanken med förslaget till fortsatt utbetalning i form av efterlön är att många kommer att behöva en förmån som komplement till sin arbets- inkomst för att inte råka ut för en alltför stor standardsänkning när karriären som dansare eller sångare är över. Förmånen får emeller- tid inte vara så stor att den motverkar arbetslinjen. Den ska uppfattas som att en fortsatt arbetsinkomst är nödvändig för en tillräcklig allmän pension från 65 år. 
 Jag har valt att kalla förmånen efterlön, en benämning som i Danmark finns på en förmån som under vissa förutsättningar utges mellan 60 och 65 år. I Danmark fungerar den som en pension. Här 
 177 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 SOU 2009:50 
  
 är det tänkt att benämningen ska signalera att det inte handlar om ålderspension. Efterlönen ska ses som en reducerad fortsättning på den lön som personen en gång hade. Detta till skillnad från en tjänstepension som brukar betraktas som uppskjuten lön. Efterlönen beräknas till 40 procent av samma underlag som ligger till grund för omställningsersättningen, men maximeras till att inte beräknas på lön över taket för allmän pension. Skälet till maximeringen är helt enkelt att det inte finns något egentligt behov av mer. Om efterlön hade varit aktuell 2009 skulle en sådan som mest ha kunnat uppgå till 12 700 kronor per månad. 
 Förslaget till efterlön kan man ha många synpunkter på. Förmånen kostar mycket. Å ena sidan kan man tycka att den inte behövs eftersom individen har haft möjlighet att skola om sig till nytt jobb under en längre period. Å andra sidan kan man tycka att den är en svårsmält försämring jämfört nuvarande ålderspension före 65 år. 
 För dem som anser att kultur måste få kosta bör det här vara ett område där speciella omständigheter motiverar höga kostnader. En dansare eller sångare bör kunna satsa på en konstnärlig karriär utan att behöva oroa sig alltför mycket för vad som ska hända med ekonomin när han eller hon av fysiska eller konstnärliga skäl måste avsluta karriären. Ett annat argument för efterlönen är nuvarande villkor med en ålderspension före 65 år. Den representerar ett stort ekonomiskt värde som är en del i de anställningsförmåner som dansare och sångare åtnjuter i dag. Lönen kanske inte alla gånger är hög, men pensionen är mycket värd. Ett sätt vore då att växla pension mot lön, men i praktiken skulle det knappast resultera i ett bestående lönelyft. Bättre, enligt min mening, att behålla en rimlig del av pengarna i ett särskilt ersättningssystem. 
 Jag har övervägt om det på omställningsersättningen i stället för efterlön borde följa en något högre förmån som i så fall skulle vara villkorad. Villkoret skulle antingen vara att individen skulle vara anmäld som arbetssökande hos arbetsförmedlingen eller att den skulle vara behovsprövad genom avräkning mot arbetsinkomster eller andra ersättningar. Dessa alternativ är emellertid av flera skäl sämre. Beroenden av andra inkomster eller ersättningssystem komplicerar saken och bör undvikas. Det blir enklare och rakare med en förmån som är fristående. 
 Kraven för efterlön ska vara desamma som för omställnings- ersättning och storleken ska inte heller vara beroende av en tjänstetidsfaktor. Även finansieringen har jag föreslagit ska ske på 
 178 
  
 SOU 2009:50 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 samma sätt som för omställningsersättningen. Dessutom har jag föreslagit att den dansare eller sångare som har en tjänstetid på minst 8 år efter omställningsersättningen ska ha rätt till en halv efterlön på 20 procent av underlaget upp till intjänandetaket för allmän pension. 
  
 8.2.3 
  
 Möjlighet att välja efterlön redan vid avgång 
  
 För en sångare med möjlighet att börja omställningen till en ny karriär först vid 48 år kan tanken att under ett par år skola om sig för att ge sig in på en ny yrkesbana te sig främmande. Det kanske ligger närmare till hands att direkt efter avgång ta tillfälliga jobb och som komplement uppbära en jämn ersättning från anställ- ningen som sångare. Jag har därför föreslagit att det ska finnas en möjlighet att välja bort omställningsersättningen och i stället få en efterlön på en högre nivå redan vid avgången. Den föreslagna nivån 56 procent motsvarar i stort sett värdet av omställningsersättning följd av efterlön om efterlönen tas ut från och med 52 års ålder och senast från 55 års ålder. De åldrarna är samma som pensionsålderns nedre och övre gräns enligt  
 PISA-förordningen 
  och är enligt mitt förslag också de åldrar från vilka en efterlön ska kunna tas ut redan vid avgången. Det ska medges att denna valmöjlighet, på grund av begränsningen av efterlöneunderlaget till 7,5 inkomstbasbelopp, kanske inte är reell för sångare med höga inkomster. 
 För dansare ser jag inte samma behov som för sångare av att i stället för omställningsersättning få en efterlön redan från början. Inte desto mindre har jag tyckt att samma möjlighet ska finnas även för dem. På motsvarande sätt som för sångare bör sådan efterlön uppgå till 51 procent av efterlöneunderlaget och kunna tas ut tidigast från 41 års ålder och senast från 44 års ålder. 
  
 8.2.4 
  
 Dansare som går kvar på  
  
 PISA-förordningen 
  får välja 
 Förmånen att ha en hög ersättning under de fyra första åren efter avslutad anställning som dansare bör inte vara förbehållen dem som 2012 har mer än fem år kvar till pensionsåldern enligt PISA- förordningen. Även de som fortsätter att omfattas av PISA- förordningen bör ges goda möjligheter att skola om sig. Jag har därför föreslagit att de för tid före 65 år ska kunna välja omställnings- 
 179 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 SOU 2009:50 
  
 ersättning och efterlön i stället för pension. För att de inte av ekonomiska skäl ska behöva välja bort en högre ersättningsnivå de första åren, har jag föreslagit att efterlönen ska ligga på en sådan nivå att den tillsammans med omställningsersättningen värde- mässigt är neutral jämfört med ålderspensionen före 65 år. 
  
 8.2.5 
  
 I statens och SPVs regi 
  
 Jag har föreslagit att omställningsersättningen och efterlönen ska regleras i en förordning. De ska administreras och betalas ut av SPV och ingå i det statliga finansieringssystemet på det sätt som beskrivs i kapitel 10. En mer tilltalande lösning vore att avtalspar- terna själva tog ansvar för dessa förmåner, men jag bedömer det som orealistiskt. Jag har svårt att se att de skulle kunna åstad- komma en finansiering och hitta en försäkringsgivare som är villig att tillhandahålla dessa speciella förmåner till ett så litet kollektiv. 
 Enligt utredningens direktiv måste ett förslag om författnings- reglering kunna motiveras utifrån de särskilda förhållandena på scenkonstområdet. Det mycket speciella förhållandet som föreligger i detta fall är behovet för dansare och sångare att avsluta sina karriärer långt innan de kan ta ut sin allmänna pension. Det finns inte något liknande behov någon annanstans på arbets- marknaden. 
  
 1  
  
 Omställningsersättning och efterlön är de stöd som dessa konstutövare behöver när de inte längre kan försörja sig som dansare eller sångare. Enligt min bedömning är det endast staten som kan tillhandahålla ett sådant stöd. 
 Ansvarigt departement för  
 PISA-förordningen 
  har varit det departement som ansvarar för statliga arbetsgivarfrågor, för närvarande Finansdepartementet. Det beror naturligtvis på den starka kopplingen till pensionsvillkoren för statligt anställda. Samtidigt har Kulturdepartementet haft ansvar för scenkonstens villkor och statsbidragen till institutionerna. Detta delade ansvar har ofrånkomligen skapat problem. Den nya förordningen om omställningsersättning och efterlön har inte någon egentlig koppling till den statliga tjänstepensioneringen. Den handlar inte om pensions- förmåner. Dess förekomst ska ses som en kulturpolitisk och inte som en personalpolitisk fråga. 
  
 1  
 Det skulle i så fall vara inom den professionella idrotten. Där finns emellertid helt andra ekonomiska förutsättningar och där är inte statens roll densamma som inom kulturen. 
 180 
  
 SOU 2009:50 
  
 Omställningsersättning och efterlön för dansare och sångare 
  
 Tillämpningsområdet för förordningen bör vara dansare och sångare vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner förtecknade i bilaga till förordningen på liknande sätt som gäller för  
 PISA-förordningen. 
  När institutionernas rapportering till SPV av uppgifter enligt  
 PISA-förordningen 
  så småningom upphör kvarstår för dem att rapportera uppgifter enligt den nya förordningen i den mån de har anställda som omfattas av den. Underlaget för omställ- ningsersättning och efterlön bör så småningom kunna knytas till den utbetalda lön som grundar pensionsavgiften enligt  
 AIP-avtalet. 
  Men så länge rapporteringen enligt  
 PISA-förordningen 
  består, är det enklast om samma lönebegrepp som utgör underlag för förmåner enligt den förordningen även ligger till grund för beräkningen av omställningsersättning och efterlön. 
 181 
  
 9 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
  
 PISA-förordningen 
  
 I kapitel 7 föreslår jag att  
 PISA-förordningen 
  ska avvecklas. I mitt uppdrag ingår då att lämna förslag på hur staten ska fullgöra sina åtaganden mot dem som innehar eller har innehaft anställningar som varit omfattade av  
 PISA-förordningen. 
  
 9.1 
  
 Förslag 
  
 Anställda som avgått utan rätt till pension från anställning som omfattats av  
 PISA-förordningen 
  har rätt till fribrev för förmåns- bestämd ålderspension från och med 65 år. Rätt till fribrev för ålderspension före 65 år har endast scenkonstnärer som i minst fem år varit anställda med långtidskontrakt. Jag föreslår att även anställda som upphör att omfattas av förordningen den 31 december 2011 eller senare utan att avgå från sin anställning, ska ha rätt till fribrev för ålderspension från och med 65 år per den tidpunkt förordningen upphör att gälla för dem. Jag föreslår också att anställda med långtidskontrakt den 31 december 2011 som uppfyller kravet på fem år när kontraktet löper ut, ska ha rätt till fribrev för ålders- pension före 65 år. 
 Jag föreslår att anställda med lägre pensionsålder än 65 år som upphör att omfattas av  
 PISA-förordningen, 
  efter att ha omfattats av förordningen i minst 30 dagar år 2011 och i minst 30 dagar år 2012, ska få ett fribrev för ålderspensionen före 65 år som räknas om till ett fribrev för ålderspension från och med 65 år. Fribrevets storlek föreslås bero på värdet av den ålderspension före 65 år som ska räknas om. Det föreslagna övergångsfribrevet för ålderspension från och med 65 år beräknas enligt följande tabell utom i de fall fribrevstidpunkten inträffar efter  
 2011-12-31. 
  
 183 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 SOU 2009:50 
  
 Tabell 9.1 Fribrev för ålderspension före 65 år multiplicerat med följande faktorer ger övergångsfribrev för livsvarig ålderspension från och med 65 år 
  
 Födelseår 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 1954 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0,054 
  
 1955 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0,053 
  
 1956 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0,053 
  
 1957 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0,244 
  
 0,052 
  
 1958 
  
 - 
  
 - 
  
 0,347 
  
 0,241 
  
 0,052 
  
 1959 
  
 - 
  
 - 
  
 0,343 
  
 0,239 
  
 0,051 
  
 1960 
  
 - 
  
 - 
  
 0,339 
  
 0,236 
  
 0,051 
  
 1961 
  
 - 
  
 - 
  
 0,335 
  
 0,233 
  
 0,050 
  
 1962 
  
 - 
  
 - 
  
 0,331 
  
 0,230 
  
 0,050 
  
 1963 
  
 - 
  
 - 
  
 0,327 
  
 0,228 
  
 0,049 
  
 1964 
  
 - 
  
 - 
  
 0,323 
  
 0,225 
  
 0,049 
  
 1965 
  
 - 
  
 0,156 
  
 0,319 
  
 0,222 
  
 0,048 
  
 1966 
  
 - 
  
 0,154 
  
 0,315 
  
 0,220 
  
 0,047 
  
 1967 
  
 - 
  
 0,151 
  
 0,311 
  
 0,217 
  
 0,047 
  
 1968 
  
 - 
  
 0,149 
  
 0,307 
  
 0,214 
  
 0,046 
  
 1969 
  
 - 
  
 0,147 
  
 0,303 
  
 0,211 
  
 0,046 
  
 1970 
  
 - 
  
 0,144 
  
 0,299 
  
 0,209 
  
 0,045 
  
 1971 
  
 - 
  
 0,142 
  
 0,295 
  
 0,206 
  
 0,045 
  
 1972 
  
 - 
  
 0,139 
  
 0,291 
  
 0,203 
  
 0,044 
  
 1973 
  
 - 
  
 0,137 
  
 0,287 
  
 0,201 
  
 0,044 
  
 1974 
  
 - 
  
 0,134 
  
 0,283 
  
 0,198 
  
 0,043 
  
 1975 
  
 - 
  
 0,132 
  
 0,279 
  
 0,195 
  
 0,043 
  
 1976 
  
 0,532 
  
 0,129 
  
 0,275 
  
 0,192 
  
 0,042 
  
 1977 
  
 0,519 
  
 0,127 
  
 0,271 
  
 0,190 
  
 0,042 
  
 1978 
  
 0,507 
  
 0,124 
  
 0,267 
  
 0,187 
  
 0,041 
  
 1979 
  
 0,495 
  
 0,122 
  
 0,263 
  
 0,184 
  
 0,040 
  
 1980 
  
 0,483 
  
 0,119 
  
 0,259 
  
 0,182 
  
 0,040 
  
 1981 
  
 0,470 
  
 0,117 
  
 0,255 
  
 0,179 
  
 0,039 
  
 1982 
  
 0,458 
  
 0,114 
  
 0,251 
  
 0,176 
  
 0,039 
  
 1983 
  
 0,446 
  
 0,112 
  
 0,247 
  
 0,174 
  
 0,038 
  
 1984 
  
 0,434 
  
 0,109 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1985 
  
 0,421 
  
 0,107 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1986 
  
 0,409 
  
 0,105 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1987 
  
 0,397 
  
 0,102 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1988 
  
 0,384 
  
 0,100 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1989 
  
 0,372 
  
 Holder 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 184 
 SOU 2009:50 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 1990 
  
 0,360 
  
 0,095 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1991 
  
 0,348 
  
 0,092 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1992 
  
 0,335 
  
 0,090 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1993 
  
 0,323 
  
 0,087 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Källa:  
 Beräkningarna är gjorda av Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV. 
 Fribrevsfaktorerna är beräknade med hänsyn till uppskattad genom- snittlig pensioneringsålder och avgångssannolikhet före pensions- åldern samt värdet av en livsvarig ålderspension från och med 65 år i förhållande till värdet av respektive ålderspension före 65 år. För dansare och sångare är värdet av ålderspensionen före 65 år reducerat med värdet av omställningsersättningen och efterlönen enligt kapitel 8. 
 En anställd med långtidskontrakt som har rätt till fribrev för ålderspension före 65 år förlorar sin rätt till övergångsfribrevet från och med 65 år om han eller hon börjar uppbära sitt fribrev för ålders- pension före 65 år. 
  
 9.2 
  
 Överväganden 
  
 När en arbetstagare upphör att omfattas av ett pensionssystem finns normalt en intjänad pensionsrätt i form av ett så kallat fribrev. I detta fall är en stor del av pensionsrätten antastbar, den är villkorad till att arbetstagaren är i tjänst vid pensionsåldern. Att lämna förslag beträffande den antastbara pensionsrätten har varit det centrala i frågan om hur staten ska fullgöra sitt åtagande. 
  
 9.2.1 
  
 Fribrev för ålderspension från och med 65 år 
  
 Den del av den förmånsbestämda ålderspensionen från och med 65 år som beräknas på lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp är under avveckling sedan 2003. Fram till dess var pensionsnivån 10 procent av pensionsunderlaget. Nu är nivån successivt lägre beroende på födelseår, ju senare arbetstagaren är född desto lägre är nivån. En arbetstagare med pensionsålder 65 år som är född 1973 eller senare tjänar inte in någon förmånsbestämd ålderspension alls under taket 7,5 inkomstbasbelopp. För arbetstagare med lägre pensionsåldrar gäller i detta avseende senare födelseår, för till exempel en skådespelare 
 185 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 SOU 2009:50 
  
 är det 1975, en sångare 1980 och en dansare 1985. 
  
 1  
  
 I stället tjänar de sedan 2003 in en pensionsavgift enligt  
 AIP-avtalet 
  från tidig ålder. 
 Nivån på den del av den förmånsbestämda ålderspensionen som beräknas på lön över 7,5 inkomstbasbelopp är sedan 2003 sänkt från 65 till 60 procent av pensionsunderlaget. För en övergångs- generation gäller även här att nivån sänktes successivt beroende på födelseår. 
 En arbetstagare som avgår från sin anställning utan rätt till pension har rätt till fribrev för så stor del av pensionen från och med 65 år som är intjänad vid avgången. Fribrevet höjs i samma mån som prisbasbeloppet höjs sedan avgångstidpunkten och får tas ut tidigast från och med den månad arbetstagaren fyller 61 år. Det kan tas ut som en livsvarig förmån eller som en temporär förmån fram till 65 år. Tas det ut från en annan ålder än 65 år räknas det om enligt SPVs försäkringstekniska riktlinjer. 
 Mitt förslag att de som upphör att omfattas av  
 PISA-förord- 
  ningen de 31 december 2011 ska ha rätt till fribrev för sin ålders- pension från och med 65 år även om de då inte avgår från sin anställning får betraktas som självklart. Den ålderspensionen är oantastbar i den meningen att arbetstagaren inte ska kunna förlora sin vid var tidpunkt intjänade del. Inte desto mindre behöver rätten till fribrev regleras för dessa fall eftersom den inte täcks av den lydelse som PA 03 och  
 PISA-förordningen 
  har. 
  
 9.2.2 
  
 Övergångsfribrev ersätter antastbar ålderspension före 65 år 
  
 Till skillnad från ålderspensionen från och med 65 år är ålderspen- sionen före 65 år villkorad till att arbetstagaren kvarstår i sin anställning till pensionsåldern. Pensionen är – med undantag för de fall med långtidskontrakt som beskrivs i avsnitt 9.2.3 nedan – antastbar. Frågan är då vad staten har för åtagande mot arbetstagare som i sin anställning har en antastbar pensionsrätt enligt en förordning som staten väljer att upphöra. Formellt sett har staten inget åtagande avseende en sådan pensionsrätt, men det vore en orimlig ståndpunkt att hävda. 
 En modell som förekommer när pensionsåldern höjs för en viss kategori anställda är att de äldsta behåller sin rätt till pension före 
  
 1  
 Se 18 och 19 §§ PA 03 och Bilaga B till  
 PISA-förordningen, 
  den senare intagen i bilaga 2 till detta betänkande. 
 186 
  
 SOU 2009:50 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 65 år och att i övrigt pensionsåldern görs födelseårsberoende med en allt högre pensionsålder ju senare arbetstagaren är född. En annan modell är att de som omfattas av bestämmelserna då pensionsåldern höjs får behålla sin tidigare pensionsålder så länge de har kvar den anställning som var förenad med den lägre pensionsåldern. Båda dessa modeller har den nackdelen att avveck- lingen av bestämmelserna om en lägre pensionsålder än 65 år skulle ta lång tid. Ytterligare en modell är att göra pensionsrätten oantastbar, det vill säga arbetstagaren får behålla ett fribrev för pensionen för 65 år. Den modellen är ovanlig, om den alls förekommer. 
  
 2 
  
 Den modell som jag har valt har den fördelen att premiebetal- ningen till SPV upphör redan efter fem år, 2017, bortsett från eventuella retroaktiva premier. Förordningen fortsätter då att gälla bara för dem som uppnått pensionsåldern, avgått med rätt till en förmån, uppbär tillfällig sjukpension eller har rätt till ett fribrev enligt detta kapitel. Det får också anses vara en fördel att pensionen före 65 år helt – delvis för dansare och sångare – växlas till en förmån från och med 65 år. På så sätt undviks problemet med ett fribrev före 65 år på en låg eller mycket låg nivå. I stället förstärks fribrevet från och med 65 år, ett flexibelt fribrev som kan tas ut före 65 år på sätt som beskrivs i avsnitt 9.2.1 ovan. En liknande modell har använts inom kommunal sektor då pensionsavtalet PFA 98 ersatte ett äldre pensionsavtal. Den intjänade pensionsrätten per 31 december 1997 höjdes då för anställda med pensionsålder 63 år och pensioneringsperiod  
 63–65 
  med värdet av ålderspensionen före 
  
 65 
  
 år. 
  
 Statens åtagande för ålderspensionen före 65 år enligt PISA- 
 förordningen bör primärt vara värdet av ett tekniskt fribrev. Värdet bör bestämmas till den beräknade kostnad som staten skulle ha haft för pensionen om förordningen fortsatt att gälla, alltså med hänsyn tagen till antaganden om det verkliga utfallet. SPVs premie för pensionen är beräknad med en reducering på tidigare tre och nu fem procent med hänsyn till det bortfall som följer av att den är antastbar. Den schablonen är gemensam för hela försäkrings- kollektivet, alla grupper, officerare och andra, som har rätt till en ålderspension före 65 år enligt statliga pensionsbestämmelser. Det betyder att den inte nödvändigtvis behöver stämma särskilt väl för varje enskild grupp. 
  
 2  
 Om det handlar om en ålderspension före 65 år som från början är oantastbar är det en annan sak. 
 187 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 SOU 2009:50 
  
 För att bestämma värdet av det tekniska fribrevet har uppgift från SPV använts om genomsnittlig pensioneringsålder för de olika pensionsåldrarna enligt  
 PISA-förordningen. 
  
 Tabell 9.2 Genomsnittlig pensioneringsålder 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 Avgångsålder 
  
 år-månad 
  
 42-02 
  
 53-10 
  
 59-04 
  
 60-11 
  
 64-00 
  
 Antal pensionärer 
  
 2008-09-30 
 3 
  
 68 
  
 82 
  
 108 
  
 86 
  
 71 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 Dessutom har en bedömning gjorts av hur stort bortfallet är till följd av att alla individer inte kvarstår i sin anställning till pensions- åldern (avgångssannolikheten). Till grund för bedömningen ligger anställningsstatistik från SPV för åren  
 2003–2008. 
  Den avgångs- sannolikhet som kunnat utläsas av statistiken pendlar kring 30 procent för de olika pensionsåldrarna, vilket är det gemensamma värde som valts för samtliga pensionsåldrar. Det har antagits gälla för åldern 28 år, utom för dansare för vilka åldern 23 år i stället har antagits. Med stigande ålder har avgångssannolikheten 30 procent antagits minska linjärt mot noll när sex år återstår till pensions- åldern. För pensionsåldrarna 41 och 52 år påbörjas intjänandet före 23 respektive 28 år. Före de åldrarna ökar avgångssannolikheten linjärt med sjunkande ålder. För dansare och sångare ska fribrevet för ålderspension före 65 år därutöver minskas med schablonvärdet av den omställningsersättning och efterlön som de föreslås få rätt till. 
 Det på detta sätt reducerade tekniska fribrevet för ålderspension före 65 år räknas om till ett livsvarigt fribrev från och med 65 år, det jag kallat övergångsfribrev. Omräkningen sker med de försäkringstekniska premiegrunder som tillämpas av SPV från och med 2008. 
  
 4 
  
 Beräkningen 2012 eller senare av den enskildes övergångsfribrev går till så att SPV beräknar ett så kallat beräkningsfribrev för ålderspension före 65 år som räknas om med de faktorer som anges 
  
 3 
  
 Det antal pensionärer som legat till grund för beräkningen av genomsnittlig pensioneringsålder. De har avgått under perioden  
  
 2003-01-01–2008-09-30. 
  
 4 
  
 Mer om beräkningen av omräkningsfaktorerna finns i bilaga 3 Försäkringstekniska beräkningar. 
  
 188 
  
 SOU 2009:50 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 i tabell 9.1 ovan. De låga omräkningsfaktorerna för pensionsålder 63 år beror på att den antagna pensionsåldern är den genomsnittliga pensioneringsåldern 64 år. Ålderspensionen före 65 år har alltså i genomsnitt endast betalats ut i ett år. Den stora skillnaden i omräkningsfaktorer mellan pensionsåldrarna 41 och 52 år beror dels på att ålderspensionen före 65 år betalas ut under betydligt längre tid för dansare, dels på att värdet av omställningsersättning och efterlön jämfört med värdet av ålderspensionen före 65 år är så mycket större för sångare. 
 Följande tabell ger en uppfattning om övergångsfribrevens storlek. I den anges genomsnittliga övergångsfribrev beräknade på nuvarande  
 PISA-kollektiv 
  som om fribrevstidpunkten hade varit den 31 december 2007. Naturligtvis är storleken för en enskild arbetstagare helt beroende av hur stort dennes tekniska beräknings- fribrev för ålderspension före 65 år är. 
 Tabell 9.3 Genomsnittligt övergångsfribrev fr.o.m. 65 år för olika pensions- åldrar och födelseår, kr/månad 
  
 Födelseår 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 1955 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 750 
  
 1960 
  
 - 
  
 - 
  
 3 500 
  
 3 000 
  
 575 
  
 1965 
  
 - 
  
 1 800 
  
 2 200 
  
 2 000 
  
 400 
  
 1970 
  
 - 
  
 1 000 
  
 1 400 
  
 1 200 
  
 300 
  
 1975 
  
 - 
  
 700 
  
 1 000 
  
 700 
  
 200 
  
 1980 
  
 3 000 
  
 200 
  
 400 
  
 300 
  
 90 
  
 1985 
  
 1 100 
  
 100 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1990 
  
 500 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Källa:  
 Beräkningarna är gjorda av Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV. 
 När jag har övervägt vilka som ska ha rätt till ett övergångsfribrev har jag valt en generös linje. Normalt brukar denna typ av bestämmelser komma att gälla för dem som är anställda då förändringen av pensionsvillkoren sker, i detta fall för dem som är anställda över årsskiftet 2011/2012. Eftersom andelen tillfälligt anställda är så pass stor inom detta område, med regelmässigt före- kommande anställningsavbrott, har jag fastnat för en vidare avgränsning än så. Det som ska krävas för att få rätt till ett fribrev för den antastbara ålderspensionen är 30 dagars anställning 2011 
 189 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 SOU 2009:50 
  
 och 30 dagars anställning 2012. Fribrevstidpunkt blir alltså  
 2011-12-31 
  eller den tidigare tidpunkt under 2011 då anställningen upphörde. 
 En senare fribrevstidpunkt än  
 2011-12-31 
  kommer också att kunna bli aktuell. Det handlar då om de arbetstagare som står kvar på  
 PISA-förordningen 
  på grund av att de uppbär sjukpension eller tillfällig sjukpension. Om till exempel en tillfällig sjukpension upp- hör till följd av att den bakomliggande sjukersättningen upphör, upphör  
 PISA-förordningen 
  att gälla för arbetstagaren. Det blir då den upphörandetidpunkten som blir fribrevstidpunkt. Av det följer att omräkningsfaktorerna i den föreslagna tabellen inte är tillämp- liga. Arbetstagaren har kortare tid kvar till pensionsåldern enligt  
 PISA-förordningen 
  än den som legat till grund för tabellen. I dessa enstaka fall beräknas övergångsfribrevet med en särskild omräknings- faktor som SPV tar fram enligt samma grunder som de som använts för faktorerna i tabell 9.1. 
 Som nämnts i kapitel 7 ska institutionschefer som är anställda den 31 december 2011 stå kvar på  
 PISA-förordningen 
  även om de är födda 1957 eller senare. De chefer som är födda 1957 eller senare kan emellertid träffa överenskommelse med arbetsgivaren om andra pensionsbestämmelser. De som träffar sådan överenskom- melse 2012 eller senare och därmed upphör att omfattas av PISA- förordningen ska på samma sätt som i föregående stycke få sitt övergångsfribrev beräknat med en särskild omräkningsfaktor. Det gäller även dem som inte träffat en sådan överenskommelse när förordnandet som chef löper ut. 
  
 9.2.3 
  
 Fribrev för ålderspension före 65 år vid långtidskontrakt 
  
 En arbetstagare som har haft en visstidsanställning om minst två år enligt särskilt avtal för konstnärlig personal, så kallat långtids- kontrakt, har rätt till fribrev för ålderspension före 65 år. Villkoret för rätt till ett sådant oantastbart fribrev är att arbetstagaren har tjänat in minst fem år i en anställning med lägre pensionsålder än 65 år. Enligt SPVs registeruppgifter var omkring 180 personer anställda enligt långtidskontrakt 2007, varav drygt 80 procent var skådespelare. Mitt förslag är att även den som den 31 december 2011 är anställd enligt långtidskontrakt men då inte har tjänat in de fem åren ska ha rätt till ett fribrev för ålderspension före 65 år per 
 190 
  
 SOU 2009:50 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 den tidpunkten, om han eller hon uppfyller kravet på fem år när kontraktet löper ut. 
 En arbetstagare som har rätt till ett fribrev för ålderspension före 65 år per den 31 december 2011 eller tidigare tidpunkt, kan även vara kvalificerad för ett övergångsfribrev för ålderspension från och med 65 år. Den arbetstagaren ska rimligtvis inte kunna uppbära först fribrevet före 65 år och sedan övergångsfribrevet från och med 65 år, utan har att välja. Det valet ställs arbetstagaren inför när han eller hon uppnår sin pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen. 
  
 9.2.4 
  
 Administration och information 
  
 Beräkningen av fribrev kan börja hos SPV under år 2012. Först vid utgången av året kommer man att kunna veta vilka personer som har rätt till övergångsfribrev. Någon omedelbar brådska är det kanske inte att få fribrevens storlek fastställd eftersom de årskullar som fortsätter att omfattas av  
 PISA-förordningen 
  är de som närmast står på tur att börja lyfta sin pension. Eftersom fribreven kan tas ut från och med 61 år är det emellertid redan år 2013 som det för dem som är födda 1952 kan bli aktuellt med de första utbetalningarna. 
 Med hänsyn till de svårigheter som SPV har haft vid beräkningen av förmåner och premier för anställda inom PISA- området bör den så kallade aktualiseringen av grunddata prioriteras. Hos scenkonstinstitutionerna måste tillräckliga resurser avdelas för inrapporteringen till SPV. Det handlar om en engångsinsats som alla berörda är betjänta av att den görs så snart som möjligt. Målsättningen måste vara att avvecklingen av  
 PISA-förordningen 
  kan fortlöpa utan onödiga komplikationer. 
 Att intjänandet av förmånsbestämd ålderspension upphör och sätts ner till fribrev med utgången av 2011 är en stor förändring av pensionsvillkoren för dem som är anställda inom området. Det gäller inte minst övergångsfribrevet, omvandlingen av ålders- pensionen före 65 år till ett fribrev för ålderspension från och med 65 år. En väl genomarbetad informationsinsats blir därför en angelägen fråga. Såväl generell information som specifik, med uppgift om storleken på det egna fribrevet, kommer att efterfrågas. Den informationen bör i sin tur samordnas med det som kommer att behöva sägas om ett nytt  
 AIP-avtal. 
  Det finns tillräckligt många former av pension som gör helheten svårfångad redan innan 
 191 
  
 Intjänad pensionsrätt enligt  
 PISA-förordningen 
  
 SOU 2009:50 
  
 avvecklingen av  
 PISA-förordningens 
  förmåner. För dansare och sångare tillkommer dessutom behovet av information om villkoren kring omställningsersättning och efterlön. 
 192 
  
 10 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 I mitt uppdrag ingår att bedöma om det bör ske någon förändring i de delar av systemet för finansiering statliga tjänstepensioner som även fortsättningsvis föreslås gälla för scenkonstområdet. Utgångs- punkter för bedömningen ska vara att kollektivet av berörda arbets- givare ska bära kostnaderna och att det ska ske en riktig fördelning av kostnaderna inom kollektivet. Det behöver inte utesluta en för- säkringsmässig utjämning inom det kollektiv som ingår i finansie- ringssystemet. Förslag till förändringar ska i möjligaste mån vara utformade så att arbetsgivarnas pensionskostnader blir lättare att förutse. 
 I direktiven sägs att utredningsförslagen inte får medföra ökade nettokostnader för staten, men att de får medföra andra konse- kvenser för statsbudgeten. De konsekvenserna redovisas i avsnitt 13.2. 
  
 10.1 
  
 Förslag 
  
 Jag föreslår att nuvarande individuella premier för ålderspension före 65 år, med pensionsåldrarna 59, 60 och 63 år, från och med år 2010 görs om till en kollektiv premie för respektive pensionsålder utom för institutionschefer. Premierna för institutionschefer ska fortsatt vara individuellt beräknade. De kollektiva premierna ska belasta de anställningar som är förenade med rätten till ålderspen- sion före 65 år utom de anställningar i vilka den anställde uppnått pensionsåldern. För åren 2010 och 2011 föreslår jag att kollektiva premier för ålderspension före 65 år ska tillämpas även för pen- sionsåldrarna 41 och 52 år. Följande kollektiva premier föreslås gälla för åren  
 2010–2016. 
  
 193 
 Finansiering av statligt reglerade förmåner SOU 2009:50 
 Tabell 10.1 Kollektiva premier för ålderspension före 65 år i procent av pensionsunderlag 
  
 Premieperiod 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 2010–2011 
  
 65,6 
  
 34,3 
  
 13,8 
  
 10,4 
  
 3,5 
  
 2012–2016 
  
 - 
  
 - 
  
 20,5 
  
 16,8 
  
 6,2 
  
 Källa:  
 Beräkningarna är gjorda av Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV. 
 De kollektiva premierna är beräknade enligt samma grunder som nuvarande individuella premier. Från och med 2012 är premierna beräknade med hänsyn till antagen kostnad för de resterande års- kullar som då omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  
 Jag föreslår vidare att medel från och med 2012 avsätts på stats- budgeten för omställningsersättning och efterlön samt ålderspen- sion före 65 år till dansare eller sångare som omfattas av  
 PISA-för- 
  ordningen. Kulturrådet och Kammarkollegiet betalar in medlen till SPV i form av en avgift. Avgiften föreslås uppgå till 41 miljoner kronor beräknat i 2008 års nivå och därefter förändras i samma grad som inkomstbasbeloppet förändras. Den är beräknad att motsvara kostnaden för omställningsersättning och efterlön. I avgiften ingår en belastning för omkostnader på tre procent. Till avgiften ska läggas ett påslag motsvarande särskild löneskatt på pensionskostna- der om 24,26 procent. Utbetalningen av förmånerna ska belasta anslaget Statliga tjänstepensioner m.m. och särredovisas i SPV:s pensionsrörelse antingen inom en egen rörelse i försäkringsrörelsen eller bland övriga förmåner. Avgiften ska med viss periodicitet ses över av SPV. 
 Jag föreslår slutligen att statsbidragen till institutioner med dan- sare och sångare 2012 ska minska i nivå med den avgift som Kultur- rådet och Kammarkollegiet då ska betala. Till det ska läggas ett påslag med 24,26 procent motsvarande särskild löneskatt på pen- sionskostnader. 
  
