SOU 1999:110 
 Till statsrådet och chefen för 
 Försvarsdepartementet 
 Genom beslut den 29 april 1999 bemyndigade regeringen chefen för Försvarsdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till organisation och verksamhetsformer för en ny myndighet m.m. inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde (Fö 1999:01). Med stöd av detta bemyndigande för ordnade departementschefen den 7 maj 1999 viceamiralen Banks att vara särskild utredare. 
 Som sakkunnig förordnades den 7 maj 1999 departements- sekreteraren Werner. 
 Till utredningen har genom departementschefens beslut den 18 juni 1999 knutits följande personer som experter, nämligen pro- fessorn Garcia, prorektor för Försvarshögskolan profes- sorn Wade, Försvarets materielverk överdirektören Cervantes, Försvarets forskningsanstalt chefen internationell sam- ordning Osborne, Flygtekniska försöksanstalten överstelöjtnanten  
 Wilson, Försvarsmaktens hög kvarter planeringschefen Ortega, Statens räddningsverk medicinalrådet  
 Ray, Socialstyrelsen ekonomichefen Carr, Flygtekniska försöksanstalten. 
 SOU 1999:110 
 Samtidigt förordnades som sekreterare avdelningsdirektör Daniel och avdelningsdirektör Baker, båda Statskontoret. 
 Utredningen har antagit namnet Försvarsforskningsutred ningen. Utredningen har ansett det vara viktigt att se föreslagna organi- satoriska och andra förändringar i ett nationellt och internationellt perspektiv. Under utredningsarbetets gång har därför diskussioner förts med företrädare för ett stort antal myndigheter, organisationer och industriföretag samt även med pågående utredningar som kan ha inverkan på försvarsforskningen. Vidare har styrelser och myn- dighetsledningar samt arbetstagarorganisationerna fortlöpande 
 hållits orienterade om utredningsarbetet. En enig utredning står bakom förslagen. 
 Försvarsforskningsutredningen överlämnar härmed betänkan det Ledande forskning – för säkerhets skull. 
 Med detta är uppdraget slutfört. 
 Stockholm den 15 september 1999 
 Banks 
 Daniel 
 Baker 
  
 SOU 1999:110 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ............................................................................ 
  
 9 
  
 1 
  
 Uppdraget........................................................................... 
  
 15 
  
 1.1 
  
 Utredningsdirektiv ................................................. 
  
 15 
  
 1.2 
  
 Analys av uppdraget.............................................. 
  
 16 
  
 1.3 
  
 Avgränsningar....................................................... 
  
 20 
  
 1.4 
  
 Utredningsuppdragets genomförande ...................... 
  
 21 
  
 1.5 
  
 Vissa definitioner .................................................. 
  
 23 
  
 2 
  
 Totalförsvaret och den nationella forsknings- 
  
 organisationen .................................................................... 
  
 27 
  
 2.1 
  
 Nationell forskningsorganisation............................ 
  
 27 
  
 2.2 
  
 Nuvarande struktur av myndigheter med huvud- 
  
 saklig inriktning mot försvarssektorn ..................... 
  
 28 
  
 2.2.1 
  
 Försvarets forskningsanstalt .................................. 
  
 28 
  
 2.2.2 
  
 Flygtekniska försöksanstalten ................................ 
  
 35 
  
 2.2.3 
  
 Försvarshögskolan ................................................. 
  
 41 
  
 2.2.4 
  
 Totalförsvarets skyddsskola ................................... 
  
 44 
  
 2.2.5 
  
 Försvarets materialverk ......................................... 
  
 46 
  
 2.2.6 
  
 Statens räddningsverk............................................ 
  
 47 
  
 2.2.7 
  
 Socialstyrelsen ...................................................... 
  
 49 
  
 2.3 
  
 Tidigare utredningsförslag – motiv och ställnings- 
  
 taganden................................................................ 
  
 51 
  
 2.3.1 
  
 FFA-utredningen ................................................... 
  
 51 
  
 2.3.2 
  
 1991 års Försvarsforskningsutredning .................... 
  
 52 
  
 2.3.3 
  
 Regeringens ställningstaganden.............................. 
  
 54 
  
 6  
 Innehåll 
  
 SOU 1999:110 
  
 2.3.4 
  
 Utredningen om lednings- och myndighets- 
  
 organisation för försvaret (LEMO) ........................ 
  
 54 
  
 2.3.5 
  
 Nationellt Flygtekniskt Forskningsprogram ............ 
  
 55 
  
 3 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse för totalförsvarets 
  
 forskning och utveckling..................................................... 
  
 57 
  
 3.1 
  
 Totalförsvarets omstrukturering ............................. 
  
 57 
  
 3.1.1 
  
 Försvarsmakten ..................................................... 
  
 57 
  
 3.1.2 
  
 Civilt försvar ......................................................... 
  
 58 
  
 3.2 
  
 Försvarsindustrins omdaning ................................. 
  
 61 
  
 3.3 
  
 Strategiska kompetensområden .............................. 
  
 63 
  
 3.4 
  
 Totalförsvarets nuvarande forsknings- och 
  
 teknologiförsörjningsprocess .................................. 
  
 65 
  
 3.4.1 
  
 Bakgrund .............................................................. 
  
 65 
  
 3.4.2 
  
 Militärt försv ar...................................................... 
  
 65 
  
 3.4.3 
  
 Civilt försvar ......................................................... 
  
 67 
  
 3.5 
  
 Internationella samarbetsmönster ........................... 
  
 68 
  
 3.5.1 
  
 Jämförelse med vissa andra länder ......................... 
  
 68 
  
 3.5.2 
  
 Aktuella internationella samarbetsformer och 
  
 avtal...................................................................... 
  
 70 
  
 3.5.3 
  
 Framtida internationella samarbetsmönster ............. 
  
 76 
  
 3.6 
  
 Inriktning av forskningspolitiken............................ 
  
 77 
  
 4 
  
 Överväganden och slutsatser rörande principiell fördelning av kompetenser och ansvar samt 
  
 organisationsstruktur i stort............................................... 
  
 79 
  
 4.1 
  
 Mål ....................................................................... 
  
 79 
  
 4.1.1 
  
 Sammanfattande mål ............................................. 
  
 79 
  
 4.1.2 
  
 Bakgrund .............................................................. 
  
 79 
  
 4.2 
  
 Lednings- och styrformer....................................... 
  
 83 
  
 4.2.1 
  
 Sammanfattning .................................................... 
  
 83 
  
 4.2.2 
  
 Öve rblick och samordning ..................................... 
  
 83 
  
 4.2.3 
  
 Försvarsinriktade forskningsinstitutioner och 
  
 forskningsrelaterad verksamhet.............................. 
  
 86 
  
 4.2.4 
  
 Ledningsformer ..................................................... 
  
 91 
  
 4.2.5 
  
 Departemental forskningssamordning..................... 
  
 93 
  
 SOU 1999:110 
  
 Innehåll  
 7 
  
 4.3 
  
 Finansieringsprinciper ........................................... 
  
 95 
  
 4.3.1 
  
 Sammanfattning .................................................... 
  
 95 
  
 4.3.2 
  
 Styrning ................................................................ 
  
 95 
  
 4.3.3 
  
 Uppföljning ........................................................... 
  
 99 
  
 4.4 
  
 Totalförsvarets forsknings- och teknologi- 
  
 försörjningsprocess .............................................. 
  
 100 
  
 4.4.1 
  
 Sammanfattning .................................................. 
  
 100 
  
 4.4.2 
  
 Samordning inom totalförsvaret ........................... 
  
 100 
  
 4.4.3 
  
 Särskilda åtgärder inom civilt försvar .................. 
  
 102 
  
 4.5 
  
 Strategiska kompetenser ...................................... 
  
 103 
  
 4.5.1 
  
 Sammanfattning .................................................. 
  
 103 
  
 4.5.2 
  
 Bakgrund och slutsatser....................................... 
  
 104 
  
 4.6 
  
 Gemensamma stödfunktioner och rutiner inom 
  
 försvarsforskningen ............................................. 
  
 106 
  
 4.6.1 
  
 Sammanfattning .................................................. 
  
 106 
  
 4.6.2 
  
 Utredningen Försvarsfamiljen .............................. 
  
 106 
  
 4.7 
  
 Totalförsvarets försörjning med kompetens för 
  
 forskning, utveckling och utbildning..................... 
  
 108 
  
 4.7.1 
  
 Sammanfattning .................................................. 
  
 108 
  
 4.7.2 
  
 Bakgrund och slutsatser....................................... 
  
 108 
  
 4.8 
  
 Besparings- synergieffekter.................................. 
  
 109 
  
 4.8.1 
  
 Sammanfattning .................................................. 
  
 109 
  
 4.8.2 
  
 Synergieffekter .................................................... 
  
 110 
  
 4.8.3 
  
 Administrativa samordnings- och rationalise- 
  
 ringseffekter ........................................................ 
  
 115 
  
 4.9 
  
 Alternativa organisatoriska lösningar ................... 
  
 118 
  
 4.9.1 
  
 Styrande utgångspunkter ..................................... 
  
 118 
  
 4.9.2 
  
 Samordning mellan militärt och civilt försvar ....... 
  
 118 
  
 4.9.3 
  
 Säkerhetspolitisk forskning .................................. 
  
 122 
  
 4.9.4 
  
 Forskning avseende  
 NBC-skydd .......................... 
  
 124 
  
 4.10 
  
 Värdering ............................................................ 
  
 125 
  
 4.10.1 
  
 Värderingsmodell ................................................ 
  
 125 
  
 4.10.2 
  
 Värderingskriterier .............................................. 
  
 126 
  
 4.10.3 
  
 Slutsatser ............................................................ 
  
 131 
  
 8  
 Innehåll 
  
 SOU 1999:110 
  
 5 
  
 Rekommenderad handlingslinje ....................................... 
  
 133 
  
 5.1 
  
 Allmänna rekommendationer ............................... 
  
 133 
  
 5.1.1 
  
 Hänsynstagande till andra utredningar ................. 
  
 133 
  
 5.1.2 
  
 Anpassning till en ny forskningspolitik................. 
  
 134 
  
 5.1.3 
  
 En stegvis övergång ............................................. 
  
 135 
  
 5.1.4 
  
 Delegerat ansvar för detaljp lanering och 
  
 successiv anpassning av organisationen................ 
  
 135 
  
 5.1.5 
  
 Namnfrågan ........................................................ 
  
 136 
  
 5.1.6 
  
 Finansieringsprinciper ......................................... 
  
 137 
  
 5.2 
  
 Förändringar i den nuvarande organisationen 
  
 för försvarsforskning ........................................... 
  
 138 
  
 5.3 
  
 Uppgifter och organisation för Forum för 
  
 totalförsvarsforskning .......................................... 
  
 140 
  
 5.4 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut ......................... 
  
 145 
  
 6 
  
 Riktlinjer för genomförande ............................................. 
  
 149 
  
 6.1 
  
 Ledningsorganisation........................................... 
  
 149 
  
 6.2 
  
 Lokalisering ........................................................ 
  
 152 
  
 6.3 
  
 Tidplan för genomförande .................................... 
  
 155 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1  
 Kommittédirektiv................................................. 
  
 161 
  
 Bilaga 2  
 Personförteckning ................................................ 
  
 169 
  
 Bilaga 3  
 Organisationsscheman ......................................... 
  
 171 
  
 Bilaga 4  
 Förslag till Förordning (2000:000) med 
  
 instruk- 
  
 tion för Totalförsvarets forskningsinstitut ............. 
  
 175 
  
 Bilaga 5  
 Vissa förkortningar .............................................. 
  
 177 
  
 SOU 1999:110 
  
 9 
  
 Sammanfattning 
 Försvarsforskningsutredningen har haft som uppdrag att lämna förslag till  
 hur  
 en sammanslagning av de nuvarande myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten och Försvarets forsknings anstalt skulle kunna genomföras. I uppdraget ingår också att lämna förslag till mål,  
 lednings-, 
  styrnings- och finansieringsformer för en ny myndighet samt en plan för genomförande av organisa toriska förändringar. Vidare omfattar uppdraget att avseende NBC- verksamhet dels analysera gränsytorna mellan Totalförsvarets skyddsskola, Försvarshögskolan, Försvarets forsknings anstalt, Statens räddningsverk och Socialstyrelsen, dels lämna förslag till organisatorisk integrering av denna verksamhet. I uppdraget ingår även att analysera gränsytorna och möjligheterna till en integrering av den säkerhetspolitiska forskning som bedrivs vid Försvars- högskolan och Försvarets forskningsanstalt. Slutligen skall utred- ningen samråda med Försvarets materielverk avseende Försvars- maktens behov av provningsresurser och med Utbildnings- departementets arbetsgrupp som utreder en ny myndighetsstruktur för forskningen. 
 Utredningen har lagt det vidgade säkerhetspolitiska begreppet och statsmakternas inriktning mot att använda totalförsvarsresurser också i andra situationer än krigsfara och krig till grund för sina bedömningar. Enligt utredningen leder dessa beslut av statsmak- terna till att forskning för totalförsvarets behov behöver ses i ett vidare perspektiv. Den utveckling som sker avseende internationellt samarbete leder till samma slutsats. 
 Utredningen har ansett det vara angeläget att de förslag som lämnas på ett enkelt sätt kan passas in i den framtida nationella forskningspolitiken och i de internationella samarbetsstrukturer där 
  
 10  
 Sammanfattning 
  
 SOU 1999:110 
  
 Sverige deltar. Av det skälet har utredningen inhämtat underlag från andra utredningar, myndigheter, organisationer och företag som har bedömts ha eller komma att få betydelsefulla roller för total- försvarets forskning och utveckling. Styrelserna för FFA, FOA och FHS liksom berörda arbetstagarorganisationer har orienterats fortlöpande under utredningsarbetet. 
 Försvarsforskningsutredningen konstaterar att det är angeläget att åstadkomma en bättre överblick och koordinering av det forsk- nings- och utvecklingsarbete som bedrivs för totalförsvarets räk- ning. Av det skälet föreslår utredningen att aktiva och kompetenta nätverk organiseras särskilt inom sådana områden som kan bedö- mas vara av strategisk betydelse eller där det är viktigt att bevara och utveckla en egen nationell kompetens. För att stärka rege ringens möjligheter till styrning och kontroll av verksamheten föreslår utredningen att en särskild samordnare –  
 totalförsvarets chief scientist  
 – placeras i Försvarsdepartementet med uppgift att vara rådgivare åt regeringen i frågor som är relaterade till totalför svarets forskningsverksamhet. Innehavaren av befattningen föreslås också bli ordförande i det  
 Forum för totalförsvarsforskning, (FFTF)  
 , som också bör inrättas för att koordinera och öka utbytet mellan de olika nätverken. 
 Verksamheten inom nätverken finansieras främst av de delta- gande parterna. Drivkraften för dem är att samarbetet ger ett så stort bidrag till den övriga verksamheten att det är intressant och lönsamt att vara en delfinansiär. I vissa fall – särskilt i sådana nät- verk där det finns ett svagt eller vikande intresse att medverka – kan staten via totalförsvarets myndigheter eller genom särskilt riktade anslagsmedel understödja verksamheten. 
 Försvarsforskningsutredningen bedömer att dessa åtgärder bör ge påtagliga synergieffekter och effektivitetsvinster och de bör genomföras oberoende av vilken organisationsstruktur som i övrigt beslutas för försvarsforskningsområdet. Åtgärderna bör också kunna ge ett gott utgångsläge för att länka in totalförsvarsforsk- ningen i en framtida nationell forskningspolitik. 
 Beträffande frågan om en organisatorisk sammanslagning av de båda nuvarande myndigheterna Försvarets forskningsanstalt och 
  
 SOU 1999:110 
  
 Sammanfattning  
 11 
  
 Flygtekniska försöksanstalten konstaterar utredningen att de båda myndigheterna visserligen båda bedriver försvarsforskning men med helt olika tyngdpunkter. FFA är huvudsakligen inriktad mot flyg- och rymdområdet och dess tillämpningar för civilt och mili tärt bruk. FOA i sin tur har en mycket bred kompetens inom flertalet av de områden som har militära tillämpningar men också verksamhet som riktar sig till de civila delarna av totalförsvaret. Båda myndigheterna har en bred kontaktyta mot både nationella och internationella forskningsorgan och utländska kunder i form av statliga organisationer men också kommersiella aktörer. 
 Inom några förhållandevis begränsade områden har myndig- heterna likartade kompetenser. Inom andra ligger kompetens- grupperna nära den gräns där det kan bli svårt att bevara dem. I den mån dessa kompetenser är av strategisk betydelse eller en grund för att Sverige skall kunna bygga upp kunskap och forskningskapacitet, som är efterfrågad och erkänd internationellt, måste åtgärder vidtas för att säkra dem. Detta är i huvudsak ett vitalt nationellt intresse och därmed har staten ett tydligt ansvar för utvecklingen. Staten bör åtminstone till del finansiera kompetensutveckling och forskning inom sådana områden som betecknas som strategiska eller där det i övrigt finns ett behov av att upprätt hålla eller utveckla kunskap. 
 Försvarsforskningsutredningen har inte funnit att några påtag- liga rationaliseringsvinster uppstår på kort sikt vid en samman- läggning av FFA och FOA. På längre sikt kan det däremot upp- komma synergieffekter genom samordning av vissa likartade verk- samheter inom ramen för en gemensam myndighet. Sådan sam- ordning bör självfallet eftersträvas men det är också av stor bety- delse att den statliga försvarsforskningsinriktade organisationen har ett nära samarbete med universitet och högskolor och med de organisationer och företag som är verksamma inom området. 
 Om regeringen fullföljer inriktningen att slå samman FFA och FOA bedömer utredningen att huvuddelen av FFA:s verksamhet är beroende av närhet till de nuvarande anläggningarna i Bromma. Samtidigt bedömer utredningen att den verksamhet som FOA för närvarande bedriver i Umeå och Linköping har ett nära samband med den verksamhet som bedrivs vid de där belägna universiteten 
  
 12  
 Sammanfattning 
  
 SOU 1999:110 
  
 och högskolorna liksom med försvarsindustrier m.m. Den del av FOA som arbetar med vapen, verkan och skydd har ändamålsenliga anläggningar i Grindsjön. Lokaliseringen dit ger också bra förutsättningar för samarbete både med FOA i övrigt och med andra intressenter. Någon flyttning av denna verksamhet från Grindsjön bedöms av dessa skäl inte behöva övervägas ytterligare. 
 För resterande delar av FOA i Storstockholmsområdet finns däremot skäl att finna ändamålsenliga lokaler på annan plats i området. Även här, liksom på övriga universitets- och högskole- orter, bör lokaliseringen om möjligt underlätta samarbetet mellan forskningsinstitutionerna och övriga intressenter. Av de alternativ som utredningen studerat bedöms en lokalisering i anslutning till KTH ge bäst förutsättningar för en god forskarmiljö och nära kontaktvägar till huvudkunderna regeringen, Försvarsmakten och ÖCB. I andra hand kan en samlokalisering på FFA:s nuvarande område i Bromma övervägas för att därigenom skapa rationalise- ringspotential främst i stödverksamheten. I båda fallen krävs investeringar. Försvarsforskningsutredningen anser att en för djupad granskning av lokalbehov m.m. bör inledas snarast. I detta sammanhang bör även resultatet av den pågående översynen av stödverksamheten till de försvarsinriktade myndigheterna i Stor- stockholmsområdet beaktas. 
 Om regeringen avser inrätta en ny myndighet för försvars- forskning föreslår utredningen att övergången sker i flera steg. Efter ett riksdagsbeslut bedöms det erfordras sex till åtta månader för att utforma myndighetens verksamhetsplan samt för att besluta om detaljorganisation, internt regelverk och bemanning. Förberedelser för en organisationsändring bör kunna inledas när regeringen överlämnar förslaget om en ny myndighet till riksdagen. Sannolikt skulle en formell övergång till en ny myndighet kunna ske under andra halvåret år 2000, men i praktiken torde myndigheten kunna fungera fullt ut först från den 1 januari år 2001. Nuvarande hyreskontrakt och behov av nybyggnation styr tidpunkter för eventuella omlokaliseringar. De bedöms kunna vara genomförda under åren  
 2002–2003. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Sammanfattning  
 13 
  
 Resultatet av vissa andra pågående utredningar, exempelvis den om framtida provningsresurser för Försvarsmaktens behov, kan komma att inverka på utformningen av en ny forskningsmyndighet. I organisationsarbetet måste hänsyn tas till sådana och andra faktorer som Försvarsforskningsutredningen har pekat på men inte kunnat definiera fullt ut. 
 Försvarsforskningsutredningen föreslår att den säkerhetspoli- tiska forskning som nu bedrivs vid FHS och FOA även i framtiden bör bedrivas inom respektive organisation. Inom detta område är det av stor vikt att flera olika bedömare kan ge regeringen råd uti från den kunskap som de med sina speciella förutsättningar och verksamhetsområden besitter. 
 Även när det gäller verksamheten inom  
 NBC-området 
  har utredningen kommit till slutsatsen att den nuvarande ordningen bör gälla tills vidare. Om Försvarsmaktens ominriktning påverkar verksamheten vid Totalförsvarets skyddsskola och om FHS får ett vidgat utbildningsansvar kan det finnas skäl att pröva frågan på nytt. I så fall kan Totalförsvarets skyddsskola antingen knytas till FHS eller FOA:s avdelning för  
 NBC-skydd 
  i Umeå. Under alla förhållanden är det angeläget att ett nära samarbete utvecklas mellan aktörerna på  
 NBC-området. 
  Statens räddningsverk och Socialstyrelsen kan båda få fördelar men också lämna viktiga bidrag i detta sammanhang. 
 Beträffande skyddet av det ekonomiska värde, som nu ligger i de väl etablerade namnen FFA respektive FOA, anser utredningen att de nuvarande avdelningarna kan bibehålla sina namn inom ramen för en ny myndighet åtminstone så länge som beteckningarna är relevanta för den verksamhet som bedrivs. När den nya myndigheten har blivit en erkänd aktör eller när verksamheten vid någon avdelning får en annan inriktning kan en ny beteckning införas. 
 Namnet på en nyinrättad forskningsmyndighet föreslås bli 
 Totalförsvarets forskningsinstitut (TFI)  
 . Till myndigheten bör knytas dels en styrelse med fullt ansvar, dels ett vetenskapligt råd. Myndighetsledningen med gemensamma stabsfunktioner bör lokaliseras i Storstockholmsområdet. 
  
 14  
 Sammanfattning 
  
 SOU 1999:110 
  
 I enlighet med direktiven lämnar utredningen en plan för hur de föreslagna organisationsförändringarna bör genomföras. 
 Försvarsforskningsutredningens plan innehåller förslag till åtgärder som bör genomföras etappvis i fem olika steg. I korthet innebär de sammantagna åtgärderna: 
  
 · 
  
 att en befattning som chief scientist inrättas hos Försvars- departementet och vissa totalförsvarsmyndigheter, 
  
 · 
  
 att ett övergripande nätverk – Forum för totalförsvarsforskning skapas och knyts till Försvarsdepartementet med departe mentets chief scientist som samordnare, 
  
 · 
  
 att nätverk inom Forum för totalförsvarsforskning etableras, 
  
 · 
  
 att den forsknings- och teknikutvecklingsprocess  
  
 (FoT-process) 
  som tillämpas inom det militära försvaret utvecklas till att omfatta en motsvarande process för det civila försvaret, dvs. hela totalförsvaret samt 
  
 · 
  
 att samordning förbereds med totalförsvarets forskningsverk- samhet till den nationella forskningspolitiken. 
  
 Om inriktningen att slå samman FFA och FOA fullföljs tillkommer följande åtgärder, nämligen: 
  
 · 
  
 att Totalförsvarets forskningsinstitut bildas genom en samman- slagning av de nuvarande myndigheterna FFA och FOA, 
  
 · 
  
 att en ansvarsstyrelse för Totalförsvarets forskningsinstitut utses, 
  
 · 
  
 att ett vetenskapligt råd knyts till Totalförsvarets forsknings- institut som rådgivare till styrelsen, 
  
 · 
  
 att FOA:s verksamheter i främst Ursvik och delar av FFA:s verksamhet i Bromma samlokaliseras. 
  
 Vissa av förslagen kan genomföras med tämligen kort förbere- delsetid, medan andra kräver både längre förberedelsetid och att i vissa fall ytterligare beslutsunderlag avvaktas från några andra pågående utredningar. 
 Utredningen är enig i sina slutsatser och förslag. 
  
 SOU 1999:110 
  
 15 
  
 1 Uppdraget 
  
 1.1 
  
 Utredningsdirektiv 
  
 Regeringen beslöt den 29 april 1999 att en särskild utredare (dir. 1999:33) skulle lämna förslag till hur en sammanslagning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten skulle kunna genomföras samt bedöma vilka synergieffekter och rationaliseringsvinster som skulle kunna uppnås genom en sam- manslagning. Utredaren har också haft att lämna förslag till mål, ledningsformer, verksamhetsformer och organisation för en sam- manslagen myndighet. 
 I uppdraget har ingått att lämna förslag till 
  
 · 
  
 instruktion för myndigheten, 
  
 · 
  
 principer för styrelsens sammansättning och uppgifter, 
  
 · 
  
 styrning och finansiering av verksamheten, 
  
 · 
  
 hur den internationella samverkan och samverkan med industri och övriga avnämare samt universitet och högskolor kan till- varatas och utökas, 
  
 · 
  
 åtgärder för att skydda det ekonomiska värde som ligger i de väl etablerade namnen Försvarets forskningsanstalt (FOA) och Flygtekniska försöksanstalten (FFA). 
  
 Vidare har ingått i uppdraget att lämna en plan för genomförande av de föreslagna organisationsförändringarna, bl.a. åtgärder som bör vidtas före en sammanslagning av FOA och FFA. 
 Som ytterligare uppgift skulle utredaren analysera gränsytorna och lämna förslag till en organisatorisk integrering av verksamhet relaterad till skydd mot nukleära, biologiska och kemiska (NBC) 
  
 16  
 Uppdraget 
  
 SOU 1999:110 
  
 stridsmedel vid Totalförsvarets skyddsskola (SkyddS) inom För- svarsmakten (FM), FOA, Försvarshögskolan (FHS), Försvarets materielverk (FMV), Socialstyrelsen (SoS) och Statens räddnings- verk (SRV). 
 Uppdraget har dessutom omfattat att analysera gränsytorna och möjligheterna till en integrering av den säkerhetspolitiska forsk- ningen vid FHS och FOA. 
 Uppdraget skulle redovisas till regeringen (Försvarsdeparte- mentet) senast den 15 september 1999. 
 Kommittédirektiven i sin helhet framgår av bilaga 1. 
  
 1.2 
  
 Analys av uppdraget 
  
 Uppdraget innebär att föreslå  
 hur  
 en sammanslagning av FFA och FOA skulle kunna genomföras. Den snäva tidsramen för utred- ningen har antagits bero på att regeringen avser att lämna förslag rörande totalförsvarets forskning till riksdagen i den totalförsvars- proposition som aviserats till den 15 november 1999, såvida rege- ringen finner att utredningens förslag ger bl.a. sådana synergi- effekter och rationaliseringsvinster som motiverar att samman- slagningen genomförs. 
 Ytterligare uppgifter för utredningen har varit att analysera och lämna förslag till integrering dels av verksamhet relaterad till skydd mot  
 NBC-stridsmedel, 
  dels av den säkerhetspolitiska forskningen vid FHS och FOA. 
 Utredningen har antagit att de förslag som lämnas skall passa in i en nationell framtida försvarsforskningsorganisation. Utred ningen har mot den bakgrunden beaktat tendenserna inom den nationella forskningspolitiken, totalförsvarets utveckling, för svarsindustrins omstrukturering, behovet av strategiska kompetenser och hur internationell samverkan utvecklas. Ett antal utredningar under senare år har behandlat hithörande frågor. Förslag som har lämnats i dessa sammanhang och ställningstaganden som därvid har gjorts har utredningen granskat. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Uppdraget  
 17 
  
 Vad beträffar kopplingen till den nationella forskningspolitiken har Försvarsforskningsutredningen ansett att det i mindre grad handlar om  
 grundforskning  
 och  
 forskarstyrd forskning 
 . I stället har tyngdpunkten lagts på det som utredningen Forskning 2000 i betänkandet (SOU 1998:128) Forskningspolitik betecknat som  
 forskning för särskilda samhällsändamål  
 resp.  
 beställarstyrd forskning 
 . 
 Vidare har vad som anförs i propositionen (1998/99:94) Vissa forskningsfrågor samt en av regeringen nyligen tillsatt översyn av myndighetsstrukturen inom forskningsområdet beaktats. Mot den bakgrunden har utredningen, med avseende på hur en samman- slagning av FFA och FOA skulle kunna genomföras, diskuterat vilka slutsatser som kan dras beträffande försvarsforskningens plats i den framtida nationella forskningsmiljön. Detta kan ses som ett bidrag till arbetet med den särskilda forskningspolitiska proposition som regeringen har aviserat att förelägga riksdagen under innevarande mandatperiod. 
 Statens ansvar för totalförsvarets utveckling är odiskutabelt. Det är av nationellt intresse att den inhemska kapaciteten inom betydelsefulla forskningsområden kan bevaras och utvecklas. Här finns viktiga beröringspunkter mellan försvarspolitiken och exem- pelvis industripolitiken. De strategiskt viktiga kompetensområden där Sverige bör ha en egen kapacitet inom landet har regeringen pekat ut i propositionen (1998/99:74) Förändrad omvärld – omda- nat försvar. Att dessa kompetensområden inte utarmas vid en sammanslagning av statliga forskningsresurser har varit en självklar utgångspunkt. 
 Mot denna bakgrund har utredningen övervägt hur en samman- slagning av FFA och FOA och eventuellt delar av verksamhets- områden vid andra myndigheter skulle kunna genomföras. Innan möjliga sammanläggningsalternativ konstruerats har utredningen så långt möjligt beaktat statsmakternas ställningstaganden till total- försvarets utveckling, det underlag som skall ligga till grund för det aviserade ominriktningsarbetet inom totalförsvaret, de riktlinjer som kommer att ges avseende materielförsörjningsprocessen, den in- 
  
 18  
 Uppdraget 
  
 SOU 1999:110 
  
 hemska försvarsindustrikapacitetens samt anpassningsplaneringens omfattning. 
 Eftersom svensk försvarsforskning inte bara bedrivs inom FFA och FOA m.fl. organ utan även utnyttjar den kunskap som finns i omvärlden, sker ett omfattande samarbete med externa forsknings- resurser inom och utom landet. Det har därför varit angeläget att vidga perspektivet för hur en sammanslagning av de båda myndig- heterna skulle kunna ske. 
 Mot bakgrund av den pågående diskussionen om den framtida svenska försvarsindustrin har utredningen bedömt att även andra kompetensområden, som nu finns vid företagen, kan komma att behöva tillgodoses genom statliga satsningar. Utredningen har där- för försökt överblicka vilka konsekvenserna blir för den framtida forskningen för totalförsvarsändamål, om delar av svensk för- svarsindustri avvecklas eller övertas av utländska ägare. Underlag i detta avseende har inhämtas bl.a. från de totalförsvarsmyndig heter som, enligt propositionen (1998/99:74) Förändrad omvärld – omdanat försvar, bör föreslå vilka stategiska kompetenser Sverige behöver ha tillgång till. 
 Genom bl.a. avtalsbunden forskning erhålls kunskap från andra forskningsinstitutioner såväl nationellt som internationellt. Det gäller exempelvis det nationella samarbetet med universitet och högskolor, andra myndigheter och företag. Dessa aktörer, liksom FOA, FFA, FHS m.fl., har också ett omfattande internationellt samarbete som kan påverka förutsättningarna för en sammanslag- ning av FFA och FOA. Detta understryks också i direktiven, som särskilt framhåller det pågående arbetet inom det s.k. sexnatio- nersinitiativet, forskningssamverkan inom ramen för Western European Armament Organisation (WEAO) samt med flygforsk- ningsinstitut i andra europeiska länder. 
 En översiktlig bedömning har därför gjorts av hur utvecklingen kan tänkas gå inom landet men också i de viktigaste samarbets- länderna och i de internationella samarbetsorgan i vilka Sverige har ett intresse. 
 Utredningen har också försökt bedöma förutsättningarna för att göra den framtida organisationen för försvarsforskning dels till en 
  
 SOU 1999:110 
  
 Uppdraget  
 19 
  
 intressant samarbetspartner, dels till en konkurrenskraftig leve- rantör till inhemska och utländska kunder inom vissa utvecklings- nära områden. 
 När underlaget från myndigheterna har sammanställts och deras verksamheter förts samman till huvudgrupper, har det varit möjligt att se inom vilka områden en sammanslagning kan vara ett naturligt steg. Huvudlinjerna har prövats mot de sammantagna framtida nationella och internationella forskningsstrukturerna. Samtidigt har det också kunnat konstateras inom vilka områden som verksam- heten vid berörda myndigheter m.m. är av så skild art att nyttan av en organisatorisk sammanläggning inte är oomstridd. 
 Det har inte varit självklart att det bara skulle finnas en enda organisationslösning, som uppfyller alla de anspråk som kan stäl las på en effektiv försvarsforskning inom ramen för en samman slagen myndighet. Det slutliga valet måste styras av den över gripande ambition som regeringen uttalat, nämligen att Sverige skall utveckla sin ställning som kunskapsnation. Staten har därvid ett övergripande ansvar för att det svenska samhället utvecklar och tar till vara ny kunskap. 
 Ju större andel av forskningen som är beställarstyrd, desto mindre andel behöver sannolikt direkt anslagsfinansieras av staten. En kritisk nivå får dock inte underskridas, om staten skall leva upp till sitt ansvar för den nödvändiga forskningen för totalförsvarets behov. Denna kritiska nivå har utredningen sökt definiera som en utgångspunkt för valet av organisationsalternativ. Det finns emel- lertid för närvarande alltför stora osäkerheter på grund av att andra utredningar m.m. ännu inte redovisat sina förslag. Det är angeläget att nivån definieras för att kunna tjäna som en utgångspunkt för den aviserade översynen av myndighetsstrukturen för det sam mantagna statliga forskningsområdet samt för den forskningspro position som avses komma att föreläggas riksdagen under inne varande mandatperiod. 
 En viktig utgångspunkt för att finna en så optimal lösning som möjligt är att kunna pröva möjliga handlingsvägar mot väl definie- rade, konkretiserade värderingskriterier. Syftet med sådana kriterier är att på ett systematiskt sätt bedöma fördelar och nackdelar med 
  
 20  
 Uppdraget 
  
 SOU 1999:110 
  
 möjliga alternativ samt ge vägledning för den slutliga utform ningen av förslaget till organisatorisk sammanläggning av FFA, FOA och eventuellt andra verksamhetsområden, som berörs av utredningen. Enligt direktiven efterlyses en beskrivning av synergieffekter och rationaliseringsvinster, som bedöms uppstå vid en sammanläggning. Bl.a. kriterier avseende sådana konsekvenser är självfallet viktiga. 
 Det goda renommé som har byggts upp genom åren och som är förknippat med myndighetsbeteckningarna FFA och FOA får inte förskingras om myndigheterna slås samman. Mot den bakgrunden är frågan om namnet på en ny myndighet angelägen liksom frågan om hur goda och långvariga relationer skall kunna bibehållas och utvecklas så att även den framtida svenska försvarsforsknings- organisationen kan bli en erkänd och efterfrågad kompetens i den vetenskapliga och industriella världen. En sådan ställning är avgö- rande för möjligheterna att erbjuda en attraktiv forskningsmiljö åt den personal som rekryteras till och vidareutvecklas inom för- svarsforskningsområdet. 
 Utredningen skall senast den 15 september 1999 lämna förslag om sådant som är av intresse vid utformning i denna del av den kommande totalförsvarspropositionen. Det är fråga om myndig- hetens mål, lednings- och verksamhetsformer, styr- och finansie- ringsformer samt instruktion, styrelsens roll, myndighetens organi- sation, bemanning och lokalisering. 
  
 1.3 
  
 Avgränsningar 
  
 Syftet med uppdraget har primärt varit att lämna förslag till  
 hur  
 en sammanslagning av FOA och FFA skulle kunna genomföras samt redovisa synergieffekter och rationaliseringsvinster som därvid skulle kunna uppnås. En andra huvuduppgift har varit att analysera gränsytorna i fråga om  
 NBC-skydd 
  mellan Totalförsvarets skydds- skola inom Försvarsmakten, FOA, SRV, SoS och FHS samt att lämna förslag till integrering av denna verksamhet. Den tredje huvuduppgiften har omfattat analys av gränsytorna och möjlig heter 
  
 SOU 1999:110 
  
 Uppdraget  
 21 
  
 till integrering av den säkerhetspolitiska forskningen vid FHS och FOA. 
 Generellt gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), att pröva det offentliga åtagandet (dir. 1994:23), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) samt att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet (dir. 1996:49). 
 Utredningen har gjort den bedömningen att de förslag som lämnas inte medför några konsekvenser avseende jämställdhets- frågor eller brottsbekämpning. 
 När det gäller regionalpolitiska konsekvenser tas dessa upp i samband med lokaliseringsfrågor. Frågan om det offentliga åta- gandet avseende försvarsforskning behandlas utförligt i betänkan- det. 
  
 1.4 
  
 Utredningsuppdragets genomförande 
  
 En nödvändig grund för att finna genomförbara, rationella och utvecklingsbara organisationsalternativ har varit en noggrann kartläggning och genomgång av hur FFA:s och FOA:s myndig- hetsstrukturer är utformade och vilka utvecklingsmöjligheter som finns sett ur respektive myndighets synvinkel. Det innebär att de båda myndigheternas mål, verksamhetsidéer, organisationsstruk- turer, styrformer, kundberoenden, samarbetsstrukturer, kompe- tensprofiler, lokalisering, investerings- och personalutvecklings- planer m.m. inledningsvis har granskats. Detta har emellertid inte varit tillräckligt. Direktiven anger också behov av en analys av gränsytor och integreringsmöjligheter mellan näraliggande verk- samhetsområden vid Totalförsvarets skyddsskola inom För- svarsmakten, Statens räddningsverk, Socialstyrelsen, Försvarshög- skolan och Försvarets materielverk. Motsvarande underlag har således inhämtats från dessa myndigheter avseende deras verk- samhetsområden, som har ett nära samband med verksamheten vid FFA respektive FOA. 
  
