SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 571 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Översyn av totalförsvarspliktens 
  
 Dir 
  
 tillämpning och andra pliktfrågor m.m. 
  
 1999:106 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 25 september 1997. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En parlamentariskt sammansatt utredning tillsätts för att göra en översyn av tillämpningen av systemet med totalförsvarsplikt. Utredningen skall därvid främst utreda frågor om 
  
 - 
  
 inskrivningssystemet 
  
 - 
  
 uppskovsreglerna 
  
 - 
  
 utbildningsreserven 
  
 - 
  
 utbildningstidernas längd 
  
 - 
  
 pliktutbildningen för kvinnor 
  
 - 
  
 avgångar 
  
 - 
  
 utbildningens meritvärde. Utredningen skall också utreda och lägga fram förslag till förändringar i lagen (1994:1811) om dis- ciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. i fråga om beslutande- rätten i första instans. Utredningen skall vidare utreda och lägga fram förslag till förändringar i lagen avseende disciplin- påföljderna för disciplinförseelser. 
  
 Utredningen skall även överväga om ett pliktsystem för tjänst- göring vid svåra påfrestningar på samhället i fred skall införas. 
  
 572  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Nuvarande ordning 
 Pliktsystemet 
 En skyldighet att tjänstgöra för att försvara landet har funnits länge i Sverige. Före den 1 juli 1995 säkerställdes totalförsvarets behov av personal genom bl.a. ett antal pliktlagar. I det krigs- omställda samhället skulle en stor del av befolkningen komma att kallas in till tjänstgöring genom någon pliktlag, främst inom Försvarsmakten, men även till andra funktioner inom total- försvaret. 
 Den 1 juli 1995 trädde lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i kraft ( prop. 1994/95:6 och 87, bet. 1994/95: FöU1, rskr. 1994/95:78). Den ersatte ett flertal lagar som innehöll plikt- bestämmelser, bl.a. värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m., lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret samt allmänna tjänstepliktslagen (1959:83). Vidare ersatte lagen de bestämmelser om civilförsvarsplikt som fanns i den då gällande civilförsvarslagen (1960:74). Den 1 juli 1995 trädde ytterligare några nya lagar i kraft, nämligen lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre utbildning och lagen (1994:1811) om dis- ciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Till nämnda lagar har regeringen utfärdat verkställighetsföreskrifter. 
 Lagstiftningen har medfört en flexiblare användning av total- försvarets personalresurser. Hur många som skall skrivas in med plikt och hur lång utbildning de skall genomgå skall enligt plikt- lagen styras av behovet av pliktpersonal under höjd beredskap. Behovet av personal för att lösa det militära och civila försvarets uppgifter i krig skall således styra inskrivning och utbildningstid. Behovet avgörs av den som ansvarar för verksamheten. Enligt lagen skall tjänstgöringsskyldigheten fullgöras som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civilplikten skall omfatta grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskaps- tjänstgöring och krigstjänstgöring. Den allmänna tjänsteplikten fullgörs endast under höjd beredskap. 
 Totalförsvarsplikten gäller för varje svensk medborgare samt för varje utländsk medborgare som är bosatt i Sverige från det år man fyller 16 år t.o.m. det år man fyller 70 år. Endast svenska män är skyldiga att mönstra och fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning (mer än 60 dagar). Denna skyldighet 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 573 
  
 föreligger endast från det år som den totalförsvarspliktige fyller 19 år till slutet av det år han fyller 47 år. Den som vid mönst- ringen inte behöver fullgöra grundutbildning skall placeras i en utbildningsreserv för att senare eventuellt kunna tas i anspråk, efter beslut av regeringen, när det behövs med hänsyn till Byrd. 
 Den som placerats i utbildningsreserven skall då kunna grund- utbildas med värnplikt eller civilplikt. Den som placerats i utbild- ningsreserven kan också tas i anspråk för en kortare grund- utbildning om högst 60 dagar i det civila försvaret. 
 Rättigheten att efter ansökan få vara vapenfri finns alltjämt kvar. Den vapenfria tjänsten regleras dock inte längre som ett undantag från värnpliktstjänstgöringen utan som ett av flera tjänstgöringsalternativ inom ramen för totalförsvarsplikten. 
 Lagen om totalförsvarsplikt innehåller också bl.a. bestäm- melser om inskrivning m.m., utbildningstider, förmåner, uppskov och straff m.m. 
 Svenska kvinnor kan, utöver skyldigheten att genomgå civil- pliktsutbildning i högst 60 dagar, frivilligt genomgå en antag- ningsprövning för inskrivning för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning. En kvinna som skrivits in för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning blir vid straffansvar skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning enligt samma bestämmelser som gäller för männen. Detta innebär att en kvinna, förutom att hon blir skyldig att fullgöra grundut- bildning, också blir skyldig att fullgöra repetitionsutbildning och att tjänstgöra under höjd beredskap. 
 Disciplinansvar inom totalförsvaret 
 Fr.o.m den 1 juli 1995 regleras, som ovan sagts, disciplinansvaret för pliktpersonal i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. 
 1986 års disciplinansvarslag kom därmed att upphöra. Den nya lagen bygger dock helt på den gamla lagen och vad som skett är till största delen tekniska anpassningar till totalförsvarsplikten. En väsentlig nyhet är dock att disciplinansvaret utsträcks till att om- fatta även de totalförsvarspliktiga som fullgör civilplikt enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. 
 Huvudregeln är att beslut i disciplinärenden skall fattas där den disciplinansvarige tjänstgör eller har tjänstgjort. Det innebär i fråga om dem som fullgör värnplikt att Försvarsmakten genom chefen för det förband eller den enhet av annat slag där den 
  
 574  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 disciplinansvarige tjänstgör fattar beslut, om chefen har lägst överstes eller kommendörs grad. Försvarsmakten kan också dele- gera beslutanderätten till överstelöjtnant eller kommendörkapten. Lagen innehåller också en bestämmelse som gör det möjligt för den chef i Försvarsmakten som tilldelats beslutsbefogenhet enligt lagen att delegera beslutsförfarandet i disciplinansvarsfrågor, dock inte till lägre chef än kompanichef under förutsättning att förfarandet inte kan antas utgöra brott, att förseelsen har erkänts samt att förseelsen inte bör medföra svårare påföljd än varning eller extratjänst eller utegångsförbud i fem dagar. Den chef som fått beslutsansvar delegerat till sig får dock endast besluta på- följderna varning, extratjänst och utegångsförbud i högst fem dagar. För dem som fullgör civilplikt kan tjänstgöringen ske förutom hos olika myndigheter också i kommuner, landsting och kyrkliga kommuner samt hos enskilda, t.ex. i bolag. Även för dessa är huvudregeln att beslut skall fattas där tjänstgöringen äger eller har ägt rum. För dem som tjänstgör hos privaträttsliga sub- jekt skall dock frågan om disciplinansvar alltid prövas av Statens räddningsverk. Ärenden som skall prövas av andra myndigheter än Försvarsmakten, av kommuner, landsting eller kyrkliga kom- muner prövas av chefen för den organisatoriska enhet där den dis- ciplinansvarige tjänstgör eller har tjänstgjort eller av någon annan högre chef. 
 Lagen gäller vidare för bl.a. anställda i utlandsstyrkan i För- svarsmakten, när de tjänstgör utomlands. 
 Lagen innehåller bestämmelser som garanterar den enskildes rättssäkerhet, bl.a. möjligheten att föra saken till domstol. Där- utöver innehåller lagen bestämmelser till skydd för den enskilde. Bl.a. kan nämnas att det finns möjlighet att begära omprövning hos förbandschefen av ett beslut om disciplinpåföljd som i För- svarsmakten fattats av en lägre chef. Vidare skall det finnas audi- törer (jurister) som skall biträda beslutsfattande myndigheter. I vissa fall är det obligatoriskt att inhämta auditörens yttrande innan beslutet fattas. Detta gäller dock inte de s.k. kompani- chefsärendena. 
 Som nämnts ovan är disciplinpåföljderna varning, extratjänst, löneavdrag och utegångsförbud. 
 Varning innebär att den felande erinras om att han för fram- tiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten. Varning är den lind- rigaste disciplinpåföljd som kan användas. 
 Extratjänst innebär att den felande vid högst fem tillfällen ut- över den vanliga tjänsten skall utföra handräckning eller annan särskild uppgift. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 575 
  
 Löneavdrag får bestämmas för högst trettio dagar och innebär avdrag på dagersättning eller motsvarande ersättning. I åtskilliga fall kan inte något löneavdrag verkställas därför att den betal- ningsskyldige t.ex. ryckt ut. I sådana fall bortfaller inte påföljden. I stället gäller att den som har ålagts löneavdrag skall betala motsvarande belopp. 
 Utegångsförbud innebär förbud för den som är förlagd inom ett kasernområde, läger eller motsvarande område att under en be- stämd tid, minst en och högst 15 dagar, på fritiden vistas utanför det område som är upplåtet åt en viss avdelning eller utanför en del av ett sådant område. För den som är förlagd ombord på ett fartyg skall utegångsförbudet avse förbud att lämna fartyget. 
 Löneavdrag får åläggas tillsammans med utegångsförbud, om det krävs av hänsyn till ordningen inom den verksamhet där dis- ciplinförseelsen har begåtts. I princip gäller dock att endast en påföljd skall åläggas vid en disciplinförseelse. Vid lindriga för- seelser skall i första hand varning och extratjänst komma i fråga. Vid allvarligare förseelser har man att välja mellan löneavdrag eller utegångsförbud. I princip anses löneavdrag vara en lindrigare påföljd än utegångsförbud. Om disciplinförseelsen samtidigt ut- gör ett brott, skall åtalsanmälan göras. 
 Åtalsanmälan behöver dock inte göras beträffande vissa särskilt angivna brott. 
 Lagreformen år 1986 innebar att en militär befattningshavares rätt att ålägga straffrättslig påföljd föll bort. Förseelser som tidigare handlagts enligt regler om disciplinmål blev avkrimina- liserade och skulle i stället handläggas som disciplinärenden vid myndigheterna. Vid dessa förhållanden ansågs vid reformen att en utvidgning av det tidigare gällande tillrättavisningsinstitutet var behövlig, varvid varning och extratjänst behölls som de var, medan det högsta antalet dagar för utegångsförbud och land- gångsförbud (sju dagar) sattes till frihetsstraffets tidigare maxi- mum (15 dagar). Det tidigare begreppet disciplinbot ersattes av ordet löneavdrag, vilket var ett led i att ytterligare närma det mili- tära och det civila ansvarssystemen till varandra och i denna anda sattes högsta gränsen för löneavdrag till 30 dagar i överensstäm- melse med reglerna om löneavdrag i lagen (1976:600) om offent- lig anställning. 
  
 576  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Svåra påfrestningar på samhället i fred 
 Regeringen lämnade hösten 1996 propositionen om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred till riksdagen (prop. 1996/97:11). Riksdagen behandlade propositionen i maj 1997 (bet. 1996/97:FöU5, rskr. 1996/97:203). I propositionen redogörs för den inriktning som regeringen anser att arbetet med att före- bygga och hantera svåra påfrestningar bör ha samt hur ett system för att säkerställa beredskapen bör utformas. För ett tiotal olika svåra påfrestningar bör det enligt regeringen finnas en särskilt god beredskap. De avser nedfall av radioaktiva ämnen, svåra stör- ningar i viktiga infrastruktursystem (el, tele, hälso- och sjukvår- dens el- och vattenförsörjning, radio och TV samt försörjning med vatten), översvämningar och dammbrott, massflykt av asyl- och hjälpsökande till Sverige, allvarlig smitta, terrorism, kemi- kalieolyckor och utsläpp av farliga ämnen till sjöss m.m. samt störningar i samhällsviktiga datasystem. 
 I propositionen betonas att samhällets grundläggande stabilitet och flexibilitet är helt avgörande när det gäller möjligheterna att klara påfrestningar på samhället i fred. Ansvariga myndigheter och organ kompletterar sedan denna baskapacitet med särskilda åtgärder. Generellt viktigt anges i propositionen vara en tillräcklig förmåga när det gäller ledning och information. 
 Statsmakternas höga ambition för beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred är en konsekvens av det vidgade säkerhetsbegreppet i 1996 års totalförsvarsbeslut. Det är emeller- tid viktigt att framhålla att beredskapen mot svåra påfrestningar inte är ett ansvar för totalförsvaret. Däremot skall enligt för- svarsbeslutet de totalförsvarsresurser som byggs upp för huvud- uppgiften vid ett väpnat angrepp kunna komma till användning vid svåra fredstida påfrestningar. 
 Vid många av de situationer som kan anses vara svåra påfrest- ningar på samhället i fred kommer bestämmelserna i räddnings- tjänstlagen (1986:1102) att kunna tillämpas. En sådan viktig bestämmelse är regleringen om tjänsteplikt enligt 44 § räddnings- tjänstlagen. Denna tjänsteplikt innebär att när det behövs, är var och en mellan arton och sextiofem år, skyldig att medverka i räddningstjänst i den mån kunskaper, hälsa och kroppskrafter tillåter det. Tjänsteplikten fullgörs på anmodan av räddnings- ledaren. Däremot finns inte någon annan särskild tjänsteplikt för tjänstgöring eller möjlighet att med plikt utbilda personal för att hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 577 
  
 Bakgrund till uppdraget 
 Totalförsvarsmyndigheter, främst Totalförsvarets pliktverk, Över- styrelsen för civil beredskap, Försvarsmakten och vissa övriga utbildningsanordnare har ansett att det finns brister av olika slag i tillämpningen av systemet med totalförsvarsplikt. 
 Pliktverket har därvid bl.a. anfört att systemet för prövning och inskrivning bör ses över. Även bestämmelserna som reglerar innehållet i inskrivningsbesluten bör enligt Pliktverket förenklas på så sätt att besluten inte behöver vara så slutliga och detaljrika. Pliktverket har också anfört att systemet med utbildningsreserven bör ses över. Pliktverket har i fråga om tillämpningen av möjlig- heten för kvinnor att frivilligt genomgå pliktutbildning ansett att en kvinna bör ha en möjlighet att kunna avbryta utbildningen, dock inte om hon hunnit fullfölja en viss del av utbildningen. 
 Pliktverket och Försvarsmakten har pekat på problemen med alltför stora avgångar före och under grundutbildningen. 
 Även Nämnden för personalvård för totalförsvarspliktiga har i en skrivelse till regeringen lämnat liknande synpunkter på plikt- systemets tillämpning. Nämnden har därvid bl.a. anfört att arbets- lösheten bland dagens ungdomar nu är ett av de största samhälls- problemen. Nämnden anser därför att hänsyn bör tas till om den totalförsvarspliktige har arbete vid bedömningen av möjligheten till uppskov med grundutbildningen. Nämnden har också anfört att de totalförsvarspliktiga bör få möjlighet till körkortsutbildning under tjänstgöringen. 
 Riksrevisionsverket har i en rapport (RRV 1997:29) Värn- pliktssystemet och Försvarsmaktens hushållning med den värn- pliktiga personalen ansett att värnpliktsutbildningen uppvisat brister i olika avseenden under tidsperioden  
 1990–1996. 
  RRV har därvid bl.a. föreslagit att det görs en samlad översyn av värn- pliktsutbildningens dimensionering och utformning, med hänsyn även tagen till försvarsvilja och samhällsekonomiska effekter. Enligt RRV bör översynen omfatta systemen för uttagning, ut- bildning och krigsplacering. 
 Värnpliktsrådet och Civilpliktsrådet har också hemställt om en översyn av lagstiftningen i vissa delar. Värnpliktsrådet och Civil- pliktsrådet har ansett det angeläget att disciplinsystemet ses över. Värnpliktsrådet och Civilpliktsrådet har också riktat kritik mot utbildningens innehåll. 
 Bibel – och Traktatsällskapet Vakttornet har i en skrivelse anfört att medlemmar i samfundet Jehovas vittnen inte har någon- 
  
 578  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 ting emot att numera utföra någon form av samhällsnyttig tjänst i stället för värnplikt. 
 Det nya pliktsystemet har nu varit tillämpligt i drygt två år. Riksdagen har i totalförsvarsbeslutet i december 1996 tagit ställ- ning för en fortsatt totalförsvarsplikt samtidigt som anspråken på att kunna utnyttja totalförsvarsresurser i fredstid har ökat. 
 Regeringen lämnade, såsom tidigare nämnts, propositionen om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred till riksdagen hösten 1996. Riksdagen tog ställning till propositionen under våren 1997. Regeringen redovisade i propositionen vissa viktigare åtgärder – grundade på Hot- och riskutredningens för- slag i betänkandet (SOU 1995:19) Ett säkrare samhälle – som regeringen avsåg att vidta eller i några fall hade vidtagit. I propo- sitionen lämnade regeringen inte några förslag till lagstiftning. Regeringen ansåg att lagstiftningsfrågan borde övervägas ytter- ligare innan ett ställningstagande kunde göras. 
 Det är mot bakgrund av vad som anförts ovan som regeringen anser att det finns skäl att nu göra en allmän översyn av hur pliktsystemet tillämpas och om några förändringar bör göras. Översynen bör göras av en parlamentariskt sammansatt kommitté. I samband med den översyn som nu skall genomföras av till- lämpningen av det nya pliktsystemet bör också övervägas om en skyldighet för den enskilde bör införas att tjänstgöra vid svåra påfrestningar på samhället i fred. 
 Uppdraget 
 Pliktsystemet 
 Riksdagen har i totalförsvarsbeslutet år 1996 lagt fast att det svenska totalförsvaret skall vara så uppbyggt och organiserat att det är en angelägenhet för hela befolkningen och att detta till- godoses bäst genom ett system med plikttjänstgöring. Detta innebär att en stor del av totalförsvarets personalförsörjning även i framtiden skall tryggas genom ett pliktsystem. De grunder som lagts fast i den nu gällande lagen om totalförsvarsplikt skall alltjämt gälla. Således skall tjänstgöringsskyldigheten fullgöras som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. 
 Utredningen skall från dessa utgångspunkter göra en allmän granskning av tillämpningen av systemet med totalförsvarsplikten i följande hänseenden. 
 Pliktverket och Nämnden för personalvård för totalförsvars- pliktiga har ansett att inskrivningssystemet bör kunna förbättras. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 579 
  
 Utredningen skall mot bakgrund av och med hänsyn till myndig- heternas synpunkter överväga om inskrivningssystemet kan effek- tiviseras utan att rättssäkerheten rubbas. Även kraven för att skri- vas in på olika befattningar i totalförsvaret skall ses över. 
 Utredningen skall också se över hur informationen om plikt- tjänstgöringen kan förbättras. Utredningen skall se över upp- skovsreglerna och därvid överväga om arbetsmarknadsskäl skall vägas in vid prövningen av uppskov och föreslå de ändringar av reglerna som översynen leder till. 
 Utredningen skall också, om systemet med en utbildnings- reserv alltjämt bör kvarstå, överväga hur utbildningsreservens sammansättning skall vara med hänsyn till de totalförsvars- pliktigas kvalifikationer och hemvist i landet. 
 Riksrevisionsverkets rapport tar endast upp värnpliktsutbild- ningen. Mot bakgrund av Riksrevisionsverkets rapport skall utredningen överväga om pliktutbildning i form av värnplikt eller civilplikt kan effektiviseras ytterligare. I detta sammanhang skall utredningen också överväga utbildningstidernas längd samt tiden för omsättningen av krigsorganisationen. 
 Utredningen skall utvärdera systemet med kvinnors möjlighet att efter ansökan få fullgöra plikttjänstgöring och föreslå åtgärder med anledning av resultatet av utvärderingen. 
 Utredningen skall överväga vilka åtgärder som behöver vidtas för att minska avgångarna före och under grundutbildningen. 
 Utredningen skall också överväga och lämna förslag om hur utbildningen ytterligare kan ges ett civilt meritvärde. 
 Utredningen skall utvärdera försöksverksamheten med tre månaders frivillig pliktutbildning för rekrytering till hemvärnet. Utredningen skall härvid överväga om denna utbildning eller någon kort civilpliktsutbildning även kan ligga till grund för rekrytering till frivilliga försvarsorganisationer inom totalför- svaret. 
 Utredningen skall också se över reglerna som gäller möjligheten att inte inkalla personer som tillhör ett visst religiöst samfund. 
 Utredningen skall även uppmärksamma de effekter som utred- ningens förslag kan få på det sanktionssystem som lagts fast i pliktlagstiftningen. 
  