 10.2 
  
 Överväganden 
  
 Höga och oförutsebara kostnader har förts fram som ett återkom- mande problem av berörda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Att så snart som möjligt komma tillrätta med det har varit en ange- lägen fråga. 
 194 
  
 SOU 2009:50 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 10.2.1 
  
 Kollektiva premier för förmånsbestämd ålderspension före 65 år 
  
 Ett av problemen med nuvarande pensionssystem är att kostna- derna är svåra att förutse för arbetsgivarna. Det är en naturlig kon- sekvens av ett förmånsbestämt system som accentueras av de speci- ella förhållanden som råder på scenkonstens område med bland annat höga kostnader på grund av låga pensionsåldrar. Problemet är närmare beskrivet i avsnitt 4.2. 
 Avvecklingen av  
 PISA-förordningen 
  och – om parterna väljer den vägen – övergången till ett helt avgiftsbestämt system betyder att pensionskostnaderna blir förutsägbara. Mitt förslag innebär att avvecklingen i allt väsentligt kommer att ske under åren  
 2012–2016 
  då premierna för ålderspension kommer att behöva betalas för suc- cessivt allt färre personer. För dem som därefter fortsätter att omfattas av  
 PISA-förordningen 
  betalas enligt nuvarande regelverk inga premier eftersom de då har uppnått pensionsåldern 
  
 1 
  
 . Visser- ligen höjs pensionen om pensionsunderlaget höjs eller om tid sak- nas för att tjänstetidsfaktorn ska vara 1,0, men å andra sidan blir utbetalningsperioden kortare av att pensionen inte tas ut från pen- sionsåldern. 
 Det är i första hand premierna för ålderspension före 65 år som är problemet för institutionerna när det gäller oförutsägbara kost- nader. Av följande tabell framgår att det är den premien som står för den alldeles övervägande delen av ålderspensionskostnaden för anställda med lägre pensionsålder än 65 år. 
  
 1  
 Möjligen kan det finnas ett fåtal personer med partiell tillfällig sjukpension eller någon teaterchef som det fortfarande ska betalas premier för. 
 195 
 Finansiering av statligt reglerade förmåner SOU 2009:50 
 Tabell 10.2 Genomsnittliga ålderspensionspremier 2007 enligt PISA- 
  
 förordningen fördelade på pensionsålder 
  
 Premie för 
 2 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 65 år 
  
 Procent av pensionsunderlag 
  
 ÅP före 65 år 
  
 63,14 
  
 34,08 
  
 13,27 
  
 10,14 
  
 3,36 
  
 - 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 2,11 
  
 4,03 
  
 2,73 
  
 6,10 
  
 3,84 
  
 4,09 
  
 Kronor per månad 
  
 ÅP före 65 år 
  
 13 886 
  
 7 814 
  
 3 066 
  
 2 841 
  
 873 
  
 - 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 471 
  
 947 
  
 646 
  
 1 754 
  
 1 042 
  
 952 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 Mitt förslag för att komma tillrätta med oförutsägbara premier under den återstående tid som premier ska betalas till SPV är att göra dem kollektiva för ålderspensionerna före 65 år. Premierna ska utjämnas så att de inom respektive pensionsålderskollektiv blir lika stora i förhållande till pensionsunderlaget. Den förändringen ska inte behöva vänta till 2012 utan kan införas redan 2010. Dessa kol- lektiva premier har beräknats enligt de grunder som SPV tillämpar för de individuella premierna med en reducering på fem procent. Det är en reducering som gäller för hela försäkringskollektivet hos SPV, den är alltså inte särskilt beräknad för  
 PISA-området. 
  Beräk- ningen av övergångsfribreven enligt kapitel 9 kan uppfattas som att reduceringen skulle ha varit större om  
 PISA-förordningen 
  utgjort ett eget försäkringskollektiv, men med hänsyn till den osäkerhet som finns vid premiesättning av antastbara förmåner ska beräk- ningsantagandena sättas med stor aktsamhet. Om det uppstår över- skott kommer överskotten ändå att återgå till arbetsgivarna i form av premierabatter. Huruvida överskott uppstår beror av samtliga beräkningsantaganden och hur väl de kommer att stämma överens med det verkliga utfallet. Det går inte att separera ett visst beräk- ningsantagande från helheten. Jag gör ingen annan bedömning än att de premier som institutionerna betalar motsvarar den försäk- ringsmässiga kostnaden. 
 Förslaget med kollektiva premier innebär att de premier för ålderspension före 65 år som institutionerna ska betala 2010 kom- mer att avvika på individnivå från de premier som de har betalat 
  
 2  
 Uppgiften avser vad premien för en person med en viss pensionsålder uppgår till igenom- snitt per månad. Genomsnittspremien påverkas inte av att en person inte har varit anställd hela året. Premien avser endast dem som omfattas av reglerna i det statliga pensionsavtalet PA 03, inte dem som omfattas av reglerna i det tidigare avtalet  
 PA-91. 
  
 196 
  
 SOU 2009:50 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 under 2009. För yngre personal kommer premierna normalt att öka något och för äldre personal kommer de att minska. Anledningen till den föreslagna förändringen är alltså att arbetsgivaren ska veta hur stora premierna, i procent av pensionsunderlaget, kommer att vara. 
 Från och med 2012 kommer underlagen för premierna att begränsas till de anställda som står kvar på  
 PISA-förordningen. 
  Medelåldern för premiekollektiven kommer därmed att öka. I ett förmånsbestämt pensionssystem betyder det att kostnaden ökar. De föreslagna kollektiva premierna är därför högre 2012. De har för åren  
 2012–2016 
  beräknats med en utjämning mellan åren för att inte premierna ska behöva ändras med hänsyn till att medelåldern stiger något för varje år. 
  
 10.2.2 
  
 Avgift för omställningsersättning och efterlön 
  
 Premierna för ålderspension före 65 år är problematiska på flera sätt. Institutionerna är kritiska mot att behöva betala höga premier som i vissa fall inte resulterar i någon förmån. Huruvida det blir någon förmån beror på om arbetstagaren har en anställning när pensionsåldern inträder – pensionen är antastbar. Detta är inte bara ett problem för arbetsgivaren. För arbetstagaren måste det vara djupt otillfredsställande att belastas med höga pensionskostnader utan att säkert veta att de resulterar i en förmån. Ett annat problem är avdragsrätten för arbetsgivaren som jag har berört i avsnitt 4.1.1. Ett tredje problem är att den exceptionellt höga premiekostnaden riskerar att påverka kulturutbudet – färre uppsättningar med dan- sare och sångare och svårare för dessa yrkeskategorier att få en anställning. För teatrar som anställer personal för enskilda uppsätt- ningar varierar personalkostnaden starkt med typen av föreställ- ning. En musikaluppsättning kan kräva extra bidrag för att täcka pensionskostnaden. 
 Kostnaden för omställningsersättning och efterlön kommer att vara lägre än kostnaden för nuvarande ålderspension före 65 år till dansare och sångare, men den kommer fortfarande att vara bety- dande. Jag har därför eftersträvat en finansiering som undviker de problem som premierna för ålderspensionen före 65 år enligt PISA- förordningen är förenade med. Mitt förslag till lösning är helt enkelt att scenkonstinstitutionerna inte löpande ska belastas med en premiekostnad för omställningsersättning och efterlön. Det är 
 197 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 SOU 2009:50 
  
 ett radikalt förslag som i viss mån bryter mot principer som varit vägledande vid utformningen av systemet för finansiering av tjäns- tepensioner till anställda vid statliga myndigheter. Å andra sidan är institutionerna inte statliga myndigheter och förmånerna inte att betrakta som tjänstepensioner. Principen att de berörda arbets- givarna ska bära kostnaderna finns uttalad i utredningsdirektiven, men det sägs också att det kan ske en utjämning av kostnaderna mellan arbetsgivarna. Det är upp till var och en att bedöma om för- slaget till finansiering träder över gränsen för vad direktiven med- ger. Jag menar att så inte är fallet. 
 Statsbidragen till de institutioner som anställer dansare och sångare föreslås minska i nivå med den beräknade kostnaden för de båda omställningsförmånerna, omställningsersättning och efterlön. På så sätt belastas berörda institutioner indirekt. SPV ska alltså inte ta betalt av institutionerna utan debitera de myndigheter som utbetalar statsbidrag till institutionerna, för närvarande Kammar- kollegiet och Kulturrådet. De ska betala en avgift som motsvarar kostnaden för omställningsförmånerna. Avgiften, som exklusive särskild löneskatt är föreslagen till 41 miljoner kronor i 2008 års nivå, är beräknad så att den långsiktigt ska täcka kostnaden för förmånerna. Den ska med andra ord inte variera från år till år på annat sätt än att den höjs med inkomstbasbeloppet. Tanken med avgiften är att kostnaden för omställningsersättning och efterlön ska synliggöras inom kulturens anslag på statsbudgeten. På ansla- gen skapas anslagsposter med ändamål om att medlen ska användas för omställningsförmåner för dansare och sångare. 
 Omställningsförmånerna ska ingå i den statliga försäkrings- modellen. Förmånerna ska särredovisas i SPV:s pensionsrörelse, antingen i en egen delrörelse i försäkringsrörelsen eller bland övriga förmåner. På så sätt ska SPV kunna följa upp kostnaden så att avgiften kan justeras med hänsyn till långsiktiga förändringar. Inbetalda avgifter redovisas av SPV på inkomsttiteln Statliga pen- sionsavgifter. Avgifterna disponeras inte av SPV, utan ska på samma sätt som de premier som institutioner betalar för förmåner enligt  
 PISA-förordningen 
  betalas in till statskassan. För utbetal- ning av omställningsförmånerna tilldelas SPV medel på anslaget Statliga tjänstepensioner m.m., vilket är samma anslag som de stat- liga tjänstepensionerna betalas ut från. 
 Sedan 2007, när institutionsspecifika premier infördes, är pen- sionskostnaderna inte längre en fråga enbart för staten. De har bli- vit en fråga för respektive institution, dess ägare och olika finansi- 
 198 
  
 SOU 2009:50 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 ärer. Att göra finansieringen – och utformningen – av omställ- ningsersättningen och efterlönen till ett statligt ansvar kan då ses som ett steg tillbaka. Må så vara, men speciella förhållanden kräver i detta fall speciella lösningar. Fyra tungt vägande skäl talar enligt min uppfattning för att ta det steget. 
 För det första undanröjs risken för att omställningsersättningen och efterlönen orsakar att det blir färre föreställningar med dans- och musikteater vid regionala och lokala teatrar. Det är olyckligt om höga personalkostnader ska ha avgörande betydelse för institu- tionernas repertoar och antalet arbetstillfällen inom sång och dans. För det andra slipper institutionerna betala höga premier för osäkra förmåner. För det tredje undviks problemet med att premien för denna antastbara förmån knappast är avdragsgill för arbetsgivaren. För det fjärde är det svårt att se hur någon annan än staten skulle kunna ordna en finansiering av omställningsersättningen och efter- lönen. Att beräkna kostnaden och ta betalt av berörda institutioner på ett godtagbart sätt är knappast möjligt. Jag ser konstruktionen och finansieringen av omställningsersättning och efterlön som en viktig förutsättning för de sällsynt korta yrkeskarriärer som dan- sare och sångare har. Det är statens ansvar att åstadkomma den för- utsättningen. Som jag tidigare framhållit är detta en kulturpolitisk fråga som ingen annan kan lösa på ett tillfredsställande sätt. 
 Storleken på den avgift som Kammarkollegiet och Kulturrådet föreslås betala är beräknad på underlag från SPV. De 41 miljoner kronorna utgör kostnaden för omställningsersättning och efterlön i ett fullfunktionsstadium beräknad på nuvarande bestånd inklusive en belastning för administrationskostnader med tre procent. Till avgiften kommer ett påslag motsvarande särskild löneskatt på pen- sionskostnader. 
 Eftersom några kollektiva premier för ålderspension före 65 år inte ska betalas av institutionerna från och med 2012 för dansare och sångare som går kvar på  
 PISA-förordningen, 
  ska Kulturrådets och Kammarkollegiets avgifter täcka även den övergående mer- kostnaden. Det skulle ha varit svårt att få förståelse för en engångs- vis minskning av statsbidragen till institutioner som anställer dan- sare och sångare och ändå låta dem betala höga premier för äldre dansare och sångare. 
 199 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 SOU 2009:50 
  
 10.2.3 
  
 Premiebefrielseförsäkring och annan riskförsäkring 
  
 Jag har i kapitel 7 föreslagit att försäkringen hos SPV av sjukpen- sion, efterlevandepension och premiebefrielse ska fortsätta för alla anställda under den femårsperiod som avvecklingen av ålderspen- sionen i  
 PISA-förordningen 
  pågår. Det betyder att institutionerna under åren  
 2012–2016 
  ska fortsätta att betala den kollektiva risk- premie som 2007 uppgick till 1,1 procent av pensionsunderlaget för att 2008 höjas till 1,4 och 2009 sänkas till 1,3 procent. 
 Premien är densamma för alla arbetsgivare som omfattas av de statliga avtalsförsäkringarna. Den fördelar sig på de olika förmå- nerna enligt följande tabell. 
 Tabell 10.3 Riskpremiens fördelning på försäkrade förmåner 
  
 Riskförmån 
  
 Andel av kostnaden 2007 
  
 Efterlevandepension 
  
 30,0 % 
  
 Sjukpension 
  
 39,6 % 
  
 Premiebefrielse förmånsbestämt 
  
 20,3 % 
  
 Avgiftsbefrielse avgiftsbestämt 
  
 10,1 % 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 Jag har inte föreslagit att  
 PISA-området 
  ska utgöra ett eget försäk- ringskollektiv. Området är i minsta laget för det och det finns ingen anledning att anta att scenkonstinstitutionerna gynnas eller missgynnas otillbörligt av att ingå i det totala kollektivet. Å ena sidan är premiebetalningsperioden förhållandevis kort för anställda med låga pensionsåldrar och premierna som är premiebefriade är förhållandevis höga. Å andra sidan är sjukfrekvensen enligt vad SPV uppger förhållandevis låg inom  
 PISA-området. 
  
 10.2.4 
  
 Justering av statsbidragen 
  
 Vid ett par tillfällen under senare år har statsbidragen till  
 teater-, 
 dans-, 
  och musikinstitutionerna justerats för att kompensera för ändrade pensionskostnader. Senast det inträffade var 2008. SPV:s försäkringstekniska riktlinjer ändrades samma år med effekten att ålderspensionspremierna steg med i snitt 7 procent. Värdesäkrings- premien sänktes då från 1,5 till 0,8 procent av pensionsunderlaget för att 2009 höjas till 1,1 procent. Sådana förändringar av pensions- kostnaderna föranleder inte ändrade statsbidrag, det är något som 
 200 
  
 SOU 2009:50 
  
 Finansiering av statligt reglerade förmåner 
  
 en institution får hantera på samma sätt som andra förändringar i sin kostnadsbild. 
 Förhoppningen var 2007 att berörda parter för sista gången skulle behöva gå igenom den besvärliga process som börjar med omfattande beräkningar hos SPV och i Regeringskansliet och slutar med ändrade bidrag till institutionerna, där vissa blir vinnare och andra förlorare. Tyvärr är det oundvikligt att genomföra de stora förändringar som föreslås i detta bestänkande utan ytterligare justering av statsbidragen. Justeringen bör göras vid ett tillfälle och det blir naturligen 2012. 
 Kostnaden för omställningsersättning och efterlön ska belasta arbetsgivarna genom en nivåsänkning av statsbidragen. Kulturrådet och Kammarkollegiet ombesörjer att betala in en motsvarande avgift till SPV. Storleken på avgiften är beräknad till 41 miljoner kronor om den skulle ha betalats för 2008. Med tillägg för den sär- skilda löneskatten på pensionskostnader, 24,26 procent, blir det 51 miljoner kronor som statsbidragen ska minska med för de institu- tioner som anställer dansare och sångare. Med tanke på de erfaren- heter som finns från tidigare justeringar av statsbidragen till insti- tutionerna bör minskningarna grundas på personalsammansätt- ningen under fler än ett år. 
 En annan sak som kan behöva föranleda en justering av stats- bidragen är den omfördelning av pensionskostnaderna mellan insti- tutioner som avvecklingen av premiebetalningen till SPV och för- handlingarna om nya och högre pensionsavgifter enligt  
 AIP-avtalet 
  kommer att resultera i. Kapitel 11 handlar om vad det avtalet kan komma att innehålla och i avsnitt 13.3 redovisar jag hur de framtida pensionskostnaderna fördelar sig på olika kategorier anställda. Det skulle i detta fall inte vara fråga om en reducering av de totala statsbidragen till  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna utan om en omfördelning. Det blir Svensk Scenkonsts och institutionernas sak att bedöma behovet av en omfördelning och att om så är, ta initiativ till en sådan. 
 201 
 11 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
 Svensk Scenkonst och PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst har vid tillkomsten av  
 AIP-avtalet 
  uttalat följande. Om bestäm- melser i eller tillämpningen av PA 03 eller  
 PISA-förordningen 
  änd- ras under avtalstiden, och dessa ändringar påverkar avtalet om AIP, skall parterna ta upp förhandlingar om eventuella ändringar i AIP. 
 Ett kollektivavtal är naturligtvis en fråga helt och hållet för avtals- parterna. I direktiven till utredningen sägs likväl att jag kan lämna förslag på villkor som ett kollektivavtal skulle kunna innehålla. Avskaffandet av resterande delar av den förmånsbestämda ålders- pensionen från och med 65 år och framför allt avskaffandet av den förmånsbestämda ålderspensionen före 65 år lämnar ett stort utrym- me för parterna att förhandla om. Jag har mot den bakgrunden låtit göra beräkningar av sådana förbättringar av förmånerna enligt AIP- avtalet som jag finner sakligt motiverade. Mina förslag till nya pen- sionsavgifter är, som framgår av avsnitt 13.1, tilltagna så att de med viss marginal ryms inom  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionernas nuvarande kostnadsram för pensioner. 
  
 11.1 
  
 Förslag 
  
 En i alla delar avgiftsbestämd ålderspension är enligt min uppfatt- ning den typ av pension som är bäst lämpad för de speciella förhål- landen som råder på scenkonstens område. Mitt förslag till änd- ringar i  
 AIP-avtalet 
  för dem som 2012 och senare inte omfattas av  
 PISA-förordningen 
  annat än beträffande riskförsäkringarna, är följande. 
  
 Pensionsavgiften för avgiftsbestämd individuell ålderspension höjs till 4,5 procent på lön per månad upp till 7,5 inkomstbas- belopp/12 och 30 procent på lön däröver. Avgiften tillgodoräk- nas från och med  
  
 23-årsmånaden 
  till och med  
 65-årsmånaden. 
  
 203 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 För konstnärlig personal gäller 2012 de avgifter som anges i följ- ande tabell. Efter uppnådda 44 år för dansare och 55 år för sång- are gäller för dem samma pensionsavgifter som för pensionsålder 59 år. 
 Tabell 11.1 Förslag till pensionsavgift i procent av lön 
  
 Pensionsålder enligt 
  
 Avgift i % av lön 
  
 Tillgodoräkning 
  
 PISA-förordningen 
  
 = 
 7,5 ibb 
  
 > 7,5 ibb 
  
 fr.o.m. 
 1 
  
 t.o.m. 
 2 
  
 41 år 
  
 8,3 
  
 45 
  
 18 år 
  
 44 år 
  
 52 år 
  
 7,5 
  
 40 
  
 23 år 
  
 55 år 
  
 59 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 60 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 63 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 65 år 
  
 4,5 
  
 30 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 För en övergångsgeneration tillkommer en stegvis, med födelse- år, ökande tilläggsavgift. Avgiften är olika för anställda med pensionsålder 41, pensionsålder 52, pensionsålder 59 eller 60 och pensionsålder 63 eller 65 enligt  
  
 PISA-förordningen. 
  Den tillgodoräknas till uppnådd pensionsålder 41, 52, 60 respektive 65 år. 
  
 1 
  
 Avser från och med den månad då följande ålder uppnås. 
  
 2 
  
 Avser till och med den månad då följande ålder uppnås. 
  
 204 
 SOU 2009:50 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
 Tabell 11.2 Förslag till tilläggsavgift i procent av lön 
  
 Födelseår 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59/60 år 
  
 63/65 år 
  
 =7,5ibb 
  
 >7,5ibb 
  
 =7,5ibb 
  
 >7,5ibb 
  
 =7,5ibb 
  
 >7,5ibb 
  
 =7,5ibb 
  
 >7,5ibb 
  
 1952 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 4,3 
  
 20,6 
  
 1953 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3,9 
  
 20,3 
  
 1954 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3,4 
  
 20,0 
  
 1955 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3,0 
  
 19,6 
  
 1956 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,7 
  
 19,2 
  
 1957 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,4 
  
 18,7 
  
 1958 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3,2 
  
 20,7 
  
 2,2 
  
 18,0 
  
 1959 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,8 
  
 20,4 
  
 2,0 
  
 17,4 
  
 1960 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,5 
  
 20,0 
  
 1,8 
  
 16,7 
  
 1961 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,3 
  
 19,5 
  
 1,6 
  
 16,0 
  
 1962 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2,0 
  
 19,0 
  
 1,4 
  
 15,3 
  
 1963 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1,9 
  
 18,4 
  
 1,1 
  
 14,6 
  
 1964 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1,6 
  
 17,7 
  
 1,0 
  
 13,8 
  
 1965 
  
 - 
  
 - 
  
 4,6 
  
 13,9 
  
 1,4 
  
 17,0 
  
 0,9 
  
 13,1 
  
 1966 
  
 - 
  
 - 
  
 3,8 
  
 13,4 
  
 1,2 
  
 16,3 
  
 0,8 
  
 12,3 
  
 1967 
  
 - 
  
 - 
  
 3,4 
  
 12,9 
  
 1,1 
  
 15,5 
  
 0,6 
  
 11,5 
  
 1968 
  
 - 
  
 - 
  
 3,0 
  
 12,3 
  
 1,0 
  
 14,7 
  
 0,5 
  
 10,7 
  
 1969 
  
 - 
  
 - 
  
 2,6 
  
 11,6 
  
 0,9 
  
 13,9 
  
 0,4 
  
 9,9 
  
 1970 
  
 - 
  
 - 
  
 2,4 
  
 10,7 
  
 0,7 
  
 13,1 
  
 0,3 
  
 9,2 
  
 1971 
  
 - 
  
 - 
  
 2,1 
  
 9,9 
  
 0,6 
  
 12,3 
  
 0,2 
  
 8,4 
  
 1972 
  
 - 
  
 - 
  
 1,9 
  
 8,9 
  
 0,5 
  
 11,5 
  
 0,1 
  
 7,6 
  
 1973 
  
 - 
  
 - 
  
 1,7 
  
 8,0 
  
 0,4 
  
 10,7 
  
 0,0 
  
 6,9 
  
 1974 
  
 - 
  
 - 
  
 1,6 
  
 7,0 
  
 0,3 
  
 9,9 
  
 0,0 
  
 6,3 
  
 1975 
  
 - 
  
 - 
  
 1,3 
  
 6,0 
  
 0,2 
  
 9,1 
  
 0,0 
  
 5,6 
  
 1976 
  
 2,6 
  
 5,8 
  
 1,0 
  
 5,1 
  
 0,0 
  
 7,4 
  
 0,0 
  
 4,3 
  
 1977 
  
 2,1 
  
 5,4 
  
 0,6 
  
 4,0 
  
 0,0 
  
 5,9 
  
 0,0 
  
 3,0 
  
 1978 
  
 1,7 
  
 4,9 
  
 0,3 
  
 2,8 
  
 0,0 
  
 4,4 
  
 0,0 
  
 1,8 
  
 1979 
  
 1,4 
  
 4,3 
  
 0,1 
  
 1,5 
  
 0,0 
  
 3,1 
  
 0,0 
  
 0,7 
  
 1980 
  
 1,1 
  
 3,6 
  
 0,0 
  
 0,3 
  
 0,0 
  
 1,8 
  
 - 
  
 - 
  
 1981 
  
 0,9 
  
 2,8 
  
 - 
  
 - 
  
 0,0 
  
 0,6 
  
 - 
  
 - 
  
 1982 
  
 0,6 
  
 1,9 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1983 
  
 0,4 
  
 1,0 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1984 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Källa:  
 Beräkningarna är gjorda av Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV. 
  
 Institutionerna sätter från och med 2012 av en kollektiv avgift om 1 procent av lönesumman plus ett belopp motsvarande sär- skild löneskatt på pensionskostnader till en eller flera fonder för förtida avgång av konstnärliga skäl samt stöd och vägledning åt dansare och sångare som avgår med omställningsersättning. En partssammansatt nämnd beslutar om tilldelning av medel ur fonden. 
  
 205 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 Institutionschefer ska kunna överenskomma med arbetsgivaren om en helt eller delvis annan pensionslösning än den enligt AIP- avtalet. 
  
 Riskförmånerna sjukpension, efterlevandepension och premie- befrielse utformas och infogas i  
  
 AIP-avtalet 
  att gälla senast från och med  
 2017-01-01. 
  
 11.2 
  
 Överväganden 
  
 Det tål att upprepas att ändringar i kollektivavtalet AIP är en fråga för parterna. Skälet till att jag ändå har utarbetat förslag till änd- ringar i avtalet är att det vore att göra det alltför enkelt för sig att föreslå en avveckling av gällande system utan att redovisa några idéer om vad som ska träda i dess ställe. Jag har också uppfattat det som ett önskemål från avtalsparterna på scenkonstens område att jag ska lämna förslag även i avtalsfrågor. Tanken med detta kapitel är alltså att mina förslag ska kunna vara en god grund för de kollek- tivavtalsförhandlingar som förestår. 
  
 11.2.1 
  
 En avgiftsbestämd ålderspension 
  
 En i alla delar avgiftsbestämd ålderspension är knappast ett kontro- versiellt förslag, men det är ändå på sin plats att här argumentera för en sådan förändring innan jag kommenterar mitt förslag till avgifter. 
 Argument för ett avgiftsbestämt alternativ 
 Redan nuvarande villkor för anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner innebär en övergång från förmåns- bestämda till avgiftsbestämda pensioner. För tid från och med 2003 betalas pensionsavgifter enligt  
 AIP-avtalet 
  samtidigt som den för- månsbestämda ålderspensionen från och med 65 år enligt PISA- förordningen håller på att avvecklas till den del den beräknas på lön under 7,5 inkomstbasbelopp. Det som jag nu föreslår är att pen- sionsintjänandet enligt  
 PISA-förordningen 
  till alla delar ska avlösas av betalning av pensionsavgifter. Jag föreslår alltså ett snabbare genomförande av det som redan pågår och ett genomförande även 
 206 
  
 SOU 2009:50 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 för den del av ålderspensionen som beräknas på lön över 7,5 inkomst- basbelopp. 
 Pensionsavgifterna ska inte bara ses som ersättare för den för- månsbestämda ålderspensionen från och med 65 år. De kan också användas till pension före 65 år, naturligtvis beroende på hur stort pensionskapital som sätts av. Principiellt är den avgiftsbestämda pensionen inte knuten till någon viss pensionsålder. Den kan tas ut redan från 55 år. 
 Förutsägbara kostnader är en huvudfråga såväl i utredningens direktiv som i de synpunkter jag mött under arbetet med utred- ningen. De svåröverskådliga effekter som nuvarande förmåns- bestämda system kan ge upphov till skapar en osäker ekonomi. Pensionsavgifter bestämda som en viss procent av lönen kommer att ge helt andra förutsättningar för arbetsgivarna att planera och budgetera verksamheten. Det ska dock sägas att det kommer att bli mer komplext att hantera de differentierade avgifter som jag före- slår – olika för olika grupper anställda och olika nivåer under och över 7,5 inkomstbasbelopp – än dagens  
 AIP-avgift. 
  
 I avsnitt 4.1 beskrivs på vad sätt regelverket i  
 PISA-förordningen 
  inte passar de speciella förhållandena med stor rörlighet som råder på scenkonstområdet. Den relativt höga andelen frilansare med tidsbegränsade anställningar gör i stället att detta område särskilt väl passar för avgiftsbestämda pensioner. Ett avgiftsbestämt pen- sionsavtal har också den fördelen att det är betydligt enklare att hantera. Det statsunderstödda scenkonstområdet är ett relativt litet avtalsområde som enligt min bedömning skulle få det svårt att hitta en försäkringsgivare till ett eget förmånsbestämt pensionsavtal. 
 För den anställde är det viktigt att kunna förutse sina pen- sionsförmåner. Möjligheterna till det kan synas vara bättre om pen- sionerna är förmånsbestämda än om de är avgiftsbestämda. Men det gäller för dem som har en fast anställning och tror sig behålla den fram till pensionsåldern. För visstidsanställda är prognoser på en framtida förmånsbestämd pension inte mycket att ta fasta på, allra minst en antastbar pension före 65 år. Bättre och rakare med ett pensionskonto hos en försäkringsgivare som den enskilde själv valt, med årliga värdebesked om avsatt pensionskapital på liknade sätt som beskeden i den allmänna pensionens orange kuvert. 
 En övergång till ett avgiftsbestämt pensionssystem ligger i linje med utvecklingen på andra områden, det allmänna pensionssyste- met och tjänstepensionssystemen på privat sektor. På den offentliga sektorn är fortfarande ålderspensionen till den del den beräknas på lön 
 207 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 över 7,5 inkomstbasbelopp i huvudsak förmånsbestämd, men det är inte en alltför vågad gissning att även den delen så småningom kom- mer att gå samma väg. På det övriga scenkonstområdet är det, som framgår av avsnitt 5.1, i allt väsentligt avgiftsbestämda system som råder. För dem som rör sig mellan det statligt stödda området och utanför det är det en klar fördel om pensionssystemen är utfor- made efter samma principer. 
 Förslag till avgift 
 Jag har velat ge parterna, Svensk Scenkonst och PTKs förhand- lingsgrupp Svensk Scenkonst, så goda förutsättningar som möjligt att ha ett färdigt pensionsavtal till år 2012. Från det att detta betän- kande presenteras har de två år på sig att förhandla fram de nya villkoren. Då återstår ett halvårs arbete med genomförandet, så att avtalet kan börja fungera 2012. Både förhandlingarna och genom- förandet underlättas av att avtalet om AIP finns. Det avtalet bör kunna vara en grund att bygga vidare på. För att underlätta för parterna har jag föreslagit att de ska kunna ligga kvar med risk- momenten sjukpension, efterlevandepension och avgiftsbefrielse i statlig regi hos SPV under som längst ytterligare fem år. På så sätt kan man i en första förhandlingsomgång koncentrera sig enbart på ålderspensionen. 
 På lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp, den del av lönen som all- män pension tjänas in på, kommer pensionsavgiften senast år 2012 att vara 4,5 procent enligt det statliga pensionsavtalet PA 03, det kommunala avtalet  
 KAP-KL 
  och den privata sektorns Avtals- pension SAF LO och ITP 
  
 3 
  
 . Det förefaller mot den bakgrunden när- mast självklart att pensionsavgiften enligt  
 AIP-avtalet 
  ska vara den- samma, men det innebär ändå en ökad kostnad jämfört med den avgift på 4,3 procent som institutionerna i dag betalar. 
  
 4  
  
 Det kan tilläggas att PA 03 och därmed också  
 PISA-förordningen 
  innehåller en jämförelsevis förmånlig efterlevandepension, som det på den privata sektorn inte finns någon motsvarighet till. 
 För lön över 7,5 inkomstbasbelopp är 30 procent den etablerade pensionsavgiftsnivån på den privata sektorn. På  
 ITP-området 
  ersat- te en sådan pensionsavgift dels en förmånsbestämd pension på 65 
  
 3 
  
 Gäller för dem som omfattas av  
  
 ITP-planens 
  helt avgiftsbestämda så kallade Avdelning 1. 
  
 4 
  
 PTKs förhandlingsgrupp Svensk Scenkonst hävdar för sin del att avgiften på samma sätt som i PA 03 borde ha höjts till 4,5 procent 2008, när nivån på sjukpensionen sänktes. 
  
 208 
  
 SOU 2009:50 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 procent av pensionsunderlaget, dels en pensionsavgift på 2 procent av lönen. Det i  
 PISA-förordningen 
  som nu ska ersättas är i huvud- sak detsamma som det som ersattes på  
 ITP-området. 
  Det ligger därför nära tillhands att för  
 AIP-avtalet 
  föreslå en höjning från 4,3 procent till 30 procent på den del av lönen som inte allmän pension tjänas in på. 
 Tabell 11.3 Antal och andel anställda med lön över 7,5 ibb  
 2007-12-31 
  
 Pensionsålder 
  
 Anställda 
  
 Totalt antal 
  
 Antal med PU 
  
 %-andel 
  med PU 
  
 > 7,5 ibb 
  
 > 7,5 ibb 
  
 41 år 
  
 209 
  
 17 
  
 8,1 
  
 52 år 
  
 301 
  
 53 
  
 17,6 
  
 59 år 
  
 603 
  
 39 
  
 6,5 
  
 60 år 
  
 488 
  
 189 
  
 38,7 
  
 63 år 
  
 932 
  
 324 
  
 34,8 
  
 65 år 
  
 3 216 
  
 462 
  
 14,4 
  
 Samtliga 
  
 5 749 
  
 1 084 
  
 18,9 
  
 Källa:  
 SPV. 
  
