Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen - med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning 
 Deluppföljning 
 av den kommunalekonomiska utjämningen 
 – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning 
 Delbetänkande 
 av 2005 års uppföljning av utjämningssystemet 
 Stockholm 2006 
 SOU 2006:84 
 SOU och Ds kan köpas från Peterson kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Peterson Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2006 
 ISBN  
 91-38-22635-9 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Cooper 
 Regeringen beslutade den 3 mars 2005 att tillkalla en särskild utre- dare med uppdrag att löpande följa upp det system för kommunal- ekonomisk utjämning som infördes den 1 januari 2005 (Dir. 2005:26). Utredningen har antagit namnet 2005 års uppföljning av utjämningssystemet (Fi 2005:02). 
 Till utredare förordnades fr.o.m. den 29 mars 2005 f.d. verkstäl- lande direktören Combs. 
 Som sakkunniga förordnades fr.o.m. den 27 maj 2005 ekonomen Baker, ekonomen, numera departementssekreteraren Reid, departementssekreteraren Erickson, äm- nesrådet Fleming och fr.o.m. den 5 september 2005 eko- nomen Woodard. 
 Som experter förordnades fr.o.m. den 27 maj 2005 departements- sekreteraren Mora, kanslirådet Bell, departements- sekreteraren Meyers, statistikern Turner och departe- mentssekreteraren Pearson. 
 I sekretariatet ingår Baxter som huvudsekreterare fr.o.m. den 1 maj 2005 och Lamb som sekreterare fr.o.m. den 9 augusti 2005. 
 Under våren 2006 har även praktikanten Davila ingått i sekretariatet. Foster har varit utredningens assistent. 
 Utredningen överlämnade i enlighet med direktiven en första re- dovisning den 18 augusti 2005, i form av en arbetsplan för utred- ningens fortsatta arbete. Arbetsplanen innehöll inga ställnings- taganden i sakfrågor rörande den kommunalekonomiska utjäm- ningen. 
 Jag får härmed överlämna delbetänkandet Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning. 
  
 Till statsrådet Cooper 
  
 SOU 2006:84 
  
 Utredningens slutbetänkande avlämnas i enlighet med direktiven den 15 september 2007. 
 Stockholm i oktober 2006 
 Combs 
 /Ulf Andersson 
 Lamb 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 17 
  
 1 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet samt utredningens uppdrag och betänkandets 
  
 uppläggning............................................................... 
  
 19 
  
 1.1 
  
 Varför utjämning?.................................................................... 
  
 19 
  
 1.2 
  
 Kort historik............................................................................. 
  
 20 
  
 1.3 
  
 Kort om nuvarande system för kommunalekonomisk 
  
 utjämning.................................................................................. 
  
 22 
  
 1.4 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 24 
  
 1.5 
  
 Delbetänkandets innehåll och utredningsarbetets 
  
 genomförande .......................................................................... 
  
 26 
  
 2 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och 
  
 systemets uppbyggnad................................................ 
  
 29 
  
 2.1 
  
 Utfallet av utjämningen totalt................................................. 
  
 30 
  
 2.2 
  
 Utjämningens fem delar .......................................................... 
  
 35 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:84 
  
 3 
  
 Förslag till organisation för administration och 
  
 löpande uppföljning av utjämningssystemet .................. 
  
 47 
  
 3.1 
  
 Uppdraget och frågans tidigare behandling............................ 
  
 48 
  
 3.2 
  
 Nuvarande administration av utjämningen............................. 
  
 49 
  
 3.3 
  
 Förslag till permanent organisation för löpande 
  
 uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen....... 
  
 50 
  
 3.4 
  
 Konsekvenser av en övergång till en löpande 
  
 uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen 
  
 .......58 
  
 4 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning ............................... 
  
 61 
  
 4.1 
  
 Uppdraget samt frågans tidigare behandling.......................... 
  
 61 
  
 4.2 
  
 Hur stora är löneskillnaderna mellan landstingen?................ 
  
 62 
  
 4.3 
  
 Hur stora är löneskillnaderna mellan kommunerna?............. 
  
 67 
  
 4.4 
  
 Beror skillnader i lönenivåer på strukturella faktorer? .......... 
  
 71 
  
 4.5 
  
 Förslag till införande av två utjämningsmodeller................... 
  
 74 
  
 4.6 
  
 Ekonomiska konsekvenser av förslaget .................................. 
  
 79 
  
 4.7 
  
 Alternativa modeller för lönekostnadsutjämning .................. 
  
 79 
  
 5 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning................. 
  
 83 
  
 5.1 
  
 Byggkostnadsutjämningens uppbyggnad ............................... 
  
 83 
  
 5.2 
  
 Utredningens arbete med byggkostnadsutjämningen ........... 
  
 87 
  
 5.3 
  
 Förslag till ny byggkostnadsutjämning................................... 
  
 89 
  
 5.4 
  
 Ekonomiska konsekvenser av förslaget .................................. 
  
 94 
  
 5.5 
  
 Vissa frågor som övervägts av utredningen ............................ 
  
 96 
  
 6 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:84 
  
 6 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och 
  
 sjukvård .................................................................... 
  
 99 
  
 6.1 Delmodellens införande och uppbyggnad.............................. 
  
 99 
  
 6.2 
  
 Förslag till uppdatering av kostnadsmatriserna samt 
  
 underlaget till  
 HIV-beräkningarna ....................................... 
  
 102 
  
 6.3 
  
 En jämförelse mellan standardkostnader och faktiska 
  
 kostnader ................................................................................ 
  
 108 
  
 6.4 
  
 Det fortsatta arbetet med delmodellen hälso- och 
  
 sjukvård................................................................................... 
  
 110 
  
 7 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag 
  
 till nya införanderegler .............................................. 
  
 113 
  
 7.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser för kommunerna ...................... 
  
 113 
  
 7.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser för landstingen.......................... 
  
 114 
  
 7.3 
  
 Införanderegler....................................................................... 
  
 116 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv ................................................ 
  
 119 
  
 Bilaga 2 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 
  
 och landsting, utjämningsåret 2006........................... 
  
 127 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna – rapport från 
  
 Mapsec KB, april 2006 ............................................ 
  
 139 
  
 Bilaga 4 Utfall för kommunerna av förslagen till 
  
 lönekostnadsutjämning, utjämningsår 2006................ 
  
 187 
  
 7 
 Innehåll SOU 2006:84 
  
 Bilaga 5 Utfall för landstingen av förslagen till 
  
 lönekostnadsutjämning, utjämningsår 2006 ................ 
  
 199 
  
 Bilaga 6 Beräkningsförutsättningar – 
  
 lönekostnadsutjämningen .......................................... 
  
 201 
  
 Bilaga 7 Utfall för kommunerna av förslagen till revidering 
  
 av byggkostnadsutjämningen, utjämningsår 2006 ........ 
  
 205 
  
 Bilaga 8 Kostnadsmatriser för delmodellen hälso- och 
  
 sjukvård................................................................... 
  
 215 
  
 Bilaga 9 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna för 
  
 kommunerna av utredningens förslag före 
  
 införanderegler, utjämningsår 2006 ........................... 
  
 221 
  
 Bilaga 10 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna 
  
 för landstingen av utredningens förslag, utjämningsår 
  
 2006 ...................................................................... 
  
 233 
  
 8 
 Sammanfattning 
 De offentliga utgifterna utgör i Sverige en hög andel av BNP sam- tidigt som graden av decentralisering av uppgifter till kommuner och landsting är stor i ett internationellt perspektiv. Kommuner och landsting ansvarar bl.a. för utgiftstunga områden som skola, sjukvård samt barn- och äldreomsorg. Samtidigt varierar förutsätt- ningen för och behoven av olika offentliga tjänster mellan kommu- nerna och mellan landstingen, liksom även skattekraften, dvs. skattebasen per invånare. 
 En övergripande ambition för riksdag och regering är att kom- muner och landsting ska ha likvärdiga ekonomiska förutsättningar för att kunna ge sina invånare likvärdig service oberoende av olika strukturella förhållanden. 
 Inom ramen för systemet för kommunalekonomisk utjämning hanteras både de medel som staten tillskjuter till kommunsektorn och de medel som omfördelas mellan kommunerna och mellan landstingen. Sammantaget ger systemet en långtgående utjämning av kommunernas respektive landstingens intäkter och strukturellt betingade kostnadsskillnader. Systemet i dess nuvarande utform- ning infördes den 1 januari 2005. 
 Mitt uppdrag är att löpande följa upp systemet för kommunal- ekonomisk utjämning. Utöver den löpande uppföljningen har jag i uppdrag att analysera ett antal specifika frågeställningar. 
 I detta delbetänkande lämnas förslag till organisation för löpande uppföljning av utjämningssystemet, förslag till ny utjämning för lönekostnadsskillnader, förslag till förändrad byggkostnadsutjäm- ning inom ramen för delmodellen bebyggelsestruktur samt förslag till uppdatering av delar av delmodellen hälso- och sjukvård. För att underlätta en anpassning till effekterna av förändringarna föreslår jag också särskilda införanderegler. Samtliga föreslagna föränd- ringar bör träda i kraft den 1 januari 2008. 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Jag ska i enlighet med direktiven lämna mitt slutbetänkande den 15 september 2007. 
 Förslag till organisation för administration och löpande uppföljning av utjämningssystemet 
 Ett av mina uppdrag enligt direktiven är att överväga och föreslå lämplig organisatorisk lösning för en permanent uppföljning av ut- jämningssystemet och inriktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbyggnadsskede. I första hand ska prövas att verksamheten läggs i befintlig myndighet. 
 Den kommunalekonomiska utjämningen förutsätter regel- bundna översyner och uppdateringar, bl.a. för att förändringar av de faktorer som påverkar utjämningen ska kunna fångas upp och påverka utfallet av utjämningen. Hittillsvarande översyner har som regel utförts samlat och med flera års mellanrum, vanligen i parla- mentariska utredningar. 
 Den relativt långa tidsrymden mellan hittillsvarande översyner och uppdateringar har oftast inneburit stora omfördelningar mellan kommuner och mellan landsting när resultaten har implementerats. Följden har blivit att kommunernas och landstingens ekonomiska förutsättningar har ändrats kraftigt från ett år till ett annat, vilket i sin tur föranlett ett behov av omfattande införanderegler. Det är därför en fördel att tillskapa en permanent organisation för upp- följning som framöver löpande kan göra mer frekventa översyner och uppdateringar än vad som hittills varit fallet. 
 Jag föreslår att en ny permanent uppföljningsorganisation inrät- tas med uppgift att löpande ge underlag till regeringen om den kommunalekonomiska utjämningen, exempelvis beräkningar, ana- lys och förslag som efter beredning kan ligga till grund för beslut av regeringen eller riksdagen om uppdateringar eller andra föränd- ringar i systemet. Uppdraget att löpande följa upp utjämningssy- stemet ska enligt mitt förslag läggas på Statskontoret. Statistiska centralbyråns och Skatteverkets nuvarande uppgifter inom den kommunalekonomiska utjämningen bibehålls oförändrade. 
 Jag förordar också att ett av regeringen utsett särskilt besluts- organ inom Statskontoret ska besluta om inriktningen och priori- teringarna för myndighetens löpande uppföljning av utjämnings- systemet och fatta beslut om de rapporter som ska överlämnas till regeringen. Regeringen kan besluta att beslutsorganets ordförande 
 10 
  
 SOU 2006:84 
  
 Sammanfattning 
  
 ska vara Statskontorets generaldirektör, alternativt utse en extern ordförande. 
 I storleksordningen tre årsarbetskrafter är enligt min mening en rimlig dimensionering för Statskontorets stående uppdrag att löpande följa upp utjämningssystemet. Därtill ska finnas vissa konsultmedel till Statskontorets förfogande. Den löpande upp- följningen av utjämningssystemet ska vara statligt finansierad. 
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
 Jag har i uppdrag att analysera om det finns strukturellt betingade löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting och om så är fallet lämna förslag på hur dessa skillnader kan beaktas i utjämningssy- stemet på ett för kommuner och landsting opåverkbart sätt. 
 Under perioden  
 2002-2005 
  har 75 av landets totalt 290 kommu- ner ett löneläge över genomsnittet. De högsta kommunala löneni- våerna finns i storstadsregionerna. Av de 29 kommunerna med högst löneläge ligger 23 i Stockholms län. Skillnaden mellan kom- munerna med högst lönenivåer och de med lägst uppgår till över 10 procentenheter. 
 Lönenivåerna i landstingen var under perioden  
 2002-2005 
  högst i Stockholms läns landsting och i Landstinget i Uppsala län. Skillna- den mellan det landsting som har den högsta respektive lägsta lö- nenivån uppgår till ca 6 procentenheter. 
 Jag kan konstatera att det finns relativt stora löneskillnader i kommunsektorn. Enligt min bedömning finns det heller inget som tyder på att skillnaderna är av en tillfällig, övergående natur utan tvärtom verkar de snarare öka över tiden. 
 Utredningen har låtit genomföra en empirisk studie utifrån indi- viddata, för att analysera om det finns opåverkbara faktorer som kan förklara skillnaderna i lön mellan kommuner och mellan lands- ting. I analysen har studerats ett antal strukturvariablers påverkan på de kommun- och landstingsanställdas löner totalt. Därutöver har vissa yrkesgrupper specialstuderats. Utredningen har även i samarbete med Statistiska centralbyrån gjort egna analyser med syfte att få en uppfattning om hur stor del av de faktiska löneskill- naderna som kan vara strukturellt betingade. 
 De analyser som gjorts av eller på uppdrag av utredningen har övertygat mig om att de löneskillnader som finns mellan kommu- ner och mellan landsting i relativt hög utsträckning kan förklaras av 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:84 
  
 strukturellt betingade faktorer. Resultaten av analyserna visar bland annat att strukturella faktorer som exempelvis konkurrensen på närliggande arbetsmarknader, boendekostnaderna på orten och det allmänna arbetsmarknadsläget kan förklara en stor del av skillna- derna mellan kommunerna. 
 Jag föreslår därför att två nya delmodeller införs i kostnads- utjämningen för utjämning av strukturellt betingade löneskillnader i kommunsektorn, en för kommunerna och en för landstingen. Modellerna bygger på två regressionsmodeller där de strukturella löneskillnaderna för kommunerna beräknas utifrån följande variabler: medellönen för kommunanställda i angränsande kommuner, köpe- skillingen på småhus samt förvärvsarbetargraden i kommunen. I delmodellen för landstingen beräknas de strukturella löneskil- lnaderna utifrån en variabel: lönerna i den privata sektorn i länet. 
 Jag har utformat utjämningsmodellerna med det övergripande syftet att kompensera för merkostnader med anledning av ett påvi- sat högt strukturellt löneläge. Utjämningen ska därför finansieras gemensamt av samtliga kommuner respektive landsting med samma belopp per invånare. 
 För att utfallet ska vara opåverkbart för den enskilda kommu- nen/landstinget bör tilläggets storlek i huvudsak bestämmas utifrån de framtagna regressionsmodellerna. Den faktiska standardiserade genomsnittliga lönen för kommunen/landstinget ska dock utgöra ett tak eftersom jag inte finner skäl till att kompensera för en högre lönenivå än den som kommunen/landstinget faktiskt har. 
 Jag har utformat mina förslag till framtida uppdateringar med syftet att säkerställa att det inte blir meningsfullt för enskilda kommuner och landsting att anpassa lönebildningen för att få ett bättre utfall i lönekostnadsutjämningen. Jag föreslår därför ingen automatisk uppdatering av den indexserie som ligger till grund för utjämningen, utan istället att en större översyn görs vart femte år av såväl indexserierna för de faktiska lönenivåerna som för regressionsmodellerna. Därmed blir de nya utfallen för enskilda kommuner och landsting svåra att förutse. 
 En tillämpning av mitt förslag utjämningsåret 2006 innebär att 38 kommuner och 3 landsting tilldelas ett lönekostnadstillägg. De kom- muner som får de största tilläggen återfinns i Stockholms län. Störst tillägg av landstingen får Stockholm läns landsting. Totalt skulle delmodellen för kommunerna innevarande år omfördela 1,2 miljarder kronor och delmodellen för landstingen 360 miljoner kronor. 
 12 
  
 SOU 2006:84 
  
 Sammanfattning 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
 I mitt uppdrag ingår att göra en översyn av den regionala indel- ningen för byggkostnadsutjämningen inom ramen för delmodellen bebyggelsestruktur. 
 Skillnaderna i kommunernas byggkostnader skattas i kostnads- utjämningen utifrån ett byggkostnadsindex som baseras på skillna- der i faktiska byggkostnader per kvadratmeter, exklusive mark, för byggnation av s.k. gruppbyggda småhus mellan olika regioner. Uppgifter om byggkostnader för gruppbyggda småhus hämtas från SCB:s statistik över nybyggnadskostnader för bostadshus. 
 Under utredningsarbetets gång blev jag övertygad om att den va- riabel som används i byggkostnadsutjämningen för att skatta pro- duktionskostnaderna för kommunernas byggnadsentreprenader i respektive region, dvs. nybyggnadskostnader för gruppbyggda småhus, inte på ett bra sätt speglar de regionala variationerna i kommunernas byggkostnader. Av allt att döma finns betydande kvalitetsskillnader mellan de bostäder som byggs i olika delar av landet, utan att det finns strukturellt betingade skäl för kommu- nerna att bygga med motsvarande kvalitetsskillnader. 
 Problemen med byggkostnadsutjämningen visade sig således gå utöver det problem med den regionala indelningen som från början antogs. Jag valde därför att ta fram helt nya variabler för byggkost- nadsutjämningen. 
 Jag föreslår att en förändring görs av komponenten för utjäm- ning av byggkostnader i delmodellen bebyggelsestruktur. Utjäm- ningen föreslås fortsättningsvis bli baserad på regionala skillnader i lönekostnader för byggnadsarbetare samt skillnader i klimat. Uppföljning och uppdatering av lönestatistiken för byggnadsarbetare bör lämpligen ske vart tredje år inom ramen för Statskontorets nya uppdrag att löpande följa upp utjämningssytemet. 
 Mitt förslag innebär att det största tillägget per invånare går till kommunerna i Stockholms län, och det näst största tillägget per invånare går till kommunerna i Västerbottens län. Det största av- draget får kommunerna i Blekinge län. Jämfört med utfallet av da- gens byggkostnadsutjämning innebär mitt förslag dock en kraftig reduktion av tillägget för flertalet kommuner i Stockholms län. Även för flera andra kommuner innebär utfallet av mitt förslag ett förändrat tillägg/avdrag jämfört med utfallet av den byggkostnads- utjämning som tillämpas i dag. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Det nya förslaget skulle om det gällt innevarande år inneburit en omfördelning på ca 290 miljoner kronor, att jämföra med de dryga 650 miljoner kronor som den befintliga byggkostnadsutjämningen omfördelar. Ett beräknat index på förslagets utfall i kronor per in- vånare har spännvidden från 95 till 104 att jämföra med hittillsvarande utjämning som har en spännvidd från 94 till 113. 
 Förslag till uppdatering av delmodellen hälso- och sjukvård 
 Jag har inom ramen för mitt löpande uppföljningsuppdrag valt att föreslå en uppdatering av delmodellen hälso- och sjukvård. 
 Delmodellen hälso- och sjukvård är en del av kostnadsutjäm- ningen mellan landstingen med syfte att utjämna för strukturella kostnadsskillnader inom hälso- sjukvården. Delmodellen består av tre komponenter: en kostnadsmatris som fångar upp skillnader i faktisk sjuklighet för några vårdtunga sjukdomar som är kost- samma, en annan kostnadsmatris som fångar upp skillnader i behov utifrån demografiska och socioekonomiska skillnader och en gles- bygdskomponent som fångar upp merkostnader till följd av gles bebyggelsestruktur och litet befolkningsunderlag. Kostnadsmatri- serna baseras i dag på ett underlag från Region Skåne. Underlaget är från år 2000, varför det är angeläget att det uppdateras för att bättre svara mot faktiska vårdkostnader. 
 Jag föreslår att en uppdatering görs av kostnadsmatriserna i del- modellen hälso- och sjukvård, baserad på vårdkonsumtionen i Re- gion Skåne år 2004. Även en uppdatering av underlaget för beräk- ning av antalet  
 HIV-patienter 
  föreslås. Jag räknar med att åter- komma i slutbetänkandet med eventuella förslag rörande del- modellens glesbygdskomponent tillsammans med en samlad över- syn av glesbygdskomponenterna i utjämningssystemet. 
 En tillämpning av mitt förslag utjämningsåret 2006 innebär att det landsting som får det största tillägget i delmodellen efter uppdateringen är Västernorrland som får ett tillägg på 864 kronor per invånare. Landstinget i Uppsala län får det största avdraget på motsvarande 955 kronor per invånare. Uppdateringen leder i genomsnitt till förändringar med  
 +/-61 
  kronor per invånare. Stockholms läns landsting får den mest positiva förändringen, +98 kronor per invånare och Norrbottens läns landsting får den mest negativa förändringen med  
 -110 
  kronor per invånare. 
 14 
  
 SOU 2006:84 
  
 Sammanfattning 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
 För kommunerna innebär mina förslag rörande en ny utjämning för strukturellt betingade lönekostnadsskillnader respektive en förändrad byggkostnadsutjämning att 254 kommuner får ett negativt utfall, beräknat på utjämningsåret 2006, varav 26 kommuner får ett negativt utfall som överstiger 200 kronor per invånare. Som mest uppgår det negativa utfallet för enskilda kommuner till 307 kronor per invånare. 
 Jag föreslår att de kommuner som år 2008 får en negativ föränd- ring av bidrag och avgifter i kostnadsutjämningen till följd av mina förslag avsende utjämning av lönekostnader och byggkostnader, under år 2008 får ett tillfälligt införandebidrag för den del av för- ändringen som överstiger 200 kronor per invånare den 1 november 2007. Det betyder att för dessa kommuner medges en anpassning över två år till de föreslagna förändringarna i utjämningssystemet. 
 För landstingen innebär mina förslag till ny utjämning för strukturellt betingade lönekostnadsskillnader och uppdatering av delmodellen hälso- och sjukvård att 18 landsting får ett negativt utfall. De 3 landstingen med den största negativa förändringen får ett negativt utfall i intervallet mellan 153 och 165 kronor per invånare. En betydande del av förändringen för landstingen härrör dock från uppdateringen av delmodellen hälso- och sjukvård. Den nya delmodellen för lönekostandsutjämning mellan landstingen leder som mest till ett avdrag om 55 kronor per invånare för enskilda landsting. Eftersom uppdateringar av delmodeller normalt inte ska ligga till grund för nya införanderegler är min bedömning att det inte är motiverat med något särskilt införandebidrag för landstingen. 
 15 
 Författningsförslag 
 Förslag till lag om ändring i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning 
 Härigenom föreskrivs att 8 och 13 §§ lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 8 § 
 För varje kommun beräknas standardkostnaden för 
  
 1. 
  
 förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, 
  
 2. 
  
 förskoleklass och grund- 
  
 skola, 
  
 3. 
  
 gymnasieskola, 
  
 4. 
  
 individ- och familjeomsorg, 
  
 5. 
  
 barn och ungdomar med utländsk bakgrund, 
  
 6. 
  
 äldreomsorg, 
  
 7. befolkningsförändringar, 
  
 7. befolkningsförändringar, 
  
 och 
  
 8. bebyggelsestruktur. 
  
 8. bebyggelsestruktur,  
 och 
  
 9. löner 
  
 För varje landsting beräknas standardkostnaden för 
  
 1. hälso- och sjukvård, och 
  
 1. hälso- och sjukvård, 
  
 2. befolkningsförändringar. 
  
 2. befolkningsförändringar,  
 och 
  
 3. löner. 
  
 En standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostna- den fördelas mellan kommuner och landsting enligt bestämmelser som regeringen meddelar. 
 17 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2006:84 
  
 13 § 
 En kommun som får en bidragsminskning har rätt till ett årligt införandebidrag för den del av bidragsminskningen som inte ersätts enligt 11 § tredje stycket och som överstiger 0,08 procent av det uppräknade skatteunderlaget år 2005. 
 Införandebidraget skall därefter årligen minska med 0,08 procent av det uppräknade skatteunderlaget år 2005 och utgå längst till och med år 2010. 
 En kommun som år 2008 får en negativ förändring av bidrag och avgifter i kostnadsutjäm- ningen till följd av dels att kost- nadsslaget löner införs, dels änd- ringar i beräkningen av stan- dardkostnaden för verksamheten bebyggelsestruktur, har under år 2008 rätt till ett tillfälligt infö- randebidrag för den del av för- ändringen som överstiger 200 kronor per invånare den 1 no- vember 2007. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007. 
 18 
  
 1 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet samt utredningens uppdrag och betänkandets uppläggning 
  
 I detta inledande kapitel beskrivs först motiven till den kommunal- ekonomiska utjämningen. Därefter redovisas mycket översiktligt de olika statsbidrags- och utjämningssystem för kommunsektorn som tillämpats från och med mitten av  
 1960-talet. 
  I påföljande av- snitt ges en översiktlig beskrivning av nuvarande system för kom- munalekonomisk utjämning; för en mer ingående beskrivning av dagens system hänvisas till kapitel 2. Vidare beskrivs uppdraget för denna utredning. Avslutningsvis redogörs för utredningsarbetets genomförande. 
  
 1.1 
  
 Varför utjämning? 
  