 22  
 Uppdraget 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utredningen har ansett det vara viktigt att skapa trovärdighet kring utredningsarbetets uppläggning och genomförande. Det har bl.a. av det skälet varit nödvändigt att under utredningsarbetet på de platser som berörs studera och diskutera myndigheternas förut- sättningar för nuvarande och framtida verksamhet. Utredningen har därför besökt de myndigheter och anläggningar som berörs av förslagen. 
 Utredningen har vid ett par tillfällen presenterat sina över- väganden och förslag för styrelserna för de närmast berörda myn- digheterna FFA och FOA resp. FHS och inhämtat synpunkter från dem. 
 En lokal förankring har eftersträvats, eftersom en sammanslag- ning av myndigheter och verksamhetsområden oftast väcker starka reaktioner hos berörda. Information har inledningsvis lämnats till företrädare för de lokala arbetstagarorganisationerna vid FFA och FOA. Under den senare delen av utredningsarbetet har information kontinuerligt lämnats till de centrala arbetstagarorganisationerna. 
 Utredningen har till sig knutit experter från de myndigheter och verksamhetsområden som mer påtagligt är berörda av utred ningens arbete. Experterna har kontinuerligt kallats till möten för överläggningar, diskussioner och avstämningar. Bl.a. har den plan för omorganisationens genomförande, omfattande bl.a. tidiga för- beredelser för omorganisation och tidplan, som direktiven efter- frågar, diskuterats och utformats i samarbete med experterna respektive företrädare för arbetstagarorganisationerna för att bli realistisk och så långt möjligt ha en lokal förankring. 
 Utredningen har ansett det väsentligt att se föreslagna organi- satoriska och andra förändringar i ett nationellt och internationellt perspektiv. Med avseende på försvarsforskningens beroende av och samband med forskning inom olika delar av samhället i övrigt, inom såväl universitet och högskolor som det privata näringslivet, har det varit nödvändigt att göra utblickar också mot sådana insti tutioner och företag. Under utredningsarbetets gång har därför dis kussioner förts med företrädare för ett stort antal myndigheter, organisationer och industriföretag samt med pågående utredningar, som kan ha 
  
 SOU 1999:110 
  
 Uppdraget  
 23 
  
 inverkan på försvarsforskningen. De kontakter utred ningen har haft framgår av bilaga 2. 
 Både FFA och FOA har ett omfattande nationellt och inter- nationellt kontaktnät. Med anledning härav och behovet att studera svensk försvarsforsknings beroende av forskningsinsatser i andra länder har utredningen gjort studiebesök i Nederländerna. I övrigt har skriftligt underlag studerats för att belysa förhållanden i andra intressanta länder. 
 När utredningen valt det alternativ som bedömts ge bäst förut- sättningar för den framtida försvarsforskningen inom ramen för en sammanslagen myndighet har utredningen enligt direktiven också haft att utforma förslag till det interna regelverket för den nya för- svarsforskningsorganisationen. Det har emellertid inte vara möjligt på den korta tid som stått till utredningens förfogande att i detta avseende utforma alla detaljer. Utredningen har här fått begränsa sig till att ange huvuddragen. 
 Regeringens ställningstagande till utredningens förslag blir sannolikt starkt styrt av de effekter som en sammanslagning av främst FFA och FOA kan beräknas ge. Av det skälet har utred- ningens ambition varit att i en genomförandeplan också redovisa när och hur förväntade effekter kan falla ut samt bedömning av eventuella investeringsbehov i personal, materiel, anläggningar, administrativa stödsystem, m.m. som krävs för att genomföra för- slagen. På grund av beroenden av andra pågående utredningar har det emellertid inte varit möjligt att infria den ambitionen. Sådana frågor bör bli en uppgift för en organisationskommitté och led- ningen för en eventuell ny forskningsmyndighet. 
  
 1.5 
  
 Vissa definitioner 
  
 Begreppet forskning, särskilt forskning för totalförsvarsändamål, och vissa avledningar därav är centrala i denna utredning. För- svarsforskningsutredningen ansluter i det följande i allt väsentligt till de definitioner som kommittén Forskning 2000 har använt i betänkandet (1998:128) Forskningspolitik. 
  
 24  
 Uppdraget 
  
 SOU 1999:110 
  
 – 
  
 Forskning  
 är en process som genom systematiskt arbete kan frambringa nya kunskaper och ökat vetande (National- encyklopedin 1991). 
  
 – 
  
 Grundforskning  
 är att systematiskt och metodiskt söka efter ny kunskap och nya idéer utan någon bestämd tillämpning i sikte. Grundforskning kan delas in i  
 ren grundforskning 
 , där ingen restriktion är lagd på forskningens inriktning, och  
 riktad grund- forskning,  
 där forskningens inriktning är att lägga en grund som kan tänkas ge tillämpning. 
  
 – 
  
 Tillämpad forskning  
 innebär att systematiskt och metodiskt söka efter ny kunskap och nya idéer med en bestämd tillämp ning i sikte. 
  
 – 
  
 Sektorsforskning  
 avser sådan forskning som motiveras utifrån en viss samhällssektors eller beställares behov av kunskap för att främja vissa ändamål och som finansieras av sektorn eller beställaren. I detta sammanhang är det fråga om främst total- försvarssektorn. 
  
 – 
  
 Forskning för särskilda samhällsbehov  
  
 använder kommittén som beteckning för forskning som motiveras och bedöms uti från sin betydelse för olika mer eller mindre preciserade icke- vetenskapliga problem. 
  
 – 
  
 Uppdragsforskning  
 är sådan forskning, där en extern beställare har avgörande inflytande på valet av problemområde. 
 Forskningspropositionen (prop. 1983/84:107) och senare forsk- ningspropositioner har också använt ett par andra definitioner av intresse i detta sammanhang. Det är fråga om följande definitioner. 
  
 – 
  
 Långsiktig kompetensuppbyggnad  
  
 syftande till uppbyggnad av kompetens på nya områden motiverade utifrån sektoriella och motsvarande ändamål. Man har då inte gjort en strikt uppdel ning mellan grundläggande och tillämpade inslag i forsknings- verksamheten. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Uppdraget  
 25 
  
 – 
  
 Forskning på eget programansvar  
  
 där forskarna ges hela ansvaret för hur problemen ställs och uppgifterna löses och redovisas. 
  
 Ytterligare ett par definitioner som utredningen Forskning 2000 har lanserat bör noteras i sammanhanget, nämligen forskarstyrd forskning respektive beställarstyrd forskning. 
 Med  
 forskarstyrd forskning  
 avses forskning som tillkommer på initiativ av enskilda forskare eller forskargrupper och för vilken medel tilldelas utifrån vetenskapliga bedömningar av organ där beslutsfattarna i huvudsak är kollegialt utsedda forskare. 
 Med  
 beställarstyrd forskning  
 menas forskning som tillkommer på initiativ och beslutas av en extern beställare för att i första hand behandla problem av intresse för beställaren. 
  
 Totalförsvar  
 är, enligt lag (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap, verksamhet som behövs för att förbereda Sverige för krig. Under högsta beredskap är totalförsvar all samhällsverk- samhet som då skall bedrivas. Totalförsvar består av militär verk- samhet (militärt försvar) och civil verksamhet (civilt försvar). Totalförsvar avser verksamhet, inte en organisation. 
  
 Totalförsvarsresurser  
 omfattar alla de resurser som finns inom totalförsvarsverksamheten. Totalförsvarsresurserna skall utformas så att de även kan användas vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser samt stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra fredstida påfrestningar på samhället. 
  
 Definition av begreppet  
 forskning för totalförsvarsändamål  
 diskuteras närmare i kapitel 4. 
  
 SOU 1999:110 
  
 27 
  
 2 
  
 Totalförsvaret och den nationella forskningsorganisationen 
  
 2.1 
  
 Nationell forskningsorganisation 
  
 Kommittén för översyn av den svenska forskningspolitiken – Forskning 2000 – har i slutbetänkandet (SOU 1998:128) Forsk- ningspolitik redovisat en förteckning över de helt eller delvis stat ligt finansierade forskningsorganen som vid tiden för utredningen var verksamma. Sammantaget redovisas ett drygt femtiotal olika organ fördelade på följande huvudgrupper: 
  
 · 
  
 Industriforskningsinstitut 
  
 · 
  
 Kompetenscentra 
  
 · 
  
 Materialkonsortier 
  
 · 
  
 Beredningsorgan inom forskningsområden och vissa andra myndigheter 
  
 · 
  
 Vissa  
  
 FoU-finansierande 
  organ 
 Försvarsforskningsutredningen har inte ansett det vara nödvändigt att göra en egen kartläggning men kan på befintligt underlag kon- statera att forskning av betydelse för totalförsvaret bedrivs på många håll. Inom utgiftsområde 6, Totalförsvar, redovisar Forsk- ning 2000 myndigheterna Försvarsmakten, Försvarshögskolan, Försvarets forskningsanstalt, Flygtekniska försöksanstalten, Total- försvarets pliktverk. Till detta område bör enligt Försvarsforsk- ningsutredningen föras myndigheter såsom ÖCB, SoS, SRV, Kustbevakningen, Styrelsen för psykologiskt försvar och Fortifi- kationsverket. 
  
 28  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 Det har av tidsskäl inte varit möjligt att skapa en fullständig överblick över möjliga synergieffekter genom samarbete och koordinering inom det verksamhetsfält som totalförsvaret kan an ses omfatta utifrån ett vidgat säkerhetspolitiskt begrepp. Av det skälet har Försvarsforskningsutredningen begränsat sin beskriv ning av nuvarande försvarsforskningsorganisation till de myndigheter som har huvudsaklig inriktning mot försvarssektorn. 
  
 2.2 
  
 Nuvarande struktur av myndigheter med huvudsaklig inriktning mot försvarssektorn 
  
 2.2.1 
  
 Försvarets forskningsanstalt 
  
 Verksamhet och uppgifter 
 Enligt 1999 års regleringsbrev är Försvarets forskningsanstalts (FOA) övergripande mål att, med beaktande av krav på relevans och vetenskaplig kvalitet, bedriva forskning och utredningsarbete för totalförsvaret samt till stöd för nedrustning och internationell säkerhet. Under perioden  
 1999–2001 
  skall FOA inom ramen för detta mål kunna anpassa verksamheten till ändrade förutsättningar. Regeringen har även angivit att det är av särskild betydelse att FOA verkar för att synergieffekter mellan civil och militär forskning och nationell och internationell forskning tillvaratas. Försvars- forskningen utgör en nationell resurs och FOA skall i samverkan med uppdragsgivarna i totalförsvaret verka för att denna resurs nyttiggörs även utanför försvaret. 
 FOA:s verksamhet är indelad i följande verksamhetsgrenar: 
  
 · 
  
 Försvars- och säkerhetspolitik 
  
 · 
  
 Utformning av militärt försvar och civil beredskap 
  
 · 
  
 Vapen och skydd 
  
 · 
  
 Sensorer 
  
 · 
  
 Ledningssystem 
  
 · 
  
 Telekrig 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 29 
  
 · 
  
 Människan i totalförsvaret 
  
 · 
  
 Skydd mot  
  
 Rush, 
  B- och  
 C-stridsmedel 
  
 · 
  
 Forskning för övriga samhällssektorer 
  
 Verksamhetsgrenarna innehåller i sin tur ett tjugotal forsknings- områden. Verksamhetsmålet för varje verksamhetsgren är att till konkurrenskraftiga priser tillgodose uppdragsgivarnas behov av forskning och utredningsarbete samt att bygga upp egen kompetens för att tillgodose framtida behov. 
 FOA styrs på flera sätt: 
  
 · 
  
 regeringens myndighetsstyrning inklusive övergripande styrning av internationell samverkan och medverkan i exportstödet, 
  
 · 
  
 regeringens och övriga uppdragsgivares externa verksamhets- styrning, 
  
 · 
  
 myndighetsledningens interna verksamhetsstyrning. 
  
 Den interna styrningen har utformats med beaktande av att FOA är en kundorienterad kunskapsorganisation. Det innebär att all forsk- ningsverksamhet bedrivs i projektform. Projekten styrs i en matrisorganisation. Den ena ledden i matrisen är en kompetens- relaterad linjeorganisation som tillgodoser projektens behov av resurser, inklusive kompetensuppbyggnad. Den andra ledden utgörs av forskningsområden som i sin tur ingår i någon av FOA:s verksamhetsgrenar, vars mål fastställs av regeringen. 
 Varje externt beställt projekt hänförs till ett forskningsområde. För varje forskningsområde finns en forskningsområdesföreträdare som tillsätts av generaldirektören. Forskningsområdesföreträdarna tillhör programfunktionen. Denna har det samlade marknadsansva- ret och ansvarar därvid bl.a. för att FOA:s projekt inriktas på att möta kundernas behov och att resultaten överförs på ett för kun- derna användbart sätt. 
 Matrisorganisationens olika delar möts i styrgrupper. Det finns en styrgrupp för varje forskningsområde. Styrgruppernas med- lemmar utses av generaldirektören. I en styrgrupp ingår forsk- ningsområdets forskningsområdesföreträdare och berörda linje- chefer (forskningsavdelningschefer). Styrgruppen har till uppgift att 
  
 30  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 inrikta verksamheten inom forskningsområdet, ansvara för att verksamhetens resultat inom forskningsområdet överförs till kun- derna i för dessa lämpliga former, definiera, inrikta och följa upp projekten, bevaka att projekten uppfyller krav på kvalitet och rele- vans för kundernas behov samt följa upp kundtillfredsställelse och utvärdera projekten. 
 Verksamheten följs upp bl.a. vid generaldirektörens utveck- lingsmöten med styrgrupper och avdelningar. Detta kompletteras med kundundersökningar och externa granskningar av forsknings- kvalitet. 
 Inriktningen av det administrativa och tekniska stödet styrs genom intern efterfrågestyrning. 
 Organisation, personal och lokaler 
 FOA:s organisatoriska uppbyggnad framgår av bilaga 3. 
 Styrelsen och generaldirektören utgör FOA:s ledning. En direktion stödjer generaldirektören i arbetet med att leda verksam- heten. Generaldirektören biträds av en stab vilken innehåller en strategifunktion, controllerfunktion, en programfunktion och en kvalitetsfunktion. I staben ingår även personaldirektören, informa- tionsdirektören, ekonomidirektören, chefsjuristen samt säkerhets- skyddschefen. Den särskilda funktionen för intern revision är inrättad i enlighet med förordningen (1995:686) om intern revision vid statliga myndigheter m.fl. Förvaltningsavdelningen har till uppgift att biträda generaldirektören, staben och forsknings- avdelningarna med administrativt och tekniskt stöd. 
 Antalet anställda uppgick år 1998 till knappt ett tusental perso- ner. Tabell 2.1 visar antalet årsarbetskrafter uppdelade i personal- kategorier. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 31 
  
 Tabell 2.1 
 . Årsarbetskrafter år 1998 uppdelade i personalkate- 
  
 gorier. 
  
 Kategori 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Totalt 
  
 Forskarpersonal 
  
 98 
  
 555 
  
 653 
  
 Adm.stöd 
  
 122 
  
 71 
  
 193 
  
 Tekn.stöd 
  
 33 
  
 65 
  
 95 
  
 Totalt 
  
 251 
  
 690 
  
 941 
  
 FOA:s lokaliseringsorter är Sundbyberg (Ursvik), Stockholm, Lin- köping, Nynäshamn (Grindsjön) samt Umeå. FOA hyr för närva- rande lokaler om drygt 82 000 m 
 ²  
 till en kostnad av 78,6 mkr. Hyresvärdar för de större platserna är Försvarsfastigheter, Fortifi- kationsverket, NCC Fastigheter AB och Akademiska hus. 
 Kunder och samarbetspartners 
 Under 1998 uppgick FOA:s intäkter till 741 mkr. Intäkter från anslag samt från avgifter och ersättningar framgår enligt nedan. 
  
 Intäkter från anslag (mkr): 
  
 Fö 
  
 131 
  
 UD 
  
 10 
  
 Summa 
  
 141 
  
 Intäkter från avgifter och 
  
 ersättningar (mkr): 
  
 Försvarsmakten 
  
 420 
  
 FMV 
  
 80 
  
 SRV 
  
 11 
  
 ÖCB 
  
 16 
  
 FHS 
  
 4 
  
 Övriga kunder 
  
 65 
  
 Summa 
  
 596 
  
 32  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 FOA har ett stort antal kunder och samarbetspartners i form av regeringen, svenska och utländska myndigheter, organisationer och företag. 
 Mellan Försvarsmakten och FOA finns ett samordningsavtal. Där anges hur den årliga planeringsdialogen skall utformas, hur offerering och beställning skall genomföras, hur leveranser av resultat skall ske samt regler för betalning. Grundprincipen är att Försvarsmakten årligen lägger en sammanhållen beställning till FOA. De beställda forskningsprojekten innehåller milstolpar för leveranser av resultat till Försvarsmakten. FOA får betalt för utförda prestationer först när Försvarsmakten har godkänt leveran- sen. 
 FOA har avtal med FMV och FHS om hur samarbete mellan FOA och respektive myndighet skall bedrivas. Avtalen ger möjlig- het till förenklade förfaranden (utan anbudsinfordran m.m.) vid köp av tjänster myndigheterna emellan. Avtalet med FMV innebär att FOA, i egenskap av FMV:s Teknikhus, är den för FMV naturliga leverantören inom ett stort antal teknikområden. 
 FOA:s samarbete med universitet och högskolor (UoH) är omfattande och rör undervisning, informationsutbyte och direkt projektsamarbete. Ett exempel under år 1998 är att FOA drev över 100 projekt tillsammans med UoH. Detta år tog FOA emot ett tjugotal gästforskare från UoH och engagerade sju forskare från UoH som forskningschefer vid FOA. Dessutom ställdes 21 forskare från FOA till förfogande som adjungerade professorer vid UoH. Vidare handleddes 67 utomstående doktorander/Howard och 61 examensarbetare. 
 FOA har slutit avtal med de stora försvarsindustrierna i Sverige om samarbetsformer och om konkreta samarbeten under dessa ramavtal. Antalet samarbetsprojekt var under år 1998 43 stycken med en omslutning på 21,1 mkr. 
 I projekten arbetar FOA antingen på direkt beställning från en försvarsindustri eller tillsammans med någon industri för att lösa ett problem, där beställningen oftast kommer från FMV. 
 FOA har även ett omfattande internationellt samarbete som till avsevärda delar har byggts upp under de senaste fem åren. Det 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 33 
  
 internationella samarbetet grundar sig i stor utsträckning på avtal i anslutning till olika Memoranda of Understanding (MoU) med många länder. Det förekommer även ett omfattande samarbete som inte är avtalsreglerat utan som är av rent vetenskaplig karaktär mellan enskilda forskare. 
 FOA hade vid utgången av år 1998 ett fyrtiotal avtal med utländska  
 (försvars-) 
  forskningsorganisationer om samarbete i olika former, från enbart informationsutbyte till omfattande pro- jektsamarbete. Internationellt samarbete bedrivs också i många fall med stöd av avtal där, FMV är den avtalsslutande svenska parten. 
 Inom ramen för det samlade uppdraget till Försvarsmakten under år 1998 hade FOA 38 internationella samarbetsprojekt med EU och tio enskilda länder inom elva forskningsområden. FOA bedömer att det internationella forskningssamarbetet är mycket kostnadseffektivt. FOA har beräknat att den kunskap som genereras av internationellt samarbete skulle vara betydligt mer kostsamt att ta fram på egen hand. FOA understryker dock att kunskaperna har erhållits tack vare att FOA själv har kunskap eller har bedrivit forskning, som varit av intresse för respektive samarbetspartner. 
 Utvecklingsplaner 
 I ett strategidokument  
 FOA för framtiden  
  (FOA,  
 1997-12-11) 
  har FOA formulerat vilka förutsättningar och utvecklingsmål som man bedömer vara styrande för FOA:s framtida verksamhetsinriktning. FOA konstaterar att försvaret står inför stora förändringar, att säkerhetsbegreppet vidgas och att det internationella samarbets- mönstret utvecklas. Det ställs större krav på samverkan med andra samhällssektorer och både konkurrensen och kraven på effektivitet ökar. 
 Forskning för totalförsvaret skall förbli FOA:s kärnverksamhet. För att ha förmåga till att anpassa sig till de stora förändringar som äger rum strävar FOA att positionera sig i förhållande till om- världen och att utveckla sitt interna arbetssätt. Under de närmaste åren avser FOA därför att utveckla sin marknad och sina kund- 
  
 34  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 relationer, sina arbetsformer, sin kompetens och kvalitet på följande sätt. 
  
 Nationell resurs 
 . FOA skall tillgodose Försvarsdepartementets och Försvarsmaktens behov av forskning och utredningsarbete. FOA vill merutnyttja forskningsresultat och uppbyggd kompetens genom vidgad samverkan med Försvarets materielverk och för- svarsindustrin. FOA vill i ökande utsträckning stödja Försvarshög- skolan i den högre utbildningen inom försvaret. 
 Försvarsforskningen utgör en betydelsefull nationell resurs som skall nyttjas även för andra samhällssektorer. FOA vill därför, utgående från sin kompetensprofil och sitt arbetssätt, aktivt arbeta för att nå kunder utanför totalförsvaret. 
  
 Kunden i centrum 
 . Kunskap och forskningsresultat vid FOA skall fullt ut komma kunderna till nytta i deras verksamhet. Det krävs en långsiktig relation mellan forskningskund och forsknings- producent för att gemensamt kunna identifiera kundens forsknings- behov. En sådan relation är också viktig för att uppnå en effektiv kunskapsöverföring. FOA vill därför utveckla och vidmakthålla långvariga relationer med kunderna och tillsammans med dem utveckla attityder och former för effektiv resultatöverföring. 
  
 Hög trovärdighet.  
 FOA:s trovärdighet och konkurrenskraft bestäms av FOA:s kompetens och av kvaliteten i FOA:s forskning. Hög kvalitet skapar också nöjda medarbetare och kunder. FOA vill därför kvalitetssäkra all verksamhet – från forskning och interna stödprocesser till kunskapsöverföring till kunderna. 
 Genom samarbete med externa forskningsresurser, såväl natio- nellt som internationellt, kan FOA lösa forskningsuppdragen effektivare. Samverkan utvecklar organisationens och personalens kompetens. Avtalsbunden samverkan ger tillgång till kunskap inom forskningsområden där det inte är rationellt att FOA bedriver egen forskning. Därför vill FOA väsentligt öka konkret projekt- samverkan, främst med utländska forskningsorganisationer. 
 FOA:s förmåga att arbeta i problemorienterade projekt där kompetenser av olika slag samverkar är en viktig konkurrensför del. FOA vill därför stärka projektens ställning i organisationen. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 35 
  
 Internationella kunskapstorn.  
 FOA skall kunna tillgodose de behov som kunderna har idag och i framtiden. Detta sker genom egna forskningsinsatser och genom att utnyttja den kunskap som finns i omvärlden. För att få tillgång till denna kunskap måste FOA vara en erkänd partner i den internationella vetenskapsvärlden. Detta kräver att FOA har internationellt erkända kompetensgrupper 
  
 – kunskapstorn. FOA vill därför ständigt utveckla och förnya kompetensgrupperna och erbjuda en attraktiv forskningsmiljö för att kunna rekrytera och utveckla de forskare som skall bygga det framtida FOA. 
  
 2.2.2 
  
 Flygtekniska försöksanstalten 
  
 Verksamhet och uppgifter 
 Enligt sin instruktion har Flygtekniska försöksanstalten (FFA) till uppgift att främja utvecklingen av flygteknik inom landet. FFA skall bedriva forskning med beaktande av krav på relevans och vetenskaplig kvalitet. Av särskild betydelse är att verka för att synergieffekter mellan civil och militär forskning samt mellan nationell och internationell forskning tillvaratas. 
 FFA skall vidare aktivt stödja den långsiktiga utvecklingen av en konkurrenskraftig svensk flyg- och robotindustri i Sverige. FFA skall även genomföra uppdrag för svensk och utländsk industri inom FFA:s tekniska kompetensområden. 
 För att nå de uppställda målen skall FFA utveckla och mark- nadsföra flygteknisk kompetens, teknologi och provningstjänster. Parallellt med denna utveckling skall FFA, i sin egenskap av beredskapsmyndighet, säkerställa att organisationens uppbyggda kompetenser bevaras. 
 Ersättning för forsknings- och försöksverksamhet som FFA utför åt någon annan skall tas ut enligt taxa som fastställts av anstalten. 
 Verksamheten skall genomföras med hög kostnadseffektivitet inom ramen för tillgänglig finansiering. FFA:s löpande kostnader skall täckas av intäkterna från verksamheten. Egentliga rörelse- 
  
 36  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 vinster skall därutöver inte eftersträvas, men ett eget, avvägt rörel- sekapital skall byggas upp och vidmakthållas med hjälp av mindre, årliga överskott av verksamheten så att FFA därigenom kan und- vika extern upplåning för finansiering av den löpande driften. 
 FFA har följande verksamhetsgrenar: 
  
 · 
  
 Aerodynamik 
  
 · 
  
 Struktur- och materialteknik 
  
 · 
  
 Flygsystemteknik 
  
 · 
  
 Simuleringscenter/FLSC 
  
 · 
  
 Akustik 
  
 · 
  
 Vindkraft och miljö 
  
 FFA:s verksamhet styrs genom ett flertal externa och interna styr- instrument, exempelvis regeringens instruktion och regleringsbrev för FFA, kundernas beställningar på flygteknisk expertis och forskning samt FFA:s arbetsordning och projektledarinstruktion. 
 Organisation, personal och lokaler 
 FFA:s organisation framgår av bilaga 3. 
 FFA:s personal och övriga resurser är organiserade i enheter för såväl tekniska verksamhetsområden som för olika stödfunktio ner enligt följande tabell 2.2. FFA har nio tekniska sakenheter och tre servicestaber. Verksamhet vid FFA bedrivs i projektform. FFA:s verksamhet hålls samman i form av tre affärsområden och samordnas mot olika kundkategorier. 
 FFA leds av en styrelse som ansvarar för verksamheten. Gene- raldirektören ansvarar för och leder verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer. Strategiska och principiellt viktiga beslut fattar generaldirektören i en ledningsgrupp. Det finns även ett tek-  
 niskt-vetenskapligt 
  råd som har en rådgivande funktion till gene- raldirektören i forskningsfrågor. 
 Antalet anställda uppgick år 1998 till 213 personer, motsva- rande 201 årsarbetskrafter. Följande tabell visar antalet årsarbeten fördelat på personalkategorier. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 37 
  
 Tabell 2.2.  
 Antal årsarbetskrafter fördelade på personalkategorier. 
  
 Kategori 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Totalt 
  
 Ledning 
  
 2,0 
  
 17,8 
  
 19,8 
  
 Kärnverksamhet 
  
 8,6 
  
 138,4 
  
 147,0 
  
 Stödverksamhet 
  
 13,8 
  
 20,4 
  
 34,2 
  
 Totalt 
  
 24,4 
  
 176,6 
  
 201,0 
  
 FFA är lokaliserad i Bromma och med en mindre del i anslutning till KTH i Stockholm. År 1998 omfattande FFA:s totala lokalyta drygt 18300 m 
 ² 
 . De totala lokalkostnaderna uppgick till 10,6 mkr. 
 Kunder och samarbetspartners 
 FFA:s intäkter uppgick år 1998 till 174,3 mkr. Intäkterna från anslag uppgick till 29,3 mkr, från avgifter och ersättningar till 145,0 mkr. Den totala bruttofaktureringens fördelning år 1998 på kundkategorier framgår enligt nedan. 
  
 38  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 Fördelning av bruttofaktureringen per kundkategori och anslag, mkr: 
  
 Anslag – utnyttjad del * 
  
 29.3 
  
 Försvarsmakten 
  
 27,5 
  
 FMV 
  
 72,5 
  
 NFFP 
  
 4,6 
  
 NUTEK 
  
 9,2 
  
 SAAB 
  
 5,7 
  
 Övriga svenska kunder 
  
 14,0 
  
 EU 
  
 5,0 
  
 Övriga internationella kunder 
  
 22,6 
  
 Totalt 
  
 190,4 
  
 * varav 7,0 milj kronor för FFA:s egenfinansiering av  
 EU-projekt. 
  
 Inom Sverige är FFA:s främsta kunder och uppdragsgivare För- svarsmakten, FMV och SAAB. FFA samverkar också med flera högskolor inom gemensamma forskningsprojekt, doktorandprojekt samt adjungerade professurer. 
 Inom flygteknikområdet samverkar flygindustrin (SAAB, Volvo Aero), myndigheter (FMV, FFA, FOA) samt högskolor (KTH, LiTH, CTH) inom ramen för Nationellt Flygtekniskt Forum (NFF). NFF etablerades 1994 med mål att verka för bästa inriktning av den framtida flygtekniska utvecklingen i Sverige samt verka för en relevant utformning av  
 utbildnings-, 
 forsknings-, 
  och teknologi- utvecklingsprogram inom området. 
 Inom vindenergiverksamheten, som tidigare finansierades av NUTEK (numera av Energimyndigheten, STEM) samverkar FFA med flera företag och högskolor. 
 En stor del av FFA:s verksamhet genomförs i samarbete med eller på uppdrag från svensk och utländsk industri. Ett stort antal forskningsprojekt med utländska forskningsinstitut och industrier genomförs i olika fora (se kap. 3). Av nedanstående sammanställ- ning framgår att 20 procent av FFA:s verksamhet år 1998 var utlandsrelaterad. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 39 
  
 Utlandsrelaterad verksamhet 1998 (mkr) 
  
 Direkta intäkter från 
  
 utländska kunder 
  
 EU 
  
 4,5 
  
 ESA 
  
 2,1 
  
 Industri 
  
 15,0 
  
 SUMMA 
  
 21,6 
  
 Svensk finansiering 
  
 Anslagsmedel 
  
 7,0 
  
 EU, GARTEUR, 
  
 AEREA m.m. 
  
 FM/FMV 
  
 3,0 
  
 NUTEK 
  
 0,8 
  
 Delfin av EU- 
  
 projekt 
  
 NUTEK/STEM 
  
 0,8 
  
 Delfin. av EU- 
  
 projekt 
  
 SUMMA 
  
 11,6 
  
 TOTALT 
  
 33,2 
  
 Utvecklingsplaner 
 I sitt  
 Mål- och inriktningsdokument  
 (FFA, PM maj 1999) pekar FFA på en rad förändringar i omvärlden. Det svenska försvaret omriktas och får utökade internationella uppgifter i samverkan med andra länder. Vidare är världens flygindustri inne i en fas av omstruktureringar. Ett sannolikt framtidsscenario bedöms vara att de materielbeställande myndigheterna i Europas flygindustriländer samverkar i alla större projekt. I scenariot ingår också att en ökande andel av forsknings- och teknologiutvecklingen genomförs i europeisk samverkan. Forskningssamarbetet med USA är även i framtiden av mycket stor betydelse för svensk flygteknisk utveck- ling. 
 Detta påverkar förutsättningarna för flygforskningsinstitutens verksamhet och roller. FFA har i sitt Mål- och inriktningsdokument formulerat följande strategi för den framtida verksamheten: 
  
 40  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 FFA skall bredda kundkretsen till områden nära FFA:s centrala verksamhet där synergier kan uppnås. Intressanta tillämpningar med goda framtida utvecklingsmöjligheter kan förutses, bl.a. inom det rymdtekniska området, inom flygledning samt inom vindenergi och flygets miljöfrågor. 
  
 · 
  
 FFA skall genom beräkning, modellering och simulering, analys och prov spela en ännu viktigare roll i samband med anskaffning, vidmakthållande och hotanpassning av flygmate- riel. En breddning av samarbetet med Försvarsmakten, FMV och FOA skall därför eftersträvas med utökad kontaktyta på alla nivåer i respektive organisationer. 
  
 · 
  
 FFA skall aktivt medverka i försvarsmaktsfärens olika fora för studier, forskning och teknologiutveckling, materielanskaffning och administration för att därigenom uppnå effektiv styr ning, uppföljning och utvärdering av verksamheten. 
  
 · 
  
 FFA skall fortsatt eftersträva ökade marknadsandelar för främst vindtunnel T1500 genom att vidmakthålla hög kvalitet och effektivitet i verksamheten samt internationellt kon- kurrenskraftiga taxor. 
  
 · 
  
 FFA skall leda den tekniska utvecklingen i landet inom ett antal väl valda områden. Dessa områden skall väljas ut baserade på de möjligheter som den flygtekniska utvecklingen erbjuder samt de behov av ny teknologi och tjänster som Försvarsmakten och industrin efterfrågar. Redan identifierade områden är experimentell aerodynamik, beräkningsaerodynamik, flygsystem och strukturteknik. 
  
 · 
  
 Uppföljning av internationella teknologitrender skall utvidgas för att identifiera framväxande teknologier med flyg- och rymdteknisk tillämpningspotential. 
  
 · 
  
 FFA skall eftersträva att utvidga sitt samarbete med svensk  
  
 flyg-, 
 rymd-, 
  och robotindustri för att överföra kunskap samt aktivt delta i den industriella tekniska utvecklingen. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 41 
  
 · 
  
 FFA skall utvidga sitt forskningssamarbete med utvalda natio- nella och internationella tekniska högskolor och därigenom bidra till att utbilda experter samt följa framväxande forsk- ningstrender inom det flygtekniska området. 
  
 · 
  
 FFA skall genom selektivt internationellt samarbete främst inom Europa och med USA effektivisera sin flygtekniska forskning och teknikutveckling. 
  
 · 
  
 FFA skall aktivt verka för att utveckla en fördjupad samverkan inom EREA och därvid ta initiativ inom svenska spetsområden. 
  
 · 
  
 FFA skall aktivt arbeta på att utveckla sina kontakter med europeisk flygindustri. Detta skall ske såväl direkt som via EREA och GARTEUR, med de nya industrigrupperingar som nu utvecklas i Europa. 
  
 · 
  
 FFA:s forskningskvalitet och  
  
 -inriktning 
  skall löpande utvär- deras av extern, oberoende svensk och internationell expertis. 
  
 2.2.3 
  
 Försvarshögskolan 
  
 Verksamhet och uppgifter 
 Enligt regeringens instruktion skall Försvarshögskolan (FHS) bedriva 
  
 · 
  
 högskoleutbildning av yrkes- och reservofficerare på högre nivåer för krigs- och fredsbefattningar, 
  
 · 
  
 kompetensuppbyggnad och chefsutveckling för främst totalför- svarets behov genom utbildning av civil och militär personal, 
  
 · 
  
 annan kursverksamhet för främst totalförsvarets behov och forskning. 
  
 Utbildningen och forskningen skall bedrivas främst inom ämnena  
 säkerhets-, 
  försvars- och utrikespolitik, internationella förhållan den, svenskt totalförsvar, ledarskap och ledningsvetenskap, krigs konst med militärhistoria, militärteknik samt ekonomi och logistik med avseende på försvaret. 
  
 42  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utbildningen är inriktad mot utbildning av totalförsvarets högre chefer. Forskningens inriktning är att kvalitetssäkra utbildningen genom att bidra till den för högskoleutbildning nödvändiga veten- skapliga grunden. 
 Utbildningen bedrivs inom tre program. FHS ansvarar för att det skapas sammanhang och samordning i utbildningen inom olika ämnesområden från yrkesofficersprogram, taktiskt program till stabsprogram och chefsprogram. 
 Sedan flera år tillbaka pågår uppbyggnad av forskningen vid FHS, bl.a. genom att det inrättats professorstjänster vid skolans samtliga institutioner och genom doktorandprogram. Forskning bedrivs för närvarande inom områdena säkerhetspolitik, militär- historia, ledning, metoder för värdering av operationer, ledarskap, urval, stress, internationella operationer, ekonomiska förhållanden i Försvarsmakten, militärteknik samt folkrätt. 
 Ett viktig styrform för verksamheten vid FHS är den s.k. Forsknings- och utbildningsnämnden. Nämnden är ett rådgivande organ till skolans rektor och har till uppgift att ansvara för kvalite- ten i utbildningen och forskningen vid FHS. Nämnden fullgör sitt åliggande genom att bl.a. granska alla kurs- och utbildningsplaner och lämna förslag till innehavare av lärartjänster vid FHS. Nämn- den kan ses som ett organ som vid FHS fullgör uppgifter liknande dem som åligger fakultetsnämnden vid civila högskolor. 
 Organisation, personal och lokaler 
 FHS befinner sig för närvarande under omorganisation. Med bibe- hållande av den tidigare matrisorganisationen har antalet institu- tioner minskat från sex till tre. De tidigare militärprogrammen har sammanförts till linjen för militära program. Tillkommit har linjen för internationell och högre totalförsvarsutbildning och linjen för fackprogram. Utbildningsbyrån utgör ett stödorgan till Forsknings- och utbildningsnämnden, sköter olika övergripande administrativa pedagogiska frågor, samordnar utbildning och kursplaner samt ansvarar för utvärdering av utbildning och undervisning. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 43 
  
 Verksamheten vid FHS leds av en rektor samt en traditionell styrelse tillsatt av regeringen. Forsknings- och utbildningsnämnden är som nämnts ett rådgivande organ till rektor. Den s.k. Tänktanken kommer att tillskapas som ett organ för att administ- rera olika tvärinstitutionella projekt och utredningsgrupper. 
 Personalstyrkan vid FHS består av 117 officerare, varav 10 doktorander, och 160 civilanställda, varav 50 är stödpersonal. 
 FHS är lokaliserad med huvuddelen i Stockholm. Delar av skolan finns även i Karlstad och Östersund. Skolans totala lokalyta omfattade år 1998 ca 24 400 m 
 ²  
 och kostnaderna för lokaler till 29,5 mkr. 
 Kunder och samarbetspartners 
 FHS intäkter uppgick år 1998 till 271,3 mkr, varav 30,3 mkr utgjorde intäkter av anslag och 241 mkr intäkter från avgifter och andra ersättningar. 
 FHS viktigaste kunder är Försvarsmakten, ÖCB och Försvars- departementet, som alla beställer såväl forskning som utbildning från FHS. 
 Utvecklingsplaner 
 Det viktigaste utvecklingsprojektet vid FHS är att söka examens rätt inom tre år. FHS arbetar med full kraft för att uppfylla de 19 olika krav som Högskoleverkets bedömargrupp ställt upp för att FHS skall kunna ansöka om examensrätt. FHS bedömer att man kan uppfylla alla krav utom ett inom en treårsperiod. Möjligheten att uppfylla det sista kravet – att öka de militära lärarnas kompe tens genom att låta dem tjänstgöra under längre tid vid FHS än den tvååriga period som nu är norm – styrs helt av överbefälhavarens beslut. 
 En viktig del av det fortsatta arbetet är att utveckla s.k. huvud- ämnen vid FHS, som ger möjlighet till fördjupning till 60 eller 80 
  
 44  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 poäng i en allmän högskoleexamen. Det skulle göra det möjligt att jämställa militära yrkesexamina med allmänna högskoleexamina. 
 Andra viktiga uppgifter för FHS inom en nära framtid är att utveckla linjen för fackprogram, dvs. för de program som utgör kompetenshöjande men icke nivåhöjande utbildning. FHS kommer också att arbeta med en utbyggnad av de internationella utbild- ningarna vid linjen för internationella och högre totalförsvars- utbildningar. 
  