 I bilaga 3 Försäkringstekniska beräkningar jämförs förmånsutfallet av de föreslagna pensionsavgifterna med utfallet av nuvarande pen- sionsvillkor. Beräkningarna belyser betydelsen av löneutveckling och avkastning för vilka villkor som är förmånligast, de nuvarande eller de föreslagna. Resultatet är det förväntade. Den som har en löneutveckling i paritet med inkomstbasbeloppets utveckling får ett något bättre utfall av det avgiftsbestämda alternativet. Avkast- ningen är då satt till 4,2 procent efter avdrag för skatt och kostna- der. En högre avkastning gynnar det avgiftsbestämda alternativet, som då framstår som än bättre. Om löneutvecklingen sätts till en procentenhet mer än inkomstbasbeloppets utveckling och lönen passerar gränsvärdet 7,5 inkomstbasbelopp, blir utfallet det omvända, det förmånsbestämda alternativet är bättre. Sena lönehöjningar gynnas naturligtvis av det förmånsbestämda alternativet. Det allmänna intrycket av beståndsstatistiken från SPV är att lönerna inom detta område är förhållandevis stabila. 
 209 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 11.2.2 
  
 Högre pensionsavgifter för konstnärlig personal 
  
 Dansare och sångare 
 Eftersom dansare och sångare även i fortsättningen förutsätts ha en betydligt kortare intjänandeperiod än övriga anställda behöver de en högre pensionsavgift än 4,5 respektive 30 procent. För dansare betalas avgiften in från 18 till 41 år och för sångare från 23 till 52 år. För att pensionen ska bli lika stor som om pensionsavgiften hade varit 4,5 procent på lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp och 30 pro- cent på lön däröver och betalats från 23 till 65 år, behöver den vara 6,8 respektive 45 procent av lönen för dansare och 6,0 respektive 40 procent för sångare. Till nivån under 7,5 inkomstbasbelopp har jag lagt den förhöjning på 1,5 procentenheter som övrig konstnärlig personal får. 
 Vid omställningsåldrarna 41 och 52 år ska alltså en full tjänste- pension vara intjänad. För den som då fortsätter som dansare eller sångare betalas under tre år samma förhöjda pensionsavgift, där- efter betalas samma avgift som för övrig konstnärlig personal. Det är generösare regler än de som gäller för förmånsbestämd pension. Efter pensionsålderns övre gräns sker inget ytterligare intjänande enligt  
 PISA-förordningen. 
  
 Från det att pensionen är intjänad fram till dess att den tas ut hinner det gå många år. Med normal avkastning på pensionskapita- let under den tiden kommer förmånsbeloppet att ha höjts mer än vad det skulle ha höjts om det varit en förmånsbestämd pension. En sådan brukar följa inflationens, prisbasbeloppets, utveckling. 
 Skådespelare, musiker och annan konstnärlig personal 
 Genom avvecklingen av  
 PISA-förordningen 
  förlorar den konstnär- liga personalen rätten till ålderspension före 65 år i statlig regi. Fri- breven i kapitel 9 ger dem värdet av det som de den 31 december 2011 kan anses ha tjänat in i ålderspension enligt förordningen. Det fortsatta intjänandet bör enligt min mening bestå i en pensions- avgift som arbetsgivaren betalar till det försäkringsbolag som indi- viden väljer. 
 För dansare och sångare är det normalt inte möjligt att utöva sitt yrke fram till dess att de kan avgå med pension – ta ut sin all- männa pension – tidigast vid 61 års ålder. För deras del har jag där- för föreslagit att staten inför en omställningsersättning och efter- 
 210 
  
 SOU 2009:50 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 lön fram till 65 år. För övrig konstnärlig personal ser jag inte att något sådant behov föreligger. För dem finns det behov av ett tillförlitligt pensionsintjänande. All inbetalning ska gå till en pen- sion som inte är beroende av om anställningen innehas vid en viss ålder, med andra ord gå till en oantastbar pension. Det finns också behov av flexibilitet, en reell möjlighet att gå i pension ett par år före 65 år. De bör därför få en pensionsavgift på en nivå som är högre än de gängse 4,5 och 30 procenten. Det kan de också behöva som svar på utvecklingen mot att det blir allt vanligare med tids- begränsade anställningar och perioder utan anställning. De nivåer, enligt följande tabell 
  
 5 
  
 , som jag har föreslagit är satta så att de ska rym- mas väl inom ramen för de pensionskostnader som institutionerna har i dag. 
 Tabell 11.1 Förslag till pensionsavgift i procent av lön 
  
 Pensionsålder enligt 
  
 Avgift i % av lön 
  
 Tillgodoräkning 
  
 PISA-förordningen 
  
 = 
 7,5 ibb 
  
 > 7,5 ibb 
  
 fr.o.m. 
 6 
  
 t.o.m. 
 7 
  
 41 år 
  
 8,3 
  
 45 
  
 18 år 
  
 44 år 
  
 52 år 
  
 7,5 
  
 40 
  
 23 år 
  
 55 år 
  
 59 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 60 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 63 år 
  
 6,0 
  
 40 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 65 år 
  
 4,5 
  
 30 
  
 23 år 
  
 65 år 
  
 De som i dag har pensionsålder 59, 60 eller 63 år får alltså enligt mitt förslag en pensionsavgift som är 1,5 procentenheter högre än den gängse avgiften beräknad på lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp och 10 procentenheter högre på lön däröver. Denna förhöjning med 1,5 procentenheter ska även dansare och sångare få, utöver tidigare nämnda nivå 6,8 respektive 6 procent, som kompensation för att de inte kommer att tjäna in pension under sin omställningsperiod. 
 Det ska tilläggas att det för i första hand musiker kan vara svårt att bibehålla förmågan att utöva sitt yrke på en konstnärligt hög nivå ända till 65 år. Jag har därför föreslagit att medel sätts av till en fond för förtida avgång av konstnärliga skäl. Jag återkommer till det i avsnitt 11.2.4. 
  
 5 
  
 Samma som i avsnitt 11.1. 
  
 6 
  
 Avser från och med den månad då följande ålder uppnås. 
  
 7 
  
 Avser till och med den månad då följande ålder uppnås. 
  
 211 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 11.2.3 
  
 Kompensation för växlingen från förmånsbestämt till avgiftsbestämt 
  
 I ett förmånsbestämt pensionssystem kostar pensionsintjänandet mer ju äldre arbetstagaren är. För en person i trettioårsåldern och en person i sextioårsåldern med samma lön och samma lönehöjning måste arbetsgivaren göra en betydligt större avsättning för den senares pension. Det beror på att det med högre ålder är kortare tid kvar att fördela kostnaden för en pensionshöjning på. I ett avgiftsbe- stämt system är pensionsavgiften normalt en viss procent av lönen, densamma oavsett ålder. För att den generation som är med om en systemväxling inte ska gå miste om värdet av de högre förmåns- bestämda avsättningar som den skulle ha fått om systemväxlingen inte hade ägt rum, behöver den generationen högre pensionsav- gifter än de normala eller annan motsvarande kompensation. 
 När det gäller  
 PISA-förordningen 
  och  
 AIP-avtalet 
  påbörjades 2003 en växling från förmånsbestämt till avgiftsbestämt på den del av pensionen som tjänas in på lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp. Den kompensation som ges i det fallet är ett fortsatt intjänande av förmånsbestämd pension på en lägre nivå än de ursprungliga 10 procenten. Nivån beror på födelseår, ju senare en person är född desto lägre är nivån. Det är den förmånstrappan som jag föreslår ska ersättas av tilläggsavgifter som trappas av med senare födelseår. 
 Den del av pensionen som tjänas in på lön över 7,5 inkomstbas- belopp växlades 2003 endast ner från 65 till som minst 60 procent av pensionsunderlaget. Resterande del försvinner 2012 i och med avvecklingen av  
 PISA-förordningen. 
  Det är alltså en betydligt större del av den ursprungliga pensionsnivån över 7,5 inkomstbas- belopp som ersätts med tilläggsavgifter än pensionsnivån under den lönen. 
 De i tabell 11.2 föreslagna tilläggsavgifterna syftar till att ge övergångsgenerationen samma pension som de skulle ha haft om de fortsatt att tjäna in förmånsbestämd pension enligt de pensions- nivåer som gäller enligt  
 PISA-förordningen 
  för respektive pensions- ålder. Tilläggsavgifterna ska alltså tillsammans med de reguljära pensionsavgifterna enligt avsnitt 11.2.2 (4,5 respektive 30 procent) och fribrevet för ålderspension från och med 65 år – men inte övergångsfribrevet – ge samma pension som  
 PISA-förordningen 
  och nuvarande  
 AIP-avtal. 
  Det är naturligtvis omöjligt att åstadkomma detta på individnivå, men generellt, med de antaganden som är gjorda, blir resultatet det. Beroende på olikheter i löneutveckling, ålder då 
 212 
  
 SOU 2009:50 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 pensionen börjar intjänas, eventuella avbrott i anställningen etc. kommer fribrevet för ålderspension från och med 65 år att variera mellan olika individer. För lön upp till 7,5 inkomstbasbelopp är problemet mindre eftersom pensionsintjänandet sker under hela anställningstiden. För lön däröver börjar pensionsintjänandet först när pensionsunderlaget överstiger de 7,5 inkomstbasbeloppen, vil- ket betyder att ett antagande måste göras om när så sker. 
 I de fall det verkliga fribrevet per den 31 december 2011 över- stiger det generellt beräknade fribrevet kommer tilläggsavgifterna att ge en högre pension än vad  
 PISA-förordningen 
  skulle ha gett. Omvänt skulle i de fall ett verkligt fribrev per den 31 december 2011 är lägre än det generella fribrevet, tilläggsavgifterna ge en lägre pension än  
 PISA-förordningen, 
  allt under förutsättning att övriga antaganden stämmer med verkligheten. Det gäller till exempel antag- anden om en avkastning på 4,2 procent efter avdrag för avkast- ningsskatt och kostnader, en inflation på två procent, en årlig höj- ning av inkomstbasbeloppet med tre procent och en ökning av pen- sionsunderlaget, lönen, med tre procent upp till 7,5 inkomstbas- belopp och med 3,25 procent däröver. Mer om hur tilläggsavgifterna är beräknade finns i bilaga 3, Försäkringstekniska beräkningar. 
 Mitt förslag till avtalsparterna är att tilläggsavgifterna ska betalas för alla anställda, inte bara för dem som är anställda över årsskiftet  
 2011–2012. 
  Den något generösa regeln gäller för de förmåns- trappor som infördes i  
 PISA-förordningen 
  2003, då växlingen från förmånsbestämt till avgiftsbestämt inleddes. Regeln kan sägas vara generös för de personer som börjar omfattas av det nya  
 AIP-avtalet 
  2012 eller senare efter att ha tjänat in pension i ett avgiftsbestämt system, som till exempel Avtalspension  
 SAF-LO. 
  De har i princip inte behov av några tilläggsavgifter eftersom de inte övergår från ett förmånsbestämt system till  
 AIP-avtalet. 
  
 Det kan tilläggas att tilläggsavgifterna ska betalas utöver de avgifter som föreslås i tabell 11.1. 
  
 11.2.4 
  
 Fond för förtida avgång av konstnärliga skäl 
  
 Musiker och andra med konstnärliga anställningar som inte kom- mer att omfattas av mitt förslag till omställningsersättning och efter- lön kan av fysiska skäl behöva sluta sin karriär före 65 år. Det kan också vara arbetsgivaren som har intresse av att en viss musiker av konstnärliga skäl avgår före 65 år. 
 213 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 För att möta den anställdes behov av flexibilitet har jag före- slagit högre pensionsavgifter än vad som på arbetsmarknaden i övrigt gäller för en ålderspension från 65 år. De som inte kommer att ha haft en sådan avgift under tillräckligt många år kommer i stället att kunna använda sig av övergångsfribrevet i kapitel 9 för att kunna gå i pension några år före 65 år. Arbetsgivarens behov av en flexibel pensionsålder föreslår jag ska tillgodoses med en kollektiv avgift som ska gå till en gemensam fond. Ur den fonden ska institu- tionerna kunna söka medel för förtida pensionering. Tanken är att institutionerna ska kunna erbjuda en så kallad avgångspension när en anställd fysiskt och konstnärligt in klarar sin uppgift på ett nöjaktigt sätt. Beslut om tilldelning av medel ur fonden ska fattas av en partssammansatt nämnd. Fonden blir ett sätt för kollektiv- avtalsparterna att ta ansvar för kvaliteten i den svenska scenkonsten. 
 En tanke med avsättningar till en eller flera fonder är också att medel ska gå till stöd och handledning åt dansare och sångare under omställningsperioden, då de ska vidareutveckla sig i sitt yrke eller växla karriär. Jag lämnar inga förslag om formerna för det, jag är övertygad om att Svensk Scenkonst och de fackliga organisatio- nerna kommer att kunna lösa det på bästa sätt. De allianser som nämns i avsnitt 3.1.1 och Trygghetsrådet TRS skulle kanske kunna medverka till en bra lösning. 
 En avgift på 1 procent av lönesumman skulle i dagsläget inne- bära en årlig avsättning på cirka 17 miljoner kronor. Det kan jämfö- ras med att en pension på 21 000 kronor (70 procent av en månads- lön på 30 000 kronor) i runda tal kostar 460 000 kronor om den utbetalas mellan 63 och 65 år och 1 150 000 kronor om den utbeta- las mellan 60 och 65 år. Slutsatsen blir kanske att den aktuella insti- tutionen i vissa fall får skjuta till egna medel. Jag ska tillägga att med 1 procent menar jag en kostnad som motsvarar kostnaden för en pensionspremie. Det tillkommer alltså ett påslag motsvarande särskild löneskatt på pensionskostnader. 
  
 11.2.5 
  
 Annan pensionslösning för institutionschefer 
  
 Jag har i avsnitt 7.1 föreslagit att inga institutionschefer som anställs 2012 eller senare ska omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  Det gäller inte bara de som är födda 1957 eller senare utan alla, oavsett ålder. Institutionschefer bör inte heller omfattas av  
 AIP-avtalet 
  eller bör i vart fall kunna ha en helt eller delvis annan pensions- 
 214 
  
 SOU 2009:50 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 lösning än den som följer av avtalet. Pensionerna är en del i de vill- kor som institutionen och chefen ska komma överens om vid anställ- ningstillfället. Så ser det ut på andra avtalsområden och jag ser ingen anledning till att det ska vara på något annat sätt på detta område. 
 Det kan också finnas behov av en öppning i avtalet för att även andra än institutionschefen, i särskilda fall, ska kunna träffa överens- kommelse om en annan pensionslösning än den som gäller enligt  
 AIP-avtalet. 
  
 11.2.6 
  
 Varför inte kollektivavtalsreglering fullt ut? 
  
 Läsaren kan, trots min argumentation i kapitel 8, fråga sig varför jag inte föreslår att villkoren ska vara kollektivavtalsreglerade fullt ut. Den principfaste har naturligtvis svårt att acceptera att staten ska stå för en del av pensionsvillkoren. Svaret att omställnings- ersättning och efterlön inte ska ses som en del av pensionsvillkoren är kanske inte helt nöjaktigt. Det finns emellertid komplikationer som man undviker om staten tar ansvar för dessa förmåner. Jag vill uppmärksamma dem genom att beskriva hur det skulle kunna se ut om staten väljer att införa omställningsersättning men inte efterlön åt dansare och sångare. 
 Mina förslag till avveckling av  
 PISA-förordningen 
  kan förefalla fristående från utformningen av det pensionssystem som ska träda i dess ställe. Frågan är emellertid om avvecklingen skulle kunna genomföras enligt förslagen även för det fall efterlönen till dansare och sångare inte förverkligas i statlig regi. Problemet är att avveck- lingen har ett samband med omställningsersättningen och efter- lönen. Jag har föreslagit ett övergångsfribrev för ålderspension från och med 65 år beräknat efter avräkning med värdet av omställ- ningsersättning och efterlön. Från den avräkningen skulle därför efterlönen behöva avskiljas och övergångsfribrevet skulle behöva höjas med värdet av efterlönen. 
 Om parterna finner att det finns skäl för, och avtalar om, en förmån motsvarande efterlön som ska följa på omställningsersätt- ningen, skulle övergångsfribrevet för dansarna och sångarna behöva reduceras och kompletteras med något slags fribrev för ålderspen- sion före 65 år. Den statliga finansieringen av efterlönen, med dess fördelar, skulle naturligtvis gå förlorad. Dans och sång skulle fort- sätta att vara belastad med höga kostnader på grund av den förmån motsvarande efterlön som arbetsgivaren skulle få sätta av till. Problem 
 215 
  
 Ett avgiftsbestämt pensionsavtal 
  
 SOU 2009:50 
  
 skulle också uppstå med att få den kollektivavtalade efterlöneför- månen och fribrevet för ålderspension före 65 år och den statliga omställningsersättningen att vara avpassade till varandra. Ska rätten till den kollektivavtalade förmånen vara beroende av rätten till omställ- ningsersättning eller ska den i likhet med fribrevet vara oantastbar? Svaret är enligt min uppfattning att staten inte gärna kan stå enbart för omställningsersättningen. 
 216 
  
 12 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år 
  
 Parterna på scenkonstområdet framförde för åtskilliga år sedan för- slag om en garanti för dansare och sångare att inte få sin totala pen- sion sänkt efter 65 års ålder. Det är en fråga som de fackliga organi- sationerna har återkommit till vid upprepade tillfällen sedan dess. Problematiken att den allmänna pensionen blir för låg – för den som går i pension vid tidig ålder – för att vid 65 år kunna ersätta den del av tjänstpensionen som då faller bort, är beskriven i kapitel 4. Där redovisas också en undersökning av i vilken utsträckning personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänste- pensionen har haft inkomster som grundar rätt till pensionsförmån och vilken inverkan detta kan ha på den totala pensionen från 65 års ålder. 
  
 12.1 
  
 Aktiva dansare och sångare 
  
 För de scenkonstnärer som kommer att omfattas av de nya pen- sionsvillkoren och den omställningsersättning och efterlön som jag föreslår, är frågan om sänkt pension efter 65 år enligt min mening löst. Dansare och sångare har tack vare övergångsfribrev och högre pensionsavgifter, och beträffande dansare ett tidigt intjänande av allmän pension, ett ganska bra utgångsläge när de börjar lyfta sin omställningsersättning. De går då inte i pension utan ges möjlighet till karriärutveckling eller karriärväxling och kommer under tiden fram till 65 år normalt att ha arbetsinkomster som genererar både allmän pension och tjänstepension. Livsinkomstprincipen, att pen- sionen baseras på värdet av alla under yrkeslivet inbetalda pensions- avgifter, gäller för dem som för alla andra på svensk arbetsmarknad. Jag ser det mot den här bakgrunden som obefogat och, i vart fall i 
 217 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år 
  
 SOU 2009:50 
  
 statlig regi, helt orealistiskt att tänka sig en garanti mot sänkt pen- sion vid 65 år. 
  
 12.2 
  
 Dansare och sångare som gått i pension 
  
 I mitt uppdrag att genomföra en översyn av regleringen av tjänste- pensioneringen för de anställda vid statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner ingår inte att lämna förslag på ändringar av pensionsvillkoren för dem som redan har gått i pension. Eftersom mina förslag inte får medföra ökade nettokostnader för staten ser jag inte heller hur jag skulle kunna utnyttja möjligheten att – som det står i utredningens direktiv – behandla andra aspekter än det som nämns i uppdraget. Utan att kunna lämna något konkret för- slag väljer jag ändå att ta upp frågan om pensionsförbättring från och med 65 år för redan pensionerade dansare och sångare. 
 Före 1992 gällde för statsanställda och  
 icke-statligt 
  anställda med statlig pensionsrätt ett så kallat bruttosystem för samordning med allmän pension. Tjänstepensionen garanterade en totalnivå inklusive allmän pension av den innebörden att ett bortfall av all- män pension kompenserades med motsvarande höjning av tjänste- pensionen. När avtalsparterna på det statliga området genom PA- 91 avstod från den bruttogarantin – vars utfall många gånger blev noll i tjänstepension – mot en nettopension på 10 procent av pen- sionsunderlaget, kom det att få ett omedelbart genomslag även på scenkonstområdet. Någon hänsyn till att det skulle kunna innebära avsevärda försämringar för anställda med mycket låga pensions- åldrar togs inte, möjligen beroende på att det på det statliga avtals- området inte fanns grupper med mycket låga pensionsåldrar att ta hänsyn till. Dessutom gällde vid den tiden fortfarande  
 ATP-syste- 
  met enligt vilket pensionen baserades på individens 15 bästa inkomstår. För hel pension krävdes därutöver ytterligare 15 år med endast en minimiinkomst på ett basbelopp, motsvarande 42 800 kronor 2009. Så länge det gällde behövde inte slopandet av brutto- systemet innebära några större försämringar för scenkonstområ- dets dansare och sångare. 
 Försämringen kom när det allmänna pensionssystemet reforme- rades och  
 ATP-systemet 
  ersattes av livsinkomstprincipen. Effek- terna av det visar sig successivt under den tjugoårsperiod som  
 ATP-systemet 
  fasas ut och det reformerade systemet fasas in. James soner som är födda 1944 och alltså blir 65 år 2009 får hälften av sin 
 218 
  
 SOU 2009:50 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år 
  
 pension från  
 ATP-systemet. 
  De första före detta dansare som inte har en garanterad total pension enligt bruttosystem vid 65 år är de som har avgått med pension 1992, vid 41 år. De blir 65 år 2016. För före detta sångare kan det ha inträffat första gången år 2005. De före detta sångare som gått i pension 1992 eller senare och nu hun- nit fylla 65 år får huvuddelen av sin allmänna pension från ATP- systemet. Värre blir det framöver för dem som under sin tid som pensionär inte har haft någon pensionsgrundande inkomst. 
 Man kan tycka att framför allt de dansare och sångare som gick i pension under  
 1990-talet 
  har råkat illa ut. Under större delen av den tid de utövade sitt yrke och tjänade in tjänstepension gällde bruttosystemet och livsinkomstprincipen hade ingen hört talas om. Att då, ett eller ett par år innan pensioneringen drabbas av ett helt annorlunda pensionssystem är inte helt rimligt, speciellt inte som den avgörande förändringen, reformeringen av det allmänna pen- sionssystemet, inträffar efter pensioneringen. 
 Fråga för Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd? 
 För den som anser sig drabbad av orimliga konsekvenser på grund av övergången 1992 från brutto- till nettopensionssystem finns enligt min bedömning en möjlighet att få sin sak prövad av en sär- skild nämnd. I punkt 6 övergångsbestämmelserna till  
 PA-91 
  regle- ras skälighetsfrågor med anledning av införandet av det nya pen- sionsavtalet. Punkten avslutas med följande generalklausul: Även i övrigt får pensionsfall prövas där övergången till ett nytt pensions- avtal får orimliga konsekvenser för arbetstagaren. Detta skall gälla pensionsfall som inträffar inom fem år efter ikraftträdandet. Den särskilda nämnden var vid den tiden Nämnden för vissa statliga pensionsfrågor. Den hade till uppgift att pröva frågor om högre tjänstepension när // övergången  
 till /PA-91/ 
  medför orimliga konsekvenser för pensionstagaren. Det // gäller pensionsfall som inträffar inom fem år efter pensionsplanens ikraftträdande. Nämn- den beslutar också om pensionsförbättring // för sådana arbets- tagare som har pensionsrätt  
 enligt /PISA-förordningen 
  1991:1427/. 
  
 1 
  
 Nämnden för vissa statliga pensionsfrågor lades ner 1997 och dess uppgifter togs över av Statens tjänstepensions- och gruppliv- nämnd. Då reglerades i en övergångsbestämmelse till den senare 
  
 1  
 SFS 1992:78. 
 219 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år 
  
 SOU 2009:50 
  
 nämndens instruktion att I den mån någon fråga som skulle ha prövats av Nämnden för vissa pensionsfrågor uppkommer efter den 30 juni 1997, prövas frågan i stället av Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd. 
  
 2  
  
 Den instruktionen ersattes visserligen 2008 av en ny instruktion utan att övergångsbestämmelsen togs med, förmodligen beroende på att den ansågs inaktuell. Att det finns pensionärer från åren efter det att  
 PA-91 
  kom som ännu 15 år senare inte börjat uppbära sin allmänna pension var det säkert ingen som tänkte på. Det vore olyckligt om Statens tjänstepensions- och grupplivnämnds nya instruktion skulle hindra nämnden från att ge en pensionsförbättring till en före detta dansare eller sångare som drabbats av orimliga konsekvenser av slopandet av bruttosystemet. Om så anses vara fallet borde enligt min mening bestämmelsen om prövning av frågan om pensionsförbättring föras in i nämndens nya instruktion. 
 Pensionsfall som inträffar efter 1996 kan under inga omständig- heter prövas av nämnden. För sådana fall återstår endast att vända sig till regeringen. Generellt sett har regeringen möjlighet att be- vilja förmånligare villkor ex gratia. 
 Det förslag som har framförts som lösning på problemet med för låg total pension från 65 år är en statlig bruttogaranti på viss nivå, kanske samma nivå som ålderspensionen före 65 år. Garantin skulle finansieras genom inkomstsamordning av ålderspensionen före 65 år. Det är enligt min mening ett omöjligt förslag om det är tänkt för dem som redan har gått i pension. Det går inte att genom inkomstsamordning försämra pensionsvillkoren för en person som avgått från den anställning som grundat pensionen. 
 På samma sätt som, enligt min uppfattning, Statens tjänstepen- sions- och grupplivnämnd borde kunna pröva frågan om pen- sionsförbättring från och med 65 år för dansare och sångare som avgått under åren  
 1992–1996, 
  skulle nämnden även kunna pröva frågan för dem som gått i pension efter 1996 men före 2012. Det skulle naturligtvis kräva en ändring av nämndens instruktion och handla om en skälighetsprövning i varje enskilt fall. Med en på så sätt avsevärt utökad uppgift skulle nämnden behöva tydligare krite- rier att hålla sig till vid prövningen än orimliga konsekvenser. Några medel för att finansiera de pensionsförbättringar som på detta sätt skulle kunna bli aktuella har staten emellertid inte ställt i utsikt. 
  
 2  
 SFS 1997:130. 
 220 
  
 SOU 2009:50 
  
 Frågan om pensionsförbättring från och med 65 år 
  
 Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd består av en opar- tisk ordförande och företrädare för arbetsgivare och arbetstagar- parter på den statliga arbetsmarknaden. Nämndens kansli har sitt säte hos SPV i Sundsvall. Man kan ifrågasätta om inte nämndens sammansättning borde vara en annan om det skulle bli aktuellt att pröva skälighetsfrågor som rör ett annat avtalsområde än det stat- liga. 
 221 
 13 Konsekvenser 
 Utredningsförslagen kommer att få konsekvenser i olika avseenden och för olika intressenter. Det gäller inte minst de anställda vid de statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna. Detta kapitel handlar emellertid inte om dem. För deras del hänvisar jag till förslagskapitlen 7, 8, 9 och 11 och de beskrivningar av föränd- ringar och nya förmåner som ges där. 
  
 13.1 
  
 För institutionerna 
  
 Enligt utredningens direktiv ska jag göra en beräkning av hur förslagen till förändringar i villkoren påverkar arbetsgivarnas kostnader. Den kostnadsram som jag haft när jag har utformat förslagen är de premier och avgifter som institutionerna betalar i dag avseende  
 PISA-förordningen 
  och  
 AIP-avtalet. 
  Utgångspunk- ten är därmed att de totala statsbidragen till de berörda teater- dans- och musikinstitutionerna inte ska påverkas av att en ny pensionsordning införs. I direktiven finns en restriktion om att förslagen inte får medföra ökade nettokostnader för staten. 
 Den bedömning jag har gjort är att de premier som institutionerna betalat för förmånerna enligt  
 PISA-förordningen 
  har motsvarat den försäkringsmässiga kostnaden. Det innebär att det i det avseendet varken finns anledning att sänka eller höja statsbidragen vid ett byte av pensionsordning. Vidare är sedan 2008 de medel som avsatts för tjänstepensioner inkluderade i scen- konstinstitutionernas verksamhetsbidrag. Det innebär att det inte längre finns särskilda medel destinerade till pensioner, utan minskade eller ökade kostnader för pensioner får hanteras av institutionerna själva. 
 223 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 13.1.1 
  
 Dagens kostnader 
  
 De pensionsavgifter som jag i kapitel 11 föreslår att scenkonst- institutionerna ska betala från och med 2012 är med viss säker- hetsmarginal avvägda så att de tillsammans med de premier som institutionerna under en avvecklingsperiod ska betala till SPV inte ska kosta mer än dagens  
 AIP-avgifter 
  och  
 PISA-premier. 
  Vid den avvägningen har jag utgått från de avgifter och de premier som enligt uppgifter från Pensionsvalet respektive SPV betalats för år 2007. De uppgifterna har justerats i tre avseenden. (1) Eftersom  
 AIP-avgiften 
  till Pensionsvalet 2007 var 3,3 procent av lönen och 2008 höjdes till 4,3 procent, har de avgiftsbeloppen höjts med förhållandet mellan 4,3 och 3,3. (2) Premiebeloppen för ålderspension före 65 år för dansare och sångare har reducerats med 41 miljoner kronor. Det är den beräknade kostnaden för omställningsersättning och efterlön exklusive särskild löneskatt på pensionskostnader, som jag har föreslagit inte direkt ska belasta institutionerna. I stället ska statsbidragen till berörda institutioner minska med det beloppet plus ett belopp motsvarande den särskilda löneskatten. (3) Riskpremien för sjukpension, efterlevandepension och premiebefrielse är 1,3 procent av lönen 2009. Eftersom den var 1,1 procent 2007 har premiebeloppen höjts med förhållandet mellan 1,3 och 1,1. 
 224 
 SOU 2009:50 Konsekvenser 
 Tabell 13.1 Institutionernas justerade pensionskostnad 2007, exklusive särskild löneskatt, fördelad på pensionsålder och förmån 
  
 Pensionsålder enligt PISA- 
  
 Antal anställda 
  
 Förmån 
  
 Premie 
 1  
 resp. pensions- 
  
 förordningen 
  
 2007 
  
 avgift 
  
 2  
  
 2007 kr 
  
 41 år 
  
 197 
  
 52 år 
  
 293 
  
 59 år 
  
 590 
  
 60 år 
  
 503 
  
 63 år 
  
 893 
  
 65 år 
  
 3 195 
  
 Samtliga 
  
 5 671 
  
 ÅP före 65 år 
 3 
  
 10 587 688 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 1 400 582 
  
 Värdesäkring 
  
 765 399 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 664 962 
  
 AIP 
  
 2 229 580 
  
 Samtliga 
  
 15 648 211 
  
 ÅP före 65 år 
 4 
  
 8 961 070 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 4 454 429 
  
 Värdesäkring 
  
 1 167 075 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 1 011 339 
  
 AIP 
  
 3 447 763 
  
 Samtliga 
  
 19 041 676 
  
 ÅP före 65 år 
  
 18 323 545 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 3 563 792 
  
 Värdesäkring 
  
 2 068 546 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 1 934 407 
  
 AIP 
  
 6 194 637 
  
 Samtliga 
  
 32 084 927 
  
 ÅP före 65 år 
  
 16 696 334 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 9 245 846 
  
 Värdesäkring 
  
 2 371 713 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 2 133 348 
  
 AIP 
  
 7 294 908 
  
 Samtliga 
  
 37 742 150 
  
 ÅP före 65 år 
  
 8 527 907 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 7 946 624 
  
 Värdesäkring 
  
 3 692 692 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 3 333 911 
  
 AIP 
  
 11 850 887 
  
 Samtliga 
  
 35 352 022 
  
 ÅP före 65 år 
  
 - 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 28 486 183 
  
 Värdesäkring 
  
 11 652 033 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 10 552 743 
  
 AIP 
  
 41 236 978 
  
 Samtliga 
  
 91 927 937 
  
 ÅP före 65 år 
  
 63 096 544 
  
 ÅP fr.o.m. 65 år 
  
 55 097 456 
  
 Värdesäkring 
  
 21 717 458 
  
 Risk (EP, SjP och PB) 
  
 19 630 710 
  
 AIP 
  
 72 254 754 
  
 Samtliga 
  
 231 796 922 
  
 Källa:  
 Beräkningarna gjorda av utredningen på datamaterial från SPV och Pensionsvalet. 
  
 1 
  
 Riskpremien är genomgående höjd med 1,3/1,1. 
  
 2 
  
 Pensionsavgiften för AIP är genomgående höjd med 4,3/3,3. 
  
 3 
  
 Premien är minskad med 22 205 770 kr (kostnaden för omställningsersättning/efterlön). 
  
 4 
  
 Premien är minskad med 18 794 230 kr (kostnaden för omställningsersättning/efterlön). 
  
 225 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 Den totala kostnadsramen för institutionerna är alltså enligt dessa beräkningar 232 miljoner kronor i 2007 års nivå. 
  