 580  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Disciplinsystemet 
 Behov av översyn av disciplinansvarssystemet gäller dels frågan om vem som skall ha beslutanderätten i första instans avseende disciplinansvar, dels vilka påföljder som skall följa på disciplin- förseelser. 
 Såvitt avser beslutanderätten i första instans har i Försvars- makten kompanichefen en stark ställning över de totalförsvars- pliktiga. Detsamma kan sägas gälla för förbandschefen. Detta i kombination med att man inom statsförvaltningen alltmer övergår till personalansvarsnämnder är ett skäl att se över denna del av systemet. Tänkbara förändringar skulle för fredstid bl.a. kunna vara avskaffande av kompanichefens beslutanderätt, införande av auditörsmedverkan även i kompanichefsärenden, stärkande av auditörens ställning i alla ärenden (auditören skulle kunna vara beslutande i stället för förbandschefen resp. kompanichefen) samt införande av någon form av medverkan i besluten från de total- försvarspliktigas sida. En fråga i sammanhanget är självfallet om det är lämpligt med olika system för fred och krig. Ställning måste också tas till hur man bör göra med utlandsstyrkans per- sonal, som ju befinner sig i en situation som kan sägas vara i viss mån krigsliknande. Utredningen skall mot bakgrund av det anför- da göra en översyn av disciplinsystemet såvitt avser beslutande- rätten i första instans avseende disciplinförseelser och lämna för- slag till ändringar. 
 Disciplinpåföljderna för disciplinförseelser har i huvudsak varit oförändrade under den senare hälften av  
 1900-talet, 
  dock med den väsentliga förändringen att efter 1986 års reform beslu- tas disciplinpåföljderna på förvaltningsrättslig grund. De dis- ciplinpåföljder man tillämpar i dag är således i princip desamma som tillämpats sedan länge. På senare år har dock tjänstgörings- områdena för de totalförsvarspliktiga utökats inte minst inom den civila delen av totalförsvaret. 
 Utredningen skall därför se över disciplinpåföljderna och lämna förslag till ändringar. 
 Utredningen skall redovisa de konsekvenser såväl för den enskilde som för myndigheterna som framlagda förslag medför. 
 Skyldighet att tjänstgöra vid svåra påfrestningar på samhället i fred. 
 I den av riksdagen behandlade propositionen om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred angavs en rad olika situationer som kan tänkas innebära en sådan påfrestning. Exem- pelvis kan katastrofartade olyckor, naturkatastrofer, tekniska fel i 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 581 
  
 viktig utrustning, sabotage och terrorism innebära att samhället drabbas av en svår påfrestning. Detta gäller framför allt om det inträffade medför allvarliga störningar i viktiga samhällsfunk- tioner och därmed fara för många människors liv, personliga säkerhet eller hälsa eller fara för mycket omfattande skador på miljön eller på egendom. 
 Enligt riksdagsbeslutet bör ambitionen för samhällets fortsatta beredskapsåtgärder mot svåra påfrestningar på samhället i fred vara att risken för och konsekvenserna av svåra påfrestningar på samhället i fred skall minska. Om en svår påfrestning skulle in- träffa, skall människors liv, personliga säkerhet och hälsa tryggas samt skador på miljö och egendom hindras eller begränsas. 
 Olika åtgärder kan vidtas för att minska risken för fredstida svåra påfrestningar på samhället samt för att begränsa effekterna av sådana påfrestningar om de skulle inträffa. 
 En typ av åtgärder avser enskilda människors insatser. Det finns anledning att tro att många människor genom frivilliga in- satser kommer att delta i sådant arbete. För många av de situa- tioner som kan betecknas som svåra påfrestningar på samhället i fred kan vidare, som nämnts, åtgärder vidtas med stöd av bestämmelserna om tjänsteplikt enligt 44 § räddningstjänstlagen. 
 Vid en sådan genomgång av tillämpningen av pliktsystemet som nu skall genomföras kan det dock, för att ytterligare förstärka samhällets beredskap mot svåra fredstida påfrestningar på samhället, finnas anledning att överväga om det också bör införas en skyldighet att tjänstgöra vid sådana påfrestningar. Dessa överväganden skall avse en närmare precisering av i vilka situa- tioner en sådan plikt skulle vara möjlig att använda, möjligheten av att med plikt utbilda personal för att hantera svåra påfrest- ningar på samhället i fred och möjligheten av att införa en plikt att tjänstgöra om en sådan påfrestning skulle inträffa. Utredningen skall härvid bedöma om en sådan skyldighet kan inrymmas inom ramen för totalförsvarsplikten eller om den bör vara särskild. Utredningen skall beakta betydelsen av de bestämmelser om tjänsteplikt som finns i räddningstjänstlagen. 
 Utredningen skall redovisa de konsekvenser som ett plikt- system skulle medföra såväl för samhället som för den enskilde. Framlagda förslag skall innehålla kostnadsberäkningar och under- lag för bedömningen av finansieringen. Den rättsliga, ekonomiska och praktiska innebörden av lämnade förslag skall belysas. 
  
 582  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Författningsreglering 
 Utredningen skall lämna förslag till nödvändig författnings- reglering. 
 Arbetets bedrivande 
 Utredningen skall redovisa resultatet av sitt arbete i fråga om lag- regleringen av disciplinansvar och uppskov senast den 15 augusti 1998 och i övrigt senast den 1 februari 2000. 
 Utredningsarbetet skall bedrivas i samverkan med Total- försvarets pliktverk, Försvarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap, Rikspolisstyrelsen och övriga som anordnar plikt- utbildning samt Värnpliktsrådet och Civilpliktsrådet. 
 Utredningen skall hålla berörda centrala arbetstagarorga- nisationer informerade om sitt arbete och ge dem tillfälle att framföra synpunkter. 
 För utredningsarbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om redovisning av regional- politiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att redovisa jämställd- hetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) samt om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbe- tet (dir. 1996:49). 
 För utredningsarbetet gäller också regeringens direktiv om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23). I detta sammanhang skall utredningen redovisa ekonomiska effekter av sina förslag, både i fråga om rationaliseringsvinster på lång och kort sikt samt eventuella avvecklingskostnader. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 583 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till utredningen 
  
 (Fö 1998:01) om översyn av 
  
 totalförsvarspliktens tillämpning 
  
 Dir 
  
 och andra pliktfrågor m.m. 
  
 1998:49 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 17 juni 1998 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Utredningen (Fö 1998:01) om översyn av totalförsvarspliktens tillämpning och andra pliktfrågor m.m. lämnas genom tilläggs- direktiv i uppdrag att 
  
 - 
  
 överväga och föreslå förändringar som i förhållande till nuvarande ordning medför att pliktsystemet blir flexiblare och mer anpassat till rådande säkerhets- och försvarspolitiska för- utsättningar samt gör det möjligt att vid behov öka Sveriges internationella insatser, 
  
 - 
  
 överväga och i förekommande fall föreslå förändringar som medför att plikttjänstgöring i större utsträckning kan fullgöras i eller i närheten av den ort där den totalförsvarspliktige är bosatt, 
  
 - 
  
 överväga och föreslå eventuella förändringar av påföljd för brott mot totalförsvarsplikten, 
  
 - 
  
 överväga om personskadeskyddet bör förändras för de totalför- svarspliktiga och i förekommande fall komma med förslag samt 
  
 - 
  
 uppmärksamma de effekter som förslagen i övrigt kan få på de förmåner som gäller för den som fullgör plikttjänstgöring. 
  
 584  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bakgrund 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 25 september 1997 tillsattes en parlamentarisk utredning med uppgift att göra en översyn av tillämpningen av systemet med totalförsvarsplikt. Enligt direktiven (dir. 1997:106) skall utredningen främst utreda frågor om inskrivningssystemet, uppskovsreglerna, utbildnings- reserven, utbildningstidernas längd, pliktutbildningen för kvinnor, avgångar samt utbildningens meritvärde. Utredningen skall där- utöver utreda olika disciplinfrågor inom totalförsvaret samt över- väga om ett pliktsystem för svåra påfrestningar på samhället i fred skall införas. Dessa direktiv ligger alltjämt fast. 
 Sedan direktivens tillkomst har Försvarsberedningen presen- terat delrapporten Svensk säkerhetspolitik i ny omvärldsbelysning (Ds 1998:9). 
 I rapporten diskuteras innebörden av den internationella utvecklingen på det säkerhetspolitiska området sedan det senaste totalförsvarsbeslutet fattades år 1996. Försvarsberedningen gör i sin analys bl.a. den bedömningen att ett större krig i Europa och därmed också ett angreppshot mot Sverige ter sig än mer avlägset än inför det senaste totalförsvarsbeslutet. Därutöver menar För- svarsberedningen att krav även kan komma att ställas på Sverige att medverka till krishantering i ett vidare globalt sammanhang. Försvarsberedningen anser därför att Sverige bör pröva att lägga relativt större vikt vid att ha kapacitet för krishantering både i det egna närområdet och i internationella fredsfrämjande och huma- nitära insatser. 
 Genom totalförsvarsbeslutet år 1996 lade riksdagen fast vilka mål och resurser som totalförsvaret skall ha under perioden 1997– 2001. Ett viktigt inslag i beslutet är att Försvarsmaktens bered- skap skall medge att organisationens huvuddel inom ett år efter beslut om det skall ha uppnått full krigsduglighet. 
 För att skapa förutsättningar för att åstadkomma balans i För- svarsmaktens ekonomi och planering har regeringen i propo- sitionen Försvarsmaktens ekonomi och verksamhet år 1998 m.m. (prop. 1997/98:84) angivit att det övergripande målet för För- svarsmaktens beredskap skall ändras enligt följande. Försvars- maktens beredskap skall medge att utvalda delar av organisa- tionen inom ett år efter beslut har uppnått full krigsduglighet. Beredskap, organisation och planläggning skall vidare medge att Försvarsmaktens förmåga långsiktigt kan anpassas, dvs. utökas eller förändras för att motsvara framtida krav och behov. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 585 
  
 Utredningen om utlandsstyrkan har i januari 1998 i betänkan- det Utlandsstyrkan (SOU 1998:30) lämnat förslag bl.a. om per- sonskadeskydd, rehabilitering m.m. för personal i utlandsstyrkan. 
 Arbetsskadeutredningen har i mars 1988 i betänkandet Den framtida arbetsskadeförsäkringen (SOU 1998:37) tagit upp frågan om personskadeskyddet m.m. för totalförsvarspliktiga. 
 Mot bakgrund av det anförda finns det anledning att vid översynen av utbildningssystemet för totalförsvarspliktiga beakta ytterligare aspekter än de som har angivits i utredningens ursprungliga direktiv. 
 Uppdraget 
 Pliktsystemet 
 Sverige bör i framtiden inrikta sig på att ha ett pliktsystem som är flexibelt och anpassat efter förmågan att lösa olika uppgifter med hänsyn till rådande säkerhets- och försvarspolitiska förutsätt- ningar. Detta innebär att pliktsystemet bör vara mer differentierat än nu samt mer anpassat till tänkbara förändringar av uppgifter och resurser. 
 Utredningen skall därför utreda och föreslå de förändringar som behöver göras av det nuvarande utbildningssystemet för att det bättre skall möta de nya krav som kommer att ställas inför framtiden. I sammanhanget skall beaktas att ett mål bör vara att alla som genomgår mönstring och som har förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt skall skrivas in för sådan tjänst- göring och att inskrivning i en utbildningsreserv i framtiden bör tillgripas endast undantagsvis. 
 Utredningen skall överväga möjligheterna att genomföra för- ändringar som medför att utbildningssystemet blir flexiblare med avseende på större variationer i utbildningstidernas längd. Utred- ningen skall också utreda och föreslå de eventuella förändringar som behöver göras av pliktsystemet för att kunna möta ett kvar- stående behov av att långsiktigt kunna anpassa försvarsförmågan. Härvid skall utredningen analysera för- och nackdelar med ett utbildningssystem som tillåter att grundutbildningen inte behöver genomföras i en följd, t.ex. att en andra del av grundutbildningen först görs i ett anpassningsskede. Utredningen skall även utreda behovet av och möjligheten att krigsplacera den totalförsvars- pliktige efter sådan utbildning. 
 I sitt arbete skall utredningen beakta att ett framtida system av beredskapsskäl måste kunna tillförsäkra att ett ganska stort antal 
  
 586  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 totalförsvarspliktiga årligen ges sådan utbildning att dessa får de kunskaper och färdigheter som krigsuppgiften kräver. En sådan utbildning behövs också för att säkerställa rekrytering till offi- cersyrket och för Sveriges internationella insatser. 
 Utredningen skall analysera och i förekommande fall lämna förslag till om det kan skapas ett system med ökade möjligheter för den enskilde att fullgöra sin plikttjänstgöring i eller i så nära anslutning som möjligt till den ort där denne är bosatt. 
 Utredningen skall vidare i sina förslag beakta möjligheterna av att förlägga utbildningstiderna så att de i mindre utsträckning än i dag kolliderar med när terminerna för högskolestudier börjar och slutar. 
 Påföljder för brott mot totalförsvarsplikt 
 För att pliktsystemet skall kunna upprätthållas måste det finnas fungerande och trovärdiga påföljder för underlåtenhet att fullgöra sådan tjänstgöring som omfattas av totalförsvarsplikten. För när- varande tillämpas en mycket fast praxis när det gäller påföljdsval och straffmätning för s.k. totalvägran. En ändrad utformning av pliktsystemet i riktning mot ett mer flexibelt system ger emeller- tid anledning att ta upp frågan om denna praxis bör ändras i något avseende. 
 Utredningen skall med utgångspunkt från sina överväganden när det gäller pliktsystemets utformning behandla frågan om hur vägran att fullgöra tjänstgöring bör bedömas i påföljdshänseende. Bland annat skall utredningen undersöka om de olika alternativen till fängelse i anstalt kan komma till användning i större utsträck- ning än i dag såsom påföljd för totalvägran. När det gäller användningen av olika påföljdsalternativ skall utredningen beakta de överväganden som redovisas i regeringens proposition Vissa reformer av påföljdssystemet (prop. 1997/98:96). Om utredningen kommer fram till att den nuvarande ordningen skall ändras, bör förslag utarbetas till ändring av relevanta straffbestämmelser i lagen om totalförsvarsplikt. 
 Förmåner 
 Utredningen skall uppmärksamma de effekter som utredningens förslag kan få på de förmåner som enligt pliktlagstiftningen är förknippade med fullgörandet av totalförsvarsplikten. 
 Mot bakgrund av vad som tagits upp i ovannämnda betänkan- den om utlandsstyrkan och den framtida arbetsskadeförsäkringen 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 587 
  
 och med beaktande av statsmakternas ställningstagande till för- slagen skall utredningen överväga om personskadeskyddet bör förändras för de totalförsvarspliktiga med avseende på rehabilite- ringsansvar och stöd till anhöriga m.m och i förekommande fall komma med förslag. 
 Författningsreglering 
 Utredningen skall lämna förslag till nödvändig författnings- reglering. 
 Arbetets bedrivande 
 Med ändring av vad som angivits i huvuddirektiven skall utred- ningen redovisa resultatet av allt sitt arbete senast den 1 februari år 2000. Utredningen behöver således inte i augusti 1998 lämna något delbetänkande i fråga om lagregleringen av disciplinansvar och uppskov. 
 Utredningen skall även i de uppdrag som lämnats i detta till- läggsdirektiv samarbeta med Totalförsvarets pliktverk, Försvars- makten, Överstyrelsen för civil beredskap. Rikspolisstyrelsen och övriga som anordnar pliktutbildning samt Värnpliktsrådet och Civilpliktsrådet. 
 Om det krävs försöksverksamhet får den bedrivas inom utred- ningens ram och skall då göras inom gällande lagstiftning. 
 Utredningen skall i nödvändig utsträckning jämföra det svenska pliktsystemet med motsvarande system i de nordiska länderna. 
 Även i övrigt skall vad som angivits i utredningens huvud- direktiv (dir. 1997:106) under rubriken "arbetets bedrivande" gälla för de uppdrag som i detta tilläggsdirektiv lämnats utred- ningen 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 589 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till 1998 års 
  
 Dir 
  
 pliktutredning 
  
 1999:85 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 4 november 1999. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Utredningen (Fö 1998:01) om översyn av totalförsvarspliktens tillämpning och andra pliktfrågor m.m. lämnas genom tilläggs- direktiv i uppdrag att 
  
 - 
  
 i fråga om pliktens omfattning beakta att grunden för det framtida pliktsystemet skall vara vilka uppgifter som skall lösas genom totalförsvarsverksamhet och att förmågan att kunna möta ett väpnat angrepp skall vara dimensionerande för pliktsystemet, 
  
 - 
  
 i fråga om inskrivningssystemet överväga lämpligheten av ett system där större hänsyn till frivillighet kan tas, 
  
 - 
  
 överväga och lämna förslag till hur man kan minska antalet totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt i s.k. stödproduk- tion, 
  
 - 
  
 pröva frågan om värnpliktsutbildningen även kan anpassas till ökningen av förmågan till internationella insatser samt 
  
 - 
  
 utreda behovet av ändringar i krigsplaceringssystemet. 
  
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 25 september 1997 om direktiv (dir. 1997:106) till en översyn av totalförsvarspliktens tillämpning och andra pliktfrågor m.m. Vidarebeslutade regeringen den 17 juni 1998 om tilläggsdirektiv (dir. 1998:49) till utredningen. 
 Sedan tillkomsten av dessa direktiv har Försvarsberedningen presenterat sin rapport inför 1999 års kontrollstation Förändrad omvärld – omdanat försvar (Ds 1999:2). 
  
 590  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Med anledning av den säkerhetspolitiska kontrollstationen år 1999 beslutade regeringen den 4 mars 1999 på grundval av För- svarsberedningens rapport om propositionen (prop. 1998/99:74) Förändrad omvärld – omdanat försvar. 
 Riksdagen har den 27 maj 1999 beslutat att bifalla regeringens förslag (bet. 1998/99:UFöU1, rskr. 1998/99:222, bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). 
 På uppdrag av regeringen lämnade Försvarsmakten den 19 maj 1999 förslag till framtida struktur för Försvarsmakten (Fö1999/1185/MIL). Rapporten innehåller flera förslag som berör totalförsvarsplikten. I den del som förslaget berör totalförsvars- plikten har Totalförsvarets pliktverk den 11 augusti 1999 inkom- mit med ett yttrande. 
 Mot bakgrund av ovanstående finns det anledning att vid över- synen av pliktsystemet beakta ytterligare aspekter än de som har angetts i utredningens tidigare direktiv. 
 Uppdraget 
 Utredningen skall i sitt fortsatta arbete beakta vad statsmakterna i ovannämnda beslut anfört om totalförsvarspliktens inriktning. Utredningen skall därvid särskilt överväga följande. 
 Nytt mål för dimensioneringen av pliktsystemet 
 I den nämnda propositionen (prop.1998/99:74) Förändrad om- värld- omdanat försvar anförde regeringen att kravet på total- försvarets förmåga att kunna möta ett väpnat angrepp borde vara dimensionerande för det framtida pliktsystemet. 
 Försvarsutskottet ansåg i sitt betänkande (bet. 1998/99:FöU5) att grunden för det framtida pliktsystemet borde vara vilka upp- gifter som försvaret skall lösa och att uppgiften att möta ett väpnat angrepp borde vara dimensionerande. 
 I utredningens tidigare tilläggsdirektiv har det angetts att utred- ningen skall beakta målet att alla som genomgår mönstring och som har förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt skall skrivas in för sådan tjänstgöring. Utredningen skall nu i sitt fortsatta arbete i stället beakta att grunden för det framtida plikt- systemet skall vara vilka uppgifter som skall lösas genom total- försvarsverksamhet och att förmågan att kunna möta ett väpnat angrepp skall vara dimensionerande för pliktsystemet. 
 Försvarsmakten har i sitt underlag till framtida struktur för Försvarsmakten lämnat förslag till förändringar av tillämpningen 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 1  
 591 
  
 av totalförsvarsplikten. Utredningen skall i sitt arbete ta del av vad som framförts i underlaget i följande hänseende. 
 Ett inskrivningssystem med ökad frivillighet 
 Försvarsmakten har föreslagit ett förändrat inskrivningssystem där ett ökat inslag av frivillighet införs. Utredningen skall över- väga lämpligheten av att införa ett inskrivningssystem för total- försvarspliktiga där större hänsyn tas till frivillighet och om så är fallet lämna förslag till ett sådant system. 
 Minskning av totalförsvarspliktiga i s.k. stödproduktion 
 Utredningen skall också överväga hur man kan minska antalet totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt i sådana befattningar som i huvudsak används för stöd, bl.a. till beredskap och pro- duktion av flygtid samt till utbildningen, s.k. stödproduktion. 
 Utbildning mot internationella uppgifter och flexiblare krigs- placering 
 Försvarsmakten har föreslagit att utbildningen bör inriktas mot större inslag av internationella uppgifter. Försvarsmakten har också föreslagit att krigsplaceringssystemet förändras. 
 Utredningen skall därför pröva frågan om värnpliktsutbild- ningen även kan anpassas till ökningen av förmågan till internationella insatser och så att krigsplaceringssystemet för totalförsvarspliktiga kan bli mer flexibelt. 
 Författningsreglering 
 Utredningen skall lämna förslag till nödvändig författningsregle- ring. 
 Arbetets bedrivande 
 Utredningen skall, med ändring av tidigare direktiv, redovisa resultatet av sitt arbete senast den 1 mars 2000. 
 Utredningsarbetet skall även fortsättningsvis bedrivas i sam- arbete med Försvarsberedningen, Totalförsvarets pliktverk, För- svarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap samt Värnplikts- rådet och Civilpliktsrådet. 
  