 2.2.4 
  
 Totalförsvarets skyddsskola 
  
 Verksamhet och uppgifter 
 Målet för Totalförsvarets skyddsskola (SkyddS) är att samhället skall ha ett väl fungerande och samordnat skydd i såväl fred, kris som krig mot nukleära, biologiska och kemiska hot. 
 Skyddsskolan ingår organisatoriskt i Försvarsmakten. Skolan genomför årliga uppdrag för Försvarsmaktens räkning. Även ÖCB ställer årliga uppdrag till skolan medan de funktionsansvariga myndigheterna och övriga myndigheter köper tjänster av skolan genom offertförfarande. Uppdragsdialoger förs årligen med För- svarsmaktens högkvarter och ÖCB. Högkvarteret – Krigsför- bandsledningens markstridsavdelning – utövar funktionsansvaret för skydd mot  
 N-, 
 B-, 
 C-stridsmedel 
  inom Försvarsmakten medan Skyddsskolan har typförbandsansvaret för de speciella skydds- tjänstförbanden. Typförbandsansvar innebär i stort att ta fram underlag till taktisk, organisatorisk och ekonomisk målsättning samt personellt och materiellt innehåll i aktuell förbandstyp. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 45 
  
 Organisation, personal och lokaler 
 För närvarande är ett trettiotal yrkesofficerare placerade vid SkyddS. Dessa har en tidsbegränsad placering vid SkyddS och har sina tillsvidareanställningar vid någon annan enhet inom För- svarsmakten. Civilpersonalen vid SkyddS uppgår till sju personer. De har tillsvidareanställning vid skolan. 
 SkyddS är lokaliserad i Umeå. Skolans totala lokalyta uppgick 1998 till 6 200 m 
 ²  
 och lokalkostnaderna till 9,17 mkr. Skolan dis- ponerar även ett område kring sin försöksbana (1 200 m i radie) som kan avlysas som riskområde vid vissa försök. 
 Kunder och samarbetspartners 
 Under 1998 fördelades skolans intäkter enligt följande: 
 Fördelning av intäkter (mkr): 
  
 FM 
  
 5,56 
  
 ÖCB 
  
 1,34 
  
 Övriga 
  
 0,77 
  
 SUMMA 
  
 7,67 
  
 Skolans utbildning samt försöks- och studieverksamhet riktar sig till ett flertal avnämare, bl.a. FM, ÖCB, FOA, FHS, SRV och SoS. SkyddS har verksamhet tillsammans med FOA i form av det s.k. Fältförsök 99, utveckling av beslutsstöd och högre  
 NBC-utbild 
  ning. SkyddS ger även stöd åt FOA genom att delta i praktiska försök och  
 FOA-studier. 
  SkyddS erhåller även stöd från FOA, som bl.a. tillhandahåller föreläsare i kurser samt teknisk expertis vid försök. 
 SkyddS samarbete med Umeå universitet omfattar 10 poängs kurser i  
 NBC-kunskap 
  och totalförsvar för värnpliktiga skyddstek- niker och skyddsingenjörer, utbildning av flygvapnets skydds- officerare och fackutbildning (NBC). Vidare leder lärare från SkyddS delar av utbildningen på Miljö- och hälsoskyddsinspek- törlinjen vid universitetet. SkyddS samverkar även med universitet i ett projekt som syftar till miljöutbildning i Litauen. 
  
 46  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingsplaner 
 SkyddS utvecklingsplaner omfattar en rad aktiviteter, såsom funk- tionsutvecklingsplan för  
 N-, 
 B-, 
 C-området, 
  typförbandsutveckling för  
 N-, 
 B-, 
 C-förband, 
  skyddsmaterielutveckling, skyddstjänst- utbildning och utveckling av utbildningshjälpmedel och regle- menten. 
  
 2.2.5 
  
 Försvarets materielverk 
  
 Enligt instruktionen har Försvarets materielverk (FMV) till uppgift att anskaffa, vidmakthålla och avveckla materiel och förnöden heter på uppdrag av Försvarsmakten samt att inom detta område stödja Försvarsmaktens verksamhet. FMV skall även biträda För- svarsmakten i fråga om långsiktig materielförsörjningsplanering samt materielsystemkunskap. 
 FMV får ta ut avgifter för sin verksamhet. Avgifternas storlek bestäms av FMV. 
 FMV leder forskning och teknikutveckling (FoT) efter För- svarsmaktens intentioner. Under år 1998 gavs uppdrag till industrin samt till FOA och FFA inom ett femtontal teknikområden. 
 FMV har även ett omfattande internationellt samarbete som bl.a. består av nordiskt samarbete, Western European Armaments Group (WEAG), NATO/PFF (partnerskap för fred), sexnationers initiativet och s.k. Memorandum of Understanding. FMV bedriver också ett omfattande arbete som referensmyndighet för svenska produkter, t.ex. JAS 39 Gripen. 
 FMV:s intäkter uppgick under år 1998 till 21,47 miljarder kro- nor varav intäkter av avgifter uppgick till 20,56 miljarder kronor. Värdet av lagda beställningar till leverantörer uppgick under år 1998 till 8,58 miljarder kronor, varav 7,57 miljarder kronor till svenska leverantörer och 1,01 miljarder kronor till utländska leve- rantörer. 
 De nya förutsättningarna för Försvarsmakten innebär föränd- ringar för FMV och myndighetens sätt att arbeta. FMV bedömer att verksamheten måste koncentreras till kärnkompetenser och 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 47 
  
 anpassas till minskade beställningsvolymer. FMV har påbörjat ett internt förändringsarbete i projektet ATHENA. Det övergripande syftet med ATHENA är att utveckla FMV så att de strategiska målen nås. Detta skall bl.a. göras genom att införa 
  
 · 
  
 ett gemensamt kund- och flödesorienterat arbetssätt, 
  
 · 
  
 en förenklad styrning av FMV, 
  
 · 
  
 en anpassning av resurser och kompetens till framtida efterfrå- gan, 
  
 · 
  
 avyttring av verksamhet som inte är kärnområden och 
  
 · 
  
 en  
  
 IS/IT-infrastruktur 
  som bättre än idag stöder verksamheten. 
 FMV:s preliminära organisation blev klar i juni 1999. Den nya organisationen, som framgår av bilaga 3 skall beslutas i september 1999 och organisationen skall vara fullt genomförd i januari 2000. 
  
 2.2.6 
  
 Statens räddningsverk 
  
 Statens räddningsverk (SRV) är central förvaltningsmyndighet för frågor inom området skydd mot olyckor. Verksamhetsområdet omfattar bl.a. frågor om räddningstjänst, olycks- och skadeföre- byggande åtgärder enligt räddningstjänstlagen samt land transporter av farligt gods. SRV är också central tillsynsmyndighet och föreskrivande myndighet enligt lagen om åtgärder för att före bygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. SRV är vidare s.k. funktionsansvarig myndighet för totalförsvarsfunk tionen Befolkningsskydd och räddningstjänst. De senare uppgifterna regleras i lagen om totalförsvar och höjd beredskap samt lagen om civilt försvar. 
 Räddningsverket har således ett sektorsansvar inom området skydd mot olyckor i fred och motsvarande funktion inom totalför- svaret. 
 Bland Räddningsverkets uppgifter i myndighetens instruktion återfinns 
  
 48  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 att följa utvecklingen av forskning och teknik inom verksam- hetsområdet och självt eller genom någon annan bedriva forsk-  
  
 nings-, 
  utvecklings- och försöksverksamhet, 
  
 · 
  
 att verka för att räddningstjänstens organisation och materiel- anskaffning utvecklas så att olika räddningstjänstorgan kan samarbeta effektivt, 
  
 · 
  
 att planera och genomföra utbildning av personal inom hem- skyddet, verkskyddet, befolkningsskyddet och räddningstjänsten, beredskapsorganisationen för kärnenergiolyckor och sotningsverksamheten samt 
  
 · 
  
 att utveckla och anskaffa materiel för befolkningsskydd och räddningstjänst. 
  
 Räddningsverkets centrala ledning och förvaltning är lokaliserad till Karlstad och omfattar ca 280 anställda. Verkets utbildning som inbegriper dels grund- och fortbildning av yrkespersonal inom räddningstjänsten, dels pliktutbildning av räddningsmän och beredskapsmän, bedrivs vid verkets skolor som återfinns i Sandö, Rosersberg, Skövde och Revinge. Skolorna har drygt 500 anställda. 
 Verkets budget för forskning och utveckling uppgår till stor- leksordningen 120 mkr årligen, av vilka ca 50 mkr avdelas för externa forsknings- och utvecklingsuppdrag. Av dessa är ca 5 mkr avdelade för riktade insatser mot totalförsvarsfunktionen och därmed finansierade inom beredskapsanslagen. Verkets FoU- verksamhet finns dokumenterad i ett treårigt  
 FoU-program 
  och en årlig  
 FoU-plan 
 (P22-267/98, 
  resp.  
 P22-289/99). 
  Räddningsverket medverkar i och delfinansierar  
 BRANDFORSK-verksamhet. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 49 
  
 FoU-programmen 
  är indelade i följande områden: 
  
 · 
  
 övergripande kunskap inom området skydd mot olyckor, inkl. framtidsstudier, riskhantering, ledningsfrågor, olyckors miljö- påverkan, 
  
 · 
  
 brand, 
  
 · 
  
 olyckor med farliga ämnen, 
  
 · 
  
 andra olyckor, som naturolyckor, infrastrukturolyckor, krigs- händelser, flyktingkatastrofer och 
  
 · 
  
 utbildning. 
  
 Enligt ett regeringsuppdrag skall Räddningsverket, i likhet med ett antal andra statliga myndigheter, till den 15 december 1999 redo- visa en kunskaps- och forskningsstrategi. 
 Verksamheten avseende skydd mot  
 NBC-stridsmedel 
  omfattar främst möjligheterna att på tillfredsställande sätt kunna indikera och sanera samt utföra andra åtgärder som skydd mot kemiska strids- medel. Produktionen består av FoU, utbildning och materiel- anskaffning för funktionen befolkningsskydd och räddningstjänst. Verksamheten är starkt integrerad med motsvarande åtgärder till skydd mot kemikalieolyckor och kärnenergiolyckor i fredstid. Det gäller såväl utbildning som materielutveckling och materielanskaff- ning. De specifika åtgärderna för skydd mot  
 NBC-stridsmedel 
  kan ses som en del av eller en påbyggnad av de åtgär der som vidtas för kemikalie- och kärnenergiberedskapen i det fredstida samhället. Verket samverkar i dessa frågor med bl.a. FOA, ÖCB, SoS och FMV. 
  
 2.2.7 
  
 Socialstyrelsen 
  
 I Socialstyrelsens (SoS) huvuduppgifter ingår bl.a. 
  
 · 
  
 primär medicinsk tillsyn av verksamhet samt hälso- och sjuk- vårdspersonal, 
  
 · 
  
 social tillsyn, 
  
 · 
  
 tillsyn inom hälsoskydd, smittskydd och medicinteknik, 
  
 · 
  
 uppföljning och utvärdering, 
  
 50  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 kunskapsförmedling, 
  
 · 
  
 utveckling och utbildning, 
  
 · 
  
 statistiksamordning inom den sociala sektorn och 
  
 · 
  
 epidemiologisk övervakning av hälsa och välfärd med hjälp av bl.a. hälsodataregister. 
  
 Socialstyrelsens tillsyn syftar till att bidra till hög säkerhet, god kvalitet och rättsenlighet inom verksamheten. Genom nationell uppföljning och utvärdering kartlägger och analyserar Socialsty- relsen läge, innehåll och kvalitet inom hälso- och sjukvård, hälso- skydd och smittskydd, folkhälsa, välfärdsförhållanden och social- tjänst. 
 Socialstyrelsen utfärdar föreskrifter och allmänna råd för hur vissa lagar skall och bör tillämpas. 
 Socialstyrelsen är vidare både beredskapsmyndighet och funk- tionsansvarig myndighet för hälso- och sjukvård, socialtjänst, häl- soskydd och smittskydd. Inom Socialstyrelsens hälso- och sjuk- vårdsavdelning finns en beredskapsenhet som håller samman Socialstyrelsens arbete inom detta område. Därutöver har enheten en viktig uppgift som nationellt kunskapscentrum inom området medicinsk katastrofberedskap, beredskap mot väpnat angrepp samt internationella katastrofinsatser. 
 Beredskapsenheten utarbetar styrdokument för att få fram en enhetlig beredskap hos landsting och kommuner och arbetar med kunskapsförmedling och uppföljning. Viktiga uppgifter är också statlig upphandling och lagring av sjukvårdsförnödenheter, utveckling av ledningssystem samt åtgärder för att förbättra sjuk- vårdens tekniska säkerhet, t.ex. reservkraft. 
 Beredskapsenhetens arbete inom  
 NBC-området 
  sker i stor utsträckning i nära samverkan med FOA, Försvarsmakten och externa experter. Socialstyrelsen har inte tidigare haft egen kom- petens inom detta område men har nu en läkare som handlägger  
 NBC-frågor. 
  Socialstyrelsen bedömer att en förstärkning krävs inom relevanta forsknings- och kunskapsområden, t.ex. NBC- skydd, allmän katastrofmedicin och internationell katastrofhälso- vård, särskilt vad gäller extern expertis med nära anknytning till den  
 praktiskt-kliniska 
  sjukvården. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 51 
  
 2.3 
  
 Tidigare utredningsförslag – motiv och ställningstaganden 
  
 Under det senaste årtiondet har ett par utredningar haft uppdrag avseende den specifikt inriktade totalförsvarsforskningen. 
 Under år 1990 tillkallade regeringen en särskild utredare för att se över de intäkts- respektive anslagsfinansierade verksamheterna vid FFA. Följande år beslutade regeringen att även tillkalla en sär- skild utredare med uppgift att göra en samlad översyn av forskning och utvecklingsarbete för totalförsvaret. Utredningen tog namnet 1991 års Försvarsforskningsutredning. I det följande redovisas översiktligt de båda utredningarnas bedömningar och förslag samt regeringens ställningstaganden till förslagen. 
  
 2.3.1 
  
 FFA-utredningen 
  
 FFA-utredningen 
  konstaterade i betänkandet  
 Forskning och teknik för flyget  
 (SOU 1991:53) att FFA befann sig i en mycket ekono- miskt pressad situation med årliga underskott i verksamheten. Tre omvärldsfaktorer var av avgörande betydelse för FFA:s framtid, nämligen de minskade militära ambitionerna, ökad betydelse av civila flygprojekt och en både militärt och civilt ökad internationa- lisering. 
  
 FFA-utredningen 
  bedömde att ordningen med FFA som en statlig uppdragsmyndighet borde bestå. Det förutsatte emellertid att det vidtogs flera åtgärder för att rationalisera och omrikta FFA:s verksamhet till framtida behov och villkor. Utredningen pekade bl.a. på 
  
 · 
  
 att finansieringsformen och styrsystemet för FFA:s verksamhet borde ses över så att verksamheten i större utsträckning kan inriktas mot civila kunder och internationellt samarbete. 
  
 · 
  
 att verksamheten vid FFA borde byggas upp kring spets- kompetenser inom vissa nyckelområden och att det inom dessa områden eftersträvas ett internationellt samarbete. 
  
 52  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 att FFA utvecklar en förmåga att fungera som effektiv konsult och förenar denna förmåga med den forskarkultur som råder vid anstalten. 
  
 · 
  
 att delar av FFA:s verksamhet kan organiseras mer kund- orienterat och med bättre kostnadskontroll genom att det inrättas s.k. affärsområden som riktar sig mot olika kundsegment. 
  
 2.3.2 
  
 1991 års Försvarsforskningsutredning 
  
 1991 års Försvarsforskningsutredning framhöll i sitt delbetän kande 
 Forskning och utveckling för totalförsvaret – Kartläggning och probleminventering  
 (SOU 1991:91) att förutsättningarna för totalförsvarets forskning höll på att förändras i ett antal väsentliga avseenden. Den säkerhetspolitiska situationen hade radikalt för- ändrats. Vidare genomgick försvarsindustrin såväl internationellt som nationellt en kraftig omstrukturering och bantning. Militär- tekniken skulle även fortsättningsvis bli alltmer komplex. Inom det svenska försvaret aviserades stora strukturella förändringar. 
  
 Mot bakgrund av dessa förändringar identifierade utredningen ett antal betydelsefulla frågor för totalförsvarets framtida verk- samhet inom forskning och utveckling och på vilka områden och med vilka kriterier ambitionssänkningar och kostnadsreduceringar skulle kunna åstadkommas. Frågorna rörde framför allt forskning och tekniskt kunnande som stöd för materielanskaffningsprocessen och för totalförsvarets studier, planering och ledning, självständig- het eller kundstyrning, principer för avvägning och dimensione ring, försvarsforskning och högre utbildning inom totalförsvaret, ökat nyttjande av universitet och högskolor samt ökad utlandssam verkan. 
  
 I sitt slutbetänkande  
 Forskning och utveckling för totalförsvaret 
  
 – Förslag till åtgärder  
 (1992:62) presenterade utredningen flera förslag till åtgärder för styrning, finansiering, organisation och samverkan inom försvarsforskningsområdet: 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 53 
  
 · 
  
 Ett system med utvidgad uppdragsstyrning borde införas, där Försvarsmakten och ÖCB gavs större ansvar för att styra forsk- ning och kvalificerad teknisk verksamhet vid främst FMV och FOA. 
  
 · 
  
 En gemensam styrelse borde inrättas för FMV, FOA och FFA med uppgift att förbättra effektivitet och samordning mellan verken. De tre verken borde i sina huvuddrag bestå. 
  
 · 
  
 FOA borde koncentrera sin tekniska verksamhet mot försvars- specifika områden och frågor om hotbild samt funktion och sårbarhet hos delsystem i fältmässig miljö. Förmåga till kon- sekvensbeskrivning av militärteknisk utveckling behövde utvecklas liksom förmåga till utvärdering.  
  
 ABC-kompetenser 
  samt kompetenser för utredningar och studier på stabsnivå borde bibehållas. 
  
 · 
  
 FOA borde behållas som en sammanhållen organisation eftersom nackdelarna var större än fördelarna med en uppdelning av FOA. FFA borde finnas kvar som självständig myndighet med inriktning mot såväl militära som civila specifika flygtekniska problem. Utbildningen vid Militärhögskolan borde ges större kontakt med forskning. 
  
 · 
  
 Försvarets samverkan med universitet och högskolor borde stärkas, bl.a. genom att inrätta ett särskilt anslag för strategisk försvarsforskning. 
  
 · 
  
 FMV borde ges i uppdrag att samordna insatser för att stärka ett internationellt projektorienterat samarbete inom försvarsforsk- ningsområdet. 
  
 · 
  
 Frågan om vilken ambition staten bör ha för att söka bibehålla säkerhetspolitisk viktig försvarsindustri borde övervägas i annan ordning. 
  
 54  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 2.3.3 
  
 Regeringens ställningstaganden 
  
 I proposition 1992/93:170  
 Forskning för kunskap och framsteg  
 redovisade regeringen sina ställningstaganden till ovanstående för- slag: 
  
 · 
  
 Ett system med utvidgad uppdragsstyrning införs i enlighet med förslaget från 1991 års försvarsforskningsutredning. Den ökade uppdragsstyrningen borde så långt som möjligt tillämpas fr.o.m. budgetåret 1994/95. 
  
 · 
  
 Den föreslagna kompetensprofilen vid FOA borde utgöra underlag för de instanser som vid en utvidgad uppdragsstyrning får ett ansvar för att styra forskningen. 
  
 · 
  
 Ett särskilt anslag inrättas inför budgetåret 1994/95 för att finansiera s.k. strategisk forskning och utveckling av försvaret. 
  
 Regeringen överlämnade förslagen om att inrätta en gemensam styrelse för FMV, FOA och FFA, att utbildningen vid Militärhög- skolan ges bättre kontakt med forskning, samt att stärka försvarets samverkan med universitet och högskolor till utredningen om led- nings- och myndighetsorganisation för försvaret (LEMO). 
 Regeringen bedömde även det vara angeläget att förstärka den flygtekniska forskningen och utbildningen genom att det bl.a. inrättades ett nationellt flygtekniskt program. Regeringen avsåg att uppdra åt en särskild förhandlare att för staten förhandla med flygindustrin om omfattning, inriktning, finansiering och styrning av programmet. 
  
 2.3.4 
  
 Utredningen om lednings- och myndighetsorganisation för försvaret (LEMO) 
  
 Webb pekade i promemorian Vissa frågor om försvarets mate- rielförsörjning  
 (1993-10-21) 
  på flera skäl till varför FMV, FOA och FFA  
 inte  
 borde ges en gemensam styrelse i syfte att förbättra 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvaret och den nationella  
 55 
  
 samordningen mellan verken. En gemensam styrelse skulle i prak- tiken innebära att de tre verken slogs samman. Endast mycket starka samordningsbehov av verksamhet och resurser skulle kunna motivera en sådan åtgärd. Enligt Webb hade 1991 års försvars- forskningsutredning inte redovisat sådana behov. 
 LEMO framhöll även att FMV var en stor uppdragsgivare till både FOA och FFA. FOA gav också uppdrag till FFA. Webb ansåg att det knappast vore en fördel att uppdragsgivare och forsk- ningsorganisationer vävdes samman vilket skulle kunna minska flexibiliteten och behovsanpassningen. 
 Dessutom hade de tre myndigheterna olika uppdragsgivar- struktur. FMV fick i praktiken hela uppdragsvolymen från För- svarsmakten. FOA fick uppdrag från olika myndigheter. FFA fick uppdrag från både myndigheter och företag samt arbetade mer marknadsinriktat och i konkurrens med andra institutioner. Enligt LEMO kunde det knappast vara en fördel att en styrelse skulle leda organisationer med så vitt skilda förutsättningar. 
  
 2.3.5 
  
 Nationellt Flygtekniskt Forskningsprogram 
  
 Flygindustrin är en högteknologisk näringsgren med möjlighet till stor teknologispridning till andra industrigrenar. En väl fungerande forskning och utbildning rörande flygtekniken är av grundläg gande betydelse för en del av samhällsutvecklingen, både inom transport- sektorn och försvarssektorn. 
 Regeringen beslutade år 1994 om inrättande av ett Nationellt Flygtekniskt Forskningsprogram (NFFP). Detta bygger på avtal mellan staten och berörda företag inom flygindustrin. Syftet med NFFP är att öka omfattningen av forskningsresurserna inom landet vid industri, forskningsinstitut, universitet och högskolor samt att samordna utnyttjandet av dessa resurser. NFFP skall bidra till den flygtekniska forskningen inom landet och därigenom stärka den svenska flygindustrins konkurrensförmåga. Det skall även stärka landets förmåga att aktivt delta i och dra nytta av internationellt forsknings- och teknologisamarbete. Genom NFFP samarbetar industri, högskolor och forskningsinstitut genom unika avtal för 
  
 56  
 Totalförsvaret och den nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 varje projekt. Dessa genomförs under ledning av projektledare vid industrin. 
 För finansieringen av NFFP svarar staten för högst 30 mkr per år under förutsättning att industrin (Saab AB och Volvo Aero AB) deltar med minst lika mycket. 
  
 SOU 1999:110 
  
 57 
  
 3 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse för totalförsvarets forskning och utveckling 
  
 3.1 
  
 Totalförsvarets omstrukturering 
  
 3.1.1 
  
 Försvarsmakten 
  
 Försvarsmaktens organisation, verksamhet och beredskap kommer att förändras kraftigt i den nära framtiden. Det kommer att med för a krav på en delvis ändrad inriktning av försvarsforskningen. 
 Försvarsmakten skall kunna utnyttjas såväl inom som utom landet av statsmakterna som ett stöd för vår säkerhetspolitik. Ytterst skall Försvarsmakten i väpnad strid kunna försvara vårt lands frihet och nationella oberoende. 
 Enligt det gällande försvarsbeslutet skall Försvarsmakten orga- nisera förband för och förbereda deras användning i följande huvuduppgifter: 
  
 · 
  
 försvara Sverige mot väpnat angrepp, 
  
 · 
  
 hävda vår territoriella integritet, 
  
 · 
  
 bidra till fred och säkerhet i omvärlden och 
  
 · 
  
 stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. 
  
 Försvarsmakten skall kunna anpassas för att motsvara framtidens krav. Hot och risker skall beaktas i ett vidare perspektiv. Den vid- gade hotbilden och den militärtekniska utvecklingen skapar nya behov av förband och förmågor som kan hantera allvarliga situa- tioner i hela riskskalan från fred till krig. Sannolikt blir det allt 
  
 58  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 svårare att dra en tydlig gräns mellan civila och militära hot. Det kommer att krävas förmåga till snabbt, flexibelt och rörligt age- rande med Försvarsmaktens resurser i samverkan med andra orga- nisationer i samhället. God  
 lednings-, 
  informations- och under- rättelseförmåga blir viktig på alla nivåer. Generellt krävs att För- svarsmaktens förband har hög personell kvalitet och modern mate- riel. 
 Den minskade medelstilldelningen till Försvarsmakten innebär att antalet förband kommer att minska i betydande grad. Den krympande organisationen skall alltjämt lösa de uppgifter som statsmakterna bestämt, men den skall också ha kompetens att vid- makthålla och utveckla samtliga de operativa förmågor som krävs för att på sikt kunna möta ett omfattande väpnat angrepp. I ett sådant läge liksom vid andra betydelsefulla förändringar i de säkerhetspolitiska förutsättningarna krävs förmåga till anpassning i form av tillväxt eller ominriktning. 
 Försvarsmaktens övergripande inriktning för sin forskning och teknikutveckling är att långsiktigt skapa den kunskap, kompetens och teknik som behövs för att utveckla förband och funktioner med hög kvalitet och anpassad beredskap. Den förvärvade kun skapen och kompetensen utnyttjas successivt i studier, vid mate- rielanskaffning, i utbildningen samt i den löpande operativa verk- samheten. Några områden som anses vara av särskild vikt är led- ningsförmåga, underrättelseförmåga, informationshantering, inter- nationella operationer och skydd mot  
 NBC-stridsmedel. 
  
 3.1.2 
  
 Civilt försvar 
  
 Som en konsekvens av den breddade hotbilden har också uppgif- terna för den civila delen av totalförsvaret ändrats. I totalförsvars- beslutet (1995/96:FöU1 och 1996/97:FöU1) har riksdagen givit det civila totalförsvaret följande uppgifter: 
  
 · 
  
 värna civilbefolkningen, trygga livsmedelsförsörjningen, säker- ställa de viktigaste samhällsfunktionerna samt bidra till För- 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 59 
  
 svarsmaktens förmåga vid ett väpnat angrepp och krig i vår omvärld, 
  
 · 
  
 kunna genomföra internationella fredsfrämjande och humani tära insatser och 
  
 · 
  
 stärka samhällets samlade förmåga att möta svåra påfrestningar på samhället i fred. 
  
 I  
 ÖCB-rapporten 
 Den nya säkerheten  
 analyseras konsekvenserna av dessa nya uppgifter för totalförsvaret. Här sägs bl.a. följande. 
 Totalförsvaret kommer som följd av detta att arbeta med ett vidgat säkerhetsbegrepp där samhällets totala förmåga att verka förebyg- gande, fredsskapande och fredsfrämjande beaktas. Planeringen inom den civila delen av totalförsvaret kan inte arbeta med ett planerings- fall – det väpnade angreppet. Den vidgade hotbild som alltmer upp- märksammas i Europa omfattar många hot och risker som inte primärt innehåller något hot om konventionellt militärt angrepp. I framtidens konflikter kommer att finnas nya typer av aktörer såsom  
 icke-statliga 
  organisationer eller rörelser. Terrorismen är ett inslag i denna hotbild och aktioner kan utgöras av sabotage, mord, kidnappningar och utpressning. 
 Komplexiteten i det moderna samhället skapar nya sårbarheter och risker inte minst gäller detta på  
 IT-området. 
  Det är viktigt att utveckla krisplanering och civil krishanteringsförmåga, och att utveckla ett robust och säkert samhälle som kan stå emot de påfrestningar som den nya sårbarheten och de nya hoten innebär. 
 För att hantera den andra uppgiften måste det svenska samhället utveckla en strategi för ett såväl långsiktigt som akut fredsarbete. 
 Statliga forskningsresurser inom totalförsvarsområdet har hittills huvudsakligen gått till militär forskning. Det vidgade säkerhets- politiska begreppet och den bredare hotbilden bedöms i framtiden generera ett större behov av kunskapsinhämtning och forskning inom alla samhällsområden av betydelse för vår nationella säker het. I  
 Den nya säkerheten  
 ger ÖCB följande exempel på angelägna forskningsområden: 
  
 · 
  
 de nya hotens utveckling, 
  
 · 
  
 ett robust samhälle, 
  
 · 
  
 totalförsvarets villkor i ett modernt samhälle, 
  
 · 
  
 samhällets krishanteringsförmåga (enskilt och i samverkan med andra länder), 
  
 60  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 civil beredskap i internationella säkerhetsstrukturer och 
  
 · 
  
 andra länders säkerhetskoncept. 
  
 ÖCB anser att FHS får en viktig roll för att inhämta och förmedla de kunskaper som skall ligga till grund för ett framtida totalför svar. FHS söker fylla de utvidgade kraven genom att inrätta en ny institution, Institutionen för civil beredskap, med uppgiften att utveckla forskning och undervisning inom det civila försvaret. Från och med våren 2000 erbjuder institutionen i samarbete med Uppsala universitet kurser på  
 A-, 
 B-, 
  och  
 C-nivå 
  i statskunskap med inriktning mot totalförsvarsproblematiken. Flera forsknings projekt har påbörjats för att ge underlag för att förbättra den natio nella säkerheten. 
 ÖCB har ett ramavtal med FOA rörande forskning och studier inom ledningsområdet och har under de senaste åren därutöver erhållit forskningsstöd rörande det moderna samhällets sårbarhet, hoten och riskerna förenade med biologiska och kemiska ämnen samt de  
 IT-relaterade 
  hoten. 
 Inom de totalförsvarsfunktioner och  
 -sektorer 
  där Socialstyrel sen medverkar finns behov av flera åtgärder för att förbättra bered skap och insatsförmåga. Enligt Socialstyrelsens uppfattning erfordras bl.a. ökad satsning på externa kunskaps- och forsknings centra inom allmän katastrofmedicin, strålmedicin, försvarsmikro biologi och - virologi, katastroftoxikologi och nationell och internationell katastrofhälsovård. Dessa centra avses bedriva vetenskaplig forskning inom respektive område, samt medverka i utredningar, riskanalyser, utbildning och övningar främst för hälso- och sjukvårdens personal. De bör enligt SoS organiseras som projekt inom eller i anslutning till befintliga forskningscentra/motsv 
 . 
  
 Även Statens räddningsverk har under senare år fått en tyngd- punktsförskjutning i sin verksamhet. Uppgiften att utveckla en god räddningstjänst för det svenska samhället är alltjämt dominerande. Här ingår bl.a. uppgiften att vara samordnande myndighet för beredskapen mot kärnenergiolyckor. En total översyn av radiak- skyddsberedskapen på främst lokal nivå men även på lägre och högre regional samt central nivå har nyligen genomförts. Integra- tionen mellan freds- och krigsuppgiften har därvid accentuerats. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 61 
  
 Det förebyggande arbetet mot brand och andra olycksrisker har givits större vikt. Metoder för riskanalyser och riskhantering är under utveckling. Räddningsverket har också fått vidgade upp gifter för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemi- kalieolyckor.  
 (Sevesolagstiftningen 
 ). De internationella insatserna i samband med katastrofer och i fredsbevarande internationella ope- rationer har under senare år både blivit mer omfattande och mera ofta förekommande. 
 Samhällets krav på beredskap mot olyckor, katastrofer och andra allvarliga hot mot samhällets normala funktion i fred sett i relation till den breddade hot- och riskbilden gör det svårt att dra en skarp gräns mellan de uppgifter som åvilar SRV som central myndighet för räddningstjänst och verkets roll i det framtida total- försvaret. Den forskning och teknikutveckling som behövs för SRV uppgifter bör integreras med andra forskningsinsatser inom totalförsvarsområdet. Det samarbete som har utvecklats med bl.a. FOA är en god grund för en sådan utveckling. 
  
 3.2 
  
 Försvarsindustrins omdaning 
  
 Regeringen bedömer i propositionen (1998/99:74  
 ) Förändrad omvärld – omdanat försvar  
 att Sveriges framtida industriella för- måga kommer att ha en struktur där ömsesidiga industriella be- roenden över nationsgränser utgör ett väsentligt inslag. Under trycket av en vikande internationell försvarsmaterielmarknad och skärpt konkurrens, främst från USA, intensifieras ansträng ningarna att förbättra förutsättningarna för och genomförandet av nödvändiga omstruktureringsåtgärder inom den europeiska för- svarsindustrin. Ett europeiskt beroendeförhållande och samarbete med USA kommer dock även fortsättningsvis att utgöra ett viktigt inslag i förutsättningarna för en europeisk teknologi- och materiel- försörjning. 
 Regeringen anser att ansvaret för den försvarsindustriella omdaningen i huvudsak vilar på industriföretagen. Av flera skäl har emellertid statsmakterna ett ansvar för att möjliggöra och underlätta 
  
 62  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 önskvärd omstrukturering. De måste som beställare av försvars- materiel vidta åtgärder för att materielförsörjningen bättre skall kunna anpassas till förändrade förutsättningar. Sverige skall aktivt delta i och hävda svenska intressen i de olika fora som har inflytande i den fortsatta processen. Det är också angeläget att svenska myndigheter i ökad utsträckning medverkar i dessa sam- arbeten så att industrin kan delta i den pågående internationella omstruktureringen. 
 Försvarsindustrin i Europa kännetecknas av överkapacitet var för en konsoliderings- och rationaliseringsprocess pågår inom ett antal produktområden. Konsolideringen av försvarsindustrin i Europa har ännu inte kommit lika långt som i USA. Integrationen har i mycket liten utsträckning medfört sammanslagningar i större skala. Regeringen konstaterar därför att de europeiska försvars industriella kompetenserna fortfarande är mycket splittrade. 
 Försvarsmaktens materielanskaffning kommer framöver inte vara av sådan omfattning att den utgör en tillräcklig marknad för stora delar av den svenska försvarsindustrin. Det är inte heller möjligt att genom särskilda satsningar bevara inhemsk kompetens annat än för ett begränsat antal områden. Regeringen pekar på att detta sannolikt kommer att utsätta industrin för stora påfrestningar. Enligt regeringens bedömning kan statsmakterna dock under ett övergångsskede genom lämpliga utvecklingsuppdrag och upp- handlingar söka underlätta industrins möjligheter att medverka i pågående omstrukturering och internationellt samarbete. Detta gäller sådan industri som av försvarspolitiska skäl är av intresse för framtiden. 
 Regeringens bedömningar bekräftas till stor delar av de syn- punkter som har inhämtats under utredningsarbetets gång från olika företag inom den svenska försvarsindustrin. Enligt vad utredningen erfarit bedömer flera företagsledningar att industristrukturen inom olika områden går mot ett fåtal stora före tag. Europeiska fö retag kommer att utgöra delar av sådana större industristrukturer där företagen har delat upp rollerna mellan sig inom ramen för gemensamma produktarbeten. På likartat sätt bedömer företagen formerna för upphandling av försvarsmateriel. Den kommer inom 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 63 
  
 Europa att i ökande grad ske gemensamt och samordnat. I ett sådant perspektiv är det också naturligt att euro peiska forskningsorganisationer samordnar sig för att mer effektivt kunna stödja myndigheter och industri. 
 Företagen pekar på att dessa förändringar påverkar deras behov av nationell teknologibas, vilken inkluderar en väl fungerande tek- nisk utbildning och grundforskning på högskolor, tillämpad forsk- ning och teknikutveckling på högskolor, i forskningsinstitut och i industrin samt tillgång till provningsanläggningar. För vissa kom- petensområden innebär det att svenska företag behöver förlita sig på utländska parter, liksom utländska parter kommer utnyttja kom- petens på svenska företag. Den nationella teknologibasen behöver därmed anpassas till de roller som företagen har i framtida multi- nationella produktarbeten. 
  
 3.3 
  
 Strategiska kompetensområden 
  
 Riksdagen har i 1996 års försvarsbeslut fastställt att för det mili tära försvaret skall inhemsk kompetens säkerställas inom områ dena telekrigteknik, avancerad signaturanpassningsteknik, under- vattensteknik, flygteknik samt inom underhåll och vidmakthållande av de system som ingår i krigsorganisationen. 
 Mot bakgrund av den ominriktning av det militära försvaret som nu förestår har regeringen uppfattningen att behovet av bas- kompetenser förändrats. Därför har man lyft fram flera men betydligt snävare avgränsade områden i avsikt att där säkerställa tillgång till erforderlig inhemsk kompetens. Dessa kompetens- områden benämns strategiska om de uppfyller något av följande kriterier: 
  
 · 
  
 de avser specifika svenska förhållanden, 
  
 · 
  
 de omgärdas av hög sekretess nationellt eller internationellt eller 
  
 · 
  
 de är av väsentlig betydelse för vår förmåga att anpassa befint- liga system till ändrade krav och behov. 
  
 64  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 De strategiska kompetenserna är en nödvändig förutsättning för att staten skall kunna vara en kompetent beställare av försvarsmate riel. Enligt regeringen utgör de strategiska kompetenserna numera delar av områdena 
  
 · 
  
 telekrigteknik 
  
 · 
  
 undervattensteknik 
  
 · 
  
 avancerad signaturanpassningsteknik 
  
 · 
  
 flygteknik för vidmakthållande av JAS 39 
  
 · 
  
 vidmakthållande och underhåll av system i krigsorganisationen 
  
 · 
  
 ledningssystemteknik 
  
 · 
  
 vapenteknik och ballistiskt skydd 
  
 · 
  
 människa-system-interaktion 
  
  (MSI) 
  
 · 
  
 systemteknik för obemannade farkoster 
  
 · 
  
 informationskrigsteknik 
  
 · 
  
 skydd mot  
  
 NBC-stridsmedel 
  
 I de strategiska kompetenserna ingår också att besitta ett antal förmågor på hela bredden av för det militära försvaret viktiga områden, men där kraven på kompetensens djup kan variera be- roende på områdenas karaktär. Dessa förmågor är: 
  
 · 
  
 förmåga att följa, förstå och värdera den tekniska och taktiska utvecklingen på alla områden som har, eller bedöms kunna komma att få, avgörande betydelse för försvarets operativa för- måga, 
  
 · 
  
 förmåga att fungera som tillräckligt kompetent kund/krav ställare på de områden där anskaffningar kan bli aktuella. 
  
 Industriellt kan de strategiska kompetenserna genomgående beskrivas som smala nischer. Det är emellertid inte givet att berörd kompetens skall finnas vid industrin. Den kan mycket väl finnas vid myndigheter och organisationer. Mot den bakgrunden har regeringen givit berörda myndigheter i uppdrag att avgränsa vilka strategiska kompetenser som Sverige behöver, omfattningen av dessa, hur de kan säkerställas samt var de bör finnas. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 65 
  
 3.4 
  
 Totalförsvarets nuvarande forsknings- och teknologiförsörjningsprocess 
  
 3.4.1 
  
 Bakgrund 
  
 De processer som leder fram till beslut om totalförsvarets forsk- nings- och teknologiförsörjning är delvis väl utvecklade, men det finns också utrymme för påtagliga förbättringar. 
 Det är för närvarande svårt att få en sammanställd bild över alla de insatser som har betydelse för det samlade totalförsvarets utveckling och beredskap. Detta i sin tur kan innebära risker för att olika totalförsvarsorgans beslut om forskning- och teknologiför- sörjning inte blir koordinerade i erforderlig grad. Därigenom kan också möjligheter till kunskapsöverföring mellan olika ansvariga instanser försvåras och resurser kan satsas på projekt som redan helt eller delvis bedrivs på uppdrag av någon annan totalför- svarsmyndighet. 
 Totalförsvarets militära och civila delar har för närvarande helt olika förutsättningar och rutiner för styrning och kontroll av sin forskning och sin teknologiförsörjning. En viss samordning sker i samband med att programplaner och anslagsframställningar ut- arbetas. Trots detta bedömer utredningen att det underlag som insänds till regeringen och den beredningsprocess som där sker bör kunna förbättras så att statsmakterna framgent kan inrikta och styra forskningen och teknologiförsörjningen utifrån ett samlat totalförsvarsperspektiv. 
  