 13.1.2 
  
 Framtida kostnader 
  
 Med ledning av uppgifter från Pensionsvalet och SPV om pensions- åldrar, lönenivåer och inbetald  
 AIP-avgift 
  2007 har en uppskattning gjorts av vad pensionsavgifterna och andra pensionskostnader kommer att uppgå till 2012, 2017 och i ett fullfunktionsstadium, då tilläggsavgifter inte längre betalas. Uppskattningen är gjord utifrån vad kostnaden skulle ha varit om de villkor som föreslås gälla 2012, 2017 respektive i ett fullfunktionsstadium 2037 skulle ha gällt 2007. 
 226 
 SOU 2009:50 Konsekvenser 
 Tabell 13.2 Institutionernas uppskattade framtida pensionskostnad, exklusive särskild löneskatt, fördelad på pensionsålder och förmån 
  
 PÅ enligt 
  
 Antal 
  
 Förmån 
  
 Initialt 2012, 
  
 Efter 5 år 
  
 Slutligt 2037, 
  
 PISA 
  
 anställda 
  
 nivå 2007 tkr 
  
 2017, nivå 
  
 nivå 2007 tkr 
  
 2007 
  
 2007 tkr 
  
 41 år 
  
 197 
  
 ÅP före 65 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 520 
  
 520 
  
 520 
  
 Risk 
  
 660 
  
 660 
  
 660 
  
 AIP 
  
 4 970 
  
 4 970 
  
 4 720 
  
 Samtliga 
  
 6 150 
  
 6 150 
  
 5 900 
  
 52 år 
  
 293 
  
 ÅP före 65 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 800 
  
 800 
  
 800 
  
 Risk 
  
 1 010 
  
 1 010 
  
 1 010 
  
 AIP 
  
 9 620 
  
 9 620 
  
 8 400 
  
 Samtliga 
  
 11 430 
  
 11 430 
  
 10 210 
  
 59 år 
  
 590 
  
 ÅP före 65 
  
 5 450 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 1 440 
  
 1 440 
  
 1 440 
  
 Risk 
  
 1 930 
  
 1 930 
  
 1 930 
  
 AIP 
  
 12 260 
  
 12 260 
  
 10 800 
  
 Samtliga 
  
 21 610 
  
 15 630 
  
 14 170 
  
 60 år 
  
 503 
  
 ÅP före 65 
  
 4 390 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 1 700 
  
 1 700 
  
 1 700 
  
 Risk 
  
 2 130 
  
 2 130 
  
 2 130 
  
 AIP 
  
 24 400 
  
 24 400 
  
 20 210 
  
 Samtliga 
  
 33 390 
  
 28 230 
  
 24 040 
  
 63 år 
  
 893 
  
 ÅP före 65 
  
 1 430 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 2 760 
  
 2 760 
  
 2 760 
  
 Risk 
  
 3 330 
  
 3 330 
  
 3 330 
  
 AIP 
  
 31 500 
  
 31 500 
  
 26 930 
  
 Samtliga 
  
 40 850 
  
 37 590 
  
 33 020 
  
 65 år 
  
 3 195 
  
 ÅP före 65 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 9 590 
  
 9 590 
  
 9 590 
  
 Risk 
  
 10 560 
  
 10 560 
  
 10 560 
  
 AIP 
  
 83 740 
  
 83 740 
  
 67 440 
  
 Samtliga 
  
 103 890 
  
 103 890 
  
 87 590 
  
 Samtliga 
  
 5 671 
  
 ÅP före 65 
  
 11 270 
  
 - 
  
 - 
  
 Fond 
  
 16 810 
  
 16 810 
  
 16 810 
  
 Risk 
  
 19 620 
  
 19 620 
  
 19 620 
  
 AIP 
  
 166 490 
  
 166 490 
  
 138 500 
  
 Samtliga 
  
 214 190 
  
 202 920 
  
 174 930 
  
 Källa:  
 Beräkningarna gjorda av utredningen och Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV och Pensions- valet. 
 227 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 Att beräkna vad kostnaderna blir från och med 2012 går inte att göra med någon stor precision. En svårighet är att uppskatta hur stor del av lönen för de olika pensionsåldrarna som kommer att ligga över gränsvärdet 7,5 inkomstbasbelopp. Det har stor betydelse för utfallet eftersom nivån på den föreslagna pensions- avgiften är väsentligt högre över det gränsvärdet. 
 Tabellen visar att institutionernas pensionskostnader 2012 kommer att vara 17,6 miljoner kronor lägre än vad de är i dag. Det ger en säkerhetsmarginal på 8 procent, vilket får anses rimligt med hänsyn till osäkerheten i beräkningarna. När premier 2017 inte längre betalas till SPV har marginalen ökat till 29 miljoner kronor och när alla tilläggsavgifter är betalda i slutet på  
 2030-talet 
  är kostnaderna enligt beräkningarna 57 miljoner kronor lägre än i dag. Kostnaderna kommer alltså att i reala termer successivt sjunka under lång tid framöver. Att det uppstår en puckel i kostnaderna vid övergång från ett förmånsbestämt till ett avgiftsbestämt system är svårt att undvika om den generation som är med om övergången inte ska förlora på systemskiftet. 
 Men det är mycket som kommer att kunna hända under tiden fram till  
 2030-talet 
  som ändrar på kalkylen. Redan under de fem åren från 2007 till 2012 kommer förutsättningarna för beräk- ningarna att hinna ändras. Det hindrar dock inte att uppgifterna bör kunna användas som underlag för de pensionsförhandlingar som förestår. 
 Här följer närmare förklaringar till tabellen. 
 ÅP före 65 
 Avser de kollektiva premier för ålderspension före 65 år som ska betalas till SPV för de fem årskullar som fortsätter att omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  Premierna ska betalas för dem med pensions- åldrarna 59, 60 och 63 år, inte för dem med pensionsåldrarna 41 och 52 år. Premiekostnaden är störst 2012, därefter minskar de årligen med cirka 2,25 miljoner kronor allteftersom årskullarna uppnår pensionsåldern. 
 Premierna för ålderspension från och med 65 år och värde- säkring för dem som fortsätter att omfattas av  
 PISA-förordningen 
  ingår inte här utan i de belopp som redovisas som AIP. 
 228 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 Fond 
 Avser den kollektiva avgift på 1 procent av lönen som föreslås gå till en fond för förtida pensionering av konstnärliga skäl och stöd för karriärväxling. Den tas ut på all personal. Utöver 1 procent ska ett belopp motsvarande särskild löneskatt på pensionskostnader betalas. Det visas inte i denna sammanställning eftersom alla övriga kostnader redovisas utan pålägg för särskild löneskatt. 
 Risk 
 Avser den riskpremie för efterlevandepension, sjukpension och premiebefrielse som betalas till SPV. Riskförsäkringen föreslås initialt ligga kvar hos SPV, men ska 2017 ha omförhandlats och placerats hos en annan försäkringsgivare. Här antas kostnaden fortsatt vara densamma, 1,3 procent av lönen. 
 AIP 
 Avser de höjda pensionsavgifter och de tilläggsavgifter som jag föreslagit i kapitel 11 (tabellerna 11.1 och 11.2). Avgifterna kommer att i stort sett ligga på samma nivå under de fem första åren eftersom tilläggsavgifterna först därefter börjar trappas av. Kostnaden för tilläggsavgiften är som högst i början, då den enligt beräkningarna uppgår till 28 miljoner kronor. 
  
 13.1.3 
  
 Kostnad för olika personalkategorier 
  
 Kostnaderna för olika personalkategorier kommer att förändras olika. Naturligtvis sjunker de drastiskt för dansare och sångare eftersom de inte belastas med kostnaden för omställningsersättning och efterlön, men även för annan personal sker stora förändringar. Här följer en tabell som visar förändringarna. 
 229 
 Konsekvenser SOU 2009:50 
 Tabell 13.3 Institutionernas uppskattade pensionskostnader, exklusive särskild löneskatt, per person och pensionsålder i kronor per månad olika år 
  
 PÅ enligt PISA- 
  
 Antal anställda 
  
 Kronor/månad i 2007 års nivå 
  
 förordningen 
  
 2007 
  
 Nuvarande 
  
 Nytt system 
  
 2007–2011 
  
 2012 
  
 2017 
  
 2037 
  
 41 år 
  
 197 
  
 16 013 
  
 2 603 
  
 2 603 
  
 2 496 
  
 52 år 
  
 293 
  
 10 761 
  
 3 250 
  
 3 250 
  
 2 904 
  
 59 år 
  
 590 
  
 4 532 
  
 2 978 
  
 2 208 
  
 2 002 
  
 60 år 
  
 503 
  
 6 253 
  
 5 404 
  
 4 677 
  
 3 983 
  
 63 år 
  
 893 
  
 3 299 
  
 3 642 
  
 3 508 
  
 3 081 
  
 65 år 
  
 3 195 
  
 2 398 
  
 2 709 
  
 2 709 
  
 2 284 
  
 Samtliga 
  
 5 671 
  
 4 009 
  
 3 147 
  
 2 982 
  
 2 571 
  
 Källa:  
 Beräkningarna gjorda av utredningen och Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV och Pensions- valet. 
 Beräkningarna är inte gjorda utifrån beloppen i tabell 13.2 utan utifrån bakomliggande ej avrundade belopp. Antal anställda är ett genomsnitt under året som SPV har beräknat genom att summera alla anställningar den första i varje månad under 2007 och därefter dela det antalet med 12. I uppgifterna för nuvarande system 2007– 2011 ingår den kostnad för omställningsersättning och efterlön på 41 miljoner kronor som statsbidragen 2012 ska minska med för de institutioner som anställer dansare och sångare. Utslaget per dansare handlar det om 9 393 kronor per månad och per sångare om 5 345 kronor per månad. Som framgår av tabellen ingår inte den kostnaden från och med 2012. Den höga kostnaden för anställda med pensionsålder 60 år beror till del på att institutionschefer ingår i den gruppen. 
 En delvis annan bild av hur kostnaden för de olika kategorierna anställda förhåller sig till varandra och förändras över tiden får man om den uttrycks som procent av utbetald lön. 
 230 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 Tabell 13.4 Institutionernas uppskattade pensionskostnader, exklusive särskild löneskatt, per person och pensionsålder i procent av utbetald lön olika år 
  
 PÅ enligt 
  
 Antal 
  
 Procent av utbetald lön 
  
 PISA 
  
 anställda 
  
 Nuvarande 
  
 Nytt system 
  
 2007 
  
 2007–2011 
  
 2012 
  
 2017 
  
 2037 
  
 41 år 
  
 197 
  
 73,0 
  
 11,9 
  
 11,9 
  
 11,4 
  
 52 år 
  
 293 
  
 47,2 
  
 14,3 
  
 14,3 
  
 12,7 
  
 59 år 
  
 590 
  
 22,3 
  
 14,6 
  
 10,9 
  
 9,8 
  
 60 år 
  
 503 
  
 22,2 
  
 19,2 
  
 16,6 
  
 14,2 
  
 63 år 
  
 893 
  
 12,8 
  
 14,2 
  
 13,6 
  
 12,0 
  
 65 år 
  
 3 195 
  
 9,6 
  
 10,8 
  
 10,8 
  
 9,1 
  
 Samtliga 
  
 5 671 
  
 16,2 
  
 12,7 
  
 12,1 
  
 10,4 
  
 Källa:  
 Beräkningarna gjorda av utredningen och Cruz Försäkringsrutin på datamaterial från SPV och Pensions- valet. 
 Av beloppen i tabellerna 13.1 och 13.2 kan man sluta sig till vad förändringarna beror på. Den stora posten är kostnaden för AIP- avgiften, vars förändring finner sin förklaring i de pensionsavgifter och tilläggsavgifter som är föreslagna i tabellerna 11.1 och 11.2. Stor betydelse har därvid andelen anställda med lön över 7,5 inkomstbasbelopp för de olika pensionsåldrarna, vilken framgår av tabell 11.3, och vad den delen av lönen kostar i dagens förmåns- bestämda system. Att kostnaden ökar för pensionsåldrarna 63 och 65 år beror till viss del på att pensionsavgiften höjs från 4,3 till 4,5 procent 
  
 5 
  
 , en nästan femprocentig ökning. Utfallet av växlingen från ett förmånsbestämt till ett avgiftsbestämt system har också betydelse. 
 Det blir institutionernas och Svensk Scenkonsts sak att bedöma om omfördelningen av kostnaderna mellan de olika kategorierna anställda bör föranleda en justering mellan institutionerna av stats- bidragen. I vart fall blir det en sänkning av statsbidragen för institutioner med dansare och sångare bland sin personal. Med tanke på de erfarenheter som finns från tidigare justeringar av statsbidragen till institutionerna bör, som tidigare nämnts, justeringarna denna gång grundas på personalsammansättningen under fler än ett år. 
  
 5  
 En sådan höjning kan ha kommit tidigare. 
 231 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 13.1.4 
  
 Administration 
  
 För institutionerna får mina förändringsförslag inte bara konsekvenser för pensionskostnadernas fördelning på personal- kategorier utan även för institutionernas pensionshantering. Rapporteringen till SPV kommer att behöva fortgå för all personal fram till och med år 2016. Därefter handlar det bara om dansare och sångare och anställda som fortsätter att omfattas av PISA- förordningen beträffande förmånsbestämd ålderspension. Det gäller personer som inte avgått vid pensionsåldern och personer som uppbär tillfällig sjukpension. 
 Rapporteringen av uppgifter för den avgiftsbestämda pensionen AIP kommer att bli mer krävande än i dag. Det följer av att pensionsavgiften har olika nivåer beroende på typ av anställning, födelseår och om den ska beräknas på lön under eller över 7,5 inkomstbasbelopp. För att avgöra om lönen överstiger 7,5 inkomstbasbelopp bör man utgå från månadslönen, inte årslönen. Det betyder att rapportering och betalning bör ske månadsvis. 
 Förändringar i administrationen hos institutionerna, hos SPV och hos Pensionsvalet betyder också förändrade kostnader för administrationen. En tillkommande kostnad följer av den inte obetydliga informationsinsats som övergången till en ny pensions- ordning föranleder. 
  
 13.2 
  
 För statsbudgeten 
  
 Enligt utredningens direktiv ska jag beskriva vilka konsekvenser förslagen får för statsbudgeten, särskilt i den utsträckning förslagen medför ändringar i fråga om statens inkomster och utgifter och dessas fördelning mellan skilda budgetår. 
  
 13.2.1 
  
 Premiebefrielse för AIP 
  
 I kapitel 7 föreslår jag att scenkonstinstitutionerna från och med 2010 ska omfattas av den statliga premiebefrielseförsäkringen avseende AIP. Det betyder att avgifterna för att upprätthålla försäkringen vid långtidssjukskrivning, tillfällig sjukpension och sjukpension ska betalas från anslaget Statliga tjänstepensioner m.m. Förslaget innebär att AIP likställs med den individuella ålders- 
 232 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 pensionen och Kåpan enligt PA 03, där avgifterna för statligt anställda under motsvarande omständigheter betalas via anslaget. 
 Premiebefrielsen finansieras av riskpremien, vilket innebär att kostnaden fördelas på kollektivet av arbetsgivare som ingår i den statliga försäkringsrörelsens riskrörelse. SPV har tillämpat samma premiesats för  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna som för de statliga myndigheterna, trots att institutionerna hittills inte har omfattats av premiebefrielse för avgiftsbestämd ålderspension. I förhållande till vad som gäller för närvarande innebär förslaget en ökad kostnad för riskrörelsen, vilket i princip betyder att utrymmet för premierabatter till myndigheterna minskar. Denna effekt är dock så förhållandevis liten att den inte bedöms få någon betydelse för de premier som kommer att behöva tas ut. 
  
 13.2.2 
  
 Kollektiva premier för respektive pensionsålder 
  
 I kapitel 10 föreslår jag att de individuella premierna för ålders- pensionen före 65 år enligt  
 PISA-förordningen 
  från och med den 1 januari 2010 ska ersättas av kollektiva premier för respektive pensionsålder. Förslaget får inga konsekvenser för statsbudgeten eftersom det endast innebär en omfördelning av premiekostnader mellan olika individer. 
 Förslaget kan dock inverka på den premie som en viss arbetsgivare ska betala. Beroende på bland annat ålders- och lönestruktur hos de anställda med en viss pensionsålder hos den arbetsgivaren, kan premien enligt nuvarande regler för de anställda med den pensionsåldern avvika från genomsnittet hos samtliga arbetsgivare. Eventuellt skulle detta kunna motivera en omräkning av statsbidragen och därmed en flyttning av medel mellan anslag eller anslagsposter inom utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid. 
  
 13.2.3 
  
 Avveckling av  
  
 PISA-förordningen 
  
 I kapitel 7 föreslår jag att  
 PISA-förordningen 
  ska avvecklas under perioden  
 2012–2016. 
  Förslaget innebär att inbetalningarna till inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter minskar markant redan 2012. Det beror på att från och med 2012 kommer premier för förmånsbestämd ålderspension endast att betalas för dem som ska 
 233 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 fortsätta att omfattas av de nuvarande pensionsreglerna i PISA- förordningen, det vill säga de som den 1 januari 2012 har högst fem år kvar till pensionsåldern, de som uppbär sjukpension samt vissa teaterchefer. Effekten på anslaget Statliga tjänstepensioner m.m. kommer dock att dröja och belastningen kommer att minska successivt, eftersom redan beviljade och intjänade förmåner fortsatt kommer att belasta anslaget. Utgiftsminskningarna börjar först 2017 efter att de som kvarstår på  
 PISA-förordningen 
  har uppnått pensionsåldern. I inkomst- och utgiftstermer innebär detta en påverkan på statsbudgeten. I systemet för premieberäkning ligger dock att detta ska vara kostnadsmässigt neutralt, eftersom de premier som inbetalats är beräknade för att täcka framtida kostnader för förmånsutbetalningar. 
 Vidare föreslår jag i kapitel 7 att  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna som längst till och med 2017 ska fortsätta att omfattas av den statliga riskförsäkringen, det vill säga bestämmel- serna om sjukpension och efterlevandepension samt premiebefri- else. När bestämmelserna upphör kommer det att få betydelse för såväl inkomst- som utgiftssidan. 
 Sammantaget innebär förlagen i kapitel 7 att premiebetalningen upphör i allt väsentligt 2017, dels eftersom de fem åldersgrupper som ska vara kvar på nuvarande regler uppnått sin pensionsålder, dels för att riskförsäkringen upphör. Möjligen kan det finnas några personer med partiell tillfällig sjukpension eller någon teaterchef som det fortfarande ska betalas premier för. Från och med 2017 kommer det inte att tillkomma nya fall av långtidssjukskrivna, tillfälliga sjukpensionärer och sjukpensionärer. 
 I avsnitt 13.1 med tabellerna 13.1 och 13.2 har jag redovisat beräkningar av hur förslagen till förändringar i pensionsvillkoren påverkar institutionernas kostnader. Av dessa beräkningar följer att 2012 minskar institutionernas premieinbetalningar till inkomst- titeln från 200,5 miljoner kronor (inklusive justeringen för ändrad riskpremie om + 3 miljoner kronor) till knappt 41 miljoner kronor 
  
 6 
  
 . Av detta belopp avser cirka 21 miljoner kronor kostnader för ålderspension och värdesäkring. Beloppet beräknas minska årligen med 4,2 miljoner kronor för att i princip upphöra från och med 2017. Då upphör även institutionerna att betala riskpremier. 
  
 6  
 Den avgift som Kulturrådet och Kammarkollegiet ska betala på 41 miljoner kronor med tillägg för särskild löneskatt på pensionskostnader på 9,9 miljoner kronor tillkommer, se avsnitt 13.2.4. 
 234 
 SOU 2009:50 Konsekvenser 
 Sammantaget innebär det att institutionernas betalning till inkomsttiteln i praktiken helt upphör 2017. 
 I SPV:s redovisning av förmåner som belastar anslaget finns det ingen särskild markering för olika arbetsgivare, vilket gör att det saknas uppgift om vad anslagsbelastningen uppgår till avseende anställda och före detta anställda vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna. SPV har dock kunnat identifiera de personer som från och med juli 1990 har avgått från en anställning vid en institution. För dem var belastningen på anslagsposten Statlig tjänstepensionering cirka 100 miljoner kronor under 2007, medan den totala belastningen var 6 800 miljoner kronor. 
 Det kan konstateras att de anställda vid institutionerna utgör en liten del av dem som omfattas av den statliga tjänste- pensioneringen. Sett till dem som är aktiva eller har rätt till fribrev enligt PA 03 och motsvarande  
 PISA-förordning, 
  utgjorde de vid utgången av 2007 cirka 6 200 av totalt 250 700. 
  
 13.2.4 
  
 Omställningsförmåner till sångare och dansare 
  
 Enligt förslagen i kapitel 10 ska ansvaret för att betala kostnaden för förmåner till sångare och dansare den 1 januari 2012 flyttas från  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutionerna till Kulturrådet och Kammarkollegiet. Dessa båda myndigheter ska betala både premier för pension före 65 år för de dansare och sångare som är kvar på nuvarande bestämmelser, och avgift för omställningsersättning och efterlön för de sångare och dansare som går över till de nya bestämmelserna. Avgiften är föreslagen till 41 miljoner kronor i 2008 års nivå och är beräknad så att den långsiktigt ska täcka kostnaden för förmånerna. Betalning sker till SPV och redovisning sker på inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter. 
 De premier/avgifter som Kulturrådet och Kammarkollegiet betalar ska belasta de anslag på utgiftsområde 17 från vilka stats- bidrag till institutionerna utbetalas. Det innebär att utbetalningar från staten av statsbidrag, och inbetalningar till staten av premier, ersätts av inomstatliga betalningar. Därmed övergår skattskyldig- heten för särskild löneskatt på pensionskostnader från institutio- nerna till staten. 
 Detta leder till en förskjutning av tidpunkten då skatten tillförs inkomsttitel för särskild löneskatt, från det år då förmånen tjänas in till det år då förmånen betalas ut. Anslagen under utgiftsområde 
 235 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 17 kommer att precis som för närvarande belastas för de belopp som ska täcka kostnaden för den särskilda löneskatten det år då förmånerna tjänas in. Det sker genom att Kulturrådet och Kammarkollegiet betalar en avgift motsvarande särskild löneskatt till inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter. Detta innebär ett påslag om 9,9 miljoner kronor på avgiften för omställningsersättning och efterlön. Betalning till inkomsttitel för särskild löneskatt kommer att ske det år som den intjänade förmånen betalas ut och därmed då belasta anslaget Statliga tjänstepensioner m.m. 
 Kostnaderna för de föreslagna reglerna för omställningsersätt- ning och efterlön till sångare och dansare täcks således av avgifter. Förslagen kommer dock att tidigarelägga vissa utbetalningar från anslaget statliga tjänstepensioner m.m. För de tidigaste årskullarna motsvaras kostnaderna för omställningsersättning och efterlön till stor del av värdet av det beräkningsfribrev för den antastbara pensionen före 65 år som har intjänats till och med den 31 decem- ber 2011 enligt  
 PISA-förordningen. 
  Omställningsersättning kan dock tas ut tidigare än pensionen. De första omställnings- ersättningarna till sångare kan börja utbetalas i januari 2013. Då uppnår den första årskullen som de nya reglerna ska tillämpas för, det vill säga födda 1965, 48 års ålder. De första omställnings- ersättningarna till dansare kan börja utbetalas i januari 2015, då dansare födda 1976 uppnår 39 års ålder. Enligt nuvarande bestäm- melser skulle pensioner för sångare och dansare födda 1965 respektive 1976 kunna utbetalas med början tidigast i januari 2017. Vidare är beloppen för omställningsersättning enligt förslaget under fyra år högre än pensionen före 65 år enligt  
 PISA-förord- 
  ningen. Det femte året är ersättningsnivåerna i stort desamma och åren därefter är ersättningen enligt förslaget lägre. 
 Det kan tilläggas att det här endast rör ett fåtal personer, så effekten på anslaget blir marginell. 
  
 13.2.5 
  
 Övergångsfribrev 
  
 I kapitel 9 föreslår jag att det beräkningsfribrev för den antastbara pensionen före 65 år som intjänats till och med den 31 december 2011, ska ersättas av ett oantastbart övergångsfribrev från och med 65 år. För dansare och sångare påverkas övergångsfribrevet av att en del av värdet av beräkningsfribrevet för den antastbara pensio- nen används till att bekosta en rätt till omställningsersättning och 
 236 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 efterlön. Förslaget om övergångsfribrev är kostnadsmässigt neutral eftersom övergångsfribreven är avvägda så att deras värde ska vara lika med värdet för den intjänade antastbara pensionen. Däremot påverkas tidpunkten när belastning sker på anslag. 
 För till exempel en skådespelare född 1958 ersätts en förmån som skulle ha kunnat utbetalas  
 2017–2023 
  av en livsvarig förmån från och med 2023. Emellertid går det att göra ett förtida uttag av övergångsfribrevet från 61 år. Det innebär att övergångsfribrevet till skådespelaren i exemplet kan börja utbetalas 2019. Övergångs- fribrevet kan antingen tas ut temporärt eller livsvarigt. 
 För dansare och sångare blir bilden mer komplicerad eftersom en del av värdet av det antastbara beräkningsfribrev som intjänats används till att bekosta en rätt till omställningsersättning och efterlön som kan börja tidigare än vad pensionen skulle ha kunnat göra, och resten till en förmån som börjar först vid 65 års ålder. 
 Även i de här fallen blir effekterna på anslaget Statliga tjänste- pensioner m.m. marginella beroende på det ringa antal personer som berörs 
  
 13.2.6 
  
 Administrationskostnader 
  
 De förslag som jag lämnar har inverkan på SPV:s administration. Förslagen om nya förmåner och rutiner om premiefakturering innebär att SPV antingen kommer att behöva göra omprioriteringar i sin verksamhetsplanering eller behöva få täckning för ökade administrationskostnader. 
 SPV är en avgiftsfinansierad myndighet. Kostnader för SPV:s administration av statens avtalsförsäkringar täcks till största delen genom omkostnadsbelastningar på de premier som arbetsgivarna betalar till inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter. För admini- strationskostnader disponerar SPV ett belopp som anges i regleringsbrevet och som avräknas inkomsterna på inkomsttiteln. Investeringar exempelvis i form av systemutveckling påverkar låneramen. De avskrivningar som följer av investeringarna kan påverka det belopp som SPV bör få disponera från inkomsttiteln. 
 Förslaget att från och med den 1 januari 2010 ersätta de indivi- duella premierna för ålderspensionen före 65 år med kollektiva premier för respektive pensionsålder, innebär att SPV behöver göra anpassningar i system och administrativa rutiner redan under 2009. 
 237 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 Förslaget att den statliga premiebefrielseförsäkringen även ska omfatta AIP, medför systemanpassningar för både SPV och Pensionsvalet. Förslaget innebär att det måste ske ett informationsutbyte mellan SPV och Pensionsvalet. Det finns administrativa skillnader mellan AIP och den individuella ålders- pensionen och Kåpan att beakta. Exempelvis sker överföringar av uppgifter för den individuella ålderspensionen och Kåpan månads- vis, medan AIP hanteras årsvis. För att premiebefrielse ska gälla från och med 2010, bör SPV och Pensionsvalet göra systemanpass- ningar under 2010. Belastningen på anslaget Statliga tjänste- pensioner m.m. för premiebefrielse för AIP kommer att ske första gången 2011. 
 Fastställandet av övergångsfribreven kommer att kunna börja tidigast hösten 2012, eftersom det enligt förslaget ska krävas en anställning om 30 dagar både 2011 och 2012. Det innebär att SPV under 2012 bör anpassa systemen för att kunna fastställa och administrera övergångsfribreven senast 2013. 
 Förslaget om omställningsersättning och efterlön innebär att två nya förmåner ska implementeras i SPV:s system. De första avgångarna för sångare kan ske 2013 och för dansare 2015. Dessa förmåner är dessutom sammanlänkade med övergångsfribreven. Det innebär att systemanpassningar för att kunna administrera om- ställningsersättning och efterlön bör ske parallellt med övergångs- fribreven. 
 Jag har vidare föreslagit att de sångare och dansare som kvarstår på  
 PISA-förordningen 
  ska kunna välja en högre ersättning under de första fyra åren efter avgång. Regeln gäller från 2012 och kommer också att kräva systemanpassningar hos SPV. 
 Förslagen medför således investeringskostnader. De löpande administrationskostnaderna för  
 PISA-förordningen 
  minskar när förordningen successivt avvecklas. Från och med 2017 kommer institutionerna i princip inte att betala några premier för förmåner- na enligt  
 PISA-förordningen 
  och administrationen kommer att avse redan fastställda förmåner. 
 Den löpande administrationen för omställningsersättning och efterlön tillkommer dock. Mitt förslag till finansiering av om- ställningsersättning och efterlön innebär att en avgift ska betalas som motsvarar utbetalningarna av omställningsersättning och efterlön i ett fullfunktionsstadium. Till detta ska läggas SPV:s administrationsavgifter, som SPV bör få i uppdrag att beräkna. Jag 
 238 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 har för utredningens del antagit att belastningen på pensions- avgiften ska vara tre procent. 
  
 13.3 
  
 För skatter 
  
 Enligt utredningens direktiv ska jag uppmärksamma eventuella skattekonsekvenser av mina förslag men inte föreslå några ändringar i skattereglerna. 
  
 13.3.1 
  
 Omställningsersättning och efterlön 
  
 I kapitel 4 pekar jag på att det är oklart om avdragsrätt gäller för de premier som institutionerna betalar för förmånerna före 65 år enligt  
 PISA-förordningen. 
  Av bestämmelser i tryggandelagen och inkomstskattelagen följer att för att avdragsrätt ska föreligga för pensionsförsäkring, ska ålderspensionen dels vara oantastbar, dels inte börja utbetalas före 55 års ålder. Emellertid innefattar PISA- förordningen antastbara pensioner och två pensionsåldrar som är lägre än 55 år. 
 Enligt förslaget i kapitel 10 ska omställningsersättningen och efterlönen samt ålderspensionen före 65 år enligt  
 PISA-förord- 
  ningen från och med 2012 finansieras genom en fast avgift som Kulturrådet och Kammarkollegiet betalar till inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter. Eftersom myndigheter inte är skattskyldiga för inkomstskatt blir det inga konsekvenser för dem avseende inkomstskatt. Jämfört med nuvarande ordning, som innebär att prövningen av skattskyldigheten görs för respektive institution som omfattas av  
 PISA-förordningen, 
  blir det i många fall en förändring. En stor del av institutionerna bedrivs i aktiebolagsform och är skattskyldiga till inkomstskatt. En del av institutionerna är kommunalförbund eller ligger inom ramen för landstingens verk- samhet. Dessa är inte skattskyldiga till inkomstskatt i dag, enligt undantaget i 7 kap. 2 § inkomstskattelagen, vilket innebär att förslagen inte innebär några förändringar till den del dessa institu- tioner berörs. Ideella föreningar som har som huvudsakligt syfte att främja kulturella ändamål och uppfyller vissa krav i inkomstskatte- lagen är också redan i dag till stora delar undantagna från inkomst- skatt. 
 239 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 13.3.2 
  
 AIP-avgift 
  
 Enligt det förslag till kollektivavtalade pensioner som jag redovisar i kapitel 11, höjs pensionsavgiften för AIP för dem som 2012 och senare inte längre omfattas av  
 PISA-förordningen. 
  Den höjda avgiften finansieras av att premier för ålderspension enligt förord- ningen inte längre ska betalas. Avgiften är olika för anställda med pensionsålder 41 år, pensionsålder 52 år, pensionsåldrarna 59, 60 och 63 år samt pensionsålder 65 år enligt förordningen. Dessutom betalas en tilläggsavgift som är olika stor beroende på födelseår. 
 Avgiften är avdragsgill. Det handlar inte längre om antastbara pensioner före 65 år eller pensioner som betalas ut före 55 år. Det finns dock kvantitativa bestämmelser i 28 kap. inkomstskattelagen som reglerar avdragsrättens storlek. 
  
 13.3.3 
  
 Fond för förtida avgång 
  
 En annan del i förslagen i kapitel 11 är att institutionerna ska sätta av en kollektiv avgift i form av en viss procent av lönesumman till en fond för förtida avgång av konstnärliga skäl och till stöd och vägledning för dansare och sångare som avgår med omställnings- ersättning. En partssammansatt nämnd beslutar sedan om tilldel- ningen från fonden. Här antas att fonden är en egen juridisk person. En prövning av möjligheten till avdrag för arbetsgivaren för avsättning till fonden skulle kunna vara den generella bestämmelsen i 16 kap 1 § inkomstskattelagen om att kostnader för att förvärva och bibehålla intäkter är avdragsgilla. Det finns dock knappast ett sådant direkt samband mellan utgiften enligt förslaget och institu- tionens intäkter. 
 Ett alternativ skulle kunna vara att det bildas en personalstiftelse för ändamålet i fråga. En personalstiftelse är enligt tryggandelagen en av arbetsgivaren bildad stiftelse vars ändamål är att till anställda och efterlevande främja annan välfärd än pension, lön eller annan förmån som arbetsgivaren enligt anställningsavtal eller i övrigt är skyldig att utge. Vid bildandet av en personalstiftelse fordras en förmögenhetsöverföring av real egendom till stiftelsen. Avdrags- rätten för belopp som förs över till en personalstiftelse regleras i 16 kap. 14 § inkomstskattelagen, som hänvisar till tryggandelagens bestämmelser. 
 240 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 Ett kriterium för att bedöma avdragsrätten är om den ersättning fonden ska betala ut utgör annat än pension, lön eller annan förmån som annars utgår enligt anställningsavtal. Enligt prop. 1967:83 kan typiska ändamål för en personalstiftelse till exempel vara att lämna studie- och utbildningsstipendier och att lämna resestipendier. En personalstiftelse som utgör understödsstiftelse kan lämna arbets- löshetsunderstöd. Som förbjudna ändamål i Skatteverkets handled- ning för beskattning av inkomst anges om stiftelsen lämnar bidrag till utbildning med anknytning till företagets verksamhetsområde, eftersom det då inte kan betecknas som personalfrämjande åtgärder enligt tryggandelagens regler utan om företagets normala kostnader. Förhandsbesked i denna fråga kan inhämtas från Skatte- rättsnämnden. 
  