 592  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2000:21 
  
 Utredningen skall hålla berörda centrala arbetstagarorganisa- tioner informerade om sitt arbete och ge dem tillfälle att framföra synpunkter. 
  
 SOU 2000: 
  
 Bilaga 2  
 593 
  
 Utredningens arbetsgrupper 
 I utredningens arbetsgrupper har ingått företrädare för utred- ningen samt de representanter för myndigheter eller motsvarande som framgår av följande  
 sammanställning: 
  
 1. 
  
 Utbildningsgruppen 
  
 Austin 
  
 Räddningsverket 
  
 Beck 
  
 Försvarsmakten 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 2 
  
 Terminsgruppen 
  
 Bailey 
  
 Pliktverket 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Kelly 
  
 Högskoleverket 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 3. 
  
 Påfrestningsgruppen 
  
 Mcdonald 
  
 ÖCB 
  
 Austin 
  
 Räddningsverket 
  
 Hurst 
  
 Landstingsförbundet 
  
 Rogers 
  
 Svenska Kommunförbundet 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Larson 
  
 Pliktverket 
  
 4. 
  
 Mönstringsgruppen 
  
 Davis 
  
 FOA 
  
 Mccann 
  
 Pliktverket 
  
 Woodard 
  
 Räddningsverket 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 594  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2000: 
  
 5. 
  
 Krigsplaceringsgruppen 
  
 Hurst 
  
 Landstingsförbundet 
  
 Howard 
  
 Räddningsverket 
  
 Barnes 
  
 Pliktverket 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 6. 
  
 Informationsgruppen 
  
 Wallace 
  
 Försvarsmakten 
  
 Christensen 
  
 Pliktverket 
  
 Boyer 
  
 Styrelsen för psykologiskt försvar 
  
 Lee 
  
 ÖCB 
  
 Brown 
  
 Räddningsverket 
  
 7. 
  
 Avbrottsgruppen 
  
 Carter 
  
 Räddningsverket 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Roy 
  
 Pliktverket 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 8. 
  
 Motivationsgruppen 
  
 Rogers 
  
 Svenska Kommunförbundet 
  
 Taylor 
  
 ÖCB 
  
 Howard 
  
 Räddningsverket 
  
 Wells 
  
 Pliktverket 
  
 Jones 
  
 Försvarsmakten 
  
 Jackson 
  
 ÖCB 
  
 Kelly 
  
 Högskoleverket 
  
 9. 
  
 Kvinnoutbildningsgruppen 
  
 Davis 
  
 FOA 
  
 Brock 
  
 Försvarsmakten 
  
 Hurst 
  
 Landstingsförbundet 
  
 Rogers 
  
 Svenska Kommunförbundet 
  
 Jackson 
  
 ÖCB 
  
 Young 
  
 Pliktverket 
  
 SOU 2000: 
  
 Bilaga 2  
 595 
  
 10. Laggruppen 
  
 Nelson 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Key Hale 
  
 Räddningsverket 
  
 Morrison 
  
 ÖCB 
  
 Torres 
  
 Pliktverket 
  
 Edwards 
  
 Försvarsmakten 
  
 Hines 
  
 ÖCB 
  
 * 
  
 * * 
  
 Vargas  
 har som konsult deltagit i arbetet inom sekretariatetet och i flera av arbetsgrupperna. 
  
 Price  
 och  
 Spence 
 , båda Försvarsmakten, har del- tagit i arbetet med utformning av utredningens skiss till mönst- rings- och inskrivningssystem. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 597 
  
 Huvuddragen i gällande ordning 
 1 Inledning 
 En sammanhållen tjänstgöringsskyldighet för totalförsvaret 
 En skyldighet att tjänstgöra för att försvara landet har funnits länge i Sverige. Före den 1 juli 1995 reglerades skyldigheten att tjänstgöra inom totalförsvaret genom olika lagar för skilda slag av verksamhet. Skyldigheten avsåg i samtliga fall en plikt att delta i en verksamhet under höjd beredskap. Med några undantag regle- rade bestämmelserna också skyldigheten att i fred delta i utbild- ning. Pliktpersonal kunde vidare i en del fall vara skyldiga att i fred medverka för att undanröja hot mot landets säkerhet. 
 Den 1 juli 1995 trädde lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt i kraft (prop. 1994/95:6 och 87, bet. 1994/95:FöU1, rskr. 1994/95:78). Den ersatte ett flertal lagar som innehöll plikt- bestämmelser, bland andra värnpliktslagen (1941:967), lagen (1966:413) om vapenfri tjänst, lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m.m., lagen (1984:272) om skyldighet för civilförsvarspliktiga att tjänstgöra utanför civilförsvaret samt allmänna tjänstepliktslagen (1959:83). Den 1 juli 1995 trädde ytterligare några nya lagar i kraft, nämligen lagen (1994:1810) om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre utbildning och lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Till nämnda lagar har regeringen utfärdat verkställighetsföreskrifter. 
 Den nya lagstiftningen har medfört en flexiblare användning av totalförsvarets personalresurser. Hur många personer som skall skrivas in med plikt och hur lång utbildning de skall genomgå styrs av behovet av pliktpersonal under höjd beredskap. Behovet av personal för att lösa det militära och civila försvarets uppgifter i krig styr inskrivning och utbildningstid. Behovet avgörs av dem som ansvarar för verksamheten. 
 Tjänstgöringsskyldigheten som är gemensam för hela totalför- svaret benämns totalförsvarsplikt. Enligt lagen om totalförsvars- 
  
 598  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 plikt skall tjänstgöringsskyldigheten fullgöras som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitionsutbildning, beredskapstjänst- göring och krigstjänstgöring. Den allmänna tjänsteplikten innebär endast tjänstgöringsskyldighet under höjd beredskap. 
 Totalförsvar - militär och civil verksamhet 
 Totalförsvar avser inte en organisation utan en verksamhet. Begreppet definieras i lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap och avser verksamhet som behövs för att förbe- reda Sverige för krig. Totalförsvarsverksamhet i fred utgörs såle- des - utöver den ordinarie verksamheten - av sådana förberedande åtgärder som behövs just för att vi skall kunna bemästra påfrest- ningarna på samhället under krigsförhållanden. Totalförsvarets förmåga grundas främst på det fredstida samhällets resurser och dess förmåga till omställning från fred till krig. Enligt den s.k. ansvarsprincipen medför ansvaret för en verksamhet i fred ett ansvar också i krig (prop. 1994/95:6 s. 84 och prop. 1994/95:7 s. 51). 
 Totalförsvar består av militär verksamhet (militärt försvar) och civil verksamhet (civilt försvar). Militärt försvar avser den mili- tära verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten. Det följer av beredskapsförordningen (1993:242). Huvuduppgiften för För- svarsmakten är att i fred vidta förberedelser för att i krig kunna försvara Sverige mot väpnade angrepp som hotar landets frihet och oberoende. Andra uppgifter i fred som följer av förordningen (1994:642) med instruktion för Försvarsmakten är att 1) övervaka och hävda Sveriges territoriella integritet i luften, till sjöss och på marken, 2) kunna ställa kvalificerade förband och andra resurser till förfogande för internationella fredsfrämjande och humanitära insatser, 3) kunna stödja samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred, och 4) ha en beredskap som medger att huvud- delen av Försvarsmaktens organisation inom ett år efter särskilt beslut har uppnått full krigsduglighet. Försvarsmaktens bered- skap, organisation och planläggning skall vidare medge att För- svarsmaktens förmåga långsiktigt kan anpassas för att motsvara framtida krav och behov. 
 Huvuduppgiften för civilt försvar är att skydda befolkningen och civil egendom från krigets verkningar. Civilt försvar omfattar enligt den ovan nämnda beredskapsförordningen all den civila verksamhet som ingår i totalförsvaret, dvs. alla de beredskapsför- 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 599 
  
 beredelser som statliga civila myndigheter, kommuner, landsting och registrerade trossamfund samt enskilda och företag vidtar i fredstid och all den civila verksamhet som behövs under krigsför- hållanden för att stödja Försvarsmakten, skydda och rädda liv och egendom, trygga en livsnödvändig försörjning och upprätthålla viktiga samhällsfunktioner. Verksamheten är uppdelad i närmare ett tjugotal funktioner. Varje funktion representeras av en funk- tionsansvarig myndighet som, under regeringen, ansvarar för samordningen av beredskapsförberedelserna i fred och verksam- heten under höjd beredskap. 
 Användningen av totalförsvarsresurserna 
 Det finns inget hinder för att utnyttja de resurser som finns för totalförsvarsverksamhet även för annan verksamhet i fred utan alla resurser som har tillförts totalförsvaret får när det är möjligt och lämpligt användas även för annan verksamhet i fred. Vid utformningen av resurserna- såväl personella som materiella - gäller dessutom sedan den 1 januari 1997 enligt 2 § lagen om totalförsvar och höjd beredskap en direkt skyldighet att ta hänsyn till att dessa också skall kunna användas vid internationella freds- främjande och humanitära insatser samt för att kunna stärka sam- hällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar i fred. Detta innebär inte en utvidgning av verksamhetsområdet för totalförsvaret. Totalförsvarsresurserna ställs till förfogande för det samhällsorgan som normalt har att hantera denna typ av händelse. Den typ av totalförsvarsresurser som kan komma till användning är bl.a. lednings- och personalresurser, förplägnads- och förlägg- ningsresurser, transportresurser, materiel och reservkraft (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1). 
 Höjd beredskap 
 Enligt lagen om totalförsvar och höjd beredskap kan beredskapen höjas för att stärka landets försvarsförmåga. Två beredskaps- grader råder. Höjd beredskap är antingen skärpt beredskap eller högsta beredskap. Under högsta beredskap är totalförsvar all samhällsverksamhet som då skall bedrivas. Är Sverige i krig råder högsta beredskap. Är Sverige i krigsfara eller råder det sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av att det är krig utanför Sveriges gränser eller av att Sverige har varit i krig 
  
 600  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 eller krigsfara, får regeringen enligt nyss nämnda lag besluta om skärpt eller högsta beredskap. 
 När höjd beredskap råder kommer personal inom totalförsvaret helt eller delvis att tas i anspråk med plikt. Sådan tjänstgöring kan emellertid bli aktuell även i ett tidigare skede. Enligt 3 kap. 10 § lagen om totalförsvarsplikt kan totalförsvarspliktiga som har skri- vits in i utbildningsreserven bli skyldiga att fullgöra sådan plikt, om regeringen anser att det behövs med hänsyn till Sveriges för- svarsberedskap. 
 2 Totalförsvarsplikten 
 Grundläggande bestämmelser om totalförsvar och totalförsvars- plikt finns i 1 kap. lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Personalförsörjning med plikt 
 Totalförsvarets behov av personal tillgodoses i dag genom anställningsavtal, särskilda avtal om tjänstgöringsskyldighet och en på plikt baserad tjänstgöringsskyldighet, benämnd totalför- svarsplikt. Hur stor del av totalförsvarets personalbehov som får tillgodoses genom anställningsavtal och särskilda avtal framför totalförsvarsplikt har inte uttryckligen reglerats. Den grundläg- gande principen är att Sveriges totalförsvaret skall vara så upp- byggt och organiserat att det är en angelägenhet för hela befolk- ningen (1 §). Statsmakterna har därvid vid flera tillfällen (se t.ex. prop. 1986/87:95 och prop 1994/95:6) uttalat att detta mål uppnås genom ett på plikt baserat personalförsörjningssystem. Detta kommer till uttryck genom regeln att totalförsvarets personalför- sörjning skall tryggas genom totalförsvarsplikt (2 §). 
 Totalförsvarspliktens innebörd 
 Totalförsvarsplikten innebär en skyldighet för varje svensk med- borgare och för den som utan att vara svensk medborgare är bosatt i Sverige att tjänstgöra inom totalförsvaret i den omfattning som hans eller hennes kroppskrafter och hälsotillstånd tillåter. Denna skyldighet gäller från början av det kalenderår personen 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 601 
  
 fyller sexton år till slutet av det kalenderår när personen fyller sjuttio år. Tjänstgöringsskyldigheten fullgörs som inledningsvis nämnts som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värn- plikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitions- utbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. Den allmänna tjänsteplikten fullgörs endast under höjd beredskap. 
 Värnplikten fullgörs hos Försvarsmakten och skall alltid inle- das med grundutbildning. Någon kortaste grundutbildningstid för värnplikt har inte angivits i lagen. Den nedre gränsen för antalet grundutbildningsdagar bestämmer i stället regeringen i verkstäl- lighetsföreskrifter (se 1994/95:FöU1 s. 23). För närvarande är den kortaste grundutbildningstiden 80 dagar. Det innebär att För- svarsmakten är ansvarig för tjänstgöringen. Rent faktiskt kan dock tjänstgöringen, efter den inledande utbildningen hos myn- digheten, slutföras hos andra myndigheter, t.ex. hos Sjöfartsverket eller Försvarets radioanstalt. Skyldigheten att fullgöra värnplikt omfattar endast män som är svenska medborgare och gäller från början av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller 19 år till slutet av det kalenderår när han fyller fyrtiosju år. 
 Kvinnor som vill få anställning som yrkes- eller reservoffice- rare skall genomgå grundutbildning hos Försvarsmakten. Det följer av 1 § lagen (1994:1810) om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning. Även kvinnor som, utan att vilja få anställning som yrkes- eller reservofficerare, under höjd beredskap vill tjänstgöra i sådana befattningar som kräver längre grundutbildning än 60 dagar inom totalförsvaret har möjlighet att genomgå militär grundutbildning. Av 5 § följer att en kvinna som efter antagningsprövning enligt den lagen skrivits in för värnplikt därefter är skyldig att fullgöra värnplikten. lagen (1994:1810) om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning 
 Civilplikten fullgörs i såväl civilt som militärt försvar. Civil- plikten får inte omfatta annan verksamhet som är förenad med egentliga stridsuppgifter än ordnings- eller bevakningsuppgifter. Inom ramen för civilplikten finns det möjligheter att fullgöra tjänstgöring som inte är förenad med bruk av vapen (vapenfri tjänstgöring). Tjänstgöring med civilplikt behöver inte alltid, till skillnad mot värnplikt, inledas med en grundutbildning. En total- försvarspliktig som skall fullgöra civilplikt behöver t.ex. inte genomgå grundutbildning, om han eller hon på grund av sin yrkesutbildning redan har de grundläggande färdigheter som krävs för att upprätthålla en viss befattning. I de fall ett utbild- ningsbehov saknas, saknas således också anledning att med stöd 
  
 602  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 av pliktbestämmelser grundutbilda. Däremot är det möjligt att genom repetitionsutbildning upprätthålla och utveckla den enskildes kunskaper och färdigheter. 
 Den allmänna tjänsteplikten innefattar en skyldighet att under höjd beredskap tjänstgöra i en ordinarie anställning eller efter anvisning av en myndighet utföra vissa arbetsuppgifter. Skillna- den mellan civilplikt och allmän tjänsteplikt är att tjänstgöringen med allmän tjänsteplikt inte skall äga rum annat än vid höjd beredskap. En sådan tjänstgöring är inte heller förknippad med något krav på grundutbildning eller repetitionsutbildning. Det utesluter emellertid inte att det som en följd av en anställning åligger en arbetstagare att delta i av arbetsgivaren anordnad övning för att vissa funktioner skall kunna upprätthållas vid höjd beredskap (t.ex. för hälso- och sjukvårdspersonal anställda inom landstingen). 
 De som frivilligt åtagit sig att tjänstgöra inom totalförsvaret under höjd beredskap är skyldiga att göra detta med allmän tjänsteplikt. Härigenom är det möjligt att t.ex. genom hot om straff säkerställa att en person som har åtagit sig en viss tjänst- göring inom civilt försvar verkligen fullföljer sitt åtagande i ett skärpt läge. 
 3 Mönstring och annan utredning 
 Grundläggande bestämmelser om mönstring och annan utredning om den totalförsvarspliktiges personliga förhållanden finns i 2 kap. lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Den som är totalförsvarspliktig är skyldig att skriftligen eller muntligen eller, om det behövs, vid en personlig inställelse lämna nödvändiga uppgifter om hälsotillstånd, utbildning, arbete och personliga förhållanden i övrigt. Syftet är att utreda den totalför- svarspliktiges förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt och därmed säkerställa att ingen enskild åläggs en tjänstgöring som går utöver hans eller hennes förmåga (1 §). 
 Varje svensk man som är totalförsvarspliktig är för utredning skyldig att mönstra. Skyldigheten att genomgå mönstring inträder det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller arton år eller, för den som förvärvar svenskt medborgarskap senare, från och med den dag när han blir svensk medborgare. Om det inte finns särskilda skäl, är ingen skyldig att genomgå mönstring efter det kalenderår när han fyller tjugofyra år. Ett särskilt skäl som nämns 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 603 
  
 i lagmotiven att frångå denna bestämmelse är om någon hållit sig undan och därför inte har kunnat nås med kallelse tidigare (2 §). Mönstring är en förutsättning för att få ta någon i anspråk för värnplikt eller för civilplikt som omfattar längre grundutbildning än 60 dagar - dvs. lång grundutbildning. På grundval av en mindre omfattande utredning än mönstring kan den som är total- försvarspliktig tas i anspråk för tjänstgöring med civilplikt om grundutbildningstiden inte överstiger 60 dagar - dvs. kort grundutbildning (3 kap. 4 §). 
 Totalförsvarets pliktverk (Pliktverket) ansvarar för att manliga totalförsvarspliktiga genomgår mönstring. Annan mindre omfat- tande utredning kan göras av Pliktverket eller av andra myndig- heter, som regeringen bestämmer, och av kommuner, landsting eller registrerade trossamfund som har behov av pliktpersonal för att uppfylla det planerings- och bemanningsansvar som åvilar dem i egenskap av ansvariga för civil verksamhet, dvs. civilt för- svar. 
 Ingen skall kallas att genomgå mönstring, om det är uppenbart att personen i fråga saknar förmåga att fullgöra såväl värnplikt som civilplikt (2 §). Om resultatet av mönstringen visar att den totalförsvarspliktige saknar förutsättningar att fullgöra både värn- plikt och civilplikt skall Pliktverket besluta att han inte är skyldig att fullgöra sådan tjänstgöring (3 kap. 2 §). 
 Mönstringen skall alltid genomföras i den totalförsvarsplik- tiges personliga närvaro. Personlig närvaro är en förutsättning för att mönstring skall anses ha ägt rum. Den skall omfatta medi- cinska och psykologiska undersökningar samt annan utredning av hans personliga förhållanden. Vägran att aktivt medverka vid mönstringen är inte straffbelagd (3 §). Kommuner, landsting och enskilda vårdinrättningar skall till Pliktverket lämna de uppgifter om en totalförsvarspliktigs hälsotillstånd och personliga förhål- landen i övrigt som behövs för att bedöma hans eller hennes för- utsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt (4 §). 
 Vid bedömningen av om en totalförsvarspliktig saknar förut- sättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt skall bl.a. prövas huruvida han eller hon på grund av sjukdom eller av någon annan orsak har sin fysiska eller psykiska prestationsförmåga nedsatt i sådan grad att tjänsten inte kan fullgöras eller annars genom tjänstgöringen löper särskild risk att få en sådan nedsättning av prestationsförmågan. Detta innebär bl.a. att den som inte upp- fyller förutsättningarna för att fullgöra värnplikt och därmed inte kan skrivas in för sådan tjänst ändå kan komma att tas i anspråk med civilplikt. 
  