 3.4.2 
  
 Militärt försvar 
  
 För att inrikta och följa upp sin  
 FoU-verksamhet 
  driver För- svarsmakten i samverkan med FMV och forskningsproducenterna FOA, FFA och FHS en väl definierad planerings- och uppfölj- ningsprocess, den s.k.  
 FoT-processen. 
  
 66  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 Denna process resulterar i tre formella styrdokument för För- svarsmaktens  
 FoT-verksamhet; 
  
 · 
  
 en  
  
 FoT-Strategi, 
  
 som ger övergripande inriktning på  
 10–20 
  års sikt och som förnyas vart femte år. 
  
 · 
  
 ett  
  
 FoT-Program, 
  
 som ger en inriktning för de närmaste fem åren och som överarbetas varje år. 
  
 · 
  
 årliga kontrakt  
 mellan Försvarsmakten och den myndighet, t.ex. FOA, som skall genomföra uppdragen. Här definieras projektens målsättning, milstolpar, budget och det sätt på vilket resultat och kunskap skall återrapporteras. Fakturering och betalning sker sedan mot överenskomna milstolpar. Dessa kontrakt summeras till ett årligt samlat styrdokument  
 Forskningsprogram för Försvarsmakten. 
  
 Den organisation som driver denna process har i stort följande fyra nivåer; 
  
 1. 
  
 Ett 20 tal Forsknings- och Teknologi grupper  
  
 (FoT-grupper), 
  
  som var och en har ansvar för inriktning och uppföljning av ett definierat forskningsområde, t.ex. vapen och skydd eller sensorer över ytan. Varje  
  
 FoT-grupp 
  
  leds av en officer från För- svarsmakten och har deltagare från såväl kunder inom För- svarsmakten som från FMV och berörda försvarsforsknings- organisationer. 
  
 2. 
  
 En  
  
 FoT-ProjektGrupp, 
  
 som samordnar och prioriterar verk- samheten mellan de olika forskningsområdena och lämnar för- slag till ett avvägt forskningsprogram för Försvarsmakten. 
  
 3. 
  
 En  
  
 FoT-Konferens, 
  
 där representanter på senior nivå från För- svarsmakten, FMV, FOA, FFA och FHS granskar forsknings- program och förslag till långsiktig inriktning och diskuterar principiella  
 FoU-frågor. 
  
 4. 
  
 Militärledningen,  
 som överlägger innan överbefälhavaren beslutar om forskningsstrategin, forskningsplanen samt det årliga forskningsprogrammet för Försvarsmakten. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 67 
  
 3.4.3 
  
 Civilt försvar 
  
 Av uppenbara skäl är koordineringsproblemen störst inom civilt försvar. 
 ÖCB skall enligt sin instruktion samordna frågor om gemensam försvarsforskning för det civila försvaret. ÖCB skall också verka för övergripande samverkan mellan militärt och civilt försvar samt utveckla kunskaper om de ömsesidiga kraven inför och under höjd beredskap. 
 ÖCB disponerar årligen ett särskilt anslagsbelopp om ungefär 25 Mkr för gemensam forskning inom civilt försvar. De enskilda myndigheterna avdelar därutöver sammanlagt avsevärt större belopp för forskning och teknologiförsörjning inom sina respek tive myndighetsanslag. Oftast är det emellertid svårt att dra en tydlig gräns mellan vad som är verksamhet riktad mot en myndighets fredstida uppgifter och vad som är föranlett av de särskilda totalförsvarsuppgifterna. 
 Beträffande ÖCB:s forskningssamordning sker den för närva- rande på två sätt. Det ena är att söka upp lämpliga forskare eller forskarmiljöer för att initiera forskning inom områden där det dels finns kunskapsluckor, dels behövs forskarstöd för att utveckla delar av de civila delarna av totalförsvaret. 
 Det andra sättet är att ÖCB regelbundet inbjuder universitet, högskolor, FOA och andra forskningsinstitutioner att inkomma med förslag till projekt för kunskapsuppbyggnad rörande utveck lingen av de civila delarna av totalförsvaret. 
 Till sin hjälp för att bedöma den vetenskapliga kvaliteten i projektförslagen har ÖCB ett vetenskapligt råd. Detta består av åtta erfarna forskare, vilka representerar olika lärosäten och discipliner. Det vetenskapliga rådet sammanträder under generaldirektörens ordförandeskap. Beslut om att genomföra forsknings projekt fattas av generaldirektören. 
  
 68  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 Exempel på forskningsprojekt som har initierats av ÖCB är: 
  
 · 
  
 det civila försvarets ledningssystem 
  
 · 
  
 nationell krishantering i ett internationellt perspektiv 
  
 · 
  
 Säkerhets- och miljöproblem i Barentsregionen 
  
 · 
  
 Informationskrigföring 
  
 ÖCB har ett program för att sprida forskningsresultat. Det omfattar bl.a. forskardagar, seminarier, skriftliga rapporter, artiklar i veten- skapliga tidskrifter och informationsspridning via Internet och myndighetens tidskrift eller särskilda temaskrifter. Från och med i år avser ÖCB ge ut en årlig sammanställning av under året slutförd forskning med en kort sammanfattning av samtliga projekt. 
 Regeringen har i de senaste regleringsbreven begärt en redo- visning av forskningsuppdragens omfattning och resultat. Systemet med utökad uppdragsfinansiering för forskning och utveckling rörande totalförsvaret har tillämpats sedan år 1994. Regeringen avser att utvärdera effekterna av uppdragsfinansieringen. 
  
 3.5 
  
 Internationella samarbetsmönster 
  
 3.5.1 
  
 Jämförelse med vissa andra länder 
  
 NATO-länderna 
  har en sedan lång tid tillbaka ett välutvecklat samarbete rörande forskning och teknologi. Samarbetet är främst inriktat på informationsutbyte men det finns också en viss projekt- verksamhet. Partnerskapsländerna (NATO/PfP) ges nu i viss utsträckning möjlighet att ta del av information inom  
 FoT-områ 
  det. 
 Ett annat internationellt forum för forskningssamverkan är WEAG (Western European Armaments Group), där Sverige har ett samverkansavtal om att få delta i projektverksamheten. Denna är emellertid av ringa omfattning och kommer att påverkas av det samarbetsmönster som nu är under diskussion mellan de sex ledande försvarsindustriella nationerna i Västeuropa, nämligen Frankrike, Italien, Spanien, Sverige, Storbritannien och Tyskland, det s.k. sexnationersinitiativet. Inom ramen för detta samarbete 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 69 
  
 finns det förslag om att utveckla en relativt omfattande samverkan på  
 FoT-området 
  mellan de berörda nationerna och mellan dessa och den europeiska försvarsindustrin. 
 På grund av den nära relationen mellan civil och militär flygteknik är samarbetsformerna på flygområdet något annorlunda än för övrig försvarsforskning. Svensk flygteknik har en lång tradition av tekniksamverkan med utländska forskningsorga- nisationer och företag i såväl USA som i Europa. Utvecklingen i Europa under det senaste decenniet har inneburit multinationella forskningsprogram för såväl civil som militär flygteknik samt inom olika rymdprogram. FFA deltar, tillsammans med Saab och Volvo Aero (VAC), i många projekt såväl inom EU:s ramprogram som inom GARTEUR (se avsnitt 3.5.2) och ESA. Samarbetet mellan flygforskningsinstituten har formaliserats inom ramen för EREA (se avsnitt 3.5.2) 
 Ett genomgående drag i det internationella samarbetet på mul- tilateral nivå är att det ofta råder stora skillnader mellan de mindre nationerna och de ledande nationerna, i synnerhet USA, Storbri- tannien och Frankrike. Denna skillnad accentueras vad gäller om- fattning av finansiella engagemang och kompetensbredd mellan de stora och de mindre länderna inom det försvarsorienterade FoT- området. Tendensen är således den att USA, Storbritannien, Frankrike och i viss mån Tyskland har allt större motivation att samverka bilateralt eller i mindre grupperingar dem emellan. Andra nationer kan endast i mindre omfattning rättfärdiga en plats i ett sådant samarbete. 
 Det ovan nämnda sex nationernas samarbete visar att Sverige genom sin hittillsvarande satsning och kompetens inom FoT- området och sin försvarsindustriella verksamhet faktiskt bedömts så intressant att vi inbjudits att deltaga i den inre cirkeln av de ledande västeuropeiska nationerna. I och med att möjligheterna öppnats för ett sådant svenskt, internationellt samarbete inom  
 FoT-området 
  under de senaste åren har samarbetspropåer kommit Sverige till del, inte bara på det multilaterala området utan också bila teralt, där t.ex. USA och Storbritannien kraftigt ökat kontakterna med Sverige och där ett flertal viktiga projektsamarbetsavtal kunnat slutas. 
  
 70  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 3.5.2 
  
 Aktuella internationella samarbetsformer och avtal 
  
 Försvarets forskningsanstalt (FOA) 
 Som forskningsorganisation har FOA ett mycket brett internatio- nellt kontaktnät. Forskarna är en del av det internationella veten- skapliga samfundet. Man publicerar artiklar, avhandlingar och deltar i symposier och konferenser. Som en organisation med inriktning på tillämpad forskning har FOA också mycket omfat- tande kontakter med internationella experter inom teknologiområden av betydelse för det svenska försvaret. 
 Även om möjligheten redan tidigare funnits att ingå  
 FoT-inrik- 
  tade avtal, så har de senaste åren inneburit en stark expansion av projektsamverkan med andra länders statliga forskningsorganisa- tioner. Den formella grunden för samverkan är för svensk del ett tjugotal samverkansavtal, MoU (Memorandum of Understanding), på regeringsnivå. De ger direkt eller indirekt möjlighet till FoT- samverkan mellan FOA och dess utländska motsvarigheter. De senaste fem åren har därmed också FOA:s internationella engage- mang ökat. Tendensen är att den mellanstatliga samverkan rörande försvarsrelaterad forskning och teknologiförsörjning växer snabbt 
 I allt väsentligt är den projektsamverkan som sker inom MoU- verksamheten inriktade på de ledande försvarsindustriella länderna dvs. USA, Storbritannien, Frankrike, Tyskland, Nederländerna. Över 90 procent av projektsamarbetet och diskussioner om sam- verkan ligger i denna grupp. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 71 
  
 Samarbetsavtalen är av olika karaktär och kan omfatta: 
  
 · 
  
 forskarutbyte 
  
 · 
  
 informationsutbyte 
  
 · 
  
 uppdelning av arbetsuppgifter inom forskningsprojekt 
  
 · 
  
 jämförande provning och analys 
  
 · 
  
 konsultverksamhet 
  
 I det internationella samarbetet har FOA sedan lång tid också en väl utvecklad relation med främst USA inom ramen för avtal, för vilka FMV varit avtalsslutande part. 
 Flygtekniska försöksanstalten (FFA) 
 Målet för FFA:s internationella samverkan är att effektivisera forskningsinsatser och kunskapsuppbyggnad samt att bygga upp ett kontaktnät för framtida fördjupad samverkan med europeiska forskningsinstitut och industrier. FFA deltar i ett stort antal sam- arbetsprojekt med utländska forskningsinstitut och industrier, vilka genomförs inom ramen för flera olika fora, såsom EU:s rampro- gram, GARTEUR och ESA. Samarbetet mellan flygforsknings- instituten har formaliserats inom ramen för  
 EREA-avtalet. 
  
 EU-program 
  
 FFA samt Saab och VAC har sedan 1989/90 deltagit i flera sam- arbetsprojekt under olika faser av EU:s flygtekniska program (BRITE/EURAM). Under år 1998 har FFA deltagit i arton projekt inom EU:s 4:e ramprogram. Sex av dessa avser vindkraftprojekt inom  
 JOULE-programmet. 
  Ett antal nya projekt inom fjärde ram- programmet har påbörjats under år 1998 och kommer att pågå under  
 två-tre 
  år. 
 För femte ramprogrammet  
 (1999-2002) 
  har ett flygtekniskt program med väsentligt större omfattning – 700 miljoner Euro – beslutats. Första ansökningsomgången till detta har under våren 1999 för FFA:s del resulterat i tolv nya projekt. 
  
 72  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 GARTEUR (Group for Aeronautical Research and Technology in EURope) 
 GARTEUR innebär ett samarbete på regeringsnivå mellan Frank- rike, Nederländerna, Spanien, Storbritannien, Sverige och Tysk- land. Målet är att stärka samarbetet inom flygteknisk forskning. Avtalet som reglerar  
 GARTEUR-samarbetet 
  omfattar såväl civil som militär flygteknik. 
 Det praktiska samarbetet sker i forskningsprojekt, där såväl forskningsorganisationer som flygindustrin deltar. Under år 1998 medverkade FFA i åtta  
 GARTEUR-projekt, 
  i flera fall tillsammans med Saab. Några av dessa avslutas under år 1999 och några nya är klara att påbörjas. 
 GARTEUR har under de senaste åren, i en dialog med flyg- industrins och flyginstitutens organisationer, initierat utveckling av en gemensam policy med prioriteringar för flygteknisk forskning och teknikutveckling. Denna skall utgöra grund för såväl natio nella satsningar som för  
 EU-program 
  inom området. Som en start för ett bredare samarbete genomförs för närvarande en defini tionsfas för gemensamma forskningsprogram inom ett antal teknikområden. 
 EREA (Association of European Research Establishments in 
 Aeronautics) 
  
 AEREA-samarbetet 
  (Association of European Research Estab- lishments in Aeronautics) etablerades genom undertecknade av ett associationsavtal hösten 1994 tillsammans med italienska CIRA, tyska DLR, engelska DERA, spanska INTA, holländska NLR samt franska ONERA. Ett namnbyte från AEREA till EREA har seder- mera blivit nödvändig på grund av namnkollision med ett italienskt företag. FFA:s samarbete och nätverksbyggande med övriga euro- peiska flygforskningsinstitut inom EREA är en viktig satsning inför framtiden. 
 Målet för samarbetet är att stärka teknologibasen för den euro- peiska flygindustrin och att på ett effektivt sätt förse flygindustrin och andra intressenter med teknologi. Den långsiktiga visionen 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 73 
  
 innebär ett utvecklat forskningssamarbete, som bl.a. innehåller integrerade forskargrupper. Samverkan för ett rationellt utnytt jande av olika provningsanläggningar (t.ex. vindtunnlar) och därtill hörande mät- och försöksteknik är en annan viktig inriktning. 
 I maj 1999 undertecknades ett nytt avtal som innebär en utvidgning och formalisering av samarbetet. Det nya avtalet innebär att samarbetet utvidgas till att omfatta hela det flygtekniska området 
 – civil, militär och rymdrelaterad flygteknik. Det ursprungliga avtalet var begränsat till civil och  
 dual-use 
  teknik. Det nya avtalet innebär också att EREA får en legal status, vilket bl a möjliggör att EREA kan träffa gemensamma överenskommel ser med andra organisationer, t ex NASA och  
 EU-kommissionen. 
  
 Några resultat och erfarenheter från  
 EREA-samarbetet 
  sam- manfattas i följande punkter: 
  
 · 
  
 Samarbetet inom EREA har lett till att en mängd nätverk har etablerats på såväl teknisk nivå som på managementnivå. EREA har status som flygforskningsinstitutens samverkansorgan gentemot EU, flygindustrin (Fry och Airbus), NASA etc. 
  
 · 
  
 För samarbete med Airbus har etablerats  
  
 EREA-grupper 
  inom fyra definierade områden (safety, human factors, new configu- rations, environment) med en kontaktperson för varje område. 
  
 · 
  
 Instituten samverkar i många olika forskningsprojekt, vilka genomförs inom GARTEUR, inom EUs ramprogram, inom EREA samt bilateralt. 
  
 · 
  
 Beträffande provningsanläggningar har kartläggningsarbeten genomförts inom flera områden, nämligen vindtunnlar, simu- latorer, superdatorer och provflygplan. Samarbetsprojekt har etablerats vad gäller samkörning mellan simulatoranläggningar, utveckling av ny mätteknik m.m. Bi- och trilaterala konstella- tioner har etablerats för samverkan kring vindtunnlar – exem- pelvis har tyska DLR och holländska NLR fört samman alla sina vindtunnlar i ett gemensamt bolag. 
  
 74  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 Övrigt 
 Inom ramen för bilaterala samverkansavtal utvecklas FFA:s sam- arbete främst med engelska DERA men också med forsknings- organisationer i USA såsom NASA och USAF. 
 Som ett led i ansträngningarna för svensk  
 JAS-export 
  har FFA knutit kontakter med flygforskningsorganisationer i några poten- tiella kundländer främst Tjeckien, Polen och Sydafrika. Med tjeckiska VZLU har ett samarbetsprojekt genomförts under år 1998 och ett par nya projekt initierats tillsammans med CSIR/Aerotek i Sydafrika. 
 Försvarets materielverk (FMV) 
 FMV har avseende materielförsörjning bilaterala informations- utbytesavtal med t.ex. USA, Storbritannien, Frankrike, Tyskland samt med de nordiska länderna. Härutöver verkar FMV inom ramen för NATO/ PfP i olika materielorienterade grupper för att bidra till ökad internationell interoperabilitet. FMV deltar också inom WEAG och OCCAR i materielrelaterade frågor. 
 Försvarshögskolan (FHS) 
 FHS har internationellt samarbete såväl inom forskning som undervisning. Sålunda sker t.ex. utbildning inom telekrigsområdet vid Naval Postgraduate School i Monterey, USA. Utbyte av lärare och elever sker med de nordiska ländernas försvarshögskolor. De internationella kurserna ökar i omfattning. Vid den senaste Exercise Georgeland, en övning i konflikthantering och freds- främjande operationer, fanns deltagare från ett tiotal länder. 
 Ett samarbetsavtal vad gäller forskning och utbildning diskute- ras med finska försvarshögskolan. FHS samarbetar med Baltic Defence College. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 75 
  
 Inom Partnership for Peace deltar FHS aktivt i etablerandet av ett konsortium för försvarshögskolor och säkerhetspolitiska insti tut. Inom ramen för detta bedrivs kurser med internationellt deltagande. 
 FHS har koordineringsansvaret för svenskt deltagande – både civilt och militärt – i San Remoinstitutets folkrättsutbildningar. 
 Inom forskningen sker samarbete med försvarshögskolorna i Polen och Österrike, institut för fredsfrämjande verksamhet i Jor- danien, Ryssland och Sydafrika. Inom det ledningsvetenskapliga området diskuteras olika former av internationellt samarbete, bl.a. med USA. 
 År 1999 utsågs FHS till Centre of Excellence for the Study of Transformational Leadership, ett samarbete mellan bl.a. Sverige, USA, Israel, Sydafrika, Australien och Nya Zeeland. 
 Socialstyrelsen (SoS) 
 Socialstyrelsens uppdrag omfattar inte att bedriva forskning med egen personal och inom sin egen organisation. SoS har emellertid en viktig roll i totalförsvaret som samordnare och beställare av forskning och utveckling relaterad till totalförsvarssrollen. I detta sammanhang är det utomordentligt viktigt att relevanta vetenskap- liga data utnyttjas i myndighetens arbete. 
 Beredskapsenheten vid Socialstyrelsen är engagerad i ett EU- projekt inom området katastrofmedicin. Projektet leds av Neder- länderna. I projektets nuvarande första fas (som avslutas under år 1999) behandlas inte forskning eller  
 NBC-frågor. 
  I en andra fas planeras dessa frågor komma att få en framträdande plats. 
 Totalförsvarets skyddsskola (SkyddS) 
 SkyddS har inga egna internationella samarbetsavtal inom för- svarsforskningsområdet. För sådana avtal svarar FOA, FFA och FHS. 
  
 76  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 3.5.3 
  
 Framtida internationella samarbetsmönster 
  
 Det framtida internationella  
 FoT-samarbetet 
  kan förväntas bli alltmer viktigt för Sverige och få allt större omfattning. Samarbetet kommer sannolikt att utvecklas i två tydliga riktningar. 
 Den ena riktningen innebär att det tekniskt vetenskapliga sam- arbetet på mer grundläggande kunskapsnivå utvecklas mellan forskningsorganisationer och forskningsgrupper. Ett sådant sam- arbete på det inomvetenskapliga planet kräver en svensk entrébiljett i form av framstående och internationellt erkänd forskarkompetens, s.k. kunskapstorn. 
 Den andra riktningen innebär att ett mera tillämpat  
 FoT-sam- 
  arbete sannolikt kommer att utvecklas kopplat till ett vidgat inter- nationellt materiel- och industrisamarbete. Detta samarbete kommer att struktureras i system/delsystem, t.ex. flygsystem eller robotsystem. Varje sådant samarbetsprojekt kan förväntas omfatta ett flertal teknik- och vetenskapsområden. Denna typ av samarbete har ett bredare deltagande och kan omfatta industrier, anskaffande myndigheter och forskningsinstitutioner. Även här måste Sverige ha intressanta  
 nisch-kompetenser 
  för att vara en internationellt sett intressant partner. 
 En sådan nisch är flyg- och rymdområdet. Flygindustrin har där en särställning idag vad gäller internationell integration och kopp- lingen mellan civil- och militär teknik. Det är därför viktigt att hålla samman landets flygtekniska  
 FoT-verksamhet 
  så att den passar in i de samverkansmönster som utvecklas internationellt. En sammanhållen flygrelaterad verksamhet ger bättre möjlighet till integration med europeisk flygteknik. 
 Saab avser att tillsammans med BAe bli en integrerad del av europeisk flygindustri. FFA:s samverkansavtal med övriga euro- peiska flygforskningsinstitut inom EREA öppnar möjligheter till samarbete och integration inom flygteknik i vid mening. 
 Den långsiktiga visionen för  
 EREA-samarbetet 
  innebär ett utvecklat forskningssamarbete som bl.a. innehåller forsknings- grupper med gemensam management (Virtual Centres of Excellence). Nyckelordet är ömsesidigt beroende ( interdependence). 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utvecklingstendenser av betydelse  
 77 
  
 En första start mot en sådan utveckling har påbörjats med fördjupad samverkan mellan tre till fyra institut inom utvalda teknikområden. 
 FFA har en central roll i  
 EREA-samarbetet. 
  Den ger goda möj- ligheter till integration med europeisk flygteknisk forsknings- och provningsverksamhet. 
 Projektsamverkan bilateralt eller mellan ett fåtal länder kommer att vara av central betydelse i framtiden. Multilateralt samarbete inom en förnyad och effektiviserad europeisk samarbetsform kan komma att få ökad betydelse. Likaså kommer det bilaterala sam- arbetet med länder utanför Europa att ha stor betydelse. I dessa sammanhang kommer USA och Kanada också i en överblickbar framtid att vara helt dominerande.  
 FoT-samverkan 
  som del i mot- köpsaffärer kan också komma att få stor betydelse. 
 För att kunna hantera ett vidgat och diversifierat internationellt samarbete kommer det att krävas en bättre nationell samordning mellan departement och bl.a. FM, FMV och de totalförsvarsinrik- tade forskningsinstitutionerna. 
  
 3.6 
  
 Inriktning av forskningspolitiken 
  
 Utredningen Forskning 2000 (U 1997:94) har i sitt betänkande  
 Forskningspolitik  
 (SOU 1998:128) bl.a. lämnat förslag om hur den nationella forskningen bör styras, organiseras och finansieras. Regeringen har i propositionen (1998/99:94)  
 Vissa forsknings- frågor  
 givit en första reaktion på utredningens förslag och de remissynpunkter som har lämnats på utredningen. Regeringen anmäler där att den under år 2000 avser återkomma med en forsk- ningspolitisk proposition. Som ett led i den kommande översyn vill regeringen att en mer ingående analys görs i form av en utredning inom regeringskansliet med anlitande av extern expertis. 
 Det nya utredningsuppdrag som har aviserats i propositionen Vissa forskningsfrågor bör enligt regeringen omfatta uppgiften att redovisa den nuvarande verksamhetens omfattning samt inrikt- ningen av organisationens uppbyggnad och arbetssätt. Särskild uppmärksamhet bör ägnas vilka beslutskriterier som tillämpas vid 
  
 78  
 Utvecklingstendenser av betydelse 
  
 SOU 1999:110 
  
 beslut om anslag till forskning samt hur de vetenskapliga bedöm- ningarna respektive relevansbedömningarna görs. Regeringen anger att följande utgångspunkter bör gälla vid den kommande utredningens förslag till ny myndighetsorganisation: 
  
 · 
  
 De medel som avsätts för forskning måste fördelas med utgångspunkt i krav på hög inomvetenskaplig kvalitet. 
  
 · 
  
 De medel som avsätts för forskning till stöd för verksamheten inom ett visst samhällsområde måste fördelas också med utgångspunkt i relevansen för området. 
  
 · 
  
 Samspelet mellan olika slag av forskning och samhälle måste utvecklas. 
  
 · 
  
 Ansvarsförhållandena mellan olika myndigheter måste vara tydliga. Det måste finnas adekvata former för att ge stöd till tvärvetenskaplig forskning. Arbetet med att fördela forsknings- resurser måste bedrivas effektivt. 
  
 Regeringen anser att i dessa utgångspunkter ligger att antalet myn- digheter kan minska jämfört med idag. Den kommande utred ningens uppdrag bör därför omfatta att lämna förslag i fråga om vilka myndigheter med forskningsfinansierade uppgifter som skall finnas och precisera ansvarsområdet för var och en av dem. För slag bör också lämnas när det gäller hur ledningen av de forsk- ningsfinansierade myndigheterna skall organiseras, framför allt avseende beslutsorganens utformning, vilken kompetens de skall innehålla och vilka intressen de skall företräda. Regeringen anser vidare att utredningen om den så finner lämpligt skall kunna lägga fram förslag om myndigheter som svarar för fördelning av medel från mer än ett utgiftsområde på statsbudgeten. 
  
 SOU 1999:110 
  
 79 
  
 4 
  
 Överväganden och slutsatser rörande principiell fördelning av kompetenser och ansvar samt organisationsstruktur i stort 
  
 4.1 
  
 Mål 
  
 4.1.1 
  
 Sammanfattande mål 
  
 Försvarsforskningsorganisationen skall kunna tillgodose total- försvarets behov av forskningsinsatser. Det primära målet är att behålla, stärka och utveckla kompetenser som är strategiska för Sverige eller där Sverige har eller kan skapa konkurrensfördelar genom en internationellt erkänd och efterfrågad kapacitet. Ett sekundärt mål är att den framtida organisationen för försvars- forskning skall kunna styra, följa upp, utvärdera och kontrollera forskningsbehov och  
 -insatser 
  för sektorn totalförsvar, genom- föra den forskning som bör bedrivas inom landet samt stödja sådana tillämpningar som kan leda till högteknologisk produk tion i Sverige. 
  
 4.1.2 
  
 Bakgrund 
  
 Försvarsforskningen i Sverige är i huvudsak uppdragsstyrd. Huvud- delen av uppdragen kommer för närvarande direkt eller indirekt från Försvarsmakten. Det totalförsvarsinriktade forskningsbehovet har 
  
 80  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 emellertid vidgats genom de senaste årens breddning av det säkerhetspolitiska begreppet och en tydlig politisk vilja att utöka användningen av totalförsvarets resurser i hela skalan från fred till krig. Mot den bakgrunden finns det skäl att se över både gräns- dragningen till andra forskningsområden och de rutiner som leder fram till de totala satsningarna på totalförsvars relaterad forskning samt hur forskningsuppdragen utformas och fördelas. 
 Totalförsvarsbegreppet är inte helt entydigt. I lagen (1992:1403) om totalförsvar definieras totalförsvar som den verk samhet som genomförs för att förbereda Sverige för krig. Totalför svar består av militär verksamhet (militärt försvar) och civil verk samhet (civilt försvar). I krig är totalförsvar all verksamhet som då skall bedrivas. 
 Lagen i sin nuvarande lydelse föreskriver emellertid också att totalförsvarsresurser skall utformas så att de kan användas vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser och för att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrest- ningar på samhället. Användning av totalförsvarsresurser är såle des nödvändig inte bara vid krig och krigsfara utan också vid extraordinära händelser som inte kan hanteras enbart med resurser avsedda för normal fredsverksamhet eller exempelvis rent polisiära insatser eller insatser av räddningstjänstens eller hälso- och sjukvårdens ordinarie organisation. 
 Många myndigheter arbetar med frågor som rör totalförsvaret och totalförsvarets beredskap. Ansvar och befogenheter i dessa avseenden framgår bl.a. av beredskapsförordningen (1993:242) och resp myndighetsinstruktion. Huvudregeln är att en myndighet som har ett visst ansvarsområde skall behålla detta vid höjd beredskap. Det innebär att många av de forskningsbehov som genereras av beredskapsuppgifterna som regel har ett starkt samband med de normala fredsuppgifterna och oftast har de bäring på mer än en enskild aktör. Exempelvis bedriver FOA sedan länge brandforsk- ning för militära och civila totalförsvarsmyndigheter men också för andra civila intressenter. Brandforskningen är i många fall riktad och täcker oftast in även närbesläktade forskningsområden såsom explosion, luftstötvåg och riskanalys. Verksamheten omfattar upp- drag av både teoretisk och experimentell karaktär. De mer teore- 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 81 
  
 tiska momenten innebär huvudsakligen arbete med modellerings- och beräkningsverktyg för brand- och rökspridning samt validering av dessa mot försöksresultat och andra modeller. 
 Utgångspunkter för Försvarsforskningsutredningen är att det vidgade säkerhetsbegreppet, förskjutningen av intresset mot en annan del av hot- och riskbilden än den som hittills dominerat för- svarsförberedelserna och det behov av att utnyttja totalförsvars- resurser i många skilda situationer, som därigenom uppstått, san- nolikt ökar betydelsen av en samordning av forskningen för sam- hällets skydd i vid bemärkelse. Nya förutsättningar, nya hot och risker och den ständigt pågående tekniska utvecklingen gör att vissa myndigheter och samhällsfunktioner som hittills har tagit i anspråk forskningsinsatser vid andra organ än dem som primärt har tillskapats för att tillgodose försvarsändamål kan behöva samordna sina forskningsuppdrag med dessa eller med andra aktörer som arbetar inom samma eller närliggande verksamhetsområden. I andra fall innebär ny teknik och förändringar i samhällsstrukturen att myndigheter, som direkt eller indirekt har genererat behov av speciellt inriktad försvarsforskning, möjligen kan få sina behov tillgodosedda genom samverkan med nationella och internationella samarbetspartners. 
 Sveriges medlemskap i EU och det allt närmare svenska sam- arbetet med andra nationer på de säkerhetspolitiska och försvars- industriella områdena skapar sannolikt nya möjligheter att i fram- tiden tillgodose behovet av försvarsinriktad forskning. Det kräver dock att Sveriges nationella kompetens inom försvarsforsknings- området gör oss till en erkänd, respekterad och efterfrågad partner i den internationella vetenskapliga forskarvärlden. Om så inte är fallet kommer vi förmodligen inte att få tillgång till all väsentlig kunskap som vi behöver. Internationellt erkända kompetensgrupper måste därför skapas och vidmakthållas i Sverige och nya måste utvecklas inom områden som bedöms bli intressanta i framtidens säkerhetspolitiska miljö. Det innebär att det alltjämt finns ett starkt nationellt intresse av att samordna forskningsinsatserna för total- försvarets behov där aktiva kontaktnät mellan industrin, forsknings- och utbildningsinstitutionerna utvecklas. Dessa kontaktnät kan 
  
 82  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 skapa och få tillgång till ny kunskap och överföra den till nationella och, i vissa fall, internationella intressenter. 
 Forskningen för totalförsvaret kan i princip hänföras till be- greppet sektorsforskning dvs forskning som bedrivs för särskilda syften. Den är ofta till sin karaktär tvärvetenskaplig och innehåller inslag från renodlad grundforskning till direkt tillämpad forskning. Totalförsvarsforskningen har hitintills huvudsakligen varit inriktad på det militära försvarets behov. Militära tillämpningar har emeller- tid i många fall visat sig ha viktiga civila användningsområden. Det har bidragit till industriell produktutveckling, som givit bl.a. svensk industri stora framgångar på den internationella marknaden. Under senare tid har det också blivit allt vanligare att civila tillämpningar direkt kunnat överföras till militära vapen- och ledningssystem. Därmed kan utvecklingskostnaderna för det militära försvaret i dessa delar hållas nere och de disponibla medlen för forskning och utveckling kan riktas till områden och tillämpningar där det finns särskilda nationella behov, som inte kan eller bör tillgodoses på annat sätt. 
 Den nuvarande samordningen mellan myndigheter och total- försvarsfunktioner bör således breddas och kompletteras. Sam tidigt bör en koncentration av den rent totalförsvarsinriktade forskningen ske till sådana områden och tillämpningar som är av stor betydelse för vår säkerhet. För att uppnå detta måste samspelet mellan de politiska instanserna, totalförsvarsmyndigheterna, näringslivet och forskningsvärlden utvecklas och systematiseras. Den organisations- modell för försvarsforskning som nu skall formas bör ha som mål att kunna styra, följa upp, utvärdera och kontrollera forsknings- insatserna för sektorn totalförsvar, genomföra den forskning som bör bedrivas inom landet samt stödja sådana tillämpningar som kan leda till högteknologisk produktion i Sverige. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 83 
  
 4.2 
  
 Lednings- och styrformer 
  
 4.2.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Det är särskilt angeläget att de forskningsområden, som anses vara av strategisk betydelse för Sverige, kan disponera erfor- derliga resurser. Dit hör generellt den forskning som bedrivs för totalförsvaret med speciell tyngdpunkt i de områden som i avvägningsprocessen klassats som strategiskt viktiga eller i övrigt får hög prioritet. 
 Riksdag och regering har ansvaret för övergripande priorite- ringar mellan och inom olika forskningsområden. Med den utveckling som kan förutses på det säkerhetspolitiska området med bl.a. en påtaglig ökning av samarbetet över nations- gränserna finns det starka skäl för regeringen att förbättra sam- ordningen av den totalförsvarsinriktade forskningen och mellan de olika aktörerna, oavsett vilket departement de sorterar under. Detta bör ske genom att ett centralt samordningsorgan inrättas. Åtgärden är angelägen oberoende av vilka förändringar i övrigt som görs i den organisatoriska strukturen på central myndig- hetsnivå. 
  
 4.2.2 
  
 Överblick och samordning 
  
 Som en del i den svenska säkerhetspolitiken har vi sedan en lång tid velat säkerställa en självständig förmåga att skapa ett slagkraftigt och effektivt totalförsvar genom att satsa på forskning och utveckling och en inhemsk försvarsindustri. Huvuddelen av de statliga medel som avdelas till försvarsforskningen är knutna till konkreta materielprojekt. En mindre del tas i anspråk för forskning och annan verksamhet som syftar till att skapa kunskap om egna och andra länders möjligheter att använda ny teknik för utveckling av försvarsmateriel samt för att utröna hur nya lösningar kan utnyttjas taktiskt och operativt för att öka försvarsförmågan. 
  
 84  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Den forskning som är inriktad mot konkreta materielprojekt utförs på uppdrag av främst Försvarsmakten. En mindre del gene- reras av uppdrag från ÖCB och övriga civila totalförsvarsmyndig- heter. De mer generella satsningarna görs för att tillgodose speci fika behov som de skilda totalförsvarsmyndigheterna har men också för att skapa nödvändig kunskap inom områden där statsmakterna måste värna om nationella säkerhetsintressen, som inte tillgodoses i tillräcklig grad på annat sätt. I dessa fall avdelar regeringen sär- skilda medel för sådana forskningsinsatser. 
 Den kraftiga satsningen på att förse det militära försvaret med kvalificerade försvarssystem har lett till att Försvarsmakten har ett starkt inflytande även över försvarsforskningen antingen den bedrivs vid statliga forskningsorgan eller vid försvarsindustrin. 
 Samordningen inom civilt försvar försvåras av det stora antalet aktörer och att dessa sorterar under olika departement. Den för- hållandevis svaga styrning som ÖCB med stöd av sin instruktion kan utöva gör att samordningen i denna del av totalförsvaret är otillräcklig. 
 Ansträngningar har under senare år gjorts för att förbättra för- utsättningarna för att skapa dels överblick över totalförsvarets forskningsbehov och  
 -insatser, 
  dels rationella lösningar för hur de egna tekniska och vetenskapliga kompetenserna organiseras och utnyttjas. Processen pågår alltjämt. Frågan om hur en samman- slagning av FFA och FOA samt vissa andra verksamheter vid utpekade myndigheter skulle kunna genomföras är ett led i denna process och måste därför sättas in i ett totalförsvarsperspektiv. Detta i sin tur måste vara koordinerat med den nationella forsk- ningspolitikens intentioner samt beakta hur förutsättningarna för nationellt och internationellt samarbete påverkas. 
 Det nationella forskningssystemet kan översiktligt illustreras med följande figur. Den upptar endast exempel på sådana aktörer som har eller kan få direkt betydelse för totalförsvarsforskningen. För att ge en fullständig bild måste ytterligare myndigheter, affärs- drivande verk, statligt ägda företag, forskningsstiftelser samt före- tag som själva finansierar FoU redovisas. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 85 
  
 Redan en översiktlig och principiell redovisning som på nedan- stående bild visar komplexiteten i nuvarande forskningsstruktur. Under varje departement finns ett antal myndigheter med total- försvarsuppgifter, forskningsfinansierande och forskningsutföran de organ, sektorsorgan och forskningsråd med särskilt angivna uppgifter. Vidare finns det ett stort antal företag, akademier, Savage forskningsstiftelser, länsstyrelser, landsting, kommuner m. fl som bedriver verksamhet som sannolikt har stor betydelse för totalförsvaret även om forskningsuppdragen primärt har genererats av andra behov i samhället. 
  
 ASTRA 
  
 Forskningsstiftelser 
  
 SoS 
  
 UoH 
  
 BFR 
  
 KTH 
  
 FRN 
  
 KI 
  
 LiTH 
  
 SFR 
  
 Mfl. Miljö 
  
 NFR 
 AFR 
  
 RFV 
  
 Social 
  
 Utbildnings 
  
 CTH 
  
 Regeringen 
  
 HSFR 
  
 Morgan 
  
 STEM 
  
 Utrikes 
  
 Närings 
  
 KFB 
  
 Försvars 
  
 ISP 
  
 NUTEK Svenska Kraft 
  
 BFR 
  
 UI 
  
 TFR 
  
 VV BV LFV 
  
 Militärt försvar 
  
 RALF 
  
 SjöV RS VR 
  
 SIDA/SAREC 
  
 Civilt försvar 
  
 SAS 
  
 SMHI SGU SGI 
  
 FM(ÖB) 
  
 TCN 
  
 ÖCB 
  
 Lsty 
  
 FMV FRA FortV PliktV SPF SRV KBV 
  
 TELIA 
  
 MB 
  
 CB 
  
 FOA FHS FFA 
  
 SSPA 
  
 CELSIUS 
  
 ERICSSON SAAB VOLVO 
  
 86  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Regeringen har anmält att den avser komma med en forsknings- politisk proposition under år 2000. Som ett led i den kommande översynen vill regeringen att en mer ingående analys görs i form av en utredning inom regeringskansliet med anlitande av extern expertis. Som redovisats i avsnitt 3.6 har regeringen för detta arbete ställt upp vissa riktlinjer för hur den nationella forskningen bör styras, organiseras och finansieras. 
 Dessa riktlinjer för den nationella forskningspolitiken måste självfallet vara styrande även för Försvarsforskningsutredningen  
 ,  
 även om utredningen enligt sina direktiv måste lämna sina förslag långt innan arbetet med den nationella forskningspolitiken har slut- förts och blivit omsatt i en forskningspolitisk proposition. Omvänt bör slutsatser och förslag som Försvarsforskningsutredningen redovisar kunna ha en inverkan på den nationella forsknings- politiken. 
 Med den vidgning av det säkerhetspolitiska begreppet och den gällande inriktningen att öka användningen av totalförsvarets resurser som berörts ovan kommer flera utgiftsområden att vara med och finansiera delar av sådan forskning, som har betydelse för totalförsvaret. Samordningen av denna verksamhet är således i hög grad angelägen samtidigt som roller och ansvar för berörda instan- ser måste vara tydliga. 
  