 13.4 
  
 För scenkonsten 
  
 Vilken påverkan som förslagen kommer att få på scenkonsten är naturligtvis en central fråga. De förslag som jag lägger fram syftar till att komma tillrätta med de problem som följer av den nuvarande pensionsordningen. Förslagen kommer, om de genom- förs, utan tvekan att medföra positiva effekter för scenkonsten. 
 Förslaget om att växla förmånsbestämda pensioner enligt PISA- förordningen mot avgiftsbestämd pension och förslaget om en indirekt finansiering av omställningsersättning och efterlön till sångare och dansare gör institutionernas pensionskostnader förut- sägbara och stabila. Med förslagen minskar även skillnaderna i kostnader mellan olika typer av uppsättningar och mellan att anställa olika individer. Detta bör få en positiv inverkan i synnerhet på danskonsten, som besvärats av särskilt stor osäkerhet i dessa avseenden. Själva det faktum att pensionskostnaderna inte ska behöva vara en faktor att ta hänsyn till vid planeringen av en före- ställning bör gagna scenkonsten 
 Vidare innebär förslaget att samtliga dansare och sångare som anställs vid en institution får högre avsättningar till sin pension från och med 65 år. Det är dock i första hand de fast anställda som kommer att kvalificera sig för omställningsersättning och efterlön. 
 När det gäller dansare och sångare riskerar de med den nuva- rande ordningen en låg pension från och med 65 år. De förslag som jag har lagt innebär dels högre avsättningar till pensionen från och med 65 år, dels en högre initial ersättning vid avgången från 
 241 
  
 Konsekvenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 anställningen i form av omställningsersättning. Omställnings- ersättningen kan beroende på den enskildes behov tas ut tidigare än ålderspensionen före 65 år enligt  
 PISA-förordningen. 
  Sammantaget bör detta ge goda möjligheter till karriärutveckling alternativt karriärväxling. Förutsättningarna för att fortsättningsvis tjäna in allmän pension och även tjänstepension förbättras. 
 Det krävs en ökad medvetenhet hos dansare och sångare om att de behöver fortsätta att arbeta efter avslutad karriär. Den slutsatsen kan man dra av den undersökning av vilka inkomster som pensionerade scenkonstnärer har, som redovisas i avsnitt 4.2.5. Till det ändamålet är bytet av benämning från pension till omställnings- ersättning och efterlön en viktig signal. 
 Förslaget om högre  
 AIP-avgift 
  för de grupper som enligt PISA- förordningen har 59, 60 och 63 års pensionsålder och förslaget om en fond för förtida avgång av konstnärliga skäl syftar till att öka flexibiliteten vad gäller pensionsavgångar. Behovet av att avgå före 65 år skiljer sig mellan olika individer. De högre avsättningarna för individen och den särskilda fonden som institutionen kan ansöka om medel från, gör det möjligt för individen att trappa ner eller lämna sin tjänst i förtid. Den konstnärliga kvaliteten bör gagnas av detta. 
 Avslutningsvis innebär förslagen om en avveckling av PISA- förordningen och en utökad kollektivavtalad avgiftsbestämd pensionsplan att ansvaret för pensionsvillkoren hamnar hos parterna på scenkonstområdet och inte hos staten. Svensk Scenkonst och dess fackliga motparter kommer därigenom få en stärkt ställning, vilket måste anses vara av godo för scenkonsten. 
  
 13.5 
  
 Kommittéförordningen 
  
 Enligt  
 14–15 
  §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska eventuell påverkan på kostnader eller intäkter för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda redovisas i betänkandet. Vidare ska eventuella konsekvenser anges om förslagen har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
 242 
  
 SOU 2009:50 
  
 Konsekvenser 
  
 Konsekvenserna på statsbudgeten och för institutionerna har beskrivits ovan. Jag kan i övrigt inte se att förslagen har någon direkt påverkan på kostnader eller intäkter för kommuner, landsting etc. 
 Enligt min bedömning har förslagen i betänkandet inte heller någon påverkan på övriga områden som specificeras i kommitté- förordningen. Jag vill emellertid tro att kommuner och landsting kommer att uppleva det som positivt att ansvaret för pensions- villkoren och deras finansiering tydliggörs. Många institutioner finansieras av såväl statsbidrag som bidrag från kommuner och landsting. När kostnaderna för premierna enligt  
 PISA-förordningen 
  har ökat har det i vissa fall varit nödvändigt att andra finansiärer än staten skjutit till medel. Förslagen om att omställningsersättning och efterlön till sångare och dansare ska finansieras genom en avgift som Kammarkollegiet och Kulturrådet ska betala, innebär att kostnaderna för dessa förmåner helt kommer att finansieras med statliga medel. Som stora bidragsgivare till den regionala och lokala scenkonsten bör kommuner och landsting dessutom komma att gagnas av de stabilare och bättre förutsättningar i övrigt för institutionernas verksamhet som mina förslag ger. 
 När det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män kan jag inte se att de föreslagna pensionsvillkoren i sig har någon betydelse. Storleken på pensionen blir än mer beroende av vilka förvärvs- inkomster som individen haft. Att växlingen från förmånsbestämda till avgiftsbestämda pensioner skulle gynna endera könet vill jag låta vara osagt. Möjligen skulle man kunna påstå att växlingen från en temporär pension före 65 år till en livsvarig pension från och med 65 år gynnar kvinnor eftersom de genomsnittligen lever längre än män. 
 I avsnitt 4.2.5 redovisas en undersökning av vilka inkomster scenkonstnärer som avgått med pension enligt  
 PISA-förordningen 
  hade 2007. För gruppen som var 65 år och äldre var pensionen generellt sett något högre för män än för kvinnor. För gruppen som var yngre än 65 år var tvärt om inkomsterna högre för kvinnor än för män. Det beror på att kvinnor i större utsträckning än män fortsatt att arbeta efter pensionsavgången. Om det i sin tur beror på att män haft svårare än kvinnor att få jobb, bör förslaget om omställningsersättning vara en särskilt angelägen reform för männen. 
 243 
  
 14 
  
 Författningskommentarer 
  
 14.1 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
  
 icke-statlig 
  anställning 
 Författningsförslaget innehåller de förändringar som förslås träda i kraft den 1 januari 2010 och innebär att det införs två nya särskilda bestämmelser i bilaga A. 
 Bakgrunden till den nya särskilda bestämmelsen 3 beskrivs i avsnitt 
  
 10.2.1 
  
 och till den nya särskilda bestämmelsen 8 i avsnitt 7.2.5. 
  
 14.2 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
  
 icke-statlig 
  anställning 
 Författningsförslagen 2 och 3 innehåller de förändringar som före- slås träda i kraft den 1 januari 2012. Författningsförslag 2 innehåller framför allt avvecklingen av ålderspensionen inom den statliga tjänste- pensioneringen för området. 
 2 § 
 Ändringen är endast en konsekvensändring till de övriga ändringarna. 
 245 
  
 Författningskommentarer 
  
 SOU 2009:50 
  
 3 § 
 Bakgrunden till ändringen beskrivs i avsnitt 9.2.2. Nuvarande lydel- se är endast tillämplig på anställda med tjänstepensionsrätt inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet och kan därför upphävas. I stället föreslås att paragrafen får en ny lydelse som reglerar rätten till det övergångsfribrev som ska komma i stället för pension före 65 år för dem för vilka reformen innebär att de inte kan få någon pensions- förmån före 65 år. 
 Övergångsfribrevet gäller en livsvarig förmån från och med 65 år. Det kan dock med omräkning av beloppet tas ut från en annan ålder eller som en temporär förmån enligt vad som gäller för fribrev för ålderspension enligt 31 § jämförd med 21 § PA 03. 
 För dem som har en sjukpension över årsskiftet 2011/2012 före- slås en specialregel. Sjukpension är en förmån som kan beviljas den som entledigats på grund av att han eller hon har beviljats en hel sjukersättning som inte är tidsbegränsad. Om sjukersättningen dras in före pensionsåldern och detta får till konsekvens att den nya lydel- sen blir tillämplig på arbetstagaren från en senare tidpunkt än den 1 januari 2012, bör arbetstagaren bli berättigad till övergångsfribrev även om han eller hon inte var anställd under 2011 och 2012. 
 Bakgrunden till tredje stycket finns i avsnitt 9.2.3. Inskränk- ningen gäller inte den som har ett fribrev för pension före 65 år men valt att inte få det utbetalt till exempel för att kunna bli berät- tigad till omställningsersättning och efterlön enligt författnings- förslag 3. 
  
 4–7 
  och 10 §§ 
 Paragraferna är endast tillämpliga på anställda med tjänstepensions- rätt inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet och kan därför upphävas. 
 Bilaga A 
 Den särskilda bestämmelsen 3 gäller endast sådana anställda som ska vara kvar på de äldre bestämmelserna och kan därför utgå. De särskilda bestämmelserna  
 4–5 
  är endast tillämpliga på anställda med tjänstepensionsrätt inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet och kan därför utgå. Arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  dans- och musikgrupper finns med i bilagan med den särskilda bestämmelsen 6 innebärande 
 246 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningskommentarer 
  
 att de kan anslutas efter beslut av Statens pensionsverk (SPV). Det har dock inte fattats något beslut om anslutning av arbetstagare vid någon sådan grupp. Det bör inte vara möjligt att under avvecklings- skedet ansluta arbetstagare vid sådana grupper genom beslut av SPV. Dessa arbetstagare och den anslutande särskilda bestämmel- sen utgår därför från bilagan. Bakgrunden till den nya särskilda bestämmelsen 9 beskrivs i avsnitt 7.1. 
 Bilaga B 
 Den nuvarande lydelsen reglerar pensionsåldrar och beräkning av pensioner före 65 år och kan därför utgå. I den nya lydelsen regle- ras i stället beräkningen av övergångsfribrevet enlig 3 §. Bakgrunden beskrivs i avsnitt 9.2.2. 
 Bilaga C 
 Bilagan är endast tillämplig på anställda med tjänstepensionsrätt inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet och kan därför upphävas. 
 Ikraftträdandebestämmelserna 
 Bakgrunden till punkterna  
 1–5 
  finns i avsnitt 7.1 och till punkt 6 i avsnitt 9.2.3. 
 Enligt nuvarande 7 § kan ett fribrev på pension före 65 år inte utbetalas om den anställde vid pensionsåldern har anställning med statlig pensionsrätt. Detta innefattar pensionsrätt enligt förord- ningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. Punkt 7 innebär att rätts- läget inte ändras i detta avseende. 
 Punkt 8 reglerar att förmånerna till dansare och sångare inte ska finansieras med premier från arbetsgivarna eftersom dessa förmåner ska finansieras med avgifter som Kulturrådet och Kammarkollegiet betalar från sina anslag till stöd för dessa arbetsgivare. Se avsnitt 10.1. Bestämmelsen kan endast gälla personer för vilka den äldre lydelsen av förordningen ska gälla. 
 Punkt 9 avser premiebefrielsen för de anställda som vid årsskif- tet 2011/2012 är långtidssjukskrivna. Till skillnad från dem med tillfällig sjukpension kommer de inte ha rätt till förmånsbestämd 
 247 
  
 Författningskommentarer 
  
 SOU 2009:50 
  
 ålderspension enligt  
 PISA-förordningen 
  om inte annat följer av någon annan punkt. Före årsskiftet hade deras arbetsgivare även premiebefrielse för den förmånsgrundade ålderspensionen. Premie- befrielsen för AIP bör därför från årsskiftet även omfatta den höj- ning av AIP som ersätter den förmånsgrundade ålderspensionen. 
  
 14.3 
  
 Förslag till förordning om omställningsförmåner för vissa dansare och sångare 
  
 Bakgrunden till förordningen finns i kapitel 8. 
 1 § 
 De två första styckena innebär att förmåner enligt 3, 4, 6 och 8– 10 §§ gäller för dansare och sångare för vilka den nya lydelsen av  
 PISA-förordningen 
  gäller, medan 5 och 7 §§ gäller för dansare som den äldre lydelsen fortsätter att gälla för. 
 Enligt tredje stycket kan den som har rätt till fribrev för ålders- pension före 65 år och avstår från att få det utbetalt få omställ- ningsersättning och efterlön. Det räcker således inte att personen inte har begärt att få fribrevet utbetalt. För närvarande finns det inga dansare som har eller har haft en anställning som medför rätt till fribrev för ålderspension före 65 år. 
 11 § 
 Första stycket återger bestämmelser i 16 § tredje stycket PA 03 om tillgodoräknande av tid med tjänstledighet för förmånsgrundad ålders- pension. 
 248 
  
 SOU 2009:50 
  
 Författningskommentarer 
  
 14.4 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
  
 icke-statlig 
  anställning 
 Författningsförslagen 4 och 5 innehåller de förändringar som före- slås träda i kraft den 1 januari 2017. Såsom framgår av avsnitt 7.2.4 är den 1 januari 2017 den senaste tidpunkt vid vilken sjuk- och efter- levandepensioneringen enligt  
 PISA-förordningen 
  ska upphöra. Om parterna sluter ett avtal om sjuk- och efterlevandeförmåner med en tidigare ikraftträdandetidpunkt får ikraftträdandet av dessa förord- ningar anpassas till detta. 
 Bilaga A 
 Förteckningen under rubriken  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitutioner liksom den särskilda bestämmelserna 8 och 9 utgår eftersom de anställda inte längre omfattas av någon pensionsförmån och inte heller av premiebefrielse för försäkringsfall efter årsskiftet. Premie- befrielse ska dock fortsätta att gälla för försäkringsfall före årsskif- tet vilket framgår av punkt 2 i ikraftträdandebestämmelserna. 
 Ändringen av punkt 7 i ikraftträdandebestämmelserna till för- fattningsförslag 2 är en konsekvensändring. Den är formulerad uti- från förutsättningen att denna förordning beslutas efter den 1 januari 2012. 
  
 14.5 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:000) om omställningsförmåner för vissa dansare och sångare 
  
 Ändringen är en konsekvens av författningsförslag 4 och innebär att förteckningen över arbetsgivare inom området flyttas över till denna förordning. 
 249 
 Referenser 
 Arbetsgivarverket, Centrala avtal 2008:3,  
 Pensionsavtal PA 03 
 . Arbetsgivarverket, Cirkulär 2000:A 5,  
 Pensionsavtal  
  
 PA-91 
 . 
  Direktiv 2008:34  
 Tjänstepensioner vid vissa statsunderstödda  
  
 teater-, 
  
 dans- och musikinstitutioner. 
 Förordning (1969:54) om beräkning och redovisning av lönekostnads- pålägg. 
 Förordning (1984:222) om pensionsavgifter enligt statliga tjänste- pensionsbestämmelser. 
 Förordning (1987:1060) om tjänstepension för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. 
 Förordning (1988:247) med instruktion för Statens tjänstepensions och grupplivnämnd. 
 Förordning (1991:1427) om tjänstepension och tjänstegruppliv- försäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. 
 Förordning (1992:78) med instruktion för Nämnden för vissa statliga pensionsfrågor. 
 Förordning (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. Förordning (1997:908) om premier för statens avtalsförsäkringar. Förordning (1997:909) om handläggning av ärenden om statliga 
 tjänstepensionsförmåner. 
 Förordning (2002:869) om utbetalning av statliga tjänstepensions- och grupplivförmåner. 
 Förordning (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. 
 Förordning (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivför- säkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. 
 Förordning (2007:833) med instruktion för Statens tjänstepensions och grupplivnämnd. 
 Inkomstskattelag (1999:1229). Kommittéförordning (1998:1474). 
 251 
  
 Referenser 
  
 SOU 2009:50 
  
 Kulturutskottet,  
 Uppföljning av pensionsvillkoren inom scenkonst- området 
 , 2008/2009:RFRI. 
  
 Kungliga Dramatiska Teatern,  
 Årsredovisning 2007 
 . Lag (1962:381) om allmän försäkring. 
 Lag (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Lag (1982:80) om anställningsskydd. 
 Lag (1994:1065) om ekonomiska villkor för riksdagens ledamöter. Lag (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. 
 Prop. 1967:83. 
 Prop. 2000/01:1 utg.omr. 17 sid. 59, bet. 2000/01:KrU1, rskr. 2000/01:59. 
  
 Riksteatern,  
 Det här är Riksteatern samt årsredovisning för 2007 
 . Socialavgiftslag (2000:980). 
  
 Herrera, Kim,  
 Historik 
 , 1992. 
 Statens pensionsverks föreskrifter (AgVFS 2001:1 A 1) om lämnande av uppgifter till systemet för automatisk matrikelföring. 
 Statens pensionsverk,  
 Pensionshandboken 
 , 2007. Statens pensionsverk,  
 Årsredovisning 2008 
 . 
  
 Statens kulturråd,  
 Kulturen i Siffror 2007:1, Musik  
 2004–2005 
 . 
  
  Statens kulturråd,  
 Kulturen i Siffror 2007:2, Teater och dans 2004– 
 2005. 
  
 Statens kulturråd,  
 Kulturen i Siffror 2008:1, Teater och dans 2006 
 . Statens kulturråd,  
 Kulturen i Siffror 2008:5, Musik 2006 
 . Teaterförbundet,  
 Bestämmelser för Avgiftsbestämd individuell ålders- 
 pension (AIP) 
 . 
  
 252 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Tjänstepensioner vid vissa statsunderstödda 
  
 Dir. 
  
 teater, dans- och musikinstitutioner 
  
 2008:34 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 3 april 2008 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ska genomföra en översyn av regleringen av tjänstepensioneringen för de anställda vid vissa statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner. Översynen ska inriktas på att systemet ska vara anpassat till de speciella förhållanden som råder på området och att arbetsgivarnas kostnader för pensionsförmå- nerna ska vara förutsägbara. 
 Bakgrund 
 Allmänt 
 Pensionssystemet för de anställda vid vissa statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner är, och har sedan lång tid tillbaka varit en statlig angelägenhet. Motivet för att inordna dessa grupper i det statliga tjänstepensionssystemet var ursprungligen att de via statsbidragen till verksamheten hade en viss statlig anknytning och att det på den tiden saknades tjänstepensionsbestämmelser på den övriga arbetsmarknaden. Pensionsvillkoren reglerades i särskilda pensionsreglementen utfärdade av Copeland Maj:t med stöd av riks- dagens bemyndigande. När det sista av dessa reglementen, Statens allmänna tjänstepensionsreglemente, upphävdes år 1987, överfördes de särskilda pensionsvillkoren till förordningen (1987:1060) om tjänstepension för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning, den s.k.  
 PISA-förordningen. 
  I förordningen föreskrevs att det all- männa pensionsavtalet för statliga och vissa andra tjänstemän (pen- sionsavtalet  
 PA-74, 
  även kallat  
 PA-SPR) 
  skulle tillämpas på vissa i 
 253 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2009:50 
  
 en bilaga till förordningen angivna arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning, med de tillägg och undantag som angavs i förord- ningen. 
 Därefter har nya kollektivavtal om tjänstepension för statsan- ställda slutits. År 1991 tillkom Pensionsplan för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 91) och fr.o.m. den 1 januari 2003 gäller Pensions- avtal för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 03). I anslutning till de nya avtalen omarbetades föreskrifterna i  
 PISA-förordningen 
  och anpassades till de nya avtalen, först genom förordningen (1991:1427) om tjänstepension för vissa arbetstagare med icke- statlig anställning och därefter genom den nu gällande förord- ningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. Tekniken har hela tiden varit att föreskriva att det statliga kollektivavtalade pen- sionsavtalet ska tillämpas, med de tillägg och undantag som anges i förordningen. Pensionsrätt enligt förordningen och pensionsrätt enligt PA 03 behandlas i viss utsträckning som skilda system. När en pensionsförmån ska beräknas enligt PA 03, tillgodoräknas inte tiden efter den 31 december 2003 i anställningar med pensionsrätt enligt förordningen. 
 Förordningen om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke- statlig anställning omfattar, för- utom arbetstagare hos vissa teater , dans- och musikinstitutioner, även arbetstagare hos några andra  
 icke-statliga 
  arbetsgivare. En sådan arbetsgivare är Stiftelsen Drottningholms teatermuseum, som har viss föreställningsverksamhet och därmed en verksamhet som ligger inom området för denna utredning. 
 Under de senaste  
 10–15 
  åren har stora förändringar skett på pen- sionsområdet, när det gäller både den lagstadgade allmänna pensio- nen och de kollektivavtalade tjänstepensionerna på hela arbets- marknaden. 
 Det nya reformerade allmänna pensionssystemet innebär en övergång från ett till största delen förmånsbestämt system, baserat på ett trettioårigt intjänande där de femton bästa inkomståren lig- ger till grund för pensionsberäkningen, till ett avgiftsbestämt system enligt livsinkomstprincipen, där alla inkomster under hela arbetslivet ligger till grund för pensionens storlek. 
 På det statliga tjänstepensionsområdet har utvecklingen gått från ett bruttopensionssystem med förmånsbestämda pensioner till ett i stor utsträckning avgiftsbestämt system (PA 03), där avsättningar 
 254 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 1 
  
 görs under den aktiva tiden och pensionsutfallet blir beroende av avsättningarnas storlek och avkastningen på dessa. 
 Även inom den privata och kommunala sektorn har utvecklingen gått från förmånsbestämda till i huvudsak avgiftsbestämda tjänste- pensioner. I samband med dessa förändringar har även de tidigare tillämpade samordningsreglerna mellan de olika tjänstepensions- systemen på arbetsmarknaden upphört att gälla. 
 Anställningsvillkor på området 
 Inom det statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikområdet finns, enligt uppgift från Statens pensionsverk (SPV), 6 227 arbetstagare hos 62 huvudmän. Av dessa är 2 592 konstnärliga anställningar. På grund av fysiska och konstnärliga skäl har dessa arbetstagare en lägre pensionsålder än den på den övriga arbetsmarknaden gängse pensionsåldern. Således har t.ex. dansare 41 år som pensionsålder och sångare 52 år. 
 Därutöver gäller för dem, liksom för alla andra arbetstagare på den svenska arbetsmarknaden, enligt lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd en ovillkorlig rätt att kvarstå i anställningen till 67 års ålder, om annat inte följer av den lagen. Samtidigt har denna kate- gori av arbetstagare så speciella anställnings- och arbetsvillkor att det uppstår stora svårigheter att inordna dem i samma tjänstepen- sionssystem som de statliga arbetstagarna. 
 Bland annat utgör korttidsanställningar och anställningar för en viss produktion en vanligt förekommande anställningsform. Detta medför att inkomsterna blir ojämna till exempel på grund av att det vissa perioder kan finnas samtidiga, parallella anställningar hos olika arbetsgivare. För de berörda personerna är naturligtvis det största problemet att det kan bli perioder helt utan anställning eller uppdrag. 
  
 Teater-, 
  dans- och musikområdet har egna arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer som sluter kollektivavtal om anställ- nings- och arbetsvillkoren. Detta har medfört att de anställda inte har kunnat få tillträde till de av de statliga avtalsparterna inrättade, avgiftsbestämda delarna av pensionsavtalet PA 03. Parterna på området har därför slutit ett eget kollektivavtal om avgiftsbestämd pension. Avsättningarna förvaltas av försäkringsgivare som väljs av de anställda. 
 255 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2009:50 
  
 Organisatoriska frågor 
 Det statliga pensionsfinansieringssystemet gäller, förutom de stat- liga myndigheterna (Arbetsgivarverkets obligatoriska medlemmar), även vissa staten närstående  
 icke-statliga 
  arbetsgivare som givit Arbetsgivarverket i uppdrag att förhandla och sluta kollektivavtal (Arbetsgivarverkets frivilliga medlemmar). Motivet är att dessa arbetsgivare bör ha möjlighet att få en försäkringsmässig utjämning av kostnaderna med andra arbetsgivare som är bundna av samma kollektivavtal. Bortsett från medlemmarna i Arbetsgivarverket är det i stort sett endast arbetsgivare inom  
 teater-, 
  dans- och musik- området som ingår i det statliga systemet för finansiering av tjäns- tepensioner. 
 Institutionerna är som nämnts organiserade i en egen arbets- givarorganisation. Andra arbets- och anställningsvillkor än pensio- ner regleras genom kollektivavtal som denna organisation sluter med sina motparter. När det gäller dessa villkor är det arbetsgivarna som genom sin arbetsgivarorganisation har ansvar för att de utfor- mas med hänsyn till verksamhetens krav. 
 Nuvarande reglering 
 För den förmånsbestämda delen av tjänstepensionen är huvudmän- nen inom  
 teater-, 
  dans- och musikområdet anslutna till den statliga försäkringsmodellen. Enligt denna beräknas premier som motsva- rar den intjänade pensionsrätten under året individuellt för varje anställd. Det sker ingen fondering av inbetalda premier. Premierna tillförs en inkomsttitel på statsbudgeten. När förmånen ska betalas ut belastas ett anslag, Statliga tjänstepensioner m.m., utgiftsområde 2. För att se till att premierna är rätt avvägda gör Statens pensions- verk beräkningar med syfte att få fram effekterna av bland annat skillnaderna mellan å ena sidan konstaterad dödlighet och verkligt ränteläge och å andra sidan de antaganden om dessa som ligger i de försäkringstekniska grunderna. 
 Tidigare var de premier som dessa huvudmän skulle betala scha- blonmässigt bestämda utan direkt koppling till värdet av de intjä- nade pensionsrätterna. Detta medförde att inte hela värdet av sta- tens stöd till området redovisades på kulturhuvudtiteln i statsbud- geten. Senare, när schablonen sattes så att de totala premierna för området motsvarade de sammanlagda pensionsrätter som intjänats 
 256 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 1 
  
 under året, omfördelades kostnaderna för pensioner mellan huvudmännen. I samband med att reglerna för beräkning av premi- erna ändrats har anslagen till statsbidrag räknats upp. Statsbidragen till verksamheten är numera avvägda med hänsyn till att respektive institution ska betala kostnaderna för pensioner till sina anställda, och det finns inga bidrag som är specialdestinerade till pensions- kostnader. 
 Behovet av en översyn 
 I  
 PISA-förordningen 
  har man försökt lösa problemen med svårig- heten att arbeta i vissa yrken fram till 65 eller 67 år genom regler om rätt att avgå med pension vid lägre åldrar och i vissa fall minskat krav på anställningstidens längd för hel pension för vissa yrken. Detta kan i sin tur medföra problem, t.ex. om någon byter yrke och inbetalda pensionspremier är för höga eller för låga i förhållande till vad som gäller i den nya anställningen. Det kan även tänkas mot- verka en önskvärd rörlighet på arbetsmarknaden. Den stora skill- nad som i vissa fall finns mellan den ålder då arbetstagaren kan avgå med pension och den ålder då arbetstagaren måste göra det, medför också en osäkerhet för arbetsgivarna i personalplaneringen. 
 Eftersom det inte är ovanligt med korta anställningar och perio- der utan anställning kan regelverket i PISA- förordningen ge vissa effekter på pensionsrätten som kan förefalla mindre lämpliga. 
 Till exempel gäller att det statliga pensionsavtalet har ett pen- sionslönebegrepp som i princip motsvarar lönen för ett kalenderår. Pensionsunderlaget är ett genomsnitt av pensionslöner (omräknade med prisbasbeloppet) under den femårsperiod som föregår det år som underlaget avser. Vid beräkningen av pensionsunderlaget utgår man från de kalenderår då arbetstagaren haft en anställning under hela året. Endast om det inte finns något sådant kalenderår under femårsperioden tar man hänsyn till månadslöner. Detta medför att lönen ett enstaka år kan få stort genomslag. I vissa fall kan endast löner som ligger flera år före det aktuella året få betydelse för hur stor den pensionsförmån som intjänas under året är. 
 Om ett uppdrag går ut på att utföra ett visst arbete (t.ex. att utforma scenografin för en uppsättning) mot ett visst arvode, utan att det anges hur lång tid arbetet ska ta, kan det bli svårigheter att applicera reglerna i pensionsavtalet. Avtalets fundamentala begrepp 
 257 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2009:50 
  
 är anställningstid och lönenivå och det har även betydelse hur anställningstid och inkomst fördelas mellan kalenderåren. 
 De premier som ska betalas för en viss anställd beror inte bara på hans eller hennes ålder, lön och pensionsålder utan även i hög grad på tidigare löner och intjänad pensionsrätt. Detta, i förening med de speciella anställningsvillkoren inom området, gör att det kan vara svårt för arbetsgivarna att förutse sina pensionskostnader. 
 De grunddata som SPV behöver för att kunna beräkna rätt för- måner och premier bestäms naturligtvis av PISA- förordningens bestämmelser och därmed indirekt av villkoren i det statliga pen- sionsavtalet. En följd av att anställningsvillkoren hos arbetsgivare på scenkonstområdet skiljer sig från dem hos de statliga myndig- heterna är att inrapporteringen av grunddata kompliceras. Detta har i många fall lett till brister i inrapporteringen, vilket innebär stora svårigheter för SPV vid beräkningen av förmånerna och pre- mierna. 
 De reformer som skett inom den allmänna försäkringen och arbetsrätten utgår från att man normalt ska arbeta fram till den all- männa pensionsåldern, 65 år. I de värderingar som legat till grund för reformeringen av det allmänna pensionssystemet ligger att man förväntas gå in i ett nytt yrke om kraven i det tidigare är sådana att man inte kan arbeta kvar till 65 eller 67 år. För att underlätta en övergång till annan verksamhet eller annat förvärvsarbete för per- sonal med låg pensionsålder, t.ex. sångare och dansare, har förslag om s.k. karriärväxling framförts från parterna på området. 
 För de arbetstagare som i likhet med dansare och sångare har ett kort yrkesliv innebär de nuvarande pensionsvillkoren på området att de före 65 års ålder får en pension som inte samordnas med andra inkomster och som uppgår till  
 65–70 
  procent av lönen i slut- skedet av karriären. På grund av de senare årens förändringar av pensionssystemen kan dock den sammanlagda pensionen efter 65 år bli mycket låg för den som inte fortsätter att förvärvsarbeta efter det att han eller hon avgått med pension från sin anställning. Det har därför framförts förslag om att införa av någon form av garanti för nivån på de sammanlagda pensionerna efter 65 års ålder i för- hållande till nivån före denna ålder. 
 Parterna på området har framfört att de önskar ett pensionssy- stem där premierna kommer den enskilde till del. Man uttrycker också en farhåga för att det nuvarande systemet kan vara överfinan- sierat. Enligt 2003 års PISA- förordning är rätten till pension från 65 års ålder fribrevsbildande, medan rätten till pension före 65 år 
 258 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 1 
  
 för dem med lägre pensionsåldrar är antastbar. Att en rätt till pen- sion är antastbar innebär att om en person inte är anställd vid den ålder då rätten till pension skulle inträda, bortfaller rätten. Att en rätt till pension är fribrevsbildande innebär däremot att en så stor del av pensionen som är intjänad kommer att utbetalas. Detta är en del av de villkor som ska ligga till grund för beräkningen av pre- mier, vilket innebär att premierna är lägre än om rätten till pension före 65 år vore oantastbar. 
 Parterna har även framfört en farhåga om att de höga premier som är en följd av låga pensionsåldrar skulle försvåra för personer i yrken med låga pensionsåldrar att få nya anställningar. 
 Sammanfattningsvis innebär det nu sagda att regleringen av tjänstepensioneringen för de anställda vid vissa statsunderstödda  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner bör ses över. Målet med över- synen är att åstadkomma system som är anpassat till förhållandena på området. Översynen bör även avse i vilken utsträckning statliga regleringar är lämpliga medel för att åstadkomma sådana system. 
 Uppdraget 
 Materiell reglering 
 Utredaren ska lämna förslag på i vilken utsträckning regleringen av pensionsvillkoren på området bör ske genom kollektivavtal eller i författning. Utredaren kan även lämna förslag på villkor som ett kollektivavtal skulle kunna innehålla. Eftersom tjänstepensionering på den svenska arbetsmarknaden normalt regleras genom kollektiv- avtal måste ett förslag om författningsreglering kunna motiveras utifrån de särskilda förhållandena på detta område. 
 Om utredaren finner att det behövs ändringar i författningar för att underlätta att tjänstepensioneringen helt eller delvis blir kollek- tivavtalsreglerad, ska utredaren lägga fram förslag om lämpliga änd- ringar. 
 För de delar av tjänstepensioneringen som utredaren bedömer bör vara författningsreglerade ska förslag lämnas på materiella för- ändringar i villkoren för att göra dessa bättre anpassade till förhål- landena på området. Detta kan gälla frågor om avgiftsbestämda eller förmånsbestämda system, pensionsåldrar, intjänandetider och krav på anställningstid för hel förmån. Utredaren ska då beakta hur förmåner på detta område samverkar med förmåner på andra områ- 
 259 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2009:50 
  
 den. Detta gäller inte minst i förhållande till sådana  
 teater-, 
  dans och musikarbetsgivare som inte har statligt reglerade pensionsvill- kor. Även förmånerna till dem som samtidigt eller successivt med anställningar inom området har statliga anställningar bör uppmärk- sammas. 
 Utredarens förslag kan även innebära att rätten till en viss tjäns- tepensionsförmån ska ersättas med en annan typ av förmån. 
 Utredaren ska uppmärksamma eventuella skattekonsekvenser av sina förslag men ska inte föreslå några ändringar i skattereglerna. 
 Utredaren ska så långt som möjligt med hänsyn till övriga mål utforma sina förslag så att de medför att det blir lättare för arbets- givarna att förutse sina pensionskostnader. Utredaren ska även göra en beräkning av hur förslagen till förändringar i villkoren påverkar arbetsgivarnas kostnader. Det är även önskvärt att arbetstagarna får goda möjligheter att förutse sina förmåner. 
 I de delar som pensionssystemet enligt utredarens uppfattning bör vara författningsreglerat ska utredaren lämna författningsför- slag. 
 Det står utredaren fritt att mot bakgrund av de riktlinjer som angetts ovan behandla andra aspekter än de ovan nämnda. 
 Det statliga finansieringssystemet 
 Utredaren ska bedöma i vilken utsträckning som området även fortsättningsvis ska ingå i det statliga tjänstepensionsfinansierings- systemet och om det i så fall bör ske någon förändring i detta system. Utgångspunkterna för denna bedömning ska vara att kol- lektivet av de berörda arbetsgivarna ska bära kostnaderna och att det ska ske en riktig fördelning av kostnaderna inom kollektivet. Detta behöver inte nödvändigtvis utesluta att det kan ske en utjämning av kostnader, som lämpar sig för en försäkringsmässig utjämning, inom kollektivet eller mellan kollektivet och de statliga myndigheterna. 
 Staten har pensionsåtaganden mot dem som innehaft eller inne- har anställningar inom området. Utredaren ska lämna förslag på hur staten ska fullgöra dessa åtaganden om vissa eller alla förmåner inte längre ska ingå i det statliga pensionsfinansieringssystemet. 
 Utredarens förslag får inte medföra ökade nettokostnader för staten. De får dock medföra andra konsekvenser för statsbudgeten. Sådana konsekvenser ska redovisas, särskilt i den utsträckning för- 
 260 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 1 
  
 slagen medför ändringar i fråga om statens inkomster och utgifter och dessas fördelning mellan skilda budgetår. 
 Komparativ studie 
 Erfarenheter som finns i andra länder kan tillföra utredningen vär- defulla bidrag. I de övriga nordiska länderna finns samma yrkes- grupper inom det konstnärliga området som i Sverige. Enligt upp- gift från parterna på området har Tyskland och Kanada system för karriärväxling. Utredaren ska därför studera regleringen av pen- sionsvillkoren för motsvarande konstnärliga grupper i de länder som kan vara av intresse. 
 Utredaren ska även inhämta uppgifter om hur tjänstepensione- ringen ordnats hos de svenska teater, dans- och musikarbetsgivare som inte är anslutna till den statliga tjänstpensioneringen. 
 Övriga förvärvsmöjligheter före den allmänna pensionsåldern 
 Som tidigare nämnts har det framförts förslag om karriärväxling. Utredaren ska undersöka i vad mån personer som avgått vid en låg pensionsålder parallellt med tjänstepensionen har haft inkomster som grundar rätt till pensionsförmån, och vilken inverkan detta har på den totala pensionen från 65 års ålder. Utredaren ska även bedöma vilken effekt detta kan förväntas få med hänsyn till intrappningsreglerna i de nuvarande pensionssystemen. Utredaren ska överväga om det bör göras några förändringar av rätten till tjänstepension före 65 års ålder. Bör i så fall reglerna utformas så att de stimulerar pensionstagarna att förvärva pensionsgrundande inkomster? 
 Samråd och redovisning av uppdraget 
 Utredaren ska 
  
 - 
  
 inhämta synpunkter från Svensk scenkonst, Statens pensions- verk, Arbetsgivarverket, Statens kulturråd och Kulturutred- ningen (Ku 2007:06), 
  
 261 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2009:50 
  
 - 
  
 samråda med Ekonomistyrningsverket i den utsträckning det uppkommer frågor med anknytning till det statliga pensionsfi- nansieringssystemet och 
  
 - 
  
 informera de fackliga organisationerna på området och ge dem tillfälle att framföra synpunkter på utredningen. 
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 27 mars 2009. 
 (Finansdepartementet) 
 262 
 Bilaga 2 
 Förordning (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning 
  
 1 §  
 Pensionsavtal för arbetstagare hos staten m.fl. (PA 03) och därtill anslutande föreskrifter, med undantag av tredje kapitlet i PA 03, tillämpas på de arbetstagare med icke- statliga anställningar som anges i bilaga A till denna förordning under förutsättning att arbetsgivaren betalar premier för detta enligt förordningen (1997:908) om premier för statens avtalsförsäkringar eller enligt särskilt beslut av regeringen. Detta gäller även arbetstagare som har personlig pensionsrätt enligt särskilt beslut av regeringen eller Statens pen- sionsverk. 
 Avtalet om tjänstegrupplivförsäkring  
 (TGL-S) 
  och föreskrifter som utfärdats med stöd av avtalet skall tillämpas i fråga om sådana arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning där detta särskilt anges i bilaga A till förordningen. 
 Om en arbetstagare som avses i denna förordning samtidigt har eller senare får en statlig anställning kan regeringen besluta att arbets- tagaren helt eller delvis skall omfattas av andra pensionsbestämmel- ser än PA 03. 
 Statens pensionsverk beslutar om pensionsrätt enligt 2 § punkt 3 PA 03 efter framställning av huvudmannen. Förordning (2005:170). 
  