 604  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 4 Inskrivning 
 Grundläggande bestämmelser om inskrivning finns i 3 kap.  
 1-11 
  §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Inskrivning efter mönstring 
 Visar resultatet av mönstringen att den totalförsvarspliktige har förutsättningar att fullgöra värnplikt eller civilplikt, skall Plikt- verket placera honom i en eller flera befattningsgrupper samt skriva in honom för värnplikt eller civilplikt eller i en utbild- ningsreserv. Befattningsgrupper skall finnas för chefer, för spe- cialister och för övriga. Befattningsgrupper finns inom såväl militärt som civilt försvar. Inom varje befattningsgrupp finns olika befattningar (1 §). Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) bestämmer i verkställighetsföreskrifter vilka befattningsgrupper och befattningar som skall finnas - För- svarsmaktens föreskrifter om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga (FFS 1995:18) och ÖCB.s föreskrifter om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga (ÖCBFS 1995:3, ändr.1997:2). Det sammanlagda antalet befattningar är för närvarande omkring 1200. 
 För värnplikt och civilplikt skall det antal totalförsvarspliktiga skrivas in som i krig behövs i Försvarsmakten och civilt försvar eller för Försvarsmaktens fredstida beredskap. Ur varje befatt- ningsgrupp skall de som är bäst lämpade skrivas in för tjänst- göring. Resten skrivs in i utbildningsreserven som är gemensam för militärt och civilt försvar. Utbildningsreserven innehåller representanter från alla befattningsgrupperna (2 §). 
 Inskrivning efter annan utredning 
 Den som efter annan utredning än mönstring bedöms lämplig för civilplikt får av Pliktverket skrivas in för sådan tjänstgöring. Men bara för civilplikt med kort grundutbildning. För inskrivning för civilplikt med lång grundutbildning krävs att mönstring har före- gått inskrivningsbeslutet (4 §). 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 605 
  
 Inskrivningsbeslutet 
 För den som skrivs in för värnplikt eller för sådan civilplikt som omfattar grundutbildning, skall följande bestämmas vid inskriv- ningen. 
  
 G  
 den befattning eller typ av befattning som han eller hon skall utbildas till, 
  
 G  
 de förband, skolor, myndigheter eller andra organisationer där grundutbildningen huvudsakligen skall fullgöras, 
  
 G  
 grundutbildningens längd, och 
  
 G  
 vid lång grundutbildning, året och månaden när grundutbild- ningen är planerad att börja. 
 Till skillnad från inskrivning för värnplikt innebär inte med nöd- vändighet att inskrivningsbeslut för civilplikt att grundutbildning måste äga rum. Men innebär inskrivningen att grundutbildning skall äga rum måste inskrivningsbeslutet innehålla de uppgifter som räknas upp i punkterna ovan (5 §). Vid inskrivning för civil- plikt som inte omfattar grundutbildning skall det bestämmas vil- Mathews befattning som den som skrivs in skall upprätthålla. Det innebär inskrivning direkt i krigsbefattning (6 §). 
 Av ett beslut om inskrivning skall det framgå vad som har bestämts enligt 5 och 6 §§. Ett beslut om inskrivning i utbild- ningsreserven skall innehålla uppgift om den totalförsvarsplik- tiges befattningsgrupp. Den som genomgår mönstring skall vid mönstringen underrättas om vad som bestämts vid inskrivningen. Beslutet bör delges den mönstrande såväl muntligen som skriftli- gen. Har Pliktverket vid mönstringen beslutat om att den mönst- rande inte är skyldig att fullgöra värnplikt och civilplikt skall denne på motsvarande sätt underrättas även om det beslutet. I regel pågår mönstringen under två dagar. Någon tidsbestämning finns dock inte. Mönstringen kan pågå tills den totalförsvarsplik- tiges fysiska och psykiska förutsättningar har utretts (8 §). 
 Ett inskrivningsbeslut får ändrasi olika avseenden, t.ex. såvitt avser befattning, förband, grundutbildningens längd etc. Initia- tivet kan komma från den totalförsvarspliktige själv, från Plikt- verket eller från den utbildningsorganisation där han eller hon tjänstgör. Om det behövs för bedömningen, är den som är total- försvarspliktig skyldig att genomgå förnyad mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. Det finns dock viktiga begränsningar i förutsättningarna för att få ändra ett inskrivningsbeslut. Ändringar som innebär att tiden för grundutbildningen blir längre än det tidigare beslutet kräver alltid den totalförsvarspliktiges samtycke. 
  
 606  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 Detsamma gäller i fråga om ändring av ett beslut i inskrivnings- reserven till inskrivning för värnplikt eller för civilplikt men lång grundutbildning. Men inte i fråga om ändring av ett beslut om inskrivning i utbildningsreserven för inskrivning med civilplikt med kort grundutbildning. Den som har placerats i utbildnings- reserven kan således tas i anspråk för en kortare utbildning i det civila försvaret. Ett sådant beslut får också fattas oberoende av om den enskildes förhållanden har ändrats eller inte (9 §). 
 Regeringen har dock alltid möjlighet, om det behövs med hän- syn till Sveriges försvarsberedskap, att ändra ett inskrivnings- beslut om inskrivning i utbildningsreserven till inskrivning för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning. Denna möj- lighet kvarstår så länge den totalförsvarspliktige är inskriven i utbildningsreserven (10 §). 
 Inskrivning i utbildningsreserven upphör vid utgången av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller trettio år. Bestäm- melsen innebär en garanti för den enskilde att inte komma i fråga för lång grundutbildning efter trettio års ålder (11 §). 
 5 Vapenfria 
 Grundläggande bestämmelser om tjänstgöring utan vapen finns i 4 kap.  
 16-22 
  §§ lagen om totalförsvarsplikt. 
 Den vapenfria tjänsten regleras som ett av flera tjänstgörings- alternativ inom ramen för totalförsvarsplikten och är inte något undantag från värnpliktstjänstgöringen. En totalförsvarspliktig som vill slippa tjänstgöring i Försvarsmakten eller sådan tjänst- göring i civilt försvar som är förenad med bruk av vapen mot annan har rätt till detta, om han eller hon har en allvarlig person- lig övertygelse om att inte bruka vapen mot annan (16 § och 21 §). Att vapenbruket skall vara riktat mot annan innebär enligt lagmotiven att rätten att vara vapenfri inte kan åberopas för den typ av vapenbruk som t.ex. förekommer inom räddningstjänsten i samband med ammunitionsröjning (prop.1994/95:6 s. 175). Vid prövningen skall tilltro sättas till sökandens uppgifter, om det inte finns anledning att misstänka att uppgifterna inte är sannings- enliga (a. prop. s. 132). 
 En ansökan om rätt att vara vapenfri kan göras såväl innan sökanden har skrivits in som efter ett inskrivningsbeslut, t.ex. efter fullgjord grundutbildning i det militära försvaret. Om inskrivning inte har skett, innebär beslutet ett hinder för inskriv- ning för tjänstgöring i Försvarsmakten och för civilplikt som är 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 607 
  
 förenad med bruk av vapen. Har inskrivning skett, skall inskriv- ningen ändras så att ingen konflikt uppstår med beslutet om rätten att vara vapenfri. 
 Ansökningar om rätt att vara vapenfri prövas av Pliktverket (22 §). 
 6 Krigsplacering 
 Grundläggande bestämmelser om krigsplacering finns i 3 kap. 12- 15 §§ lagen om totalförsvarsplikt. 
 En krigsplacering innebär placering i en befattning som i krig behövs i Försvarsmakten eller i det civila försvaret. Krigsplace- ring sker normalt i den befattning som den totalförsvarspliktige har grundutbildats till. Men krigplacering kan också ske i en annan befattning eller verksamhet än den som den totalförsvars- pliktige grundutbildats till. En förutsättning för krigsplacering är att den som blir krigsplacerad har tillräckliga kunskaper och är lämpad för de krigsuppgifter som skall utföras. En totalförsvars- pliktig som har skrivits in för civilplikt utan grundutbildning skrivs direkt in i sin krigsbefattningen. 
 Ingen får krigsplaceras för mer än en uppgift under höjd bered- skap. Pliktverket ansvarar för krigsplacering av pliktpersonal och håller dels ett register för krigsplacerad pliktpersonal, dels ett sär- skilt register för annan personal. I det senare registret kan antecknas om en viss person tillhör nyckelpersonalen hos en arbetsgivare och därför inte bör skrivas in med värnplikt eller civilplikt för någon annan verksamhet. 
 Pliktverket beslutar om krigsplacering. Ett sådant beslut kan inte överklagas. Det kan däremot ändras. Ansvaret för att olika verksamheter inom totalförsvaret bemannas ligger på det organ som svarar för en verksamhet i krig. Beslut om krigsplacering grundas därför alltid på framställningar från de bemanningsansva- riga organen. 
 En totalförsvarspliktig som inte krigsplaceras efter avslutad grundutbildning får skrivas in på nytt för civilplikt utan grundut- bildning eller med kort grundutbildning. 
  
 608  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 7 Kvinnors tjänstgöring 
 Kvinnors möjlighet att ansöka om antagning till dels militär grundutbildning, dels en sådan utbildning inom det civila försva- ret som kräver längre grundutbildning än 60 dagar regleras som redan nämnts i lagen om möjligheter för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning. 
 Svenska kvinnor kan, utöver skyldigheten att genomgå civil- pliktsutbildning i högst 60 dagar (kort grundutbildning), enligt lagen frivilligt genomgå en antagningsprövning för inskrivning för värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning. Den utredning som en kvinna skall genomgå benämns antagnings- prövning och överensstämmer till sitt innehåll med den mönstring som svenska män skall genomgå. 
 En kvinna som har lämnat sitt samtycke till att genomgå en sådan grundutbildning till vilken hon har befunnits lämpad skrivs in för värnplikt eller civilplikt. När en kvinna skrivits in för värn- plikt eller civilplikt med lång grundutbildning omfattas hon av samma bestämmelser som en man som med stöd av lagen om totalförsvarsplikt skrivits in för motsvarande grundutbildning. Hon blir således med lagstadgad plikt skyldig att fullgöra inte bara grundutbildning utan också repetitionsutbildning, bered- skapstjänstgöring och krigstjänstgöring. 
  
 8 
  
 Fullgörande av värnplikt och civilplikt 
  
 Grundläggande bestämmelser om fullgörande av värnplikt och civilplikt och om utbildningstider finns i 4 kap. lagen om totalför- svarsplikt. 
 En totalförsvarspliktig som har skrivits in för värnplikt eller civilplikt är skyldig att fullgöra sådan tjänst. Den som har skrivits in för utbildning till en befattning är vidare skyldig att fullgöra grundutbildning och repetitionsutbildning. Den som har krigs- placerats är även skyldig att fullgöra beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. 
 Under normala förhållanden är dock en totalförsvarspliktig som har skrivits in för värnplikt eller civilplikt med lång grund- utbildning och som inte har kallats in till grundutbildning före utgången av det kalenderår när han fyller 24 år inte skyldig att fullgöra grundutbildningen. Den som är inskriven i utbildnings- 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 609 
  
 reserven kan dock om det behövs med hänsyn till Sveriges för- svarsberedskap bli skyldig att fullgöra sådan grundutbildning. Kallelse måste i det fallet ske före utgången av det kalenderår när han fyller 30 år. Det är regeringen som bestämmer när behov föreligger med hänsyn till försvarsberedskapen. 
 Efter ny inskrivning åligger det en totalförsvarspliktig att full- göra civilplikt med kort grundutbildning eller civilplikt med enbart repetitionsutbildning, krigstjänstgöring och beredskaps- tjänstgöring, även om han tidigare har fullgjort grundutbildning. 
 Utbildningstider 
 Följande tidsramar gäller enligt lag 
  
 G  
 den längsta grundutbildningstiden för värnplikt är 615 dagar,  
 G  
 den längsta grundutbildningstiden för civilplikt är 320 dagar,  
 G  
 det högsta antalet repetitionsutbildningsdagar är 240, 
  
 G  
 den längsta sammanlagda utbildningstiden är 700 dagar, och  
 G  
 det högst antalet beredskapstjänstgöringsdagar är 180. 
 De militära befattningarnas grundutbildningstider framgår av För- svarsmaktens föreskrifter (FFS 1995:18) om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga. De civila befattningarnas grundutbildningstider framgår av ÖCB:s föreskrifter (ÖCBFS 1995:3) om utbildning och krigsplacering av totalförsvarspliktiga. Regeringen har i 5 kap. 3 § förordningen (1995:238) om totalför- svarsplikt föreskrivit att grundutbildningen för en totalförsvars- pliktig som skrivits in för värnplikt skall vara lägst 80 dagar. 
 Vissa andra inskränkningar i de personliga förhållandena 
 Grundläggande bestämmelser om vissa inskränkningar i de total- försvarspliktigas personliga förhållanden under fullgörande av värnplikt eller civilplikt finns i 5 och 7 kap. lagen om totalför- svarsplikt. 
 Totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt eller civilplikt är skyldiga 
  
 G  
 att tåla inskränkningar i rätten att förflytta sig, 
  
 G  
 att genomgå medicinska och psykologiska undersökningar,  
 G  
 att lyda förmans order och i övrigt 
  
 G  
 att rätta sig efter de tjänsteföreskrifter som gäller. 
  
 610  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 En totalförsvarspliktig är dessutom skyldig att inställa sig efter kallelse till mönstring, annan utredning eller till utbildning. 
 En totalförsvarspliktig skall vidare kunna nås av postförsän- delser från Pliktverket, vara skyldig att bekräfta mottagandet av vissa handlingar från myndigheter och ta del av dessa handlingars innehåll samt vara skyldig att ta emot, väl förvara och efter upp- maning återlämna handlingar och utrustning som rör tjänsten. 
 9 Utbildningen 
 Grundläggande bestämmelser om utbildningens innehåll finns i 5 kap.  
 3-5 
  §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragra- fer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga en sådan grundläggande utbildning att de kan fullgöra de uppgifter som det förband eller den organisation där de tjänstgör kan komma att ställas inför i krig. Syftet med repetitionsutbildningen är att befästa och utveckla skickligheten för krigsuppgiften I grundutbildningen och repetitionsutbildningen ingår även upp- gifter som syftar till att upprätthålla Sveriges försvarsberedskap (3 §). 
 Huvudregeln är att grundutbildningen skall genomföras i en följd. Avsteg från denna regel får göras för vissa befattningar, men endast om det finns särskilda skäl. Det innebär en restriktiv tillämpning av möjligheten till en uppdelning (4 §). Repetitions- utbildningens omfattning för varje totalförsvarspliktig bestäms av krigsuppgiften och behovet att öva det förband eller den verk- samhet där han eller hon är krigsplacerad (5 §). 
 10 Ray och avbrott 
 Uppskov 
 Grundläggande bestämmelser om uppskov med tjänstgöringen finns i 5 kap.  
 8-11 
  §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 En totalförsvarspliktig kan efter ansökan beviljas uppskov med grundutbildningen och repetitionsutbildning som han eller hon har kallats in till. Ray kan inte beviljas med krigstjänstgöring och beredskapstjänstgöring. Behovet av ledighet vid sådan tjänst- göring får i stället tillgodoses genom tjänstledighet. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 611 
  
 Ray kan beviljas 
  
 G  
 om tjänstgöringen medför avsevärda svårigheter med avse- ende på sökandens studier eller arbete eller i övrigt för sökanden själv eller någon nära anhörig till honom eller henne, eller 
  
 G  
 om sökandens fysiska eller psykiska prestationsförmåga är tillfälligt så nedsatt att det kan antas att tjänstgöringen inte kan fullföljas. 
 Uppskov på nyss angivna grunder får beslutas för högst ett år i sänder räknat från inställelsedagen. När denna tid har gått ut ankommer det på Pliktverket att på nytt ta ställning till den fram- tida tjänstgöringsskyldigheten. Ray med grundutbildningen skall normalt inte beviljas för tiden efter utgången av det kalen- derår när den totalförsvarspliktige fyller 24 år (8 §). 
 Uppskov med utbildningen skall också som huvudregel bevil- Powell när en totalförsvarspliktig efter inkallelsen men innan utbild- ningen har påbörjats ansöker om att vara vapenfri. Ray skall beviljas för tiden till dess ansökningen om rätt att vara vapenfri har prövats slutligt. En ansökan om rätt att vara vapenfri som görs under denna tid anses innefatta en ansökan om uppskov (9 §). 
 Ärenden om uppskov prövas av Pliktverket (10 §). Totalförsvarspliktiga som fullgör vissa uppdrag, t.ex. som 
 riksdagsledamot, som ersättare för riksdagsledamot eller som statsråd, har uppskov utan särskilt beslut (11 §). 
 Avbrott 
 Grundläggande bestämmelser om avbrott finns i 5 kap.  
 12-16 
  §§ lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. Bestämmelserna är inte tillämpliga på krigstjänstgöring eller beredskapstjänstgöring. 
 Grundutbildning eller repetitionsutbildning skall avbrytas om den som fullgör tjänstgöringen har varit frånvarande från tjänsten under så lång tid att utbildningsmålet inte kommer att nås. Det- samma gäller om den som fullgör tjänstgöringen på grund av till- fälligt nedsatt fysisk eller psykisk prestationsförmåga kan antas komma att vara frånvarande från tjänsten under så lång tid att utbildningsmålet inte kommer att nås (12 §). 
 Värnplikten och civilplikten skall också i normalfallet avbrytas när den totalförsvarspliktige ansöker om rätt att vara vapenfri, om utbildningen är förenad med bruk av vapen (13 § 1). 
  
 612  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 Tjänstgöringen skall vidare avbrytas om den totalförsvars- pliktige vägrar eller underlåter att fullgöra sina skyldigheter under tjänstgöringen (13 § 2). 
 Avbrott skall också göras i tjänstgöringen, om den totalför- svarspliktige har sådana skäl för detta som anges i 8 § första stycket 1, dvs. om tjänstgöringen medför avsevärda svårigheter med avseende på den totalförsvarspliktiges studier eller arbete eller i övrigt för den totalförsvarspliktige själv eller någon nära anhörig till honom eller henne, och ansöker om att utbildningen skall avbrytas (14 §). 
 Ärenden om avbrott prövas av Pliktverket eller efter verkets bestämmande av en annan statlig myndighet, en kommun, ett landsting eller registrerat trossamfund. Ärenden som avses i 14 § skall dock alltid prövas av Pliktverket (15 §). 
 11 Förmåner m.m. 
 Grundläggande bestämmelser om förmåner finns i 8 kap. lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 En totalförsvarspliktig har vid inställelse för mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. 1 § och när han eller hon fullgör värnplikt eller civilplikt rätt till 
  
 G  
 reseförmåner, 
  
 G  
 fri förplägnad, 
  
 G  
 fri inkvartering, 
  
 G  
 fri hälso- och sjukvård, 
  
 G  
 fri grupplivförsäkring, samt 
  
 G  
 begravningshjälp. 
 Den som fullgör värnplikt, civilplikt eller tjänstgör enligt avtal om frivillig tjänstgöring inom totalförsvaret har även rätt till 
  
 G  
 fri utrustning, 
  
 G  
 dagersättning eller dagpenning, 
  
 G  
 utryckningsbidrag efter viss grundutbildning, 
  
 G  
 familjebidrag, 
  
 G  
 tandvård, samt 
  
 G  
 vid beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring 
  
 G  
 fälttraktamente och 
  
 G  
 särskild ersättning för tjänstgöring i viss befattning. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 613 
  
 Dagersättningen är vid lång grundutbildning 40 kronor per tjänst- göringsdag, 50 kronor från och med den 1 juli 2000. Efter den 230:e tjänstgöringsdagen tillkommer beroende på antalet ytterli- gare tjänstgöringsdagar ett tillägg per dag med minst 15 kronor och högst 90 kronor. Utryckningsbidraget är 4 500 kronor [2 kap. 1 och 6 §§ förordningen (1995:239) om förmåner till totalför- svarspliktiga]. 
 Personskadeskydd 
 En totalförsvarspliktig har också rätt till ersättning för person- skada enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 
 Skydd för anställning 
 Grundläggande bestämmelser om skydd för anställning m.m. finns i 9 kap. lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till para- grafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Enligt dessa bestämmelser får ingen avskedas eller sägas upp från en anställning till följd av att han eller hon fullgör en skyl- dighet enligt lagen om totalförsvarsplikt (1 §). Bestämmelsen gäller vid mönstring, personlig inställelse till annan utredning och vid all tjänstgöring enligt lagen. En förutsättning för att en total- försvarspliktig skall få tillgodoräkna sig anställningsskyddet är att den skyldighet som har ålagts med stöd av lagen också fullgörs. 
 12 Straffbestämmelser m.m. 
 Bestämmelser om straff, hämtning och vite m.m. finns i 10 kap. lagen om totalförsvarsplikt. Hänvisningar till paragrafer avser detta kapitel om inte annat anges. 
 Totalförsvarsplikten är straffsanktionerad. Det innebär att staffpåföljd kan tillgripas när totalförsvarspliktiga inte fullgör sina grundläggande skyldigheter enligt pliktbestämmelserna. Ett särskilt disciplinförfarande, som vilar på förvaltningsrättslig grund, finns som korrektionsmedel mot förseelser som inte utgör brott. I fråga om gränsdragningen mellan disciplinförseelse och straffansvar är detta ytterst en fråga för rättstillämpningen och för 
  
 614  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 den som har att besluta om disciplinansvar respektive åtals- anmälan (prop. 1994/95:6 s. 152 och prop.1985/86:9 s.  
 138-139). 
  