 De offentliga utgifterna utgör i Sverige en hög andel av BNP sam- tidigt som graden av decentralisering av uppgifter till kommuner och landsting är stor i ett internationellt perspektiv. Kommuner och landsting ansvarar bl.a. för utgiftstunga områden som skola, sjukvård samt barn- och äldreomsorg. Samtidigt varierar behoven av olika offentliga tjänster mellan kommunerna och mellan lands- tingen, liksom även skattekraften, dvs. skattebasen per invånare. 
 Kommunerna och landstingen uppvisar stora skillnader i demo- grafiska, geografiska och socioekonomiska förutsättningar. Exem- pelvis är i vissa kommuner en stor andel av befolkningen barn och unga, vilket ger högre kostnader för främst barnomsorgen och skolan. I andra kommuner bor en stor andel äldre, vilket gör att bl.a. äldreomsorgen kräver mer resurser. Graden av befolknings- gleshet respektive  
 -täthet 
  skapar också varierande betingelser för olika kommuner och landsting, liksom även skillnader i befolk- ningen i fråga om hälsa, socioekonomi etc. Storleken på kommu- nernas och landstingens skatteinkomster är med en given skattesats, före utjämningen, direkt beroende av kommuninvånarnas taxerade 
 19 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 SOU 2006:84 
  
 inkomster. Här finns betydande skillnader mellan kommunerna och mellan landstingen. 
 En övergripande ambition för riksdag och regering är att kom- munerna och landstingen ska ha likvärdiga ekonomiska förutsätt- ningar att kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service obe- roende av olika strukturella förhållanden såsom exempelvis kom- muninvånarnas inkomster. 
 Det stora offentliga åtagandet med den långtgående decentralise- ringen till kommunsektorn 
 1  
 förutsätter en statlig finansiering som tillskjuter medel utöver kommunernas skatte- och avgiftsintäkter. Därutöver finns även en omfördelning av skatteintäkter mellan kommuner och mellan landsting. Inom ramen för ett särskilt sy- stem för kommunalekonomisk utjämning hanteras både de medel som staten tillskjuter och de medel som omfördelas mellan kom- munerna och landstingen. Sammantaget ger systemet en långtgå- ende utjämning av kommunernas och landstingens intäkter och strukturellt betingade kostnadsskillnader. Systemet i dess nuva- rande utformning infördes den 1 januari 2005. 
  
 1.2 
  
 Kort historik 
  
 Under större delen av  
 1900-talet 
  har kommuner och landsting fått någon form av statligt bidrag i syfte att utjämna skillnader i eko- nomiska förutsättningar. System med inslag av utjämning mellan kommuner och mellan landsting har funnits sedan år 1966. 
 2 
  
 1966 års skatteutjämningssystem 
 Det skatteutjämningssystem som infördes år 1966 bestod av två delar: inkomstutjämning samt ett särskilt utjämningsbidrag till kommuner och landsting med hög utdebitering alternativt ett re- 
  
 1  
 Med kommunsektorn avses såväl kommuner som landsting. I utjämningssystemet betraktas Gotlands kommun som både kommun och landsting, eftersom Gotlands kommun också är sjukvårdshuvudman. 
  
 2  
 Den kommunalekonomiska utjämningen beskrivs i Statistiska centralbyråns (SCB) statistiska meddelande SM OE26SM0601. En beskrivning av de olika statsbidrags- och utjämningssystemen för kommunsektorn under de senaste årtiondena redovisas även i skriften Kommunalekonomisk utjämning – En informationsskrift om 2005 års utjämnings- system för kommuner och landsting [2006], (Sveriges Kommuner och Landsting, Finans- departementet). Ytterligare information om senare års statsbidrags- och  
 utjämnings-system 
  finns exempelvis i Utjämningskommitténs betänkande Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn (SOU 2003:88). 
 20 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 ducerat bidrag till kommuner och landsting med låg skattesats. Vid sidan av utjämningssystemet fanns ett flertal specialdestinerade statsbidrag. Detta system kom att gälla fram till och med år 1992 även om systemet modifierades i omgångar; exempelvis infördes från och med år 1986 en särskild skatteutjämningsavgift för kom- muner med mycket hög skattekraft, för att utjämna de mest ex- trema skillnaderna i skattekraft mellan kommunerna. 
 1993 års kommunalekonomiska reform 
 År 1993 genomfördes omfattande förändringar i de statliga bi- dragssystemen till kommuner. Den största förändringen var att flertalet av de specialdestinerade statsbidragen ersattes med ett ge- nerellt bidrag. Utjämningssystemet kom att bestå av tre delar: in- komstutjämning, kostnadsutjämning samt ett tillägg till kommuner med stor befolkningsminskning. Kommuner med en skattekraft som var högre än den av staten garanterade nivån hamnade utanför bidragssystemet. För landstingen gjordes endast små förändringar år 1993. 
 1996 års statsbidrags- och utjämningssystem 
 Från och med 1996 bestod statsbidrags- och utjämningssystemet av fyra delar: inkomstutjämning, kostnadsutjämning, ett generellt statsbidrag samt införanderegler. Till skillnad från tidigare system omfattades alla kommuner och landsting, vilket bl.a. innebar att systemet kunde användas vid ekonomiska regleringar mellan staten och kommunerna. 
 Utjämningen blev statsfinansiellt neutral genom att såväl in- komst- som kostnadsutjämningen finansierades av kommuner och landsting. Den statliga finansieringen utgjordes av det generella statsbidraget. Vissa förändringar genomfördes av delar av kost- nadsutjämningen från år 2000, och från år 2001 infördes en justerad inkomstutjämning för vissa kommuner. Orsaken var att man ville undvika negativa marginaleffekter av skatteinkomster efter inkomst- utjämningen vid en ökning av skatteunderlaget. I övrigt kom systemet att bestå t.o.m. utgången av år 2004. 
 21 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 SOU 2006:84 
  
 1.3 
  
 Kort om nuvarande system för kommunalekonomisk utjämning 
  
 Det nu gällande utjämningssystemet infördes den 1 januari 2005 och består av fem olika delar: 
 3 
  
 inkomstutjämning 
  
 kostnadsutjämning 
  
 strukturbidrag 
  
 införandebidrag 
  
 regleringsbidrag/avgift 
  
 I  
 inkomstutjämningen  
 sker en långtgående utjämning av skattein- komster mellan kommuner och mellan landsting. Staten svarar för merparten av finansieringen av inkomstutjämningen. Den statliga finansieringen härrör från det tidigare generella statsbidraget, som avskaffades i och med införandet av nuvarande system. Avgifter från de kommuner och landsting som har den allra högsta skatte- kraften svarar för resterande del av finansieringen. 
 I  
 kostnadsutjämningen  
 utjämnas för strukturellt betingade kostnadsskillnader, dvs. skillnader som kommunerna och lands- tingen inte kan råda över. En grundprincip är att endast utjämna för strukturella skillnader i verksamheter som är obligatoriska för kommunerna och landstingen. Utjämning sker i ett antal delmo- deller med hänsyn till åldersstruktur och hälsa, socioekonomi samt geografi. 
 Kostnadsutjämningen baseras på den s.k. standardkostnadsme- toden, som innebär att en teoretiskt beräknad kostnad per kom- mun/landsting tas fram för var och en de verksamheter som är fö- remål för utjämning och att tillägg eller avdrag i modellen baseras på i vilken utsträckning standardkostnaden för den enskilda kom- munen/landstinget avviker från den genomsnittliga standardkost- naden i riket. 
 4  
 Standardkostnadsmetoden infördes i och med 1996 års utjämningssystem. Kostnadsutjämningen mellan kommunerna finansieras helt av kommunerna, dvs. summan av enskilda kommu- 
  
 3  
 Den beskrivning av systemet som ges i detta avsnitt baseras på den av Sveriges Kommuner och Landsting samt Finansdepartementet utgivna informationsskriften Kommunalekonomisk utjämning 
  
 4  
 Den genomsnittliga standardkostnaden i riket motsvarar i flertalet delmodeller den genomsnittliga faktiska nettokostnaden i riket två år före utjämningsåret uppräknat med nettoprisindex till utjämningsårets prisnivå. 
 22 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 ners bidrag och avgifter är lika stora. Även landstingens bidrag och avgifter tar ut varandra. Kostnadsutjämningen är således statsfinan- siellt neutral. 
  
 Strukturbidraget  
 inrymmer olika bidrag av regionalpolitisk ka- raktär. Dessa bidrag ingick i kostnadsutjämningen i 1996 års ut- jämningssystem, men har nu förts över till strukturbidraget. Strukturbidrag utgår utan angiven tidsbegränsning till de kommu- ner och landsting som tidigare fick tillägg i vissa utmönstrade del- modeller eller fått större intäktsminskningar i och med införandet av nu gällande system. 
  
 Införandebidraget  
 används för att mildra omställningseffekterna för de kommuner och landsting som får stora intäktsminskningar till följd av det nya utjämningssystemet. Bidraget finns under peri- oden  
 2005-2010 
  och trappas successivt ner. 
  
 Regleringsbidraget/avgiften  
 motiveras av att staten önskar ha kontroll över den totala kostnaden för utjämningssystemet. Regleringsposten kan alltså ett enskilt år utgöras av antingen ett bidrag eller en avgift, beroende på hur stort statens bidrag är det aktuella året jämfört med summan av övriga bidrag och avgifter i systemet. 
 I tabellen nedan redovisas summan av bidrag och avgifter samt den totala omslutningen i systemet år 2006. 
 Tabell 1.1 Kommunalekonomisk utjämning totalt år 2006 i miljarder kronor 
 (avrundat till en decimal) 
  
 Kommuner 
  
 Landsting 
  
 Totalt 
  
 Inkomstutjämningsbidrag 
  
 46,2 
  
 15,2 
  
 61,4 
  
 Inkomstutjämningsavgift 
  
 -3,2 
  
 -2,0 
  
 -5,2 
  
 Kostnadsutjämningsbidrag 
  
 4,7 
  
 1,1 
  
 5,8 
  
 Kostnadsutjämningsavgift 
  
 -4,7 
  
 -1,1 
  
 -5,8 
  
 Strukturbidrag 
  
 1,5 
  
 0,7 
  
 2,2 
  
 Införandebidrag 
  
 0,8 
  
 0,3 
  
 1,2 
  
 Summa 
  
 45,3 
  
 14,2 
  
 59,6 
  
 Regleringsavgift 
  
 -0,2 
  
 -1,3 
  
 -1,4 
  
 Totalt 
  
 45,2 
  
 13,0 
  
 58,1 
  
 Källa: Kommunalekonomisk utjämning [2006], Sveriges Kommuner och Landsting, Finansdeparte- mentet. 
 23 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 SOU 2006:84 
  
 Statens bidrag till den kommunalekonomiska utjämningen uppgår till 58,1 miljarder kronor. Kommunerna och landstingen bidrar med 11 miljarder kronor via inkomstutjämnings- respektive kost- nadsutjämningsbidrag. 
  
 1.4 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Uppdragets innehåll 
 Mitt uppdrag enligt direktiven (Dir 2005:26) är att löpande följa upp det system för kommunalekonomisk utjämning som infördes den 1 januari 2005. Utöver den löpande uppföljningen har jag i uppdrag att analysera ett antal specifika frågeställningar. Direktiven återges i sin helhet i bilaga 1. Detta betänkande utgör ett delbetän- kande från utredningen. Slutbetänkandet redovisas den 15 septem- ber 2007. 
 Sammanfattningsvis består uppdraget i sin helhet av nedanstående delar. 
 Löpande uppföljning 
 I den löpande uppföljningen ingår att: 
  
 svara för en löpande uppföljning och utvärdering av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag för en sådan uppföljning, 
  
 följa upp förändringar i inkomstutjämningen och i kostnadsut- jämningens olika delar och skapa metoder för en sådan uppfölj- ning, 
  
 löpande följa verksamhets- och kostnadsutvecklingen i de kom- munala verksamheterna, 
  
 löpande följa förändringar i samhällsutvecklingen och i de kom- munala verksamheterna i de delar som har betydelse för utjäm- ningssystemet, samt 
  
 följa behovet av uppdateringar av kostnadsutjämningens olika delar och vid behov lämna förslag till uppdateringar. 
  
 24 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 Specifika frågeställningar 
 I uppdraget ingår vidare att analysera om det finns strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i utjämningssystemet. Därvid bör analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting och en översyn av den regionala indelningen för byggkostnadsfaktorn pri- oriteras. 
 Utvecklingen av kommunernas  
 VA-kostnader 
  bör bli föremål för fortsatt uppföljning. Äldreomsorgsmodellen bör följas upp ut- ifrån ett könsperspektiv. Hälso- och sjukvårdsmodellen och andra delar av landstingens verksamhet bör analyseras ytterligare, och då särskilt sjukvårdskostnaderna i Gotlands kommun. Även andra de- lar av kostnadsstrukturen inom landstingens ansvarsområde, exem- pelvis psykiatrin och missbrukarvården, bör analyseras ytterligare. 
 Organisationsfrågan 
 Slutligen ingår i uppdraget att överväga och föreslå lämplig organi- satorisk lösning för en permanent uppföljning av utjämningssyste- met och inriktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbygg- nadsskede. I första hand ska prövas att verksamheten läggs i be- fintlig myndighet. 
 Redovisning av uppdraget 
 Enligt direktiven ska jag redovisa resultaten av mitt arbete till re- geringen årligen senast den 15 september 2005, 2006 och 2007. Jag ska senast i samband med redovisningen i september 2006 redovisa förslag om framtida organisatorisk lösning för uppföljningen och den fortsatta inriktningen av uppföljningsarbetet. Jag har möjlighet att redovisa delresultat av mitt arbete under arbetets gång. Resul- tatet från analyserna av skillnaderna i lönekostnader och byggkost- nader ska redovisas senast den 1 november 2006. 
 Efter avstämning med Finansdepartementet lämnar jag i och med detta delbetänkande en samlad avrapportering för 2006, i stället för så som det anges i direktiven en avrapportering den 15 september och ännu en den 1 november. 
 25 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 SOU 2006:84 
  
 1.5 
  
 Delbetänkandets innehåll och utredningsarbetets genomförande 
  
 Inledning 
 Mitt arbete påbörjades under våren 2005. Sekretariatet nådde sin fulla bemanning i augusti 2005. I september lämnade jag en första avrapportering till regeringen, bestående av en arbetsplan över ut- redningens fortsatta arbete. 
 Uppdrag som avrapporteras i detta delbetänkande 
 I direktiven specificeras ett antal deluppdrag som ska avrapporteras hösten 2006. I detta delbetänkande avrapporterar jag i enlighet med direktiven utredningens arbete med frågan om den framtida organi- sationen för uppföljning av den kommunalekonomiska utjäm- ningen. Vidare behandlas frågan om skillnader i lönekostnadsnivåer mellan kommunerna och mellan landstingen samt frågan om ut- jämningen av kommunernas byggkostnader. I delbetänkandet re- dovisar jag också en uppdatering av stora delar av hälso- och sjuk- vårdsmodellen. Avslutningsvis redovisas utfallet för kommunerna respektive landstingen av de föreslagna uppdateringarna och för- ändringarna samt redogörs för mitt förslag till nya införanderegler. 
 Arbete som satts igång 
 Därutöver har jag påbörjat ett utredningsarbete inom flera områ- den, där resultaten kommer att avrapporteras i slutbetänkandet. Här kan exempelvis nämnas att utredningen lagt ett uppdrag på Statskontoret att genomföra en större genomgång av delmodellen individ- och familjeomsorg. Vidare har Glesbygdsverket på initiativ av utredningen påbörjat ett arbete med att ta fram en ny applika- tion för tillgänglighetsberäkningar i glesbygd. Den nya applikatio- nen ska användas vid en uppdatering och översyn av glesbygds- komponenterna i flera delmodeller i kostnadsutjämningen. 
 26 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen i korthet 
  
 Konsultmedverkan 
 Utredningen har nyttjat konsulter för delar av arbetet. Som nämnts har Statskontoret och Glesbygdsverket biträtt utredningen. Därut- över har Statistiska centralbyrån (SCB) bidragit med underlag till analyser av byggkostnaderna samt till analyserna av skillnaderna i lönekostnadsnivåer. Konsultbolaget Mapsec KB har analyserat om det finns strukturella faktorer som förklarar skillnaderna i löne- kostnadsnivåer inom kommunsektorn. Mapsec:s rapport återfinns som bilaga 3. Inregia AB har gjort vissa analyser som underlag för arbetet med hälso- och sjukvårdsmodellen. Temaplan AB och Bygganalys AB har belyst kostnadsskillnader mellan kommuner i samband med byggnadsinvesteringar. Därtill kommer att flera av utredningens experter och sakkunniga har deltagit aktivt i det ope- rativa utredningsarbetet. 
 27 
  
 2 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 I kapitlet redogörs först för det samlade utfallet av den kommunal- ekonomiska utjämningen för kommuner och landsting i olika delar av landet år 2006. Därefter redogörs för uppbyggnaden av de fem delsystemen, dvs. för inkomstutjämningen, kostnadsutjämningen, strukturbidraget, införandebidraget och regleringsbidraget/avgiften, och för utfallet från var och en av dessa. 
 Redovisningen av utfallet fokuserar i första hand på större geo- grafiska områden och syftar till att ge en översiktlig bild av den re- gionala fördelningen av medlen i utjämningssystemet, men det är dock viktigt att komma ihåg att utjämningen sker mellan enskilda kommuner och mellan enskilda landsting, och inte mellan regioner. Utfallet år 2006 för respektive kommun och landsting i systemet totalt framgår av bilaga 2. 
 1 
  
 I redovisningen av utfallet särskiljs fördelningen av bidrag och avgifter i kronor totalt mellan olika delar av landet från motsva- rande fördelning i kronor per invånare. Bidrag eller avgift i tätbe- folkade områden ger större utslag i den totala fördelningen av me- del, varför regioner som har större eller mindre bidrag per invånare inte nödvändigtvis behöver vara de som får högst eller lägst bidrag totalt sett. 
 Av redovisningen framgår att den som är mottagare av bidrag i inkomstutjämningen mycket väl kan vara avgiftsbetalare i kost- nadsutjämningen, och vice versa. Det framgår också att tillägg för enskilda kommuner eller landsting i en del av kostnadsutjämningen mycket väl kan tas ut av avdrag i en annan del av kostnadsutjäm- ningen. 
 Redogörelsen av uppbyggnaden av de fem delsystemen syftar främst till att förmedla en översiktlig bild av systemets uppbyggnad och av de principer som ligger till grund för utjämningen. 
  
 1  
 För ytterligare information se SCB:s hemsida som nås via adressen www.scb.se. Klicka därefter på Statistik efter ämne och vidare på Offentlig ekonomi samt slutligen på kommunalekonomisk utjämning. 
 29 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 2.1 
  
 Utfallet av utjämningen totalt 
  
 Kommunerna 
 I diagram 2.1 redovisas bidrag, avgifter och nettoutfall (bidrag mi- nus avgifter) utjämningsåret 2006 totalt från de fem delarna av den kommunalekonomiska utjämningen för kommunerna sammantaget per riksdel, med Stockholms län särredovisat. Bidrag respektive av- gift har beräknats som summan av samtliga kommuners bidrag al- ternativt avgift per invånare i respektive riksdel/län. 
 Diagram 2.1 Utfall av den kommunalekonomiska utjämningen 2006 för kom- muner per riksdel med Stockholms län särredovisat (miljarder kronor) 
 30 
 25 
 20 
 15 
 10 
 5 
 0 
  
 -5 
  
 Götaland 
  
  Avgift 
  
  Bidrag 
  
  Smith 
  
 Stockholms län 
  
 Övr. Svealand 
  
 Norrland 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 Totalt sett får kommunerna i Götaland mest, 26 miljarder kronor netto. Det stora flertalet kommuner i Götaland får bidrag från systemet, men det finns ett fåtal avgiftsbetalande kommuner i riksdelen. Kommunerna i Stockholms län får totalt knappt 700 miljoner kronor netto. I Stockholms län betalar flertalet kommuner en avgift. Kommunerna i övriga Svealand får netto 10 miljarder kronor i bidrag från systemet - samtliga kommuner utom en får bidrag. Kommunerna i Norrland får sammantaget 9 miljarder kronor i bidrag – samtliga kommuner är mottagare av bidrag från utjämningen. 
 30 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Att samtliga riksdelar och en stor majoritet av kommunerna, 279 stycken, får ett positivt utfall när resultatet av utjämningens olika delar summeras, beror på att staten skjuter till betydande belopp i inkomstutjämningen (se vidare nedan). 
 Diagram 2.2 visar för riksdelar med Stockholms län särredovisat fördelningen av medel från utjämningssystemet till kommuner i kronor per invånare. Ware – och min. värdet representerar den kommun som får det största bidraget respektive betalar den största avgiften per invånare. Medelvärdet visar summan av samtliga kom- muners bidrag och avgifter per invånare i respektive riksdel divide- rat med invånarantalet i riksdelen. 
 Diagram 2.2 Utfall av den kommunalekonomiska utjämningen 2006 för 
 kommuner grupperat i riksdelar med Stockholms län särredovisat (kronor per invånare) 
 25 000 
 20 000 
 15 000 
 10 000 
  
  Gibson 
  
 5 000 
  
 Min 
  
  Medel (vägt) 0  
  
 -5 
  000 
  
 -10 
  000 
  
 -15 
  000 
  
 Götaland 
  
 Stockholms län Övr. Svealand 
  
 Norrland 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 Norrland är den riksdel som får högst bidrag per invånare. Kom- munerna i Norrland får i genomsnitt 7 580 kronor per invånare i bidrag från utjämningssystemet, men spännvidden är stor: Pajala får 22 905 kronor per invånare, medan Sundsvall får 1 923 kronor per invånare. Lägst bidrag får kommunerna i Stockholms län, med i genomsnitt 361 kronor per invånare. Även i Stockholms län finns en stor spännvidd: Botkyrka får ett bidrag på 8 894 kronor per in- vånare, medan Danderyd betalar en avgift om 11 091 kronor per 
 31 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 invånare. I Götaland får Högsby det högsta bidraget: 16 197 kronor per invånare. Högst avgift har Vellinge, som betalar 2 693 kronor per invånare. I Svealand exklusive Stockholm får Älvdalen högst bidrag med 16 171 kronor per invånare, medan Håbo betalar en avgift på 96 kronor per invånare. 
 I följande diagram redovisas utfallet per kommungrupp enligt Sveriges Kommuner och Landstings kommungruppsindelning. 
 2 
  
 Diagram 2.3 Utfall av den kommunalekonomiska utjämningen 2006 för 
 kommuner fördelat på kommungrupp (miljarder kronor) 
  
 14 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 Avgift 
  
 6 
  
 Bidrag 
  
 4 
  
 Smith 
  
 2 
  
 0 
  
 -2 
  
 -4 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Pendlingskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Övr. kommuner, över 
  
 Övr. kommuner, 12 
  
 Övr. kommuner, 
  
 mindre än 12 500 
  
 Storstäder 
  
 Varuproducerande 
  
 kommuner 
  
 25 000 inv. 
  
 500 - 25 000 inv. 
  
 inv. 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 Kommungruppen större städer får sammantaget drygt 11 miljarder kronor netto i bidrag, och är därmed den kommungrupp som får mest bidrag totalt sett. Minst bidrag går till gruppen förortskom- muner, som netto får 10 miljarder kronor. De kommuner som betalar en avgift återfinns främst i gruppen förortskommuner. 
 Diagram 2.4 visar utfallet per invånare för kommunerna i respektive kommungrupp. 
  
 2  
 De enskilda kommunernas inplacering i kommungrupper framgår av Sveriges Kommuner och Landstings hemsida, som nås via adressen www.skl.se. Klicka därefter på Kommuner, landsting och regioner och vidare på kommuner samt på kommungruppsindelning. 
 32 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Diagram 2.4 Utfall av den kommunalekonomiska utjämningen 2006 för 
 kommuner fördelat på kommungrupp (kronor per invånare) 
  
 25000 
  
 20000 
  
 15000 
  
 10000 
  
 Gibson 
  
 5000 
  
 Min 
  
 0 
  
 Medel (vägt) 
  
 -5000 
  
 -10000 
  
 -15000 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Pendlingskommuner 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Varuproducerande 
  
 kommuner 
  
 Övr. kommuner, över 
  
 25 000 inv. 
  
 Övr. kommuner, 12 
  
 500 - 25 000 inv. 
  