 2 §  
 I  
 3–10 
  §§ och bilagorna till förordningen föreskrivs om tillägg till eller undantag från PA 03. 
 I bilaga A finns vissa särskilda bestämmelser. 
 263 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2009:50 
  
 2 a §  
 Om en arbetstagare omfattas eller omfattats av PA 03 i en annan anställning än som avses i denna förordning, skall anställ- ningen enligt PA 03 anses vara en sådan anställning som avses i för- ordningen. Förordning (2003:856). 
 Pensionsåldrar 
  
 3 §  
 I vilka fall pensionsåldern är lägre än 65 år framgår av bilaga B. Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika pensionsåldrar, skall den pensionsålder tillämpas som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 
 Pensionsgrundande lön 
  
 4 §  
 För en arbetstagare som enligt bilaga B har lägre pensionsålder än 65 år gäller följande. Vid beräkning av pensionsunderlag för förmånsbestämd pension enligt 13 § PA 03 inräknas inte pensions- grundande lön från en anställning med högre pensionsålder med mer än vad som motsvarar den pensionsgrundande lönen i den anställ- ning som grundar rätt till pensionen. 
 Tjänstetidsfaktor 
  
 5 §  
 I vilka fall den lägsta pensionsgrundande tjänstetiden (tjänste- åldern) som krävs för hel förmånsbestämd pension enligt 17 § PA 03 är mindre än 30 år framgår av bilaga C. 
 Om en arbetstagares anställning omfattar arbetsuppgifter från två eller flera verksamhetsområden med olika tjänsteåldrar, skall den tjänsteålder tillämpas som gäller för det verksamhetsområde där de huvudsakliga arbetsuppgifterna normalt ingår. 
 Ålderspension 
  
 6 §  
 För den som har en lägre pensionsålder än 65 år gäller i fråga om ålderspension vad som anges i bilaga B och C. 
 264 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 2 
  
 Fribrev 
  
 7 §  
 En arbetstagare som har haft en visstidsanställning om minst två år enligt särskilt avtal om detta för konstnärlig personal vid  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution har, om pensionsåldern är lägre än 65 år, rätt till fribrev även för ålderspension mellan pensions- åldern och 65 års ålder. Detta gäller under förutsättning att arbets- tagaren har tjänat in minst fem års pensionsgrundande tjänstetid i sådan anställning som grundar rätt till fribrevet. Vid beräkning av denna tid och av fribrevets storlek får även tid i annan tidigare eller samtidig anställning med samma eller lägre pensionsålder medräk- nas. I beräkningen skall sådan anställning ingå även om den inträf- fat före den 1 januari 2003. 
 Om arbetstagaren har en annan anställning med statlig pensions- rätt vid pensionsåldern, betalas fribrevet inte ut för tid före den tid- punkt då den andra anställningen upphör. Fribrevets månadsbelopp skall i sådant fall inte omräknas med hänsyn till kortare utbetal- ningstid. Om arbetstagaren får rätt till flera statliga pensionsför- måner som tjänats in under samma tid skall endast den bästa för- månen betalas ut. 
 Samordning med tjänstepensionsförmåner 
  
 8 §  
 En pensionsförmån enligt förordningen skall minskas med en jämförlig förmån som huvudmannen lovat att betala utöver pen- sionsförmånen. Detta gäller dock inte sådan tjänstepension som grundas på kollektivavtal och som närmast motsvarar pensionsför- månerna enligt tredje kapitlet PA 03. 
 Regeringen kan medge undantag från minskning med annan utlovad pensionsförmån om det finns särskilda skäl. 
 Övriga bestämmelser 
  
 9 §  
 Statens pensionsverk beslutar om tillämpning av tredje kapitlet PA 03 för huvudmannen, om Arbetsgivarverket och Försäkrings- föreningen för det statliga området (FSO Kåpan) har beslutat att huvudmannen får anslutas till det statliga avgiftsbestämda tjänste- pensionssystemet. 
 265 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2009:50 
  
 10 §  
 En arbetstagare hos en huvudman som har anslutit sig till Kollektivavtalsstiftelsen Trygghet i samverkan TRS (TRS) får ha fortsatt statlig pensionsrätt enligt denna förordning, även om arbets- tagaren på grund av arbetsbrist har blivit uppsagd och därmed avgått från anställningen före pensionsåldern. Detta gäller under förutsättning att högst fem år återstår till pensionsåldern och att TRS upprätthåller den statliga pensionsrätten genom att betala premier. Om arbetstagaren under den avsedda tiden får nytt arbete med statlig pensionsrätt men med lägre lön, får TRS upprätthålla pensionsrätten beräknad på lönen i den tidigare anställningen genom att betala kompletterande premier. 
 Under den tid premier betalas skall den pensionsgrundande lön- en ändras på samma sätt som prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 
 Pensionsförmånen beräknas som om anställningen hade fortsatt under den tid som premier betalas, dock längst till pensionsåldern. 
 Statens pensionsverk får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av dessa bestämmelser. 
 Bilaga A 
 Förteckning över  
 icke-statliga 
  anställningar och vissa särskilda bestämmelser i anslutning till dessa 
  
 Förvaltningsområde 
  
 Särskilda bestämmelser 
  
 Utrikesförvaltningen 
  
 Arbetstagare vid nordisk insti- 
  
 tution som tjänstgör i Sverige 
  
 1), 2), 7) 
  
 Arbetstagare vid Nordiska mini- 
  
 sterrådets sekretariat som tjänst- 
  
 1), 7) 
  
 gör i Sverige 
  
 Arbetstagare vid Nordiska rådets 
  
 presidiesekretariat som tjänst- 
  
 gör i Sverige 
  
 1), 7) 
  
 266 
 SOU 2009:50 Bilaga 2 
 Undervisningsväsendet, forsk- ningsinstitutioner m.m. 
  
 Lynn och annan lärare än tim- 
  
 lärare vid statsunderstödd svensk 
  
 utlandsskola 
  
 1), 7) 
  
 Bergsskolan i Filipstad: 
  
 Lynn, studierektor och annan 
  
 lärare än timlärare 
  
 7) 
  
 Arbetstagare vid Drottningholms 
  
 teatermuseum 
  
 7) 
  
 Teater-, 
  dans- och musikinstitu- tioner 
 Arbetstagare vid: 
 AB Helsingborgs Stadsteater, AB Regionteatern Blekinge- Kronoberg, 
 AB Upsala Stadsteater, Borås Stadsteater, 
 Byteatern Kalmar läns teater, Smith, 
 Folkoperan AB, 
 Folkteatern i Göteborg ek.för., Gotlandsmusiken, 
 Gävle symfoniorkester, Göteborgs konsert AB, GöteborgsOperan AB, Göteborgs Stadsteater AB, Helsingborgs Nya Konserthus AB, 
 Kalmar läns musikstiftelse, Kammarorkestern Musica Vitae, Kommunalförbundet Norrlands Musik- och dansteater (NMD), Kommunalförbundet Teater Västmanland, Kommunalförbundet Sundsvalls Kammarorkester, Kommunalförbundet Västmanlandsmusiken 
 267 
 Bilaga 2 
 (Västerås Sinfonietta), Kommunalförbundet Västman- landsmusiken, 
 Länsmusiken i Jämtlands län, Länsteatern på Gotland, Länsteatern i Jämtlands län, Malmö Dramatiska Teater AB, Malmö Musikteater AB, Malmö Symfoniorkester AB, Musik för Örebro län (Svenska Kammarorkestern), 
 Musik för Örebro län, Musik i Blekinge, Musik i Dalarna, Musik i Gävleborg, Musik i Halland, Musik i Syd, 
 Musik i Uppland, 
 Musik i Uppland (Uppsala Kam- marorkester), 
 Musik i Väst, 
 Musik i Västernorrland, Norrbottensmusiken (Norr- bottens Kammarorkester), Norrbottensmusiken, NorrDans, 
 Operan, 
 Riksteatern, 
 Skånes Dansteater AB, Smålands musik och teater, Smålands musik och teater (Jönköpings sinfonietta), Stiftelsen Folkteatern i Gävle- borg, 
 Svenska rikskonserter, Stiftelsen Göteborgsmusiken, Stiftelsen Länsteatern i Dalarna, Stiftelsen Länsteatern i Örebro, Stiftelsen Musikteatern i Värm- land, 
 Stiftelsen Norrbottensteatern, 
 268 
 SOU 2009:50 
 SOU 2009:50 Bilaga 2 
  
 Stiftelsen Teater Västernorrland, 
  
 Stiftelsen Östergötlands läns- 
  
 teater, 
  
 Stockholms konserthusstiftelse, 
  
 Stockholms Stadsteater AB, 
  
 Symfoniorkestern Norrköping, 
  
 Sörmlands Musik och Teater, 
  
 Teater Halland, 
  
 Västerbottensmusiken AB 
  
 (Norrlandsoperan), 
  
 Västerbottensteatern AB, 
  
 Västsvenska Teater och Dans AB 
  
 och 
  
 Östgötamusiken 
  
 4), 5) 
  
 Arbetstagare vid fria  
 teater-, 
  
 dans- och musikgrupper 
  
 4), 6) 
  
 Arbetstagare vid Teateralliansen 
  
 AB 
  
 4) 
  
 Konstnärlig ledare (teaterchef) 
  
 vid Drottningholms Slottsteater 
  
 5), 7) 
  
 Särskilda bestämmelser 
 1) Huvudmannen får besluta att vissa arbetstagare inte skall ha pen- sionsrätt enligt förordningen. Om detta beslutas, anses arbetstag- aren ha en anställning som inte avses i statliga tjänstepensions- bestämmelser. Ett sådant beslut skall sändas till Statens pensionsverk. 
 2) Förordningen tillämpas på anställning hos en institution för vilken Nordiska ministerrådet beslutat om tillämpning av överens- kommelsen den 9 december 1988 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige om de anställdas rättsställning vid nordiska insti- tutioner. När rättsställningsavtalet tillämpas på en institution skall de anställda även omfattas av föreskrifterna i tredje kapitlet PA 03. 
  
 4) 
  
 Högst fem år av konstnärlig anställning vid utländsk eller  
  
 icke-statsunderstödd 
  svensk  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution får tillgodoräknas arbetstagaren som pensionsgrundande tjänstetid mot engångspremie, om huvudmannen anser att anställningen är av särskild betydelse för sin verksamhet. 
  
 5) 
  
 För chef för  
  
 teater-, 
  dans- eller musikinstitution (teaterchef) gäller följande. Rätt till avgångsförmån vid avgång före pensions- 
 269 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2009:50 
  
 åldern kan beviljas teaterchef som av annan anledning än på egen begäran avgår från sin anställning före pensionsåldern. Huvudmannen beslutar om rätt till sådan förmån och betalar kostnaderna för den. 
 Med avgångsförmån enligt första stycket avses inkomstgaranti eller avgångsvederlag. Inkomstgaranti beräknas, samordnas med andra inkomster, utbetalas, värdesäkras och omräknas till en ålderspension på samma sätt som en inkomstgaranti enligt förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställ- ning. Vid omräkningen beaktas även föreskrifterna i bilaga C. Avgångsvederlag beräknas, utbetalas och samordnas med andra inkomster enligt föreskrifterna i samma förordning. 
  
 6) 
  
 Statens pensionsverk beslutar om tillämpning av förordnin- gen på en fri  
  
 teater-, 
  musik- eller dansgrupp. Som villkor för detta gäller att statsbidrag till gruppens verksamhet betalas ut av Statens kulturråd. 
  
 7) 
  
 Avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring  
  
 (TGL-S) 
  tillämpas. Förordning (2005:170). 
 Bilaga B 
 Pensionsåldrar för anställningar vid  
 teater-, 
  dans och musikinstitutioner 
  
 Institution, anställning 
  
 Pensionsålder 
  
 Dirigent, musikinspicient, 
  
 annan 
  
 kapellmästare eller musiker än 
  
 vid hovkapellet, repetitör 
  
 63 år 
  
 Balettchef, balettmästare, chef för Stockholms Konserthusstiftelse, chef för Göteborgskonsert AB, chef för Malmö Symfoniorkester AB, danspedagog, chef för stift- elsen Svenska rikskonserter, hov- kapellist, kapellmästare vid hov- kapellet, koreograf, koreolog, kormästare, musiker inom regi- onal musikverksamhet eller vid stiftelsen Svenska rikskonserter, regissör, teaterchef (dock inte 
 270 
 SOU 2009:50 Bilaga 2 
  
 teaterchef vid fria  
 teater-, 
  dans- 
  
 och musikgrupper) 
  
 60 år 
  
 Dockspelare, skådespelare 
  
 59 år 
  
 Korist, sångsolist 
  
 52 år 
  
 Dansare 
  
 41 år 
  
 När pensionsåldern är lägre än 65 år infaller den vid utgången av den månad då föreskriven ålder uppnås. 
 Pensionsgrundande tjänstetid och pensionsunderlag tillgodo- räknas arbetstagaren för högst tre år efter pensionsåldern, dock längst till den ålder som gäller enligt PA 03. 
 Pensionens storlek för tid före den månad då arbetstagaren fyl- ler 65 år bestäms med tillämpning av 20 § PA 03. 
 Ålderspensionens storlek från den månad då arbetstagaren fyller 65 år bestäms med tillämpning av tabellerna i 18 och 19 §§ PA 03. För den som har pensionsålder 63 år skall tabellerna för pensions- ålder 65 år tillämpas. För den som har pensionsålder 60 eller 59 år skall tabellerna för pensionsålder 60 år tillämpas. 
 För anställda med pensionsåldern 41 år är den förmånsbestämda ålderspensionen från 65 års ålder nedanstående procenttal av de olika delarna av pensionsunderlaget multiplicerat med tjänstetidsfaktorn. 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 underlag under 
  
 underlag  
 7,5–20 
  
 underlag  
 20–30 
  
 7,5 inkomst- 
  
 inkomst- 
  
 inkomst- 
  
 Födelseår 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 1967 
  
 8,4 
  
 64,20 
  
 32,10 
  
 1968 
  
 8,0 
  
 64,00 
  
 32,00 
  
 1969 
  
 7,6 
  
 63,80 
  
 31,90 
  
 1970 
  
 7,2 
  
 63,60 
  
 31,80 
  
 1971 
  
 6,8 
  
 63,40 
  
 31,70 
  
 1972 
  
 6,3 
  
 63,15 
  
 31,60 
  
 1973 
  
 5,9 
  
 62,95 
  
 31,45 
  
 1974 
  
 5,4 
  
 62,70 
  
 31,35 
  
 1975 
  
 5,0 
  
 62,50 
  
 31,25 
  
 1976 
  
 4,5 
  
 62,25 
  
 31,15 
  
 1977 
  
 4,0 
  
 62,00 
  
 31,00 
  
 1978 
  
 3,5 
  
 61,75 
  
 30,90 
  
 1979 
  
 3,0 
  
 61,50 
  
 30,75 
  
 1980 
  
 2,5 
  
 61,25 
  
 30,60 
  
 1981 
  
 2,0 
  
 61,00 
  
 30,50 
  
 271 
  
 Bilaga 2 SOU 2009:50 
  
 1982 
  
 1,4 
  
 60,70 
  
 30,35 
  
 1983 
  
 0,9 
  
 60,45 
  
 30,20 
  
 1984 
  
 0,3 
  
 60,15 
  
 30,05 
  
 1985ochsenare 
  
 0,0 
  
 60,00 
  
 30,00 
  
 För anställda med pensionsåldern 52 år är den förmånsbestämda ålderspensionen från 65 års ålder nedanstående procenttal av de olika delarna av pensionsunderlaget multiplicerat med tjänstetidsfaktorn. 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 Pensions- 
  
 underlag 
  
 underlag7,5– 
  
 underlag 20– 
  
 under 7,5 
  
 20 inkomst- 
  
 30 inkomst- 
  
 inkomstbas- 
  
 basbelopp 
  
 basbelopp 
  
 Födelseår 
  
 belopp 
  
 1956 
  
 8,9 
  
 64,45 
  
 32,25 
  
 1957 
  
 8,6 
  
 64,30 
  
 32,15 
  
 1958 
  
 8,4 
  
 64,20 
  
 32,10 
  
 1959 
  
 8,1 
  
 64,05 
  
 32,00 
  
 1960 
  
 7,7 
  
 63,85 
  
 31,95 
  
 1961 
  
 7,4 
  
 63,70 
  
 31,85 
  
 1962 
  
 7,1 
  
 63,55 
  
 31,80 
  
 1963 
  
 6,8 
  
 63,40 
  
 31,70 
  
 1964 
  
 6,4 
  
 63,20 
  
 31,60 
  
 1965 
  
 6,1 
  
 63,05 
  
 31,50 
  
 1966 
  
 5,7 
  
 62,85 
  
 31,45 
  
 1967 
  
 5,4 
  
 62,70 
  
 31,35 
  
 1968 
  
 5,0 
  
 62,50 
  
 31,25 
  
 1969 
  
 4,6 
  
 62,30 
  
 31,15 
  
 1970 
  
 4,2 
  
 62,10 
  
 31,05 
  
 1971 
  
 3,8 
  
 61,90 
  
 30,95 
  
 1972 
  
 3,4 
  
 61,70 
  
 30,85 
  
 1973 
  
 3,0 
  
 61,50 
  
 30,75 
  
 1974 
  
 2,6 
  
 61,30 
  
 30,65 
  
 1975 
  
 2,1 
  
 61,05 
  
 30,55 
  
 1976 
  
 1,7 
  
 60,85 
  
 30,40 
  
 1977 
  
 1,2 
  
 60,60 
  
 30,30 
  
 1978 
  
 0,7 
  
 60,35 
  
 30,20 
  
 1979 
  
 0,2 
  
 60,10 
  
 30,05 
  
 1980ochsenare 
  
 0,0 
  
 60,00 
  
 30,00 
  
 Förordning (2003:856) 
 272 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 2 
  
 Bilaga C 
 Tjänsteålder för hel pension för anställning vid  
 teater-, 
  dans- och musikinstitutioner 
 Den lägsta pensionsgrundande tjänstetid (tjänsteåldern) som behövs för hel förmånsbestämd pension är 
 25 år för 
 balettchef, balettmästare, chef för Stockholms Konserthusstiftelse, chef för Göteborgs konsert AB, chef för Malmö Symfoniorkester AB, chef för stiftelsen Svenska rikskonserter, regissör, teaterchef. 
 24 år för 
 dockspelare, skådespelare. 
  
 22 år för  
 korist. 
 20 år för 
 dansare, sångsolist. 
 Anställningstid som korist, sångsolist och dansare får tillgodoräk- nas även i den mån den infallit före 28 års ålder. 
 Övergångsbestämmelser 
 2003:56 
 1. Denna förordning träder i kraft den 1 april 2003. De nya bestäm- melserna skall dock tillämpas från och med den 1 januari 2003. 
 2. Genom förordningen upphävs förordningen (1991:1427) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning. Den upphävda förordningen fortsätter dock att gälla för den som har en sådan anställning som avses i för- ordningen och den 31 december 2002 har högst fem år kvar till pensionsåldern. Föreskrifterna i den upphävda förordningen om förhöjning av pensionsbelopp på grund av att arbetstagaren kvar- står i sin anställning efter den tidpunkt då avgångsskyldighet före- 
 273 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2009:50 
  
 låg gäller bara när arbetsgivaren har begärt att arbetstagaren skall kvarstå i anställningen. Förordning (2003:856). 
 3. För arbetstagare, som den 31 december 1991 omfattades av den upphävda förordningen (1987:1060) om tjänstepension för vissa arbetstagare med  
 icke-statlig 
  anställning, gäller följande. 
 Den som i sin anställning hade högst tolv år kvar till pensione- ringsperiodens nedre gräns eller pensionsåldern och fortsätter sådan anställning hos samma eller motsvarande huvudman, har rätt att avgå med ålderspension vid den tidigare pensioneringsperiodens nedre gräns eller pensionsåldern. 
 För arbetstagare vid teater- eller musikinstitutioner som fått sin pensioneringsperiod, pensionsålder eller tjänsteålder ändrad och fortsätter i sådan anställning får de gamla bestämmelserna i dessa hänseenden tillämpas till och med den 31 december 2003. 
 För arbetstagare som angavs i bilaga B, förteckning 2, till den upphävda förordningen och i särskilda beslut av regeringen om per- sonlig pensionsrätt gäller de tidigare föreskrifterna om pensione- ringsperioder och pensionsåldrar. 
 2003:856 
 1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2004. Bestäm- melserna i 1 och 2 a §§, bilaga A, bilaga B och punkt 2 första stycket i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna i sin nya lydelse tillämpas dock från och med den 1 januari 2003. 
  
 2. 
  
 För Grännaskolan, Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket, Göteborgs Högre Samskola, White och Apelrydsskolan gäller de äldre bestämmelserna till och med utgån- gen av augusti 2003. 
  
 3. 
  
 Det särskilda villkoret 3 i bilaga A fortsätter att gälla för Kungl. Djurgårdsförvaltningen i fråga om pensionsförmåner med begynnelsetidpunkt före ingången av år 2003. 
  
 2004:381 
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2004. Den tillämpas dock på Föreningen Skyddsvärnet i Göteborg från och med den 1 februari 2004. 
 274 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 2 
  
 2005:170 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juni 2005. 
  
 2. 
  
 För Allmänna barnhuset tillämpas den nya lydelsen av bilaga A från och med den 1 april 2004. Allmänna barnhuset skall dock fortfarande ha kostnadsansvar enligt den tidigare lydelsen av sär- skilda bestämmelsen 3 i bilaga A för förmåner som intjänats dess- förinnan. Statens pensionsverk får medge att Allmänna barnhuset fullgör detta ansvar med engångspremier enligt förordningen (1997:908) om premier för statens avtalsförsäkringar. 
  
 3. 
  
 För Franska skolan, Lundsbergs skola och Vackstanässkolan tillämpas den nya lydelsen av bilaga A från och med den 1 september 2004. 
  
 275 
 Bilaga 3 
 Utdrag ur rapport från Armstrong 
  
 Beräkningar till kapitel 9................................................................. 
  
 278 
  
 Omvandling av fribrevet före 65 år till ett fribrev från 65 
  
 år .................................................................................. 
  
 278 
  
 Beräkningar till kapitel 10............................................................... 
  
 283 
  
 Kollektiv premie för pension före 65 år ............................... 
  
 283 
  
 Kostnad för omställningsersättning och efterlön................ 
  
 285 
  
 Beräkningar till kapitel 11............................................................... 
  
 288 
  
 Premiebestämd pension för dem som har pensionsålder 
  
 59 år eller högre .......................................................... 
  
 288 
  
 Löneutvecklingens betydelse ................................................ 
  
 290 
  
 Avkastningens betydelse ....................................................... 
  
 292 
  
 Premiebestämd pension för dem som har pensionsålder 
  
 41 eller 52 år ................................................................ 
  
 293 
  
 Förmånsbestämd pension från 65 år ersätts med 
  
 premiebestämd pension.............................................. 
  
 295 
  
 Beräkningar till kapitel 13............................................................... 
  
 302 
  
 Arbetsgivarnas kostnad för de föreslagna AIP- 
  
 premierna..................................................................... 
  
 302 
  
 277 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 DominguezCruz har utfört försäkringstekniska beräkningar åt utredningen. I det följande återges delar av rapporten från det arbetet. 
 Beräkningar till kapitel 9 
 Omvandling av fribrevet före 65 år till ett fribrev från 65 år 
 Rätten till pension före 65 år upphör. För dem som inte tillhör övergångsgruppen eller fortsättningsvis omfattas av  
 PISA-för- 
  ordningen nedsätts pensionen före 65 år till fribrev och omräknas försäkringstekniskt med Greene grunder till ett fribrev utgående livsvarigt från 65 års ålder. Omräkningen tar dels hänsyn till sanno- likheten att kvarstå i tjänst vid pensionsåldern, dels den faktiska åldern för pensionsavgång. För dansare och sångare skall dessutom värdet av omställningsersättningen och efterlönen avräknas. 
 Sannolikheten att avgå före pensionsåldern, som medför att det inte längre finns någon rätt till pension före 65 år, har bestämts utifrån anställningsstatistik lämnad av SPV. Uppgifterna visar om en person har varit anställd en viss månad mellan  
 2003-01-01 
  och  
 Turner 
  och då intjänat ålderspension. Ingen av dessa personer har ännu uppnått sin pensionsålder. För respektive pensionsålder har följande kunnat utläsas: 
  
 Pensionsålder 
  
 41 
  
 52 
  
 59 
  
 60 
  
 63 
  
 Tot antal anställda 2008 10 01 
  
 (192) 
  
 (297) 
  
 (483) 
  
 (485) 
  
 (895) 
  
 Tot antal anställda 2003 01 01 
  
 179 
  
 407 
  
 643 
  
 727 
  
 1 117 
  
 Avgångna före 2007 
  
 59 
  
 168 
  
 184 
  
 256 
  
 227 
  
 Avgångna fr o m 2007 
  
 12 
  
 48 
  
 118 
  
 75 
  
 131 
  
 Avgångssannolikhet 
  
 33 % 
  
 41 % 
  
 29 % 
  
 35 % 
  
 20 % 
  
 Personer som var anställda 2003 och som kvarstod i anställningen  
 Turner 
  antas vara permanent anställda och antas förbli så fram till sin pensionsålder. Av de som var anställda  
 2003-01-01 
  men inte har haft någon anställning åren 2007 och 2008 antas alla vara permanent avgångna och kommer därmed inte tillbaka i en med samma villkor pensionsgrundande anställning. 
 Av de som var anställda 2003 har ett antal slutat någon gång under åren  
 2007–2008. 
  Dessa antas dock inte vara permanent avgångna då den långa anställningstiden indikerar att de senare kan 
 278 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 återkomma och då har möjlighet att intjäna pensionen före 65 år. De ingår därför inte i den beräknade avgångssannolikheten. 
 Under åren  
 2004–2007 
  har en mängd anställningar och avgångar skett. Dessa har jag antagit vara tillfällig arbetskraft där flertalet ersatt sådana som var anställda 2003 men har slutat. Dessa har inte heller påverkat avgångssannolikheten. 
 Jag är medveten om att avgångssannolikheterna står på en något bräcklig grund. Det hade givetvis varit bättre om man hade kunnat följa ett bestånds anställningsförhållande ända fram till pensions- avgången och då kunnat observera hur många som kvarstod i tjänst med pensionsrätt. Detta har dock inte varit möjligt vilket samman- hänger med att beståndsstatistik endast finns från och med 2003, vilket har samband med övergång till PA 03, vars övergångs- bestämmelser ger den första pensionärskullen år 2008. Mot den bakgrunden föreslår jag att 30 % används som avgångssannolikhet för samtliga pensionsåldrar och att den antas gälla för åldern 28 år, dock med undantag för dansare där åldern 23 år i stället används. Med stigande ålder antas avgångssannolikheten minska linjärt så att den är noll när 6 år återstår till pensionsåldern. Vid pensionsålder 41 och 52 år, där intjänandet påbörjas före 28 års ålder, ökar av- gångssannolikheten för varje år som åldern understiger 23 resp. 28 år. 
 Uppgift om den faktiska åldern för pensionsuttag har lämnats av SPV och baseras på det pensionärsbestånd som ingår i försäkrings- rörelsen (SPV:s beteckning är område 10). Merparten av detta be- stånd har intjänat sin pension i pensionsplanen  
 PA-91. 
  
 Följande uppgift om den genomsnittliga åldern då pensionen har börjat utbetalas har lämnats av SPV: 
  
 Pensionsålder enligt 
  
 Genomsnittlig ålder 
  
 pensionsplanen 
  
 för första utbetalning 
  
 41 år 00 mån 
  
 42 år 02 mån 
  
 52 år 00 mån 
  
 53 år 10 mån 
  
 59 år 00 mån 
  
 59 år 04 mån 
  
 60 år 00 mån 
  
 60 år 11 mån 
  
 63 år 00 mån 
  
 64 år 00 mån 
  
 Omräkningen av fribrevet för pensionen före 65 år till ett fribrev från 65 år sker med de premiegrunder som tillämpas av SPV från och med  
 2008-01-01. 
  Omräkningsfaktorer som dessa grunder ger skall dock reduceras dels med hänsyn till den verkliga åldern för pensionsuttag, dels den utjämnade avgångssannolikheten enligt vad 
 279 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 som beskrivits ovan, samt för pensionsåldrarna 41 och 52 år även värdet av omställningsersättning och efterlön (OE). 
 Värdet av OE har beräknats försäkringstekniskt och dividerats med värdet av oreducerad ålderspension före 65 år. Kvoten som man då får anger hur stor del av fribrev som avräknas och inte ligger till grund för omräkningen till fribrev från 65 år. 
 Jag har gjort en beräkning av det genomsnittliga utfallet för respektive pensionsålder. Beståndet utgörs av avgiftsbetalande som var anställde senast  
 2007-07-01 
  och oavbrutet till och med  
 2008-10- 
  01, den sista av SPV redovisade anställningstidpunkten. Personerna får inte heller tillhöra övergångsgruppen, dvs. de som har 5 år eller mindre kvar till pensionsåldern. Beräkningen har utförts som om förslaget hade genomförts  
 2008-01-01. 
  
 Beräkningsresultatet, vad ett fribrev före 65 år i genomsnitt ger i pension från 65 år, anges här nedan i procent av pensionsunderlag  
 2007-12-31. 
  
 Pensionsålder 
  
 Personer med pensionsunderlag 
  
 Personer med pensionsunderlag 
  
 under 7,5 inkomstbasbelopp 
  
 över 7,5 inkomstbasbelopp 
  
 41 
  
 10,5 % 
  
 5,8 % 
  
 52 
  
 3,8 % 
  
 3,6 % 
  
 59 
  
 7,9 % 
  
 7,4 % 
  
 60 
  
 6,0 % 
  
 6,8 % 
  
 63 
  
 1,3 % 
  
 1,6 % 
  
 Genomsnitt för alla 
  
 4,8 % 
  
 3,5 % 
  
 Skillnaden mellan pensionsåldrarna 41 och 52 år beror i huvudsak på att värdet av fribrevet före 65 år för pensionsålder 41 år är så mycket mer värt samt att värdet av OE jämfört med värdet av ålderspensionen före 65 är proportionellt så mycket större vid pensionsåldern 52 år. 
 Det låga procenttalet för pensionsålder 63 år beror, utöver att värdet av pensionen före 65 år är lågt, på att den verkliga pensions- åldern har antagits vara 64 år, dvs. mer än en halvering av ursprungliga utbetalningstiden före 65 år. 
 Omräkningen av fribrevet för ålderspensionen före 65 år till fribrev från 65 år utförs med nedanstående tabellvärden. 
  
 1  
  
 Dessa är konstruerade utifrån SPV:s försäkringstekniska premiegrunder  
 2008-01-01, 
  sannolikheten att avgå före pensionsålder samt antagen 
  
 1  
 Tabellen återges inte här. Den finns som tabell 9.1 i betänkandet avsnitt 9.1. 
 280 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 faktiskt pensionsålder. För pensionsålder 41 och 52 år har dessutom OE avräknats med ett schablonvärde som är 10 % av värdet för den lägre ersättningsnivån och 90 % av den högre. 
 Här nedan illustreras det utfall som skulle ha blivit fallet om genomförandet hade skett  
 2007-12-31. 
  Då flera födelseårsgrupper innehåller ett fåtal personer, ibland bara en person, får man ingen naturlig utjämning av beloppen mellan födelseårsgrupperna. Jag har dock inte sett detta som nödvändigt eftersom syftet med illustra- tionen endast har varit att ge en ungefärlig uppfattning om utfallet. Det som visas är alltså den pension från och med 65 år som fribrevet  
 2007-12-31 
  för pensionen före 65 års ålder skulle ha givit om beräkningen hade skett vid denna tidpunkt. Beloppen är angivna i kronor per månad. 
  