 Straff 
 En totalförsvarspliktig som uppsåtligen eller av oaktsamhet ute- blir från en mönstring eller annan utredning enligt 2 kap. 1 § till vilken han eller hon har kallats att personligen inställa sig döms till penningböter (1 §). 
 En totalförsvarspliktig som uppsåtligen avviker eller uteblir från värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt, vägrar eller underlåter att lyda förmans eller annans chefs order eller på annat sätt åsidosätter vad som åligger honom eller henne under tjänst- göringen, döms, om gärningen är ägnad att medföra avsevärt men för utbildningen eller tjänsten i övrigt, för  
 brott mot totalför- svarsplikten  
 till böter eller fängelse i högst ett år. Om gärningen kan straffas enligt 21 kap. brottsbalken (BrB), dvs. om den begåtts av en krigsman under krig eller under tid då regeringen föreskrivit att detta kapitel i brottsbalken skall tillämpas, skall ansvar dock inte inträda för brott mot totalförsvarsplikten (2 §). Lagrummet tillämpas bl.a. på totalvägran. 
 Enligt fast praxis döms den som första gången totalvägrar till villkorlig dom och böter, om det skett av ideella skäl, medan den som vägrar av andra skäl döms till ett kortare fängelsestraff - 14 dagar. Vid lagföring andra gången bestäms påföljden till fängelse minst fyra månader. Ingen skillnad i straffmätningen görs härvid mellan dem som vägrat av ideella skäl och dem som vägrat av andra skäl. 
 Begås ett brott enligt 2 § under höjd beredskap, döms, om brottet medför avsevärt men för totalförsvaret eller annars är att anse som grovt, till fängelse i lägst sex månader och högst fyra år (3 §). Brottet kan som sagts bara begås under höjd beredskap och endast av den som inte är att anse som krigsman enligt 21 kap. BrB. Som exempel på vad som kan anses medföra avsevärt men för totalförsvaret nämns i lagmotiven det fall att någon som har en nyckelroll i en krigsviktig industri avviker och förorsakar ett långt produktionsstopp. Underlåtenhet att lyda order kan också - i kritiska situationer - medföra sådana konsekvenser att en order- vägran bör bedömas som grovt brott (prop. 1994/95:6 s. 197- 198). 
 En totalförsvarspliktig som av oaktsamhet uteblir från värn- plikt eller civilplikt döms till böter (4 §). Det straffsanktionerade 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 615 
  
 området avser även ringa fall av oaktsamhet. Utevaro av oakt- samhet från allmän tjänsteplikt omfattas dock inte av bestämmel- sen (prop. 1994/95:6 s. 198). 
 Hämtning 
 Om en totalförsvarspliktig utan giltigt skäl uteblir från tjänst- göringen eller uteblir från mönstringen eller annan utredning enligt 2 kap., till vilken han eller hon har kallats att inställa sig personligen, får han eller hon hämtas genom polismyndighetens försorg. Beslutet kan fattas av Pliktverket eller, efter delegering, av en myndighet hos vilken tjänstgöringen skall ske. Kostnaden för hämtningen skall den som hämtas själv stå för (6 §). 
 Vite 
 Underlåtenheten att fullgöra uppgiftsskyldighet är inte straffsank- tionerad. I stället får Pliktverket vitesförelägga totalförsvarsplik- tiga och andra som inte fullgör sina skyldigheter i dessa avseen- den (7 §). Ett vitesföreläggande blir aktuellt först om det står klart att den som omfattas av uppgiftsskyldigheten inte har efterkom- mit en uppmaning att lämna de efterfrågade uppgifterna. Bestämmelserna i lagen (1985:206) om viten skall tillämpas (prop. 1994/95:6 s. 199). 
 Möjligheten att inte fortsätta kalla in den som vägrar tjänstgöring 
 Pliktverket får i särskilda fall besluta att en totalförsvarspliktig som vägrar tjänstgöring tills vidare inte skall kallas till mönstring eller inkallas till värnplikt eller civilplikt. Det ena undantaget gäller totalförsvarspliktiga som vägrar eller underlåter att fullgöra vad som åligger dem eller avviker eller uteblir från tjänstgörings- stället och det kan antas att han eller hon inte kommer att fullgöra den värnplikt eller civilplikt som inskrivningen avser. Det andra undantaget avser totalförsvarspliktiga som med hänvisning till sin anslutning till visst religiöst samfund förklarar att han eller hon inte kommer att fullgöra vare sig värnplikt eller civilplikt (8 §). 
 Enligt lagmotiven krävs för ett beslut att inte kalla in en total- försvarspliktig till grundutbildning i det först nämnda fallet att vederbörande dömts till fängelse i två månader. När det gäller 
  
 616  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2000:21 
  
 repetitionsutbildning räcker det med ett kortare fängelsestraff än två månader. Det bör också gälla för den som har skrivits in för civilplikt med kort grundutbildning (prop. 1994/95:6 s.  
 199-200). 
  Därutöver krävs som sagts att den tjänstgöring som inkallelse avser inte kommer att fullgöras. 
 Det andra fallet gäller för medlemmar i sekten Jehovas vittnen. Det framgår av 7 kap. 3 § förordningen (1995:238) om totalför- svarsplikt. 
 13 Disciplinansvar 
 Bestämmelser om disciplinansvar finns i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. Hänvisningar till para- grafer avser denna lag om inte annat anges. Förfarandet vilar på förvaltningsrättslig grund och är korrektionsmedlet mot förseelser som inte utgör brott. 
 Disciplinpåföljderna är varning, extratjänst, löneavdrag och utegångsförbud (10 §). 
 Varning innebär att den felande erinras om att han för fram- tiden skall iaktta sina skyldigheter i tjänsten. Varning är den lind- rigaste disciplinpåföljden som kan användas (11 §). 
 Exratjänst innebär att den felande vid högst fem tillfällen utöver den vanliga tjänsten skall utföra handräckning eller annan särskild uppgift (12 §). 
 Löneavdrag får bestämmas för högst trettio dagar och innebär avdrag på dagersättningen eller motsvarande ersättning. Kan löneavdrag inte verkställas, t.ex. på grund av den som ålagts löneavdraget har ryckt ut krävs denne att i stället betala motsva- rande belopp (13 §). 
 Utegångsförbud innebär förbud för den som är förlagd inom ett kasernområde, läger eller motsvarande område att under en bestämd tid, minst en och högst 15 dagar, på fritiden vistas utan- för det område som är upplåtet åt en viss avdelning eller utanför en del av ett sådant område. För den som är förlagd på ett fartyg skall utegångsförbudet avse förbud att lämna fartyget (14 §). 
 I princip gäller att endast en påföljd skall åläggas vid disciplin- förseelse. Löneavdrag får dock i vissa fall åläggas tillsammans med utegångsförbud. 
 Vid lindriga förseelser skall i förstas hand varning och extratjänst komma i fråga. Vid allvarliga förseelser skall löne- avdrag eller utegångsförbud användas. Löneavdrag anses var en 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 3  
 617 
  
 lindrigare påföljd än utegångsförbud. En dags utegångsförbud motsvarar två dagars löneavdrag. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 4  
 619 
  
 Plikttjänstgöringen i andra nordiska länder 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 1. Lagstiftning 
  
 Grundlagen  
 (81 §) 
  
 Regeringsformen  
 (år 1919) 
  
 Grundlagen  
 (109 §) 
  
 Värnpliktslagen  
 (nr 1088 
  
 Värnpliktslagen  
 (år 1950) 
  
 Värnpliktslagen  
 (år 1953) 
  
 den 23 december 1998) 
  
 Civiltjänstlagen  
 (år 1991) 
  
 Lagen om  
 hemvärnet  
 (år 1953) 
  
 Lagen om  
 försvarets personal 
  
 (nr 527 den 6 juli 1998) 
  
 Lagen om befolkningsskydd 
  
 Lagen om  
 undantag på grund av 
  
 allvarlig övertygelse  
 (år 1965) 
  
 (år 1958) 
  
 Lagen om  
 försvarets organisation 
  
 (nr 909 år 1993) 
  
 Beredskapslagen och lagen om 
  
 Lagen om  
 civilförsvaret  
 (år 1953) 
  
 Lagen om  
 värnpliktens fullgörande 
  
 försvarstillstånd  
 (år 1991) 
  
 Lagen om  
 tjänsteplikt inom polisen 
  
 i civil verksamhet  
 (nr 1089 
  
 Lagen om frivillig militärtjänst för 
  
 (år 1952) 
  
 den 23 december 1993) 
  
 kvinnor  
 (år 1995) 
  
 2. Plikten i stora 
  
 Alla män  
 i åldern  
 18–32 
  år är 
  
 drag 
  
 värnpliktiga och skall mönstra. 
  
 Värnpliktstjänstgöringen  
 består 
  
 av: 
  
 G Tjänstgöring inom det  
 militära 
  
 försvaret  
 (armén, marinen och 
  
 flygvapnet); 
  
 Alla män  
 i åldern  
 18–60 
  år är värnpliktiga och skall mönstra. 
 Beväringstjänstgöringen  
 består av: 
  
 G Tjänstgöring inom det  
 militära försvaret  
 (armén, sjöstridskrafterna och flygvapnet); 
  
 Alla män  
 i åldern  
 19–44 
  år är värnpliktiga och skall mönstra. 
 Värnpliktstjänstgöringen  
 består av: 
  
 G Grundutbildning inom det  
 militära försvaret  
 (armén, sjöförsvaret och luftförsvaret); 
  
 620 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 G 
  
 Tjänstgöring inom  
  
 Räddnings- beredskapen  
 (det integrerade civilförsvaret och brandväsendet); 
  
 G 
  
 Biståndsarbete  
  
 i utvecklings- 
  
 länder; 
 G  
 Civilt arbete  
 (vapenfri tjänst); 
 Frivillig tjänstgöring  
 i det militära försvaret eller i Räddningsbered- skapen kan ersätta värnplikts- tjänstgöringen. 
  
 Vapenfri tjänst  
 förekommer inom det militära försvaret och  
 civiltjänst  
 på tjänstgöringsplatser som Arbets- ministeriet anvisar (för dem som av religiösa eller andra skäl inte kan göra beväringstjänst). 
 Frivillig tjänstgöring  
 inom det militära försvaret kan ske efter an- sökan. 
  
 De grundutbildade disponeras för repetitionsutbildning och mobilise- ring inom försvarsgrenarna och  
 hemvärnet 
 . 
  
 Hemvärnet  
 består av frivillig per- sonal och av värnpliktiga som efter grundutbildningen har förts över från försvarsgrenarna. 
  
 Elever kan skrivas in som  
 lärlingar  
 inom ett  
  
 40-tal 
  
  tekniska yrkesom- råden i Försvaret. Samma sak gäller elever inom ett femtiotal yrkesområden vid  
 praktiska fort- sättningsskolor.  
 Eleverna kombinerar i båda fallen yrkesut- bildningen med militär tjänst- göring. 
  
 Polisreserven  
 består av värnplik- tiga som vid mobilisering skall tjänstgöra inom polisen. 
 621 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Civilförsvaret  
 kan disponera värn- 
  
 pliktiga som har lämnat det militära 
  
 försvaret eller som på grund av 
  
 sina civila yrkeserfarenheter be- 
  
 hövs inom civilförsvaret. 
  
 Möjligheter till  
 civil tjänstplikt 
  
 föreligger för dem som kommer i 
  
 konflikt med sin allvarliga över- 
  
 tygelse om de gör militärtjänst. 
  
 Uppgifter  
 för dem som fullgör civil 
  
 tjänsteplikt finns inom den sociala 
  
 sektorn, på det humanitära och 
  
 kulturella området och inom natur- 
  
 och miljövården. 
  
 3. Åldersgränser 
  
 Mönstring  
 sker i åldern  
 18–30 
  år. 
  
 Mönstringen  
 (uppbådet) äger rum 
  
 Skyldighet att  
 mönstra  
 föreligger 
  
 under det år som den värnpliktige 
  
 för män fr.o.m. 18 års ålder. 
  
 Värnpliktiga som  
 inte har påbörjat 
  
 fyller 18 år. 
  
 tjänstgöring  
 innan de fyller 32 år 
  
 Grundutbildningen inom det mili- 
  
 kan inte kallas in till sådan tjänst. 
  
 Tjänstgöringen  
 sker som regel vid 
  
 tära försvaret skall  
 avslutas  
 före 
  
 19 eller 20 års ålder (i särskilda 
  
 slutet av det år som den värnplik- 
  
 Skyldighet att tjänstgöra inom det 
  
 fall kan den äga rum i åldern 
  
 tige fyller 22 år. 
  
 militära försvaret  
 upphör  
 vid 
  
 18–29 
  år). 
  
 50 års ålder för meniga och vid 
  
 60 års ålder för befäl. 
  
 622 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Efter tjänstgöring inom de aktiva 
  
 Skyldighet att  
 genomgå 
  
 trupperna ingår meniga upp till 
  
 grundutbildning  
 inom det militära 
  
 50 års ålder i  
 reserven  
 – för 
  
 försvaret föreligger fram till slutet 
  
 officerare och underofficerare är 
  
 av det år då den värnpliktige fyller 
  
 åldersgränsen 60 år. 
  
 28 år (om uppskovet beror på den 
  
 värnpliktige själv fram till slutet av 
  
 det år då han fyller 33 år). 
  
 De utbildade inom det militära 
  
 försvaret tillhör  
 linjevärnet  
 fram 
  
 till 34 års ålder och i åldern 35– 
  
 44 år  
 landvärnet. 
  
 4. Utbildningstidens 
  
 Grundutbildningen  
 för meniga 
  
 Grundutbildningen  
 omfattar 180 
  
 Grundutbildningen  
 inom det 
  
 längd 
  
 omfattar  
 4–12 
  månader och för 
  
 dagar (meniga utan specialupp- 
  
 militära försvaret omfattar sex, nio 
  
 befäl  
 17–24 
  månader. 
  
 gifter), 270 dagar (meniga med 
  
 eller 12 månader. För  
 värnpliktiga 
  
 specialuppgifter) eller 362 dagar 
  
 med lärlingskontrakt  
 kan tiden 
  
 (befäl eller meniga med krävande 
  
 utökas. 
  
 specialuppgifter). 
  
 Den  
 sammanlagda tiden  
 för 
  
 Vapenfri tjänst  
 inom det militära 
  
 grundutbildning och repetitions- 
  
 försvaret äger rum under 330 och 
  
 utbildning får uppgå till 19 måna- 
  
 civil tjänst  
 under 395 dagar. 
  
 der.  
 Tjänstgöringen med civil 
  
 tjänsteplikt  
 omfattar 14 månader. 
  
 623 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 5. Kvinnors tjänst- 
  
 Kvinnor kan sedan år 1998 göra 
  
 Kvinnor kan frivilligt göra  
 militär- 
  
 Kvinnor kan ansöka om att få 
  
 göring 
  
 militärtjänst  
 på värnpliktsliknande 
  
 tjänst  
 enligt de regler som gäller 
  
 fullgöra  
 militär grundutbildning. 
  
 villkor (fram till i juli 1998 hade 
  
 för männen. 
  
 ett  
 40-tal 
  kvinnor anmält sig till 
  
 De kvinnor som inom tre månader 
  
 tjänstgöring). 
  
 efter grundutbildningens början 
  
 skriver under  
 en villighets- 
  
 erklæring om fortsatt tjänstgöring 
  
 fullgör de skyldigheter som gäller 
  
 för männen. 
  
 6. Mönstring och De värnpliktiga delas vid mönst- inskrivning ringen in i tre kategorier;  
 lämpliga 
  
 (egnede),  
 begränsat lämpliga  
 och  
 olämpliga. 
  
 De som bedöms vara lämpliga eller begränsat lämpliga  
 drar sedan en lott. 
 De som vid lottdragningen  
 får fri- nummer  
 blir inte inskrivna för tjänstgöring (för de begränsat lämpliga har lottdragningen i prak- tiken ingen betydelse, eftersom i stort sett endast de lämpliga kallas in till tjänstgöring). 
  
 Mönstringen (uppbådet) äger rum  
 under en dag. 
 Mönstringen sker  
 i varje kommun  
 under ledning av militärlänsstaben. 
 De värnpliktiga har  
 i förväg  
 genom- gått en läkarundersökning på den lokala hälsovårdscentralen och fyllt i ett formulär med personuppgifter och annat. 
  
 Under mönstringen genomförs en  
 psykologisk test  
 och en  
 ny läkar- undersökning. 
 Mönstringen (sesjonen) sker  
 under en dag  
 vid inskrivning i tillfälliga lokaler på ett stort antal platser i landet. Mönstring sker inom varje kommun när en årskull eller delar av en årskull skall skrivas in. 
 De mönstrande får  
 information  
 om tjänstgöringen samt genomgår  
 hälsokontroll och skriftliga tester. 
  
 Efter klassificering av de mönstran- de sker årligen under hösten en s.k.  
 huvudfördelning.  
 De värnpliktiga fördelas mellan försvarsgrenarna och får besked om planerad tid- punkt för inryckningen. 
 624 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Lottningssystemet tillämpas inte för dem  
 med speciell utbildning  
 som försvaret har särskilt behov av. 
 De lämpliga eller begränsat lämp- liga som vill göra värnpliktstjänst kan  
 ingå avtal om tjänstgöring. 
  
 Det gäller även värnpliktiga som har fått frinummer. De kallas in före alla andra och får en tjänst- göring som så långt möjligt överensstämmer med deras egna önskemål. 
 Kraven på dem som mönstrar är  
 förhållandevis höga  
 och de som skall tjänstgöra inom det militära försvaret är lämpliga för i stort sett alla tjänster. För  
 jägar- och specialistbefattningar  
 finns det 
 ca 7 500 anställda meniga. 
  
 Inskrivningsförrättaren  
 kontrolle- rar  
 personuppgifterna,  
 fastställer den värnpliktiges duglighet  
 för tjänstgöring, ger  
 information,  
 tar del av den  
 värnpliktiges önskemål  
 och  
 beslutar  
 om vilken tjänst- göring den värnpliktige skall full- göra (inom t.ex. infanteriet, luft- värnet, pansartrupperna eller marinen). 
  
 Inskrivningsförrättaren bestämmer vidare  
 tid och plats  
 för inryck- ningen men inte utbildningstidens längd. 
 625 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 7. Inskrivningens 
  
 Under perioden  
 1993–95 
 mönst- 
  
 Drygt 90 % av  
 varje årskull 
  
 Under senare år har omkring 
  
 omfattning 
  
 rade  
 i genomsnitt per år nära 
  
 inkallas. 
  
 21 000 värnpliktiga varje år 
  
 34 000 personer. Knappt 24 000 
  
 genomgått grundutbildning inom 
  
 av dessa bedömdes som lämpliga 
  
 Omkring 85 % av årskullen  
 gör 
  
 det  
 militära försvaret.  
 Inskriv- 
  
 för plikttjänstgöring. Omkring 
  
 militärtjänst  
 (ca 27 000 personer). 
  
 ningen kommer under år 2000 att 
  
 7 000 av de senare tecknade avtal 
  
 minska till drygt 18 000. 
  
 om tjänstgöring. Ca 2 900 skrevs 
  
 in genom lottning. Drygt 9 000 
  
 Hemvärnet, polisreserven och det 
  
 gick till det militära försvaret, om- 
  
 civila försvaret  
 tillförs personal 
  
 kring 1 400 till Räddningsbered- 
  
 som inte längre skall tjänstgöra 
  
 skapen och 12 500 till personal- 
  
 inom det militära försvaret. 
  
 reserven. 
  