 Övr. kommuner, 
  
 mindre än 12 500 inv. 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 De högsta bidragen per invånare går i medeltal till gruppen gles- bygdskommuner. De lägsta bidragen per invånare går till gruppen förortskommuner. Spridningen mellan kommunerna är stor i samtliga kommungrupper. 
 Landstingen 
 Det samlade utfallet av utjämningens olika delar för landstingen fördelat på riksdelar, med Stockholms län särredovisat, framgår i diagrammen nedan. 
 33 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 Diagram 2.5 Utfall av den kommunalekonomiska utjämningen för landsting 
 grupperat i riksdelar med Stockholms läns landsting särredovisat (miljarder 
  
 kronor) 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 Avgift 
  
 2 
  
 Bidrag 
  
 0 
  
 -2 
  
 -4 
  
 Götaland 
  
 Stockholm 
  
 Övr. Svealand 
  
 Norrland 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 Totalt sett får landstingen i Götalandsregionen de högsta bidragen, 8,6 miljarder kronor. Stockholms läns landsting betalar omkring 2 miljarder kronor och är ensamt landsting om att netto betala avgift till utjämningssystemet. Landstingen i Norrland får sammantaget 3,6 miljarder kronor. Landstingen i Svealand exklusive Stockholm får totalt sett 2,7 miljarder kronor. 
 34 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Diagram 2.6 Utfall 2006 för landsting grupperat i riksdelar med Stockholms 
 läns landsting särredovisat (kronor per invånare) 
 6000 
 5000 
 4000 
 3000  
  
  Gibson 
  
 2000 
  
 Min 
  
  Medel (vägt) 1000  
  
 0 
  
 -1000 
  
 -2000 
  
 Götaland 
  
 Stockholm 
  
 Övr. Svealand 
  
 Norrland 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB. 
 Norrland får de högsta bidragen per invånare. De fem landstingen i Norrland får i genomsnitt drygt 3 126 kronor per invånare i bidrag. Bland norrlandslandstingen går det lägsta bidraget till Västernorr- land, som får 2 376 kronor per invånare. Högst bidrag får lands- tinget i Norrbotten med 4 144 kronor per invånare. Landstinget i Stockholm betalar 1 047 kronor per invånare. I Götaland får Gotlands kommun det största bidraget: 5 278 kronor per invånare. Minst får Halland med 1 382 kronor per invånare. I Svealand ex- klusive Stockholm får Värmland högst bidrag med 2 170 kronor per invånare. Lägst bidrag får Uppsala: 286 kronor per invånare. 
  
 2.2 
  
 Utjämningens fem delar 
  
 I det följande redogörs närmare för de fem delarna i utjämningssy- stemet, som sammantaget ger upphov till den fördelning som re- dogjorts för ovan. 
 35 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 Inkomstutjämningen 
 Inkomstutjämningen utjämnar för skillnader i skattekraft 
 3  
 mellan kommuner och mellan landsting. 
 Stora skillnader i skattekraft 
 Det finns stora skillnader i skattekraft mellan kommunerna. Riks- genomsnittet år 2006 för det uppräknade skatteunderlaget i 2006 års kommunalekonomiska utjämning är ca 154 000 kronor per in- vånare. Den kommun som år 2006 har den högsta skattekraften är Danderyd i Stockholms län med 174 % av rikets skattekraft. Lägst skattekraft har Årjäng i Värmlands län med drygt 78 % av rikets skattekraft. Skattekraften i Danderyd motsvarar en genomsnittlig beskattningsbar inkomst på nästan 276 000 kronor per invånare. I Årjäng är motsvarande inkomst omkring 124 000 kronor. 
 Även mellan landsting finns betydande skillnader i skattekraft, om än inte lika stora som mellan kommunerna. År 2006 har Stockholms läns landsting 117 % av rikets skattekraft och är där- med det landsting som hade högst skattekraft. Gotlands kommun har lägst skattekraft med knappt 85 % av rikets nivå. 
 Utan utjämningen mellan kommuner skulle invånarna i Årjängs kommun behöva betala över 26 % av sina inkomster i kommunal- skatt medan de som bor i Danderyds kommun endast skulle be- höva betala 12 % i kommunalskatt för att båda kommunerna skulle få in lika stora skatteintäkter per invånare som i genomsnitt i lan- det. Om det heller inte skulle finnas någon utjämning av landsting- ens skattekraft skulle skillnaden i kommunal- och landstingsskatt mellan boende i Årjäng och Danderyd öka ytterligare och uppgå till nästan 17 % av inkomsten eller nära 26 000 kronor per år i högre skatt för en medelinkomsttagare i Årjäng jämfört med en person som har samma inkomst i Danderyd. 
 4 
  
 3  
 Egen skattekraft = en kommuns/landstings beskattningsbara inkomster dividerat med antalet invånare i kommunen/landstinget. 
  
 4  
 Exemplet är hämtat från skriften Kommunalekonomisk utjämning. 
 36 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Bidraget i inkomstutjämningen ger alla kommuner nära 115 % och alla landsting nära 110 % av medelskattekraften 
 Bidraget/avgiften för kommuner och landsting i inkomstutjäm- ningen beräknas utifrån skillnaden mellan den egna beskattnings- bara inkomsten per invånare och ett skatteutjämningsunderlag som för kommuner motsvarar 115 % av medelskattekraften 
 5  
 och för landsting 110 %. Kommuner och landsting vars beskattningsbara inkomster överstiger dessa nivåer får betala en inkomstutjämnings- avgift. 
 För bidragsberättigade kommuner beräknas bidragen utifrån 95 % av medelskattesatsen i landet 2003 och för bidragsberättigade landsting utifrån 90 % av medelskattesatsen samma år. För avgifts- skyldiga kommuner och landsting beräknas avgiften istället utifrån 85 % av medelskattesatsen. Utjämningen är alltså långtgående men inte fullständig. 
 6 
  
 Flertalet kommuner får inkomstutjämningsbidrag, och staten betalar det mesta 
 Staten bidrar år 2006 med 46,2 miljarder kronor i inkomstutjäm- ningsbidrag till kommunerna. Därtill kommer en inkomstutjäm- ningsavgift om 3,2 miljarder kronor, som betalas av de kommuner som hade den högsta skattekraften. Av landets 290 kommuner får 277 inkomstutjämningsbidrag. Av de 13 kommuner som betalar en avgift är 11 belägna i Stockholms län, och övriga 2 i Skåne län. 
 7  
 Malmö kommun får totalt sett det största bidraget: 2,26 miljarder kronor. Glesbygdskommunerna och vissa små kommuner får de största bidragen per invånare – ett drygt 10 tal kommuner får över 10 000 kronor per invånare i inkomstutjämningen. 
 För landstingen bidrar staten med 15,2 miljarder kronor i in- komstutjämningsbidrag. Inkomstutjämningsavgiften är för lands- tingen 2,0 miljarder kronor, och Stockholms läns landsting betalar 
  
 5  
 Medelskattekraft = Rikets beskattningsbara inkomster per invånare. 
  
 6  
 Vid beräkningen av bidragen tas också hänsyn till uppgiftsfördelningen mellan kommuner och landsting i respektive län. 
  
 7  
 I Stockholms län betalar följande kommuner en avgift: Danderyd, Ekerö, Järfälla Lidingö, Nacka, Sollentuna, Solna, Stockholm, Sundbyberg, Täby och Vaxholm. Sammantaget betalar de 11 kommunerna i Stockholms län en avgift om 3,15 miljarder kronor (resterande 15 kommuner i Stockholms län får ett bidrag som sammantaget uppgår till 2,4 miljarder kronor). I Skåne län betalar kommunerna i Lomma och Vellinge en avgift som sammantaget uppgår till 79 miljoner kronor. 
 37 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 som enda landsting denna avgift. Övriga 19 landsting får således bidrag. Region Skåne får det största bidraget totalt sett: 2,87 mil- jarder kronor Per invånare får Gotlands kommun det största bidra- get – ca 3 800 kronor per invånare. 
 Inkomstutjämningen är långtgående men inte fullständig 
 Genom att utjämningen inte är fullständig undviks i huvudsak ne- gativa marginaleffekter för enskilda kommuner och landsting, dvs. att den samlade inkomsten minskar när den egna skattekraften ökar. Modellens utformning innebär att det allt annat lika är en viss fördel för en kommun eller ett landsting att fler kommunmedbor- gare arbetar, eller att de som är i arbetskraften har en högre be- skattningsbar inkomst. 
 I de två följande tabellerna illustreras inkomstutjämningens ef- fekter år 2005. I tabellerna har för jämförelsens skull antagits att samtliga kommuner har den genomsnittliga skattesatsen i riket (20,84 %) och att uppgiftsfördelningen mellan kommunerna och landstinget i respektive län är densamma som i riket. 
 Av tabellen nedan framgår inkomstutjämningens effekter för fem bidragsberättigade kommuner med olika skattekraft. 
 Tabell 2.1. Utjämningsgrad för kommuner 
  
 Kommun 
  
 Skattekraft 
  
 Skatteint.Kr/inv. 
  
 Inkomstutj.Kr/inv. 
  
 Skatteint. 
  
 I relation 
  
 (index) 
  
 inkl. utj. 
  
 till riket 
  
 kr/inv. 
  
 A 
  
 80,0 
  
 25 548 
  
 10 539 
  
 36 086 
  
 113,0 
  
 B 
  
 90,0 
  
 28 730 
  
 7 535 
  
 36 265 
  
 113,6 
  
 C 
  
 100,2 
  
 31 982 
  
 4 465 
  
 36 447 
  
 114,2 
  
 D 
  
 109,4 
  
 34 938 
  
 1 675 
  
 36 613 
  
 114,7 
  
 E 
  
 143,8 
  
 45 907 
  
 -7 
  763 
  
 38 144 
  
 119,5 
  
 Källa: Skriften Kommunalekonomisk utjämning [2006], Sveriges Kommuner och Landsting, Finans- departementet 
 Skillnaden mellan kommunernas skatteintäkter före utjämning är drygt 20 000 kronor per invånare. Efter utjämning är skillnaden cirka 2 000 kronor per invånare. Utjämningen är således långtgående. 
 38 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 I tabell 2.2 redovisas effekterna av inkomstutjämningen för de två landsting som har lägst respektive högst skattekraft år 2005. 
 Tabell 2.2. Jämförelse av landsting med lägst respektive högst skattekraft år 2005 
 8 
  
 Landsting 
  
 Skattekraft (in- 
  
 Skatteint.kr/inv. 
  
 Inkomstutj.kr/inv. 
  
 Skatteint. inkl, 
  
 dex) 
  
 utj. Kr/inv. 
  
 Kalmar 
  
 91,5 
  
 15 682 
  
 2 447 
  
 18 130 
  
 Stockholm 
  
 117,8 
  
 19 941 
  
 - 1 049 
  
 18 892 
  
 Diff. 
  
 4 259 
  
 762 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
 Skillnaden i skatteinkomster mellan de två landsting som har lägst respektive högst skattekraft är före utjämningen drygt 4 000 kro- nor per invånare och efter utjämningen knappt 1 000 kronor. Även i detta exempel förutsätts att båda landstingen har den för riket ge- nomsnittliga skattesatsen (10,76 %) och uppgiftsfördelningen mellan landstinget och berörda kommuner. 
 Kostnadsutjämningen 
 Kostnadsutjämningen utjämnar för skillnader i kostnader mellan kommuner och mellan landsting dels till följd av skilda behov, dels beroende på skilda förutsättningar att bedriva verksamheterna. 
 Stora skillnader i behov och förutsättningar 
 Det är framförallt skillnader i åldersstruktur mellan kommuner och mellan landsting som genererar stora variationer i behov och kost- nader eftersom kommunernas och landstingens kostnader per in- vånare varierar mycket mellan olika åldersgrupper. I vissa kommu- ner och landsting bor många äldre vilket ger högre kostnader för äldreomsorgen och för hälso- och sjukvården. I andra kommuner bor många barn och unga, vilket gör att bl.a. skolan och barnom- sorgen kräver mer resurser. För kommunerna kostar de allra äldsta mest, men även barn och ungdomar genererar stora kostnader. Ex- 
  
 8  
 Gotlands kommun, som också har landstingsuppgifter, har i och för sig lägre skattekraft än landstinget i Kalmar. I tabellen jämförs dock två renodlade landsting. 
 39 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 empelvis genererar barn och ungdomar upp till 18 år kostnader för kommunen på ca 80 – 115 000 per individ och år. I åldrarna  
 19-64 
  år kostar varje kommuninvånare i genomsnitt ca 8 000 kronor per år. Därefter ökar kostnaderna med stigande ålder, till över 250 000 kronor i åldrarna över 90. 
 9  
 Geografiska förhållanden såsom bebyggelsestruktur skapar också varierande betingelser för olika kommuner och landsting, liksom även skillnader i befolkningen i fråga om hälsa, socioekonomi etc. 
 Utan kostnadsutjämning skulle många kommuner/landsting med en ogynnsam kostnadsstruktur få svårt att erbjuda en med andra kommuner/landsting likvärdig service. De årliga nettokost- naderna 
 10  
 för kommunernas egentliga verksamhet varierar år 2006 mellan drygt 29 000 och drygt 51 000 kronor per invånare. 
 11  
 Utjämning sker dock inte nödvändigtvis för hela denna skillnad i kostnader eftersom utjämningen endast avser de strukturellt be- tingade skillnaderna och inte de redovisade kostnaderna, se vidare nedan. 
 Kommunens/landstingets individuella opåverkbara kostnad givet en genomsnittlig ambitions- och servicenivå ligger till grund för utjäm- ningen 
 Kostnadsutjämningen utjämnar för sådana kostnadsskillnader som kommunen/landstinget inte kan påverka. Med hjälp av mätbara och objektiva faktorer beräknas ett strukturellt mått på skillnader i be- hov och förutsättningar. Många av faktorerna prisuppräknas eller uppdateras årligen. 
 För kommunerna ingår nio verksamheter/kostnadsslag i utjäm- ningen, med en delmodell för varje verksamhet: förskoleverksamhet och skolbarnomsorg, förskoleklass och grundskola, gymnasieskola, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg, barn och ungdomar med utländsk bakgrund, bebyggelsestruktur, befolkningsförändringar och kollektivtrafik. Delmodellen kollektivtrafik är gemensam för 
  
 9  
 Källa: Färre kommuner? – Om små kommuners problem och utmaningar, Sveriges Kommuner och Landsting, Finansdepartementet, 2006. 
  
 10 
  
 Med nettokostnader avses summan av verksamhetens intäkter minskat med kostnader för avskrivningar och verksamhetskostnader. Nettokostnaden visar hur stor del av verk- samheten som kommunen måste finansiera med skattemedel, generella statsbidrag och utjämning samt räntenetto. 
  
 11 
  
 År 2005 var den vägda genomsnittliga nettokostnaden för kommunernas egentliga verksamhet 36 601 kronor per invånare. 
  
 40 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 kommuner och landsting. För landstingen finns även delmodeller för hälso- och sjukvård och befolkningsförändringar. 
 Kostnadsutjämningen beräknas med hjälp av den s.k. standard- kostnadsmetoden. Standardkostnaden för en enskild kom- mun/landsting anges i kronor per invånare och uttrycker kommu- nens/landstingets teoretiskt beräknade kostnader – givet att verk- samheten bedrivs med en genomsnittlig ambitionsnivå och effekti- vitet. 
 En kommun eller ett landsting som har en lägre standardkostnad än den vägda genomsnittskostnaden för riket får i den aktuella delmodellen ett avdrag med ett belopp som motsvarar mellanskill- naden mellan den egna och rikets standardkostnad. En kommun eller ett landsting som i stället har en standardkostnad som översti- ger genomsnittskostnaden för riket får ett tillägg i delmodellen. 
 Summan av standardkostnaderna för alla delmodeller benämns kommunens eller landstingets strukturkostnad. Om strukturkost- naden är högre än den vägda genomsnittliga strukturkostnaden för riket får kommunen eller landstinget ett bidrag eftersom kommu- nen/landstinget då anses ha en ogynnsam struktur i relation till öv- riga kommuner respektive landsting. Om strukturkostnaden är lägre än genomsnittet för landet anses kommunen eller landstinget ha en gynnsam struktur i relation till övriga kommuner respektive landsting och betalar därför en avgift. Storleken på bidragen respek- tive avgifterna motsvarar skillnaden mellan kommunens/landstingets strukturkostnad och den genomsnittliga strukturkostnaden för riket. 
 Kostnadsutjämningen finansieras helt inom sektorn 
 Kostnadsutjämningen är mellankommunal. Storleken på omfördel- ningen beror dels på de aktuella verksamheternas kostnad, dels på hur stora de strukturella skillnaderna är. År 2006 omfördelar kost- nadsutjämningen för kommunerna 4,7 miljarder kronor. 155 kom- muner får bidrag, som betalades av övriga 135. För landstingen omfördelas 1,1 miljarder kronor, 11 får bidrag och övriga 9 får betala en avgift. 
 41 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 Kommunerna i södra Sverige betalar mest, främst till Stockholm och Norrlands inland 
 I kostnadsutjämningen för kommuner sker förenklat en omfördel- ning från Götaland till  
 Stor-Stockholm 
  och Norrland. Många kommuner i Götaland och Svealand är dock bidragsmottagare. I norra Sverige är det framför allt glesbygdskommunerna i inlandet och övriga mindre kommuner som får stora bidrag, medan kom- munerna längs kusten får betydligt mindre i bidrag eller betalar en avgift. När det gäller Stockholmsregionen är Stockholms kommun samt vissa förortskommuner med merkostnader främst inom det sociala området bidragsmottagare. Det är framförallt större städer och förortskommuner som betalar en avgift. 
 Landstinget i Uppsala betalar mest, och pengarna går främst till Norrland 
 Landstinget i Uppsala län betalar den största avgiften år 2006. De största bidragen går till Norrlandslandstingen, men även exempel- vis landstinget i Stockholm får ett bidrag. 
 Kostnadsutjämningen har som huvudprincip att utjämning ska ske för all obligatorisk verksamhet 
 Kostnadsutjämningen avser i stort sett all obligatorisk verksamhet i kommuner och landsting, dvs. den verksamhet som riksdagen be- stämt ska bedrivas inom eller finansieras av kommunsektorn. För den frivilliga verksamheten, främst verksamhet inom områdena kultur och fritid, sker ingen utjämning. Verksamhet som nästan helt finansieras med avgifter är också undantagen. Ambitionen är att utjämningen för de verksamheter som omfattas ska avse samt- liga strukturellt betingade kostnadsskillnader av större betydelse. 
 Kostnadsutjämningens delmodeller, faktorer och omfördelning per delmodell 
 I tabell 2.3 redovisas delmodeller, faktorer och omfördelning i mil- jarder kronor i kostnadsutjämningen år 2006. 
 42 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Tabell 2.3 Delmodeller och strukturella faktorer samt omfördelning i miljarder 
 kronor år 2006 i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting 
  
 Verksamhet 
  
 Strukturella faktorer 
  
 Omfördelning, Mdkr 
  
 Kommuner 
  
 Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg 
  
 Åldersstruktur, 
  
 föräldrarnas förvärvsfre- 
  
 3,37 
  
 kvens, skattekraft samt befolkningstät- 
  
 het 
  
 Grundskola och förskoleklass 
  
 Åldersstruktur, hemspråk, glesbygd 
  
 3,76 
  
 Gymnasieskola 
  
 Åldersstruktur, 
  
 programval, 
  
 bebyggelse- 
  
 1,62 
  
 struktur 
  
 Äldreomsorg 
  
 Åldersstruktur, 
  
 könsfördelning, 
  
 yrkes- 
  
 6,16 
  
 bakgrund, civilstånd, etnisk bakgrund 
  
 samt glesbygd 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 * Utrikes födda flyktingar och nära 
  
 4,01 
  
 anhöriga, övriga utrikes födda från 
  
 länder utanför Norden och EU, arbetslösa 
  
 utan ersättning, ensamstående 
  
 kvinnor 
  
 med barn, andel män med låg inkomst 
  
 samt bebyggelsetäthet.* Barn till en- 
  
 samstående föräldrar, lagförda ungdo- 
  
 mar, barn med utländsk bakgrund, samt 
  
 kommunens folkmängd. 
  
 Barn med utländsk bakgrund 
  
 Barn  
 0-19 
  år med utländsk bakgrund 
  
 0,45 
  
 Befolkningsförändringar 
  
 * Befolkningsminskning 
  
 >2% 
  
 under 
  
 0,96 
  
 senaste 10 åren* Förändring, positiv och 
  
 negativ, av antalet skolelever* Ersätt- 
  
 ning för eftersläpning av intäkter vid 
  
 befolkningsökning 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 * Uppvärmning* Gator och vägar* 
  
 1,31 
  
 Byggkostnader* Glesbygdsspecifika mer 
  
 kostnader för administration, resor och 
  
 räddningstjänst 
  
 Landsting 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Vårdtunga grupper, kön, ålder, civil- 
  
 1,58 
  
 stånd, sysselsättningsstatus, 
  
 inkomst 
  
 samt boendetyp. Tillägg för glesbygd. 
  
 Befolkningsförändringar 
 12 
  
 Ersättning för eftersläpning av intäkter 
  
 0 
  
 vid befolkningsökning 
  
 Gemensam 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Gleshet, arbetspendling och tätorts- 
  
 1,16 
  
 struktur 
  
 Källa: Skriften Kommunalekonomisk utjämning [2006], Sveriges Kommuner och Landsting, Finansdeparte- mentet, 
  
 12  
 För närvarande sker ingen omfördelning i denna delmodell, eftersom inget landsting uppfyller kriterierna för ett tillägg. 
 43 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 SOU 2006:84 
  
 Som nämnts blir omfördelningen netto för kommunerna 4,7 mil- jarder kronor och för landstingen 1,1 miljarder kronor. Att omför- delningen netto blir lägre än summan av de omfördelningar per delmodell som redovisas i tabell 2.3 beror på att omfördelningarna delvis tar ut varandra. 
 Inom individ- och familjeomsorgen omfördelas en relativt stor andel av verksamhetens kostnader. År 2004 omfördelades 18,9 % av kommunsektorns nettokostnader för individ- och familjeom- sorg. Övriga delmodeller omfördelade samma år motsvarande mel- lan 1,1 och 8,2 % av respektive verksamhets nettokostnader (rskr. 2004/05:102). 
 Strukturbidraget 
 Strukturbidraget består av de delar i den tidigare kostnadsutjäm- ningen som ansågs vara av regionalpolitisk karaktär och som nu- mera inte ska ingå i kostnadsutjämningen. Strukturbidraget ska stärka kommuner och landsting med en liten befolkning eller pro- blem på arbetsmarknaden. Bidraget bygger på de tidigare standard- kostnaderna för näringslivs- och sysselsättningsåtgärder och för ett svagt befolkningsunderlag som ingick i kostnadsutjämningen till och med 2004. Därutöver ingår en kompensation till kommuner och landsting som får minskade intäkter över en viss nivå på grund av förändringarna i utjämningssystemet från 2005. De kommuner som fick en bidragsminskning som översteg 0,56 % av det egna skatteunderlaget får ett strukturbidrag som motsvarar det över- skjutande beloppet. Motsvarande belopp för landstingen är 0,28 %. 
 Strukturbidrag utgår till 94 kommuner och 6 landsting. Bidraget betalas årligen med ett fast belopp i kronor per invånare utan en på förhand given tidsbegränsning. Det går i huvudsak till kommuner i skogslänen och Bergslagen, men även till kommuner i andra delar av landet med svag sysselsättning, bland annat Malmö. Även de tre nordligaste landstingen och tre landsting i Götaland, inklusive Gotlands kommun, med liten folkmängd får strukturbidrag. Strukturbidraget uppgår årligen till 1,5 miljarder kronor för kom- munerna och till 0,7 miljarder kronor för landstingen. 
 44 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den kommunalekonomiska utjämningen – utfallet och systemets uppbyggnad 
  
 Införandebidraget 
 De kommuner och landsting som fick större negativa förändringar i och med det nya systemet kompenseras med ett temporärt infö- randebidrag med början år 2005 och med successiv nedtrappning under som mest sex år. Kommuner och landsting med relativt stora negativa förändringar får därigenom en viss tid att anpassa sina kostnader. Bidraget innebär att den årliga intäktsminskningen inte får bli större än 0,08 % av det egna skatteunderlaget för kommu- nerna och 0,04 % för landstingen. Negativa förändringar utöver 0,56 % av det egna skatteunderlagt överfördes till strukturbidraget. Införandebidraget uppgår år 2006 till 0,8 miljarder kronor för kommunerna och 0,3 miljarder kronor för landstingen. 
 Regleringsbidrag och regleringsavgift 
 Med den nya i huvudsak statligt finansierade inkomstutjämningen kommer kostnaderna för inkomstutjämningsbidraget att öka i takt med tillväxten av det kommunala skatteunderlaget, eftersom ut- jämningsnivåerna utgör 115 respektive 110 procent av det genom- snittliga skatteunderlaget för kommuner respektive landsting. Det innebär att staten på förhand inte kan veta vilken slutsumman blir. Med hänsyn till behovet av att kunna påverka kommunsektorns samhällsekonomiska utrymme och statsfinanserna finns en inbyggd mekanism i utjämningssystemet som kan användas av staten för att påverka den totala bidragsramen till kommuner och landsting. Även förändringar i ansvaret mellan kommunsektorn och staten måste kunna regleras ekonomiskt genom tillämpning av den kom- munala finansieringsprincipen. 
 Om summan av samtliga bidrag minus de inbetalda avgifterna blir lägre än det belopp som riksdagen beslutat tillföra kommunerna och landstingen, får alla kommuner och landsting ett regleringsbidrag som motsvarar mellanskillnaden. Regleringsbidraget beräknas som ett enhetligt belopp per invånare. Om summan av samtliga bidrag minus de inbetalda avgifterna i stället blir högre än det belopp som staten beslutat tillföra, ska mellanskillnaden tas ut i form av en regleringsavgift från kommuner och landsting, som beräknas på samma sätt som regleringsbidraget. År 2006 uppgår reglerings- avgiften till 0,2 miljarder kronor för kommunerna och 1,3 miljarder kronor för landstingen. 
 45 
  
 3 
  
 Förslag till organisation för administration och löpande uppföljning av utjämningssystemet 
  