 2 
  
 2  
 Tabellvärdena har legat till grund för den sammanfattande tabellen 9.3 i betänkandets avsnitt 9.2.2. 
 281 
 Bilaga 3 SOU 2009:50 
  
 Födelseår 
  
 Pensionsålder enligt  
 PISA-förordningen 
  
 41 år 
  
 52 år 
  
 59 år 
  
 60 år 
  
 63 år 
  
 1954 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 882 
  
 1955 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 782 
  
 1956 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 642 
  
 1957 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3 327 
  
 654 
  
 1958 
  
 - 
  
 - 
  
 4 090 
  
 3 275 
  
 669 
  
 1959 
  
 - 
  
 - 
  
 3 590 
  
 3 172 
  
 650 
  
 1960 
  
 - 
  
 - 
  
 3 448 
  
 3 451 
  
 601 
  
 1961 
  
 - 
  
 - 
  
 3 573 
  
 2 962 
  
 545 
  
 1962 
  
 - 
  
 - 
  
 3 094 
  
 2 953 
  
 492 
  
 1963 
  
 - 
  
 - 
  
 2 802 
  
 2 335 
  
 445 
  
 1964 
  
 - 
  
 - 
  
 2 765 
  
 2 131 
  
 476 
  
 1965 
  
 - 
  
 2 058 
  
 1 617 
  
 2 110 
  
 413 
  
 1966 
  
 - 
  
 1 665 
  
 2 529 
  
 1 934 
  
 340 
  
 1967 
  
 - 
  
 1 373 
  
 1 558 
  
 1 692 
  
 392 
  
 1968 
  
 - 
  
 1 298 
  
 1 898 
  
 1 701 
  
 380 
  
 1969 
  
 - 
  
 1 299 
  
 1 914 
  
 1 640 
  
 354 
  
 1970 
  
 - 
  
 945 
  
 1 412 
  
 1 272 
  
 320 
  
 1971 
  
 - 
  
 769 
  
 1 101 
  
 1 177 
  
 264 
  
 1972 
  
 - 
  
 924 
  
 1 234 
  
 1 137 
  
 292 
  
 1973 
  
 - 
  
 933 
  
 1 367 
  
 975 
  
 213 
  
 1974 
  
 - 
  
 1 117 
  
 1 115 
  
 958 
  
 214 
  
 1975 
  
 - 
  
 849 
  
 970 
  
 786 
  
 197 
  
 1976 
  
 4 778 
  
 630 
  
 871 
  
 643 
  
 181 
  
 1977 
  
 4 301 
  
 557 
  
 789 
  
 599 
  
 146 
  
 1978 
  
 4 271 
  
 253 
  
 650 
  
 534 
  
 114 
  
 1979 
  
 3 032 
  
 267 
  
 480 
  
 488 
  
 105 
  
 1980 
  
 3 872 
  
 234 
  
 403 
  
 314 
  
 74 
  
 1981 
  
 2 936 
  
 122 
  
 305 
  
 287 
  
 64 
  
 1982 
  
 1 694 
  
 292 
  
 453 
  
 162 
  
 47 
  
 1983 
  
 1 706 
  
 128 
  
 91 
  
 43 
  
 11 
  
 1984 
  
 1 745 
  
 125 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1985 
  
 1 243 
  
 47 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1986 
  
 959 
  
 65 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1987 
  
 943 
  
 32 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1988 
  
 542 
  
 90 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1989 
  
 593 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1990 
  
 564 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1991 
  
 295 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1992 
  
 128 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 282 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 Beräkningar till kapitel 10 
 Kollektiv premie för pension före 65 år 
 Underlag för beräkningarna har varit de som var anställda  
 2007-01- 
 01–2008-07-01, 
  dock med undantag för institutionschefer, anställningskategori B enligt Greene beteckning. För åren 2010 och 2011 ingår alla aktiva medan för åren  
 2012–2016 
  endast övergångs- gruppen ingår. Till övergångsgruppen förs den person som 2012 har högst 5 år kvar till pensionsåldern. 
 För vart och ett av åren  
 2010–2016 
  har premien för ålders- pensionen före 65 år prognostiserats. Alla personer som ingår i beräkningen har antagits leva hela beräkningsperioden. Vidare har pensionsunderlaget antagits öka med 3 %. Intjänat fribrev har vid varje årsskifte indexuppräknats med antagen inflation, 2 %. 
  
 Premieperiod 
  
 Pensionsålder 
  
 41 
  
 52 
  
 59 
  
 60 
  
 63 
  
 2010–11, 
  pensionsålder enl. plan, 
  
 SPV:s beräkningsgrunder 
  
 65,6 
  
 34,3 
  
 13,8 
  
 10,4 
  
 3,5 
  
 2012–16, 
  Pensionsålder enl. plan, 
  
 SPV:s beräkningsgrunder 
  
 80,1 
  
 45,0 
  
 20,5 
  
 16,8 
  
 6,2 
  
 Premien anges i procent av pensionsunderlaget. Ökningen av premien  
 2012–2016 
  beror på att endast övergångsgruppen ingår. SPV:s beräkningsgrunder innehåller dels reduktion av premien med 5 %, dels en omkostnadsbelastning om 2,25 % av premien. 
 I följande tabeller redovisas för varje pensionsålder premien för varje år till och med 2016, individuellt respektive kollektivt beräknad. 
  
 Pensionsålder 41 00 
  
 Premie för Åpf 
  
 Ny koll premie 
  
 SPV:s grunder 
  
 SPV:s grunder 
  
 2010 
  
 29 018 112 
  
 29 039 753 
  
 2011 
  
 27 995 549 
  
 27 971 168 
  
 2012 
  
 8 253 214 
  
 8 473 885 
  
 2013 
  
 7 377 644 
  
 7 444 205 
  
 2014 
  
 5 296 379 
  
 5 098 527 
  
 2015 
  
 2 955 432 
  
 2 880 563 
  
 2016 
  
 1 616 211 
  
 1 600 519 
  
 Totalt  
 2010–2011 
  
 57 013 661 
  
 57 010 921 
  
 Totalt  
 2012–2016 
  
 25 498 880 
  
 25 497 699 
  
 Koll.premie  
 2010–11 
  
 65,6 
  
 Koll. premie  
 2012–2016 
  
 80,1 
  
 283 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 Pensionsålder 52 00 
  
 Premie för Åpf 
  
 Koll premie 
  
 SPV:s grunder 
  
 SPV:s grunder 
  
 2010 
  
 21 298 478 
  
 21 282 029 
  
 2011 
  
 20 791 196 
  
 20 803 563 
  
 2012 
  
 5 120 205 
  
 8 377 774 
  
 2013 
  
 4 402 821 
  
 6 811 862 
  
 2014 
  
 3 135 935 
  
 5 600 093 
  
 2015 
  
 2 031 654 
  
 3 759 125 
  
 2016 
  
 905 790 
  
 1 960 176 
  
 Totalt  
 2010–2011 
  
 42 089 674 
  
 42 085 592 
  
 Totalt  
 2012–2016 
  
 26 507 007 
  
 26 509 030 
  
 Koll.premie  
 2010–11 
  
 34,3 
  
 Koll.premie  
 2012–16 
  
 45,0 
  
 Pensionsålder 59 00 
  
 Premie för Åpf 
  
 Koll premie 
  
 SPV:s grunder 
  
 SPV:s grunder 
  
 2010 
  
 15 909 298 
  
 15 846 814 
  
 2011 
  
 15 592 129 
  
 15 643 650 
  
 2012 
  
 5 120 205 
  
 5 452 101 
  
 2013 
  
 4 402 821 
  
 4 511 601 
  
 2014 
  
 3 135 935 
  
 3 062 646 
  
 2015 
  
 2 031 654 
  
 1 884 662 
  
 2016 
  
 905 790 
  
 683 993 
  
 Totalt  
 2010–2011 
  
 31 501 427 
  
 31 490 464 
  
 Totalt  
 2012–2016 
  
 15 596 405 
  
 15 595 003 
  
 Koll.premie  
 2010–11 
  
 13,8 
  
 Koll.premie  
 2012–16 
  
 20,5 
  
 Pensionsålder 60 00 
  
 Premie för Åpf 
  
 Koll premie 
  
 SPV:s grunder 
  
 SPV:s grunder 
  
 2010 
  
 12 901 665 
  
 13 001 955 
  
 2011 
  
 13 180 339 
  
 13 080 366 
  
 2012 
  
 3 485 918 
  
 3 820 432 
  
 2013 
  
 3 104 646 
  
 3 250 847 
  
 2014 
  
 2 524 375 
  
 2 395 943 
  
 2015 
  
 1 748 879 
  
 1 556 682 
  
 2016 
  
 702 156 
  
 543 595 
  
 Totalt  
 2010–2011 
  
 26 082 004 
  
 26 082 321 
  
 Totalt  
 2012–2016 
  
 11 565 974 
  
 11 567 499 
  
 Koll.premie  
 2010–11 
  
 10,4 
  
 Koll.premie  
 2012–16 
  
 16,8 
  
 284 
 SOU 2009:50 Bilaga 3 
  
 Pensionsålder 63 00 
  
 Premie för Åpf 
  
 Koll premie 
  
 SPV:s grunder 
  
 SPV:s grunder 
  
 2010 
  
 8 909 001 
  
 8 912 508 
  
 2011 
  
 9 027 853 
  
 9 024 829 
  
 2012 
  
 1 316 297 
  
 1 428 408 
  
 2013 
  
 1 138 388 
  
 1 189 638 
  
 2014 
  
 941 912 
  
 944 282 
  
 2015 
  
 697 957 
  
 618 903 
  
 2016 
  
 347 979 
  
 263 412 
  
 Totalt  
 2010–2011 
  
 17 936 854 
  
 17 937 337 
  
 Totalt  
 2012–2016 
  
 4 442 533 
  
 4 444 643 
  
 Koll.premie  
 2010–11 
  
 3,5 
  
 Koll.premie  
 2012–16 
  
 6,2 
  
 Kostnad för omställningsersättning och efterlön 
 Dansare och sångare får rätt till omställningsersättning under fem år med nivån 85 % av pensionsunderlaget de fyra första åren och 65 % under det femte året. För rätt till ersättning krävs för dansare att avgången sker tidigast från och med månaden då 39 års ålder uppnås och för sångare månaden då 48 ålder uppnås. För dessa ersättningsnivåer gäller att minst 16 års tjänstetid skall ha uppnåtts. Skulle tjänstetiden uppgå till minst 8 men inte 16 år utgår omställningsersättning med 70 % under tre år och ett halvt år. Efter utgången av de fem respektive tre och ett halvt ersättnings- åren utbetalas efterlön med 40 % respektive 20 % av underlaget upp till 7,5 inkomstbasbelopp. 
 Beräkningarna illustrerar kostnaderna för nuvarande bestånd av aktiva vid ett tänkt införande per  
 2008-01-01. 
  Dessa kostnader antas vara direkt överförbara på valfri införandetidpunkt. En per- son vars antagna anställningstid är kvalificerande för den högre ersättningsnivån antas avgå vid pensionsåldern 41 respektive 52 år. Om anställningstid saknas och möjlighet finns att kvalificera sig antingen för att uppnå 8 eller 16 års kvalifikationstid antas per- sonen kvarstå i anställningen till dess att nivån har uppnåtts. Avgången antas då ske födelsemånaden året efter det år då rätten till den eftersträvade nivån har uppnåtts. Kvalifikationstiden har bestämts utifrån SPV:s uppgift om möjlig tjänstetid fram till pensionsåldern minskad med antalet förflutna månader som premie har betalats men inte avsett tid som dansare respektive sångare. 
 Beräkningarna baseras på antagandet att pensionsunderlaget årligen ökar med 3 %. Utbetalningarna värdesäkras med en årlig 
 285 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 uppräkning om 2 %. Då rätten till ersättning är villkorad av att en person är anställd vid ersättningstidens början har avgångssanno- likheten, redovisad tidigare, använts. 
 Kostnaden redovisas som utbetald ersättning från och med 2008 till dess att sista personen i beståndet har uppnått 65 års ålder. Ingen avgång på grund av dödsfall har antagits. Inte heller har några personer antagits tillkomma i beståndet. 
 Ersättningarna når sitt maximum i intervallet  
 17–20 
  år efter in- förandet och detta läge antas representera systemets kostnader när det är fullt utbyggt dvs. när antalet nya försäkringsfall hela tiden ersätter de vars ersättning har upphört. Den här beräknings- metoden förutsätter att nuvarande beståndssammansättning och antal även framdeles kommer att vara gällande. 
 Den maximala årskostnaden efter införandet uppgår till 56,7 mkr. Motsvarande belopp, vid antagen inflation om 2 %, uttryckt i penningvärdet 2012 är 43,0 mkr och 2008 39,7 mkr. Den totala kostnaden sett över hela ersättningsperioden fram till 45 år efter införandet, då den siste ersättningsberättigade har uppnått 65 års ålder, uppgår till 1 352,9 mkr. I 2012 års penningvärde motsvarar detta belopp 1 009,4 mkr. 
 I följande tabell redovisas för varje år den årliga kostnaden (ej nuvärdesberäknad) för varje ersättningsnivå samt uppdelad på de båda kategorierna, de som har möjlighet att uppnå 16 respektive 8 års kvalifikationstid. 
 286 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 År 
  
 Omställningsersättning 
  
 Efterlön 
  
 Totalt 
  
 Kvalifikationstid 16 år 
  
 8 år 
  
 Kval. tid 16 år 
  
 Kval. tid 8 år 
  
 Utgår 4 år 
  
 Utgår 1 år 
  
 Utgår 3,5 år 
  
 utgår till 65 år 
  
 utgår till 65 år 
  
 2008 
  
 2 258 995 
  
 0 
  
 11 970 
  
 0 
  
 0 
  
 2 372 965 
  
 2009 
  
 5 766 754 
  
 0 
  
 324 753 
  
 0 
  
 0 
  
 6 091 507 
  
 2010 
  
 9 478 183 
  
 0 
  
 612 492 
  
 0 
  
 0 
  
 10 090 675 
  
 2011 
  
 14 322 305 
  
 0 
  
 1 037 985 
  
 0 
  
 0 
  
 15 360 290 
  
 2012 
  
 16 849 423 
  
 1 869 866 
  
 1 552 294 
  
 0 
  
 35 952 
  
 20 307 535 
  
 2013 
  
 17 620 958 
  
 2 598 375 
  
 2 001 092 
  
 1 093 875 
  
 96 093 
  
 23 410 393 
  
 2014 
  
 18 290 515 
  
 2 701 301 
  
 2 261 103 
  
 2 837 632 
  
 177 665 
  
 26 268 216 
  
 2015 
  
 18 605 870 
  
 3 598 745 
  
 2 946 254 
  
 4 711 688 
  
 311 577 
  
 30 174 134 
  
 2016 
  
 17 351 649 
  
 3 798 924 
  
 3 089 397 
  
 7 138 612 
  
 441 352 
  
 31 819 934 
  
 2017 
  
 15 883 602 
  
 3 123 349 
  
 3 187 288 
  
 9 878 424 
  
 640 422 
  
 32 713 085 
  
 2018 
  
 15 393 843 
  
 3 203 605 
  
 3 201 348 
  
 12 239 252 
  
 816 889 
  
 34 854 937 
  
 2019 
  
 17 720 579 
  
 3 875 654 
  
 2 848 060 
  
 14 645 825 
  
 1 177 633 
  
 40 267 751 
  
 2020 
  
 20 992 758 
  
 2 839 769 
  
 2 349 661 
  
 17 377 480 
  
 1 450 588 
  
 45 010 256 
  
 2021 
  
 23 025 109 
  
 1 894 374 
  
 1 612 991 
  
 18 395 686 
  
 1 711 244 
  
 46 639 404 
  
 2022 
  
 25 987 388 
  
 3 006 648 
  
 1 103 483 
  
 19 057 517 
  
 1 852 269 
  
 51 007 305 
  
 2023 
  
 26 491 699 
  
 5 766 004 
  
 238 079 
  
 20 328 423 
  
 2 000 195 
  
 54 824 400 
  
 2024 
  
 26 048 716 
  
 5 267 890 
  
 0 
  
 22 777 891 
  
 2 065 573 
  
 56 160 070 
  
 2025 
  
 24 736 952 
  
 3 205 250 
  
 0 
  
 25 161 231 
  
 2 084 619 
  
 55 188 052 
  
 2026 
  
 23 275 398 
  
 5 280 585 
  
 0 
  
 26 003 126 
  
 2 126 311 
  
 56 685 420 
  
 2027 
  
 18 688 019 
  
 6 339 878 
  
 0 
  
 28 423 045 
  
 2 136 407 
  
 55 587 349 
  
 2028 
  
 15 184 372 
  
 4 645 294 
  
 0 
  
 31 615 969 
  
 1 966 650 
  
 53 412 285 
  
 2029 
  
 15 339 347 
  
 2 215 729 
  
 0 
  
 33 591 881 
  
 1 891 025 
  
 53 037 982 
  
 2030 
  
 11 496 619 
  
 4 277 925 
  
 0 
  
 33 835 463 
  
 1 870 613 
  
 51 480 620 
  
 2031 
  
 9 734 744 
  
 2 925 901 
  
 0 
  
 34 942 182 
  
 1 803 420 
  
 49 406 247 
  
 2032 
  
 8 544 294 
  
 1 906 692 
  
 0 
  
 34 797 072 
  
 1 629 975 
  
 46 878 033 
  
 2033 
  
 7 263 820 
  
 2 288 687 
  
 0 
  
 33 328 486 
  
 1 558 269 
  
 44 439 262 
  
 2034 
  
 6 227 025 
  
 1 522 676 
  
 0 
  
 32 667 505 
  
 1 443 763 
  
 41 860 969 
  
 2035 
  
 4 394 733 
  
 1 556 714 
  
 0 
  
 31 470 773 
  
 1 399 634 
  
 38 821 854 
  
 2036 
  
 3 187 863 
  
 1 075 817 
  
 0 
  
 29 066 730 
  
 1 310 876 
  
 34 641 286 
  
 2037 
  
 2 098 763 
  
 1 289 616 
  
 0 
  
 28 242 177 
  
 1 104 061 
  
 32 734 617 
  
 2038 
  
 1 537 595 
  
 722 730 
  
 0 
  
 27 423 645 
  
 923 556 
  
 30 607 526 
  
 2039 
  
 1 521 255 
  
 158 771 
  
 0 
  
 24 660 469 
  
 756 226 
  
 27 096 721 
  
 2040 
  
 1 409 022 
  
 233 598 
  
 0 
  
 23 369 609 
  
 618 912 
  
 25 631 141 
  
 2041 
  
 744 374 
  
 491 405 
  
 0 
  
 22 752 998 
  
 369 185 
  
 24 357 962 
  
 2042 
  
 408 858 
  
 267 954 
  
 0 
  
 21 120 846 
  
 278 717 
  
 22 076 375 
  
 2043 
  
 208 518 
  
 132 879 
  
 0 
  
 18 616 219 
  
 72 359 
  
 19 029 975 
  
 2044 
  
 0 
  
 162 644 
  
 0 
  
 15 436 679 
  
 0 
  
 15 599 323 
  
 2045 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 12 530 270 
  
 0 
  
 12 530 270 
  
 2046 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 9 982 068 
  
 0 
  
 9 982 068 
  
 2047 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 7 558 323 
  
 0 
  
 7 558 323 
  
 2048 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 5 845 032 
  
 0 
  
 5 845 032 
  
 2049 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 4 712 146 
  
 0 
  
 4 712 146 
  
 2050 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 280 460 
  
 0 
  
 3 280 460 
  
 2051 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 100 840 
  
 0 
  
 2 100 840 
  
 2052 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 843 448 
  
 0 
  
 843 448 
  
 2053 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 132 250 
  
 0 
  
 132 250 
  
 Totalt 
  
 448 089 917 
  
 84 245 249 
  
 28 480 250 
  
 753 993 247 
  
 38 122 030 
  
 1352930693 
  
 287 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 Beräkningar till kapitel 11 
 Premiebestämd pension för dem som har pensionsålder 59 år eller högre 
 Beräkna pensionsutfall vid införande av premiebestämd ålders- pension med premiesatsen är 4,5 % på lönedel upp till 7,5 inkomst- basbelopp och 30 % på lönedel däröver. Premien betalas till 65 år. Jämförelse skall göras med utfallet enligt nuvarande pensionsplan där ålderspensionen dels utgörs av premiebestämd pension med premiesatsen 4,3 % av hela den pensionsgrundande lönen, dels av förmånsbestämd pension om 60 % av den del av pensions- underlaget som överstiger 7,5 inkomstbasbelopp. Denna beräkning gäller dock inte för dansare och sångare som har pensionsålder 41 respektive 52 år. 
 Antaganden och underlag för beräkningarna 
 Beräkningarna kräver ingen beståndsstatistik utan kan utföras på rent teoretisk basis. Underlaget består av antaganden om löne- utveckling och avkastning, förändring av inkomstbasbelopp och inflation samt försäkringstekniska antaganden om bland dödlighet (återstående livslängd). Vissa antaganden har varit fasta medan andra har varierats. Fasta antagandena har varit: 
  
 Inflationen  
 har antagits till 2,0 % per år. Antagandet används vid värdering av intjänad pensionsrätt enligt nuvarande plan. Detta fri- brev värdesäkras och ingår som en  
 kom-ponent 
  i beräkningarna. Antagandet är också ett referensvärde till antagandet om inkomst- basbeloppets årliga ökning samt antagandet om avkastning. 
 Tillämpat dödlighetsantagande  
 överensstämmer med det som används i den statliga försäkringsrörelsen (SPV:s grunder). Död- lighetsantagandet baseras på Finansinspektionens anvisning i de så kallade tryggandegrunderna. Antaganden om garanterad ränta, av- kastningsskatt och kostnader redovisas nedan tillsammans med redogörelsen om antagen avkastning. 
  
 Inkomstbasbeloppet  
 har antagits öka med 3 % årligen, dvs. en procentenhet högre än antagen inflation. 
 Variabla antaganden har varit löneutveckling och avkastning. 
 288 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 När  
 löneutvecklingen  
 har antagits vara konstant under hela anställningstiden har den satts till 3 respektive 4 %. Det lägre procenttalet överensstämmer med inkomstbasbeloppets antagna utveckling. 
  
 Avkastningen  
 har som standardvärde antagits till 4,2 % efter avdrag för skatt och kostnader. För att illustrera avkastningens betydelse i den premiebestämda lösningen har även avkastningen 5,2 % använts. Jag har valt att utgå från en nettoavkastning i stället för en bruttoavkastning av det skälet att omkostnadsavdraget skiljer sig väldigt mycket mellan olika försäkringsgivare. För- valtningskostnaderna för de stora tjänstepensionsbolagen Harper och AMF Pension var enligt de senaste årsredovisningarna c:a 0,2 % av förvaltat kapital medan övriga större försäkringsgivares kostnader låg i intervallet  
 0,5–0,8 
  %. Avdraget för avkastningsskatt har antagits till 0,6 % varför den antagna bruttoavkastningen vid beräkningarna ligger i intervallet  
 5,0–5,6 
  % beroende på valet av försäkringsgivare. Dessutom antas endast 97 % av premien få till- godoräknas. Tre procentenheter försvinner i omkostnadsavdrag. 
 Beräkningar 
 Var och en av antagandena ovan bestämmer utfallet av ålders- pensionen, några mer och andra mindre. Det är inte möjligt att helt separera varje komponent men det går trots allt att på ett någor- lunda nöjaktigt sätt belysa effekterna av komponenterna löne- utveckling, avkastning och karriär var för sig. 
 Beräkningarnas syfte är att jämföra utfallet i den föreslagna premiebestämda pensionsplanen med utfallet i nuvarande pensions- plan. Vid denna jämförelse måste man beakta att den förmåns- bestämda pensionsplanen innehåller ett löfte om värdesäkring av den utgående pensionen. Värdesäkringen följer prisbasbeloppets utveckling och har i dessa beräkningar antagits motsvara det gjorda inflationsantagandet. Vid beräkning av utfallet för den premie- bestämda pensionen är underlaget det pensionskapital som upp- arbetats vid pensionsåldern. Kapitalet skall dels ge en garanterad pension, dels en under utbetalningstiden årlig uppräkning likvärdig med den värdesäkring som ges i den förmånsbestämda pensions- planen. Beräkningstekniskt åstadkommer man detta genom att divi- dera pensionskapitalet med en kapitaliseringsfaktor baserad på en 
 289 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 realränta. I det valda huvudalternativet är denna realränta 2,2 %  
 (4,2–2,0). 
  
 Löneutvecklingens betydelse 
 Illustrationerna baseras på antagandet att löneutveckling är kon- stant över hela anställningstiden fram till pensionsåldern 65 år. Jämförelse görs mellan olika konstanta löneökningar. Den icke konstanta löneökningen illustreras under rubriken Karriärens betydelse. Nettoavkastningen är 4,2 %. 
  
 Fall 
  
 Årlig 
  
 Inträdes 
  
 Ingångs 
  
 Slutlön 
  
 Utfall i % av slutlönen i nuv. plan 
  
 Utfall i 
  
 löneökning 
  
 ålder 
  
 lön 
  
 Premie 
  
 Förm. 
  
 Totalt 
  
 ny plan 
  
 best 
  
 best 
  
 3 % 
  
 23 
  
 6,00 
  
 6,00 
  
 15,1 % 
  
 0,0 % 
  
 15,1 % 
  
 15,8 % 
  
 1. 
  
 4 % 
  
 23 
  
 6,00 
  
 8,92 
  
 12,2 % 
  
 6,5 % 
  
 18,7 % 
  
 15,3 % 
  
 3 % 
  
 23 
  
 8,00 
  
 8,00 
  
 15,1 % 
  
 0,7 % 
  
 15,8 % 
  
 21,4 % 
  
 2. 
  
 4 % 
  
 23 
  
 8,00 
  
 11,90 
  
 12,2 % 
  
 19,2 % 
  
 31,4 % 
  
 28,8 % 
  
 3 % 
  
 35 
  
 6, 00 
  
 6,00 
  
 9,9 % 
  
 0,0 % 
  
 9,9 % 
  
 10,3 % 
  
 3. 
  
 4 % 
  
 35 
  
 6, 00 
  
 7,94 
  
 8,5 % 
  
 0,3 % 
  
 8,8 % 
  
 9,2 % 
  
 3 % 
  
 35 
  
 8, 00 
  
 8,00 
  
 9,9 % 
  
 0,8 % 
  
 10,7 % 
  
 14,0 % 
  
 4. 
  
 4 % 
  
 35 
  
 8, 00 
  
 10,60 
  
 8,5 % 
  
 14,5 % 
  
 23,0 % 
  
 18,0 % 
  
 3 % 
  
 35 
  
 10,00 
  
 10,00 
  
 9,9 % 
  
 12,0 % 
  
 21,9 % 
  
 25,0 % 
  
 5. 
  
 4 % 
  
 35 
  
 10,00 
  
 13,23 
  
 8,5 % 
  
 23,0 % 
  
 31,5 % 
  
 26,2 % 
  
 Samtliga illustrationer visar på skillnaden mellan pensionsutfallet vid en konstant löneökning, som är densamma som inkomstbas- beloppets ökning samt en löneökning som är 1 procentenhet högre. Utfallet anges i procent av den pensionsgrundande lönen vilket med- för att utfallet för den premiebestämda pensionen kan bli lägre vid en högre löneökningstakt trots att pensionen i kronor räknat givet- vis blir högre. 
  
 Fall 1:  
 Ingångslönen understiger gränsen 7,5 inkomstbas- belopp, vilket är brytpunkten då såväl den premiebestämda som den förmånsbestämda pensionsplanen ger en högre pension. Exemplet vill illustrera skillnaden mellan utfallet i respektive pensionsplan när den pensionsgrundande slut- lönen passerar 7,5 inkomstbasbelopp.När löneökningen följer inkomstbasbeloppets ökning sker ingen passage av basbeloppsgränsen 7,5 vilket medför att nuvarande pen- 
 290 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 sionsplan inte ger någon förmånsbestämd pension. Att den nya pensionsplanen ger en högre pension än den nuvarande planen är självklart eftersom premiesatsen är högre i den nya, 4,5 % respektive 4,3 %. 
 När lönen med en procentenhet överstiger inkomstbasbeloppets ökning, sker däremot passage av bas- beloppsgränsen. Den nuvarande planen ger därmed en för- månsbestämd del och jämförelsen mellan de båda planerna kantrar över till förmån för nuvarande pensionsplan. Orsa- Moss är att den förmånsbestämda pensionen är tidsoberoende när den pensionsgrundande tiden uppgår till minst 30 år. Passagen av basbeloppsgränsen kan ske hur nära pensions- åldern som helst och ändå ge full pension på lönedelen över 7,5 inkomstbasbelopp. Den premiebestämda planen är dock i högsta grad tidsberoende och den högre premiesatsen ger givetvis högre tillskott till pension ju tidigare den blir aktuell. I detta fall när inträdesåldern är 23 år sker passagen av 7,5 inkomstbasbelopp vid 46 års ålder vilket är för sent för att den högre premiesatsen ska kunna matcha den förmåns- bestämda pensionen när dessutom lönen endast överstiger 7,5 inkomstbasbelopp med 1,42 enheter. 
  
 Fall 2:  
 Är en person vars ingångslön precis överstiger 7,5 inkomstbasbelopp. När löneutvecklingen följer inkomstbas- beloppet väger den lilla förmånsbestämda delen väldigt lite och den högre premiesatsen på lönedel över 7,5 inkomst- basbelopp, som genererar en premie under hela anställ- ningstiden ger ett betydligt större utslag och medför också att den premiebestämda planen är förmånligare. I fallet med en högre löneökning får den förmånsbestämda delen en myc- ket större tyngd och förhållandet mellan planerna svänger till fördel för den förmånsbestämda planen. 
  
 Fall  
  
 3–5: 
  
 Illustrerar samma förlopp som 1 och 2 ovan för en person som är 35 år vid inträdet i planerna samt med tillägg för en person som redan vid inträdet har en något högre lön. De effekter som uppstår och som beskrivits under i fall 1 och 2 uppstår även här såväl förstärkta som det motsatta. 
 En sammanfattning av de effekter, som de illustrerade fallen visar på, är att en löneökning som överstiger inkomstbasbeloppets ökning 
 291 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 och som medför att den pensionsgrundande slutlönen överstiger 7,5 inkomstbasbelopp ger ett resultat som utfaller till förmån för den förmånsbestämda planen. Här har dock inte hänsyn tagits till in- tjänat fribrev. 
 Avkastningens betydelse 
 Avkastningen är en viktig komponent i den premiebestämda planen. Dock behöver den inte vara avgörande när man bedömer vilken pensionsplan som är bättre av de två som nu jämförs. Av- kastningen är en tidsberoende parameter. Ju längre tid som en viss avkastning uppnås desto bättre slutresultat. Visserligen självklart men jag nämner detta enbart som en förklaring till att jag även här har valt att illustrera effekten utifrån två olika åldrar. 
 Avkastningen kan uttryckas i reala termer och ett sådant uttryckssätt är relevant för att förklara hur jag i mina beräkningar har applicerat ränteantagandet vid framskrivning av pensions- kapitalet. Den förmånsbestämda pensionen värdesäkras med pris- basbeloppet under utbetalningstiden. Jag har antagit att prisbas- beloppet ökar med 2,0 %. För att finansiera en årlig ökning av den förmånsbestämda pensionen måste en real avkastning om minst 2,0 % uppnås. För att uppnå jämförbarhet i pensionskapitalets storlek och pensionsutfallet i den premiebestämda pensionsplanen fastställs pensionen utifrån diskonteringsräntan 2,2 % i huvud- alternativet med 4,2 procents avkastning  
 (4,2–2,0). 
  