 Det  
 civila försvarets  
 styrka om- 
  
 Knappt 30 % blev krigsplacerade i 
  
 fattar sammanlagt 50 000 personer. 
  
 det civila försvarets beredskaps- 
  
 Omkring 13 000 av dessa är ut- 
  
 styrka  
 (som inte kallas in till tjänst- 
  
 bildade inom det civila försvaret – 
  
 göring i fredstid). 
  
 de övriga kommer att genomgå 
  
 utbildning under en anpassnings- 
  
 Den  
 statliga mobiliseringsstyrkan 
  
 period. 
  
 inom Räddningsberedskapen orga- 
  
 niseras i form av  
 räddningskolon- 
  
 Det civila försvarets personal ingår 
  
 ner vid sex beredskapscentra  
 (för 
  
 bl.a. i  
 fredsinsatsgrupper.  
 Det finns 
  
 miljöskydd finns dessutom 50 en- 
  
 drygt 100 grupper som var och en 
  
 heter).  
 Utbildningen omfattar 
  
 består av ett  
 20-tal 
  personer. 
  
 årligen 1 400 personer. 
  
 626 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Ca 3 000 tjänstgöringsskyldiga 
  
 sökte under år 1998  
 civil tjänst. 
  
 Nära 2 300 fullgjorde sådan tjänst 
  
 – i allmänhet inom hälso- och 
  
 sjukvården eller socialtjänsten. 
  
 8. Ray 
  
 Ray  
 kan beviljas  
 om 
  
 Ray  
 kan beviljas  
 om tvingande 
  
 Ray  
 kan beviljas  
 om tvingande 
  
 tvingande skäl föreligger: 
  
 skäl föreligger: 
  
 skäl föreligger: 
  
 G  
 Yrkesutbildning eller studier; 
  
 G  
 Yrkesutbildning eller studier; 
  
 G  
 Yrkesutbildning eller studier; 
  
 G Den värnpliktige skall  
 ordna 
  
 G Den värnpliktige skall  
 ordna 
  
 G Den värnpliktige skall  
 ordna 
  
 upp ekonomiska angelägenheter; 
  
 upp ekonomiska angelägenheter; 
  
 upp ekonomiska angelägenheter; 
  
 G Övriga jämförbara  
 personliga 
  
 G Övriga jämförbara  
 personliga 
  
 G Övriga jämförbara  
 personliga 
  
 omständigheter; 
  
 omständigheter. 
  
 omständigheter  
 (t.ex. omsorg om 
  
 barn). 
  
 G Permanent vistelse i  
 utlandet. 
  
 Ray beviljas för  
  
 1–3 
  
  år i taget  
 (längst till utgången av det år då den värnpliktige fyller 28 år). 
 Uppskov beviljas för  
  
 1–3 
  
  år i taget  
 (längst till utgången av det år då den värnpliktige fyller 28 år). 
 Uppskov beviljas för  
 ett år i taget  
 (längst till utgången av det år då den värnpliktige fyller 33 år). 
 627 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 9. Avbrott 
  
 De som har ryckt in kan av t.ex. 
  
 sociala skäl begära att få avbryta 
  
 utbildningen. Det gäller också dem 
  
 som efter inryckningen till 
  
 militärtjänst begär vapenfri tjänst. 
  
 Den ansvariga myndigheten skall 
  
 avbryta utbildningen för den som 
  
 under de tre första månaderna av ut- 
  
 bildningen varit borta utan tillstånd 
  
 eller avtjänat fängelsestraff under 
  
 minst 20 dagar, av samma skäl varit 
  
 frånvarande minst 60 dagar under 
  
 hela första tjänstgöringen eller 
  
 kommer att avtjäna ett fängelse- 
  
 straff under minst lika lång tid. 
  
 Den som avbryter får besked om 
  
 att han kan komma att kallas in 
  
 igen inom ett år efter utryckningen. 
  
 Den ansvariga myndigheten kan 
  
 också besluta att den som efter en 
  
 tid visar sig olämplig för utbild- 
  
 ningen som han ryckt in till skall 
  
 lämna tjänsten  
 (s.k. efterkassa- 
  
 tioner). 
  
 Militärtjänsten kan avbrytas helt eller senareläggas på grund av  
 vägande hälsoskäl. 
 En värnpliktig kan efter ansökan 
 övergå till civiltjänst,  
 om etiska eller religiösa skäl framkommer. 
  
 Värnpliktiga med tungt vägande sociala eller ekonomiska skäl kan under grundutbildningen efter ansökan  
 föras över till annan verksamhet  
 inom det militära försvaret. 
  
 Värnpliktiga kan också i särskilda fall efter tre månader  
 få lämna grundutbildningen.  
 Dessa blir vid den årliga omfördelningen över- förda till hemvärnet, det civila försvaret eller polisreserven. 
 628 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 10. Krigsplaceringar Alla krigsplaceras efter grund- utbildningen i  
 mobiliserings- styrkan  
 inom de kompanier som de har ingått i under utbildningen. 
 De krigsplacerade tillhör under fyra år efter grundutbildningen  
 prioritetsgrupp 1  
 (i huvudsak  
 NATO-förband), 
  i fyra år därefter  
 prioritetsgrupp 2  
 (nationella för- svarets förband) och i ytterligare fyra år  
 prioritetsgrupp 3  
 (övriga förband). 
  
 Avsikten är att en  
 repetitions- övning  
 skall äga rum under var och en av de tre fyraårsperioderna. 
  
 Den värnpliktige krigsplaceras sedan han har  
 genomfört sin grundutbildning. 
  
 Den värnpliktige krigsplaceras  
 efter grundutbildningen  
 med hän- syn till utbildning och det militära försvarets behov. 
  
 629 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 11. 
  
 Omsättning av Omsättningstiden för de flesta krigsorganisa- militära förbanden har genom 
  
 tionen 
  
 beslut år 1999 minskat från 12 till 
  
 sex år. 
  
 Målet är att utbilda de viktigaste krigstida förbanden med en  
 omsättning  
 (utbildningsrytm)  
 på  
 tre–fem 
  år. 
 Den som blivit grundutbildad står kvar som  
 manskap i reserven  
 till 50 års ålder och ingår därefter i  
 lantvärnets kategori 1  
 till 60 års 
 ålder. 
  
 En värnpliktig i armén  
 lämnar normalt krigsorganisationen  
 vid 35 års ålder men kan bli överförd till hemvärnet (och stannar i allmänhet där tills han är närmare 44 år. 
  
 Sjöförsvaret och luftförsvaret har  
 inga fasta regler  
 för personal- omsättningen men planerar föränd- ringar i krigsorganisationen som kan komma att leda till en ökad omsättningstakt. 
 630 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 12. Internationella 
  
 De värnpliktiga medverkar i 
  
 De värnpliktiga medverkar i 
  
 De värnpliktiga medverkar i 
  
 fredsfrämjande 
  
 internationella fredsfrämjande 
  
 internationella fredsfrämjande 
  
 internationella fredsfrämjande 
  
 insatser 
  
 insatser på frivillig grund. 
  
 insatser på frivillig grund. 
  
 insatser på frivillig grund. 
  
 De män och kvinnor som har 
  
 De som fullgör grundutbildning får 
  
 godkänts för den internationella 
  
 använda  
 de tre sista månaderna av 
  
 beredskapstruppen får vid sidan 
  
 utbildningstiden  
 till samträning i 
  
 om normal grundutbildning till 
  
 enheter som skall kunna medverka 
  
 krigsmän utbildning för militära 
  
 i internationella insatser. Dessa tre 
  
 krishanteringsuppgifter. De som 
  
 månader får räknas av från den 
  
 utbildats för beredskapstruppen 
  
 kontraktsperiod på sammanlagt 27 
  
 kan i slutet av beväringstjänst- 
  
 månader som dessa efter grund- 
  
 göringen anmäla sig till bered- 
  
 utbildningens slut kan ingå avtal 
  
 skapstruppen genom att under- 
  
 med Försvaret om. 
  
 teckna en beredskapsförbindelse. 
  
 13. Arbetsmarknads- De värnpliktiga skall inför utryck- 
  
 åtgärder ningen få  
 yrkesorientering, indi- viduell vägledning  
 och  
 möjligheter till ledighet så att de kan söka anvisade arbeten. 
 Den värnpliktige har rätt enligt lag att efter tjänstgöringen  
 få tillbaka sitt civila arbete.  
 Undantag gäller vid överlåtelse av företaget, arbetsgivarens död eller konkurs. 
  
 Forsvarets voksenoppläring ger alla värnpliktiga som genomgår grundutbildning  
 en generell yrkes- och studievägledning. 
 631 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Ett samarbete skall finnas mellan det militära förbandet eller motsva- rande och  
 det lokala arbets- förmedlingskontoret  
 (som skall bedriva ett uppsökande arbete bland de värnpliktiga). 
  
 Värnpliktiga som saknar arbete har efter utryckningen rätt att få  
 arbetslöshetsersättning. 
  
 Värnpliktiga som före inryck- ningen har ett förvärvsarbete  
 får inte avskedas  
 på grund av tjänst- göringen. 
  
 Det finns  
 arbets- och utbildnings- konsulenter  
 som skall samordna åtgärderna för värnpliktiga som saknar arbete. Detta är ingen arbetsförmedling utan konsulen- terna skall hjälpa värnpliktiga att komma i gång med att söka ut- bildning eller arbete. 
  
 Den som avser att återgå till arbetet är skyldig att i god tid  
 meddela arbetsgivaren. 
 Arbetslösa  
 skall före inryckningen anmäla till Arbetskraftbyrån att de saknar arbete (så att de så snart som möjligt efter utryck- ningen får arbetslöshetsersätt- ning). 
  
 Den lokala beväringskommittén vid varje militärt förband har en  
 arbetsombudsman,  
 som kart- lägger den enskildes arbets- och yrkesutbildningssituation samt ordnar vägledning och informa- tion. 
 Beväringskommitténs  
 studieom- budsman  
 informerar om kurser och inträdesfordringar vid skolor av olika slag, vägleder samt ordnar studie- och kursverksamhet. 
 Alla som önskar får också  
 indivi- duell vägledning.  
 Vid alla större militära förband finns det jobb- sökarverkstäder, som har tillgång till  
 arbetsmarknadsmyndigheternas databaser  
 med uppgifter om bl.a. lediga platser. 
  
 Det finns  
 centrala, regionala och lokala kontaktkommittéer  
 med företrädare för det militära för- svaret och arbetsmarknadsmyndig- heterna. 
  
 Försvarsdepartementet lade år 1993 fram ett  
 handlingsprogram med 
  
 10 punkter,  
 som skulle motverka arbetslöshet bland utryckande. 
 Handlingsprogrammet kom  
 efter en ändring år 1996  
 att omfatta föl- jande: ökad civil kompetens genom grundutbildningen, vuxenutbild- ningen skall vara en länk mellan 
 632 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Alla garnisoner har dessutom en  
 civilanställd socialkurator  
 som ger råd och hjälper till med arbets- ärenden. 
  
 civilt och militärt liv, kurser i företagsetablering, arbets- och studievägledning under grundut- bildningen, information om grund- utbildningen i det civila samhället, ökad satsning på lärlingsplatser inom det militära försvaret och ökat meritvärde för grundutbild- ning till befattningar som har betydelse för den civila yrkesverk- samheten. 
  
 14. 
  
 Tjänstgöringens Det finns inga regler om civilt civila meritvärde meritvärde för tjänstgöringen som 
  
 regleras i värnpliktslagen. 
  
 Beväringstjänsten kan till en viss 
  
 Fullgjord grundutbildning ger tre 
  
 del  
 jämställas med den praktik 
  
 poäng vid  
 antagning till högskolor. 
  
 som behövs för olika yrken (om- 
  
 fattningen beror på utbildnings- 
  
 grenen och uppgiften under tjänst- 
  
 göringstiden). 
  
 Alla får efter tjänstgöringen ett 
  
 intyg  
 som bekräftar arbetsprak- 
  
 tiken. 
  
 De som har  
 genomgått befälsut- 
  
 bildning  
 kan för en del högskole- 
  
 och universitetsstudier tillgodo- 
  
 räkna sig  
 1–5 
  studieveckor. 
  
 633 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 15. Frivillig plikt- 
  
 Den som efter ansökan blir an- 
  
 En man som  
 fyllt 18 år  
 kan efter 
  
 Militär grundutbildning vid Tele- 
  
 utbildning 
  
 tagen till tjänstgöring som  
 heltids- 
  
 ansökan få göra militärtjänst före 
  
 marksbataljonen innebär att den 
  
 anställd menig  
 (konstabel) fullgör 
  
 den normala tiden. 
  
 värnpliktige förpliktar sig att under 
  
 värnplikten under elevtiden. 
  
 ett antal år vilja delta i  
 fredsbe- 
  
 Tjänstgöringen avser bl.a. jägare 
  
 varande insatser i FN:s regi. 
  
 av olika slag och specialister. 
  
 Frivillig befälsutbildning  
 innebär 
  
 en skyldighet att tjänstgöra inom 
  
 det militära försvaret fram till 
  
 55 års ålder. 
  
 16. Disciplin- 
  
 Värnpliktiga som bryter mot mili- 
  
 systemet 
  
 tära lagar eller andra bestämmelser 
  
 för tjänstgöringen kan straffas 
  
 enligt den  
 militära strafflagen. 
  
 Om det är en mindre förseelse kan 
  
 en  
 överordnad chef  
 besluta om 
  
 disciplinpåföljder  
 (dessa får kom- 
  
 bineras med varandra): 
  
 G Förmaning; 
  
 G Tillrättavisning; 
  
 Brott av militär personal mot mili- tära bestämmelser handläggs som försvarsmaktens interna angelägen- heter genom ett  
 militärdisciplinärt förfarande  
 eller i  
 militär rättegång vid allmän domstol. 
  
 De  
 militära brotten  
 är frånvaro, svikligt förfarande för att undvika tjänstgöring, lydnadsbrott, förmans- brott, tjänstgöringsbrott och brott i vakttjänstgöring, ordningsbrott (bl.a. olämpligt uppträdande och onykterhet), misshandel av annan 
  
 Den militära personal (befäl och meniga) som  
 försummar tjänste- plikter  
 eller  
 inte iakttar skick och ordning  
 som följer av militära för- hållanden kan åläggas disciplinär påföljd. 
  
 Disciplinär påföljd kan också åläggas den som begår en  
 brotts- lig handling  
 inom militärt område, mot militär personal eller mot, alternativt vid bruk av militär materiel. 
  
 634 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 G 
  
 Arbete och extraövning under del av fritiden; 
  
 G 
  
 Vakttjänst eller annan tjänst utanför den ordinarie; 
  
 G 
  
 Kvarhållande på tjänstgörings- stället (får pågå högst 14 dagar); 
  
 G 
  
 Annan inskränkning av friheter (högst tre dagar åt gången); 
  
 G 
  
 Förflyttning till annan tjänst. 
  
 Disciplinpåföljden skall  
 verkställas så snart som möjligt  
 efter beslutet, men kan flyttas fram under högst 48 timmar, om den värnpliktige begär det. 
  
 krigsman och brott mot försvars- maktens eller annan krigsmans egendom. 
  
 Som  
 intern angelägenhet  
 behand- las brott som den felande har erkänt eller som innebär att be- visningen är klar. 
  
 Beslut i disciplinärenden som leder till någon av följande påföljder fattas av  
 kompanichefen 
  
 G 
  
 Anmärkning; 
  
 G 
  
 Extratjänst vid maximalt fem tillfällen; 
  
 G 
  
 Utegångsförbud under höst tio dygn; 
  
 G 
  
 Varning; 
  
 De  
 disciplinära påföljderna  
 är följande: 
  
 G 
  
 Arrest upp till 20 dagar; 
  
 G 
  
 Disciplinbot (för värnpliktiga meniga och korpraler upp till 25 gånger tjänstetillägget, för värvade meniga eller korpraler 
  
 samt övriga befäl upp till 50 gånger tjänstetillägget); 
  
 G 
  
 Frihetsinskränkning (förbud att 
  
 lämna förbandets område, annat avgränsat område eller fartyg under högst 30 dagar); 
 G Tillrättavisning (som kan vara sträng tillrättavisning i närvaro av flera befäl eller meniga eller enkel tillrättavisning i enrum eller genom tjänsteskrivelse); 
 635 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Den värnpliktige kan begära  
 över- prövning av beslutet hos rätte- gångschefen  
 (normalt förbands- chefen). Dennes beslut kan föras vidare till en  
 disciplinnämnd  
 och prövas i nästa instans (om rätte- gångshefen eller den värnpliktige begär det) av en  
 överklagande- nämnd. 
  
 Talan mot rättegångschefens eller disciplinnämndens beslut medför  
 normalt inte att verkställigheten av påföljden skjuts upp. 
  
 Om förseelsen är  
 mer allvarlig  
 kan straff fastställas utan dom eller utdömas av  
 allmän domstol. 
  
 Straff som kan fastställas  
 utan dom  
 är: 
  
 G Tillrättavisning (meddelas av auditör, rättegångschef eller chef för avdelning); 
  
 En  
 högre chef vid förbandet  
 beslutar om 
  
 G 
  
 Disciplinbot för högst 30 dagar; 
  
 G 
  
 Utegångsförbud under  
  
 11–15 
  dygn. 
 Utlåtande från en  
 militärjurist  
 skall inhämtas om påföljden är varning, disciplinbot eller utegångsför- bud. 
 Beslut i dessa fall får  
 överklagas  
 till allmän domstol. 
 Militär rättegång  
 förekommer vid 
  
 åtal för militära brott som väckts vid allmän domstol (om brotten inte kan utredas och bedömas som militär intern angelägenhet) och vid prövning av överklaganden över beslut som chef inom för- svarsmakten har fattat. 
  
 Beslut om bot skall följas av en  
 subsidiär arrestpåföljd  
 – upp till 15dagar – som träder i kraft om boten inte betalas inom fyra måna- der. 
  
 En  
 kompanichef  
 har begränsad rätt att besluta om disciplinpåföljd, medan  
 högre chef  
 får besluta i samtliga ärenden. 
  
 Ett beslut kan  
 överklagas  
 till den beslutande chefens närmaste över- ordnade och vidare till en  
 över- klagandenämnd  
 för disciplin- 
  
 ärenden i Försvaret. 
 Överklagandenämnden  
 består av tre ledamöter. Ordföranden skall vara jurist och inte ha någon an- knytning till försvaret, de två övriga skall vara befäl respektive värnpliktig. 
  
 636 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Trujillo (meddelas av auditör, 
  
 Straffen  
 som kan förekomma vid 
  
 Överklagandenämndens beslut kan 
  
 rättegångschef eller chef för 
  
 militär rättegång är varning, 
  
 prövas av  
 allmän domstol. 
  
 avdelning); 
  
 disciplinbot, utegångsförbud och 
  
 fängelse. 
  
 En disciplinpåföljd skall verk- 
  
 ställas  
 utan onödigt uppehåll 
  
 G Fängelse upp till 30 dagar 
  
 –  
 ett överklagande av beslutet 
  
 (meddelas av auditör); 
  
 innebär normalt att verkställig- 
  
 heten skjuts upp. 
  
 Avdelningschefens beslut kan 
  
 överklagas  
 till rättegångschefen 
  
 och rättegångschefens eller auditö- 
  
 rens beslut till allmän domstol. 
  
 Straffen  
 får inte verkställas  
 förrän 
  
 besluten vunnit laga kraft. 
  
 Vid mindre allvarliga förseelser om 
  
 olovlig frånvaro  
 från tjänsten bör 
  
 löneavdrag användas. 
  
 17. Förmåner 
  
 De värnpliktiga får under de första 
  
 De värnpliktiga får 19 mark i 
  
 Det militära försvaret har ett 
  
 fyra månaderna  
 lön och kostersätt- 
  
 dagpenning  
 under de första sex 
  
 behovsorienterat ersättningssystem 
  
 ning  
 på sammanlagt ca 6 300 
  
 månaderna, därefter 34 mark under 
  
 som är grundat på fri kost, bostad, 
  
 kronor per månad. Fr.o.m. den 
  
 tre månader och slutligen 49 mark 
  
 kläder samt sjuk- och tandvård. 
  
 femte månaden är den  
 samman- 
  
 under de sista tre månaderna. 
  
 Dagersättningen  
 uppgår till 
  
 lagda ersättningen  
 ca 12 300. 
  
 95:00 Nkr per dag. 
  