 4.2.3 
  
 Försvarsinriktade forskningsinstitutioner och forskningsrelaterad verksamhet 
  
 För flera av de försvarsinriktade forskningsinstitutionerna har betydelsefulla förändringar genomförts under senare år bl.a. av- seende uppgifter, samarbetsformer och lokalisering. Det har inne- burit klara förbättringar i vad avser exempelvis ömsesidigt kun- skapsutbyte och utnyttjande av gemensamma stödresurser. Exem pel på detta är lokaliseringen av delar av FOA till de stora univer- sitetsorterna Stockholm, Linköping och Umeå och det samarbete som har utvecklats där liksom i Göteborg/Mölndal mellan de större försvarsindustrierna, universiteten, högskolorna och försvarets egna 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 87 
  
 forskningsorgan. Därigenom har många fördelar uppstått för de skilda aktörerna, även om de är organisatoriskt fristående från varandra. 
 En fördjupad granskning av den direkt försvarsinriktade forsk- ningen visar att det i många avseenden utvecklats förhållandevis väl fungerande kontaktnät och samarbetsformer. Sålunda bidrar FFA i hög grad med sitt kunnande till att utveckla flygindustrins kompetens både för militära och civila produkter men stödjer också FMV i flygsäkerhetsfrågor och prestandabedömningar, såsom en av försvarsindustrin oberoende expert. 
 För att ytterligare förbättra samverkan inom flygteknikområdet har ett politiskt beslutat  
 Nationellt Flygtekniskt Forsknings- Program (NFFP)  
 utvecklats. Det är ett samverkansprogram mellan utförare av svensk flygforskning där industrin (Saab, Volvo Aero), myndigheterna (FMV, FFA, FOA) och högskolorna (KTH, LiTH, CTH) medverkar inom ramen för Nationellt Flygtekniskt Forum (NFF). NFF har nyligen utarbetat ett strategidokument,  
 SVENSK FLYGTEKNIK INFÖR NYA UTMANINGAR – Inriktning och mål för svensk flygteknik i en förändrad omvärld. 
  
 Både FFA och FOA fördjupar nu det internationella samarbe tet. FOA:s internationella samarbete sker i huvudsak inom ramen för bilaterala  
 MoU-avtal 
  på försvarsmaterielområdet. Deltagande i multinationella projekt inom ramen för WEAG har nu blivit möj ligt för FOA, FFA m.fl. genom de avtal som nyligen tecknats. På det flygtekniska området är samarbetsprojekten oftast av multinationell och dual  
 use-karaktär. 
  FFA har sedan länge deltagit i många sådana projekt inom ramen för  
 GARTEUR-samarbetet 
  och EU:s flygtekniska program. FFA samarbetar också med sex andra europeiska flygforskningsinstitut i Association of European Re- search Establishments in Aeronautics (EREA). Samarbetet har nyligen formaliserats i ett nytt avtal som undertecknades våren 1999. Avtalet innebär dels att samarbetsområdet utvidgas till att omfatta hela det flygtekniska området – civil, militär och rymd- relaterad flygteknik – dels att det fått en sådan legal status att det blivit möjligt att teckna för organisationen gemensamma sam- arbetsavtal. 
  
 88  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Även om FFA och FOA hade varit en organisatoriskt samman- hållen enhet hade sannolikt avtalskonstruktionerna haft en likartad utformning därför att den mera styrs av den internationella organi- sationsstrukturen och forskningsområdenas innehåll än av den svenska organisationsmodellen. Vinster med en sammanslagning av FFA och FOA är således svåra att definiera utifrån befintliga sam- arbetsavtal. Det är dock av stor betydelse att regeringens arbete med MoU, forskningssamverkan inom ramen för sexnations- samarbetet, WEAG och övriga internationella fora bedrivs sam- ordnat och att övergripande kontakter är koordinerade. En eventuell sammanläggning av FFA och FOA i en ny forskningsmyndighet bör kunna underlätta en sådan samordning. 
 Även FMV har ett omfattande internationellt kontaktbehov. Det spänner över hela materielförsörjningsprocessen, vilken också omfattar forskning. FMV genomgår nu en omfattande förändring vilket bedöms leda till att eventuella oklarheter försvinner i ansvarsgränser mellan FMV och de olika forskningsorganen. 
 Avsikten är att renodla Materielverkets roll i de processer som styr totalförsvarets teknikförsörjning och där verket har sin huvud- uppgift. Det innebär att utöver den kapacitet som erfordras för den direkta ledningen av myndighetens interna verksamhet skall kom- petens finnas för att 
  
 · 
  
 leda systemutformning, vilket bl.a. innebär framtagning av pla- neringsunderlag inkl offerter och tekniska systembeskrivningar, 
  
 · 
  
 leda materielförsörjning, vilket bl.a. innebär kompetens att följa upp och leda anpassning av försvarsmateriel under hela dess livslängd, 
  
 · 
  
 tillhandahålla stöd till användarna av anskaffad materiel, 
  
 · 
  
 upphandla försvarsmateriel och det stöd – bl.a. FoT inklusive provningsverksamhet, som är relaterad till totalförsvarets tek- nikförsörjning. 
  
 Med en sådan renodling av FMV:s roll i materielförsörjnings- processen bör verket ha förutsättningar att bli ett allt viktigare stöd för alla totalförsvarets myndigheter vid utveckling, anskaffning, vidmakthållande och avveckling av materiel för totalförsvaret. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 89 
  
 Förändringen borde således kunna leda till att FMV blir en väl fungerande länk mellan beställare, användare och leverantörer. Bland de senare återfinns både FFA och FOA. Någon organisa- torisk integration mellan försvarets samtliga tekniska verk (FFA, FOA, FMV och ev. FortV) som har övervägts i andra samman hang bör inte diskuteras vidare därför att åtgärder som leder till en sammanblandning av rollerna som kund/beställare resp produ- cent/leverantör bör undvikas. 
 Ur FMV:s perspektiv skulle en sammanläggning av FFA och FOA knappast ha någon avgörande positiv eller negativ effekt på kort sikt eftersom de båda forskningsmyndigheterna har så skilda kompetensprofiler. När eller om kundunderlaget sviktar inom något av de forskningsområden där myndigheterna idag är verk samma bör berörda kompetenser avvecklas såvida de inte är av strategisk betydelse för nationen. För sådana kompetenser bör det då sökas nya huvudmän och finansieringskällor. 
 När mål, organisationsform, lokaliseringsalternativ, investe- ringar m.m. övervägs för det framtida totalförsvarsforskningen är det viktigt att ta hänsyn till att vissa stödresurser kan behöva köpas upp från andra leverantörer än dem som för närvarande utnyttjas. Att försöka avgränsa sådana verksamhetsområden i förhållande till kärnverksamheten är ett nödvändigt steg då den framtida organi- sationsstrukturen och dess lednings- och styrsystem skall utformas. 
 En utredning (Fo/2309/MIL,  
 1999-02-25) 
  överväger nu hur de framtida provningsresurserna för Försvarsmaktens behov skall utvecklas och organiseras. Dess ställningstaganden kommer att ha betydelse för hur flera andra myndigheters och företags prov- och försöksplatser skall utvecklas och drivas. Hit hör bl.a. de vind- tunnlar som nu förvaltas och utnyttjas av FFA. Skulle utredningen avseende FMV exempelvis föreslå förändrade ägar- och driftför- hållanden för hela eller delar av FMV:s provningsresurser så bör motsvarande lösningar kunna övervägas för en del av de resurser som nu är knutna till FFA och kanske också till FOA och FHS. Samtidigt är det nödvändigt för forskningsinriktade organisationer att ha tillgång till och inflytande över forskningslaboratorier, för- söksutrustningar m.m. 
  
 90  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 För exempelvis FFA:s del är mycket av verksamheten direkt beroende av att de vindtunnlar, som hör till anstalten, kan utnytt jas. Dessa har för närvarande en god beläggning till följd av kontrakt med svenska och utländska kunder trots att det finns en betydande överkapacitet i världen. Denna har lett till att Tyskland och Nederländerna organiserar sina motsvarande provningsresurser i ett särskilt samägt bolag, för att försöka få till stånd en effektivisering av de båda ländernas vindtunnelresurser. En mot- svarande utveckling för svensk del kan på sikt behöva övervägas om konkurrenskraften avtar och beläggningen blir för låg. Det minskar på intet sätt behovet av en svensk forskningskapacitet på det flygtekniska området. 
 Den forskningsverksamhet som för närvarande bedrivs vid FHS har stor betydelse för utvecklingen av totalförsvarets led- ningssystem allt från individuell utveckling av totalförsvarets che fer till ledningsmetoder och stödsystem. Även FHS genomgår för närvarande en förändringsprocess. Den utveckling mot en mer vetenskaplig och akademisk profil som påbörjades för några år sedan fortsätter. FHS har genomgått en prövning av Högskole verket och har därvid fått omdömet att utbildningen i allt väsentlig är jämbördig med annan utbildning som bedrivs vid civila univer sitet och högskolor. Mot den bakgrunden har Högskoleverkets utvärderingsgrupp rekommenderat att FHS bör gå vidare och utveckla verksamheten så att skolan kan få examensrätt inom utpekade utbildningsblock. 
 Även FHS har ett omfattande internationellt kontaktbehov. FHS är numera till sin huvuddel uppdragsfinansierad av totalför svarets myndigheter. Den process som leder fram till konkreta avtal mellan leverantören FHS och de olika uppdragsgivarna har stora likheter med den  
 FoT-process 
  som bedrivs av Försvarsmakten gentemot försvarets tekniska verk. Det innebär emellertid inte att processen är helt problemfri. Så är heller inte fallet med koordineringen mellan totalförsvarets  
 FoT-processer 
  och exempelvis NFFP eller interna- tionella program. Det finns därmed skäl att söka lösningar som gör att statsmakternas ledning och styrning av totalförsvarsforskningen förbättras. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 91 
  
 Totalförsvarets skyddsskola ingår som ett verksamhetsställe i myndigheten Försvarsmakten. Skolan produktionsstyrs från Hög- kvarteret. Uppdragen åt civilt försvar erhålls antingen genom att ÖCB ställer årliga uppdrag till skolan eller genom att funktions- ansvariga myndigheter och andra kunder, t.ex. industrin, köper tjänster genom offertupphandling. 
 Forskning inom området skydd mot  
 Rush, 
  B- och  
 C-stridsmedel 
  genomförs vid FOA (FOA  
 NBC-skydd). 
  Skyddsskolan biträder vid vissa fältförsök och deltar med personal i en del av de studier som bedrivs. Denna forskning är väsentlig för utvecklingen av den svenska skyddsmaterielen som anskaffas av totalförsvaret och för kontroll av den materiel som anskaffas från utlandet. Vidare ger forskningen underlag för att utveckla uppträdandet i kontaminerad miljö och för hur sanering av personal och materiel skall genom- föras. 
 Socialstyrelsen bör ha en nyckelroll – inom ramen för den övergripande styrstrukturen – när det gäller ledning och styrning av forskningen inom katastrofmedicin och den inom hälso- och sjukvården tillämpade forskningen inom  
 NBC-området. 
  
 SoS utvecklar, inom ramen för sitt funktionsansvar för funktio- nen hälso- och sjukvård m.m, bl.a. styrdokument, skydds- och saneringsutrustning för användning inom hälso- och sjukvården. SoS svarar också för att utbildning genomförs inom området. 
 Inom styrelsens beredskapsenhet bör det finnas beställarkom- petens – och därigenom kompetens för att i samverkan med externa experter lägga ut forskningsuppdrag samt genomföra upp följning och utvärdering – inom relevanta områden. 
  
 4.2.4 
  
 Ledningsformer 
  
 Vid de myndigheter som omnämns i direktiven till denna utredning har staten tillsatt myndighetschefer och olika typer av styrelser. Myndighetscheferna ingår i resp styrelse och det finns ett visst mått av personalunion mellan de olika styrelserna. Hos FFA och FMV finns styrelser med fullt ansvar. Resp. ordförande är externt rekryterad. Hos FOA och FHS finns traditionella styrelser där ord- 
  
 92  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 förandena också är externt rekryterade. SRV har en traditionell styrelse med generaldirektören som ordförande. Försvarsmakten, där SkyddS är en underavdelning, kan betecknas som ett enrådig- hetsverk även om överbefälhavaren har en ledningsgrupp – militär- ledningen – som lämnar råd enligt en särskild instruktion. Social- styrelsen har styrelse av traditionell modell med externt rekryterad ordförande. 
 Graden av inflytande från de av staten tillsatta styrelserna varierar således. I myndigheter med traditionell styrelse är myn- dighetschefen i några avseenden direkt ansvarig inför regeringen, i andra delas ansvaret med styrelsen. I myndigheter som har styrelse med fullt ansvar har verkschefen under styrelsen ansvaret för den löpande verksamheten medan styrelsen står ansvarig gentemot regeringen. För Försvarsmakten står överbefälhavaren ensam ansvarig även om militärledningens ledamöter har en lagfäst och instruktionsmässig rätt och skyldighet att framföra sin mening i de frågor där de medverkar i beslutsprocessen. 
 Enligt de diskussioner som utredningen har haft fungerar alla de tillämpade modellerna bra sett ur ett styrelse- och myndighets- perspektiv. För uppdragsgivaren/ägaren kan det möjligen finnas vissa skillnader. Den sakkunskap, medborgerliga omdöme och demokratiska insyn som styrelserna är avsedda att tillföra myndig- heten kan göras tydligare ju större befogenheter styrelsen ges. Samtidigt kan en eventuell oenighet i styrelsen ställa regeringen i en avdömningsroll, som kräver en djupgående granskning av de skilda ståndpunkternas hållbarhet i ett statsmaktsperspektiv. Denna avvägningsroll kommer sannolikt att få en större tyngd i framtiden med en utvidgad syn på totalförsvarsforskningen och med ett stort antal aktörer som var och en pläderar utifrån sin respektive roll. 
 Utredningen har övervägt möjligheterna att skapa gemensamma styrelser för flera myndigheter med huvudsakliga uppgifter rörande totalförsvarets teknik- och kompetensförsörjning. Detta alternativ är sannolikt inte möjligt av stats- och förvaltningsrättsliga skäl. Det borde dock vara möjligt att överväga styrelser för de försvars- forskningsinriktade myndigheterna där samma personer återfinns i 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 93 
  
 flera styrelser. En sådan utpräglad personalunion undanröjer vissa problem medan andra uppstår eller kvarstår olösta. 
 Med en stor personalunion mellan olika myndigheters styrelser kommer en begränsad krets av personer att få ett betydande infly- tande över försvarsforskningens inriktning och finansiering. Om styrelseledamöterna dessutom representerar tunga intressen i form av ägarintressen, uppdragsgivare eller uppdragstagare kan det upp- stå jävsliknande situationer. Samtidigt är det viktigt att tunga beslutsorgan såsom styrelser innehåller en allsidig representation så att de har förutsättningar att värdera forskningens vetenskapliga kvalitet, relevans för aktuellt samhällsområde samt resursfördel- ningens rimlighet. 
  
 4.2.5 
  
 Departemental forskningssamordning 
  
 Ju svagare samordningen är mellan totalförsvarets olika funktioner och myndigheter desto mer komplicerad blir regeringens avvägning och styrning av försvarsforskningen gentemot de många aktö rer som regeringen har att hantera. I det sammanhanget är det viktigt att observera att utredningen Forskning 2000 har föreslagit inrättande av fyra nya forskningsråd som ersättare för dels dem som nu finns, dels vissa myndigheter. Därutöver föreslås inrättande av en Forskningsrådens samverkansnämnd. Regeringen har inte tagit ställning till förslaget men har i det sammanhanget framhållit att statsmakterna skall fatta övergripande beslut om forskningsresurser för olika ändamål som säkrar tillgången för samhälle och näringsliv av såväl samhällsinitierad forskning inom olika områden som grundforskning av hög kvalitet. Den närmare fördelningen av resurserna skall göras utifrån vetenskapliga kvalitetskriterier samt – när det gäller forskning för särskilda samhällsbehov – även utifrån kvalificerade bedömningar av relevansen i forskningsinsatserna. Statsmakterna måste från ansvariga organ kunna få en tydlig återföring av hur anvisade medel använts och vad som uppnåtts med dessa. 
 Av det skälet har Försvarsforskningsutredningen prövat ytterli- gare ett alternativ för att skapa överblick och samordning inom 
  
 94  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 försvarsforskningsområdet. De bygger på en tillämpning av samma principer som föreslagits av Forskning 2000. 
 En sådan ordning skulle innebära att den övergripande inrikt- ningen av och resurstilldelningen till strategiskt viktiga forsk- ningsområden granskas av ett nyinrättat organ som på regeringens uppdrag lämnar sina rekommendationer i hithörande frågor. Modellen har likhet med den roll som överbefälhavaren hade gen- temot försvarets myndigheter före den 1 juli 1994. Han hade då att föreslå regeringen en bästa avvägd lösning utifrån de aspekter han hade att bevaka. Regeringen fick därigenom en sakkunnig gransk- ning och genomlysning av det underlag som resp myndighetschef enligt sin instruktion lämnade till regeringen. Med de små depar- tement som är utmärkande för den svenska förvaltningsmodellen är detta ett sätt att förstärka beredningskapaciteten utan att rege- ringskansliet för den skull behöver växa. 
 Utgående från den utveckling som kan förutses på det säker- hetspolitiska området, med bl.a. tecken på en stark ökning av sam- arbetet över nationsgränserna, talar även sådana skäl för att rege- ringen förstärker samordningen av de totalförsvarsinriktade forsk- ningsinsatserna genom att inrätta ett nytt beredningsorgan. Detta är angeläget oavsett vilka förändringar i övrigt som görs i den organi- satoriska strukturen på central myndighetsnivå. 
 Ett nyinrättat organ med uppgift att under regeringen samordna forskningsverksamheten inom totalförsvarssektorn skulle väl passa in i och komplettera den organisations- och ledningsmodell som Forskning 2000 har skisserat. De diskussioner som utredningen fört med företrädare för den arbetsgrupp som ser över myndighets- strukturen för forskningsfinansiering indikerar att den modell som Försvarsforskningsutredningen rekommenderar sannolikt kommer att passa in i den struktur som arbetsgruppen kommer att förorda. 
 Om regeringen å andra sidan skulle välja en annan lösning då den tar ställning till den framtida nationella forskningspolitiken torde det bli än viktigare att skapa förutsättningar för regeringen att överblicka och samordna de totalförsvarsinriktade forsknings- insatserna. Det stärker motiven för att ett nytt organ bör inrättas för denna uppgift. Personer med god insikt i totalförsvarets verksamhet 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 95 
  
 och med ett betydande inslag av sakkunskap på forskningsområdet bör knytas till ett sådant nyinrättat organ. 
  
 4.3 
  
 Finansieringsprinciper 
  
 4.3.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Den forskning och det utvecklingsarbete som görs för totalför- svarets behov skall bedrivas rationellt och effektivt. System för resursfördelning och utvärderingar bör ha en sådan utformning att kreativa forskningsmiljöer skapas och vidareutvecklas. 
 Finansieringen måste till viss del säkerställas genom statliga insatser även om andra finansiärer också bidrar i väsentlig grad. Det finns således starka skäl att ensa rutinerna inom totalför- svarets olika delar så att statsmakternas styrning och kontroll- möjligheter förbättras. En koordineringsfunktion under rege- ringen borde kunna samordna de skilda aktörerna och ge rege- ringen stöd vid avvägning mellan totalförsvarets olika delar och vid fördelning av resurser till de sektors- och forskningsorgan som direkt eller indirekt finansieras av statliga medel. 
  
 4.3.2 
  
 Styrning 
  
 Den generella forsknings- och utvecklingsprocessen indelas ofta i tre delar, nämligen 
  
 · 
  
 grundforskning 
 , som är ett metodiskt sökande efter ny kunskap utan någon bestämd tillämpning i sikte, 
  
 · 
  
 tillämpad forskning  
 , som avser sökande efter kunskap för en bestämd tillämpning samt 
  
 · 
  
 utvecklingsarbete 
 , som innebär ett systematiskt och metodiskt utnyttjande av forskningsresultat, vetenskaplig kunskap och nya idéer för att skapa nya produkter, processer och system eller för att förbättra redan existerande sådana. 
  
 96  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Forskning för totalförsvarsändamål inrymmer allt från renodlad grundforskning till forskning av direkt tillämpad och utvecklande karaktär. Många forskningsorgan är därmed involverade i arbetet för en sektor där staten har ett odiskutabelt ansvar. 
 Sverige hör till de länder som satsar förhållandevis mest pengar på forskning och utveckling. År 1998 disponerades ca 50 miljarder vilket motsvarande drygt 3% av bruttonationalprodukten. En tiondel av dessa medel avsåg försvarsrelaterad forskning där statliga organ svarade för 40% av finansieringen och resterande del bekostades av främst industrin. 
 Av tradition genomförs nästan all grundläggande forskning i Sverige vid universitet och högskolor. Drygt 10 miljarder kronor per år – motsvarande ca 20% av den totala nationella forsknings- budgeten – satsas på universiteten och högskolorna. Därigenom skapas goda förutsättningar att koppla ihop forskningen med undervisningen. Det har däremot varit svårare att direkt föra ut och nyttiggöra kunskap eller specifika forskningsresultat till industrin, främst de små och medelstora företagen. De saknar ofta egna forsknings- och utvecklingsavdelningar. Här finns starka skäl att driva på utvecklingen så att en större del av svenskt näringsliv kan få tillgång till intressanta forskningsrön och omsätta dem till fram- tidsinriktad produktion. 
 Merparten av de statliga finansiärerna av den generella forsk- nings- och utvecklingsprocessen stödjer idag såväl grundforskning som tillämpad forskning och i vissa fall rent utvecklingsarbete. Som framgår ovan bedrivs den första typen av FoU huvudsakligen vid universitet och högskolor och finansieras till största delen av fakultetsanslag, rådsanslag och anslag från stiftelser. Den andra typen av FoU utförs inom större företag, vid forskningsinstitut samt vid universitet och högskolor. Denna verksamhetstyp finansieras främst av näringslivet självt, av olika sektorsorgan samt av kommuner, landsting och vissa myndigheter samt till mindre del av utländska kunder. 
 Även om det finns flera finansieringskällor för den renodlade försvarsforskningen är det ändå en huvudprincip att staten står för kostnaderna antingen genom direkta anslagsmedel, kontrakterade 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 97 
  
 statliga forskningsuppdrag eller genom beställningar av exempelvis försvarsmateriel vid industrin där forskningsinsatserna är en del av den överenskomna kontraktssumman. På likartat sätt funge rar systemet internt inom försvarssektorn genom den uppdragsstyrning som sker från exempelvis Försvarsmakten eller Översty relsen för ekonomiskt försvar gentemot FHS, FFA, FOA och FMV. 
 Vid sidan av direkta statliga anslag torde Försvarsmakten bli huvudfinansiär av en ny forskningsmyndighet genom de beställ- ningar som direkt eller indirekt görs för det militära försvarets räk- ning. Det är emellertid viktigt att gamla och eventuellt nyinrättade myndigheter också tillvaratar andra möjligheter till både statlig och icke statlig finansiering i form av beställningar från svenska och utländska industrier, myndigheter, organisationer m.fl. Det senare bör uppnås genom i första hand riktade aktiviteter mot presumtiva kunder och marknader. 
 Beställarstyrd forskning och utveckling har visat sig kunna befrämja myndigheters totala forsknings- och utvecklingsverk- samhet på ett mycket positivt sätt. Forskare och teknisk personal vid myndigheten ställs inför kommersiellt stränga kundkrav med avseende på såväl resultat, färdigställandetid som ekonomiska ramvillkor. Samtidigt innebär det avtalade uppdraget nästan alltid någon form av utmaning, vilket givetvis bidrar till myndighetens totala kompetensutveckling. 
 Samtidigt kan en forskningsverksamhet som är helt beställar- styrd riskera att förlora eller nedprioritera sådana kompetenser som inte är tydligt efterfrågade av bl.a. kommersiella skäl. I sådana fall måste staten vara beredd att satsa särskilda medel för att bevara och utveckla kompetenser om de är av nationell och säkerhetspolitisk betydelse. Det innebär att anslagsmedel årligen måste avdelas för kompetensutvecklande insatser och för att underhålla strategiska kompetensområden som inte är själv bärande. 
 Det är viktigt att åstadkomma synergieffekter mellan militär och civil forskning. Detta kan bidra till att olika strategiska kom- petensgrupper kan hålla en tillräcklig storlek. Verksamheter som här avses kan även beröra områden utanför det rent försvarstek- niska. Ett exempel är den vindenergiforskning som sedan flera år 
  
 98  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 med framgång drivs vid FFA. I vindenergiforskningen utnyttjas kunskap ur FFA:s kärnområden såsom aerodynamik, struktur teknik och akustik. 
 Ökade tvärvetenskapliga forskningsinsatser tenderar att bli allt viktigare för att utveckla försvarssystem som är anpassade till framtidens säkerhetspolitiska miljö. För en liten nation som Sverige med ambitionen att ha ett väl utvecklat totalförsvar är det nöd- vändigt att skapa långsiktiga förutsättningar för en konkur rens- kraftig svensk kunskapsmiljö på bl.a. försvarsområdet. Bredd och internationella topprestationer bör även framgent vara utmär kande för den svenska forskningen i allmänhet och inte minst för denna sektor. 
 I den omställning som nu förestår för det militära försvaret kommer försvarsindustrin i sin helhet och därmed indirekt för- svarsforskningen att beröras. De positioner som teknologiska spjutspetsföretag, som främst de största svenska försvarsindust- rierna har idag, har skapats genom långsiktiga och målmedvetna satsningar på utveckling och produktion av högkvalitativ för- svarsmateriel för det svenska försvarets behov. I många fall har det även lett till framgångsrika exportsatsningar på en kraftigt konkurrensutsatt internationell marknad, t.o.m. inom områden där köparlandet självt har en nationell kapacitet att utveckla och pro- ducera likartade produkter. Det visar tydligt att försvarsmateriel som utvecklas och tillverkas i Sverige har hög kvalitet och goda prestanda samt att den produceras till förhållandevis låga kostna der. Den modell som försvarsmyndigheterna har tillämpat för styr ning av forskning och utveckling och för att definiera krav på nya försvarssystem har således fungerat väl. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 99 
  
 4.3.3 
  
 Uppföljning 
  
 Vid den kommande omstruktureringen av det svenska försvaret är det viktigt att säkerställa att den kompetens som hittills har upp- rätthållits inom totalförsvarsmyndigheterna och vid svensk för- svarsindustri kan bevaras inom de forsknings- och produktions- områden som har nationell säkerhets- men även näringspolitisk betydelse. Om det inom något sådant område skulle uppstå en underkritisk beläggning till följd av minskade försvarsbeställ ningar måste nödvändig kompetens bevaras genom särskilda ekonomiska satsningar eller genom att någon annan aktör får överta kompetens- ansvaret. Som ett led i hela omställningen är en nära nationell samverkan mellan alla berörda parter en nödvändighet. En stark styrning och kontroll från statens sida är enligt utredningens mening angelägen. 
 Det är också ur statens synvinkel angeläget att kontinuerligt kunna följa upp hur resultaten av den nationella satsningen på forskning och utveckling utvecklas och hur finansieringen till- godoses. 
 Likartade styrnings- och uppföljningsproblem som inom total- försvaret finns exempelvis inom näringspolitiska området. Här har bl.a. NUTEK givits en roll som Sveriges centrala näringspolitiska myndighet med uppgift att stimulera näringslivets utveckling i hela landet. I denna egenskap har myndigheten fyra viktiga roller, nämligen nationell expert och stabsorgan, nationell samordning, nationellt programansvar samt rådgivning och företagsfinan siering. 
 På motsvarande sätt bör det säkerställas att den forskning och det utvecklingsarbete som görs för totalförsvarets behov bedrivs rationellt och effektivt. Arbetssättet inom de militära och civila delarna av totalförsvaret i vad gäller att fastställa forskningsupp- dragens omfattning och fördelningen av forskningsmedel skiljer sig för närvarande åt. Till följd av den senaste tidens förändringar såväl i säkerhetspolitikens inriktning som i synen på användningen av totalförsvarsresurser i andra situationer än krigsfara och krig finns starka skäl att ensa rutinerna inom totalförsvarets olika delar så att statsmakternas styrning och kontrollmöjligheter förbättras. En koordineringsfunktion under regeringen borde därför inrättas som 
  
 100  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 stöd åt regeringen då den skall avväga mellan totalförsvarets olika aktörer och fördela resurser mellan de sektors- och forsk ningsorgan, som direkt eller indirekt finansieras av statliga medel. 
  
 4.4 
  
 Totalförsvarets forsknings- och teknologiförsörjningsprocess 
  
 4.4.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Forsknings- och teknologiförsörjningsprocessen  
 (FoT-proces 
  sen) är idag begränsad till Försvarsmakten. Det finns goda skäl att vidga denna framgångsrika process också till övriga delar av totalförsvaret. Det skulle leda till en bättre inriktning av en idag splittrad forskning, effektivisera kunskapsöverföringen och skapa ytterligare bas för att i Sverige utveckla och långsiktigt vidmakthålla internationellt konkurrenskraftiga forsknings- grupper. Det skulle vidare ge statsmakterna bättre förutsätt- ningar att göra övergripande avvägningar mellan forsknings- områden och – aktörer. 
  
 4.4.2 
  
 Samordning inom totalförsvaret 
  
 Försvarsforskningen är i hög grad uppdragsstyrd. Utgångspunkten är att den som har ett  
 FoU-problem 
  är beställare och finansiär. Detta gäller  
 FoU-verksamhet 
  som genomförs för att lösa specifika problem i ett längre eller kortare tidsperspektiv lika väl som den som bedrivs för att skapa framtida beredskap eller handlingsfrihet genom att utveckla kompetenta forskningsgrupper. Det finns emellertid också exempel på att försvarsindustrin egenfinansierar forskning och produktutveckling inom sektorer där man bedömer att det finns intressanta marknader. I många fall ger detta direkta eller indirekta effekter på vår nationella förmåga att behålla och utveckla kompetensen inom strategiskt viktiga områden. Genom nationella 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 101 
  
 samarbetsprogram kan påtagliga synergieffekter uppnås både för nationen, myndigheter och företag. 
 Huvuddelen av försvarsforskningspengarna avser insatser för att tillgodose det militära försvarets behov. Inom det militära för svaret har det utvecklats en modell, den s.k.  
 FoT-processen, 
  för styrning och uppföljning som i allt väsentligt fungerar väl. I avsnitt 3.4 redovisas en beskrivning av den nuvarande  
 FoT-processens 
  olika styrdokument och organisation. Medel för den tillämpade försvars- forskningen fördelas i huvudsak enligt detta system. 
 Processen för att inrikta och fördela medel för teknologi- utveckling och för framtagning av demonstratorer är mera splittrad och otydlig. Kunskapsöverföringen mellan den tillämpade för- svarsforskningen och de aktuella materielprojekten kan förbättras. Arbete pågår för att genomföra en sådan förbättring och skapa en större samordning i vad gäller inriktning och finansiering av forskning samt teknologi- och demonstratorutveckling. 
 Erfarenheterna från det militära försvarets  
 FoT-process 
  är övervägande positiva. Uppdragsstyrningen har stärkt samverkan mellan uppdragsgivare och forskningsproducenter. Forskningen har bättre inriktats mot kundernas problem och uppdragsgivarnas engagemang i forskningsfrågor har ökat. Processen har en lång- siktighet som skapar förutsättningar att bygga upp och vidmakt- hålla internationellt konkurrenskraftiga forskningsgrupper. Detta senare är en förutsättning för att kunna delta i det vidgade interna- tionella samarbetet. 
  
 FoT-processen 
  är idag begränsad till det militära försvaret även om det har påbörjats ett arbete att utveckla den också för det civila försvaret. Det finns goda skäl att dra lärdom av det militära försva- rets framgångsrika process och att tillämpa motsvarande rutiner också för övriga delar av totalförsvaret. Det skulle leda till en bättre inriktning av en idag splittrad forskning, effektivisera kunskaps- överföringen och skapa ytterligare bas för att i Sverige utveckla och långsiktigt vidmakthålla internationellt konkurrenskraftiga forsk- ningsgrupper samt för att ge statsmakterna bättre förutsättningar att göra övergripande avvägningar mellan forsk ningsområden och aktörer. 
  
 102  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.4.3 
  
 Särskilda åtgärder inom civilt försvar 
  
 Utredningen vill peka på följande principiella krav som bör vara uppfyllda om det skall kunna bedrivas en effektiv och målinriktad  
 FoT-process 
  för den civila delen av totalförsvaret: 
  
 · 
  
 Skapa en långsiktig inritning av forskningen. 
  
 · 
  
 Ge stabilitet mellan åren  
  
 (5-årig 
  forskningsplan som rullas). 
  
 · 
  
 Säkerställ det långsiktiga behovet av beställar- och forsknings- kompetenser inom civilt totalförsvar. 
  
 · 
  
 Engagera myndighetsledningarna för att fastställa forsknings- planer och  
  
 -strategier. 
  
 · 
  
 Skapa ett brett deltagande i planering och genomförande av forskning. 
  
 Processen bör utmynna i tre styrdokument: 
  
 · 
  
 Forskningsstrategi för civilt försvar.  
  
 Bör ses över vart 5:e år. Fastställs av GD ÖCB efter diskussion i Forum för försvars- forskning. 
  
 · 
  
 Forskningsplan för civilt försvar.  
  
 Bör vara  
  
 5-årig 
  
  och rullas årligen. Fastställs av GD ÖCB. Struktureras per funktions- område inom civilt försvar. Planen skall både beakta långsik tiga behov av kompetens och mer näraliggande behov av resultat (beslutsunderlag m.m.). 
  
 · 
  
 Årliga beställningar.  
 Utformas av ÖCB och funktionsansvariga myndigheter (FAM). Fastställs av resp. myndighetschef. 
 Vidare bör en forsknings- och teknologiförsörjningsprocessen för civilt försvar grundas på följande arbetsformer: 
  
 · 
  
 En grupp –  
 Forskningskonferens för civilt totalförsvar  
 – möts ca tre gånger per år för att behandla övergripande forsknings- frågor. Består av myndighetscheferna eller deras ställföre- trädare. Lämnar synpunkter på forskningsplanen och behandlar andra viktiga forskningsfrågor. Är samrådsgrupp till GD ÖCB i övergripande forskningsfrågor rörande bl.a. forskningsstrategin och forskningsplanen. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 103 
  
 · 
  
 En projektsamordnande grupp –  
  
 Projektgrupp Forskning Civil Totalförsvarsforskning (PgFCT)  
 – bestående av forsknings- handläggare från ÖCB, funktionsansvariga myndigheter, sär skilt viktiga beredskapsmyndigheter samt representanter för större forskningsproducenter. Gruppen arbetar fram förslag till Forskningsplan och är i övrigt en beredande och rådgivande grupp till GD ÖCB i forskningsfrågor. 
  
 · 
  
 En forskningsberedande grupp vid varje FAM. Respektive grupp består av en eller flera forskningshandläggare inom myndig- heten, eventuella representanter från underställda organ och berörda sidoordnade myndigheter. Vidare bör ingå repre- sentanter från berörda, långsiktiga forskningsproducenter. Ord- förande är den forskningsansvariga på myndigheten. Gruppen tar fram underlag till forskningsplanen och följer forsknings- producenternas uppdrag. Gruppen är rådgivande åt myndig- hetschefen samt ger underlag till PgFCT. 
  
 · 
  
 Varje myndighet inom civilt försvar lägger ut årliga (ev. fler- åriga beställningar) av forskning inom ramen för de riktlinjer som har fastställts i de gemensamma styrdokumenten. 
  
 4.5 
  
 Strategiska kompetenser 
  
 4.5.1 
  
 Sammanfattning 
  
 För kompetenser, som betecknas som strategiska, bör staten axla ett särskilt ansvar. Det innebär bl.a. att staten bör ange vilka organ, som skall ha ansvar för kompetensutveckling och att tillse att finansieringen av aktuella kompetensområden vid behov säkerställs genom särskilt riktade insatser. 
  
 104  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.5.2 
  
 Bakgrund och slutsatser 
  
 I avsnitt 3.3 har redovisats den nuvarande uppfattningen om vad som skall räknas in i och påverka behovet av strategiska kompe- tenser. En särskild utredning granskar för närvarande området och kommer att redovisa sina förslag senare denna höst. 
 Innan detta översynsarbete har slutförts är det svårt att preci sera hur en framtida försvarsforskningsorganisation i detalj bör vara utformad. Till detta skall läggas den splittrade bild som för närvarande uppvisas för det civila försvaret. 
 De viktigaste civila myndigheterna inom totalförsvaret hänförs till funktioner. Med funktion avses en samhällssektor som i krig är av särskild betydelse för totalförsvaret. Med funktionsansvarig myndighet avses en myndighet som har ansvaret för samordning inom en funktion. Av beredskapsförordningen (1993:242) framgår vilka myndigheter som är funktionsansvariga och de myndigheter som har uppgifter inom resp funktion. Det framgår också vilka myndigheter som är beredskapsmyndigheter, dvs. de som har stor betydelse för totalförsvaret. 
 Sammantaget finns det flera tiotal myndigheter som är angivna i beredskapsförordningen. Om även det militära försvarets viktiga kompetenscentra och myndigheter, som huvudsakligen ger stöd åt Försvarsmakten, medräknas ökar antalet med ytterligare något tiotal. Självklart har alla dessa myndigheter utifrån sina verksam- hetsområden olika syn på vad som bör räknas till de nationella strategiska kompetenserna. 
 Försvarsforskningsutredningen bedömer att den totalförsvars- inriktade forskningsorganisationen kommer att ha två principiellt olika drivkrafter. Den ena är det kundstyrda forskningsbehov som tillgodoses på uppdrag av myndigheter, industrier, utländska beställare m.fl. Den andra är den särskilda forskning som sker främst på statsmakternas uppdrag för att säkerställa eller utveckla kompetenser av nationell betydelse och som inte tillgodoses genom den kundstyrda uppdragsforskningen. 
 Viktig forskningskompetens för totalförsvaret kommer att finnas hos både statliga och privata aktörer, men särskilt för kom petenser som betecknas som strategiska bör staten axla ett särskilt ansvar. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 105 
  
 Det innebär bl.a. att staten bör ange vilka organ, främst statliga, som skall ha ansvar för kompetensområdet och att finan sieringen av aktuella kompetensområden bör ske med särskilt rik tade insatser. Sambandet kan översiktligt beskrivas med följande bild: 
  
 Nationella forskningsorgan 
 Regeringen 
 Totalförsvarets forskningsinstitutitioner 
 Strategisk totalförsvarsforskning 
 Kompetenscentra 
  
 SoS SRV FMV FFA 
  
 FOA FHS SkyddS 
  
 Forskningsområden (exempel) 
 Säkpolitik  
 -Strategisk, 
  operativ, taktisk 
 Ledningssystem - MSI, metodik, teknik 
 Vapenverkan 
 Flyg- och rymdteknik 
 Styr- och reglerteknik 
 Skydd och räddningsteknik 
 NBC 
 Modellering,simulering 
 Materialteknik 
  
 och samarbetspartners 
  
 Utländska 
  
 beställare 
  
 Kundstyrd totalförsvarforskning 
  
 Totalförsvarsmynd. 
  