 Årlig 
  
 Inträdes- 
  
 Ingångs- 
  
 Slut- 
  
 Avkastning 
  
 Utfall i % av slutlönen i nuv. plan 
  
 Utfall i 
  
 löneökning 
  
 ålder 
  
 Lön 
  
 lön 
  
 Premiebest 
  
 Förm.best 
  
 Totalt 
  
 Ny plan 
  
 4 % 
  
 23 
  
 6,00 
  
 8,92 
  
 4,20 % 
  
 12,2 % 
  
 6,5 % 
  
 18,7 % 
  
 15,3 % 
  
 4 % 
  
 23 
  
 6,00 
  
 8,92 
  
 5,20 % 
  
 16,7 % 
  
 6,5 % 
  
 23,3 % 
  
 20,4 % 
  
 4 % 
  
 35 
  
 10,00 
  
 13,23 
  
 4,20 % 
  
 8,5 % 
  
 23,0 % 
  
 31,5 % 
  
 26,2 % 
  
 4 % 
  
 35 
  
 10,00 
  
 13,23 
  
 5,20 % 
  
 10,9 % 
  
 23,0 % 
  
 33,9 % 
  
 33,5 % 
  
 Den årliga löneökningen antas vara en procentenhet högre än inkomstbasbeloppets utveckling. I det första fallet där inträdes- åldern är 23 år och slutlönen vid 46 års ålder passerar 7,5 inkomst- basbelopp har de ränteantagandet mindre betydelse för förhållandet mellan de båda planerna. Skillnaden mellan den premiebestämda ålderspensionen i den förmånsbestämda respektive den premie- bestämda planen är inte så stor eftersom merparten baseras på 
 292 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 premier under 7,5 inkomstbasbelopp. Avkastningsantagandet får då mindre vikt i jämförelsen. 
 I det andra fallet är personen 35 år och har dessutom en betyd- ligt högre ingångslön. Här är proportionen mellan den premie- bestämda ålderspensionen i de båda planerna en helt annan än i det första fallet och ränteantagandet får då ett betydligt större genom- slag och resulterar i att de båda pensionsplanerna kan anses ha jäm- förbara pensioner. 
 Mitt val av ränteantagande, netto är 4,2 % är förhållandevis lågt i jämförelse med andra utredningar där en förmånsbestämd pen- sionsplan avvecklas. Motivering är dels att flertalet anställda i detta bestånd ligger under 7,5 inkomstbasbelopp där avkastningen har en mindre betydelse, dels att utredningen spänner över samtliga åldersgrupper. Jag har också tittat på avkastningen för Clark generationsfonder som fram till 5 år före pensionsåldern i sin helhet placerar i aktier. För tiden  
 2001–2008 
  uppvisar dessa negativ avkastning. År 2001 är den tidigaste tidpunkten från vilka uppgifter har funnits. Livbolagens genomsnittliga nettoavkastning de senaste 6 åren understiger genomgående 4 procent, dock med undantag för AMF Pension som ligger något högre. Den reala avkastningen i  
 PPM-systemet, 
  mätt som avkastningen på en krona insatt i systemet  
 2000-12-13, 
  är i dagsläget kraftigt negativ. Endast om avläsningstidpunkten hade varit 2007 hade en real avkastning högre än den som nu antagits kunnat uppmätas. Givetvis är mätperioderna korta men det är en mycket svår uppgift att argumentera för ett högre avkastningsantagande i dagens läge. 
 Premiebestämd pension för dem som har pensionsålder 41 eller 52 år 
 Premien för dansare uppgår till 6,80 % på den del av den pensions- grundande lönen som understiger 7,5 inkomstbasbelopp och 45 % på lönedelen däröver. För sångare är procenttalen 6,0 respektive 40. Efter uppnådd pensionsålder och fram till 65 år sker ingen premiebetalning, men för att kunna relatera pensionen som utfaller vid 65 års ålder till då gällande löneläge har lönen vid pensions- åldern framräknats till 65 års ålder med inkomstbasbeloppets antagna utveckling. 
 Beräkningarna följer samma mönster som det som redovisas ovan men utöver att premienivån är högre finns ytterligare en 
 293 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 väsentlig skillnad. Den förmånsbestämda pensionen baseras näm- ligen på pensionsunderlaget vid pensionsåldern och det är många år fram till 65 års ålder. Då ålderspensionen endast uppräknas med inflationen och denna antagits vara 1 procentenhet lägre än ökningen av inkomstbasbeloppet tappar den förmånsbestämda pensionen i värde i jämförelsen med den premiebestämda pen- sionen som hela tiden förändras med den avkastning som uppnås. Detta illustreras i följande fyra exempel, varav två avser pen- sionsålder 41 år och två pensionsålder 52 år. I alla exempel har nettoavkastningen antagits till 4,2 % 
  
 Pensionsålder 41 år 
  
 Löneökning 4 % 
  
 Lön, pension och kapital vid angivna åldrar och löneökning 
  
 Startålder 18 
  
 Belopp angivet i 
  
 Nuv plan – belopp anges i tkr 
  
 Nya planen – 
  
 Pensionsålder 41 
  
 Inkbb 
  
 Tkr 
  
 Premiebest 
  
 Förm.best 
  
 Tot 
  
 belopp anges i tkr 
  
 Årslön – inträde 
  
 6,00 
  
 267 
  
 Slutlön vid 41 år 
  
 7,42 
  
 633 
  
 Slutlön vid 65 år 
  
 7,42 
  
 1 286 
  
 Pension vid 65 år 
  
 115,1 
  
 0,0 
  
 115,1 
  
 182,2 
  
 Pension % 
  
 9,0 % 
  
 0,0 % 
  
 9,0 % 
  
 14,1 % 
  
 Pensionskapital 
  
 1 873 
  
 0 
  
 1 873 
  
 2 962 
  
 Löneökning 4 % 
  
 Lön, pension och kapital vid angivna åldrar och löneökning 
  
 Startålder 21 
  
 Belopp angivet i 
  
 Nuv plan – belopp anges i tkr 
  
 Nya planen – 
  
 Pensionsålder 41 
  
 Inkbb 
  
 Tkr 
  
 Premiebest 
  
 Förm.best 
  
 Tot 
  
 belopp anges i tkr 
  
 Årslön – inträde 
  
 8,00 
  
 356 
  
 Slutlön vid 41 år 
  
 9,61 
  
 750 
  
 Slutlön vid 65 år 
  
 9,61 
  
 1 525 
  
 Pension vid 65 år 
  
 118,0 
  
 122,9 
  
 240,9 
  
 335,8 
  
 Pension % 
  
 7,7 % 
  
 8,1 % 
  
 15,8 % 
  
 22,0 % 
  
 Pensionskapital 
  
 1 921 
  
 2  
 000 
  
 3 921 
  
 5 468 
  
 Det framgår tydligt att den förmånsbestämda pensionen ger ett mycket litet tillskott och som en följd av detta blir utfallet för den nya premiebestämda planen så mycket bättre. Om däremot lönen antas vara konstant räknat i inkomstbasbelopp fram till pensions- ålder kan nuvarande plan ge ett något bättre utfall när lönen över- stiger 7,5 inkomstbasbelopp. Exempelvis när lönen är konstant 10 inkomstbasbelopp från inträdet och hela tiden till 65 års ålder. Då ger nuvarande plan en pension om 55,6 % medan den nya planen ger 51,3 % av slutlönen. Om däremot lönen hålls konstant vid 6 in- 
 294 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 komstbasbelopp från 21 till 65 års ålder ger den nuvarande planen 16,8 % och den nya 21,2 % av slutlönen. 
  
 Pensionsålder 52 år 
  
 Löneökning 4 % 
  
 Lön, pension och kapital vid angivna åldrar och löneökning 
  
 Startålder 23 
  
 Belopp angivet i 
  
 Nuv plan – belopp anges i tkr 
  
 Pensionsålder 52 
  
 Inkbb 
  
 Tkr 
  
 Premiebest 
  
 Förm.best 
  
 Tot 
  
 Nya planen 
  
 Årslön – inträde 
  
 6,00 
  
 267 
  
 Slutlön vid 52 år 
  
 7,86 
  
 801 
  
 Slutlön vid 65 år 
  
 7,86 
  
 1 176 
  
 115,9 
  
 0,0 
  
 115,9 
  
 165,8 
  
 Pension vid 65 år 
  
 9,9 % 
  
 0,0 % 
  
 9,9 % 
  
 14,1 % 
  
 Pension % 
  
 1 886 
  
 0 
  
 1 886 
  
 2 699 
  
 Pensionskapital 
  
 Löneökning 4 % 
  
 Lön, pension och kapital vid angivna åldrar och löneökning 
  
 Startålder 23 
  
 Belopp angivet i 
  
 Nuv plan – belopp anges i tkr 
  
 Pensionsålder 52 
  
 Inkbb 
  
 Tkr 
  
 Premiebest 
  
 Förm.best 
  
 Tot 
  
 Nya planen 
  
 Årslön – inträde 
  
 8,00 
  
 356 
  
 Slutlön vid 52 år 
  
 9,61 
  
 750 
  
 Slutlön vid 65 år 
  
 9,61 
  
 1  
 101 
  
 73,6 
  
 98,8 
  
 172,4 
  
 185,6 
  
 Pension vid 65 år 
  
 6,9 % 
  
 9,0 % 
  
 15,9 % 
  
 16,9 % 
  
 Pension % 
  
 1 199 
  
 1 609 
  
 2 808 
  
 3 022 
  
 Pensionskapital 
  
 Det som angivits för pensionsålder 41 år är även giltig vid pensionsålder 52 år. 
 Förmånsbestämd pension från 65 år ersätts med premiebestämd pension 
 Den i  
 PISA-förordningen 
  förmånsbestämda ålderspensionen ersätts med en premiebestämd ålderspension. För pensionsåldrarna 59/60 och 63/65 år är premiesatsen 4,5 % på lönedelen till 7,5 inkomst- basbelopp och 30 % på lönedel däröver. För dansare med pensions- ålder 41 år, som har betydligt kortare intjänandetid, är motsvarande procenttal 6,8 och 45. Även sångare med pensionsålder 52 år får med samma motivering högre premiesatser, 6,0 respektive 40 %. De högre procenttalen för dansare och sångare är satta utifrån förutsättningen att deras pension, när intjänandet börjar vid 18 respektive 23 års ålder, skall bli lika stor som den pension en person med pensionsålder 65 år får när intjänandet börjar vid 23 års 
 295 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 ålder. Om det visar sig att premiesatserna inte räcker till att ge en total pension, fribrev intjänat vid övergången plus premiebestämd pension, som är lika stor som den pension som den förmåns- bestämda planen skulle ha gett beräknas en tilläggspremie. 
 De premienivåer som betalas utöver nämnda nivåer anses vara en kompensation för förlusten av ålderspensionen före 65 år. De beaktas därför inte i dessa beräkningar 
 Att ersätta en förmånsbestämd pensionsplan med en premie- bestämd plan är en omöjlig uppgift om man eftersträvar fullständig rättvisa individer emellan. Beroende på olikheter i löneutveckling, ålder då pensionen börjar intjänas, eventuella avbrott i anställ- ningen etc. kommer andelen förmånsbestämd pension som in- tjänats vid en viss ålder att variera mellan olika personer. För löne- delen till 7,5 inkomstbasbelopp är dock problemet mindre än för lönedelen däröver. Intjänandet i det första löneintervallet sker ju under hela anställningstiden meden pensionsintjänandet på löne- delen över 7,5 inkomstbasbelopp börjar först när pensions- underlaget överstiger denna gräns. I tabellen nedan anges för respektive pensionsålder den lägsta och den högsta åldern samt den genomsnittliga ålder då pensionsunderlaget första gången översteg 7,5 inkomstbasbelopp. 
  
 Pensions 
  
 Antal med PU större 
  
 Medelv. av åldern då 
  
 Lägsta ålder då 
  
 Högsta ålder då 
  
 ålder 
  
 än 7,5 inkbb 
  
 7,5 inkbb passeras 
  
 passage sker 
  
 passage sker 
  
 41 
  
 7 
  
 28 
  
 26 
  
 30 
  
 52 
  
 30 
  
 35 
  
 30 
  
 44 
  
 59 
  
 14 
  
 44 
  
 39 
  
 49 
  
 60 
  
 151 
  
 37 
  
 27 
  
 52 
  
 63 
  
 270 
  
 35 
  
 25 
  
 54 
  
 65 
  
 356 
  
 40 
  
 28 
  
 57 
  
 Ett av beräkningsmomenten är att fastställa intjänat fribrev där uppgifter i tabell ovan har använts. Därutöver krävs ytterligare antaganden. De viktigaste har varit: 
 296 
 SOU 2009:50 Bilaga 3 
  
 Antagande 
  
 Till 7,5 inkomstbasb. 
  
 Från 7,5 inkomstbasb. 
  
 Avkastning e. skatt o. kostnader 
  
 4,20 % 
  
 4,20 % 
  
 Nettoavkastning 
  
 2,20 % 
  
 2,20 % 
  
 Ökning av inkomstbasbeloppet 
  
 3,00 % 
  
 3,00 % 
  
 Inflation 
  
 2,00 % 
  
 2,00 % 
  
 Årlig ökning av PU 
  
 3,00 % 
  
 3,25 % 
  
 Fribrev enl. PISA intjänas from 
  
 Ålder enl. planen 
  
 Medelvärde enl. tabell ovan 
  
 Försäkringstekniska grunder 
  
 SPV:s from 2008 01 
  
 SPV:s from 2008 01 
  
 Medelvärde av PU PÅ 41och 52 år 
  
 - 
  
 8,5 inkomstbasbelopp 
  
 Medelvärde av PU PÅ 60 år 
  
 - 
  
 9,4 inkomstbasbelopp 
  
 Medelvärde av PU PÅ 65 år 
  
 - 
  
 9,9 inkomstbasbelopp 
  
 Antagandet om avkastning, ökning av inkomstbasbeloppet och inflation överensstämmer med standardantagandena som används i denna utredning. 
 Eftersom den förmånsbestämda pensionen värdesäkras måste även den premiebestämda pension beräknas som om den innehåller samma löfte. Ett villkor för en rättvis jämförelse. Antagen avkast- ning när pensionen är under utbetalning är därför minskad med inflationsantagandet. 
 Årlig ökning av pensionsunderlaget är olika under respektive över basbeloppsgränsen. Under gränsen överensstämmer ökningen med den som antagits för inkomstbasbeloppet. Antagandet är praktiskt eftersom lönedelen under basbeloppsgränsen för de som har ett pensionsunderlag över densamma kommer att öka med detta procenttal. För personer med ett pensionsunderlag större än 7,5 inkomstbasbelopp antas löneökningen vara 0,25 procentenhet högre än för dem som ligger under gränsen. Till grund för an- tagandet ligger pensionsgrundande löner  
 2002–2006 
  för de som varit oavbrutet anställda under perioden. För dessa ligger ökningen, beroende på pensionsålder,  
 0–1 
  procentenhet över ökningen av inkomstbasbeloppet. Det lägre talet avser sångare och det högre de med pensionsålder 65 år. 
 Pensionsintjänandet på lönedelen över 7,5 inkomstbasbelopp antas börja vid i tabellen angivna medelåldrar. Underlag för antag- andet är beståndsstatistik från och 1997. Fribrevet vid en viss ålder har bestämts med linjär metod. För de som ännu inte uppnått dessa åldrar kommer hela pensionen att bestå av premiebestämd pension eftersom inget fribrev antas vara intjänat. Detta ger en högre till- läggspremie än om fribrevsintjänandet hade antagits börja vid en lägre ålder. 
 297 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 När pensionsunderlaget ligger över 7,5 inkomstbasbelopp förändras pensionen på denna lönedel procentuellt olika vid höjning av pensionsunderlaget. Ett pensionsunderlag som ligger nära 7,5 inkomstbasbelopp ger en procentuellt mycket större ökning av den aktuella pensionsdelen än när samma procentuella ökning av pensionsunderlaget avser ett pensionsunderlag som ligger långt över basbeloppsgränsen. Detta förhållande medför att ju högre medelvärde för pensionsunderlaget desto lägre blir tilläggspremien. 
 Det är således en mängd antagande som ligger till grund för beräkningarna. Dessa kan givetvis inte stämma för någon individ och utfallet kommer att vara gynnsam för vissa och mindre gynn- sam för andra. Effekten går inte att eliminera men kan något redu- ceras genom att utgå från medelvärden i befintligt bestånd vilket även har gjorts när så varit möjligt. 
 I de följande tabellerna redovisas beräkningsresultatet för res- pektive pensionsålder. För pensionsåldrarna 59 och 60 samt pen- sionsåldrarna 63 och 65 år är tabellerna gemensamma. För pen- sionsålder 59 år har antagande för pensionsålder 60 använts och för pensionsålder 63 år har antaganden för pensionsålder 65 år använts. Tilläggspremien betalas till 41, 52, 60 respektive 65 år och är i tabellerna angivna i procent av respektive lönedel. 
 298 
 SOU 2009:50 Bilaga 3 
  
 Pensionsålder 41 år 
  
 41 år 
  
 Tilläggspremie 
  
 Tilläggspremie 
  
 Förmånstrappan enl PISA 
  
 Född 
  
 till 7,5 inkbb 
  
 från 7,5 inkbb 
  
 Till 7,5 inkbb 
  
 från 7,5 inkbb 
  
 1976 
  
 2,6 
  
 5,8 
  
 4,5 
  
 62,3 
  
 1977 
  
 2,1 
  
 5,4 
  
 4,0 
  
 62,0 
  
 1978 
  
 1,7 
  
 4,9 
  
 3,5 
  
 61,8 
  
 1979 
  
 1,4 
  
 4,3 
  
 3,0 
  
 61,5 
  
 1980 
  
 1,1 
  
 3,6 
  
 2,5 
  
 61,3 
  
 1981 
  
 0,9 
  
 2,8 
  
 2,0 
  
 61,0 
  
 1982 
  
 0,6 
  
 1,9 
  
 1,4 
  
 60,7 
  
 1983 
  
 0,4 
  
 1,0 
  
 0,9 
  
 60,5 
  
 1984 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 60,2 
  
 1985 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 60,0 
  
 1986 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 60,0 
  
 1987 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 60,0 
  
 1988 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 60,0 
  
 Pensionsålder 52 år 
  
 52 år 
  
 Tilläggspremie 
  
 Tilläggspremie från 
  
 Förmånstrappan enl PISA 
  
 Född 
  
 till 7,5 inkbb 
  
 7,5 inkbb 
  
 Till 7,5 inkbb 
  
 från 7,5 inkbb 
  
 1965 
  
 4,6 
  
 13,9 
  
 6,10 
  
 63,05 
  
 1966 
  
 3,8 
  
 13,4 
  
 5,70 
  
 62,85 
  
 1967 
  
 3,4 
  
 12,9 
  
 5,40 
  
 62,70 
  
 1968 
  
 3,0 
  
 12,3 
  
 5,00 
  
 62,50 
  
 1969 
  
 2,6 
  
 11,6 
  
 4,60 
  
 62,30 
  
 1970 
  
 2,4 
  
 10,7 
  
 4,20 
  
 62,10 
  
 1971 
  
 2,1 
  
 9,9 
  
 3,80 
  
 61,90 
  
 1972 
  
 1,9 
  
 8,9 
  
 3,40 
  
 61,70 
  
 1973 
  
 1,7 
  
 8,0 
  
 3,00 
  
 61,50 
  
 1974 
  
 1,6 
  
 7,0 
  
 2,60 
  
 61,30 
  
 1975 
  
 1,3 
  
 6,0 
  
 2,10 
  
 61,05 
  
 1976 
  
 1,0 
  
 5,1 
  
 1,70 
  
 60,85 
  
 1977 
  
 0,6 
  
 4,0 
  
 1,20 
  
 60,60 
  
 1978 
  
 0,3 
  
 2,8 
  
 0,70 
  
 60,35 
  
 1979 
  
 0,1 
  
 1,5 
  
 0,20 
  
 60,10 
  
 1980 
  
 0,0 
  
 0,3 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 299 
 Bilaga 3 SOU 2009:50 
  
 Pensionsålder 59 och 60 år 
  
 60 år 
  
 Tilläggspremie till 
  
 Tilläggspremie från 7,5 
  
 Förmånstrappan enl PISA 
  
 Född 
  
 7,5 inkbb 
  
 inkbb 
  
 Till 7,5 inkbb 
  
 från 7,5 inkbb 
  
 1958 
  
 3,2 
  
 20,7 
  
 6,60 
  
 63,05 
  
 1959 
  
 2,8 
  
 20,4 
  
 6,30 
  
 62,90 
  
 1960 
  
 2,5 
  
 20,0 
  
 6,00 
  
 62,75 
  
 1961 
  
 2,3 
  
 19,5 
  
 5,70 
  
 62,60 
  
 1962 
  
 2,0 
  
 19,0 
  
 5,40 
  
 62,45 
  
 1963 
  
 1,9 
  
 18,4 
  
 5,10 
  
 62,30 
  
 1964 
  
 1,6 
  
 17,7 
  
 4,70 
  
 62,15 
  
 1965 
  
 1,4 
  
 17,0 
  
 4,30 
  
 62,00 
  
 1966 
  
 1,2 
  
 16,3 
  
 3,90 
  
 61,85 
  
 1967 
  
 1,1 
  
 15,5 
  
 3,60 
  
 61,70 
  
 1968 
  
 1,0 
  
 14,7 
  
 3,20 
  
 61,50 
  
 1969 
  
 0,9 
  
 13,9 
  
 2,90 
  
 61,30 
  
 1970 
  
 0,7 
  
 13,1 
  
 2,50 
  
 61,10 
  
 1971 
  
 0,6 
  
 12,3 
  
 2,10 
  
 60,90 
  
 1972 
  
 0,5 
  
 11,5 
  
 1,70 
  
 60,70 
  
 1973 
  
 0,4 
  
 10,7 
  
 1,30 
  
 60,50 
  
 1974 
  
 0,3 
  
 9,9 
  
 0,90 
  
 60,30 
  
 1975 
  
 0,2 
  
 9,1 
  
 0,50 
  
 60,10 
  
 1976 
  
 0,0 
  
 7,4 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1977 
  
 0,0 
  
 5,9 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1978 
  
 0,0 
  
 4,4 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1979 
  
 0,0 
  
 3,1 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1980 
  
 0,0 
  
 1,8 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1981 
  
 0,0 
  
 0,6 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1982 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1983 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1984 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1985 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1986 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 300 
 SOU 2009:50 Bilaga 3 
  
 Pensionsålder 63 och 65 år 
  
 65 år 
  
 Tilläggspremie till 
  
 Tilläggspremie från 
  
 Förmånstrappan enl PISA 
  
 Född 
  
 7,5 inkbb 
  
 7,5 inkbb 
  
 Till 7,5 inkbb 
  
 från 7,5 inkbb 
  
 1952 
  
 4,3 
  
 20,6 
  
 7,40 
  
 63,50 
  
 1953 
  
 3,9 
  
 20,3 
  
 7,20 
  
 63,35 
  
 1954 
  
 3,4 
  
 20,0 
  
 6,90 
  
 63,20 
  
 1955 
  
 3,0 
  
 19,6 
  
 6,60 
  
 63,05 
  
 1956 
  
 2,7 
  
 19,2 
  
 6,30 
  
 62,90 
  
 1957 
  
 2,4 
  
 18,7 
  
 6,00 
  
 62,75 
  
 1958 
  
 2,2 
  
 18,0 
  
 5,70 
  
 62,60 
  
 1959 
  
 2,0 
  
 17,4 
  
 5,40 
  
 62,45 
  
 1960 
  
 1,8 
  
 16,7 
  
 5,10 
  
 62,30 
  
 1961 
  
 1,6 
  
 16,0 
  
 4,70 
  
 62,15 
  
 1962 
  
 1,4 
  
 15,3 
  
 4,30 
  
 62,00 
  
 1963 
  
 1,1 
  
 14,6 
  
 3,90 
  
 61,85 
  
 1964 
  
 1,0 
  
 13,8 
  
 3,60 
  
 61,70 
  
 1965 
  
 0,9 
  
 13,1 
  
 3,20 
  
 61,50 
  
 1966 
  
 0,8 
  
 12,3 
  
 2,90 
  
 61,30 
  
 1967 
  
 0,6 
  
 11,5 
  
 2,50 
  
 61,10 
  
 1968 
  
 0,5 
  
 10,7 
  
 2,10 
  
 60,90 
  
 1969 
  
 0,4 
  
 9,9 
  
 1,70 
  
 60,70 
  
 1970 
  
 0,3 
  
 9,2 
  
 1,30 
  
 60,50 
  
 1971 
  
 0,2 
  
 8,4 
  
 0,90 
  
 60,30 
  
 1972 
  
 0,1 
  
 7,6 
  
 0,50 
  
 60,10 
  
 1973 
  
 0,0 
  
 6,9 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1974 
  
 0,0 
  
 6,3 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1975 
  
 0,0 
  
 5,6 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1976 
  
 0,0 
  
 4,3 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1977 
  
 0,0 
  
 3,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1978 
  
 0,0 
  
 1,8 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1979 
  
 0,0 
  
 0,7 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1980 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1981 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 1982 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,00 
  
 60,00 
  
 301 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2009:50 
  
 Beräkningar till kapitel 13 
 Arbetsgivarnas kostnad för de föreslagna  
 AIP-premierna 
  
 Underlaget har varit uppgifter om betalda  
 AIP-premier 
  2007 och hur många månader som premien har betalts. Utifrån dessa upp- gifter och premiesatsen 3,3 % har en årslön 2007 som legat till grund för premien konstruerats. Lönen har därefter uppdelats på lönedel under respektive över 7,5 basbelopp. De nya premiesatser, som föreslagits, har applicerats på lönedelarna och uppdelats på normal- respektive tilläggspremie. Dessa nya  
 AIP-premier 
  är den premie som skall betalas om anställningen varar ett helt år. För att jämförelsen mellan  
 AIP-premien 
  2007 och förslagets  
 AIP-premier 
  skall bli rätt har 2007 års  
 AIP-premien 
  omvandlats till en årspremie i de fall  
 AIP-premien 
  2007 endast avsett del av året. Antalet per- soner som legat till grund för beräkningarna är 6 632, varav över- gångsgruppen 530. 
 Alla personer i  
 AIP-filen 
  
 Pensions- 
  
 AIP-premie 
  
 Förslagets  
 AIP-premier, 
  kr 
  
 Förslaget / AIP- 
  
 ålder 
  
 2007 
  
 Normal 
  
 Tillägg 
  
 Totalt 
  
 premien 2007 
  
 41 
  
 1 942 210 
  
 5 354 063 
  
 285 297 
  
 5 639 360 
  
 290,4 % 
  
 52 
  
 3 385 007 
  
 10 743 781 
  
 1 558 985 
  
 12 302 766 
  
 363,4 % 
  
 59 
  
 5 952 100 
  
 13 523 566 
  
 1 819 599 
  
 15 343 165 
  
 257,8 % 
  
 60 
  
 6 437 748 
  
 23 238 293 
  
 4 819 008 
  
 28 057 301 
  
 435,8 % 
  
 63 
  
 10 350 507 
  
 30 650 826 
  
 5 208 264 
  
 35 859 090 
  
 346,4 % 
  
 65 
  
 35 211 117 
  
 75 035 860 
  
 18 130 572 
  
 93 166 432 
  
 264,6 % 
  
 Summa 
  
 63 278 689 
  
 158 546 389 
  
 31 821 725 
  
 190 368 114 
  
 300,8 % 
  
 varav övergångsgruppen 
  
 Pensions- 
  
 AIP-premie 
  
 Förslagets  
 AIP-premier, 
  kr 
  
 Förslaget / AIP- 
  
 ålder 
  
 2007 
  
 Normal 
  
 Tillägg 
  
 Totalt 
  
 premien 2007 
  
 41 
  
 401 829 
  
 1 142 735 
  
 0 
  
 1 142 735 
  
 284,4 % 
  
 52 
  
 559 702 
  
 1 842 302 
  
 0 
  
 1 842 302 
  
 329,2 % 
  
 59 
  
 511 834 
  
 1 128 386 
  
 0 
  
 1 128 386 
  
 220,5 % 
  
 60 
  
 890 880 
  
 3 131 262 
  
 0 
  
 3 131 262 
  
 351,5 % 
  
 63 
  
 376 956 
  
 1 186 152 
  
 0 
  
 1 186 152 
  
 314,7 % 
  
 65 
  
 2 664 740 
  
 6 161 627 
  
 0 
  
 6 161 627 
  
 231,2 % 
  
 Summa 
  
 5 405 941 
  
 14 592 464 
  
 0 
  
 14 592 464 
  
 269 % 
  
 302 
  
 SOU 2009:50 
  
 Bilaga 3 
  
 Vid beräkning av övergångsgruppens värden (de som står kvar på  
 PISA-förordningen) 
  ingår inte födda 1952 och 1953 i värdena för PÅ 63 år och inte födda 1957 i värdena för PÅ 59. Det innebär alltså att beloppen är för låga för dessa pensionsåldrar. Däremot bör inte jämförelseprocenten ha påverkats alltför mycket. 
 303 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brotts- bekämpningen. Ju. 
  
 2. 
  
 Nya nät för förnybar el. N. 
  
 3. 
  
 Ransonering och prisreglering i krig och fred. Fö. 
  
 4. 
  
 Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. Fi. 
  
 5. 
  
 Säkerhetskopiors rättsliga status. Ju. 
  
 6. 
  
 Återkrav inom välfärdssystemen. 
  
 – Förslag till lagstiftning. Fi. 
  
 7. 
  
 Den svenska administrationen av jord- bruksstöd. Jo. 
  
 8. 
  
 Trygg med vad du äter – nya myndigheter för säkra livsmedel och hållbar produk- tion. Jo. 
  
 9. 
  
 Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. Fi. 
  
 10. 
  
 Miljöprocessen. M. 
  
 11. 
  
 En nationell cancerstrategi för framtiden. S. 
  
 12. 
  
 Skatt i retur. Fi. 
  
 13. 
  
 Effektiviteten i Kriminalvårdens lokal- försörjning. Ju. 
  
 14. 
  
 Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. Ju. 
  
 15. 
  
 Kraftsamling! 
  
 – museisamverkan ger resultat. 
 + Bilagor. Ku. 
  
 16. 
  
 Betänkande av Kulturutredningen. Grundanalys 
  
 Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur. Ku. 
  
 17. 
  
 Kommunal kompetenskatalog. En problemorientering. Ju. 
  
 18. 
  
 Två rapporter till Grundlagsutredningen. Ju. 
  
 19. 
  
 Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. Ju. 
  
 20. 
  
 Mer järnväg för pengarna. N. 
  
 21. 
  
 Redovisning av kommunal med- finansiering. Fi. 
  
 22. 
  
 En ny alkohollag. S. 
  
 23. 
  
 Olovlig tobaksförsäljning. S. 
  
 24. 
  
 De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden. N. 
  
 25. 
  
 Samordnad kommunstatistik för styrning och uppföljning. Fi. 
  
 26. 
  
 Det växande vattenbrukslandet. Jo. 
  
 27. 
  
 Ta klass. U. 
  
 28. 
  
 Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och flexibelt. + Bilagor. U. 
  
 29. 
  
 Fritid på egna villkor. IJ. 
  
 30. 
  
 Skog utan gräns? Jo. 
  
 31. 
  
 Effektiva transporter och samhälls- byggande – en ny struktur för sjö, luft, väg och järnväg. N. 
  
 32. 
  
 Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. S. 
  
 33. 
  
 Skatterabatt på aktieförvärv och vinstut- delningar. Fi. 
  
 34. 
  
 Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. Ju. 
  
 35. 
  
 Moderna hyreslagar. Ju. 
  
 36. 
  
 Främja, Skydda, Övervaka 
  
 – FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. IJ. 
  
 37. 
  
 Enklare beslutsfattande i ekonomiska föreningar. Ju. 
  
 38. 
  
 Ingen får vara Whitney. Tydligare ansvarsfördelning inom socialtjänsten. S. 
  
 39. 
  
 En ny kollektivtrafiklag. + Bilagor. N. 
  
 40. 
  
 En ny modell för arbetsmiljötillsyn. A. 
  
 41. 
  
 Bättre och snabbare insättningsgaranti. Fi. 
  
 42. 
  
 Vattenverksamhet. M. 
  
 43. 
  
 Klinisk forskning – ett lyft för sjukvården. U. 
  
 44. 
  
 Integritetsskydd i arbetslivet. A. 
  
 45. 
  
 Områden av riksintresse och Miljö- konsekvensbeskrivningar. M. 
  
 46. 
  
 Försenad årsredovisning och bokförings- brott, m.m. Ju. 
  
 47. 
  
 God arbetsmiljö - en framgångsfaktor? A 
  
 48. 
  
 Koncessioner för el- och gasnät. N. 
  
 49. 
  
 Bättre samverkan. Några frågor kring samspelet mellan sjukvård och social- försäkring. S. 
  
 50. 
  
 Nytt pensionssystem för den statsunder- stödda scenkonsten. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen.[1] 
 Säkerhetskopiors rättsliga status. [5] 
 Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörj- ning. [13] 
 Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor. [14] 
 Kommunal kompetenskatalog. En problemorientering. [17] 
 Två rapporter till Grundlagsutredningen. [18] Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. [19] Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. [34] Moderna hyreslagar. [35] 
 Enklare beslutsfattande i ekonomiska föreningar. [37] 
 Försenad årsredovisning och bokföringsbrott, m.m. [46] 
 Försvarsdepartementet 
 Ransonering och prisreglering i krig och fred. [3] 
 Socialdepartementet 
 En nationell cancerstrategi för framtiden. [11] En ny alkohollag. [22] 
 Olovlig tobaksförsäljning. [23] Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. [32] 
 Ingen får vara Whitney. Tydligare ansvars- fördelning inom socialtjänsten. [38] 
 Bättre samverkan. Några frågor kring  
 sam-- 
  spelet mellan sjukvård och socialför- säkring. [49] 
 Finansdepartementet 
 Sekretess vid anställning av myndighets- chefer. [4] 
 Återkrav inom välfärdssystemen. 
 – Förslag till lagstiftning. [6] 
 Säkerhetskontroller vid fullmäktige- och nämndsammanträden. [9] 
 Skatt i retur. [12] 
 Redovisning av kommunal medfinansiering. [21] 
 Samordnad kommunstatistik för styrning och uppföljning. [25] 
 Skatterabatt på aktieförvärv och vinstut- delningar. [33] 
 Bättre och snabbare insättningsgaranti. [41] 
 Nytt pensionssystem för den statsunder- stödda scenkonsten. [50] 
 Utbildningsdepartementet 
 Ta klass. [27] 
 Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och flexibelt. + Bilagor. [28] 
 Klinisk forskning – ett lyft för sjukvården. [43] 
 Jordbruksdepartementet 
 Den svenska administrationen av jordbruks- stöd. [7] 
 Trygg med vad du äter – nya myndigheter 
 för säkra livsmedel och hållbar produktion. [8] 
 Det växande vattenbrukslandet. [26] Skog utan gräns? [30] 
 Miljödepartementet 
 Miljöprocessen. [10] Vattenverksamhet. [42] 
 Områden av riksintresse och Miljö- konsekvensbeskrivningar. [45] 
 Näringsdepartementet 
 Nya nät för förnybar el. [2] Mer järnväg för pengarna. [20] 
 De statliga beställarfunktionerna och anläggningsmarknaden. [24] 
 Effektiva transporter och samhällsbyggande 
 – en ny struktur för sjö, luft, väg och järnväg. [31] 
  
 En ny kollektivtrafiklag. + Bilagor. [39] Koncessioner för el- och gasnät. [48] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Fritid på egna villkor. [29] 
 Främja, Skydda, Övervaka 
 – FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. [36] 
 Kulturdepartementet 
 Kraftsamling! 
 – museisamverkan ger resultat. + Bilagor. [15] 
 Betänkande av Kulturutredningen. Grundanalys Förnyelseprogram Kulturpolitikens arkitektur. [16] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 En ny modell för arbetsmiljötillsyn. [40] Integritetsskydd i arbetslivet. [44] 
 God arbetsmiljö - en framgångsfaktor? [47]