 Kapitlet behandlar frågan om hur uppföljningen av den kommunal- ekonomiska utjämningen ska organiseras och genomföras fram- över. Det bör observeras att mina resonemang i det följande bygger på den departementsindelning som gällde före regeringsskiftet hösten 2006. 
 Mitt förslag i sammanfattning: En ny permanent uppföljnings- organisation inrättas med uppgift att ge underlag till regeringen om den kommunalekonomiska utjämningen, exempelvis beräkningar, analys och förslag som efter beredning kan ligga till grund för beslut av regeringen eller riksdagen om uppdateringar eller andra förändringar i systemet. Uppdraget att löpande följa upp utjämnings- systemet ska läggas på Statskontoret. Statistiska centralbyråns och Skatteverkets nuvarande uppgifter inom den kommunalekonomiska utjämningen bibehålls oförändrade. 
 Ett av regeringen utsett särskilt beslutsorgan inom Statskontoret ska besluta om inriktningen och prioriteringarna för myndighetens löpande uppföljning av utjämningssystemet och fatta beslut om de rapporter som ska överlämnas till regeringen. Regeringen kan be- sluta att beslutsorganets ordförande ska vara Statskontorets gene- raldirektör, alternativt utse en extern ordförande. 
 I storleksordningen tre årsarbetskrafter är en rimlig dimensione- ring för Statskontorets stående uppdrag att löpande följa upp ut- jämningssystemet. Därtill ska finnas vissa konsultmedel till Stats- kontorets förfogande. Den löpande uppföljningen av utjämnings- systemet ska vara statligt finansierad. Den nya organisationen bör träda i funktion den 1 januari 2008. 
 47 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 3.1 
  
 Uppdraget och frågans tidigare behandling 
  
 Mitt uppdrag är att överväga och föreslå lämplig organisatorisk lös- ning för en permanent uppföljning av utjämningssystemet och in- riktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbyggnadsskede. I första hand ska prövas att verksamheten läggs i befintlig myndighet. 
 Planerna på att inrätta en permanent organisation för uppfölj- ning av den kommunalekonomiska utjämningen ska förstås mot bakgrund av att utjämningen förutsätter regelbundna översyner och uppdateringar, bl.a. för att förändringar av de faktorer som på- verkar utjämningen ska kunna fångas upp och påverka utfallet av utjämningen. Hittillsvarande översyner har som regel utförts sam- lat och med flera års mellanrum, vanligen i parlamentariska utred- ningar. 
 Resultatet av översynerna och uppdateringarna har efter bered- ning och beslut i regering och riksdag implementerats vid ett och samma tillfälle och oftast inneburit stora omfördelningar mellan enskilda kommuner och enskilda landsting. Det har också lett till att förändringarna har åtföljts av beslut om införanderegler, för att förskjuta genomslaget av förändringarna över en längre tid. Ju längre tid som förflyter mellan uppdateringarna desto större för- ändringar kan uppdateringarna förväntas leda till. 
 Behovet av en löpande uppföljning av den kommunalekono- miska utjämningen har berörts av olika kommittéer och i flera pro- positioner och utskottsbetänkanden. Exempelvis framhåller Ut- jämningskommittén (SOU 2003:88) att en kontinuerlig uppfölj- ning förbättrar förutsättningarna för att göra uppdateringar när sådana behövs och vid lämpliga tillfällen. Regeringen redovisar i propositionen Ändringar i det kommunala utjämningssystemet (prop. 2003/04:155 s.  
 61-63) 
  bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp och utvärderas och att en permanent organisation med denna uppgift bör tillskapas. 
 För egen del har jag också noterat att avsaknaden av en perma- nent organisation för uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen har resulterat i vissa brister i dokumentationen av de olika delmodellernas uppbyggnad, vilket i vissa fall försvårat dels efterföljande uppföljningar, dels överlämnandet av resultatet av uppföljningarna till SCB, för myndighetens löpande administration av systemet. 
 Mitt arbete med organisationsfrågan har med utgångspunkt från direktiven i huvudsak inriktats mot överväganden om vilka uppgifter 
 48 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 som bör åligga en ny permanent organisation för uppföljning av utjämningssystemet, vilka krav som bör ställas på den organisation som skulle svara för uppföljningen och slutligen även hur in- tressenternas inflytande bör garanteras. Utredningen har under ar- betets gång haft kontakter med företrädare för de organisationer som i dag främst arbetar med utjämningen, dvs. SCB, Skatteverket, Finansdepartementet och Sveriges Kommuner och Landsting. 
  
 3.2 
  
 Nuvarande administration av utjämningen 
  
 I lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning och i för- ordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning regleras utjämningssystemet och uppgifterna för berörda myndigheter. SCB beräknar varje år skatteutjämningsunderlag, standardkostnad och strukturkostnad i enlighet med bestämmelserna i lagen. SCB lämnar senast den 1 oktober året före utjämningsåret till varje kommun och varje landsting uppgifter om preliminära bidrag och avgifter i den kommunalekonomiska utjämningen. SCB lämnar de uppgifter som beräknats enligt förordningens bestämmelser till Skatteverket senast den 10 januari varje år. Skatteverket beslutar senast den 20 januari under utjämningsåret preliminärt om bidrag respektive avgifter för varje kommun och landsting. 
 En kommun eller ett landsting får senast den 15 februari under utjämningsåret till Skatteverket påtala brister och oriktiga uppgifter i underlaget för beslutet. Skatteverket fastställer bidrag respektive avgifter för varje kommun och landsting senast den 15 april. Av- gifter och bidrag avräknas respektive betalas i samband med och på motsvarande sätt som vid utbetalning av kommunalskattemedel. Skatteverkets beslut får överklagas hos regeringen. Skattemyndig- heten är för sitt arbete med utjämningen och för sin prövning av överklaganden i hög grad hänvisad till uppgifterna från SCB. 
 SCB är sammankallande i en informell arbetsgrupp för den kommunalekonomiska utjämningen där även Skatteverket, Finans- departementet och Sveriges Kommuner och Landsting ingår. I ar- betsgruppen diskuteras fortlöpande utjämningssystemets administ- ration och diverse operativa tillämpningsfrågor. 
 I SCB:s löpande uppdrag inom ramen för den kommunaleko- nomiska utjämningen ingår att årligen uppdatera beräkningsmo- dellerna med nya data – i den utsträckning som modellerna enligt regelverket årligen ska uppdateras. För beräkning av inkomstut- 
 49 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 jämningsbidrag och  
 -avgifter 
  krävs en årlig uppdatering av uppgif- ter om folkmängd och skatteunderlag. För beräkning av kostnads- utjämningens olika delmodeller behövs exempelvis kommunvisa uppgifter om antalet invånare i olika åldersgrupper, antalet gymna- sieelever totalt och med fördelning på olika gymnasieprogram samt ett antal andra uppgifter av skilda slag. Regleringsposten beräknas årligen baserat på föreslagna eller beslutade bidragsramar för kom- muner respektive landsting. I vissa fall kan SCB efter anmodan från regeringskansliet få i uppdrag att inhämta data och göra riktade uppdateringar av underlaget gällande volym- eller kostnadsuppgif- ter. I normalfallet kräver dock större uppdateringar eller mer om- fattande förändringar av beräkningarnas olika delar ett utrednings- arbete som går utöver SCB:s löpande uppdrag. 
 Flera kommittéer och expertutredningar har sedan grunden för dagens system lades i och med det system som infördes år 1996 lämnat uppdaterade beräkningar och annat underlag till Finansde- partementet. Förordningen med bilaga revideras varje år. 
  
 3.3 
  
 Förslag till permanent organisation för löpande uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen 
  
 Nedan presenteras mina överväganden om och mitt förslag till permanent organisation för löpande uppföljning av den kommunal- ekonomiska utjämningen. 
 En ny permanent uppföljningsorganisation inrättas med uppgift att ge beslutsunderlag till regeringen 
 Allmänt om uppföljningsorganisationen och dess uppgifter 
 En ny permanent uppföljningsorganisation inrättas med uppgift att ge underlag till regeringen om den kommunalekonomiska utjäm- ningen. Underlagen kan utgöras av allmän kunskap om hur syste- met fungerar eller ha formen av beräkningar som avses ligga till grund för uppdateringar av systemet. Underlagen kan också utgö- ras av analys och förslag som efter beredning kan ligga till grund för beslut av regeringen eller riksdagen om förändringar i systemet. Den nya organisationen ska således inte fatta egna beslut om ut- formningen av den kommunalekonomiska utjämningen, utan endast 
 50 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 besluta om underlag och förslag till uppdateringar eller föränd- ringar. 
 Uppdraget för den nya uppföljningsorganisationen ska täcka samtliga delar i utjämningssystemet. Uppföljningen ska således omfatta såväl kostnadsutjämningen som inkomstutjämningen men även strukturbidraget, införandebidraget och regleringsposten. Be- hovet av löpande genomlysning är emellertid störst för kostnads- utjämningen eftersom flera av delmodellerna för utjämning av kostnader är komplexa och känsliga för förändringar i samhällsut- vecklingen och i den kommunala verksamheten. 
 Uppgiften för den nya organisationen kompletterar det kontinu- erliga arbetet med den kommunalekonomiska utjämningen som bedrivs av SCB och Skatteverket, och förutsätter en samverkan med dessa organ samt med företrädare för kommunsektorn. SCB:s och Skatteverkets nuvarande uppgifter inom den kommunaleko- nomiska utjämningen bibehålls oförändrade. Den nya organisatio- nen bör vara företrädd i den informella arbetsgruppen för den kommunalekonomiska utjämningen där som nämnts SCB är sam- mankallande och Skatteverket, Finansdepartementet samt Sveriges Kommuner och Landsting ingår. 
 Organisationens arbete ska avrapporteras löpande till regeringen i form av skriftliga rapporter. Organisationens arbetssätt kan liknas vid hur särskilda utredningar i kommittéform arbetar. 
 Utredningar som kan leda till mer genomgripande förändringar av den kommunalekonomiska utjämningen genomförs naturligen, så som hittills varit fallet, av parlamentariskt sammansatta kom- mittéer. 
 Grunduppdraget för uppföljningsorganisationen 
 Grunduppdraget för den nya permanenta uppföljningsorganisatio- nen ska inrymma löpande uppföljning samt även analys av vissa ut- vecklingsbehov rörande utjämningssystemet. Sistnämnda delupp- drag motiveras av att det i annat fall skulle krävas att organisatio- nen eller sektorsföreträdarna från kommuner och landsting även vid behov av något mindre analyser vänder sig till regeringen med ett önskemål om att regeringen ger uppföljningsorganisationen i uppdrag att utreda en specifik fråga. En sådan ordning vore oprak- tisk och tidsödande. Den nya organisationen måste således ha ett visst verksamhetsmässigt och resursmässigt friutrymme i fråga 
 51 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 om att initiera och genomföra analyser som ska utgöra underlag för regeringen i frågor om den kommunalekonomiska utjämningen. 
 Grunduppdraget för den nya uppföljningsorganisationen sam- manfaller till stor del med uppdragen till de olika kommittéer som under senare år följt upp den kommunalekonomiska utjämningen och även till min utredning. Närmare beskrivet får uppföljningsor- ganisationen i uppdrag att: 
 Svara för den löpande uppföljningen och utvärderingen av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag för en sådan uppföljning. Om det sker förändringar i kostnadsutjämningens olika delar eller i systemet i övrigt ingår att följa upp effekterna av förändringarna och skapa metoder för kontinuerlig uppfölj- ning av de nya inslagen i systemet. 
 Löpande följa kostnadsutvecklingen i de kommunala verk- samheterna samt jämföra utfallet i kostnadsutjämningen med de faktiska kostnaderna. 
 Löpande följa förändringar i samhällsutvecklingen och de kom- munala verksamheterna i de delar som har betydelse för utjäm- ningssystemet. I uppgiften ingår exempelvis att bevaka och be- döma om propositioner inom verksamhetsområden som kom- muner och landsting ansvarar för innebär förändringar i kom- munernas eller landstingens verksamhet som kan aktualisera behov av förändringar i den kommunalekonomiska utjämningen. 
 Följa behovet av uppdateringar av kostnadsutjämningens olika delar samt vid behov lämna förslag till uppdateringar och se till att det tas fram underlag för uppdateringarna. 
 Analysera om det finns behov av att förändra olika delar av sy- stemet eller olika delmodeller i kostnadsutjämningen och vid behov lämna förslag till förändringar till regeringen. 
 Analysera om det finns strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i utjämningssystemet samt vid behov lämna förslag till regeringen på hur dessa skillnader kan beaktas i systemet. 
 Grunduppdraget för den nya permanenta organisationen att lö- pande följa upp utjämningssystemet inrymmer alltså att ta fram underlag till både uppdatering och utveckling av den kommunal- ekonomiska utjämningen. Det bör dock påpekas att i det praktiska arbetet finns det inte några bestämda gränser mellan de olika delarna 
 52 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 av uppdraget. Det är naturligt att uppdraget ges en närmare preci- sering inom ramen för budgetdialogen mellan myndigheten och departementet. Det kan exempelvis vara lämpligt att myndigheten i budgetunderlaget redovisar en flerårsplan över arbetet, där det bl.a. framgår myndighetens förslag till när och med vilken frekvens de olika delarna av systemet ska följas upp. Det bör också etableras former för löpande kontakter mellan Finansdepartementets kommunalekonomiska enhet och uppföljningsorganisationen. 
 Särskilda uppdrag för uppföljningsorganisationen 
 Den nya organisationen ska kunna användas av regeringen för sär- skilda utredningsuppdrag rörande utjämningssystemet som ges via regleringsbrev eller via särskilda regeringsbeslut. De särskilda upp- dragen kan exempelvis föranledas av att regeringen uppmärksam- mat att det kan finnas specifika strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i systemet. För att inte de särskilda utredningsuppdra- gen från regeringen ska inkräkta på det stående uppdraget krävs att dessa finansieras i särskild ordning. 
 Den myndighet som får uppdraget att löpande följa upp utjäm- ningssystemet ska också på eget initiativ kunna bestämma att sär- skilda uppdrag ska utföras inom ramen för den permanenta organi- sationen, alternativt i samband med budgetdialogen eller i annat sammanhang föreslå regeringen att lägga ett specifikt uppdrag på myndigheten. Den nya uppföljningsorganisationen ska även kunna stödja parlamentariska kommittéer som behandlar den kommunal- ekonomiska utjämningen med sekreterar- eller expertmedverkan. 
 Återrapportering av uppföljningsorganisationens arbete 
 Den nya permanenta uppföljningsorganisationen bör årligen redo- visa resultatet av sina analyser och eventuella förslag till regeringen. Givetvis ska organisationen även ha möjlighet att redovisa delre- sultat av sitt arbete mellan de årliga redovisningarna. Eventuella särskilda uppdrag avrapporteras vid den tidpunkt som regeringen anger. 
 53 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 Uppdraget att löpande följa upp utjämningssystemet ska läggas på Statskontoret 
 Mitt arbete med att föreslå en lämplig organisation för att löpande följa upp utjämningssystemet inleddes med att jag ställde upp ett antal kriterier: 
  
 Organisationen bör vara underställd Finansdepartementet. 
  
 Organisationens grunduppdrag bör vara av den karaktären att uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen inte blir ett främmande inslag. 
  
 Organisationen bör ha sakkompetens inom områden som har relevans för den kommunalekonomiska uppföljningen 
  
 Eftersom Finansdepartementet är ansvarigt departement för de kommunalekonomiska frågorna är det en fördel om den nya orga- nisationen för uppföljning av den kommunalekonomiska utjäm- ningen läggs på en myndighet som sorterar under Finansdeparte- mentet. 
 Organisationen bör vidare ha ett grunduppdrag och en kultur som medger att uppföljningen av den kommunalekonomiska ut- jämningen på ett naturligt sätt kan fasas in. Exempelvis bör organi- sationen ha vana att producera beslutsunderlag till regeringskansliet, och inom organisationen bör finnas kännedom om den kommunala självstyrelsen, allmänt kunnande om verksamheten i kommuner och landsting samt helst även upparbetade kontakter i kommun- sektorn. 
 Organisationen bör också förfoga över sakkompetens i specifika frågor som har relevans för den kommunalekonomiska uppfölj- ningen, så att uppföljningen enkelt kan smälta in och dra nytta av myndighetens ledningsresurser och kompetens i övrigt. Inom or- ganisationen bör exempelvis finnas beräkningsteknisk och grund- läggande statistisk kompetens, utredningskunnande samt kunska- per om kommunal ekonomi. 
 Med utgångspunkt från de uppställda kriterierna har jag inför valet av myndighet för den permanenta uppföljningen övervägt flera myndigheter under Finansdepartementet. Jag har slutligen blivit övertygad om att Statskontoret är den myndighet som bäst svarar mot de uppställda kriterierna. Här följer motiveringen till mitt val. 
 54 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 Statskontoret får som ett resultat av den nyligen genomförda översynen av regeringens stabsmyndigheter fr.o.m. årsskiftet 2005/2006 en renodlad roll. I budgetpropositionen (prop. 2005/06:1, UO 2, sid. 35) skriver regeringen om Statskontorets nya uppdrag: 
  En utgångspunkt för regeringen i budgetpropositionen för 2005 var att stabsmyndigheterna ska ha tydliga ansvarsområden och därmed stärka den förvaltningspolitiska utvecklingen. Regeringen anser att Statskontoret ska ha ett renodlat  
 utrednings-, 
  uppföljnings- och ut- värderingsuppdrag. Statskontoret ska vidare på regeringens uppdrag biträda med underlag för omprövning, effektivisering och styrning av statlig verksamhet. 
 Statskontoret är underställt Finansdepartementet och har ett upp- drag i övrigt av den karaktären att uppföljning av den kommunal- ekonomiska utjämningen inte blir ett främmande inslag. Myndig- heten har även sakkompetens inom områden som har relevans för den kommunalekonomiska uppföljningen. Statskontoret som myndighet och utredningsorgan är även tillräckligt stort för att medge en viss flexibilitet i resursanvändningen och för att undvika den sårbarhet som kan uppstå om kompetensen i den kommunal- ekonomiska utjämningen finns hos alltför få personer. 
 Statskontoret har dock lika lite som någon annan förvaltnings- myndighet ett kommunalt verksamhetskunnande som spänner över hela den kommunala sektorn. Statskontoret måste därför vid full- görandet av uppgiften utbyta information med företrädare för kommunsektorn och med flera andra myndigheter och departe- ment. Statskontoret bör också ha en konsultbudget till sitt förfo- gande, som medger köp av tjänster inom områden där Statskonto- ret saknar kompetens eller resurser. 
 Mitt slutliga val har stått mellan Statskontoret och SCB. Avgö- rande för valet av Statskontoret har varit att myndigheten är stabs- myndighet med ett renodlat  
 utrednings-, 
  uppföljnings- och utvär- deringsuppdrag, och att Statskontoret därmed är en myndighet vars arbetsprocesser och slutprodukter inte är olika kommittéväsendets. SCB ska ha kvar samtliga av de uppgifter som myndigheten utför i dag inom ramen för den kommunalekonomiska utjämningen. 
 Valet av Statskontoret gör också att sårbarheten blir mindre i och med att SCB:s löpande administration respektive den löpande uppföljningen delas upp på två myndigheter. Därmed skapas natur- ligen också incitament för en dialog mellan två kompetenta 
 55 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 myndigheter underhand och en viss ömsesidig kvalitetskontroll av beräkningar och annat underlag. 
 Ett särskilt beslutsorgan inom Statskontoret ska besluta om inriktningen och prioriteringarna för uppföljningen 
 Ett av regeringen utsett särskilt beslutsorgan inom Statskontoret ska besluta om inriktningen och prioriteringarna för myndighetens löpande uppföljning av utjämningssystemet och fatta beslut om de rapporter som ska överlämnas till regeringen. I beslutsorganet ska ingå företrädare för kommunsektorn och i övrigt personer med goda insikter i utjämningssystemet eller i kommunalekonomiska frågor. 
 De berörda departementen ska bereda de rapporter som organet fattar beslut om och tillställer regeringen, varför det ter sig natur- ligt att departementen inte är företrädda i beslutsorganet. Reger- ingen kan besluta att beslutsorganets ordförande ska vara Stats- kontorets generaldirektör, alternativt utse en extern ordförande. 
 Det särskilda beslutsorganet är viktigt för systemets legitimitet. Utjämningssystemet omfördelar medel mellan kommuner och mellan landsting, och det är därför angeläget att kommunsektorns företrädare ges inflytande över det utredningsarbete som ska ligga till grund för fördelningen. Att kommunsektorns företrädare finns med vid framtagandet av beslutsunderlag till regeringen i utjäm- ningsfrågor medför att beslutsunderlaget får förankring i sektorn och är därmed också ämnat att underlätta den fortsätta bered- ningen av frågorna i regeringskansliet. 
 Kommunsektorns företrädare liksom även personer med särskild kompetens utanför kommunsektorn kan också via det särskilda beslutsorganet tillföra kunskaper till uppföljningsorganisationen i frågor av betydelse för utjämningen. 
 Det kan nämnas att flertalet av de större myndigheterna inom sig har flera olika typer av självständigt beslutande organ. Exempel på sådana myndigheter är Arbetsmiljöverket, Naturvårdsverket, SCB, Sida, Socialstyrelsen, Kammarkollegiet och Banverket. 
 Jag har övervägt flera alternativ för att tillgodose intressenternas inflytande över uppföljningsorganisationens arbete. Ett alternativ är att inrätta en särskild nämndmyndighet, kopplad till en värd- myndighet som står för nämndens kansligöromål. I detta fall skulle nämnden motsvara det ovan föreslagna beslutsorganet, och Stats- 
 56 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 kontoret skulle mycket väl kunna vara värdmyndighet för nämn- dens kansli: Alternativen har således i praktiken stora likheter. Jag har dock sett det som en fördel att mitt förslag inte nödvändiggör inrättandet av en ny myndighet. 
 Den kommunalekonomiska utjämningen avser centrala verk- samhetsområden i kommuner och landsting. Det är därför viktigt att uppföljningen och utvecklingen av systemet vilar på ett kun- nande om dels kommunal ekonomi, dels de verksamheter som av- ses. Särskilt uppföljningen och utvecklingen av de olika delmodel- lerna inom kostnadsutjämningen förutsätter kunskaper inom de områden som är berörda. Det betyder att kunskaper och erfaren- heter bl.a. från skola, vård och omsorg kommer att krävas. Det är också viktigt att olika kompetenser kan komma in tidigt i uppfölj- ningsarbetet, och även kan bidra till att initiera de olika uppfölj- nings- och utvecklingsinsatser, som ska utföras av uppföljningsor- ganisationen. Jag anser därför att den nya uppföljningsorganisatio- nen inom Statskontoret bör knyta en referensgrupp till arbetet med uppföljningen, bestående av företrädare för Finansdepartementet, berörda fackdepartement och myndigheter samt Sveriges Kommuner och Landsting. 
 Dimensioneringen och finansieringen samt tidpunkten för inrättande av den permanenta uppföljningsorganisationen 
 I storleksordningen tre årsarbetskrafter är en rimlig dimensione- ring för Statskontorets stående uppdrag att löpande följa upp ut- jämningssystemet. Därtill ska finnas vissa konsultmedel till Stats- kontorets förfogande. Den löpande uppföljningen av utjämnings- systemet ska vara statligt finansierad. Större uppföljnings- eller ut- vecklingsinsatser bör finansieras i särskild ordning. 
 Det är lämpligt att den nya uppföljningsorganisationen tar vid när min utredning avslutas, för att en viss kontinuitet i uppfölj- ningsarbetet ska kunna upprätthållas. Den nya organisationen bör därför träda i funktion den 1 januari 2008. 
 En rimlig basnivå för budgeten för konsulter för den nya upp- följningsorganisationen är 700 000 kronor per år. Konsultbudgeten ska bl.a. medge framtagande av dataset och beräkningar i samband med att underlag produceras till uppdateringar av olika delmodeller i kostnadsutjämningen. 
 57 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 SOU 2006:84 
  
 Sammantaget kan det årliga resursbehovet för Statskontorets uppdrag att löpande följa upp utjämningssystemet inklusive kon- sultmedel bedömas uppgå till 4 miljoner kronor uttryckt i 2008 års prisnivå. 
 Den kommunalekonomiska utjämningen är ett statligt system och även uppföljningen av systemet bör naturligen vara statligt fi- nansierad. Min utredning har enligt direktiven det explicita uppdra- get att föreslå en organisatorisk lösning för en permanent uppfölj- ning av utjämningssystemet, utan att utredningen har förutsätt- ningar att föreslå var medlen ska tas. Det kan konstateras att de arbetsuppgifter som jag föreslår ska ligga på Statskontoret tidigare har utförts av kommittéer och således finansierats av staten via kommittéanslaget. 
  