 Svensk försvarsindustri 
  
 106  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.6 
  
 Gemensamma stödfunktioner och rutiner inom försvarsforskningen 
  
 4.6.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Samordning över myndighetsgränser och kostnadseffektivare rutiner i kombination med ett mer affärsmässigt agerande i främst upphandlingsskedet bedöms vara nyckeln till avsevärt lägre kostnader på kort och lång sikt. 
  
 4.6.2 
  
 Utredningen Försvarsfamiljen 
  
 Fokuseringen på ekonomiadministrativa instruktioner och kontrollen av dessas efterlevnad har länge prioriterats inom den statliga myndighetssfären. Affärsmässighet och kostnadsmedvetande har ägnats betydligt mindre uppmärksamhet, trots att här finns de verkliga, och samtidigt lättfångade möjligheterna till kostnads- besparingar. 
 Under det senaste året har överbefälhavaren initierat ett sam- ordnings- och rationaliseringsprojekt avseende de administrativa stödfunktionerna inom Försvarsmaktens enheter och vissa övriga försvarsmyndigheter som är lokaliserade i Stockholmsområdet. Projektet går under namnet Försvarsfamiljen. 
 I arbetet deltar representanter för Försvarsmakten, FFA, FHS, FMV, FOA och FRA. Projektet granskar för närvarande följande verksamhetsområden: 
  
 · 
  
 bevakning/säkerhet 
  
 · 
  
 biblioteksverksamhet 
  
 · 
  
 byggnads- och fastighetsfrågor 
  
 · 
  
 inköpsverksamhet 
  
 · 
  
 resehantering 
  
 · 
  
 telekommunikationer 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 107 
  
 Parallellt diskuteras också möjligheter att lägga ut vissa administ- rativa stödfunktioner till externa underleverantörer (s.k. out- sourcing). Även effektivisering av administrativa stödsystem för t.ex. ekonomiuppföljning och reseadministration finns med på dagordningen. 
 En första avrapportering till ÖB av utredningen Försvars- familjens arbete har skett i augusti i år. Redan nu kan konstateras att omfattande besparingar kan och bör åstadkommas genom aktiv samordning och effektivisering av ett antal administrativa funk- tioner inom och mellan samtliga berörda försvarsmyndigheter. Inom t.ex. resehanteringen finns genom viss samordning och kost- nadseffektivare reseregler uppskattade besparingspotentialer i storleksordningen  
 50–100 
  mkr per år utan att resenärerna drabbas. För inköpsverksamheten och fastighetsområdet torde sannolikt än större vinster finnas att hämta på en administrativ samordning mellan de aktuella myndigheterna, även om resultatet av arbetet inom dessa sakområden i dagsläget inte fullt ut kan överblickas. 
 Samordning över myndighetsgränser och kostnadseffektivare rutiner parat med ett mer affärsmässigt agerande i främst upp- handlingsskedet bedöms vara nyckeln till avsevärt lägre kostnader – på kort och lång sikt – för samtliga myndigheter inom Försvars- familjen. 
 Om det fortsatta arbetet inom utredningen Försvarsfamiljen leder fram till beslut om en större samordning mellan myndigheter i Stockholmsområdet bör detta ge avsevärt större vinster än enbart en samordning mellan enstaka myndigheter. Arbetet inom För- svarsfamiljen bör därför beaktas vid utformningen av en ny orga- nisation för totalförsvarsforskningen. 
  
 108  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.7 
  
 Totalförsvarets försörjning med kompetens för forskning, utveckling och utbildning 
  
 4.7.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Målet bör vara att få ett kontinuerligt och bra kunskapsflöde från universitet och högskolor till totalförsvarets tillämpnings områden och att omvänt sprida kännedom om totalförsvarets verksamhet och behov. En utvidgning av det nuvarande systemet där försvarsforskningsorganisationerna, universiteten och högskolorna gemensamt utnyttjar varandras kompetenser för forskning och utbildning är önskvärd. 
  
 4.7.2 
  
 Bakgrund och slutsatser 
  
 För totalförsvarets myndigheter och försvarsindustri är den bas som universitet och högskolor utgör för kunskap och utveckling inom många olika ämnesområden synnerligen betydelsefull. Fram för allt är det av stor vikt att universiteten och högskolorna kan förse försvarssektorn med såväl grundutbildad som forskarutbildad personal. Det är också väsentligt att tillvarata den forskning och utveckling, som bedrivs vid universiteten och högskolorna inom intressanta områden och där forskningen har god internationell standard. Därutöver bör universiteten och högskolorna kunna bidra med olika former av insatser inom forskning och utbildning samt uppdragsutbildning, som mer direkt riktas mot särskilt angivna delar av försvarssektorn eller för målinriktade tillämpningar i avgränsade projekt. 
 Under senare år har utvecklingen gått åt detta håll. Ett ännu mer utökat och vittförgrenat nätverk inom och över traditionella grän ser för kunskapsområden av betydelse för totalförsvaret bör efter- strävas. Målet bör vara att få ett kontinuerligt och bra kunskaps- flöde från universitet och högskolor till totalförsvarets tillämp- 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 109 
  
 ningsområden och att omvänt sprida kännedom om totalförsvarets verksamhet och behov. 
 Inom nätverken bör en fokusering ske på långsiktiga insatser inom för totalförsvaret viktiga områden men också mera kortsik tiga och begränsade problem bör kunna hanteras. En utvidgning av det nuvarande systemet där försvarsforskningsorganisationerna, universiteten och högskolorna gemensamt utnyttjar varandras kompetenser för forskning och utbildning är önskvärd. Även i detta sammanhang borde en utveckling av nätverksstrukturen kunna underlätta en utveckling som är önskvärd i ett nationellt perspektiv. Ytterligare synergieffekter borde kunna nås om nätverken bidrar till kompetensutveckling och kompetensförsörjning inom företags- sfären. I detta sammanhang vill utredningen särskilt framhålla att det inte enbart handlar om nätverk inom teknologiska områden. Det är minst lika viktigt för totalförsvarets utveckling att nätverken fungerar inom t.ex. de  
 medicinskt-biologiska, 
  beteendevetenskapliga och samhällsvetenskapliga områdena. 
  
 4.8 
  
 Besparings- och synergieffekter 
  
 4.8.1 
  
 Sammanfattning 
  
 En utveckling mot kompetensgrupper i väl fungerande nätverk och en  
 FoT-process, 
  som ger en ökad grad av överblick och koordinering, bör kunna ge påtagliga synergieffekter redan i nuvarande myndighetsstruktur. Om sådana kompetensgrupper, särskilt de som arbetar inom de strategiskt viktiga forsknings- områdena, förs samman i en ny myndighet kan dessa synergi- effekter öka. Även en gemensam myndighetsledning och admi- nistration bör åtminstone på sikt kunna åstadkomma både synergi- och rationaliseringseffekter. 
  
 110  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.8.2 
  
 Synergieffekter 
  
 Enligt kommittédirektivet skall utredningen redovisa vilka syner- gieffekter och rationaliseringsvinster som kan uppnås genom en sammanslagning av FFA och FOA. 
 Den nödvändiga nationella kompetensförsörjningen är i hög grad beroende av den grund- och forskarutbildning som genomförs vid högskolorna och av den efterfrågan som finns på det nationella och internationella planet. Med den konkurrenssituation som utvecklas inom hela försvarsmaterielomådet, inte minst inom den flygtekniska delen, är sannolikt en fördjupad samverkan på det nationella planet och mellan de europeiska forskningsinstituten av mycket stor betydelse för möjligheterna att behålla de strategiskt viktiga kompetenserna inom landet. 
 En större grad av integration mellan FFA, FOA och eventuellt sådana delar av flygrelaterade verksamhetsområden vid FMV, som inte ingår i myndighetens kärnverksamhet, torde mot den bak- grunden vara önskvärd. En sådan utveckling torde också öka för- utsättningarna för att även framgent ge ett effektivt stöd till För- svarsmakten och Försvarets materielverk i deras utveckling, upp- handling och vidmakthållande av kvalificerade materielsystem, främst flygsystem. En bredare forsknings- och teknikutvecklings- organisation inom ramen för en ny, sammanslagen myndighet bör också ha förutsättningar att stödja en fortsatt industriell verksam het i landet och bli en kraftfull aktör i framtida internationell sam- verkan. 
 En eventuell sammanslagning mellan FFA och FOA måste göras så att den pågående europeiska processen och Sveriges medverkan inte påverkas i negativ grad. Regeringens direktiv till utredningen att bevara det ekonomiska värde som ligger i de väl etablerade namnen FFA och FOA bör ses i detta sammanhang. Att helt bryta sönder nuvarande struktur är inte välbetänkt och det skulle knappast skapa bättre förutsättningar att exempelvis koordi nera den nationella flygtekniska forskningen på kort och medellång sikt. Vid en sammanslagning bör åtminstone namnen på sådana enheter som har ett stort internationellt kontaktbehov bevaras inom ramen för den nya myndigheten. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 111 
  
 Försvarsforskningsutredningen kan, mot bakgrund av den snabba tekniska utvecklingen, konstatera att moderna försvarssys- tem blir allt mer komplexa. Tekniken kring själva plattformen spelar fortfarande en viktig roll, men sambandet med sensorer, telekrigutrustning, funktioner rörande  
 människa-system-inter 
  aktion (MSI) samt vapen blir allt mer väsentligt. För att få ett optimalt försvarssystem måste dessa olika delsystem och funktio ner balanseras mot varandra. Det totala systemets verkan bör även kunna värderas mot olika hot i realistiska scenarier. 
 Utvecklingstendenserna visar att sensorer, vapenverkan, led- ningssystem m.m. får en alltmer ökande betydelse inom de för- svarsrelaterade områdena. Det gäller inte minst på de försvars- inriktade delarna av flyg- och rymdområdet inklusive utveckling och anskaffning av robotsystem och obemannade farkoster, s.k. UAV- system. 
 Mot den bakgrunden blir flyg- och rymdindustrin i växande grad ett systemhus, något som redan återspeglas i bl.a. Saab:s framtidsvision. Det kan därför av rationella skäl hävdas, att det inte finns anledning att särskilt skilja ut flyg- och rymdteknik- forskningen och behandla den som ett speciellt, avskilt kompe- tensområde. Å andra sidan pågår ett arbete inom det europeiska rymd- och flygområdet som syftar till att bevara och utveckla en allsidig, kompetent och livskraftig flyg- och rymdkompetens i Europa. Saab avser att tillsammans med BAe bli en viktig del av den europeiska flygindustrin och FFA:s samverkansavtal med övriga europeiska flygforskningsinstitut öppnar möjligheter till ökat samarbete och integration inom flygteknikområdet i vid mening. 
 Det är därför viktigt att i framtiden hålla samman landets flyg- tekniska  
 FoT-verksamhet 
  och anpassa den till de samverkans- mönster som utvecklas internationellt. Det nationella flygtekniska forskningsprogrammet (NFFP) bör av det skälet hållas levande och vara (en del av) det framtida nätverket för flyg- och rymdteknik. 
 Med den utveckling mot systemhus som har berörts ovan bedöms det vara en rimlig slutsats att samarbete inom specifika teknik- och kompetensområden mellan enskilda forskare eller mindre forskargrupper inte längre är tillfyllest. Ett samarbete på 
  
 112  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 system- eller delsystemnivå bedöms bli nödvändigt och det kräver i sin tur en bredare samverkan över flera kompetensområdes gränser. 
 Generellt gäller att FFA:s kompetens är koncentrerad mot de flygtekniskt inriktade kompetensområdena såsom aerodynamik, strukturteknik, flygsystemkunnande och akustik. FOA:s kompe- tensprofil är bredare och täcker de flesta andra kompetenser som är relevanta för främst det militära försvaret såsom sensorteknik, vapenteknik, telekrig, ledning m.m. Det finns emellertid också områden där FFA och FOA var för sig upprätthåller en likartad kompetens inom respektive myndighet. Sådana områden är bl.a.  
 människa-system-interaktion, 
  modellering och simulering inom många olika tillämpningsområden och på olika nivåer, signatur- anpassningsteknik samt avancerade fysikaliska beräkningar. Vissa forskningsgruppers storlek bedöms ligga nära den gräns där en kritisk nivå underskrids. Härutöver finns inom både FFA och FOA ett antal mindre verksamheter, som skulle kunna få en stabilare bas om det skedde ett närmande till andra närbesläktade verksamhets- områden. 
 Om bedömningen av möjliga synergieffekter mellan kompe- tensgrupper begränsas till enbart FOA och FFA är det främst inom områdena Modellering och simulering,  
 MSI-verksamhet 
  samt sig- naturanpassningsteknik som positiva effekter skulle kunna uppnås genom ett fördjupat samarbete eller koncentration. Om bedöm- ningen av möjliga synergieffekter kring flygteknik i vid mening vidgas till att omfatta även de delar av FMV som har till uppgift att arbeta med och tillhandahålla kompetens inom området torde större synergieffekter kunna uppnås. Innan en genomarbetad bedömning kan göras bör FMV:s nya inriktning mot tydliga kärn verksamheter och därav föranledd organisationsändring granskas ingående. Detta bör enligt utredningens uppfattning vara en upp gift för en organisationskommitté som skall förbereda en eventuell övergång till en ny forskningsmyndighet. 
 Vid en eventuell sammanslagning bör hänsyn tas till att upp- drags- och kundstrukturen för FOA och FFA skiljer sig åt i vissa avseenden. FOA är mer inriktad mot stöd till totalförsvarsmyndig- heterna än till inhemska och utländska försvarssystemleverantörer. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 113 
  
 FFA däremot genomför en väsentlig del av verksamheten i nära samverkan med eller på uppdrag av flygindustrin. FFA har dess- utom många uppdrag från utländsk flyg- och rymdindustri samt från svenska intressenter utanför försvarssektorn medan FOA i allt väsentligt är direkt eller indirekt finansierat av statliga anslags- medel. De forskningsinsatser som FOA gör avseende konkreta materielprojekt är oftast resultat av den beställningsverksamhet som FMV genomför på uppdrag av huvudkunderna och då främst Försvarsmakten. 
 Regeringen har den 23 juni 1999 uppdragit åt FMV att i samråd med Försvarsmakten, FFA, FOA och ÖCB föreslå omfattning, inriktning och organisatorisk tillhörighet för strategiska kompeten- ser för totalförsvarets behov. Det gäller bl.a. kompetenser inom FFA:s och FOA:s verksamhetsområden. Den utredningen kan kanske komma att föreslå att i vissa fall all kompetens för en verk- samhet förläggs till FOA, i andra fall till FFA. 
 Även ett annat regeringsuppdrag till FMV avseende behovet av provningsresurser för Försvarsmakten kan komma att påverka FFA och FOA. Den utredningen har till uppgift att lämna förslag om hur och var provningskompetensen och provningsresurserna för Försvarsmaktens behov bör organiseras. 
 En utveckling mot sammanhållna och förstärkta nätverk för respektive kompetensområde bör utgöra en grund för en ny forsk- ningsorganisation. En annan grund bör vara att ett antal kompe- tensgrupper vidmakthålls och utvecklas i syfte att stödja alla delar av förbandens livscykel från forskning och studier via utveckling, anskaffning och drift. En sådan övergripande organisationsstruktur för totalförsvarsforskningen kommer enligt utredningens uppfatt- ning att få stora möjligheter att dels förbättra och stärka teknik- och kunskapsöverföringen mellan de olika stegen i ett förbands livscykel dels säkerställa att kunskaper och teknik överförs och utnyttjas över myndighetsgränserna. 
 Ett antal livskraftiga kompetensgrupper som arbetar inom ramen för aktiva nätverk för respektive kompetensområde bör enligt Försvarsforskningsutredningens bedömning kunna ge påtagliga synergieffekter redan i nuvarande myndighetsstruktur. På sikt kan 
  
 114  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 dessa synergieffekter öka om sådana kompetens grupper, särskilt de som arbetar inom de strategiskt viktiga forskningsområdena, förs samman i en ny myndighet. Även en gemen sam myndighetsledning och administration bör åtminstone på sikt kunna åstadkomma både synergi- och rationaliseringseffekter. 
 Sammanhanget mellan kompetensgrupper, kompetensområden och nätverk kan övergripande illustreras med följande bild: 
 Nätverk 
 Kompetensområde 
 Kompetensgrupp Kompetensgrupp 
  
 Forskare 
  
 Forskare 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 115 
  
 På grund av de osäkerheter som alltjämt råder kring de förslag som andra utredningar kommer att lämna inom kort och som bl.a. rör omfattning, ansvar och lokalisering av strategiska kompetenser, provningsresursernas dimensionering och placering samt admini- strativa förändringar rörande flertalet försvarsmyndigheter i Stockholmsområdet har det inte varit möjligt att på nuvarande sta- dium av utredningsarbetet göra några detaljerade ekonomiska bedömningar av eller kalkyler över de synergi- och rationalise- ringseffekter som bedöms uppkomma. 
 En grov bedömning har emellertid gjorts som visar att det på längre sikt uppstår besparings- och synergieffekter om de nuva- rande åtskilda forskningsorganisationerna FFA och FOA inordnas i en gemensam myndighetsstruktur. De största och snabbaste vinsterna torde emellertid kunna uppkomma genom den utveckling av väl fungerande nätverk som utredningen förordar och en FoT- process, som ger en ökad grad av överblick och koordinering. 
 Ekonomiska beräkningar med större grad av säkerhet kan göras först, då personalsammansättning och lokalisering av olika kom- petensgrupper och kompetensområden har bestämts. Sådana beräkningar bör således göras om regeringen beslutar att inrätta en ny myndighet. Som en grund för beräkningarna bör regeringen också ta ställning till övriga utredningars förslag som påverkar genomförandet. Beräkningarna bör kunna bli ett viktigt ingångs- värde för en framtida utvärdering av en organisationsförändring. 
  
 4.8.3 
  
 Administrativa samordnings- och rationaliseringseffekter 
  
 Myndigheternas administrativa stödresurser i form av personal och system bör granskas åtskilt från de kärnverksamheter som de skall betjäna. Sådana stödresurser avser i huvudsak arbetsområdena 
  
 · 
  
 verksledning med sekretariat 
  
 · 
  
 ekonomiadministration 
  
 · 
  
 personaladministration 
  
 · 
  
 controller/kvalitetssäkring 
  
 116  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 · 
  
 bibliotek 
  
 · 
  
 IT-stöd 
  
 · 
  
 juridik 
  
 · 
  
 fastigheter/lokaler 
  
 · 
  
 reception/televäxel 
  
 · 
  
 transporter 
  
 De gemensamma stödfunktionerna vid FOA är efterfrågestyrda och interndebitering tillämpas. Forskningsavdelningarna och verks- chefen med stab är beställare som vid årliga förhandlingar avropar tjänster från Förvaltningsavdelningen. Överenskommelserna reg- leras i serviceavtal, som kan omförhandlas vid större förändringar under året. Stödet dimensioneras således utifrån de av forsknings- organisationen valda ambitionsnivåerna samt av antalet lokaliseringsplatser. 
 Stödfunktionerna vid FFA dimensioneras av myndighetsled- ningen i samband med det årliga arbetet med budget och verksam- hetsplan. Dimensioneringen är styrd av dels myndighetens total- ekonomiska läge, dels en strävan att undvika onödigt administra tivt arbete inom de tekniska enheterna i kombination med en kost- nadsmässigt rimlig administrativ servicegrad mot dessa enheter. Internfakturering mot de tekniska enheterna av de administrativa tjänsterna förekommer inte annat än om sådana tjänster direkt kan vidarefaktureras extern kund. Schablonmässig fördelning på de tekniska enheterna av kostnaderna för de administrativa stödfunk- tionernas kostnader görs inte heller av det skälet, att de tekniska enheterna enbart skall behöva ta ansvar för sådana kostnader, som man inom enheten själv kan och upplever sig kunna påverka. 
 Såväl FFA som FOA har under senare år gjort kraftiga ned- skärningar inom de administrativa personalkategorierna i kombi- nation med metod- och systemanpassningar. Båda myndigheterna anser sig i fråga om administrativa stödfunktioner i stort sett ha eliminerat tidigare redundans. Både FFA och FOA hävdar att myndigheternas resp. administrativa stödfunktioner nu är kost- nadseffektivt väl dimensionerade. 
 Om de administrativa stödfunktionerna hos FFA och FOA verkligen är optimalt avvägda, torde en sammanslagning av myn- 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 117 
  
 digheterna inte få en särskilt omfattande numerär besparingseffekt på dessa funktioner. Ett visst antal befattningshavare kommer dock sannolikt att bli övertaliga, särskilt om moderna administrativa system och rutiner implementeras i verksamheten och en samloka- lisering av myndigheterna kommer till stånd. Vissa neddragningar torde dock kunna komma att aktualiseras, även om myndigheterna inte slås samman. 
 Besparingseffekter torde uppnås genom en omorientering av bl.a. myndigheternas administration mot affärsmässighet. Exem- pelvis bör bl.a. upphandling av resor,  
 IT-tjänster, 
  lokal- och fastig- hetstjänster och vissa andra slag av tjänster och förnödenheter kunna effektiviseras och större press sättas på externa leverantörer. Ett stort ansvar bör här läggas på en eventuell ny myndighets- ledning och de administrativa funktionerna, så att kostnadsmed- vetande och ansvarstagande för myndighetens ekonomi snabbt kan tränga ut i hela organisationen. 
 De sammanlagda administrativa resurserna i FFA och FOA uppgår till knappt 200 årsarbetskrafter. FFA:s personella resurser för administration uppgår till cirka 33 årsarbetskrafter. FOA:s administration omfattar totalt cirka 163 årsarbetskrafter, varav drygt 76 i Ursvik/Tegeluddsvägen, 30 i Grindsjön/Märsta, 39 i Linköping och drygt 17 i Umeå. Cirka 45 av årsarbetskrafterna i Ursvik svarar för administrativa uppgifter som omfattar FOA:s samtliga anläggningar. 
 En samlokalisering av FFA och delar av FOA i för verksam- heten anpassade lokaler, oavsett denna sker till Bromma eller till lämplig plats i anslutning till exempelvis KTH, bör i sig medföra förutsättningar för administrativ utveckling och effektivisering av service och stöd till kärnverksamheten. På vilket sätt möjligheterna till en mer kostnadseffektiv administration skall tas till vara blir en uppgift för den nya myndighetsledningen att avgöra. 
 En sammanslagning av myndigheterna leder till behov av endast en styrelse och en myndighetschef. Verksledning och till denna knutna stabsfunktioner kan således minska något jämfört med dagens situation. 
  
 118  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Beträffande FFA:s administrativa funktioner och motsvarande inom FOA:s Förvaltningsavdelning bör en sammanslagning kunna ge möjligheter till en rationalisering. Exakt vilka administrativa delfunktioner som kan komma att beröras kan avgöras först efter en noggrannare genomgång av de olika delfunktionerna och konstaterade dubbleringar. Bedömd rationaliseringspotential för alla försvarsmyndigheter i Storstockholmsområdet med anledning av utredningen Försvarsfamiljen bör beaktas i detta sammanhang. 
  
 4.9 
  
 Alternativa organisatoriska lösningar 
  
 4.9.1 
  
 Styrande utgångspunkter 
  
 Ansvarsprincipen – den som ansvarar för en verksamhet i fred behåller ansvaret vid höjd beredskap och krig – är ett rättesnöre för uppgifts- och rollfördelningen inom totalförsvaret. Därför måste organisationen för den framtida totalförsvarsforskning utformas med utgångspunkt i att många myndigheter och funktionsföre- trädare bedriver verksamhet som var för sig och tillsammans läg ger grunden för ett robust och effektivt totalförsvar med en anpas sad beredskap för alla de uppgifter som kan behöva lösas i ett kortare och längre tidsperspektiv. Detta innebär i sin tur att många av totalförsvarets aktörer kommer att ha behov av studier och forskning inom sina resp ansvarsområden. Dessa behov behöver inte alltid ha uppstått ur totalförsvarsuppgiften men oftast behöver hänsyn tas till denna då studier och forskning bedrivs, då nya lös- ningar utformas eller när resursfördelning beslutas. 
  
 4.9.2 
  
 Samordning mellan militärt och civilt försvar 
  
 Försvarsforskningsutredningen diskuterar i tidigare avsnitt behovet av en samordningsfunktion under regeringen och har kommit till slutsatsen att en sådan behövs. Den bör vara rådgivare åt rege ringen 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 119 
  
 i forskningsfrågor rörande totalförsvaret och ges i uppgift att bereda frågor rörande: 
  
 · 
  
 initiering, stimulering och styrning av forskning som är ange- lägen ur ett totalförsvarsperspektiv i syfte att vidmakthålla och utveckla den nationella kompetensen för vetenskaplig forskning inom områden som är av strategisk betydelse för totalförsvars- sektorn, 
  
 · 
  
 utveckling och administration på övergripande nivå av det nationella nätverket för totalförsvarets forskningsenheter, 
  
 · 
  
 utveckling inom den internationella försvarsforskningen samt inriktning och samordning av de svenska insatserna inom området, 
  
 · 
  
 kunskapsspridning kring forskningen och dess resultat inklusive kontaktfrämjande åtgärder mellan forskare, myndigheter, organisationer och företag, 
  
 · 
  
 myndighetsövergripande samordning av verksamhet inklusive fördelning av anslagsmedel avseende främst kompetensutveck- ling och strategisk forskning för totalförsvaret, 
  
 · 
  
 samverkan mellan berörda forskningsfinansiärer inklusive för- delning av medel för anskaffning och drift av forskningsutrust- ning av strategisk karaktär, 
  
 · 
  
 uppföljning och värdering av effekterna av genomförda forsk- ningsinsatser. 
  
 Det finns skäl som talar för att ge den diskuterade samordnings- funktionen status som central myndighet för försvarsforskningen. Genom en myndighetsinstruktion skulle dess ansvar och befogen- heter kunna regleras så att ägarens/statens behov blev tillgodosedda. Enligt svensk förvaltningstradition innebär emellertid en ställning som myndighet att regeringen överlämnar vissa befogen heter till myndigheten. I detta fall skulle det kunna undergräva regeringens direkta inflytande över andra myndigheter, som bedriver försvarsforskning. Detta kan i sin tur innebära oklara gräns- dragningar avseende ansvar, befogenheter och det direkta infly- tandet över berörda forskningsmyndigheters verksamhet. 
  
 120  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Ett annat alternativ kan vara att göra samordningsfunktionen till en del av regeringskansliet eftersom det finns många departement som kommer att bli berörda av de ställningstaganden som görs av samordningsfunktionen. Därmed skulle Statsrådsberedningen kunna övervägas som huvudman. Å andra sidan har redan för svars- ministern en samordningsroll gentemot totalförsvaret och Försvars- departementet borde därför vara den naturliga hemvisten. Eftersom några departement har ett ansvar för flera myndigheter med starkt inflytande på viktiga totalförsvarsområden bör de kunna knytas till samordningsfunktionen på lämpligt sätt oavsett om Statsråds- beredningen eller Försvarsdepartementet fungerar som huvudman. 
 Eftersom totalförsvarsverksamheten spänner över en så stor del av samhället bör samordningsfunktionen ha en bred vetenskaplig kompetens liksom en ingående kunskap om totalförsvaret. En samordningsfunktion med fast anställda medarbetare i regerings- kansliet skulle kunna innebära att en stor enhet behöver tillskapas. En sådan skulle dessutom riskera att efter en viss tid förlora den direkta kontakten med de forskningsföreträdare som finns i de olika organisationsenheterna och nätverken på central, regional och lokal nivå. Av det skälet är det att föredra att ha en liten kärna knuten till regeringskansliet som i sin tur knyter till sig företrädare för de nationella och internationella nätverk som finns inom forsknings- världen. 
 Utredningen har under sina diskussioner funnit att en funktion som chief scientist borde inrättas i regeringskansliet och vid vissa särskilt forsknings- och teknikintensiva myndigheter som har stor betydelse för totalförsvaret. För regeringskansliets del skulle en sådan befattning med fördel kunna förenas med rollen som sam- ordningsansvarig för totalförsvarsforskningen. Befattningen som chief scientist för totalförsvaret kräver ett stort mått av anseende i forskarvärlden och i totalförsvarsfamiljen. Ett omfattande kontakt- nät och ett stort mått av kreativitet, vidsyn och samarbetsförmåga torde också vara nödvändiga förutsättningar för att nå framgång. 
 De totalförsvarsmyndigheter som redan har en samordnande funktion under regeringen torde också ha behov av en vetenskapligt och organisatoriskt väl ansedd befattningshavare som på respektive 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 121 
  
 myndighet kan ges rollen som chief scientist. En sådan befattning finns redan inrättad vid FMV. Vid FHS kan uppgiften för när- varande anses ligga på prorektor. Utredningen rekommenderar att motsvarande befattningar inrättas vid För svarsmakten och ÖCB. 
 Regeringskansliets samordnare av totalförsvarets forskning skulle därmed kunna bygga det föreslagna Forum för Total- försvarsforskning kring en kärna som består av företrädare för huvudkunderna (FM och ÖCB) och de forskningsmyndigheter som har en huvudsaklig inriktning mot försvarssektorn. 
 Denna samarbetsstruktur kan översiktligt illustreras på följande sätt. 
  
 122  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Samordning och styrning av totalförsvarets kompetensförsörjning 
 Försvarsdepartementet 
 Forum för Totalörsvarsforskning (FFF) 
 CS (Fö) + CS övr.mynd. + ? 
  
 FM 
  
 ÖCB 
  
 CS 
  
 CS 
  
 FoT- 
  
 TNK 
  
 proc. 
  
 TFI 
  
 FMV 
  
 CS 
  
 CS 
  
 4.9.3 
  
 Säkerhetspolitisk forskning 
  
 På myndighetsnivå skall utredningen enligt direktiven föreslå hur en sammanslagning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtek niska försöksanstalten skulle kunna ske men också analysera gränsytor och rollfördelning mellan berörda myndigheter inom områdena säkerhetspolitisk forskning och  
 NBC-forskning. 
  
 Den verksamhet vid främst FOA och FHS som är inriktad på säkerhetspolitik har en delvis skild profil. FOA har sin främsta roll 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 123 
  
 som en viktig rådgivare till regering och myndigheter i säkerhets- politiska frågor, medan FHS främsta uppgift är utbildning även om rådgivningsrollen också har stor betydelse. Som en generell slutsats har utredningen funnit att det finns ett stort värde i att regeringen har flera skilda organisationer och grupper som bidrar med kun- skaper och synpunkter på den säkerhetspolitiska utvecklingen utifrån olika infallsvinklar. 
 Vid FOA arbetar de forskare som är knutna till denna verksam- het med frågor som översiktligt kan beskrivas som vilken inverkan tekniska och ekonomiska aspekter har på säkerhetspolitiken. FHS har däremot sin utgångspunkt i kraven på utbildning av totalför- svarets chefer och ett humanvetenskapligt perspektiv. Givetvis har de båda myndigheterna nytta av varandras forskningsresultat och den kompetens som resp organisation innehåller. Det finns emel- lertid behov av att ta till vara även andra nationella och internatio- nella forskningsresultat och att utnyttja de skilda nätverk som finns. Exempel på detta är det samarbete som sker med universitet och högskolor, systemet med adjungerade professorer, doktorand- utbildning och kursutbud som tillgodoser såväl civila som militära behov. 
 Det säkerhetspolitiska området är mycket omfattande och spänner över många samhällsverksamheter såväl i sak som geogra- fiskt. För båda myndigheterna och deras uppdragsgivare är den säkerhetspolitiska kompetensen en nödvändig plattform för att kunna styra in övrig forskning mot ett övergripande försvarspoli- tiskt mål. Det finns således inga skäl att minska ambitionsnivån i den säkerhetspolitiska forskningen – snarare tvärtom. 
 Större pluralism och mångfald inom det säkerhetspolitiska forskningsområdet ger med säkerhet ett bättre beslutsunderlag än om man enbart förlitar sig på färre källor. Utredningen har därför funnit att det finns starka skäl som talar för att bibehålla nuvarande uppgiftsfördelning i stort. Alternativet att föra all säkerhetspolitisk forskning vid FOA och FHS till en gemensam organisationsenhet bör därför inte diskuteras vidare. 
  
 124  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 4.9.4 
  
 Forskning avseende  
  
 NBC-skydd 
  
 För  
 NBC-området 
  gäller att risken för medveten användning mot en motståndare inte längre är knuten enbart till krigssituationer. Nya grupper kan exempelvis i terror- eller utpressningssyfte hota med användning av sådana vapen. Till detta kommer risker för ofri- villiga utsläpp från olika nationella eller utländska anlägg ningar som arbetar med sådana material. Kunskap om verkan av och skydd mot  
 NBC-insatser 
  torde därför alltjämt tillhöra de forsk- ningsområden som har en strategisk betydelse för Sverige. 
 Det finns olika möjligheter att organisera och lokalisera den kompetens på området som bör finnas inom landet. Exempelvis finns det skäl som talar för att samla den nödvändiga kompetensen till ett fristående  
 NBC-centrum. 
  Det skulle kunna lokaliseras till Umeå, där mycket av kompetensen idag finns eller till Stockholm där mycket av den medicinska forskningen kring skydd, behandling och rehabilitering genomförs. Det finns även andra platser där det skulle kunna bli möjligt att skapa en kreativ och livskraftig forskningsverksamhet för hithörande frågor. Försvarsforsknings- utredningen har översiktligt studerat olika handlingsalternativ och har kommit till slutsatsen att det nu inte finns skäl att på tillgäng ligt underlag frångå den organisationsmodell och rollfördelning i stort som för närvarande gäller. Däremot finns det möjligheter att ytterligare förbättra samarbetet över myndighetsgränserna och att gemensamt utnyttja den tillgängliga kompetensen. Detta kan vara ett område där den föreslagna samordningsfunktionen kan spela en viktig roll. 
 Utöver den forskning som bedrivs vid FOA erfordras, som beskrivits ovan, en förstärkning av den  
 praktiskt-kliniska 
  sjuk- vårdsinriktade forskningen inom  
 NBC-området 
  i form av särskilda kunskapscentra. 
 Frågan om lokaliseringen av Totalförsvarets skyddsskola hänger samman med hur de sammantagna resurserna för  
 NBC-verksamhet 
  i Umeå utvecklas. Eftersom utredningen har kommit till slutsatsen att nuvarande  
 FOA-organisation 
  i Umeå bör bibe hållas inom en organisatorisk ram bör även SkyddS bibehålla nuvarande lokalisering. Utredningen har också prövat förutsätt ningarna att 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 125 
  
 som alternativ till nuvarande organisatoriska hemvist i Försvars- makten antingen knyta SkyddS till FHS eller till FOA. Skälen för ett  
 FHS-alternativ 
  är självfallet att båda har utbildning som sin huvuduppgift. Utbildningsverksamheten har emellertid något olika inriktning. SkyddS har visserligen inslag av akademisk utbildning i samarbete med Umeå universitet i sitt kursutbud men målgruppen ligger mer mot förbandsnivå och speciella stabsmedlemmar för främst Försvarsmaktens behov. Det gör att en organisatorisk sammanläggning med FHS bedöms vara av mindre intresse. En knytning till FOA är i så fall bättre men har nackdelen att FOA då får en utbildande roll för en del av Försvarsmaktens förband vilket egentligen inte ingår i FOA:s kärnverksamhet. Det skälet talar för att SkyddS kvarstår som en del av Försvarsmakten men med uppgifter för hela totalförsvaret. Å andra sida bedriver SkyddS prov- och försök avseende skyddsutrustning, taktisk utveckling m.m. som har påtagliga beröringspunkter med verk samhet inom FOA och FMV. 
 I den rollen finns det skäl att finna former för ett närmare sam- arbete mellan SkyddS, FOA och SRV. Räddningsverket med sina fyra räddningsskolor bör eftersträva att lägga uppdrag på både SkyddS och FOA för utbildning men också utveckling och utprov- ning av skyddsmateriel. 
  
 4.10 
  
 Värdering 
  
 4.10.1 
  
 Värderingsmodell 
  
 En viktig utgångspunkt för att finna en så optimal lösning som möjligt för en framtida försvarsforskningsorganisation är att kunna pröva olika handlingsvägar och dellösningar mot väl definierade värderingskriterier. 
 Enligt direktiven efterlyses en beskrivning av synergieffekter och rationaliseringsvinster vid en organisationsförändring. Dessa kriterier är självfallet viktiga men också sådana som beskriver statens ansvar och behov, plats i det nationella forskningspro- grammet, samverkansförutsättningar med nationella och interna- 
  
 126  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 tionella aktörer, affärsmässighet, konkurrenskraft, finansierings- former, investeringsbehov, kompetensförsörjning m.m. måste vägas in i den totala värderingen. 
 Ett stort antal kriterier har sålunda övervägts och de som bedömts viktigast har fördelats till sex olika huvudgrupper beroen de på ur vilket perspektiv värderingen görs. Syftet har varit att få en bred genomlysning av effekterna av olika förändringsalternativ och en konsekvent och enhetlig värderingsmodell. Den har utnyttjats för att pröva om möjliga förändringar leder till en bättre orga nisation och effektivare verksamhet samt för att ge vägledning inför den slutliga utformningen av hur en organisatorisk sammanläggning av FOA, FFA och eventuellt andra verksamhetsområden, som berörs av utredningen, bör göras. 
  