 637 
 kronor. 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 Avgångsersättningen  
 uppgår till mellan 4 000 och 8 000 kronor (varierar med hänsyn till tjänst- göringstidens längd). 
  
 Den som har faderskapsledighet under minst sex dagar får 60 mark i  
 faderskapspenning  
 per dag. 
 Äktamaketillägget  
 är 2 640 Nkr per månad, tillägget för det första barnet 3 000 Nkr per månad och tillägget för övriga barn 1 239 Nkr per månad. 
  
 Avgångsersättningen  
 uppgår till 6 533 Nkr. 
  
 De som genomgår 12 månaders utbildning har sju  
 fria hemresor  
 per år. Värnpliktiga med omsorg om barn får fyra  
 extra  
 resor. 
  
 Samtliga värnpliktiga får 90 % rabatt på resor i uniform med  
 tåg, expressbussar och på fartyg som trafikerar hurtigrutten. 
 Alla ersättningar under grundut- bildningen är  
 skattefria. 
  
 638 
  
 Ämne 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 18. Fritid och 
  
 De värnpliktiga har en 
  
 ledighet 
  
 kvällstjänstgöring  
 per vecka och 
  
 20–30 
  
 heldygnsövningar  
 under 
  
 hela tjänstgöringen. 
  
 Kvällar och nätter i övrigt är de 
  
 lediga. 
  
 Antalet  
 hemresor  
 är obegränsat. 
  
 En värnpliktig som under tjänst- göringen särskilt utmärkt sig kan beviljas  
 duglighetspermission  
 under sammanlagt högst 30 dygn. 
  
 Alla värnpliktiga har rätt till  
 per- sonlig permission  
 utan särskilda skäl under sex dygn för dem som grundutbildas under sex månader, 12 dygn för dem som grundutbildas under nio månader och 18 dygn för dem som grundutbildas under 12 månader. 
  
 Personlig orsakspermission  
 kan beviljas den som behöver vara ledig för studieärenden, ekonomiska ärenden, rättsärenden, familjeären- den, idrottstävlingar eller förtroende- uppdrag. Tjänstgöringstiden för- längs med antalet permissionsdagar. 
  
 Antalet  
 kostnadsfria permissions- resor  
 till och från hemorten är 12 vid sex månaders grundutbildning, 21 vid nio månaders utbildning och 30 vid 12 månaders utbildning. 
  
 De värnpliktiga har 42,5 tim  
 tjänstgöringsvecka. 
 Antalet  
 dygnsövningar  
 och om- fattningen av  
 vakttjänsten  
 varierar mellan olika tjänstgöringsställen. 
 639 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 5  
 641 
  
 Principer för översyn av befattningsbeskrivningarna och metoderna för rekryteringsproven 
 Av laborator Davis, Försvarets forskningsanstalt (FOA) 
  
 642  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:21 
  
 1 En principmodell 
 Besluten om totalförsvarsresursernas dimensionering grundas på de uppfattningar som finns om vilka uppgifter som ska lösas. Dessa påverkas i sin tur av faktorer som bedömningen av hoten mot landet och behovet att delta i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. 
 En del av denna dimensionering är kompetensen hos persona- len inom totalförsvaret. Delar av den kompetens som behövs finns i samhället. I andra avseenden fordras det en särskild civil eller militär utbildning med plikt. Utbildningen ska planeras till omfattning och innehåll, så att behoven av personal tillgodoses både kvantitativt och kvalitativt. Allt måste ske inom de ekono- miska ramar som föreligger. 
 Kompetensen i populationen begränsar de krav som det är möjligt att tillgodose vid rekryteringen och under utbildningen. Alla individer är inte lika lämpliga för alla utbildningar. En del personer är direkt olämpliga för vissa utbildningar men väl lämp- liga för andra. Några kan vara direkt olämpliga för alla utbild- ningar. Uttrycket rätt man på rätt plats syftar till att beskriva att alla inte klarar allt lika bra. Det måste finnas en procedur som gör det möjligt att ta tillvara den kompetens som finns i populationen och som ser till att personer så långt möjligt inte placeras i verk- samheter och utbildningar där de löper alltför stor risk att miss- lyckas. Detta kan ske enligt olika principer. Det är vanligt att skilja mellan urval och klassifikation. 
 Med urval menas att den som ska rekrytera väljer ett antal individer ur en grupp och utbildar dessa. De övriga behövs inte och skrivs av det skälet inte in för tjänstgöring. 
 Klassifikation innebär att individerna fördelas mellan olika kategorier: 
  
 G  
 Om antalet platser inom olika slag av utbildning inte är bestämt i förväg placeras var och en i den kategori där han eller hon passar bäst; 
  
 G  
 Om antalet platser i varje kategori är bestämt i förväg bedöms alla individer och – efter att alla blivit prövade – pla- ceras varje individ så att resultatet sammantaget blir så gynn- samt som möjligt. 
 Om de flesta ska utbildas kan det något förenklat sägas att alla inledningsvis kan komma i fråga för alla utbildningar. Det inne- bär att flertalet individer måste prövas på ett och samma sätt och 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 5  
 643 
  
 att prövningen i huvudsak ska gälla egenskaper av grundläggande betydelse för möjligheterna att klara olika utbildningar. Ett annat krav är att utbildningarna blir värderade och beskrivna på ett sådant sätt att de kan jämföras med varandra. 
 Det system som funnits sedan slutet av  
 1960-talet 
  skulle i mindre skala kunna liknas vid uttagningen av ett fotbollslag på 11 personer bland 13 spelare. För det första – alla utom två måste tas i anspråk. För det andra – det kan vara så att den bäste anfallaren också är den bäste målvakten. Var han ska placeras avgörs inte bara av hans egen kapacitet utan också av vad övriga spelare kan. Uttryckt på ett annat sätt: Det är inte bara en fråga om vad indivi- den kan eller kan bäst utan var han gör bäst nytta för laget. 
  
 2 
  
 Myndigheternas tillämpning av systemet under de senaste decennierna 
  
 Fram till  
 1990-talets 
  början var bedömningen att nästan alla män - undantagna de som av medicinska skäl var olämpliga – behövdes i krigsorganisationen. Det fanns med andra ord inte så stor anled- ning att inte utbilda. Antalet som skulle genomgå utbildning för varje befattning bestämdes i förväg. 
 Verksamheten liknade mer klassifikation än urval. Trots det var systemet delvis uppbyggt som ett urvalssystem. För varje befattning fanns det en s.k. kravprofil. De mönstrande prövades i olika avseenden och fick därmed en s.k. kapacitetsprofil. Nästa steg var att bedöma vilka kravprofiler som stämde överens med individens kapacitetsprofil. Inskrivningsmyndigheten – på den tiden Värnpliktsverket – upptäckte inte oväntat att det för en del befattningar inte fanns tillräckligt många personer som fyllde de uppställda kraven. Det ledde till att inskrivningsmyndigheten änd- rade kravprofilerna och därmed sänkte kraven. Myndigheten tillät också s.k. kravunderskridanden. Urvalssystemet förändrades genom dessa åtgärder i riktning mot ett klassifikationssystem – men utan att detta uttalades. 
  
 644  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:21 
  
 3 
  
 Kommande förändringar i tillämpningen 
  
 Antalet totalförsvarspliktiga som ska genomgå grundutbildning kommer under de närmaste åren att reduceras väsentligt. Många som kan anses lämpade kommer därmed inte att skrivas in. Det innebär i sin tur en förskjutning från klassifikation till urval – men inte så mycket att det för alla slag av utbildning kommer att finnas ett överskott på mönstrande. 
 Även i fortsättningen kommer det för en del slag av utbild- ningar att finnas avsevärt fler som har förutsättningar att fullgöra civil- eller värnplikt än som behövs. För andra slag av utbild- ningar blir tillgången ungefär lika stor som efterfrågan, medan det för åtskilliga slag av utbildningar kommer att vara brist på lämp- liga prövande. Det kommer således inte att kunna bli ett renodlat urvalssystem. 
 Detta är två grundläggande frågor som behöver övervägas i detta sammanhang: 
  
 G  
 Vad gör rekryteringsmyndigheten om antalet lämpade är för litet för att utbildningsplatserna ska kunna fyllas? 
  
 G  
 Hur bestämmer rekryteringsmyndigheten placeringen av per- soner som de utbildningsansvariga myndigheterna konkurre- rar om? 
 Trots ett minskat behov kvantitativt sett blir det mer fråga om att fördela de personer som behövs än att varje utbildningsansvarig myndighet ska välja de personer som den vill ha. Kapaciteten, sammantaget i totalförsvaret, ska maximeras inom ramen för de resurser som föreligger. En del utbildningsgrenar kommer därför inte att kunna få sina krav tillgodosedda utan att hänsyn tas till hur detta påverkar rekryteringen till andra utbildningsgrenar. 
 Alla typer av utbildningar bör finnas tillgängliga under i stort sett hela inskrivningsåret. I annat fall riskerar de som prövas sent under året att råka ut för att de utbildningsplatser som de skulle passa mycket väl för redan är upptagna. Utredningens förslag i kapitel 5 om fördelning av de mönstrande vid flera tillfällen om året syftar till att tillgodose behoven i detta avseende. 
 Populationens egenskaper kommer att vara styrande när det gäller att bestämma vad som ska betraktas som lämpliga egen- skaper hos dem som skrivs in till olika utbildningsgrenar. Det är ju meningslöst att upprätta en kravprofil som kan uppfyllas av 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 5  
 645 
  
 100 individer i en årskull och samtidigt ange att utbildningsbeho- vet är 1 000 personer per år. 
  
 4 
  
 Skillnader i roller mellan myndigheterna 
  
 Bemannings- och utbildningsansvariga myndigheter ska se till att pliktpersonalen blir utbildad men också beskriva verksamheter och utbildningar. Beskrivningarna ska göras på ett sådant sätt att de kan översättas till mätbara storheter. Beskrivningarna kanske inte alltid kan översättas till vad verksamheten eller utbildningen kräver av individen. 
 De bemannings- och utbildningsansvariga myndigheterna har ett intresse av att få tillgång till så kompetenta och motiverade personer som möjligt. Det underlättar utbildningen. Risken är därmed också att de överdriver kraven. Följden blir också en dragkamp om de mest kompetenta personerna både mellan utbil- dande enheter inom myndigheterna och mellan myndigheter. 
 Rekryteringsmyndigheten ska utveckla metoder som gör det möjligt att mäta individernas egenskaper. Den ska också genom- föra mätningarna, väga samman resultaten av dessa och skriva in prövade personer till olika utbildningar. Myndigheten ska på ett korrekt sätt identifiera kapaciteten hos varje individ. Om den inte lyckas med det kommer en del att hamna i utbildningar som de inte klarar. Andra blir underskattade i så hög grad att de inte kommer i fråga för utbildningar som de skulle kunna klara. Båda dessa fel leder till extra kostnader för samhället och för den enskilde. 
 Sammantaget kan olikheterna i roller leda till att de beman- nings- och utbildningsansvariga myndigheterna inte anser att rekryteringsmyndigheten förser dem med tillräckligt duktiga per- soner. Rekryteringsmyndigheten tycker för sin del att utbildnings- anordnarna inte tar tillvara kompetensen hos de individer som de blivit tilldelade. Det kan i sin tur leda till att varken utbildnings- anordnarna eller rekryteringsmyndigheten i tillräcklig utsträck- ning söker efter lösningar på problemen inom sina egna verksam- heter utan agerar som om det skulle ordna sig bara den andra myndigheten gjorde nödvändiga förändringar. 
 Det behövs ett värderingssystem som definierar vad rekryte- ringsmyndigheten ska göra i det här sammanhanget och vad de bemannings- och utbildningsansvariga myndigheterna måste vara 
  
 646  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:21 
  
 nöjda med. För närvarande finns det ingen avstämning som gör det möjligt att bedöma om rekryteringsmyndigheten gjort den inskrivning som den kommit överens med de bemannings- och utbildningsansvariga myndigheterna om. En konsekvens av att alla bemannings- och utbildningsanordnare öser ur samma källa är att befattningsbeskrivningarna – och översättningarna från dessa till krav på individen – måste ske med en enhetlig metodik. 
 Det måste vidare finnas en instans som gör avvägningarna av var olika kompetenser ska användas. Den ska alltså bedöma var de kommer att göra mest nytta. En sådan avvägning kommer givetvis inte att begränsa utbildningsanordnarnas strävanden att få tillgång till kompetenta individer. 
 Alla bemannings- och utbildningsanordnare måste bli ense om att det mer är en fråga om att fördela den kompetens som finns än att varje myndighet ska kunna få sina önskningar tillgodosedda. 
  
 5 
  
 Översyn av systemet med befattningsanalyser och kravprofiler 
  
 När det nuvarande systemet med befattningsanalyser och krav- profiler behandlades i utredningen framkom det att en översyn borde ske av hela systemet, så att det svarar mot en rekrytering i tre steg enligt den modell som utredningen redovisat tidigare i denna rapport. Översynen är ett tidsödande arbete som bör ske i regi av de bemannings- och utbildningsansvariga myndigheterna. 
 Utredningens roll i det här sammanhanget är att skapa en modell för befattningsanalyser och kravprofiler. Det borde kunna ske med ledning av erfarenheterna från den mönstring och inskrivning som ägt rum under ett antal år. Utgångspunkten för utformningen av modellen bör vara de kunskaper som finns om vad som går att mäta i samband med rekryteringen i stegen 2 och 3 och vad som ska krävas av dem som ska genomgå utbildningen. 
 En viktig skillnad i förhållande till det nuvarande systemet är det tredje steget, som ger den utbildningsansvariga myndigheten ett ansvar för – och därmed ökat inflytande över – vilka verksam- heter som de tjänstgöringsskyldiga ska utbildas för. Detta steg innebär rimligen att inskrivningen inte resulterar i en detaljerad placering i en befattning utan i en typ av befattning eller utbild- ningsgrupp. För det civila försvaret blir möjligheterna att använda 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 5  
 647 
  
 det tredje steget mindre, eftersom utbildningen från början i många fall inriktas mot en enda utbildning. 
 Detta tredje steg kommer inte på något avgörande sätt att påverka behovet av befattningsbeskrivningar eller kravprofiler. 
 Fortfarande kommer det att vara nödvändigt att beskriva utbild- ningens innehåll, så att det framgår vilka egenskaper som är vik- tiga och vilka som inte är det. Bedömningen är densamma för inskrivningsprovens del. Individens egenskaper måste kunna beskrivas på ett tillförlitligt sätt. Annars är risken stor att han eller hon placeras i fel utbildningsgrupp. 
 Placeringen i en typ av befattning eller en utbildningsgrupp innebär att rekryteringsmyndigheten mer sällan kommer att göra felaktiga inskrivningar. Om urvalet till slut blir bättre än som hit- tills i allmänhet varit fallet beror i hög grad på hur bra de utbild- ningsansvariga myndigheterna lyckas i det tredje steget. 
 För den tjänstgöringsskyldige innebär steg tre framför allt att han eller hon går från inskrivningen utan att veta exakt vilken utbildning tjänstgöringen kommer att avse. Det är inte självklart att detta försämrar möjligheterna för var och en att sätta sig in i vad utbildningen kommer att omfatta. En orsak är att det redan nu i många fall sker förändringar i utbildningen mellan inskrivning och inryckning. En annan orsak är att ändrade behov fordrar omplaceringar. En tredje orsak är att många tjänstgöringsskyldiga inte kan skaffa sig information om skillnaderna mellan olika utbildningar inom en utbildningsgrupp. Känslan av osäkerhet är dock sannolikt större. 
  
 6 
  
 Översyn av metodiken för rekryteringsproven 
  
 Metoderna i den nuvarande rekryteringsverksamheten utveckla- des redan under  
 1960-talet 
  men har modifierats ett antal gånger. Syftet har varit att lösa de problem som uppkommit. Nu fordras sannolikt en genomgripande översyn som bl.a. belyser samspelet mellan olika delar i rekryteringsarbetet. 
 Detta är exempel på frågor som bör besvaras i denna översyn: 
  
 G  
 Vilka prov ska genomföras? 
  
 G  
 Hur många prov ska genomföras? 
  
 G  
 Hur ska modellen  
 kravprofil-kapacitetsprofil 
  se ut? 
  
 G  
 Vilka skalor ska gälla? 
  
 648  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2000:21 
  
 Vid valet av prov bör det beaktas att proven 
  
 G  
 Har hög tillförlitlighet; 
  
 G  
 Mäter den egenskap som avses (hög validitet); 
  
 G  
 Har låg korrelation sinsemellan (mäter olika egenskaper);  
 G  
 Mäter egenskaper som är rimligt stabila under åtminstone 
 något år. 
 Om proven ska mäta av varandra oberoende egenskaper – och samtidigt ligga kvar på givna nivåer – finns det inte utrymme för särskilt många prov. 
 Det nuvarande systemet bygger på principen att utbildningarna har en kravprofil och varje individ en kapacitetsprofil. Inskriv- ningen går ut på att avgöra vilka utbildningar som individen kan klara – och hur detta går att förena både med de behov som utbildningsanordnarna har formulerat och med individens egna önskemål. Vid den bedömningen är det tillåtet att underskrida kraven. Det gör systemet flexiblare. Ett ytterligare steg skulle vara att låta överkapacitet i ett avseende hos en individ kompensera för brister i andra avseenden. Det skulle innebära att varje utbildning hade flera kravprofiler. I ett urvalssystem med det tredje steget blir kravprofilen gemensam för en typ av befattning eller utbildningsgrupp, alternativt fordras en fördelning med hjälp av flera kravprofiler. Det senare skulle kunna uttryckas som att lägsta individuella värdet är 2 och medelvärdet minst 4. 
 I det nuvarande systemet anger storleken (höjden) på kraven att en egenskap varierar i betydelse mellan olika utbildningar. Skalan som används är indelad i nio klasser. Med den noggrann- het som den nuvarande mätmetodiken har skulle en stor del av individerna få andra kapacitetstal, om de testades ytterligare en gång. En minskning av antal klasser på den niogradiga skalan skulle vara en lösning. Om det blev möjligt att göra kompensatio- ner enligt texten i föregående stycke skulle känsligheten för anta- let klasser sannolikt minska. En annan lösning skulle vara att för- söka vikta de olika egenskaperna. 
 Ansvaret för att en sådan översyn kommer till stånd ligger på rekryteringsmyndigheten. Själva genomförandet bör sannolikt inkludera kompetenser som normalt finns utanför denna myndig- het. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 649 
  
 Detaljer i steg 2 av rekryteringen 
 En redogörelse för modellerings- och simuleringsarbete inom utredningens sekretariat 
  
 650  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:21 
  
 1 Momenten i prövningen 
 Mönstringen består i dag av en rad olika moment. De flesta är av den karaktären att de bör ingå även i steg 2 i en förenklad mönst- ring. Som framgår av sammanställningen på följande sida har i huvudsak endast de krävande fysiska proven tagits bort i utredningens modell. Mekaniker- och telegrafiproven kommer sannolikt inte att behöva genomföras av mer än 10 à 20 % av de mönstrande. 
 Själva grunden för bedömningen av lämpligheten är inskriv- ningsprovet. Det ger vägledning om bl.a. förmågan att förstå sammanhang, tänka abstrakt och kunna verka i grupp. Inskriv- ningsprovet är särskilt viktigt för bedömningen av förutsätt- ningarna att bli befäl. Det är också ett av syftena med den psyko- logiska undersökningen. Inskrivningsprovet visar vilka som kan behöva genomgå mekaniker och telegrafiproven. 
 Den medicinska undersökningen innehåller enligt utredningens modell en värdering av uppgifterna i hälsodeklarationen och av de läkarintyg som den tjänstgöringsskyldige eventuellt lämnat in. Det kan innebära att den medicinska personalen tagit kontakt med den som utfärdat ett intyg och begärt ytterligare upplysningar. Till den medicinska undersökningen hör en prövning av syn, färg- seende, hörsel och bullerkänslighet. Det skall ske också en bedömning av kroppsbyggnad och arbetskapacitet hos var och en. De brister som eventuellt förekommer blir en av grunderna för den sammanfattande bedömningen av den medicinska tjänstbar- heten. 
 Rekryteringspersonalen väger samman uppgifterna från den medicinska undersökningen med den skattning av plikttjänstför- mågan som blir resultatet av den psykologiska undersökningen. Sammanvägningen resulterar i ett omdöme om lämpligheten som slutligen skall värderas med hänsyn till med bedömningen av motivationen hos var och en att genomgå lång grundutbildning. 
 Den tid som går åt för de olika momenten i de nuvarande mönstringen vid regionkontoren beräknas till 5,5 timmar. En prövning enligt utredningens förenklade modell skulle komma att fordra drygt 3 timmar räknat i effektiv tid. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 651 
  
 Prövningsmomenten i det nuvarande mönstringsystemet och i den skisserade lokala mönstringen 
  
 Moment (i nuvarande sys- 
  
 Bör ingå i lokal 
  
 Nuvarande tid 
  
 Beräknad tid per 
  
 tem) 
  
 mönstring 
  
 per mönstrande, 
  
 mönstrande i 
  
 minuter 
  
 lokalt system, 
  
 minuter 
  
 1. 
  