 3.4 
  
 Konsekvenser av en övergång till en löpande uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen 
  
 I det följande redovisas min bedömning av konsekvenserna av en övergång till löpande uppföljning av den kommunalekonomiska uppföljningen. Jag menar att löpande uppföljning i flera avseenden förbättrar den kommunalekonomiska utjämningen, men även att en löpande uppföljning ställer nya krav på aktörerna i systemet. 
 Med en löpande uppföljning kommer regeringen att kontinuer- ligt tillföras ett underlag som ger förutsättningar att oftare än hit- tills genomföra uppdateringar och justeringar av olika faktorer i utjämningssystemet. Det bör leda till en ökad kvalitet i den kom- munalekonomiska utjämningen. Mer frekventa uppdateringar ger en bättre överensstämmelse över tid mellan kommunernas struktu- rella kostnader och standardkostnader, och de ger samtidigt möj- lighet att på ett systematiskt sätt validera och vid behov förbättra och förfina samtliga av de faktorer och parametrar som används vid utjämningen. 
 En permanent organisation för den kommunalekonomiska upp- följningen bör dessutom ha goda förutsättningar att förbättra do- kumentationen av systemet och att säkerställa databaser och annat material. Det bör även bli enklare att vidmakthålla kompetensen i utjämningsfrågorna och kontinuiteten i övrigt. 
 En löpande uppföljning av den kommunalekonomiska utjäm- ningen med åtföljande tätare återrapportering till Finansdeparte- 
 58 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till organisation för administration 
  
 mentet medför förändrade krav på regeringskansliets beredning av utjämningsfrågorna. Förslag om förändringar i olika delmodeller i utjämningssystemet kommer årligen att behöva beredas i regerings- kansliet. 
 De enskilda utjämningsfrågor som behandlas vid varje tillfälle bör i gengäld som regel leda till mindre omfördelningar mellan kommuner eller mellan landsting, och därmed som enskild fråga bli av mindre betydelse. I vissa fall kommer dock sannolikt den lö- pande uppföljningen att generera förslag som trots att endast delar av systemet berörs ändå leder till relativt stora omfördelningar. 
 Min utredning kan ses som den första med löpande uppföljning som grunduppdrag; och avrapporteringen i höstens delbetänkande ger underlag till uppdateringar eller förändringar av delar av syste- met, där exempelvis en reviderad delmodell för utjämning av bygg- kostnader ger upphov till relativt stora omfördelningar mellan en- skilda kommuner respektive enskilda landsting. 
 En förutsättning för att det ska vara möjligt att implementera uppdateringar och mindre förändringar av utjämningssystemet mera frekvent än vad som hittills varit fallet är sannolikt att infö- randeregler i stor utsträckning kan undvikas. En ordning med täta och överlappande införanderegler skulle antagligen snabbt göra sy- stemet ohanterligt. 
 59 
  
 4 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 I kapitlet behandlas frågeställningen om strukturella löneskillnader inom kommunsektorn. Först beskrivs uppdraget och frågans tidi- gare behandling. Därefter redogörs för lönenivåerna i samtliga landsting och kommuner samt hur de utvecklats över tiden från år 1997 fram till år 2005. I det efterföljande avsnittet analyseras om de löneskillnader som finns mellan kommuner och mellan landsting är strukturellt betingade eller om det är andra orsaker som ligger bakom dessa skillnader. I det avslutande avsnittet presenteras mitt förslag till två nya utjämningsmodeller för utjämning av strukturellt betingade löneskillnader, en för kommuner och en för landsting. 
 Mitt förslag: Två nya delmodeller införs i kostnadsutjämningen för utjämning av strukturellt betingade lönekostnadsskillnader i kom- munsektorn, en för kommunerna och en för landstingen. I delmo- dellen för kommunerna beräknas de strukturella löneskillnaderna utifrån variabler som avspeglar konkurrensen på närliggande ar- betsmarknader, boendekostnaderna på orten och det allmänna ar- betsmarknadsläget. I delmodellen för landstingen beräknas de strukturella löneskillnaderna utifrån en variabel som avspeglar kon- kurrensen på närliggande arbetsmarknader. Uppdateringar av del- modellerna bör lämpligen ske vart femte år. De nya delmodellerna bör tillämpas från och med den 1 januari 2008. 
  
 4.1 
  
 Uppdraget samt frågans tidigare behandling 
  
 Jag har i uppdrag att analysera skillnader i lönenivåer mellan kom- muner och mellan landsting i syfte att fastställa om och i vilken grad dessa skillnader är strukturellt betingade. Om skillnaderna i lönenivåer bedöms vara strukturellt betingade ska ett förslag läm- 
 61 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 nas på hur dessa skillnader kan beaktas i utjämningssystemet på ett för enskilda kommuner och landsting opåverkbart sätt. 
 Frågan om strukturellt betingade löneskillnader har tidigare be- handlats av Utjämningskommittén som ansåg att skillnader i löne- nivåer inte skulle beaktas i kostnadsutjämningen. I betänkandet 
 Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn (SOU 2003:88)  
 konstaterade kommittén att det fanns skillnader i lönenivåer mellan olika regioner men att man inte kunde veta i hur stor utsträckning de höga lönenivåerna, i bland annat flera stockholmskommuner, berodde på hård konkurrens om personal eller om nivåerna var självvalda. Kommittén ansåg det inte heller självklart att skillna- derna i lönenivåer mellan regioner skulle bestå över tiden. 
  
 Flera remissinstanser angav i sina remissyttranden över Utjäm- ningskommitténs betänkande att skillnader i lönenivåer borde be- aktas i utjämningssystemet medan bl.a. Svenska Kommunförbun- det och Landstingsförbundet ansåg att tillräcklig kunskap saknades för att ta ställning till i vilken utsträckning som löneskillnaderna kunde förklaras av strukturen på arbetsmarknaden, konjunkturen eller andra orsaker. 
 Regeringen angav i propositionen  
 Ändringar i det kommunala utjämningssystemet  
 (prop. 2003/04:155) att det saknades tillräcklig kunskap för att ta ställning till om löneskillnaderna kunde förklaras av strukturen på arbetsmarknaden och att det var viktigt att en eventuell kompensation för höga löner utgår från opåverkbara strukturella faktorer. Regeringen ansåg därför att frågan skulle bli föremål för fortsatt utredning. 
  
 4.2 
  
 Hur stora är löneskillnaderna mellan landstingen? 
  
 Nedan behandlas löneskillnaderna mellan landstingen. Landstingen avhandlas före kommunerna eftersom den metod som utredningen använt är lättare att beskriva utifrån landstingsdata. 
 De lönedata som ligger till grund för utredningens beräkningar har tagits fram av Sveriges Kommuner och Landsting. 
 62 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 Skillnader i lönekostnader totalt samt per årsarbetare 
 Högst månadslön per årsarbetare har Stockholms läns landsting och Landstinget i Uppsala län vars medellöner år 2005 uppgick till ca 26 100 respektive knappt 25 400 kronor. Lägsta löner per årsar- betare har landstingen i Södermanland och Dalarna vars medellöner understeg 23 700 kronor. Skillnaden i genomsnittlig månadslön mellan årsarbetare i Stockholms läns landsting och i Landstinget Sörmland uppgår därmed till ca 2 500 kronor. Den genomsnittliga lönen i riket för landstingssektorn uppgick samma år till lite drygt 24 600 kronor per årsarbetare. 
 Totalt hade alla landsting år 2005 utom Stockholm, Uppsala och Västerbotten en medellön som understeg genomsnittet i riket. Anledningen till att riksgenomsnittet är så högt är att de högre lö- nerna i landstingen i Stockholm och Uppsala drar upp medellönen i riket då de tillsammans har över en femtedel av alla årsarbetare inom landstingen. 
 Till en del förklaras löneskillnaderna av att landstingen har olika personalsammansättning. Exempelvis får ett landsting med en stor andel läkare en högre medellön per årsarbetare än om läkarandelen hade varit den för riket genomsnittliga, eftersom läkare har jämfö- relsevis hög lön. 
 I den utsträckning skillnaderna i personalsammansättning beror på skilda vårdbehov i befolkningen, så sker en utjämning för dessa skillnader inom ramen för kostnadsutjämningen. Exempelvis be- hövs en större andel läkare och vissa andra högspecialiserade perso- nalkategorier i ett landsting med fler individer per tusen invånare i behov av slutenvård. På motsvarande sätt sker även mellan kom- munerna en utjämning av strukturellt betingade skillnader. 
 Den genomsnittliga lönen per årsarbetare är som framgår av detta avsnitt inte ett idealiskt mått om man vill studera lönenivå- erna i landstingen. 
 En standardisering av lönerna möjliggör en rättvis jämförelse 
 För att en jämförelse ska bli rättvis och säkerställa att exempelvis läkarlöner i ett landsting jämförs med just läkarlöner i ett annat landsting och inte med löner för andra personalkategorier måste skillnader i personalsammansättning elimineras. Detta möjliggörs genom att lönerna standardiseras. Följden av en standardisering blir 
 63 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 att alla landsting får samma andel av respektive yrkeskategori. En standardisering har även gjorts för personalens ålder. Detta för att undvika att äldre, mer erfaren och därmed högre avlönad personal jämförs med yngre, mindre erfaren och lägre avlönad personal inom samma yrkeskategori. De löneskillnader som därefter kvar- står kan således inte förklaras med att ett landsting har en högre andel specialiserad personal eller att man anställt mer erfaren per- sonal än andra landsting. 
 Ett medelvärde över 4 år ökar tillförlitligheten i jämförelsen 
 Vid en jämförelse baserad på data från enbart ett specifikt år finns alltid risken att siffrorna inte är helt jämförbara på grund av exem- pelvis retroaktiva utbetalningar eller olika avtalsperioder. Genom att i stället beräkna medelvärdet för en längre period minskar detta problem. Utredningen har studerat lönenivåerna åren  
 1997-2005. 
  Valet av år har gjorts i samarbete med företrädare för Sveriges Kommuner och Landsting. Den studerade perioden har delats in i två fyraårsperioder;  
 1997-2000 
  samt  
 2002-2005. 
  
 Standardiseringen leder till att skillnaderna mellan landstingen minskar 
 Skillnaden i lönenivåer mellan landstingen blir mindre genom stan- dardiseringen. Det landsting som under perioden  
 2002-2005 
  hade den högsta standardiserade lönenivån var Stockholms läns lands- ting med en medellön på 24 200 kronor, vilket är 1 500 kronor mer än medelvärdet för det landsting som hade lägst medellön. 
 64 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 Diagram 4:1 Medellöner i landsting för perioden  
 2002-2005, 
  ej standardise- rade samt standardiserade för genomsnittlig personal- och åldersstruktur. Ri- ket= index 100 
  
 108 
  
 106 
  
 104 
  
 Index 
  
 102 
  
 100 
  
 98 
  
 96 
  
 94 
  
 92 
  
 90 
  
 Sörmland 
  
 Östergötland 
  
 Jönköping 
  
 Kronoberg 
  
 Kalmar 
  
 Gotland 
  
 Blekinge 
  
 Region Skåne 
  
 Halland 
  
 V-G 
  
 Värmland 
  
 Örebro 
  
 Västmanland 
  
 Dalarna 
  
 Gävleborg 
  
 Västernorrland 
  
 Jämtland 
  
 Västerbotten 
  
 Norrbotten 
  
 Stockholm 
  
 Uppsala 
  
 Medellön 
  
 Stand.medellön 
  
 Källa: Egen bearbetning och Sveriges Kommuner och Landsting 
 Standardiseringen har gjorts genom att landstingens personal har delats in i 13 yrkesgrupper som i sin tur är fördelade på 11 ålders- kategorier. Den genomsnittliga lönen för respektive yrkes- och ål- dersgrupp i respektive landsting har sedan multiplicerats med den genomsnittliga andelen personer per yrkes- och åldersgrupp för samtliga landsting. På detta sätt får samtliga landsting en identisk personalstruktur och blir därmed direkt jämförbara. I de fall obser- vationer saknas, exempelvis om ett landsting inte har en distrikts- läkare i åldersgruppen  
 30-34 
  har medellönen i riket för distriktslä- kare i den aktuella åldern använts. 
 1 
  
 De genomsnittliga månadslönerna i landstingen, efter genom- förda standardiseringar, var 18 920 kronor under perioden 1997- 
  
 1  
 Utredningen har förutom de genomförda standardiseringarna även övervägt att göra ytterligare standardiseringar, främst gällande personalens utbildningsnivå. Det finns dock mycket som tyder på att indelningen i yrkeskategorier till stor del fångar upp skillnader i utbildningsnivå vilket skulle göra standardiseringen överflödig. Att utöver de redan gjorda standardiseringarna införa ytterligare standardiseringar skulle dessutom försvaga materialet avsevärt. Detta gäller inte minst för kommuner då det i många små kommuner skulle saknas alldeles för många observationer. Då avsaknaden av faktiska observationer ersätts med ett medelvärde innebär det med stor sannolikhet att eventuella förändringar av index för små kommuner, vid införandet av fler standardiseringar, enbart till viss del skulle bero på standardiseringarna utan snarare på att de tilldelas fler medelvärden. 
 65 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 2000 och 23 470 kronor under perioden  
 2002-2005. 
  I de fortsatta delarna av redovisningen är det dessa lönenivåer som utgör jämfö- relsevärdet (index 100) i respektive period. För en utförlig förteck- ning över respektive landstings löneindex se bilaga 5. 
 Lönenivåerna under den senaste fyraårsperioden har varit högst i Stockholms läns landsting och i Landstinget i Uppsala län, där lö- nenivåerna legat 3 % respektive 1,2 % över genomsnittet för lands- tingen som helhet. Totalt hade 6 landsting en lönenivå som över- steg genomsnittet. De övriga fyra var landstingen i Västmanland, Norrbotten, Gävleborg och Jönköping. 
 I landstingen i Stockholm och Uppsala är det främst sjukskö- terskor som har relativt sett höga löner medan det i landstingen i Västmanland, Norrbotten, Gävleborg och Jönköping främst är lä- kare som uppbär en högre lön än riksgenomsnittet. 
 De lägsta lönenivåerna återfinns i Gotlands kommun som sjuk- vårdhuvudman och i Örebro, Halland och Dalarna. De standardise- rade lönenivåerna i dessa landsting låg under perioden  
 2002-2005 
  mellan 1,6 och 3,2 % under genomsnittet för landstingen som hel- het. Det är främst lönerna för administrativ personal och sjukskö- terskor som är relativt sett låga i dessa landsting. 
 Trots att skillnaden i lönenivåer mellan Stockholm läns landsting och landstingen med lägst löner är relativt stor är skillnaderna ge- nerellt sett mellan landstingen liten. Enbart 5 av 21 landsting (inkl. Gotlands kommun) uppvisar en lönenivå som avviker med mer än 1,5 % från riksgenomsnittet och enbart 3 avviker med mer än 2 %. 
 Är lönenivåerna stabila över tiden? 
 För att få en uppfattning om hur stabila de relativa lönenivåerna är över tiden har utredningen jämfört lönenivåerna under perioden  
 2002-2005 
  med perioden  
 1997-2000. 
  Slutsatsen är att de relativa lönenivåerna i landstingen varit förhållandevis stabila över tiden. 
 Mellan åren 1997 och 2000 var lönenivåerna högst i landstingen i Norrbotten, Östergötland, Värmland, Stockholm och Västman- land. Norrbottens läns landsting hade ett löneindex på 103,7 och de övriga ett löneindex omkring 101. Totalt hade 8 landsting en löne- nivå som låg över och 12 landsting en lönenivå som låg under ge- nomsnittet. Av de 12 hade 9 fortfarande en lönenivå under genom- snittet under perioden  
 2002-2005. 
  Totalt sett har 13 landsting ett index som är oförändrat alternativt ändrats med högst 1,5 procent- 
 66 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 enheter mellan perioderna. Den största relativa förändringen är att lönenivån i Norrbottens läns landsting sjunkit från index 103,7 till index 101. 
  
 4.3 
  
 Hur stora är löneskillnaderna mellan kommunerna? 
  
 Löneskillnaderna mellan landets kommuner är betydligt större än vad som är fallet mellan landstingen. Skillnaden mellan den kom- mun som år 2005 hade den högsta lönenivån och den kommun som hade den lägsta är hela 15 procentenheter. Kommuner med ett högt löneläge är i hög grad koncentrerade till storstadsregionerna. Skill- naderna i lönenivåer tenderar att öka över tiden vilket talar emot att löneskillnaderna skulle vara av en övergående natur. 
 Även de kommunala lönerna har standardiserats 
 Utredningen har i likhet med den bearbetning som gjordes av lö- nerna i landstingen även standardiserat de kommunala lönerna. Standardiseringen har gjorts utifrån samma principer som beskri- vits ovan men med ett utökat antal yrkeskategorier, 30 stycken, och något färre ålderskategorier, 9 stycken. I de fall som en obser- vation saknas, har utredningen till skillnad från i landstingsmateri- alet, inte lagt in den riksgenomsnittliga lönen för den aktuella per- sonalkategorin och åldern utan i stället använt sig av medelvärdet för den regionfamilj som kommunen tillhör. 
 2  
 Att använda det medelvärdet ger en sannare bild av kommunens faktiska löneläge än att använda riksgenomsnittet. 
  
 2  
 Regionfamiljerna bygger på Nuteks indelning av kommunerna i arbetsmarknadsregioner inom vilka människor kan bo och arbeta utan att göra alltför tidsödande resor. Arbets- marknadsregionerna har i sin tur delats in i regionfamiljer utifrån befolkningsstorlek, utbildningsnivå, andelen företagare och tillgängligheten till arbetstillfällen. Det finns totalt 5 regionfamiljer; Storstadsregioner, Större regioncentra, Mindre regioncentra, Små regioner med i huvudsak privat sysselsättning samt Små regioner med i huvudsak offentlig sysselsättning. 
 67 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Stora skillnader mellan kommunerna 
 De högsta kommunala lönenivåerna finns i storstadsregionerna. Skillnaderna mellan storstadsregionerna och resterande landet minskar när lönerna standardiseras. De standardiserade lönerna var år 2005 i genomsnitt 2 % högre i dessa kommuner än i riket totalt. Små regioner med i huvudsak privat sysselsättning hade de lägsta lönenivåerna, i genomsnitt 2,6 % under riksgenomsnittet. 
 Diagram 4:2 Medellöner och standardiserade medellöner i kommunerna 2005 
 fördelade på regionfamiljer, vägt genomsnitt 
  
 kronor per månad 
  
 22000 
  
 21500 
  
 21000 
  
 20500 
  
 20000 
  
 19500 
  
 19000 
  
 Småregioner - 
  
 Storstadsregioner 
  
 Större 
  
 regioncentra 
  
 Mindre 
  
 regioncentra 
  
 Småregioner - 
  
 privat 
  
 sysselsättning 
  
 offentlig 
  
 sysselsättning 
  
  Medellön  
  Stand.medellön 
 Källa: Egen bearbetning och Sveriges Kommuner och Landsting 
 Spridningen mellan enskilda kommuner är som förväntat betydligt större än mellan grupper av kommuner. Skillnaden mellan den kommun som hade den högsta standardiserade lönen år 2005 (Vel- linge) respektive den lägsta (Nordmaling) uppgick till över 15 pro- centenheter. 
 För att säkerställa att lönenivåerna är jämförbara och undvika att större avvikelser under enskilda år blir alltför framträdande har ut- redningen, precis som i analysen av landstingens lönenivåer, delat in de studerade åren in i två fyraårsperioder:  
 1997-2000 
  samt 2002- 2005. Utifrån denna indelning har utredningen sedan beräknat ett medelvärde för respektive kommun och period. De genomsnittliga lönenivåerna i kommunerna, efter genomförda standardiseringar, 
 68 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 var 16 430 under perioden  
 1997-2000 
  och 19 860 under perioden  
 2002-2005. 
  I de fortsatta delarna av redovisningen är det dessa lö- nenivåer som utgör jämförelsevärdet (index 100) i respektive pe- riod. För en utförlig förteckning över respektive kommuns lönein- dex se bilaga 3. 
 Under perioden  
 2002-2005 
  hade 75 av landets totalt 290 kom- muner ett index över 100, det vill säga ett löneläge över genom- snittet medan 213 hade ett löneindex under 100. Sammanlagt hade 29 kommuner ett index över 102, och av dessa låg inte mindre än 23 i Stockholms län. Av dessa 23 hade i sin tur 15 ett index på över 104. Högst lönenivå i regionen hade Solna, Stockholm och Nacka som alla hade ett index över 106. De övriga 6 kommunerna som hade ett index över 102 var Vellinge, Lomma, Svedala, Mölndal, Ale och Kiruna. 
 Bland de kommuner som hade lägst index återfinns bland annat Nordmaling, Hudiksvall och Ockelbo som tillsammans med Lud- vika alla hade ett index under 95,5. Skillnaden mellan kommunerna med högst lönenivåer och de med lägst uppgår således till över 10 procentenheter. 
 Löneskillnaderna inget tillfälligt fenomen 
 De löneskillnader som fanns under perioden  
 1997-2000 
  har inte minskat under perioden  
 2002-2005. 
  Fler kommuner, framförallt i stockholmsområdet, har tvärtom höjt sina relativa lönenivåer. Samtidigt har det relativa löneläget bland de kommuner som redan tidigare låg under genomsnittet i många fall sjunkit ytterligare. Sammantaget har skillnaden i lönenivåer mellan kommunerna ökat. 
 69 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Diagram 4:3 Lönenivåer i kommunerna fördelade på kommungrupper 1997- 2000 samt  
 2002-2005. 
  Standardiserade för en genomsnittlig personal- och åldersstruktur. Ovägt genomsnitt. Riket= index 100 
  
 104 
  
 103 
  
 102 
  
 101 
  
 100 
  
 99 
  
 98 
  
 97 
  
 96 
  
 95 
  
 Glesbygdskommuner 
  
 Varuproducerande 
  
 mindre än 12 500 
  
 Storstäder 
  
 Förortskommuner 
  
 Större städer 
  
 Pendlingskommuner 
  
 kommuner 
  
 Övr. kommuner, över 
  
 25 000 inv. 
  
 Övr. kommuner, 12 
  
 500 - 25 000 inv. 
  
 Övr. kommuner, 
  
 inv. 
  
  Index  
 1997-2000 
  Index  
 2002-2005 
  
 Källa: Egen bearbetning och Sveriges Kommuner och Landsting 
 Under perioden  
 1997-2000 
  var det 209 kommuner som hade en lönenivå under genomsnittet, det vill säga ett index under 100. Av dessa hade 192 stycken, hela 92 %, ett index under 100 även i den nästföljande perioden  
 2002-2005. 
  Av de 78 kommunerna som hade ett index över 100 hade 57 stycken, 73 %, ett index över 100 även i den nästföljande perioden. Bland kommunerna med högst index, över 102, återfanns 17 av de 20 kommuner som fanns där under perioden  
 1997-2000 
  även under perioden  
 2002-2005. 
  
 Skillnaderna mellan de kommuner som har högst respektive lägst lönenivåer har ökat under perioden och det finns tecken som tyder på att denna utveckling kan komma att fortsätta. Under perioden  
 1997-2000 
  hade 52 kommuner ett index under 98 och 20 kommu- ner ett index över 102. Under den nästföljande perioden hade ännu fler kommuner, 93 stycken, fått ett index under 98 samtidigt som antalet kommuner med ett index över 102 ökat till 29 stycken. Av de 93 kommuner som hade ett index under 98 hade 90 haft ett in- dex under 100 i den förgående perioden. Av de 29 kommuner som hade ett index över 102 hade samtliga haft ett index över 100 i den föregående perioden. 
 70 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 Kommuner med ett högt löneläge har med andra ord ökat sina löner i snabbare takt än kommuner med ett lågt löneläge. Det tycks således som att löneskillnaderna mellan kommunerna inte är av en övergående natur. 
  
 4.4 
  
 Beror skillnader i lönenivåer på strukturella faktorer? 
  