 4.10.2 
  
 Värderingskriterier 
  
 Kriterierna har fördelats till följande huvudgrupper även om några dem skulle kunna hänföras till flera. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 127 
  
 Värderingskriterier 
 Ägarkriterier 
 Myndighetskriterier 
 Kundkriterier 
 Samverkansparters kriterier 
 Medarbetarkriterier 
 Organisationsteoretiska kriterier 
  
 128  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 Utifrån  
 ägarens perspektiv  
 har följande parametrar ansetts vara viktiga. De har i sin tur indelats i fyra undergrupper. 
 Grupp 1 
  
 · 
  
 Internationellt intressant organisation 
  
 · 
  
 Förmåga att vidmakthålla och utveckla nationell kompetens inom viktiga forskningsområden 
  
 · 
  
 Långsiktigt stabil kunskapsorganisation med allmänt bred kompetens och hög kompetens inom stategiskt viktiga forsk- ningsområden 
  
 · 
  
 Stor rekryteringskraft på framstående forskare 
  
 · 
  
 Uttvecklingsbefrämjande för anställd personal 
  
 Grupp 2 
  
 · 
  
 Myndigheters/industriers behov av att identifiera förändringar på marknaden 
  
 · 
  
 Möjlighet att identifiera säkerhetspolitikens och totalförsvarets krav inkl. internationella insatser 
  
 · 
  
 Flexibilitet att möta sådana nya/förändrade behov 
  
 · 
  
 Säker och effektiv materielförsörjning 
  
 Grupp 3 
  
 · 
  
 Kostnadseffektivitet 
  
 · 
  
 Lämplig organisationsmodell för ägarens styrning 
  
 · 
  
 Tydlig och avgränsad vision för hela eller delar av forsknings- området 
  
 · 
  
 Tydliga och mätbara mål för verksamheten 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 129 
  
 Grupp 4 
  
 · 
  
 Del av den nationella forskningsstrategin 
  
 · 
  
 Möjlighet till sambruk av forskningsorganisationens kompetens 
  
 · 
  
 Miljöhänsyn 
  
 Från  
 myndighetsperspektiv  
 bedöms följande kriterier vara av pri- märt intresse: 
  
 · 
  
 Tydligt avgränsat ansvar och väl definierade uppgifter 
  
 · 
  
 En organisatorisk uppbyggnad och ledningsmodell som gör att verksamheten kan hänföras till väl avgränsade och styrbara verksamhetsområden 
  
 · 
  
 Styrnings- och uppföljningsmetoder som är effektiva och ade- kvata för verksamheten och som ger frihet under ansvar i förhållande till ägaren 
  
 · 
  
 Verksamheten skall kunna hänföras till reella behov och upp drag från kunder och samverkansparter 
  
 · 
  
 Väl strukturerade samarbetsformer nationellt och internationellt 
  
 · 
  
 En länk mellan grundforskning och objektsnära tillämpad forskning 
  
 · 
  
 Högt anseende i nationella och internationella forskarkretsar 
  
 Från  
 kundperspektiv  
 bedöms följande kriterier vara viktiga: 
  
 · 
  
 Forskningsresultaten skall ha hög relevans, kvalitet, trovärdig het och tillämpbarhet för såväl myndigheter som industri och andra kunder/samverkansparter 
  
 · 
  
 Resultatrapporteringen från forsknings- och provningsverk- samhet skall ske i rätt tid, i överenskommen form och till avta lat pris 
  
 · 
  
 Forskningsorganisationen skall ha en god förankring och accep- tans inom externa branschvisa forskningsenheter såväl nationellt som internationellt 
  
 130  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 För  
 samverkande parter  
 bedöms att kriterierna från att kund- perspektiv gäller även här. Därutöver tillkommer: 
  
 · 
  
 Krav på god samarbetsförmåga 
  
 · 
  
 Erkänd kompetens 
  
 · 
  
 Tydlig ansvarsfördelning inom organisationen 
  
 · 
  
 Tydlig nationell rollfördelning mellan departement, myndigheter och forskningsorgan 
  
 · 
  
 Stor kontaktyta och smidiga kontaktvägar 
  
 Ur ett  
 medarbetarperspektiv  
 bedöms följande kriterier vara vik tiga: 
  
 · 
  
 God forskningsmiljö 
  
 · 
  
 Intressanta forskningsuppdrag och övriga arbetsuppgifter 
  
 · 
  
 Professionell organisation där kompetenta medarbetare med spetskompetens ger nationellt och internationellt erkänd kon- kurrenskraft 
  
 · 
  
 Långsiktig och stabil verksamhetsinriktning 
  
 · 
  
 Verksamhetsmål och långsiktig inriktning som är kända och accepterade av medarbetarna 
  
 · 
  
 Goda förutsättningar för rekrytering och vidareutveckling av anställd personal 
  
 · 
  
 God arbetsmiljö 
  
 · 
  
 Goda relationer med kunder och samverkande parter 
  
 · 
  
 Bra stödorganisation anpassad till lokala förhållanden 
  
 Därutöver finns det ett antal kriterier som kan definieras utifrån ett  
 organisatonsteoretiskt perspektiv 
 . Dessa är: 
  
 · 
  
 Synergieffekter av en organisatorisk förändring 
  
 · 
  
 Högre effektivitet 
  
 · 
  
 Möjliga besparingar 
  
 · 
  
 Större affärsmässighet 
  
 · 
  
 Bättre konkurrenskraft 
  
 · 
  
 Minskade investeringsbehov 
  
 · 
  
 Bättre överskådlighet genom effektiva styrnings och kontroll- metoder 
  
 · 
  
 Goda förutsättningar för kunskapsöverföring 
  
 SOU 1999:110 
  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 131 
  
 · 
  
 Goda förutsättningar för kommersialisering av forsknings- resultat 
  
 De olika huvudgrupperna har även rangordnats inbördes i följande ordning: 
  
 · 
  
 Ägarperspektivet är utgångspunkten 
  
 · 
  
 Ur ägarperspektiv bör kundperspektivet vara högst prioriterat 
  
 · 
  
 Därefter bör myndighetsperspektivet samt medarbetarperspek- tivet prioriteras 
  
 · 
  
 Det organisationsteoretiska perspektivet följer därefter och slut- ligen 
  
 · 
  
 Samverkande parters perspektiv 
  
 4.10.3 
  
 Slutsatser 
  
 Utredningen har funnit att förslaget om att inrätta ett Forum för totalförsvarsforskning tillgodoser flertalet av de kriterier som är relevanta för detta organ bättre och i flera fall betydligt bättre än nuvarande ordning. 
 Beträffande en sammanslagning av de nuvarande myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten och Försvarets forsknings anstalt till en ny myndighet – Totalförsvarets forskningsinstitut – har utredningen inte funnit några omedelbara, större besparings effekter uppstår på kort sikt. Redan nu uppfyller de två skilda myndigheterna väl ett flertal väsentliga kriterier. På längre sikt visar emellertid den värdering som gjorts att en sammanslagning torde kunna leda till såväl vissa rationaliseringseffekter som påtagliga synergieffekter både internt i myndigheten och gentemot nationella och internationella samverkanspartners. 
 De övriga utredningar som pågår och som kan ha inverkan på försvarsforskningens omfattning och organisation kan komma att lämna förslag som gör att ytterligare verksamhet kan komma att föras till TFI. De kan också komma till slutsatser som gör att vissa delar av nuvarande verksamhet kan komma att föras ut ur försvars- forskningsorganisationen eller läggas ner. Innan ställning tas till 
  
 132  
 Överväganden och slutsatser ... 
  
 SOU 1999:110 
  
 sådana förslag är det enligt försvarsforskningsutredningens mening rimligt att pröva dem mot samma kriterier som har varit vägledande för de förslag som lämnas i detta betänkande. 
  
 SOU 1999:110 
  
 133 
  
 5 Rekommenderad handlingslinje 
  
 5.1 
  
 Allmänna rekommendationer 
  
 5.1.1 
  
 Hänsynstagande till andra utredningar 
  
 Försvarsforskningsutredningen har diskuterat med en del av de pågående utredningarna och några ledningar för myndigheter, organisationer och företag som överväger eller har påbörjat för- ändringar i sin organisation. På grund av att några utredningar ännu befinner sig i skeden av kunskapsuppbyggnad och överväganden har de förslag som Försvarsforskningsutredningen läm nar inte kunnat avstämmas mot andra utredningar på det sätt som vore önskvärt. Av likartade skäl har det inte heller varit möjligt att i alla stycken ta hänsyn till de organisationsförändringar som kan komma att inträffa som en följd av de förändringar som övervägs på vissa håll. 
 Om regeringen fullföljer sin inriktning att ändra i nuvarande organisation skulle frågan kunna anmälas i den till den 15 november aviserade propositionen så att ett tidigt principbeslut kan fattas av riksdagen. I så fall bör även ett på denna proposition grundat detaljerat organisationsarbete kunna inledas i syfte att en ny forsk- ningsmyndighet skall kunna inrättas under andra halvan av år 2000. Det förutsätter att ett längre remissförfarande av Försvars- forskningsutredningens betänkande inte anses erforderligt. Det förutsätter också att organisationsarbete och tidpunkter kan anpas- sas till de förslag som kommer att lämnas av övriga utredningar m.m. vilka på regeringens uppdrag behandlar frågor som har bety- delse för försvarsforskningens innehåll och omfattning. Beslut med 
  
 134  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 anledning av dessa utredningar bör i så fall inte läggas senare än första kvartalet år 2000. 
  
 5.1.2 
  
 Anpassning till en ny forskningspolitik 
  
 Försvarsforskningsutredningen har inte underlag för att ta ställning till vad det slutliga målet för de framtida organisationsförändring- arna bör vara och heller inte till hur de olika organisations enheterna i detalj bör utformas och verka. Det är emellertid ange läget att de förändringar i försvarsforskningsorganisationen som kan komma att vidtas på kort sikt och de som kan komma senare är i samklang med den nationella forskningspolitiken, med totalförsvarets forskningsbehov och med de framtida internationella samarbetsstrukturerna. Utredningens förslag om en successiv övergång till en ny organisation för försvarsforskningen har utformats även med hänsyn till detta. Syftet är att så långt möjligt kunna bibehålla handlingsfrihet att anpassa försvarsforskningens organisation och verksamhet till de övergripande nationella målen för forskningspolitiken. 
 Försvarsforskningsutredningen bedömer dock att den organisa- tionsram och den rollfördelning i stort som föreslås i det följande bör kunna ge en bättre samordning av den totalförsvarsinriktade forskningen i ett närtidsperspektiv. På längre sikt skapas förutsätt- ningar att välja en inriktning som stämmer med de övergripande säkerhetspolitiska och forskningspolitiska målen. 
 Det skulle på lång sikt kunna vara av intresse överväga mer långtgående förändringar. Tre principiellt skilda handlingsvägar bedöms då kunna vara möjliga som alternativ till den myndighets- struktur som Försvarsforskningsutredningen föreslår nämligen att tillskapa ett försvarsuniversitet, att bedriva åtminstone en del av försvarsforskningen i stiftelseform – inom ramen för redan befint- liga eller nyskapade stiftelser – eller att låta (en del av) verksam- heten bedrivas i bolagsform. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 135 
  
 5.1.3 
  
 En stegvis övergång 
  
 En utveckling av väl fungerande nätverk för försvarsforsknings- området bedöms ge påtagliga synergieffekter enligt Försvarsforsk- ningsutredningens uppfattning. Utredningen har också bedömt att de omedelbara rationaliseringsvinsterna av en organisatorisk sam- manslagning av de två nuvarande forskningsmyndigheterna Flyg- tekniska försöksanstalten och Försvarets forskningsanstalt är för- hållandevis små. På längre sikt skulle en sammanslagen organisa- tion kunna skapa bättre förutsättningar att vidmakthålla starka kompetenser inom de områden där en kvalificerad, nationell forskningskompetens bör bibehållas. 
 Åtgärder för att på regeringsnivå åstadkomma en bättre sam- ordning av den totalförsvarsinriktade forskningen bör inledas sna- rast och kunna beslutas oberoende av vilken organisationsstruktur som gäller för de forskningsorgan som är huvudsakligen inriktade mot uppgifter för totalförsvaret. 
 Utredningen anser att de åtgärder som erfordras för att skapa en ny organisationsstruktur för totalförsvarsforskningen bör genom- föras stegvis. 
  
 5.1.4 
  
 Delegerat ansvar för detaljplanering och successiv anpassning av organisationen 
  
 Statsmakterna skall ange ramar och riktlinjer för försvarsforsk- ningens mål, uppgifter, rollfördelning och resurstilldelning. Det bör inom ramen för detta ges uppdrag åt berörda myndigheters och organisationers ledningar att kontinuerligt anpassa verksamheten till en ny forskningsstruktur för totalförsvarsområdet och andra ändrade förutsättningar. 
  
 136  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 5.1.5 
  
 Namnfrågan 
  
 Enligt direktiven skall utredningen föreslå åtgärder för att skydda de ekonomiska värden som ligger i väl etablerade namn. Om rege- ringen fullföljer intentionen att slå samman de två myndigheterna FFA och FOA föreslår utredningen att de organisationsenheter som förs in i den nya myndigheten  
 får  
 fortleva med sina beteckningar så länge de är relevanta för verksamheten eller tills dess den nya myndigheten har blivit en välkänd forskningsinstitution. 
 I ett nybildat institut bör FFA:s och FOA:s nuvarande kompe- tensgrupper vara den stomme kring vilken detaljorganisationen utvecklas. Lokalisering bör främst sökas i anslutning till högsko- lor/universitet i Linköping, Storstockholmsområdet och Umeå. 
 Totalförsvarets forskningsinstitut (TFI) 
  
 FOA:s 
  
 kompetens- 
  
 grupper 
  
 FOA:s 
  
 kompetens- 
  
 i Umeå 
  
 FFA:s 
  
 grupper 
  
 kompetens- 
  
 i Stockholm 
  
 grupper 
  
 i Bromma 
  
 Myndighetsledning med 
  
 centrala stödfunktioner 
  
 i Stockholm 
  
 FOA:s 
  
 FOA:s 
  
 kompetens- 
  
 kompetens- 
  
 grupper 
  
 grupper 
  
 i Grindsjön 
  
 i 
  
 Linköping 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 137 
  
 5.1.6 
  
 Finansieringsprinciper 
  
 Finansieringen av en ny forskningsmyndighet bör enligt utredningen ske via två olika vägar. Den ena är de intäkter som kommer från den uppdragsforskning som genomförs på beställning av totalförsvarets myndigheter, försvarsindustrin samt övriga natio- nella och internationella kunder. Den andra är de anslagsmedel som staten särskilt avdelar för sådan strategisk forskning och kompetensuppbyggnad som ur ett nationellt säkerhetsperspektiv måste bevaras och utvecklas inom landet. 
 Kundstyrd forskning 
  
 Produktions- 
  
 ansvarig 
  
 Utveckling av strategiska kompetenser 
  
 Kompetens- 
  
 ansvarig 
  
 Kompetensområden 
  
 P 
  
 r 
  
 o 
  
 j 
  
 e 
  
 k 
  
 t 
  
 Kompetensgrupper 
  
 138  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 5.2 
  
 Förändringar i den nuvarande organisationen för försvarsforskning 
  
 Försvarsforskningsutredningen rekommenderar att övergången till en ny organisationsstruktur för försvarsforskningen genomförs stegvis. Om regeringen fullföljer sin inriktning att slå samman FFA och FOA till en ny myndighet anser utredningen att föränd ringen bör omfatta fem steg enligt följande övergripande skiss. 
  
 FHS 
  
 FMV 
  
 SoS 
  
 FFA 
  
 FOA 
  
 SkyddS 
  
 SRV 
  
 1. 
  
 Organisera 
  
 Forum  
 för totalförsv 
 arsforskning 
  
 Utveckla 
  
 2. 
  
 total 
 försvarets  
  
 Fo 
 T-process 
  
 Förbered sammanslagning 
  
 3. 
  
 av FFA och FOA 
  
 Organisera 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut 
  
 4. 
 delar avTotalförsvarets forskningsinstitut 
  
 5. 
  
 Anpassa 
  
 till en framtida nationell forskningspolitik 
  
 ? 
  
 ? 
  
 ? 
  
 ? 
  
 ? 
  
 Stiftelse 
  
 ? 
  
 Affärsdrivande verk 
  
 Försvarsuniversitet 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 139 
  
 Steg 1,  
 som senast bör avslutas den 30 juni 2000, innebär: 
  
 · 
  
 att ett Forum för totalförsvarsforskning (FFTF) inrättas, 
  
 · 
  
 att detta organ förestås av en samordnare av totalförsvarsinrik- tad forskning, en s.k. chief scientist, enligt internationellt språkbruk, med placering i Försvarsdepartementet, 
  
 · 
  
 att den  
  
 FoT-process 
  
 som tillämpas i det militära försvaret utvecklas att omfatta hela totalförsvaret, 
  
 · 
  
 att en befattning som chief scientist inrättas även vid Försvars- makten, ÖCB och vid FFA respektive FOA (alt. den nya forsk- ningsmyndigheten), 
  
 · 
  
 att nätverken inom FFTF etableras. 
  
 Steg 2,  
 som bör kunna inledas när propositionsförslag om en ny forskningsmyndighet för totalförsvaret lämnats till riksdagen och avslutas när riksdagen har fattat beslut i ärendet. Steg 2 innebär: 
  
 · 
  
 att en organisationskommitté tillsätts, 
  
 · 
  
 att relevanta hyres- och servicekontrakt sägs upp, 
  
 · 
  
 att styrelse nomineras, 
  
 · 
  
 att myndighetschef nomineras, 
  
 · 
  
 att aktuella förslag från andra utredningar utvärderas, 
  
 · 
  
 att verksamhetsplan utarbetas, 
  
 · 
  
 att bemanningsplan fastställs. 
  
 Steg 3,  
 som formellt skulle kunna gälla per den 30 Juni 2000 medan den faktiska sammanläggningen bör kunna vara helt genomförd den 1 januari 2001, innebär: 
  
 · 
  
 att  
 Totalförsvarets forskningsinstitut  
 (TFI) inrättas genom en sammanslagning av de nuvarande myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten och Försvarets forskningsanstalt, 
  
 · 
  
 att  
  
 en ansvarsstyrelse  
 utses för Totalförsvarets forsknings- institut och 
  
 · 
  
 att ett  
  
 vetenskapligt råd  
 utses och knyts till styrelsen och insti- tutet. 
  
 140  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 Steg 4,  
 som tidigast kan genomföras under åren  
 2001–2002, 
  inne- bär: 
  
 · 
  
 att verksamhet och intern organisation för Totalförsvarets forskningsinstituts olika delar samordnas och anpassas till de förslag som kommer att lämnas av Provningsutredningen, utredningen om strategiska kompetenser och Försvarsindustri- utredningen, 
  
 · 
  
 att FOA nuvarande etablissement i Ursvik lämnas. Lämpliga delar av TFI samlokaliseras med KTH, vid FFA:s nuvarande anläggningar i Bromma eller med andra institutioners forsk- ningsenheter som sedermera kan visa sig vara lämpliga, 
  
 · 
  
 att en samordning med den nationella forskningspolitiken för- bereds, varvid ett långsiktigt mål för försvarsforskningen fast- ställs, 
  
 · 
  
 att en revision genomförs avseende uppnådda effekter. 
  
 Steg 5,  
 som senast bör påbörjas i början av nästa mandatperiod för riksdagen, innebär: 
  
 · 
  
 att försvarsforskningsorganisationen förändras i de avseenden som blir en följd av inriktningen av den nationella forsknings- politiken, av totalförsvarets forskningsbehov och effekterna av ett utökat internationellt samarbete. 
  
 5.3 
  
 Uppgifter och organisation för Forum för totalförsvarsforskning 
  
 Totalförsvaret har behov av kunskap samt forskning, provning och utbildning inom ett stort antal kompetensområden. En del av dessa är av strategisk betydelse för totalförsvarets utveckling och vid- makthållande. En särskild utredning kommer inom kort att på regeringens uppdrag redovisa sin syn på vilka strategiska kompe- tenser som Sverige skall ha tillgång till, hur dessa skall säkerstäl las, omfattningen av dem och var de skall finnas. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 141 
  
 Försvarsforskningsutredningen vill betona vikten av att det skapas bästa möjliga förutsättningar för att dessa strategiska och andra kompetensområden skall kunna utvecklas. Det innebär forsk- ning och studier kring samt utveckling, anskaffning, implemen- tering, vidmakthållande och avveckling av förband och funktioner samt i dessa ingående delar såsom personal, materiel, anläggningar, planer m.m. Försvarsforskningsutredningen föreslår att en modell med sammanhållna nätverk för resp. kompetens område skapas. 
 Nationella nätverk 
 TNK 
  
 Univ. 
  
 Ind. 
  
 KG 
  
 KG 
  
 Mynd. KG 
  
  U 
 tl.  
 KG 
  
 ? 
 Totalförsvarets nationella kompetensbehov 
 Dessa nätverk bör knytas samman  
 i  
 en övergripande samarbets- struktur – Forum för totalförsvarsforskning, (FFTF). En särskild tjänsteman –  
 totalförsvarets chief scientist  
 – föreslås bli utsedd som ordförande i detta forum och samtidigt ges ansvaret för att i regeringskansliet samordna den totalförsvarsinriktade forskningen. 
  
 142  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 Forum för totalförsvarsforskning (FFTF) 
 Regeringskansliet 
 Försvarsdepartementet 
  
 Totalförsvarets chief scientist 
  
 Lynch  
 KG 
  
 Mynd. 
 KG 
 Ind. 
 KG 
 Utl. 
 Totalförsvarets nätverk för kompetensförsörjning 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 143 
  
 För vart och ett av de kompetensområden som bedöms ha stor betydelse för totalförsvarets utveckling skapas ett särskilt nätverk (Totalförsvarets nätverk för kompetensutveckling, TNK – med lämpligt suffix, som speglar verksamheten, exempelvis Säkerhets- politik). Dessa nätverk skall administreras och ledas med minsta möjliga byråkrati. En nätverksansvarig utses, företrädesvis från någon totalförsvarsmyndighet eller statlig forskningsorganisation. I varje nätverk ingår ett antal aktörer eller kompetensgrupper (KG) från myndigheter, universitet, högskolor, forskningsinstitutioner i övrigt, industrier och företag. Utländska kompetensgrupper kan knytas till nätverken. 
 De skilda nätverken skall svara för att den nationella kompe- tensen inom resp område säkerställs och utvecklas. Nätverkets omfattning anpassas successivt till de behov som uppstår, bl.a. till följd av den säkerhetspolitiska, tekniska och humanvetenskapliga utvecklingen. 
 Nätverken kan avse olika områden, allt från generella teknolo- gier via funktioner till säkerhetspolitik. Av särskild vikt är att upp- rätthålla kompetenser, som anses vara av strategisk betydelse. Mellan de olika nätverken kommer det att finnas behov av sam- verkan. Därigenom tillförs nätverken kunskap och erfarenheter från skilda miljöer och behovet av mångfald och variation i forskar- bakgrund kan tillgodoses. 
 Försvarsforskningsutredningen har översiktligt granskat vilka nätverk som inledningsvis bör knytas till Forum för försvarsforsk- ning. Den slutliga omfattningen kan bestämmas först när utred- ningen om strategiska kompetenser har lämnat sina förslag men Försvarsforskningsutredningen bedömer att följande nätverk bör kunna övervägas: 
  
 144 
  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 Totalförsvarets nätverk för komptensförsörjning (TNK) inom: 
  
 · 
  
 Säkerhetspolitik 
  
 TNK – Säkpol 
  
 · 
  
 Riskanalys och katastrofberedskap 
  
 TNK – Risk 
  
 ·  
 Vapen, verkan och skydd 
  
 TNK – Vapen 
  
 ·  
  
 B-, 
 C-skydd 
  
 TNK  
 –- 
  MS 
  
 · 
  
 Modellering  Simulering 
  
 TNK – MS 
  
 ·  
  
 Människa-System-Interaktion 
  
 TNK – MSI 
  
 · 
  
 Ledningssystem 
  
 TNK – Led 
  
 · 
  
 Kommunikation 
  
 TNK – Com 
  
 · 
  
 Logistik 
  
 TNK – Logistik 
  
 · 
  
 Flyg- och rymdteknik 
  
 TNK – Flyg 
  
 · 
  
 Skepps- och undervattensteknik 
  
 TNK – Naval 
  
 · 
  
 Sensorer 
  
 TNK – Sensor 
  
 · 
  
 Tele- och  
 IT-krig 
  
 TNK – IT 
  
 Vilka nätverk som bör organiseras och inledningsvis ingå i Forum för totalförsvarsforskning (FFTF) bör bli föremål för en särskild beredning. Denna bör genomförs under ledning av totalförsvarets chief scientist och vara en av de första aktiviteter som genomförs. 
 FFTF sammansättning samt ansvars- och arbetsfördelning mellan de ingående nätverken skall vara flexibel. För områden som omgärdas av speciella sekretessbestämmelser kan det vara svårt att låta utländska kompetensgrupper ingå i nätverken fullt ut. I övrigt bör det vara en regel att etablera internationellt samarbete under de paraplyavtal som har tecknats efter godkännande av den svenska regeringen. 
 Verksamheten bör utvärderas med jämna mellanrum i syfte att ge de olika nätverken med sina respektive kompetensgrupper de bästa förutsättningarna för sitt arbete. Utvärderingen bör göras av utomstående grupper som utses för varje enskilt värderingstillfälle. Medlemmar i en utvärderingsgrupp skall ha ett högt anseende i den vetenskapliga världen och i totalförsvaret. 
 Medverkan i nätverken finansieras främst av de deltagande parterna. Drivkraften för dem är att samarbetet ger så stort bidrag till den övriga verksamheten att det är intressant och lönsamt att 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 145 
  
 vara en delfinansiär. I vissa fall – särskilt i sådana nätverk där det finns ett svagt eller vikande intresse att medverka – kan staten via totalförsvarets myndigheter eller genom särskilt riktade anslags- medel understödja verksamheten. 
 Om en värdering visar att några grupper inte kommer att nå sina mål eller att de styrande förutsättningarna har förändrats avsevärt skall grupperna avvecklas eller få en annan inriktning. Disponibla resurser kan då överföras till andra kompetensgrupper inom samma eller andra nätverk. 
  
 5.4 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut 
  
 Det finns vissa kompetensgrupper som kan anses vara av sådan betydelse för totalförsvarets utveckling att de bör finnas inordnade i en särskild, statlig myndighetsstruktur för totalförsvarsforskning. Försvarsforskningsutredningen har funnit att båda de nuvarande myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten och Försvarets forskningsanstalt innehåller sådana kompetenser. Även om de omedelbara besparingseffekterna är blygsamma torde en integration mellan myndigheterna kunna skapa bättre förutsättningar på sikt att vidmakthålla och utveckla totalförsvarsforskningen som en internationellt och vetenskapligt högtstående verksamhet. 
 Om regeringen avser fullfölja inriktningen att inrätta en ny statlig forskningsmyndighet bör de nuvarande myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten och Försvarets forskningsanstalt inordnas i denna nya myndighet – Totalförsvarets forskningsinstitut (TFI). 
 För övriga myndigheter som skall granskas enligt regeringens direktiv till utredningen är utredningens förslag att de inte nu skall inordnas i TFI. Motiven är följande. 
 Försvarets materielverk har inlett en omfattande förändring av sin organisation och verksamhet. Målet är att renodla verkets roll till att ge ledningsstöd och att specificera försvarssystem samt till att anskaffa, verifiera och validera materiel för Försvarsmaktens men även för övriga totalförsvarsmyndigheters behov. FMV bör av 
  
 146  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 det skälet ha en helt fristående ställning gentemot den statliga forskningsorganisationen. Om det under organisationsarbetets gång visar sig att delar av den verksamhet som nu bedrivs inom materielverket bättre hör hemma i en statlig forskningsmyndighet bör sådana delar kunna avskiljas och integreras i TFI eller annan lämplig organisation. Exempel på sådan verksamhet och därmed sammanhängande resurser kan vara sådant som rör anskaffning och utprovning av flygsystem. Det bör ankomma på berörda myn- dighetsledningar att i förekommande fall föreslå regeringen att sådana kompetenser antingen överförs till endera myndigheten eller att behoven tillgodoses på annat sätt. 
 Den verksamhet som bedrivs vid Statens räddningsverk (SRV) är heller inte av den karaktären att en integration med TFI nu bör övervägas. Däremot är det sannolikt önskvärt och rationellt att SRV i större utsträckning utnyttjar kompetenser inom den sär skilda försvarsforskningsorganisationen för att tillgodose verkets behov av studier och forskningsinsatser. Likaså bedöms en när mare knytning till de nätverk som utredningen föreslår skall orga niseras inom ramen för FFTF kunna bli av stort värde för att utveckla SRV på bl.a. forskningsområdet i allmänhet och utbildningsområdet för NBC i synnerhet. 
 Även för Socialstyrelsen bedöms en nära knytning till de nät verk som berör forskningsområden av intresse för SoS i egenskap av totalförsvarsmyndighet vara tillfyllest. Utredningen har inte funnit några bärande skäl att nu integrera någon del av SoS i den föreslagna myndigheten TFI. Däremot är det angeläget med ett väl fungerande samarbete med övriga aktörer inom  
 NBC-området 
  och en förstärkning av den  
 praktisk-kliniska 
  sjukvården genom inrät- tande av universitetsanknutna kunskapscentra inom området. En sådan utveckling har inletts. När erfarenheter inhämtats från denna verksamhet kan det vara motiverat att berörda myndighetsledningar återkommer med förslag om ytterligare åtgärder inklusive ändringar i ansvars- och kompetensfördelningen. 
 Det skulle vara möjligt att föra Totalförsvarets skyddsskola till TFI nu, men utredningen föreslår som huvudalternativ att den tills vidare kvarstår inom Försvarsmakten. När Försvarsmaktens nya 
  
 SOU 1999:110 
  
 Rekommenderad handlingslinje  
 147 
  
 organisation har fastställts och när ställning har tagits till FHS eventuellt utökade roll i förhållande till de nuvarande militärhög- skolorna och annan fackutbildning bör en omprövning ske av den organisatoriska hemvisten för Totalförsvarets skyddsskola. Då kan både TFI och FHS visa sig vara väl så lämpliga huvudmän som Försvarsmakten. Oavsett vilken lösning som väljs skall Totalför- svarets skyddsskola självfallet utgöra en av de kompetensgrupper som ingår i ett nätverk för  
 N-, 
 B-, 
 C-skydd. 
  
 Totalförsvarets forskningsinstitut föreslås få en övergripande organisationsstruktur med en myndighetsledning och enheter för forskning, teknikutveckling och stöd. 
 I myndighetsledningen bör ingå: 
  
 – 
  
 En styrelse med fullt ansvar utsedd av regeringen. 
  
 – 
  
 Ett vetenskapligt råd som rådgivande organ till styrelsen. Dess uppgift är att följa forskningen inom områden som är relevanta för totalförsvaret och föreslå hur den särskilda forskningen som bedrivs för totalförsvaret bör inriktas. 
  
 – 
  
 En myndighetschef som under styrelsen utövar den verkstäl lande ledningen. 
  
 Det bör överlämnas till styrelsen och myndighetschefen att när mare utforma den interna organisationen och ansvarsfördelningen. Utredningen rekommenderar dock att styrelsen eller myndighets- chefen på styrelsens uppdrag för vart och ett av myndighetens kompetensområden bör utse en chef med uppgift att: 
  
 – 
  
 leda kompetensområdet, 
  
 – 
  
 utveckla kompetensgrupper och forskare inom området, 
  
 – 
  
 integrera personal ur kompetensgrupperna i de nätverk där de bör ingå, 
  
 – 
  
 avdela personal till de forskningsprojekt som TFI bedriver på uppdrag av externa beställare. 
  
 För varje projekt som organiseras för att lösa uppdrag åt externa uppdragsgivare bör styrelsen/myndighetschefen utse en ansvarig projektledare med uppgift att: 
  
 148  
 Rekommenderad handlingslinje 
  
 SOU 1999:110 
  
 – 
  
 ansvara för projektets måluppfyllnad och resultatredovisning, 
  
 – 
  
 ansvara för projektets budget, ansvara för att projektets tids- ramar följs. 
  
 Myndighetens interna detaljorganisation, fördelning av ansvar och befogenheter, krav på kompetens för enskilda befattnings- havare, lokaldisposition m.m. bör utformas av en särskild organi- sationskommitté. Den, liksom myndighetsledningen, bör tillsättas så tidigt som möjligt. 
 Försvarsforskningsutredningen har bedömt att regeringen bör ge ytterligare riktlinjer som bör vara vägledande för organisations- kommitténs arbete. Förslag i dessa avseenden lämnas i kapitel 6. 
  
 SOU 1999:110 
  
 149 
  
 6 Riktlinjer för genomförande 
  
 6.1 
  
 Ledningsorganisation 
  
 En statlig myndighet leds av en chef med ansvar inför regeringen för verkställighet av de uppgifter som förelagts myndigheten. Vid sin sida har myndighetschefen vanligtvis en lekmannastyrelse med rådgivande funktion och med beslutsrätt i vissa ärenden, s.k. sty- relse med begränsat ansvar. Denna ledningsform har sitt värde som forum för demokratisk insyn och medborgerligt inflytande samt där samsyn och samordning med andra myndigheter är av särskild vikt. För vissa myndigheter, främst de som arbetar under affärsliknande förhållanden eller har en verksamhet som innebär stort finansiellt och självständigt ansvar, finns styrelser med fullt ansvar för verksamheten. I övriga fall utgörs ledningsorganisationen av endast myndighetschefen, s.k. enrådighetsverk. Det är regeringen som beslutar vad som skall gälla i det enskilda fallet. 
 FFA leds idag av en styrelse med fullt ansvar, medan FOA har en traditionell lekmannastyrelse. Styrelseordförandena är i båda fallen externt rekryterade av regeringen. Även övriga ledamöter utses av regeringen. Respektive myndighetschef ingår som ledamot i sin myndighets styrelse. 
 Båda myndighetsstyrelserna fungerar enligt samstämmiga upp- gifter väl. Försvarsforskningsutredningen har för övrigt kontrolle rat vad vissa styrelser med fullt ansvar avser redovisa till den revision som pågår på uppdrag av Justitiedepartementet avseende utvärdering av ledningsformen styrelse med fullt ansvar. Försvars- forskningsutredningen har funnit att bland dem som utredningen tillfrågat råder enighet om att förorda att modellen fortsätter. Detta 
  
 150  
 Riktlinjer för genomförande 
  
 SOU 1999:110 
  
 är ett argument för att en sådan styrelse inrättas för Totalförsvarets forskningsinstitut. Ett än tyngre argument är att ett framtida Total- försvarets forskningsinstitut kommer att ha stort forsknings- och ekonomiskt ansvar. Mot den bakgrunden gör Försvarsforsknings- utredningen bedömningen att lämplig ledningsform för Totalför- svarets forskningsinstitutet är en styrelse med fullt ansvar för verk- samheten. 
 Styrelsens ordförande bör vara en externt rekryterad person med breda och goda kontakter i samhället, bl.a. i den vetenskapliga världen. Ordföranden liksom övriga styrelseledamöter utses av regeringen för en bestämd tid. Regeringen är uppdragsgivare och styrelseledamöterna uppdragstagare med ansvar för uppdraget inför regeringen. Mandatet utgår således från regeringen. 
 När det gäller institutets styrelse bör eftersträvas en samman- sättning av ledamöter med kompetens från skilda samhällssektorer, utan att de för den skull företräder särskild part. De ingår i styrel sen genom sin personliga kapacitet. Institutets chef bör ingå som ledamot i styrelsen men inte vara dess ordförande. Det är viktigt att ledamöterna står obundna av olika partsintressen och uteslutande företräder myndigheten, dvs. Totalförsvarets forskningsinstitut. 
 En på så sätt sammansatt styrelse skapar förutsättningar för dialog mellan regeringen (Försvarsdepartementet) och styrelsen i fråga om styrelseuppdragets innehåll och utformning, mål- och resultatdialog om institutets verksamhet, styrningen av verksam- heten, resultat, aktuella frågor, m.m. Det ger också möjligheter till en tydlig styrning och uppföljning av institutet samt utkrävande av ansvar från regeringens sida. 
 Ibland ingår någon tjänsteman i regeringskansliet (ansvarigt departement) i en myndighets styrelse. Detta bör inte vara fallet när det gäller Totalförsvarets forskningsinstituts styrelse. Ett sådant förfarande kan skapa oklara roller, dels som uppdragsgivare till institutet, dels beslutande i styrelsen, dels som mottagare och beredande av institutets analyser i departementet. 
 Av 4 § verksförordningen (1995:1322) framgår att en styrelse vanligtvis består av myndighetschefen och högst åtta andra leda- möter. Erfarenheter från ett stort antal myndigheter är att det ofta är 
  
 SOU 1999:110 
  
 Riktlinjer för genomförande  
 151 
  
 en fördel att, bl.a. av effektivitetsskäl, begränsa antalet styrel- seledamöter. Utredningen föreslår att antalet ledamöter, inklusive ordföranden och myndighetschefen, i Totalförsvarets forsk nings- instituts styrelse om möjligt bör uppgå till högst sju. 
 Om en myndighetsstyrelses ansvar och uppgifter stadgas gene- rellt i verksförordningen (1995:1322). I regeringens förordning med instruktion för Totalförsvarets forskningsinstitut bör regleras i vilken omfattning verksförordningen skall tillämpas på institutet. Utredningen lämnar som ett underlag för fortsatt beredningsarbete förslag till instruktion för institutet. 
 Utöver de uppgifter som åläggs styrelsen genom verksförord- ningen, regeringens myndighetsinstruktion eller andra regerings- beslut bör styrelsen ägna uppmärksamhet åt för institutet princi- piella och betydelsefulla frågor. Det är ytterst styrelsen själv som bedömer vilka uppgifter som bör delegeras till myndighetschefen och vilka delar som kan vidaredelegeras. Delegeringen bör formellt fastställas genom beslut i en arbetsordning för institutet. För slag till arbets- och beslutsordning bör senare upprättas under ett genomförande av utredningens förslag. 
 För att styrelsen och myndighetschefen skall kunna utgöra en effektiv ledningsorganisation är det viktigt att fastställa en klar uppgifts- och arbetsfördelning mellan dem. De främsta uppgifterna för styrelsen är den strategiska och långsiktiga forskningsplane- ringen, ekonomin, principiella och övergripande ställningstagan den, exempelvis långsiktig kompetensförsörjning, satsningar på nya kompetensområden och samarbetsavtal, prioriteringar, resultat- uppföljning och effektivisering av verksamheten. Sådana frågor bör inte delegeras. 
  