 Upprop och ID- kontroll 
  
 X 
  
 2 
  
 1 
  
 2. 
  
 Information om pliktut- 
  
 X 
  
 60 
  
 30 
 1) 
  
 bildningen 
  
 X 
 2) 
  
 3. 
  
 Inskrivningsprov 
  
 90 
  
 80 
  
 4. 
  
 Mekaniker- prov 
  
 3) 
  
 30 
  
 -- 
  
 -- 
  
 5. 
  
 Telegrafi prov 
  
 3) 
  
 20 
  
 -- 
  
 -- 
  
 6. 
  
 Uppföljning av uppgifter, 
  
 X 
  
 10 
  
 10 
  
 skattning av arbetskapaci- 
  
 tet m.m. 
  
 7. 
  
 Syn och färgseende 
  
 X 
  
 10 
  
 5 
  
 8. 
  
 Hörsel och  
 buller-känslig- 
  
 X 
  
 5 
  
 10 
  
 het 
  
 9. 
  
 Längd och vikt 
  
 X 
  
 2 
  
 2 
  
 10. EKG 
  
 -- 
  
 7 
  
 -- 
  
 11. Arbetskapacitet 
  
 -- 
  
 25 
  
 -- 
  
 (testcykel) 
  
 12. Muskelstyrka (ISOKAI) 
  
 -- 
  
 10 
  
 -- 
  
 13. Medicinsk tjänstbarhet 
  
 X 
  
 10 
  
 10 
  
 (läkare) 
  
 14. Skattning av plikttjänst- 
  
 X 
  
 30 
  
 20 
  
 förmåga och befälslämpl 
  
 (psykolog) 
  
 15. Lämplighet och motiva- 
  
 X 
  
 15 
  
 20 
  
 tion 
  
 Summa Tid 
  
 Ca 5 tim 30 min 
  
 3 tim 10 min 
  
 1) 
  
 Huvuddelen av informationen får de mönstrande vid t.ex. Skolans totalför- svarsdag. Se vidare kapitel 7. 
  
 2) 
  
 De mönstrande har i förväg lämnat uppgifter om bl.a. personliga förhållan- den, planerade studier och motivation. 
  
 3) 
  
 10-20 
  
  % av antalet mönstrande genomgår mekaniker- eller telegrafiprov. 
  
 652  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:21 
  
 2 
  
 Mönstringen under en dag (scenario) 
  
 Utredningens sekretariat har genom en s.k. modellering av rekry- teringen i steg 2 funnit att 25 prövningsskyldiga skulle vara en lämplig grupp som under en dag genomgår prövning på ett rekryteringsställe. Med den tidsåtgång som redovisas i samman- ställningen på föregående sida skulle det på varje rekryterings- ställe behövas en rekryteringsgrupp som består av följande: 
  
 Befattningar 
  
 Uppgift 
  
 Dennis och Johnson 
  
 Upprop, information, 
  
 ringschef 
  
 sammanfattande bedömning, 
  
 administration m.m. 
  
 G Läkare och sjuksköterska 
  
 Medicinsk undersökning 
  
 Fernandez (två) 
  
 Inskrivningsprov och psykologiska 
  
 undersökning 
  
 Alla i gruppen skall kunna hjälpas åt med bedömningar, registre- ring, redovisning och hantering av de tekniska hjälpmedel som prövningen fordrar. Det är möjligt att det i början, innan verk- samheten funnit sina former, också behövs någon som biträder med framför allt registrering och hanteringen av utrustningen på rekryteringsstället. 
 Scenariot under en rekryteringsdag skulle kunna bli det som sekretariatet beskriver i figur 1. Personalen har med ledning av inskrivningsprovet och de i förväg inlämnade uppgifterna gjort den bedömningen att fem av de mönstrande inte är lämpliga för lång grundutbildning. De kallas i figuren för ej rekryteringsbara. De återstående 20 fördelas på två grupper med tio i varje. 
 Den ena gruppen börjar med den medicinska, den andra med den psykologiska undersökningen. Som framgår av figuren be- kräftar den slutliga bedömningen för tre av de mönstrande att de inte är lämpliga för lång grundutbildning. I två fall kommer medi- cinska och psykologiska undersökningar att ske under dagen. Det senare skulle kunna vara följden av att de prövningsskyldiga begär att få genomgå en fullständig prövning. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 653 
  
 Figur 1. Flödet under rekryteringsdagen – en principskiss 
 Upprop och inskrivningsprov: 25 mönstrade 
  
 Medicinsk 
  
 Psykologisk 
  
 Slutlig 
  
 Ej rekryte- 
  
 undersökning: 
  
 undersökning: 
  
 bedömning: 
  
 ringsbara: 
  
 10 mönstrade 
  
 10 mönstrande 
  
 5 mönstrande 
  
 3 mönst- 
  
 rande 
  
 Fördjupad 
  
 mönstring: 
  
 Medicinsk 
  
 Psykologisk 
  
 Slutlig 
  
 2 mönstrande 
  
 bedömning: 
  
 Ej rekryte- 
  
 undersökning: 
  
 undersökning: 
  
 3 + 2 
  
 ringsbara: 
  
 8 mönstrande 
  
 7 + mönstrande 
  
 mönstrande 
  
 3 + 2mönst- 
  
 rande 
  
 Medicinsk 
  
 Slutlig 
  
 bedömning: 
  
 undersökning: 
  
 8 + 8 +1 
  
 1 mönstrande 
  
 Ej rekryte- 
  
 mönstrande 
  
 ringsbara: 
  
 Rekryterings- 
  
 2 mönst- 
  
 rande 
  
 bara: 15 
  
 mönstrande 
  
 Resultatet av det tänkta scenariot är att 15 blir bedömda som lämpliga för lång grundutbildning. Två av dessa går vidare till fördjupad prövning. Tio mönstrande bedömer rekryteringsgrup- pen som ej rekryteringsbara. De får besked om att de inte kommer i fråga vid den fördelning av utbildningsplatser som äger rum senare under året. 
 De 15 rekryteringsbara får möjligheten att inom t.ex. tre veckor ange vilka slag av utbildning som var och en skulle vilja genomgå. I det ligger en bedömning av vilket slag av verksamhet som de sätter först, utbildningstidens längd, platsen för utbildning och tiden för inryckning. De som går vidare till fördjupad mönst- ring har delvis redan gjort ett sådant val när beslutet fattas om en sådan mönstring. 
 Alla som rekryteringsmyndigheten senare placerar i en utbild- ning eller en verksamhet får möjligheter att skriva på en förbin- delse som reglerar den kommande utbildningen. Ett sådant åta- gande från den enskildes sida innebär att även staten förbinder sig att utbildningen skall äga rum på det sätt som framgår av beslutet. 
  
 654  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:21 
  
 3 
  
 Den lokala och regionala strukturen 
  
 Rekryteringen i steg 2 enligt utredningens modell bör för flertalet prövningsskyldiga förläggas till de miljöer där dessa normalt befinner sig. Rekryteringen bör av skäl som utredningen redovisar i kapitel 8 så långt möjligt ske i skolans lokaler. 
 Utgångspunkten för överväganden om den lokala och regio- nala strukturen av verksamheten kan enligt sekretariatets mening vara dessa: 
  
 G  
 En rekryteringsgrupp på sex personer använder ca 160 av 
 årets omkring 
  
 G  
 220 arbetsdagar för prövning. De klarar omkring 4 000 prövningsskyldiga per år. 
  
 G  
 De återstående 60 arbetsdagarna går åt för planering, upp- följning, utvärdering och utbildning. 
  
 G  
 Prövning bör ske på orter där det finns underlag för minst omkring tio rekryteringsdagar, dvs 250 prövningsskyldiga per år. Det motsvarar ett befolkningsunderlag på i runt tal 40 000 invånare. 
 Sekretariatet har valt ut drygt 100 orter med minst ca 40 000 invånare i underlag och sammanfört dem till rekryteringsdistrikt, som är avgränsade på ett sådant sätt att personalen från distrikts- huvudorten når de flesta rekryteringsorterna genom resor på en à två timmar sammanlagt i båda riktningarna per dag. 
 Resultatet av övervägandena är en indelning i 14 rekryterings- distrikt, som har en genomsnittlig folkmängd på omkring 600 000 personer. Distrikten i norra Sverige blir till ytan större än distrik- ten i södra Sverige men har trots det färre invånare. Det blir från distriktshuvudorterna i norra Sverige svårt att nå varje rekryte- ringsort genom resor fram och tillbaka under dagen. Rekryte- ringsdagarna är av det skälet färre än i södra Sverige. 
 Distriktshuvudorterna är i samtliga fall lokaliseringsorter för de militärdistriktsenheter som regeringen enligt totalförsvarspro- positionen hösten 1999 har för avsikt att utse. En samlokalisering ger möjligheter till samutnyttjande av administrativa resurser mellan Försvarsmakten och rekryteringsmyndigheten. 
 Figur 2 visar som exempel de rekryteringsorter som skulle kunna ingå i ett distrikt med Kristinehamn som huvudort. Dist- riktet består i det här fallet av Värmlands och Örebro län samt de delar av Västra Götalands län som ligger i anslutning till Vänern. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 655 
  
 Figur 2. Rekryteringsorter i Kristinehamns distrikt. 
 Torsby 
 Arvika 
 Lindesberg 
  
 Karlstad  
 KRISTINEHAMN 
 Örebro 
 Karlskoga 
 Säffle 
 Åmål 
 Hallsberg 
 Mariestad 
 Linköping 
 Vänersborg 
 Upptagningsområdet har drygt 700 000 invånare. Det beräknade antalet mönstrande uppgår till något mer än 4 000, vilket skulle fordra 160 rekryteringsdagar årligen. De båda länshuvudorterna Karlstad och Örebro får vardera ett  
 30-tal 
  rekryteringsdagar per år. 
  
 656  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:21 
  
 4 
  
 Andra praktiska frågor som behöver övervägas 
  
 Det skisserade systemet för lokal rekrytering av pliktpersonal är organisatoriskt i flera avseenden helt annorlunda än det nuva- rande, som är uppbyggt på mönstring vid i huvudsak fem regio- nala kontor i landet. Utredningen har i stora drag beskrivit en modell för ett nytt rekryteringssystem. Beskrivningen omfattar flera av de grundläggande elementen i systemet. Det finns dess- utom ett stort antal frågor av mer praktisk natur som också behö- ver övervägas. 
 Sekretariatet redovisar under följande rubriker ett antal sådana överväganden som skall göras. Det är frågor som i allmänhet inte kan avgöras förrän en mer detaljerad planering äger rum inom ramen för den av utredningen föreslagna försöksverksamheten. 
  
 4.1 
  
 Kriterier för bedömningarna 
  
 Bedömningarna av lämpligheten kommer att göras av fler perso- ner än i det nuvarande mönstrings- och inskrivningssystemet. Risken för spridning i avgörandena minskar, om rekryterings- myndigheten utarbetar kriterier i olika avseenden för de olika sla- gen av bedömningen som rekryteringsgruppen skall göra. 
 Det kan vara fråga om gränsvärden av olika slag för den medi- cinska undersökningen. Som vägledning för psykologiska under- sökningar och för sammanfattande bedömningar av tjänstbarheten kan det vara lämpligt att rekryteringsmyndigheten beskriver ett antal exempel grundade på erfarenheter från tidigare prövningar. 
 Den uppföljning och utvärdering av verksamheten som fort- löpande äger rum kommer att utgöra ett underlag för utform- ningen av de kriterierna. Det handlar i det sammanhanget inte minst om att utveckla grunder för bedömningarna av befälslämp- ligheten. 
  
 4.2 
  
 Sårbarheten i systemet 
  
 En organisation bestående av rekryteringsgrupper på sex personer får svårt att fungera om den inte vid varje tillfälle är fulltalig. Om det är en planerad frånvaro går det att tillföra personal från andra delar av organisationen. De bör centralt hos rekryteringsmyndig- 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 657 
  
 heten finnas någon slags  
 back-up 
  i det avseendet. Vid mer plötslig frånvaro – t.ex. på grund av sjukdom – kan ett distrikt få ersättare från ett distrikt i närheten, förutsatt att det där inte sker någon rekrytering den dagen. 
 En annan lösning är att bedriva prövning i den utsträckning som det finns resurser till. Det som gruppen i sådana fall inte hin- ner med får skjutas upp till ett annat tillfälle. Det förhållandet att verksamheten äger rum där de prövningsskyldiga normalt befin- ner sig underlättar en sådan omplanering. 
 En förändring i planeringen fordras också när en prövnings- skyldig plötsligt lämnar återbud. Han eller hon kallas i dessa fall till någon av de återstående rekryteringsdagarna på orten eller – om det är den sista mönstringsdagen för året på den orten – till prövning på en annan ort i distriktet. Det bör kunna finnas stora möjligheter till flexibilitet i det här avseendet. 
  
 4.3 
  
 Förutsättningar att rekrytera personal 
  
 Rekryteringsmyndigheten måste ha en kunnig och engagerad per- sonal. Det är en förutsättning för att organisationen skall lyckas med uppgiften att på ett begränsat underlag bedöma vilka som är lämpliga att genomgå lång grundutbildning och vilket slag av verksamhet som de passar för. 
 Det behövs som tidigare framgått en rekryteringschef och en biträdande rekryteringschef, en läkare, en sjuksköterska och två psykologer. Rekryteringschefen och biträdande rekryterings- chefen motsvaras i stor utsträckning av de inskrivningsförrättare som finns i den nuvarande organisationen. Pliktverket har inte haft några svårigheter att rekrytera sådan personal. Det bör gälla även en organisation av det slag som skisseras i utredningens modell. 
 Läkaren, sjuksköterskan och psykologerna bör i en del fall kunna anställas lokalt på rekryteringsorterna. Det borde vara möjligt att ingå ett avtal med sjukvårdshuvudmannen i länet att sjukhuset eller vårdcentralen på rekryteringsorten håller med per- sonal. Ett antal privatpraktiserande läkare är kanske intresserade av att ha rekryteringen som en fast bisyssla. 
 För de uppgifter som inte kan lösas med lokalt rekryterade skall det finnas anställda som har hela distriktet som arbets- område. Det gäller att finna personer som inte bara är intresserade av uppgiften utan också kan tänka sig att resa inom distriktet under minst 100 arbetsdagar per år. En mycket stor del av resorna 
  
 658  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2000:21 
  
 i södra och mellersta Sverige är inte så långa att det blir nödvän- digt med övernattning. Det gäller särskilt i de mest befolknings- täta delarna av landet. Storstadsregionerna svarar för mer än en tredjedel av samtliga mönstrande under ett år. 
  
 4.4 
  
 Tekniska hjälpmedel 
  
 Rekryteringen i steg 2 skall givetvis utnyttja den tekniska utrust- ning som finns att tillgå. Inskrivningsprovet sker för närvarande med hjälp av datorer som är kopplade till Pliktverkets datasystem. Det är en tung och utrymmeskrävande materiel som inte går att på ett enkelt sätt transportera mellan ett hundratal rekryteringsorter i landet. Att skaffa utrustning för permanent placering på rekryte- ringsställena skulle kosta för mycket. Användningen av andras datorer skulle bli alltför komplicerat med hänsyn till bl.a. sekre- tesskraven. 
 Sekretariatet anser att den lösning som ligger närmast till hands är att rekryteringsmyndigheten utrustar vart och ett av de 14 distrikten med bärbara datorer som tillsammans med en server utgör ett slutet system. Genomförandet av inskrivningsprovet skulle sannolikt av praktiska skäl behöva delas upp i två omgångar. Det skulle av det skälet inte behövas mer än 12 à 13 datorer. 
 En utrustning av den omfattningen kan enkelt transporteras och sättas upp på rekryteringsstället varje dag. Samma sak gäller den utrustning som behövs för bedömning av syn och hörsel. Hörselprovet sker med hjälp av en ljudgivare som kan placeras i en mindre väska. Det behövs emellertid också en ljudisolerad mindre bur där den mönstrande skall lyssna på signalerna. Det är en enkel utrustning som däremot bör kunna anskaffas i tillräckligt antal och placeras på var och en av de drygt 100 rekryterings- ställena. 
  
 4.5 
  
 Samarbete med skolan 
  
 Ett av de viktigare syftena med den rekryteringen i steg 2 är, som utredningen framhåller i kapitel 8 , att få till stånd ett samarbete med skolan. För den lokala rekryteringen behövs det tillfälligt lokaler – fem à sex rum. Det är en fördel om dessa går att dispo- nera där de prövningsskyldiga normalt befinner sig. Utredningen har anser att en rekrytering i steg inom skolans lokaler sannolikt 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 6  
 659 
  
 skulle öka intresset för delen säkerhetspolitik och totalförsvar i enligt ämneskursen för kärnämnet samhällskunskap. 
 Kontakter med företrädare för skolans huvudmän har visat att det sannolikt i många fall kommer att finnas ett intresse hos skolledningar och lärare att medverka. Förutsättningarna varierar emellertid från skola till skola. Ett samarbete med skolan skulle emellertid vara en viktig grund för verksamheten. 
  
 4.6 
  
 Registrering och redovisning 
  
 Den lokala rekryteringen grundas på ett antal uppgifter om varje tjänstgöringsskyldig och resulterar i bedömningar av bl.a. tjänst- barheten. Dessa uppgifter och bedömningar måste registreras på ett sådant sätt att de kan användas vid den fördelning av de rekryteringsbara som äger rum en eller flera gånger per år. 
 Den lokala prövningen i ett system med rekrytering i tre steg fordrar delvis nya rutiner för registrering och redovisning. Det bör ingå i planeringen av verksamheten att förbereda sådana rutiner. 
  
 SOU 2000:21 
  
 Bilaga 7  
 661 
  
 Försörjningen med förstärknings- personal vid olika slag av svåra påfrestningar på samhället i fred 
 En översikt utarbetad inom uttredningens sekretariat 
 Inledning 
 Utredningens sekreteriat har utvecklat en modell i matrisformat för beskrivning av behovet att förstärka personalen vid olika slag av svåra påfrestningar på samhället i fred. Modellen skall ge ett underlag för bedömningar i kvalitativa termer av det behov av personal som inte går att tillgodose med hjälp av den ordinarie organisationens resurser. 
 Utredningens modell syftar till bedömningar av behovet att förstärka för tre slag av personal: 
  
 1. 
  
 Specialutbildad personal; 
  
 2. 
  
 Personal som delvis är utbildad för uppgiften; och 
  
 3. 
  
 Handräckningspersonal 
  
 Med  
 specialutbildad personal  
 menar utredningen anställda med en yrkesutbildning som är relevant för utförandet av uppgifter inom olika verksamhetsområden. Det kan vara personer som ger stöd åt ledningspersonalen, t.ex. stabsutbildade, sambandsexper- ter, informationssakkunniga och befattningshavare i spetsfunk- tioner av olika slag. De ska självständigt eller i samverkan med andra kunna lösa komplicerade uppgifter inom sina områden. 
 Delvis utbildade för uppgiften  
 är t.ex. personer som genomgår eller har genomgått något slag av utbildning för verksamheten hos myndigheter med civila eller militära totalförsvarsuppgifter. Det kan vara civil- eller värnpliktiga, anställda inom Försvarsmakten 
  
 662  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2000:00 
  
 och frivilligpersonal. Alla dessa kan vid insatser i samband med svåra påfrestningar i fred utföra en del av de uppgifter som yrkespersonal inom t.ex. polisen, räddningstjänsten, hälso- och sjukvården, socialtjänsten, eldistributionen och kommunernas tekniska förvaltningar svarar för. Arbetet skall normalt ske under ledning av yrkespersonalen inom dessa verksamheter. 
  
 Handräckningspersonal  
 är det som i dagligt tal kallas armar och ben. De ska kunna utföra enklare uppgifter som inte kräver någon särskild utbildning. Arbetet är i allmänhet omfattande – det fordras som regel ett förhållandevis stort antal personer som medverkar.