 Utredningen har konstaterat att det finns relativt stora löneskillna- der i kommunsektorn. Enligt min bedömning finns det inget som tyder på att skillnaderna är av en tillfällig, övergående natur utan tvärtom verkar de snarare öka över tiden. Att det finns bestående löneskillnader i kommunsektorn är dock inget skäl i sig för en ut- jämning. För att det ska vara aktuellt att utjämna för dessa löne- skillnader krävs det att de är strukturellt betingade. 
 Löneskillnaderna är i hög grad strukturellt betingade 
 Tidigare bestämdes de offentliga lönerna genom centrala avtal. Lö- nespridningen mellan kommuner och mellan landsting var relativt liten. Det som styrde lönespridningen var framför allt åldersstruk- turen, dvs. en kommun med många äldre anställda hade ett högre löneläge än en kommun med flera yngre. Även kallortstillägg i vissa orter påverkade det relativa löneläget. 
 I dag finns oftast inga normerande siffror, utan avtalen kan vara sifferlösa eller man kan förhandla om ett garanterat minsta utfall. De enskilda kommunerna och landstingen kan därmed i betydligt större utsträckning än tidigare avväga hur mycket man vill betala och till vilka personalgrupper. Den centralt reglerade lönebild- ningen har således ersatts allt mer av individuell lönesättning i lo- kala avtal. Effekten av den friare lönesättningen har blivit att kom- munerna och landstingen nu i betydligt större utsträckning än tidi- gare konkurrerar med varandra och med andra sektorer om arbets- kraften med hjälp av löneinstrumentet. 
 Enligt vedertagen teori kan det finnas en rad faktorer som en- samma eller i kombination med andra faktorer avgör vilken lön som arbetsgivaren erbjuder för att attrahera en viss typ av arbets- kraft och vilken lön en individ är beredd att acceptera. Exempel på sådana faktorer är individens yrke, utbildning och arbetslivserfarenhet, 
 71 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 kostnadsnivån på orten (framför allt för boende), flytt- och pendlings- kostnader, förekomsten av bristyrken, lönen på konkurrerande del- arbetsmarknader (exempelvis i den privata sektorn) samt arbets- givarens lönepolitik eller ambitionsnivå. Vissa av faktorerna ovan är att beteckna som opåverkbara för den enskilda kommunen eller det enskilda landstinget medan andra är direkt påverkbara. 
 Det saknas emellertid i stor utsträckning för utredningen rele- vant forskning kring lönebildningen i kommunsektorn. I avsaknad av sådana studier valde därför utredningen att anlita konsultbolaget Mapsec Kb för att göra dels en genomgång av den allmänna teorin kring lönebildning, dels en empirisk studie utifrån individdata, för att analysera om det finns opåverkbara faktorer som kan förklara skillnaderna i lön mellan kommuner och mellan landsting. 
 3  
 I analy- sen har man dels studerat strukturvariablernas påverkan på de kommun- och landstingsanställdas löner totalt, dels specialstuderat vissa yrkesgrupper. De grunddata som använts i analysen är sam- manställda av SCB och innehåller uppgifter om över 2 miljoner in- divider varav ca hälften är privatanställda och resten offentligt an- ställda. Uppgifterna om individernas lön avser inkomståret 2004. Rapporten finns i sin helhet i bilaga 3. 
 Slutsatserna av studien är att det finns strukturella faktorer som kan förklara löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting. Lönen i samma yrke i omgärdande kommuner (eller län för lands- tingen), lön i samma yrkeskategori i privat sektor samt priset på boende (här uttryckt som medelpriset på småhus i kommunen) är exempel på strukturella faktorer som alla visat sig ha ett tydligt statistiskt samband med lönenivåerna i de olika kommunerna. 
 Utifrån dessa slutsatser har utredningen anlitat SCB för att ta fram ett antal regressionsmodeller, dels för att få resultaten be- kräftade och dels för att få en uppfattning om hur stor del av de faktiska löneskillnaderna som kan vara strukturellt betingade. Vid framtagandet av modellerna har standardiserade löner för respek- tive kommun och landsting använts. Därigenom har redan på för- hand de löneskillnader som har att göra med skillnader i yrkes- el- ler ålderssammansättning eliminerats. 
 I arbetet med att ta fram en modell som kan förklara så stor del av de återstående löneskillnaderna som möjligt har SCB testat en rad strukturella faktorer, bland annat medellön i privat sektor, be- folkningsförändringar, förvärvsarbetargrad, medellönen i angränsande 
  
 3  
 Studien har genomförts av nationalekonomerna Nguyen, fil.dr. och Lewis, Gray.D. 
 72 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 kommuner (vid framtagandet av en regressionsmodell för kom- munerna) samt köpeskillingen på småhus. 
 Flera av de studerade faktorerna samvarierar dock med varandra vilket innebär att de fångar upp samma underliggande mekanismer. Det finns exempelvis ett starkt samband mellan medellönerna i pri- vat sektor och köpeskillingen på småhus vilket gör att enbart en av variablerna kan användas i modellen för att resultatet ska kunna anses statistiskt tillförlitligt. 
 Den modell som använts för att förklara skillnader i lönenivåer mellan kommunerna innehåller följande variabler: 
  
 Medellönen för kommunanställda i angränsande kommuner 
  
 Köpeskillingen på småhus (permanentboende) 
  
 Förvärvsarbetargrad (andel av befolkningen äldre än 16 år som är förvärvsarbetande) 
  
 Annorlunda uttryckt kan man säga att konkurrensen på närlig- gande arbetsmarknader, boendekostnaderna på orten och det all- männa arbetsmarknadsläget kan förklara en stor del av skillnaderna mellan kommunerna. Modellen kan förklara 62 % av skillnaderna mellan kommunernas standardiserade löner vilket innebär att en stor del av den skillnad som finns kvar, efter det att vi tagit hänsyn till skillnader i yrkes- och åldersstruktur, på aggregerad nivå kan betraktas som strukturellt betingad. 
 Svårt förklara skillnader i läkarlöner 
 Att variationen i lönenivåer mellan landstingen är betydligt mindre än mellan kommunerna förklaras bland annat av att läkarna som yrkesgrupp uppvisar ett motsatt mönster jämfört med övriga yr- kesgrupper inom landstingen. Läkarlönerna är generellt sett lägre i storstadslandstingen och i övriga landsting med universitetssjuk- hus. Utredningen har inte utifrån de standardiserade lönerna kun- nat ta fram en tillförlitlig regressionsmodell som inkluderat samt- liga personalgrupper. I den regressionsmodell som tagits fram har läkarna därför exkluderats. För att skillnader i läkarnas löner inte ska gå förlorad har modellen sedan justerats (se vidare under rubri- ken Beräkning av tilläggens storlek). 
 En av orsakerna till att de regionala löneskillnaderna för läkare uppvisar ett annat mönster än motsvarande skillnader för övriga personalgrupper i landstingen kan vara att de föredrar att arbeta för 
 73 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 en lägre lön på sjukhus som ger möjlighet till forskning och därmed en större chans till en framtida karriär snarare än för en högre lön på ett sjukhus där ingen forskning bedrivs. Detta får naturligtvis även till konsekvens att övriga landsting behöver betala en relativt sett högre lön för att kunna attrahera läkare. 
 Den variabel som använts för att förklara skillnaderna i löneni- våer mellan landstingen (exklusive läkarna) är lönerna i den privata sektorn i länet. Totalt kan den enskilda faktorn förklara nästan 67 % av variationerna. 
 Sammanfattningsvis kan konstateras att såväl Mapsecs studie som de analyser som utredningen gjort i samarbete med SCB har övertygat mig om att de löneskillnader som finns mellan kommu- ner och mellan landsting i relativt hög utsträckning kan förklaras av strukturellt betingade faktorer. 
  
 4.5 
  
 Förslag till införande av två utjämningsmodeller 
  
 Förslag och utfall i korthet 
 Jag anser att en utjämning bör ske för skillnader i strukturellt be- tingade lönekostnader. Det kommunalekonomiska utjämningssy- stemet ger i dag en långtgående utjämning av såväl skattekraft som strukturella kostnader. Ambitionen är att så långt det är möjligt fånga upp de strukturella skillnader som finns mellan kommuner och mellan landsting. Givet utformningen av dagens system finns det därför enligt min bedömning goda skäl för att utjämna också för strukturella löneskillnader. 
 Utjämningsmodellerna, en för kommuner och en för landsting, har utformats med det övergripande syftet att kompensera för merkostnader med anledning av ett påvisat högt strukturellt löne- läge. Modellerna ska vara en del av kostnadsutjämningen. Eftersom syftet är att kompensera kommuner och landsting med höga löne- nivåer har jag valt att föreslå att utjämningen finansieras gemen- samt av samtliga kommuner respektive landsting med samma be- lopp per invånare. 
 För att utfallet ska vara opåverkbart för den enskilda kommu- nen/landstinget bör tilläggets storlek i huvudsak bestämmas utifrån de framtagna regressionsmodellerna. Den faktiska standardiserade genomsnittliga lönen för kommunen/landstinget ska dock utgöra ett tak eftersom jag inte finner skäl till att kompensera för en högre 
 74 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 lönenivå än den som kommunen/landstinget faktiskt har. Därmed minimeras risken att enskilda kommuner eller landsting blir över- kompenserade. Detta förfarande får i och för sig ses som ett avsteg från de principer som tillämpas i kostnadsutjämningens övriga delmodeller. Utformningen av mina förslag till framtida uppdate- ringar bör emellertid säkerställa att det inte blir meningsfullt för enskilda kommuner och landsting att försöka påverka utfallet i lö- nekostnadsutjämningen. 
 I tabellen nedan redovisas de kommuner och de landsting som om förslagen gällt innevarande år skulle fått ett tillägg i respektive modell. I sifferkolumnen längst till vänster redovisas resultaten från regressionsmodellerna omgjort till ett index. I den efterföljande kolumnen redovisas den av utredningen framräknade genomsnitt- liga standardiserade lönen för respektive kommun och landsting, även den uttryckt i form av ett index. I nästa kolumn presenteras det index som ligger till grund för utjämningen och som används vid framräknandet av tilläggen. Tilläggens storlek avgörs emellertid inte bara av indexvärdet utan styrs även av kommunen/landstingets standardkostnader. Beräkningen av tillägg och avdrag förklaras mer utförligt nedan. 
 Tabell 4:1 Kommuner och landsting berättigade till tillägg, utjämningsåret 
 2006 
  
 Kommun/ lands- 
  
 Mitchell 
  
 Genomsnittliga stan- 
  
 Hughes index 
  
 Tillägg, netto, 
  
 ting 
  
 Index 
  
 dardiserade löner 
  
 kr per inv. 
  
 Index  
 2002-2005 
  
 Kommun 
  
 Upplands Väsby 
  
 103,8 
  
 102,2 
  
 102,2 
  
 229 
  
 Vallentuna 
  
 102,7 
  
 102,5 
  
 102,5 
  
 321 
  
 Österåker 
  
 102,2 
  
 101,5 
  
 101,5 
  
 101 
  
 Värmdö 
  
 105,4 
  
 105,3 
  
 105,3 
  
 855 
  
 Järfälla 
  
 103,4 
  
 104,7 
  
 103,4 
  
 462 
  
 Ekerö 
  
 105,0 
  
 104,7 
  
 104,7 
  
 784 
  
 Huddinge 
  
 104,0 
  
 104,2 
  
 104,0 
  
 605 
  
 Botkyrka 
  
 102,0 
  
 102,2 
  
 102,0 
  
 210 
  
 Salem 
  
 102,7 
  
 102,6 
  
 102,6 
  
 359 
  
 Haninge 
  
 102,8 
  
 102,8 
  
 102,8 
  
 339 
  
 Tyresö 
  
 104,5 
  
 105,4 
  
 104,5 
  
 712 
  
 Upplands-Bro 
  
 103,5 
  
 104,5 
  
 103,5 
  
 493 
  
 75 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Nykvarn 
  
 102,1 
  
 104,7 
  
 102,1 
  
 221 
  
 Täby 
  
 103,5 
  
 105,9 
  
 103,5 
  
 529 
  
 Danderyd 
  
 106,4 
  
 104,1 
  
 104,1 
  
 752 
  
 Sollentuna 
  
 104,6 
  
 103,4 
  
 103,4 
  
 526 
  
 Stockholm 
  
 104,4 
  
 106,3 
  
 104,4 
  
 684 
  
 Södertälje 
  
 101,9 
  
 102,5 
  
 101,9 
  
 189 
  
 Nacka 
  
 105,8 
  
 106,2 
  
 105,8 
  
 1022 
  
 Sundbyberg 
  
 105,2 
  
 104,7 
  
 104,7 
  
 660 
  
 Solna 
  
 106,1 
  
 106,6 
  
 106,1 
  
 871 
  
 Lidingö 
  
 106,4 
  
 104,8 
  
 104,8 
  
 863 
  
 Vaxholm 
  
 103,3 
  
 101,7 
  
 101,7 
  
 164 
  
 Sigtuna 
  
 101,7 
  
 104,9 
  
 101,7 
  
 145 
  
 Nynäshamn 
  
 101,9 
  
 103,0 
  
 101,9 
  
 192 
  
 Håbo 
  
 101,4 
  
 101,6 
  
 101,4 
  
 76 
  
 Knivsta 
  
 101,4 
  
 102,0 
  
 101,4 
  
 90 
  
 Staffanstorp 
  
 101,3 
  
 101,8 
  
 101,3 
  
 68 
  
 Vellinge 
  
 102,1 
  
 107,7 
  
 102,1 
  
 226 
  
 Lomma 
  
 101,1 
  
 104,6 
  
 101,1 
  
 35 
  
 Svedala 
  
 101,1 
  
 103,8 
  
 101,1 
  
 30 
  
 Kungsbacka 
  
 101,8 
  
 101,9 
  
 101,8 
  
 179 
  
 Härryda 
  
 101,5 
  
 101,0 
  
 101,0 
  
 15 
  
 Partille 
  
 101,6 
  
 101,0 
  
 101,0 
  
 22 
  
 Öckerö 
  
 101,7 
  
 101,9 
  
 101,7 
  
 157 
  
 Göteborg 
  
 101,6 
  
 102,0 
  
 101,6 
  
 123 
  
 Mölndal 
  
 101,8 
  
 102,8 
  
 101,8 
  
 173 
  
 Kungälv 
  
 101,4 
  
 101,7 
  
 101,4 
  
 88 
  
 Landsting 
  
 Stockholm 
  
 102,2 
  
 103,0 
  
 102,2 
  
 178 
  
 Uppsala 
  
 100,8 
  
 101,2 
  
 100,8 
  
 27 
  
 Västmanland 
  
 101,4 
  
 101,0 
  
 101,0 
  
 53 
  
 Mitt förslag skulle om det gällt innevarande år inneburit att 38 kommuner och 3 landsting tilldelats ett lönetillägg. Totalt skulle modellen för kommunerna år 2006 omfördela 1,2 miljarder kronor och modellen för landstingen 360 miljoner kronor. Avdraget för kommunerna skulle uppgå till 186 kronor per invånare och avdra- get för landstingen till 55 kronor per invånare. 
 För en redovisning av samtliga kommuners och landstings tillägg och avdrag se bilagorna 4 och 5. 
 76 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 Beräkning av tilläggens storlek 
 För att avgöra dels vilka kommuner som ska ha rätt till ett lönetillägg dels tilläggens storlek ska den indexserie användas som baseras på den för kommuner framtagna regressionsmodellen. För landstingen ska en modifierad regressionsmodell användas. Skälet till detta är att regressionsmodellen för landstingen i sin ur- sprungliga form inte innehåller yrkesgruppen läkare. För att skill- nader i läkarlöner mellan landstingen inte ska gå förlorad har ut- redningen viktat ihop regressionsmodellens framtagna medellöner för övriga personalkategorier med läkarnas faktiska löner. Vid vikt- ningen har medellönerna från regressionen utgjort 89 % och lands- tingens genomsnittliga standardiserade läkarlöner 11 %. Vikt- ningen utgår från den genomsnittliga personalsammansättningen i riket. Genom detta förfaringssätt tar den slutliga modellen även hänsyn till att många av landstingen ute i landet måste betala rela- tivt sett mer för att attrahera nödvändig läkarkompetens. Att inte ta hänsyn till läkarlönerna skulle ha givit de berörda landstingen ett lägre, och troligtvis mindre korrekt, index än vad som nu blir fallet. 
 För att minimera risken att en kommun eller ett landsting blir överkompenserade ska en kommun eller ett landsting aldrig tillde- las ett indexvärde som överstigar det löneindex som bygger på re- spektive kommuns genomsnittliga standardiserade medellön för åren  
 2002-2005. 
  Följden blir att en kommun som i regressionsmo- dellen har ett index på 103 men ett faktiskt löneindex på 102 till- delas index 102. 
 Löneindex ska sedan multipliceras med en justerad standard- kostnad. Genom att beräkna tilläggens storlek utifrån standard- kostnaderna utgår utredningen från den volym som en kommun bör ha på sin verksamhet givet att den bedrivs med en genomsnitt- lig ambitions- och effektivitetsnivå. I dagens system antas vid be- räkningen av standardkostnaderna att all personal inom verksam- hetsområdet har genomsnittlig lön. Syftet med att tillföra en löne- utjämningsmodell är således att kompensera kommuner och lands- ting för avvikelser från genomsnittslönen. 
 Den justerade standardkostnaden, inklusive personalomkostna- der, beräknas för kommunerna genom att standardkostnaderna för de 5 största verksamhetsområdena; Förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg, Förskoleklass och grundskola, Gymnasieskola, Äld- reomsorg och Individ- och familjeomsorg (fördelade på Barn- och ungdomsvård samt Övrig verksamhet) multipliceras med en ge- 
 77 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 nomsnittlig lönekostnadsandel för respektive verksamhetsområde. 
 4  
 Den framräknade justerade standardkostnaden multipliceras sedan med kommunens löneindex för att erhålla ett tillägg per invånare för respektive berättigad kommun. 
 För landstingen ska den justerade standardkostnaden beräknas genom att standardkostnaden för delmodellen hälso- och sjukvård multipliceras med den genomsnittliga lönekostnadsandelen för hälso- och sjukvården, vilken uppgår till 0,72. Den framräknade justerade standardkostnaden multipliceras sedan med landstingets löneindex, för att precis som i fallet med kommunerna, erhålla ett tillägg per invånare för respektive tilläggsberättigat landsting. 
 Avgifterna beräknas genom att summan av alla kommuners re- spektive landstings tillägg divideras med det totala antalet invånare i riket. Avgiften per invånare blir därmed lika stor för alla kommu- ner respektive landsting. 
 Uppföljning, uppdatering och genomförande 
 Jag föreslår att SCB får i uppdrag att årligen beräkna en ny justerad standardkostnad för respektive kommun och landsting, att tilläm- pas i de nya delmodellerna för utjämning av skillnader i lönekost- nader. Detta för att tilläggens storlek ska kunna följa förändringar i kommuners och landstings standardkostnader. 
 Jag föreslår vidare att den nya permanenta organisationen för uppföljning av utjämningssystemet, statskontoret enligt mitt för- slag i kapitel 3, får i uppdrag att löpande följa löneutvecklingen i kommuner och landsting. Däremot föreslår jag ingen automatisk uppdatering av indexserierna. Jag föreslår i stället att Statskontoret vart femte år gör en större översyn av såväl indexvärdena för de faktiska lönenivåerna som regressionsmodellerna. Vid översynen bör förändringar av faktiska lönenivåer ställas i relation till föränd- ringar av regressionernas index, dvs. förändringar i de strukturella variablerna. 
 Jag vill därmed undvika att enskilda kommuner eller landsting försöker anpassa sin lönebildning för att få ett bättre utfall i löne- kostnadsutjämningen. Med mitt förslag ska vid den kommande översynen ett nytt regressionsindex beräknas. Därmed blir de nya 
  
 4  
 I utredningens beräkningar är lönekostnadsandelen för Förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg 0,81, Förskoleklass och grundskola 0,75, Gymnasieskola 0,68, Äldreomsorg 0,81 och Individ- och familjeomsorg fördelade på Barn- och ungdomsvård 0,79 samt övrig verksamhet 0,38 
 78 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 utfallen för enskilda kommuner och landsting efter genomförda omräkningar svåra att förutse. Då arbetsmarknaden förändras över tid kan det framöver även visa sig att andra strukturvariabler än de som utredningen funnit bättre kan förklara löneskillnaderna i kommunsektorn. 
 De två nya delmodellerna för löneutjämning bör tillämpas från och med 1 januari 2008. 
  
 4.6 
  
 Ekonomiska konsekvenser av förslaget 
  
 Mitt förslag innebär att 45 kommuner och 4 landsting får ett lö- nekostnadstillägg. Av dessa är det emellertid 7 kommuner och 1 landsting som, om förslagen tillämpats innevarande år, Sullivan hade fått ett avdrag. Detta beror på att tilläggen är mindre än det avdrag på 186 kronor respektive 55 kronor per invånare som samtliga kommuner och landsting enligt förslaget skulle belastas med. Om förslagen hade gällt innevarande år skulle delmodellerna ha omför- delat 1,2 miljarder kronor mellan kommunerna och 360 miljoner kronor mellan landstingen. Av de 38 kommuner som Sullivan hade fått ett tillägg ligger 25 i Stockholms län, 6 i Västra Götalands län och 4 i Skåne län. Övriga 3 kommuner finns inom pendlingsavstånd från  
 Stor-Stockholm. 
  Höga lönenivåer till följd av strukturella faktorer är således ett problem som gäller storstäderna och dess kringliggande kommuner. 
 Den kommun som efter avdraget för finansieringen hade fått det största tillägget är Nacka med 1 022 kronor per invånare och den kommun som fått det minsta tillägget är Härryda med 15 kronor per invånare. Störst tillägg av landstingen hade Stockholm läns landsting fått med ett nettotillägg på 178 kronor per invånare. Landstinget i Västmanland hade Sullivan fått ett tillägg på 53 kronor och Landstinget i Uppsala län ett tillägg på 27 kronor per invånare. 
  
 4.7 
  
 Alternativa modeller för lönekostnadsutjämning 
  
 Jag har analyserat olika alternativ för att utjämna av strukturellt betingade löneskillnader. Bland annat har jag övervägt att kompen- sera kommuner och landsting med ett högt löneläge genom att minska omfördelningen i inkomstutjämningen. Tankegången är att kommuner och landsting med hög skattekraft ofta även har ett 
 79 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 högt strukturellt betingat löneläge för den egna personalen, efter- som dessa kommuner och landsting i allmänhet är belägna i någon av storstadsregionerna. En minskad inkomstutjämning skulle där- med i första hand gynna kommuner och landsting som har ett högt löneläge. Den främsta fördelen med ett sådant system skulle vara dess enkelhet i meningen att det inte behövs någon ny delmodell. 
 Jag betraktar emellertid nackdelarna med en utjämning via ju- stering i inkomstutjämningen som större än fördelarna. En mins- kad omfördelning i inkomstutjämningen skulle inte ha samma träffsäkerhet som de av utredningen föreslagna delmodellerna inom ramen för kostnadsutjämningen när det gäller att kompensera för ett högt strukturellt betingat löneläge. 
 I diagrammet nedan redovisas för kommuner en jämförelse mel- lan det löneindex som jag föreslagit ska ligga till grund för tilläggen i lönekostnadsutjämningen och de berörda kommunernas skatte- kraft som andel av medelskattekraften. 
 Diagram 4.4 Utredningens löneindex för kommuner med löneindex över 100 (i stigande ordning) samt respektive kommuns skattekraft som andel av medel- skattekraften 
  
 185,0 
  
 107,0 
  
 106,0 
  
 170,0 
  
 105,0 
  
 155,0 
  
 104,0 
  
 140,0 
  
 Skattekraft 
  
 103,0 
  
 Löneindex 
  
 125,0 
  
 102,0 
  
 110,0 
  
 101,0 
  
 95,0 
  
 100,0 
  
 80,0 
  
 99,0 
  
 65,0 
  
 98,0 
  
 50,0 
  
 97,0 
  
 1 
  
 4 
  
 7 
  
 10 
  
 13 
  
 16 
  
 19 
  
 22 
  
 25 
  
 28 
  
 31 
  
 34 
  
 37 
  
 40 
  
 43 
  
  Skattekraft  
  Löneindex 
 Av diagrammet framgår att kommuner som i den av mig föreslagna modellen visat sig ha likartade strukturellt betingade lönekostnads- nivåer, kan uppvisa stora variationer i skattekraft. En generell ju- stering i inkomstutjämningen som kompensation för lönenivåskill- nader skulle därför medföra olika kompensation i kronor per invå- 
 80 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till lönekostnadsutjämning 
  
 nare i kommuner med samma strukturellt betingade lönekostnads- skillnad. Många kommuner skulle därmed bli antingen underkom- penserade eller överkompenserade. I vissa fall, då den egna skatte- kraften understiger den genomsnittliga medelskattekraften, blir det till och med så att kommuner med höga strukturella lönekostnader får ett försämrat ekonomiskt utfall i stället för en ekonomisk kom- pensation. 
 En generell minskning av omfördelningen i inkomstutjämningen leder dessutom till att de kommuner och landsting som har lägst skattekraft får de största negativa ekonomiska förändringarna. Dessa förändringar är på intet sätt relaterade till det strukturella löneläget i kommunen. 
 En lösning som innebär försök att kompensera kommuner och landsting med höga strukturella lönekostnader via inkomstutjäm- ningen kan i och för sig sägas vara opåverkbar för de enskilda kommunerna och landstingen i den meningen att förändringar i deras lönepolicy inte påverkar storleken av kompensationen i ut- jämningen. Lösningen skulle samtidigt innebära ett avsteg från principen att strukturellt betingade kostnadsskillnader ska kom- penseras via kostnadsutjämningen. Det vore enligt min uppfattning olyckligt att bygga in inslag av kostnadsutjämning i inkomstutjäm- ningen, eftersom systemets överskådlighet då skulle försämras. 
 81 
  
 5 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 I kapitlet behandlas den del av kostnadsutjämningen som avser strukturellt betingade kostnadsskillnader vid kommunernas inve- steringar i byggnader och anläggningar. 
 Mitt förslag: En förändring görs av komponenten för utjämning av byggkostnader i delmodellen bebyggelsestruktur. Utjämningen föreslås baseras på regionala skillnader i lönekostnader för bygg- nadsarbetare samt skillnader i klimat. Uppföljning och uppdatering av lönestatistiken för byggnadsarbetare bör lämpligen ske vart tredje år. Den nya byggkostnadsutjämningen bör tillämpas från och med den 1 januari 2008. 
  
 5.1 
  
 Byggkostnadsutjämningens uppbyggnad 
  
 Byggkostnadsutjämningen är en av fyra komponenter inom ramen för kostnadsutjämningens delmodell bebyggelsestruktur. Bygg- kostnadsutjämningen syftar till att utjämna för strukturellt be- tingade kostnadsskillnader vid nybyggnation och återinvesteringar i kommunala byggnader och anläggningar, 
 1  
 exklusive kostnaderna för mark. Anledningen till att kostnaderna för mark inte inkluderas i utjämningen är att kommunerna ofta bygger på egen mark. 
 Byggkostnadsutjämningen infördes efter förslag i  
 Strukturkost- nadsutredningens betänkande Kostnadsutjämning mellan kommunerna 
  
 (SOU 1993:53). 
 Kommunernas genomsnittliga årliga investeringar i byggnader och anläggningar beräknas uppgå till omkring 2 500 (2 484) kronor per invånare. Det är skattade avvikelser från detta belopp som komponenten utjämnar för. 
  