 152  
 Riktlinjer för genomförande 
  
 SOU 1999:110 
  
 6.2 
  
 Lokalisering 
  
 Försvarsforskningsutredningen har prövat möjligheter till sam- lokalisering och sökt bilda sig en uppfattning om lokalbehovet vid en eventuell framtida sammanslagning av FFA och FOA till en myndighet, Totalförsvarets forskningsinstitut. 
 Hela FFA är idag lokaliserad till Stockholm och delar av FOA till Storstockholmsområdet. Inom Storstockholmsområdet är FOA:s huvudförläggningar Ursvik, Tegeluddsvägen 31 (T31) och Grindsjön i Nynäshamns kommun samt Märsta. Verksamheten inom  
 Märsta-anläggningen 
  skall enligt beslut av FOA flyttas till Grindsjön under 1999 och anläggningen upphör vid årets slut. Andra delar av FOA är förlagda till Linköping och Umeå. 
 Enligt Försvarsforskningsutredningen bör en samlokalisering av de verksamheter inom FFA respektive FOA som kan föras samman ske i mycket nära anslutning till väl etablerade, högkom petenta forskningscentra i landet. I syfte att nå optimala förutsätt ningar för att åstadkomma synergieffekter och en högkvalitativ försvarsforskning anser utredningen, att samlokaliseringen bör ske till universitet och högskolor med likartad forskningsverksamhet på en kvalificerad forskningsnivå med en tillräcklig volym och kunskapsmassa. Utredningen har sökt lokaliseringsalternativ som tillgodoser dessa krav. 
 Sådana krav tillgodoses för FOA:s verksamheter som är för- lagda till Linköping i anslutning till universitetsområdet med bl.a. Tekniska högskolan, respektive Umeå med relativ geografisk när het till universitet och Totalförsvarets skyddsskola. För de delar av FOA som nu är lokaliserade i Stockholm och Ursvik skulle en lokalisering i anslutning till KTH ge motsvarande effekter. 
 FOA:s verksamhet i Grindsjön innehåller viktiga komponenter och har där enligt utredningens bedömning goda förutsättningar till fortsatt verksamhet. Utifrån Försvarsforskningsutredningens utgångspunkter finns inte skäl att flytta verksamheten i Grindsjön till annan plats. 
 Den nu aktuella frågan är den fortsatta lokaliseringen av FOA:s verksamheter i Ursvik (Sundbyberg) och på Tegeluddsvägen 
  
 SOU 1999:110 
  
 Riktlinjer för genomförande  
 153 
  
 (Stockholm). Utredningen anser att de delar av FOA som det här är fråga om tillsammans med delar av FFA:s verksamhet bör som nämnts ovan knytas närmare till och lokaliseras i nära anslutning till ett högt kvalificerat utbildnings- och forskningscentrum. 
 FFA:s vindtunnlar, simuleringscenter och laboratorier med sin placering i Bromma gör att de delar av verksamheten som är direkt knutna till dessa måste vara fortsatt lokaliserade där. 
 Försvarsforskningsutredningen har övervägt olika lokalise- ringsalternativ inom Storstockholmsområdet för berörda delar av Totalförsvarets forskningsinstitut. 
 De lokaliseringsalternativ som utredningen ställt upp är i rang- ordning följande. 
  
 · 
  
 Alternativ 1:  
 Lämpliga delar av FOA respektive FFA lokali- seras i nära geografisk anslutning till universitet/högskola med likartad eller näraliggande högkvalitativ forskning. Huvuddelen av FFA kvar i Bromma. 
  
 · 
  
 Alternativ 2:  
 De delar av FOA som skall omlokaliseras placeras i direkt anslutning till FFA i Bromma. 
  
 · 
  
 Alternativ 3: Fortsatt lokalisering av FFA i Bromma och av FOA till dess nuvarande anläggningar. 
  
 Det förstnämnda alternativet innebär att mindre delar av FFA och delar av FOA Ursvik och T31 samlokaliseras till lokaler i direkt anslutning till universitet/högskola. Detta alternativ förutsätter sannolikt nyproduktion av lokaler för omlokaliserade delar av FFA och FOA. I ett tidigare underlag till FOA med en tänkt lokalisering av delar av FOA:s verksamhet till KTH campus har Akademiska hus uppskattat nyproduktionstid till cirka tre år. Härför fordras en mera detaljerad byggnadsplan. Inflyttning i gemensamma lokaler bör kunna slutföras senast under år 2003. 
 Utredningen bedömer att en lokalisering till ett kvalificerat forskarcentrum skapar goda möjligheter till synergieffekter inom forskningen såväl hos Totalförsvarets forskningsinstitut som vid universitetet/högskolan. Det kan vara fråga om forskning i gemen- samma projekt, kompetens- och kunskapsuppbyggnad, forsknings- 
  
 154  
 Riktlinjer för genomförande 
  
 SOU 1999:110 
  
 samarbete genom adjungerade professorer och lärare samt dokto- randprojekt. En sådan samlokalisering medför också möjligheter att tillvarata rationaliseringspotentialen. Den geografiska närheten till andra delar av forskarsamhället inom angränsande forsknings- områden bedömer utredningen har mycket stor betydelse för såväl försvarsforskningen som den civila forskningen. 
 Enligt det andra alternativet skulle en samlokalisering av FFA och FOA:s verksamheter i Ursvik och T31 ske till FFA:s område i Bromma. För bedömning av ett sådant alternativ har Försvars- forskningsutredningen av FFA och FOA begärt in underlag om hur samlokalisering lokalmässigt skulle kunna ordnas. Frågan har på uppdrag av FFA och FOA studerats av Specialfastigheter Sverige AB. Det underlag som presenterats innebär nybyggnation av en antagen byggnadsarea av 8000 kvm special- och kontorslokaler. Produktionskostnaden uppskattas till  
 120–160 
  milj. kronor, exklu- sive moms, räknat i 1999 års prisläge. Spännvidden i kostnads- beräkningen hänför sig till utformningen av speciallokaler. Med utgångspunkt från den lägre produktionskostnaden beräknar Spe- cialfastigheter hyreskostnaden till cirka 13 milj. kronor per år jämte fastighetsskatt, exklusive kostnader för parkering samt av- vecklingskostnader avseende nuvarande hyresförhållanden med FOA i Ursvik. Genomförandetiden för nybyggnationen uppskattas till cirka två år från beslut om start av programarbete fram till inflyttning. 
 Det tredje alternativet, som kan ses som ett nollalternativ, inne- bär ingen lokaliseringsförändring jämfört med idag. En samman- läggning av myndigheterna skulle medföra att endast begränsade synergieffekter i fråga om gemensam myndighetsledning, samver- kan och administration skulle kunna tas till vara. Betydelsen av den geografiska närheten för att tillvarata synergieffekter, rationa- liseringsmöjligheter, kunskapsuppbyggnad och vardagliga kontakter forskare emellan skulle således inte komma att infrias i önskvärd omfattning. 
 Sammanfattningsvis bedömer utredningen att synergieffekter bäst tas till vara genom att delar av FFA respektive FOA samloka- liseras med universitet/högskola. Utredningens sammantagna 
  
 SOU 1999:110  
 Riktlinjer för genomförande  
 155 
  
 bedömning är att Kungl. Tekniska högskolan väl uppfyller de ställda kraven. 
 Utredningen föreslår att FFA och FOA får i uppdrag att gemen- samt utreda sitt gemensamma lokalbehov. Detta bör redovisas i en plan som kan läggas till grund för beslut om lokalisering, bygg- nadsplan och projektering. 
 Idag är FFA lokaliserad till ett industriområde i Bromma. FFA:s lokalbehov uppgår för närvarande till cirka 14 600 kvm för speciallokaler och cirka 4 200 kvm för kontorslokaler. FFA hyr/ arrenderar av Försvarsfastigheter. Hyran uppgår sammanlagt till 13,5 mkr per år, varav 5 mkr avser upprustning av lokaler enligt FFA:s anvisningar. FFA:s hyreskontrakt sträcker sig till utgången av år 2004, med en uppsägningstid på 24 månader. Några föränd- ringar i lokalbehovet för FFA:s del är för närvarande inte aktuella. 
 Genom omdispositioner till andra enheter inom FOA och gjorda rationaliseringar har lokaler inom Ursvik friställts. Enligt en intern lokalutredning har FOA beräknat det kvarstående ytbehovet till cirka 4 000 kvm för speciallokaler och cirka 4 000 kvm för kontorslokaler. Hyreskostnaderna uppgår nu till 24 milj. kronor per år. Ett internt alternativ, som FOA har tagit fram och som innebär ny gruppering inom Ursvik och med bibehållen lokalisering till Tegeluddsvägen, skulle enligt FOA:s beräkningar kunna minska hyreskostnaderna med cirka sex milj kronor. FOA:s hyreskontrakt för lokalerna i Ursvik och på Tegeluddsvägen går ut under första halvåret år 2002. Besked om ny lokalisering för FOA:s verksam- heter i Ursvik måste lämnas före april år 2000 och beträffande T31 före juli samma år. Om så inte sker löper kontrakten i ytterligare fem år. 
  
 6.3 
  
 Tidplan för genomförande 
  
 I direktiven till utredningen anges att en plan skall lämnas för genomförande av de föreslagna organisationsförändringarna. I det följande lämnas en övergripande plan över vad utredningen bedö mer kan genomföras under det första halvåret år 2000 och sådant som 
  
 156  
 Riktlinjer för genomförande 
  
 SOU 1999:110 
  
 förutsätter ytterligare beslutsunderlag för att genomföras de därefter kommande åren, bl.a. frågor som är kopplade till lokalise ring. 
 Försvarsforskningsutredningens förslag till stegvisa åtgärder innebär i huvudsak 
  
 · 
  
 att en befattning som chief scientist inrättas hos Försvars- departementet, 
  
 · 
  
 att ett Forum för totalförsvarsforskning skapas och knyts till Försvarsdepartementet och samordnas av departementets chief scientist, 
  
 · 
  
 att nätverk inom Forum för totalförsvarsforskning etableras, 
  
 · 
  
 att den forsknings- och teknikutvecklingsprocess  
  
 (FoT-process) 
  som tillämpas inom det militära försvaret utvecklas till att omfatta en motsvarande process för det civila försvaret, dvs. hela totalförsvaret samt 
  
 · 
  
 att samordning förbereds med totalförsvarets forskningsverk- samhet till den nationella forskningspolitiken. 
  
 Om inriktningen att slå samman FFA och FOA fullföljs tillkommer följande, nämligen 
  
 · 
  
 att Totalförsvarets forskningsinstitut bildas genom en samman- slagning av de nuvarande myndigheterna FFA och FOA, 
  
 · 
  
 att en ansvarsstyrelse för Totalförsvarets forskningsinstitut utses, 
  
 · 
  
 att ett vetenskapligt råd knyts till Totalförsvarets forsknings- institut som rådgivare till styrelsen, 
  
 · 
  
 att FOA:s verksamheter i främst Ursvik och delar av FFA:s verksamhet i Bromma samlokaliseras. 
  
 Vissa av förslagen kan genomföras med tämligen kort förberedel- setid, medan andra kräver både längre förberedelsetid och ytterli- gare beslutsunderlag. Genomförandet av förslagen kan enligt utredningen ske etappvis i fem steg enligt följande. 
 Steg ett innebär att inrättande av en befattning som chief scien- tist i Försvarsdepartementet bör beredas så att befattningen skall kunna besättas senast under våren år 2000, om möjligt tidigare. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Riktlinjer för genomförande  
 157 
  
 I samband härmed bör departementet också ta ställning till att tillskapa Forum för totalförsvarsforskning, eftersom detta nätverk är intimt förknippat med uppgiften som chief scientist. En av den nes inledande uppgifter bör vara att organisera och i övrigt svara för förberedelserna rörande Forum för totalförsvarsforskning. 
 Utredningen bedömer tiden för förberedelser till några månader. Forum för totalförsvarsforskning bör således kunna börja verka per den 1 juli år 2000. I förberedelserna ingår bl.a. att organisera Forums verksamhet, rekrytera dess medlemmar och utarbeta intern budget. 
 Det första steget bör också inriktas mot att utveckla den FoT- process som nu tillämpas inom det militära försvaret till att omfatta en motsvarande process inom det civila försvaret. Ansvaret för den civila  
 FoT-processen 
  bör läggas på ÖCB i samråd med bl.a. SoS, SPF och SRV. Förberedelserna för att introducera processen i de civila delarna av totalförsvaret bör vara avslutade senast i juni år 2000, så att  
 FoT-processen 
  för totalförsvaret därefter kan övergå i praktisk tillämpning under år 2000. I detta steg ingår också att etablera nätverk för kompetensförsörjning. 
 Det andra steget, vilket är helt fristående från det första steget, omfattar en sammanslagning av de nuvarande myndigheterna FFA och FOA till Totalförsvarets forskningsinstitut – TFI. De förbere- delser som måste komma till stånd för att TFI skall kunna börja verka bedömer Försvarsforskningsutredningen vara av sådan omfattning att en särskild organisationskommitté bör tillsättas med uppgift att vidta de åtgärder som krävs. Det är bl.a. fråga om att lämna förslag till regeringen i de delar som regeringen skall besluta om såsom myndighetsinstruktion och budgetunderlag. Vidare rör det frågor om bl.a. myndighetens verksamhet, inre organisation, bemanning, rekrytering till myndighetens vetenskapliga råd, administrativa och andra stödsystem, investeringsbehov samt intern budget, vilka myndigheten skall besluta om. 
 Försvarsforskningsutredningen anser att organisationskommit tén bör tillsättas så att den tidsmässigt kan inleda sitt arbete senast vid den tidpunkt då riksdagen fattar beslut i ärendet. Utredningen 
  
 158  
 Riktlinjer för genomförande 
  
 SOU 1999:110 
  
 bedömer tidsåtgången för organisationskommitténs arbete till mellan sex och åtta kalendermånader räknat från riksdagsbeslutet. 
 Parallellt med organisationskommitténs arbete bör regeringen utse ordförande och övriga ledamöter, som skall ingå i den nya myndighetens styrelse. 
 Steg tre i den övergripande tidplanen innebär att Totalförsvarets forskningsinstituts olika delar på de olika lokaliseringsorterna samordnas. och anpassas till eventuellt ändrade förutsättningar som kan följa av Provningsutredningen, FMV:s utredning om strategiska kompetenser och utredningen om försvarsindustrin. Den samordning och anpassning som ligger i detta steg torde inte kunna genomföras förrän under år 2001. 
 I anslutning till den anpassning det här är fråga om bör en sär- skild revision företas för att bedöma om de intentioner som avsetts med den nya myndigheten förverkligats. Revisionen bör också ge underlag för eventuella justeringar som bedöms nödvändiga. 
 I steg tre bör också ingå att fastställa mål för totalförsvarets forskningsverksamhet och samordna försvarsforskningen med den nationella forskningspolitiken. Utredningen uppskattar att detta bör kunna ske under år 2001. 
 Det fjärde steget bedöms huvudsakligen kretsa kring lokalise- ringsfrågan. Som konstateras i föregående avsnitt 6.2 upphör FOA:s hyreskontrakt för lokalerna i Ursvik och på Tegeludds vägen under första halvåret år 2002, medan FFA:s nuvarande hyreskontrakt sträcker sig t.o.m. år 2004. En samlokalisering av delar av FFA respektive FOA till lokaler i anslutning till KTH bedöms förutsätta viss nybyggnation. Omfattningen av en sådan kan på nuvarande stadium inte bedömas med någon större grad av säkerhet utan kräver ett omfattande planerings- och sannolikt också projekteringsarbete. En lokalsamordning som Försvarsforsknings- utredningen förordar bör enligt utredningens uppfatt ning för- beredas i sådan tid att den kan ske om möjligt under år 2003. 
 Det femte steget hänför sig till försvarsforskningen och den nationella forskningspolitiken. Regeringen har aviserat att den under innevarande mandatperiod avser lägga fram förslag till riksdagen om inriktningen av den nationella forskningspolitiken. Utredningen 
  
 SOU 1999:110 
  
 Riktlinjer för genomförande  
 159 
  
 anser, såsom framgår av tidigare kapitel i betänkandet, att försvarsforskningen och den nationella forskningspolitiken i övrigt bör stå i samklang med varandra. Syftet är ett närmande mellan försvarsforskningen och övrig forsknings verksamhet. Ett sådant närmande och ett utökat internationellt samarbete inom försvars- forskningen kan komma att medföra önskemål om vissa föränd- ringar i försvarsforskningsorganisationen. Enligt utredningens uppfattning kan sådana förändringar komma att aktualiseras under innevarande mandatperiod, dvs. under senast år 2002 eller i början av den därpå följande mandat perioden. 
 Ovanstående övergripande tidplan återges i grafisk form i föl- jande figur. 
 Steg 2 och 3 = 8 - 12 mån 
 Riksdagsbeslut 
  
 Försvarsprop ang 
  
 Org.kommiten avvecklas 
  
 Organisationen intas 
  
 TFI till Riksdagen 
  
 Bemanningsplanen fastställs 
  
 förbereds 
  
 fastställs 
  
 Mann 
  
 verksamhetsplan fastställs 
  
 FöFU 
  
 för TFIutses 
  
 slutbetänkande 
  
 för TFI utses 
  
 av hyres- och servicekontrakt 
  
 tillsätts 
  
 Forum för totalförsvarsforskning bildas 
  
 Chief scientist tillsätts 
  
 Steg 1 =  
 6-9 
  mån 
 15/9 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 1  
 161 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Uppdrag att lämna förslag till organisa- 
  
 tion och verksamhetsformer för en ny 
  
 Dir. 
  
 myndighet m.m. inom Försvarsdeparte- 
  
 1999:33 
  
 mentets verksamhetsområde 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 29 april 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall lämna förslag till hur en sammanslag ning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöks anstalten skulle kunna genomföras samt vilka synergieffekter och rationaliseringsvinster som kan uppnås genom en sammanslagning. Vidare skall utredaren lämna förslag till mål, ledningsformer, verksamhetsformer och organisation för en sammanslagen myn- dighet. 
 Utredaren skall lämna förslag till 
  
 – 
  
 instruktion för myndigheten, 
  
 – 
  
 principer för styrelsens sammansättning och uppgifter, 
  
 – 
  
 styrning och finansiering av verksamheten, 
  
 – 
  
 hur den internationella samverkan och samverkan med industri och övriga avnämare samt universitet och högskolor kan till- varatas och utökas, 
  
 – 
  
 åtgärder för att skydda det ekonomiska värde som ligger i ett väl etablerat namn. 
  
 Utredaren skall redovisa de åtgärder som bör vidtas innan en sammanslagning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska 
  
 162  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1999:110 
  
 försöksanstalten kan ske genom att lämna in en plan för genom- förande av de föreslagna organisationsförändringarna. 
 Utredaren skall som ytterligare uppgift analysera gränsytorna och lämna förslag till en organisatorisk integrering av verksamhet relaterad till skydd mot nukleära, biologiska och kemiska (NBC) stridsmedel vid Totalförsvarets skyddsskola inom Försvarsmakten, Försvarets forskningsanstalt, Statens räddningsverk och Försvars- högskolan. Utredaren skall dessutom analysera gränsytorna och möjligheterna till en integrering av den säkerhetspolitiska forsk- ningen vid Försvarshögskolan och Försvarets forskningsanstalt. 
 Bakgrund 
 Utredningar inom området 
 Frågan om hur forskning och utveckling inom totalförsvaret skall bedrivas har tidigare behandlats av  
 FFA-utredningen 
  (reg.besl. Fo90/2190/5) och av 1991 års försvarsforskningsutredning (dir. 1991:43, dir. 1992:6). Utredningarna redovisade betänkandena Forskning och teknik för flyget (SOU 1991:53), Forskning och utveckling för totalförsvaret - kartläggning och probleminvente ring (SOU 1991:91) samt Forskning och utveckling för totalför svaret - Förslag till åtgärder (SOU 1992:62). Riksdagen beslutade år 1993 (prop. 1992/93:170, bet. 1992/93: FöU13 rskr. 1992/93:393) om förändringar när det gäller forskning och utveckling för total- försvaret, bland annat när det gällde utökad uppdragsfinansiering. Ett system med utvidgad uppdragsstyrning infördes, där Försvars- makten och Överstyrelsen för civil bered skap gavs större ansvar för att beställa forskning och kvalificerad teknisk verksamhet vid främst Försvarets materielverk och Försva rets forskningsanstalt. Flygtekniska försöksanstalten var redan i huvudsak avgifts- finansierad. Ett nationellt flygtekniskt forskningsprogram (NFFP) för gemensam finansiering av flygteknisk forskning mellan staten och industrin inrättades samtidigt. 
 Regeringen uppdrog vidare den 25 februari 1999 (Fo98/2309/MIL) åt Försvarets materielverka att i samverkan med 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 1  
 163 
  
 Försvarsmakten, övriga berörda försvarsmyndigheter och svensk försvarsindustri samt SWEDAC utreda ett antal frågeställningar bland annat avseende inom vilka teknikområden Sverige fortsätt- ningsvis bör ha heltäckande resurser för provning, vilka organisa- tionsstrukturer och ägarförhållanden för landets provningsresurser som bör eftersträvas samt inom vilka teknikområden internationell samverkan bör prioriteras. 
 Skillnader och likheter mellan myndigheterna Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten 
 Det finns vissa skillnader mellan den forskning och utveckling som bedrivs vid Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska för- söksanstalten. Försöksanstalten utför en mer utvecklings- och kon- struktionsnära forskning medan forskningen vid Försvarets forsk- ningsanstalt är av mer teknisktvetenskaplig natur. Detta för hållande återspeglas även i finansieringen, där Försöksanstalten får uppdrag främst från Försvarets materielverk och industrin medan Forskningsanstaltens huvudsakliga uppdragsgivare är Försvars- makten. Vidare har Försöksanstalten ett betydande internationellt samarbete med andra flygforskningsinstitut och en starkt ökande andel kommersiella uppdrag från utländsk industri. De båda myn- digheterna har dock i dag ett likartat mål, nämligen att med beak- tande av krav på relevans och vetenskaplig kvalitet bedriva forsk- ning och utredningsarbete åt ett flertal olika avnämare. De båda myndigheterna har också likartade finansieringsformer, styrnings- processer och verksamheter. Båda myndigheterna är i huvudsak avgiftsfinansierade och genom uppdrag från kunder bedriver de tillämpad försvarsforskning i projektform. 
 Bedömning 
 Mot bakgrund av likheten i de båda myndigheternas mål, finansie- ringsform, styrningsprocess och verksamhet samt de fördelar som kan finnas i ett gemensamt uppträdande, såväl inom landet som 
  
 164  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1999:110 
  
 internationellt, mot industri och övriga forskningsvärlden, anser regeringen att en sammanslagning av myndigheterna bör prövas. 
 Utbildningen vid Totalförsvarets skyddsskola 
 Totalförsvarets skyddskola inom Försvarsmakten är liksom huvuddelen av Försvarets forskningsanstalts avdelning för NBC- skydd belägen i Umeå, där båda har kunskap och är verksamma inom  
 NBC-området. 
  Försvarets forskningsanstalts uppgift är främst att bedriva forskning och utredningsarbete som stöd för verksam- heten hos olika avnämare. Totalförsvarets skyddsskola bedriver huvudsakligen utbildning i  
 NBC-kunskap 
  men även övningsver- ksamhet och viss utprovning och utveckling av skyddsmateriel. Utbildning i  
 NBC-kunskap 
  bedrivs även vid andra skolor inom totalförsvaret, bland annat Försvarshögskolan men också i Statens räddningsverks och Socialstyrelsens regi. Regeringen beslutade den 17 juni 1998 att analysera vilka anspråk den internationella utvecklingen vad gäller  
 Rush, 
  B- och  
 C-vapen 
  ställer på förmågan inom Regeringskansliet, Försvarsmakten och samhället i övrigt att hantera frågor relaterade till sådana vapen. I analysen ingår också att se över forskningen om skydd mot nukleära, biologiska och kemiska stridsmedel. 
 Bedömning 
 Regeringen bedömer att gränsytorna mellan Skyddskolan, För- svarshögskolan, Statens räddningsverk och Försvarets forsknings- anstalt bör ses över och att en organisatorisk integrering av NBC- verksamheten vid dessa myndigheter bör prövas.  
 NBC-verksam- 
  heten i Socialstyrelsens regi bör beaktas. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 1  
 165 
  
 Den säkerhetspolitiska forskningen vid Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten 
 Det övergripande målet för Försvarshögskolan är att genom utbildning och forskning stödja totalförsvarets kompetensupp- byggnad och chefsutveckling av såväl militär som civil personal (prop. 1996/97:4). Det övergripande målet för Försvarets forsk- ningsanstalt är att med beaktande av krav på relevans och veten- skaplig kvalitet bedriva forskning och utredningsarbete för total- försvaret samt till stöd för nedrustning och internationell säkerhet (prop. 1996/97:4). Vid såväl Försvarshögskolan som Försvarets forskningsanstalt bedrivs säkerhetspolitisk forskning. Den forskning som bedrivs vid Försvarshögskolan inriktas övergripande för att utgöra ett stöd för utbildningen vid skolan medan den säker- hetspolitiska forskningen vid Forskningsanstalten inriktas såväl genom särskilda beslut som i dialog på projektnivå för att utgöra ett stöd för regeringen och regeringskansliet. 
 Bedömning 
 Regeringen bedömer dock att gränsytan mellan Försvarshögskolan och Försvarets forskningsanstalt avseende den säkerhetspolitiska forskningen bör ses över och att en integrering av den säkerhets- politiska forskningen vid de båda myndigheterna bör prövas. 
 Uppdrag 
 En särskild utredare skall lämna förslag till hur en sammanslag ning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöks anstalten skulle kunna genomföras och bedöma vilka synergi effekter som kan uppnås, vilka rationaliseringsvinster en sammanslagning kan medföra. 
 Vidare skall utredaren, med beaktande av den samordning som bör genomföras, lämna förslag till vilka mål, lednings- och verk- samhetsformer myndigheten skall ha. Utredaren bör i huvudsak 
  
 166  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1999:110 
  
 utgå från Försöksanstaltens och Forskningsanstaltens nuvarande mål, lednings och verksamhetsformer. I sitt förslag till organisa tion för den nya myndigheten måste tredaren även föreslå åtgärder för att skydda det ekonomiska värde som ligger i väl etablerade namn. 
 Utredaren skall också lämna förslag till den nya myndighetens instruktion, styrelsens uppgifter och sammansättning, samt hur verksamheten skall styras och finansieras. 
 Utredaren skall vidare lämna förslag till hur internationell sam- verkan och samverkan med industri och övriga avnämare samt universitet och högskolor kan tillvaratas och utökas. Utredaren skall särskilt beakta det pågående arbetet inom det s.k. sex nations- initiativet, forskningssamverkan inom ramen för Western European Armament Organisation (WEAO) samt fortsatt samverkan med övriga flygforskningsinstitut i Europa. 
 Frågan om vilken forskning som kan samordnas och på vilket sätt sådan samordning bör ske skall kartläggas. Vidare skall utre- daren analysera hur Försöksanstaltens och Forskningsanstaltens olika forsknings- och utvecklingskulturer kan tas tillvara och berika varandra. 
 Utredaren skall redovisa de åtgärder som bör vidtas innan en sammanslagning av Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten kan ske genom att lämna in en plan för genom- förande av de föreslagna organisationsförändringarna. 
 Utredaren skall som ytterligare uppgift analysera gränsytorna och lämna förslag till en organisatorisk integrering av  
 NBC-verk- 
  samheten vid Totalförsvarets skyddsskola med Försvarshögskolan, Försvarets forskningsanstalt eller Statens räddningsverk. Även den  
 NBC-verksamhet 
  som bedrivs av Socialstyrelsen skall beaktas. Utredaren skall i sin översyn beakta respektive myndighets olika uppgifter och utbildningsbehovet när det gäller NBC inom total- försvaret. 
 Utredaren skall även analysera gränsytorna och möjligheterna till en integrering av den säkerhetspolitiska forskning som bedrivs vid Försvarshögskolan och den som bedrivs vid Försvarets Forsk- ningsanstalt. Utredaren skall i detta arbete beakta den säkerhets- politiska forskningens roll när det gäller vår förmåga till anpass- 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 1  
 167 
  
 ning, regeringens behov av underlag för olika ställningstaganden samt behovet av forskning för utbildningen vid Försvarshögskolan. Hänsyn måste tas till behovet av säkerhetspolitisk forskning på såväl kort som lång sikt. Utredaren skall särskilt beakta behovet av pluralism inom det säkerhetspolitiska forskningsområdet. Utredaren skall också beakta att den specifika kompetensen att göra synteser av kunskap från avancerad teknisk kunskap till förståelse och kun- skap om säkerhetspolitik kan säkerställas. Utredaren skall samråda med Försvarets materielverk avseende uppdraget (Fo98/2309/MIL) Provningsresurser för Försvarsmaktens behov. Utredaren skall samråda med Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten samt med de båda myndigheternas största avnämare. I de delar som berör Försvarshögskolan, Total försvarets skyddsskola inom Försvarsmakten, Statens räddnings verk och Socialstyrelsen skall utredaren samråda med respektive myndighet. 
 Utredaren skall samråda med den arbetsgrupp inom utbild- ningsdepartementet som skall tillsättas för att utreda en ny myn- dighetsstruktur för forskningen. 
 Utredaren skall fortlöpande hålla de centrala fackliga organisa- tionerna informerade. 
 Uppdraget skall redovisas senast den 15 september 1999. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 2  
 169 
  
 Personförteckning 
 Utredningen har under sitt arbete inhämtat synpunkter från och haft diskussioner med bl.a. följande personer: 
  
 Generaldirektör Todd 
  
 FOA 
  
 Generaldirektör Deleon 
  
 FMV 
  
 Generaldirektör Hans Dellner 
  
 FFA 
  
 Professor Hogan 
  
 Styrelseordförande FOA 
  
 Planeringschef Smith 
  
 Stiftelsen för Strategisk 
  
 Forskning 
  
 Professor Smith 
  
 Lee 
  
 Professor Flores 
  
 Styrelseordförande FFA 
  
 Generalmajor  
 Lara 
  Phillips 
  
 Generalläkare FM (HKV) 
  
 Generaldirektör Gonzalez 
  
 Ordförande i utredningen 
  
 om provningsresurser 
  
 m.m. 
  
 Professor Bond 
  
 Styrelseordförande FHS 
  
 Generalmajor Anderson 
  
 Duffy 
  
 Professor Collins 
  
 Stiftelsen för Strategisk 
  
 Forskning 
  
 Verkställande direktör White 
  
 MISTRA 
  
 Överste Dick Stode 
  
 SkyddS 
  
 Direktör Barber 
  
 FM (MSK) 
  
 Generaldirektör Anthony 
  
 Rymdstyrelsen 
  
 Generalmajor Hudson 
  
 FM (HKV) 
  
 Professor Wolfe 
  
 KI/Utbildningsdeparte- 
  
 mentet 
  
 170  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1999:110 
  
 Direktör Cannon 
  
 Ericsson Microwave 
  
 Systems 
  
 Verkställande direktör Shah 
  
 SAAB 
  
 Verkställande direktör  
 Dixon 
  
 Telia 
  
 Teknisk direktör Pearson 
  
 Walker 
  
 Direktör Patterson 
  
 Walker 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 3  
 171 
  
 Organisationsscheman 
  
 FOA-Organisation 
  
 Styrelse 
  
 Internrevisor 
  
 Ursvik 
  
 Generaldirektör 
  
 Stf generaldirektör 
  
 Förvaltningsavd 
  
 Stab 
  
 Försvars- 
  
 Vapen och 
  
 Sensorteknik 
  
 NBC-skydd 
  
 Human- 
  
 Styrning, 
  
 Lednings- 
  
 simulering och 
  
 analys 
  
 skydd 
  
 vetenskap 
  
 system- 
  
 undervattens- 
  
 teknik 
  
 Stockholm 
  
 Grindsjön 
  
 Linköping 
  
 Umeå 
  
 Linköping 
  
 teknik 
  
 Linköping 
  
 Ursvik 
  
 * Militär OA 
  
 * Energetiska 
  
 *  
 EO-material 
  
 *  
 N-skydd 
  
 * MSI 
  
 * Styrning 
  
 * Informations- 
  
 * Teknik- och 
  
 material 
  
 * Lasersystem 
  
 * Besluts- 
  
 * Modellering och 
  
 överföring 
  
 * Hotanalys och 
  
 fattande 
  
 funktionsvär- 
  
 * Stridsdelar och 
  
 *  
 IR-system 
  
 simulering 
  
 * Telekrigs- 
  
 systemstudier 
  
 *  
 Arbets-termo- 
  
 dering 
  
 framdrivning 
  
 * Mikrovågs- 
  
 * Hydroakustisk 
  
 värdering 
  
 * Biomedicin 
  
 fysioligi 
  
 * Säkerhets- 
  
 * Skydd och 
  
 teknik 
  
 miljö, vågutbred- 
  
 * Telekrigs- 
  
 * Mikrobiologi 
  
 * Naval- 
  
 politik och 
  
 material 
  
 * Spaningsradar 
  
 ning och aktiv 
  
 system 
  
 * Kemi 
  
 medicin 
  
 strategi 
  
 * Värdering av 
  
 * Radarsensorer 
  
 sonar 
  
 * Systemanalys 
  
 * Miljö och 
  
 (Berga) 
  
 * Lednings- 
  
 verkan och sår- 
  
 * Passiv sonar, 
  
 och  
 IT-säkerhet 
  
 skydd 
  
 studier 
  
 barhet 
  
 * Flygmedicin 
  
 seismologi och 
  
 * Data- och infor- 
  
 * Försvars- 
  
 * Ballistik och 
  
 (KI/Malm- 
  
 magnetik 
  
 mationsfusion 
  
 ekonomi 
  
 EM-vapen 
  
 slätt) 
  
 * Kärnvapenfrågor 
  
 * Totalförsvars- 
  
 * Experimentell 
  
 och detektion 
  
 värdering 
  
 traumatologi 
  
 * Miljöstra- 
  
 (SöS) 
  
 tegiska studier 
  
 172  
 Bilaga 3 
  
 SOU 1999:110 
  
 FFA - organisation 
 Styrelse 
 Generaldirektör 
 Ledningsgrupp 
 Tekniskt vetenskapligt råd 
  
 Försvarskunder 
  
 Aerodynamik 
  
 Experimentell 
  
 Tillverkning 
  
 Konstruktion 
  
 aerodynamik 
  
 Beräknings 
  
 teknik 
  
 Flygsystem- 
  
 FLSC 
  
 Simcenter 
  
 Material 
  
 Strukturer 
  
 Akustik 
  
 Hunt 
  
 Vindenergi 
  
 tryckför 
  
 Riksmätplats 
  
 Personal 
  
 Anslag och 
  
 Administration 
  
 forskningsfinansiärer 
  
 Ekonomi 
  
 - 
  
 Inköp 
  
 Övrig 
 a  
 kunde 
 r 
  
 Data Bibliotek 
  
 Service 
  
 Affärsområden 
  
 Tekniska sakenheter 
  
 Centrala servicestaber 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 3  
 173 
  
 FMVs organisation 
 Styrelse 
 Internrevision 
 GD 
 Stf GD 
  
 LEDNINGSSTAB 
  
 STAB ANSKAFFNINGSSTÖD 
  
 SYSTEMLEDNING 
  
 PRODUKTIONSLEDNING 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 4  
 175 
  
 Förslag till Förordning (2000:000) med instruktion för Totalförsvarets forskningsinstitut 
 Uppgifter 
 1 § Totalförsvarets forskningsinstitut är en central förvaltnings- myndighet med uppgift att bedriva forskning och utredningsarbete för totalförsvaret samt till stöd för internationell säkerhet. 
 Myndigheten får även i övrigt bedriva  
 forsknings-, 
  utvecklings- och provningsverksamhet inom sitt kompetensområde. 
 Myndigheten har en särskild uppgift att främja utvecklingen av kompetenser som är strategiskt viktiga för landet. 
 2 § Totalförsvarets forskningsinstitut skall på uppdrag av externa kunder mot ersättning bedriva  
 forsknings-, 
  utvecklings- och prov- ningsverksamhet. Ersättningen skall tas ut enligt taxa som fastställs av myndigheten. 
 Verksförordningens tillämpning 
 3 § Verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på Totalför- svarets forskningsinstitut med undantag av 3, 6, 12 och 30 §§. 
 Vad som sägs i 7 § 3 och 9 § verksförordningen om myndig- hetschefens ansvar skall i stället gälla för styrelsen. 
 Myndighetens ledning 
 4 § Totalförsvarets forskningsinstitut leds av en styrelse som ansvarar för verksamheten. 
  
 176  
 Bilaga 4 
  
 SOU 1999:110 
  
 Institutets generaldirektör är chef för myndigheten och ansvarar för och leder verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer. 
 Personalföreträdare 
 5 § Personalföreträdarförordningen (1987:1101) skall tillämpas på Totalförsvarets forskningsinstitut. 
 Jämställdhet 
 6 § Totalförsvarets forskningsinstitut skall inom sitt verksamhets- område främja jämställdhet mellan kvinnor och män. 
 Anställning 
 7 § Generaldirektören anställs genom beslut av regeringen för bestämd tid. Andra anställningar beslutas av Totalförsvarets forsk- ningsinstitut. 
 8 § Behörig för anställning som forskningschef och som laborator är den som har den vetenskapliga skicklighet, de kunskaper och erfarenheter och sådan förmåga i övrigt som behövs för att lösa arbetsuppgifterna väl. 
 Innan Totalförsvarets forskningsinstitut beslutar om anställning som forskningschef och laborator skall utlåtande över sökandenas vetenskapliga skicklighet inhämtas av en eller flera sakkunniga som myndigheten utser. 
 9 § I fråga om anställning vid Totalförsvarets forskningsinstitut av den som är yrkesofficer i Försvarsmakten tillämpas inte 6 § anställningsförordningen (1994:373). 
 En anställning som beslutas av Totalförsvarets forsknings- institutet får tidsbegränsas att gälla tills vidare, dock längst sex år, om den som skall anställas är yrkesofficer i Försvarsmakten. 
  
 SOU 1999:110 
  
 Bilaga 5  
 177 
  
 Vissa förkortningar 
 I betänkandet används följande kortformer och förkortningar: 
  
 BAe 
  
 British Aerospace 
  
 EREA 
  
 Association of European Research Establishments 
  
 in Aeronautics (tidigare AEREA) 
  
 ESA 
  
 European Space Agency 
  
 FFA 
  
 Flygtekniska försöksanstalten 
  
 FHS 
  
 Försvarshögskolan 
  
 FM 
  
 Försvarsmakten 
  
 FMV 
  
 Försvarets materielverk 
  
 FOA 
  
 Försvarets forskningsanstalt 
  
 FoT 
  
 Forskning och teknikutveckling 
  
 FoU 
  
 Forskning och utveckling 
  
 GARTEUR 
  
 Group for Aeronautical Research and Technology 
  
 in Europe 
  
 KTH 
  
 Kungl. Tekniska högskolan 
  
 LEMO 
  
 Utredningen om lednings- och myndighets- 
  
 organisation för försvaret 
  
 MoU 
  
 Memorandum of Understanding 
  
 NBC 
  
 Nukleär-, 
 biologisk-, 
  kemisk- 
  
 NFF 
  
 Nationellt Flygtekniskt Forum 
  
 NFFP 
  
 Nationellt Flygtekniskt Forskningsprogram 
  
 NLR 
  
 Nationaal Lucht- en Ruimtevaartlaboratorium 
  
 (Nederländernas luftfarts- och rymdlaboratorium) 
  
 NUTEK 
  
 Närings- och teknikutvecklingsverket 
  
 PFF 
  
 Partnerskap för fred 
  
 SkyddS 
  
 Totalförsvarets skyddsskola 
  
 SoS 
  
 Socialstyrelsen 
  
 178  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1999:110 
  
 SPF 
  
 Styrelsen för psykologiskt försvar 
  
 SRV 
  
 Statens räddningsverk 
  
 STEM 
  
 Statens energimyndighet 
  
 TNO 
  
 Nederlandse Organisatie voor toegepast- 
  
 natuurwetenschappelijk onderzoek TNO 
  
 (Nederländernas organisation för tillämpad 
  
 naturvetenskaplig forskning) 
  
 UoH 
  
 Universitet och högskolor 
  
 WEAG 
  
 Western European Armaments Group 
  
 ÖCB 
  
 Överstyrelsen för civil beredskap