 1  
 Med anläggningar avses VA- anläggningar, energianläggningar samt gator och vägar. 
 83 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Kostnadsutjämningen sker inte med utgångspunkt från de enskilda kommunernas kostnader vid investeringar, eftersom utjämningen ska ske utifrån strukturella och för kommunen opåverkbara faktorer. Statistiken i räkenskapssammandraget över kommunernas inve- steringsutgifter för byggnader och anläggningar innehåller heller inga volymuppgifter. Det går därför inte att ur statistiken avläsa skillnader i kostnader per kvadratmeter mellan kommunerna. 
 Standardkostnaden för komponenten byggkostnader beräknas utifrån ett byggkostnadsindex som baseras på skillnader i faktiska byggkostnader per kvadratmeter, exklusive mark, för byggnation av s.k. gruppbyggda småhus mellan olika regioner. Med gruppbyggda småhus avses hus med maximalt två lägenheter som ska försäljas eller upplåtas med bostads- eller hyresrätt. 
 2 
  
 Uppgifter om byggkostnader för gruppbyggda småhus hämtas från SCB:s statistik över nybyggnadskostnader för bostadshus. Vid beräkningarna inom ramen för utjämningen grupperas kommu- nerna i sju regioner: 
 3 
  
 Stor-Stockholm. 
  
 Stor-Göteborg. 
  
 Stor-Malmö. 
  
 Länsregion 1, kustland (Norrlands kustland, exklusive Gävle- borgs län). 
  
 Länsregion 1, inland (Norrlands inland, exklusive Gävleborgs län). 
  
 Länsregion 2 (Stockholms län exklusive kommuner i Stor- Stockholm, Uppsala, Södermanlands, Östergötlands och Hallands län, exklusive kommuner i  
  
 Stor-Göteborg, 
  Västra Götalands län exklusive kommuner i  
 Stor-Göteborg, 
  Värm- lands, Örebro, Västmanlands, Dalarnas och Gävleborgs län). 
  
 Länsregion 3 (Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Gotlands, Ble- kinge och Skåne län exklusive kommuner i  
  
 Stor-Malmö). 
  
 2  
 Småhus som ska bebos av byggherren, egnahem, ingår inte i statistiken. 
  
 3  
 Respektive kommuns inplacering i regioner går att utläsa ur bilaga 7. Vid införandet av byggkostnadsutjämningen överensstämde den regionindelning som användes vid utjäm- ningen med den indelning som SCB använde i den offentliga statistiken över bygg- kostnaderna, med undantag för länsregion 1 där man i byggkostnadsutjämningen skiljde på kust och inland, medan SCB redovisade regionen som helhet. Från och med år 2005 har SCB utvidgat kretsen kommuner som ingår i  
 Stor-Stockholm, 
 Stor-Göteborg 
  respektive Stor- Malmö, utan att motsvarande förändring har gjorts i byggkostnadsutjämningen. 
 84 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 Relationen mellan kostnaderna i en viss kommun och de genom- snittliga kostnaderna i riket vid byggande av småhus (= index) för- utsätts avspegla motsvarande kostnadsrelation för att uppföra kommunala byggnader och anläggningar. När byggkostnadsutjäm- ningen infördes år 1996 baserades utjämningen på ett genomsnitt av faktiska kostnader under perioden  
 1985-1992. 
  
 Från och med år 2000 uppdaterades uppgifterna och baserades på motsvarande underlag för olika regioner under perioden  
 1993-1997. 
  Det statistiska underlaget för Norrland var begränsat för denna period, vilket inte möjliggjorde en uppdelning på en kust- och en inlandsregion. Därför antogs vid indexberäkningen samma relation mellan kust och inland som före uppdateringen (prop. 1998/99:89). 
 Från och med år 2005 beräknas index på ett genomsnitt av fak- tiska kostnader för åren 2001 och 2002 (prop. 2003/04:155). Även denna gång var antalet observationer för länsregion 1 alltför litet. Index för denna region baseras fr.o.m. år 2005 på de kostnadsupp- gifter som användes i utjämningen före år 2000. Det har alltså fun- nit tre olika indexserier för byggkostnadsutjämningen under åren  
 1996-2005. 
  
 Av tabellen nedan framgår index för respektive region under åren  
 1996-1999, 
  2000- 2004, respektive 2005 - 2006. Inom parantes anges vilka års kostnadsuppgifter som användes som grund för be- räkning av index. I tabellens sista kolumn anges ett uppdaterat in- dex, baserat på kostnadsuppgifter för åren  
 2003-2004. 
  Sistnämnda indexserie har SCB tagit fram på utredningens uppdrag, som ett referensalternativ till övriga alternativ som prövats av utredningen (antalet observationer har inte medgett en uppdelning av länsregion 1 i kust och inland). Utredningens uppdaterade index, som SCB tagit fram, är således ett räkneexempel som inte tillämpas i den kommunalekonomiska utjämningen. 
 85 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Tabell 5.1. Index för byggkostnadsutjämningen år  
 1999-2006, 
  kompletterat 
 med ett beräknat index 
  
 Region 
  
 Tillämpat index 
  
 Tillämpat index t.o.m. 
  
 Aktuellt index, tilläm- 
  
 Beräknat men ej 
  
 1996-1999 
  
 2000-2004 
  
 pat fr.o.m. 2005 
  
 tillämpat index 
  
 (1985-1992) 
  
 (1993-1997) 
  
 (2001-2002) 
  
 (2003-2004) 
  
 Stor- 
  
 Stockholm 
  
 108 
  
 106 
  
 113 
  
 123 
  
 Stor-Göteborg 
  
 104 
  
 101 
  
 97 
  
 100 
  
 Stor-Malmö 
  
 94 
  
 98 
  
 96 
  
 100 
  
 Länsregion 
  
 1 
  
 kust 
  
 99 
  
 100 
  
 99 
  
 84 
  
 Länsregion 
  
 1 
  
 inland 
  
 105 
  
 106 
  
 105 
  
 84 
  
 Länsregion 2 
  
 99 
  
 98 
  
 94 
  
 89 
  
 Länsregion 3 
  
 99 
  
 97 
  
 94 
  
 87 
  
 De kommuner som får de största tilläggen i utjämningen för byggkostnader är fr.o.m. bidragsåret 2005 kommuner i Stor- Stockholm, men även kommunerna i Norrlands inland får tillägg, medan kommuner i övriga regioner får avdrag. Innevarande år omfördelar byggutjämningen drygt 650 miljoner kronor. 
 En uppdatering av dagens komponent för byggkostnadsutjäm- ning inför innevarande år skulle ha lett till en väsentligt större om- fördelning än vad som är fallet i dag – spännvidden i ett uppdaterat index går från 84 till 123. 
 Kommunerna i  
 Stor-Stockholm 
  skulle med en uppdatering av dagens komponent ha fått ett markant större tillägg än i dag. Där- emot skulle de 26 kommunerna i länsregion 1, inland, (Norrlands inland) som i dag har index 105 och alltså får ett tillägg, ha fått in- dex 84 och i stället fått avdrag. Förändringen för dessa norrlands- kommuner skulle således ha blivit mycket stor vid en uppdatering av dagens modell. Även övriga kommuner i Norrland exklusive Gävleborg, som i dag har index 99, skulle ha gått från ett tillägg till ett relativt stort avdrag. 
 Antalet observationer av gruppbyggda småhus är begränsat i hela norrlandsregionen, och särskilt i inlandet. De observationer som trots allt finns ger alltså väsentligt lägre indexvärden än de som tillämpas i dag. Även för övriga regioner skulle en uppdatering av 
 86 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 dagens modell ha lett till förändrade index, om än inte i lika stor utsträckning. 
  
 5.2 
  
 Utredningens arbete med byggkostnadsutjämningen 
  
 I mitt uppdrag ingår att göra en översyn av den regionala indel- ningen för byggkostnadsutjämningen. Bakgrunden till uppdraget är att den tillämpade indelningen i sju regioner har upplevts som trubbig. Med sju regioner och sju olika indexvärden blir stegen mellan de olika regionerna relativt stora, och de kostnadsvariatio- ner som finns inom respektive region fångas inte upp av utjäm- ningen i önskvärd utsträckning. Ett annat problem är att bostads- byggandet i vissa regioner har låg omfattning, och att statistiken enskilda år därför baseras på endast ett fåtal observationer, vilket gör att det statistiska underlaget blir osäkert (jfr. ovan). 
 Mitt arbete inriktades inledningsvis på att göra en mer finförde- lad regional indelning till grund för byggkostnadsutjämningen, och på att hitta en lösning som kunde generera ett tillräckligt antal ob- servationer i respektive region. SCB analyserade på utredningens uppdrag möjligheterna till en alternativ regionindelning, och pre- senterade ett flertal alternativ. För att få ett tillförlitligt statistiskt underlag konstruerade SCB i dialog med utredningen även en ny variabel som förutom gruppbyggda småhus även inrymde flerbo- stadshus (bostadsrätter och hyresrätter). Utredningen kunde i samarbete med SCB efter analyser av ett flertal alternativ delvis komma till rätta med problemen med en trubbig regionindelning. Antalet observationer per region kunde också förbättras, även om underlaget för flera regioner fortfarande var i minsta laget. 
 Under utredningsarbetets gång uppmärksammades emellertid att SCB:s statistik över nybyggnadskostnader i olika regioner inrymmer kvalitetsskillnader i byggandet. Det kan förmodas att byggandet sker med högre kvalitet i områden eller regioner där köpkraften är högre och efterfrågan därför större på bostäder med exempelvis dyrare kök, större fönster och i övrigt exklusivare material eller konstruk- tionslösningar. En del av de regionala skillnaderna i byggkostnader beror alltså sannolikt på kvalitetsskillnader och inte på skillnader i faktorpriser. Detta är ett problem eftersom det inte finns anledning anta att det finns strukturella regionala skillnader som innebär att 
 87 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 vissa kommuner måste bygga med en kvalitet som avviker från den normala. 
 Mot bakgrund av de förmodade kvalitetsskillnaderna lät utred- ningen SCB ta fram ett antal alternativ för utjämning där de dyraste respektive billigaste objekten i statistiken exkluderades, dvs. ex- tremvärden rensades bort. Rensningen ledde till att en stor andel av objekten rensades bort i vissa regioner, men det var inte möjligt att avgöra i vilken utsträckning de kvarvarande objekten hade en jäm- förbar kvalitet med objekt i övriga landet. 
 För att validera såväl nuvarande byggkostnadskomponent som de olika alternativ som SCB tagit fram gav utredningen konsultfö- retaget Temaplan AB i uppdrag att analysera regionala kostnads- skillnader i det kommunala byggandet. Temaplan anlitade i sin tur företaget Bygganalys AB, som är specialiserade på bl.a. investe- ringskalkyler för byggnadsinvesteringar, och som har erfarenhet från ett stort antal investeringskalkyler avseende byggnader och anläggningar i olika delar av landet. 
 Bygganalys utgår från tre faktorer som ger eller kan ge regionala skillnader i produktionskostnader för byggnadsentreprenader: Lö- nen för byggnadsarbetare, klimat samt arbetsplatsförutsättningar. Kostnaderna för byggnadsmaterial antas inte variera systematiskt mellan olika delar av landet. Företaget hämtar vid kalkyltillfället in uppgifter om den lokalt framförhandlade lönen för byggnadsarbe- tare. I företagets kalkyl används tre klimatfaktorer – en för vardera av riksdelarna Götaland, Svealand och Norrland, som applicerade på investeringsbeloppet ska avspegla de skillnader i kostnader som följer av olika klimat. I sak beror skillnaderna på exempelvis att ett kallare klimat innebär ett ökat behov av isolering, att takstolarna måste vara kraftigare och på ökad energiförbrukning under bygg- nationen. 
 Bygganalys fick i uppdrag att kalkylera produktionskostnaderna för en fiktiv standardiserad investering bestående av en förskola på fyra avdelningar, som placerades i fem kommuner, från Luleå i norr till Malmö i söder. Resultatet av kalkylerna blev jämfört med utfal- let av den befintliga komponenten för byggkostnadsutjämning en mindre spännvidd i kostnaderna, och även att kostnadsrelationerna mellan kommunerna därutöver förändrades. 
 Min slutsats är att den variabel som används för att skatta pro- duktionskostnaderna för kommunernas byggnadsentreprenader i respektive region, dvs. variabeln nybyggnadskostnader för grupp- byggda småhus, inte på ett bra sätt speglar de regionala variatio- 
 88 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 nerna i kommunernas byggkostnader. Av allt att döma finns bety- dande kvalitetsskillnader mellan de bostäder som byggs i olika delar av landet, utan att det finns strukturellt betingade skäl för kommu- nerna att bygga med motsvarande kvalitetsskillnader. Den ökande spännvidden över tid i de olika indexserierna för byggkostnadsut- jämningen beror sannolikt till stor del på att kvalitetsskillnader har uppkommit eller i vart fall ökat i omfattning under senare år. Ut- redningen har som nämnts med stöd av SCB analyserat möjlighe- terna att utvidga variabeln gruppbyggda småhus genom att tillföra flerbostadshus, och även analyserat möjligheterna att med en scha- blonmässig rensning av extremvärden komma till rätta med pro- blemet med skiftande kvalitet i byggandet. Men även i produktio- nen av flerbostadshus finns av allt att döma regionala kvalitetsskill- nader, och effekterna av rensningen är svåra att överblicka. 
 Problemen med byggkostnadsutjämningen visade sig således gå utöver det problem med den regionala indelningen som från början antogs. Jag valde därför att överge försöken att ändra den nuva- rande byggkostnadsutjämningens regionala indelning samt försö- Nelson att justera variabeln nybyggnadskostnader. I stället har jag tagit fram en helt ny komponent, med utgångspunkt från skillnader i lönekostnader samt en klimatfaktor, i enlighet med den modell som Bygganalys tillämpar. 
  
 5.3 
  
 Förslag till ny byggkostnadsutjämning 
  
 I det följande presenteras mitt förslag till förändrad byggkostnads- utjämning. 
 Förslag samt utfall i korthet 
 Utjämningen för byggkostnader baseras på två faktorer: byggnads- arbetarlön och klimat. Kommunerna indelas i regioner med länet som bas, med ytterligare uppdelning i Västra Götalands län och Skåne län. 
 Tabellen nedan visar utfallet av förslaget i form av tillägg/avdrag i kronor per invånare för kommunerna i respektive riksdel/län/region. Observera att regionindelningen är förändrad jämfört med den nu gällande (se vidare nedan) I bilaga 7 redovisas utfallet för samtliga kommuner av en fördelning enligt den föreslagna komponenten samt även en kommunvis jämförelse mellan utfallet av förslaget till 
 89 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 ny och befintlig komponent. Utfallsberäkningarna avser utjäm- ningsåret 2006. 
 Tabell 5.2. Utfall per invånare för kommuner i respektive riksdel/län/region av 
 förslaget till ny byggkostnadsutjämning, utjämningsåret 2006, kronor per invånare 
  
 Län/region 
  
 Lönetillägg/ 
  
 Klimattillägg/ 
  
 Summa per 
  
 Avdrag per inv.kr 
  
 avdag kr/inv. 
  
 Invånare Kr 
  
 Götaland 
  
 Östergötland 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 Jönköping 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 Kronoberg 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 Kalmar 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 Gotland 
  
 -84 
  
 -31 
  
 -115 
  
 Blekinge 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 Övr. Skåne 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 Stor-Malmö 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 Halland 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 Övr. Roberts 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 Stor-Göteborg 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 Svealand 
  
 Stockholm 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 Uppsala 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 Södermanland 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 Värmland 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 Örebro 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 Västmanland 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 Dalarna 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 Norrland 
  
 Gävleborg 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 Västernorrland 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 Jämtland 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 Västerbotten 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 Norrbotten 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 Det största tillägget per invånare går till kommunerna i Stockholms län, och det näst största tillägget per invånare går till kommunerna i Västerbottens län. Det största avdraget får kommunerna i Blekinge län. Det största lönetillägget går till kommunerna i Stockholms län. Det största löneavdraget får kommunerna i Blekinge län. Det största klimattillägget går till kommunerna i norrlandslänen. Störst klimatavdrag får kommunerna i riksdelen Götaland. 
 90 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 Investeringsvolymen 
 Kommunernas årliga genomsnittliga investeringsvolym i byggnader och anläggningar skattas till 2 500 kronor per invånare. Förslaget innebär på denna punkt ingen förändring mot gällande utjämning. 
 Den antagna investeringsvolymen om 2 500 kronor per invånare härrör från Strukturkostnadsutredningens betänkande  
 Kostnadsut- jämning mellan kommunerna  
 (SOU 1993:53). Jag har med stöd av Sveriges Kommuner och Landsting konstaterat att kommunernas investeringar under senare år, enligt uppgifter i räkenskapssam- mandraget, inte har nått upp till denna nivå. Ett femårssnitt för åren 2000 till 2004 ger knappt 1 900 kronor per invånare och år. Det tycks alltså som om den investeringsvolym som antas i bygg- kostnadsutjämningen är överskattad med drygt 20 %. 
 Jag har även tagit del av Sveriges Kommuner och Landstings periodiskt återkommande enkät om kommunernas lokalytor. Den faktiska genomsnittliga lokalytan år 2003 uppgick enligt enkäten till 4,4 kvadratmeter per invånare eller 5,3 kvadratmeter om även inhyrd area inräknas. Svarsfrekvensen på enkäten är låg och resultatet bör tolkas med försiktighet. Enkätresultaten indikerar dock att den lokalvolym som kommunerna disponerar överstiger den volym som motsvarar kommunernas eget lokalinnehav med i storleksordningen 20 %. Kommunerna hyr lokaler från både kom- munala bolag och externa fastighetsägare. 
 Givetvis belastas även lokaler som kommunerna hyr med en ka- pitalkostnad – en kostnad som är beroende av den ursprungliga in- vesteringens storlek. Denna underliggande kostnad utgör en del av den hyra som kommunen får betala. En försiktig slutsats blir att byggkostnadsutjämningen med den antagna investeringsvolymen om 2 500 kronor per invånare i praktiken grovt räknat verkar täcka såväl investeringsutgifterna i det egna lokalbeståndet som de un- derliggande kapitalkostnaderna i det inhyrda beståndet. 
 Byggnadsarbetarlönen 
 Löner för byggnadsarbetare varierar regionalt, och lönen svarar för en stor del av produktionskostnaderna vid en byggnadsentrepre- nad. Det är därför motiverat att utjämna för lönekostnaderna. 
 Löneuppgifterna för byggnadsarbetare kommer från SCB, som på utredningens uppdrag tagit fram byggnadsarbetarlöner för åren 
 91 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 2001-2004 
  per län/region enligt den ovan angivna indelningen. Den ovägda medellönen för byggnadsarbetare åren  
 2001-2004 
  i de aktu- ella regionerna är 22 243 kronor per månad. Månadslönerna per region varierar i intervallet mellan 21 000 kronor (Blekinge län) och 25 075 kronor (Stockholms län). Mätt som ett index blir lönerna i intervallet 94 – 113. Månadslönen för respektive län/region framgår av bilaga 7. 
 Med stöd av materialet från Bygganalys har utredningen skattat lönekostnadsandelen av den totala investeringen till 40 %. Lönein- dex har således applicerats på 40 % av den totala investeringsvoly- men på 2 500 kr, vilket per invånare ger 1 000 kronor 
 Klimatfaktorerna 
 Kostnaderna för en byggnadsentreprenad skiljer sig åt regionalt beroende på skilda klimat. Klimatskillnaderna ger upphov till kost- nadsskillnader gällande materialval eller materialåtgång samt ar- betstimmar. Det är av den anledningen motiverat att utjämna för klimatrelaterade kostnadsskillnader. 
 Olika klimatfaktorer har applicerats på investeringsvolymen, be- roende på geografiskt läge – en faktor för vardera riksdelarna Gö- taland, Svealand och Norrland. Faktorerna är hämtade från det kal- kylprogram som används av Bygganalys. 
 4  
 Bygganalys tog fram faktorerna efter att ha analyserat de klimatberoende kravspecifika- tionerna på byggandet i olika delar av landet som tidigare fanns angivna i de statliga byggnormerna. 
 Ett klimatindex har beräknats genom att differenserna från me- delvärdet av klimatzonerna har multiplicerats med 2 500 kronor. Beräkningen ger en spännvidd mellan de tre klimatzonerna på mot- svarande omkring 5 % av investeringsbeloppet. 
 Jag vill understryka att den indelning av landet i tre klimatzoner med vidhängande klimatfaktorer som ligger i mitt förslag innebär en väsentlig förbättring jämfört med dagens byggkostnadsutjäm- ning, men att indelningen dock är förhållandevis grov. Jag menar att det är angeläget att Statskontoret inom ramen för det av mig föreslagna uppdraget att löpande följa upp utjämningssystemet (se 
  
 4  
 De klimatfaktorer som appliceras på investeringsutgiften, beroende på geografiskt läge, är 1,034, 1,05 respektive 1,082. Faktorerna motsvaras av klimatzonerna Varm, Kall tempererad och Valdez. Zonerna sammanfaller med riksdelarna Götaland, Svealand och Norrland. Faktorerna är hämtade från det kalkylprogram som används av Bygganalys . 
 92 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 kapitel 3) strävar efter att utveckla klimatfaktorerna i byggkost- nadsutjämningen ytterligare. 
 Regionindelningen 
 Den föreslagna regionindelningen följer SCB:s nya administrativa indelning från den 1 januari 2005 (Geografin i Statistiken – regio- nala indelningar i Sverige, 2005:2, SCB). Indelningen har länet som bas, med undantag för Västra Götalands län där länet brutits upp i  
 Stor-Göteborg 
  och övriga Västra Götaland, samt Skåne län, där  
 Stor-Malmö 
  brutits ut. Regionerna  
 Stor-Stockholm 
  (numera syno- nymt med Stockholms län),  
 Stor-Göteborg 
  och  
 Stor-Malmö 
  inne- håller var för sig fler kommuner än vad som är fallet i SCB:s tidigare indelning, som fortfarande tillämpas i den befintliga byggkostnads- utjämningen. Kommunernas fördelning på respektive region går att utläsa av bilaga 7. 
 Regionindelningen innebär alltså att Stockholms län hålls sam- man, medan de centrala delarna av de övriga storstadsregionerna bryts ut och bildar  
 Stor-Göteborg 
  respektive  
 Stor-Malmö. 
  Det kan nämnas att en jämförelse mellan byggnadsarbetarlöner i Stock- holms kommun och motsvarande löner i övriga Stockholms län, som utredningen gjort med stöd av SCB:s lönestatistik, inte ger vid handen att lönerna för byggnadsarbetare är högre i huvudstads- kommunen än i länet i övrigt. Däremot visar statistik från SCB som utredningen beställt att det finns löneskillnader för byggnadsarbe- tare mellan centrum och periferi i de övriga två storstadsregio- nerna. Det tycks alltså finnas skäl till att hålla samman Stockholms län, men att dela upp Västra Götalands län och Skåne län. SCB:s lönestatistik medger inte en redovisning på kommunnivå av bygg- nadsarbetarlöner (redovisning på kommunnivå är möjlig endast för ett fåtal stora kommuner). 
 Heby kommun har i mitt förslag förts till Uppsala län, eftersom Heby byter länstillhörighet från Västmanlands till Uppsala län fr.o.m den 1 januari 2007. 
 93 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 Uppföljning och uppdatering 
 Uppföljning och uppdatering av lönestatistiken för byggnadsarbe- tare bör lämpligen ske vart tredje år. Statskontoret bör inom ramen för det av mig föreslagna uppdraget att följa upp den kommunal- ekonomiska utjämningen (se kapitel 3) ansvara för uppföljningen. Statistiken över byggnadsarbetarlönerna beställs från SCB, och bör avse det vid uppdateringstillfället senast tillgängliga kalenderåret. 
  
 5.4 
  
 Ekonomiska konsekvenser av förslaget 
  
 Förslaget innebär enligt min mening en väsentligt bättre skattning av kommunernas strukturellt betingade kostnader vid investeringar i byggnader och anläggningar än den variabel som används i dag. Som framgått överskattar statistiken över kostnader för grupp- byggda småhus av allt att döma kostnadsskillnaderna mellan kom- munerna vid nybyggnation och återinvesteringar i byggnader och anläggningar. Problemet med de stora trappstegen mellan de olika regionerna som finns i dagens utjämning minskar med mitt förslag, i och med att förslaget innehåller fler regioner, och på grund av att den totala spännvidden i kostnader minskar, även om det inte varit möjligt att helt eliminera problemet med trappstegseffekter. 
 Förslaget innebär en sammanhållen region för kommunerna i Stockholms län samt en utvidgning av antalet kommuner i de öv- riga två storstadsregionerna, och svarar därmed bättre mot de fak- tiska kostnaderna i dessa och omgivande regioner än den nuvarande indelningen. De norrländska kommunerna får ett och samma in- dexvärde per län. Förslaget innebär heller inte med den valda regi- onindelningen några problem med att få ett statistiskt underlag ba- serat på ett tillräckligt antal observationer. 
 Det nya förslaget skulle om det gällt innevarande år ha inneburit en omfördelning på ca 290 miljoner kronor, att jämföra med de dryga 650 miljoner kronor som den befintliga byggkostnadsutjäm- ningen omfördelar. Ett beräknat index på förslagets utfall i kronor per invånare har spännvidden från 95 till 104. 
 Med en tillämpning av förslaget innevarande år hade de 21 kom- munerna i Stockholms län som i befintlig modell tillhör region  
 Stor-Stockholm 
  (med SCB:s tidigare gällande definition av Stor- Stockholm som alltså fortfarande gäller i utjämningssystemet) fått ett tillägg om 105 kronor per invånare, vilket innebär en kraftig re- 
 94 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 duktion i förhållande till det tillägg om 356 kronor per invånare som utgår i dag. Det kan antas att det genomsnittligt byggs bostä- der med dyrare materialval etc. i storstadsregionerna, där köpkraf- ten är högre. Den kraftiga reduktionen beror av allt att döma på att den befintliga byggkostnadsutjämningen, med variabeln grupp- byggda småhus, låter kvalitetsskillnader i byggandet slå igenom i prisstatistiken, medan tilläggen/avdragen enligt mitt förslag inte påverkas av kvalitetsskillnader. 
 Fyra kommuner i Stockholms län: Nykvarn, Södertälje, Norr- tälje och Nynäshamn, är i den befintliga modellen placerade i Läns- region 2, och påförs ett avdrag med 116 kronor per invånare. Med mitt förslag behandlas dessa kommuner på samma sätt som övriga kommuner i Stockholms län, vilket alltså medför att de får ett tillägg om 105 kronor per invånare. Utredningens material indike- rar att det inte finns anledning att i byggkostnadshänseende göra skillnad mellan olika kommuner inom Stockholms län. 
 Kommunerna i Uppsala län får ett tillägg med 21 kronor per in- vånare, i stället för ett avdrag på 116 kronor per invånare i den be- fintliga utjämningen. 
 De 26 norrlandskommuner som i nuvarande modell finns i läns- region 1, inland får med mitt förslag i olika utsträckning ett redu- cerat tillägg. Som framgått ger vare sig den variabel som används i den befintliga byggkostnadsutjämningen efter uppdatering, eller de variabler som jag föreslår en nivå på byggkostnaderna i de aktuella norrlandskommunerna som är i paritet med den som i dag tilläm- pas. Övriga kommuner i Norrland får tillägg som överstiger de tillägg som påförs i dag, alternativt ersätter de avdrag som påförs i dag. 
 De kommuner som i den nuvarande byggkostnadsutjämningen förts till  
 Stor-Malmö 
  får ett tillägg på 38 kronor per invånare med det nya förslaget, i stället för det avdrag på 66 kronor som kom- munerna påförs med dagens utjämning. Kommunerna Skurup, Eslöv och Höör tillförs med mitt förslag  
 Stor-Malmö, 
  och får alltså 38 kronor per invånare, att jämföras med ett avdrag på 116 kronor i befintlig modell. Övriga kommuner i Skåne får med mitt förslag ett avdrag på 8 kronor per invånare, att jämföra med ett avdrag på 116 kronor i befintlig modell. 
 Samtliga av övriga kommuner får med mitt förslag ett avdrag, men ingen av dessa kommuner får ett större avdrag än i dagens modell. 
 95 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:84 
  
 5.5 
  
 Vissa frågor som övervägts av utredningen 
  
 Jag har vägt argument för och emot att föreslå en utjämning även för landstingens byggkostnader. Jag har vidare övervägt om utjäm- ningen bör utvidgas till att även avse lokalkostnader. 
 Bör byggkostnadsutjämning införas även för landsting? 
 De faktorer som genererar strukturellt betingade regionala skillna- der i kostnader vid kommunernas nybyggnation och återinvester- ingar i byggnader är givetvis giltiga även för landsting. Anledningen till att byggkostnadsutjämning inte tillämpas för landsting är att landstingens byggnadsinvesteringar är väsentligt mindre än kom- munernas. I Landstingsekonomiska utredningens betänkande  
 In- omkommunal utjämning  
 (SOU 1994:70) framhålls att: Strukturella kostnadsskillnader som beror på geografiskt läge i landet, bygg- och uppvärmningskostnader, är så pass små att det inte synes moti- verat att beakta dessa i utjämningssystemet. Utredningen angav att de reinvesteringar som landstingen behövde göra årligen för att hålla byggnads- och anläggningskapitalet intakt uppgick till i stor- leksordningen 180 kronor per invånare. 
 Min utredning har med stöd av Sveriges Kommuner och Lands- ting tagit fram aktuella uppgifter om landstingens investeringar i byggnader och anläggningar. Utredningens beräkning visar att landstingens investeringar i byggnader under åren  
 2000-2004 
  upp- gått till i genomsnitt 379 kronor per invånare och år. Utredningen har med utgångspunkt från denna investeringsvolym beräknat ef- fekterna av att tillämpa en byggkostnadsutjämning i enlighet med den nya komponent som föreslås för kommunerna även för landsting. 
 Utredningens beräkning, visar att en utjämning mellan landsting år 2006 skulle ha omfördelat drygt 40 miljoner kronor. Stockholms läns landsting och Norrbottens läns landsting skulle ha fått de största tilläggen per invånare: 16 respektive 15 kronor. Landstinget Blekinge skulle ha fått betala den högsta avgiften med 18 kronor per invånare, följt av Gotlands kommun som sjukvårdshuvudman och Landstinget Halland med en avgift på vardera 17 kronor per invånare. 
 Jag är inte beredd att föreslå att en byggkostnadsutjämning in- förs för landsting. Det vore att i onödan komplicera utjämningssy- stemet att införa en utjämning av en så liten omfattning som det 
 96 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till reviderad byggkostnadsutjämning 
  
 skulle bli fråga om. Det kan dock finnas skäl att överväga en utvidgad kostnadsutjämning för landsting, där en uppsamling sker av effekterna av flera strukturella faktorer som var för sig har jämförelsevis liten omfattning, men som sammantaget skulle kunna summera till ett större belopp. Exempel på sådana strukturella faktorer är byggkostnader och uppvärmningskostnader. Jag avser att återkomma i denna fråga i utredningens slutbetänkande. 
 Bör utjämning ske även för lokalkostnader? 
 I olika sammanhang har under senare år framhållits att den utjäm- ning av investeringsutgifter som sker via byggkostnadsutjämningen borde kompletteras med en utjämning även för lokalkostnader. Re- geringen kommenterar i propositionen Ändringar i det kommunala utjämningssystemet (prop. 2003/04:155, sid. 34) denna synpunkt på följande sätt: Skillnader i lokalkostnader beaktas emellertid re- dan i kostnadsutjämningen för byggkostnader. 
 Mitt förslag till ny komponent för utjämning av kommunernas investeringar i byggnader och anläggningar vilar som nämnts på antagandet om en genomsnittlig årlig investeringsvolym om 2 500 kronor per invånare, och innebär på denna punkt ingen förändring i förhållande till den befintliga komponenten för byggkostnadsut- jämning. 
 Som framgått tycks den investeringsvolym som antas i bygg- kostnadsutjämningen vara överskattad med drygt 20 %, och den överskjutande delen verkar i stora drag motsvara volymen inhyrda lokaler. I och med att även inhyrda lokaler i praktiken finns med i underlaget för byggkostnadsutjämningen (se ovan under rubriken Investeringsvolymen) kan alltså hävdas att utjämningen för bygg- kostnader redan beaktar skillnader i  
 kapitalkostnader  
 för de inhyrda lokalerna. I kostnadsutjämningens delmodell Bebyggelsestruktur finns även en komponent för utjämning av kommunernas  
 uppvärmnings- kostnader 
 . 
 Jag är inte beredd att föreslå att en kostnadsutjämning inrättas även för lokalkostnader. Skälet för mitt ställningstagande är att både kapitalkostnader och uppvärmningskostnader, som tillsam- mans torde svara för en icke obetydlig del av de regionala kostnads- skillnaderna för kommunernas lokaler, i praktiken redan är föremål för kostnadsutjämning. 
 97 
  
 6 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 I kapitlet behandlas den del av kostnadsutjämningen för landsting som avser hälso- och sjukvården. 
 Nedan lämnas mitt förslag avseende en uppdatering av flertalet av komponenterna i delmodellen hälso- och sjukvård. Jag ämnar återkomma i slutbetänkandet med eventuella förslag rörande del- modellens glesbygdskomponent tillsammans med en samlad över- syn av glesbygdskomponenterna inom andra delmodeller i utjäm- ningssystemet. Även de i direktiven särskilt angivna uppdragen rö- rande hälso- och sjukvården ämnar jag återkomma till i slutbetän- kandet. Detta gäller såväl analysen av Gotlands sjukvårdskostnader som kostnadsstrukturen inom psykiatri- och missbrukarvården. 
 Mitt förslag: En uppdatering görs av kostnadsmatriserna i delmo- dellen hälso- och sjukvård, baserad på vårdkonsumtionen i Region Skåne år 2004. Även en uppdatering av underlaget för beräkning av antalet  
 HIV-patienter 
  föreslås. De uppdaterade kostnadsmatriserna bör tillämpas från och med den 1 januari 2008. 
  
 6.1 
  
 Delmodellens införande och uppbyggnad 
  
 Den nuvarande delmodellen för kostnadsutjämning inom hälso- och sjukvården infördes år 2000. Modellen baseras på de förslag som lades fram i Kommunala utjämningsutredningens betänkande, 
 Kostnadsutjämning för kommuner och landsting (SOU 1998:151) 
 . Delmodellen hälso- och sjukvård förändrades i enlighet med försla- get från att vara en regressionsbaserad modell till en matrismodell baserad på sjukvårdsmönstret hos landets invånare. Ett av skälen till förändringen var att matrismodellen ansågs vara mera robust. Underlaget till matrismodellen kan löpande uppdateras utan att modellen i sig påverkas. 
  
 99 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 Efter förslag som lämnades från Utjämningsdelegationen i be- tänkandet  
 Rättvis kommunal utjämning (SOU 2000:127)  
 gjordes 2002 vissa modifieringar av modellen. Bland annat ersattes befolk- nings- och kostnadsdata från Malmöhus läns landsting med data från Region Skåne. Genom att använda data för hela Skåne fick man med kostnader både för storstad och för landsbygd. 
 En ny uppdatering av kostnadsunderlaget beslutades 2004 i en- lighet med de förslag som lämnades i Utjämningskommitténs be- tänkande  
 Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn(SOU 2003:88) 
 . I samband med detta överfördes komponenten små landsting till det statligt finansierade strukturbidraget. 
 Delmodellen hälso- och sjukvård är en del av kostnadsutjäm- ningen mellan landstingen med syfte att utjämna för strukturella kostnadsskillnader inom hälso- sjukvården. Delmodellen består av tre komponenter: en kostnadsmatris som fångar upp skillnader i faktisk sjuklighet för några vårdtunga sjukdomar som är kost- samma, en annan kostnadsmatris som fångar upp skillnader i behov utifrån demografiska och socioekonomiska skillnader och en gles- bygdskomponent som fångar upp merkostnader till följd av gles bebyggelsestruktur och svagt befolkningsunderlag. Nedan redo- görs för de två första komponenterna. Den tredje, glesbygdskom- ponenten, kommer som tidigare nämnts att behandlas i utredning- ens slutbetänkande. 
 Kostnadsmatrisen för vårdtunga grupper 
 Matrismodellen för vårdtunga grupper omfattar ca 5 % av befolk- ningen och ca 40 % av de totala kostnaderna för hälso- och sjuk- vården. Personerna i matrisen är uppdelade efter diagnos, ålder och kön. Totalt omfattar matrisen 96 grupper. Valet av diagnoser som beaktas i modellen har gjorts med utgångspunkt från den indelning i vårdtunga grupper som redovisas i ett betänkande av Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation, HSU 2000 (SOU 1996:163). Socialstyrelsen har senare, på uppdrag av Utjämningskommittén, genomfört en översyn av definitionerna av de vårdtunga grupperna. Resultatet blev att korrigeringar gjordes i vissa av diagnosgrupperna. 
 100 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 Diagnosgrupperna som beaktas i modellen är: 
  
 Elakartad tumörsjukdom 
  
 Cerebrovaskulär sjukdom 
  
 Inflammatorisk ledsjukdom 
  
 Artros 
  
 Ischemisk hjärtsjukdom, hjärtsvikt 
  
 Höftfraktur 
  
 Schizofreni 
  
 Övriga psykoser 
  
 Åldersindelningarna som används i modellen är  
 0-19 
  år,  
 20-49 
  år,  
 50-74 
  år,  
 75-79 
  år,  
 80-89 
  år samt 90 år och äldre. 
 Vid beräkning av standardkostnaderna för de vårdtunga grup- perna används antalsuppgifter från Socialstyrelsens slutenvårdsre- gister samt totala vårdkostnader som baseras på ett underlag från Region Skåne. Anledningen till att det är ett kostnadsunderlag från Region Skåne som används i modellen och inte den genomsnittliga kostnaden i riket är att det inte finns något annat landsting som har en så heltäckande kostnadsstatistik avseende både sluten- och öp- penvård på individnivå. Det kostnadsunderlag som ligger till grund för de beräkningar som tillämpas utjämningsåret 2006 är baserat på uppgifter från år 2000. 
 Antalsuppgifterna för respektive vårdtung grupp (totalt ca 460 000 personer, 2003) uppdateras varje år. Det är dock inte en- bart det senast kända årets antalsuppgifter som används i beräk- ningarna utan man använder ett medelvärde som beräknas över tre år. Detta görs för att minska risken för slumpmässiga förändringar. En genomsnittlig kostnad per person tas fram i varje grupp indelad efter diagnosgrupp, ålder och kön. Det genomsnittliga antalet indi- vider i varje grupp multipliceras sedan med motsvarande genom- snittskostnad. Inför utjämningsåret 2006 finns det antalsuppgifter fram till och med år 2003. Medelvärdet för antalet personer baseras således på antalsuppgifter för åren  
 2001-2003. 
  
 Utöver ovan beskrivna beräkningar tillkommer en separat be- räkning för antalet  
 HIV-patienter 
  som dock är en förhållandevis liten grupp. I modellen uppskattas det totala antalet i landet till ca 3 100 personer. Till skillnad från de övriga diagnostyperna i de vårdtunga grupperna kan inte antalet personer med HIV beräknas utifrån Socialstyrelsens register. Detta beror på att personer med 
 101 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 HIV tillhör den grupp patienter som vårdas utan att registreras med personnummer eller utan angivande av diagnos. 
 Den framräknade vårdkostnaden (47 200 kr per  
 HIV-patient) 
  som används utjämningsåret 2006 bygger på uppgifter från Stock- holms läns landsting och har inte uppdaterats sedan modellen in- fördes. Inte heller antalsuppgifterna (andel av befolkningen med HIV) har uppdaterats. 
 Kostnadsmatrisen för komponenten övrig befolkning 
 De personer som ej kan hänföras till de s.k. vårdtunga grupperna utgör ca 95 % av befolkningen (totalt ca 8,6 miljoner, 2003) och står för ca 60 % av kostnaderna i  
 hälso-och 
  sjukvården. Kompo- nenten övrig befolkning är tänkt att visa hur vårdbehovet, exklusive de vårdtunga grupperna, skiljer sig åt mellan landstingen utifrån demografiska och socioekonomiska skillnader hos befolkningen. Vid beräkning av standardkostnaden delas personerna in i grupper utifrån kön, ålder 
 1 
 , civilstånd, sysselsättningsstatus, inkomst och boendetyp. Antalet personer inom respektive grupp multipliceras sedan med en framtagen genomsnittlig kostnad som baseras på kostnadsunderlag från Region Skåne. Kostnadsuppgifterna baseras även i detta fall på uppgifter som gällde för år 2000. Befolkningsdata uppdateras årligen den 31 december. För 2006 an- vänds befolkningsdata från den 31 december 2003. 
  
 6.2 
  
 Förslag till uppdatering av kostnadsmatriserna samt underlaget till  
  
 HIV-beräkningarna 
  
 Uppdateringen av kostnadsmatriserna baseras på ett dataunderlag från region Skåne 
 Det är vårdkonsumtionen i Region Skåne år 2004 som ligger till grund för uppdateringen av kostnadsmatriserna. I underlaget ingår de individer som fanns i länet den 31 december 2003 samt de som flyttade in under 2004. Antalet individer i analysen är 1 191 397. 
 Den summerade vårdkostnaden i Skåne enligt vårddata från Re- gion Skåne uppgår till drygt 14,4 miljarder kronor, varav 2,4 miljar- der avser primärvård och 11,9 miljarder avser specialiserad vård. 
  
 1  
 Åldersindelningen är nedbrutna på fler undergrupper jämfört med indelningen för vård- tunga personer. 
 102 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 Vårddata fångar upp ca 95 procent av sjukvårdskostnaderna för primärvård och specialiserad vård i Region Skåne. Individuppgif- terna från Region Skåne fångar inte in kostnader för övrig sjukvård, exempelvis FoU, administration och laboratorieverksamhet samt kostnader för politisk verksamhet. Kostnaderna baserade på individdata utgör totalt ca 85 procent av de totala kostnaderna. 
 Tabell 6.1 Kostnader enligt data från region Skåne jämfört med uppgifter från Sveriges Kommuner och Landstings (SKL) redovisning år 2004, miljoner kronor 
  
 Individdata från Skåne 
  
 Enligt SKL redovisning 
  
 Andel som fångas in 
  
 Primärvård 
  
 2 405 
  
 2 596 
  
 93% 
  
 Specialiserad vård 
  
 11 952 
  
 12 636 
  
 95% 
  
 Övrigt* 
  
 0 
  
 1 691 
  
 0% 
  
 Totalt 
  
 14 358 
  
 16 923 
  
 85% 
  
 *Övrig hälso- och sjukvård, politisk verksamhet. Källa: Region Skåne och Sveriges Kommuner och Landsting 
 Även om underlaget inte direkt fångar upp skillnader i övrig hälso- och sjukvård så används modellen tillsammans med glesbygdsmo- dellerna för att skatta även dessa kostnader. Kostnadsskillnaderna för de övriga verksamheterna förklaras på ett rimligt sätt av de strukturella faktorer som används för att beskriva skillnader i pri- märvård respektive specialiserad vård. 
 Resultatet av uppdateringarna 
 Nedan redovisas mitt förslag till tillägg eller avdrag som följer av uppdateringarna av kostnadsmatriserna för vårdtunga grupper re- spektive övrig befolkning. I den uppdaterade delmodellen ingår även effekter av att  
 HIV-beräkningen 
  har uppdaterats, men detta får enbart smärre effekter på utfallet (se avsnittet  
 Uppdatering av underlaget för beräkning av antalet  
  
 HIV-patienter 
 ). 
  
 I tabellen redovisas i de två första kolumnen utfallet i nuvarande delmodell (M2000) samt utfallet efter det att kostnadsvikterna uppdaterats (M2004). I de två efterföljande kolumnerna redovisas tillägg/avdrag efter det att en uppräkning skett. Uppräkningen in- nebär att tillägg/avdrag räknats upp för att sammantaget motsvara den totala kostnaden för hälso- och sjukvården i riket 2004 (se vi- 
 103 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 dare nedan). Den femte och sjätte kolumnen visar hur stor del av skillnaden mellan att använda nuvarande delmodell och en uppdate- rad delmodell som beror på att vårdstrukturen i landstingen skiljer sig åt mellan åren och hur mycket som beror på att uppräkningen minskar när vårdkonsumtionen för 2004 används som bas. I den sista kolumnen presenteras den totala förändringen för respektive landsting. 
 Tabell 6.2 Tillägg eller avdrag i utjämningen år 2006 med kostnadsmatriser för år 2000 respektive år 2004 som bas (inkl. uppdaterad  
 HIV-modell). 
  Kronor per invånare 
  
 Ej uppräknat utfall 
  
 Uppräknat utfall 
  
 Förändring i Tillägg/Avdrag 
  
 Landsting 
  
 M2000 
  
 M2004 
  
 M2000 
  
 M2004 
  
 struktur 
  
 uppräkning 
  
 Totalt 
  
 Stockholm 
  
 -222 
  
 -205 
  
 -351 
  
 -253 
  
 17 
  
 81 
  
 98 
  
 Uppsala 
  
 -598 
  
 -774 
  
 -944 
  
 -955 
  
 -176 
  
 164 
  
 -12 
  
 Södermanland 
  
 55 
  
 64 
  
 86 
  
 79 
  
 9 
  
 -17 
  
 -7 
  
 Östergötland 
  
 -48 
  
 -44 
  
 -76 
  
 -55 
  
 4 
  
 17 
  
 21 
  
 Jönköping 
  
 -99 
  
 -127 
  
 -157 
  
 -157 
  
 -28 
  
 28 
  
 0 
  
 Kronoberg 
  
 -276 
  
 -402 
  
 -436 
  
 -496 
  
 -126 
  
 65 
  
 -61 
  
 Kalmar 
  
 208 
  
 207 
  
 329 
  
 256 
  
 -1 
  
 -72 
  
 -73 
  
 Gotlands kommun 
  
 -8 
  
 -91 
  
 -13 
  
 -113 
  
 -83 
  
 -17 
  
 -100 
  
 Blekinge 
  
 56 
  
 17 
  
 89 
  
 21 
  
 -39 
  
 -28 
  
 -67 
  
 Skåne 
  
 127 
  
 139 
  
 201 
  
 171 
  
 11 
  
 -41 
  
 -30 
  
 Halland 
  
 -209 
  
 -273 
  
 -330 
  
 -337 
  
 -64 
  
 57 
  
 -7 
  
 Västra Götaland 
  
 124 
  
 172 
  
 196 
  
 213 
  
 48 
  
 -31 
  
 17 
  
 Värmland 
  
 16 
  
 -36 
  
 25 
  
 -45 
  
 -52 
  
 -18 
  
 -70 
  
 Örebro 
  
 60 
  
 65 
  
 95 
  
 81 
  
 5 
  
 -19 
  
 -14 
  
 Västmanland 
  
 -114 
  
 -159 
  
 -180 
  
 -197 
  
 -45 
  
 29 
  
 -16 
  
 Dalarna 
  
 86 
  
 44 
  
 135 
  
 55 
  
 -41 
  
 -39 
  
 -81 
  
 Gävleborg 
  
 275 
  
 299 
  
 434 
  
 370 
  
 25 
  
 -89 
  
 -64 
  
 Västernorrland 
  
 576 
  
 700 
  
 909 
  
 864 
  
 124 
  
 -169 
  
 -44 
  
 Jämtland 
  
 -20 
  
 -105 
  
 -32 
  
 -130 
  
 -85 
  
 -13 
  
 -98 
  
 Västerbotten 
  
 109 
  
 98 
  
 172 
  
 121 
  
 -11 
  
 -40 
  
 -51 
  
 Norrbotten 
  
 362 
  
 374 
  
 572 
  
 462 
  
 12 
  
 -122 
  
 -110 
  
 Genomsnittlig förändring 
  
 67 
  
 71 
  
 61 
  
 Källa: Egen bearbetning och SCB 
  
 Det landsting som får det största tillägget i delmodellen efter upp- dateringen är Västernorrland som får ett tillägg på 864 kronor per 
 104 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 invånare. Landstinget i Uppsala län får det största avdraget på mot- svarande 955 kronor per invånare. 
 Förändringar som följer av ändrad struktur dvs. av att kostnads- vikterna och befolkningsunderlaget uppdateras leder till att ungefär hälften av landstingen får högre bidrag, medan den andra hälften får lägre bidrag. I tabellerna nedan redovisas de procentuella föränd- ringarna av att kostnadsvikterna uppdateras för komponenterna vårdtunga grupper samt övrig befolkning. 
 Tabell 6.3 Förändring av kostnadsvikter i komponenten övrig befolkning, kronor per person 
  
 Ålder 
  
 Matris 2000 
  
 Matris 2004 
  
 Förändring % 
  
 0 
  
 10 810 
  
 20 386 
  
 Owens 
  
 1-4 
  
 5 468 
  
 9 442 
  
 72,7 
  
 5-9 
  
 3 391 
  
 4 614 
  
 36,1 
  
 10-14 
  
 3 422 
  
 4 257 
  
 24,4 
  
 15-19 
  
 4 302 
  
 6 074 
  
 41,2 
  
 20-24 
  
 4 647 
  
 5 532 
  
 19,0 
  
 25-29 
  
 5 803 
  
 6 773 
  
 16,7 
  
 30-39 
  
 5 718 
  
 7 342 
  
 28,4 
  
 40-49 
  
 5 538 
  
 6 827 
  
 23,3 
  
 50-59 
  
 6 370 
  
 7 671 
  
 20,4 
  
 60-69 
  
 7 709 
  
 9 001 
  
 16,8 
  
 70-74 
  
 9 394 
  
 11 262 
  
 19,9 
  
 75- 
  
 10 888 
  
 12 500 
  
 14,8 
  
 Totalt 
  
 6 086 
  
 7 630 
  
 25,4 
  
 Tabell 6.4 Förändring av kostnadsvikter i komponenten vårdtunga grupper, kronor per person 
  
 Ålder 
  
 Matris 2000 
  
 Matris 2004 
  
 Förändring % 
  
 0-19 
  
 156 766 
  
 233 975 
  
 49,3 
  
 20-49 
  
 108 993 
  
 132 368 
  
 21,4 
  
 50-74 
  
 85 927 
  
 107 755 
  
 25,4 
  
 75-79 
  
 82 321 
  
 103 743 
  
 26,0 
  
 80-89 
  
 77 139 
  
 98 795 
  
 28,1 
  
 90- 
  
 68 120 
  
 93 053 
  
 36,6 
  
 Totalt 
  
 86 488 
  
 108 192 
  
 25,1 
  
 105 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den genomsnittliga kostnaden är ca 25 procent högre år 2004 jämfört med år 2000, vilket motsvarar en kostnadsökning med ca 6 procent årligen. Den mest påtagliga förändringen är att kostnads- vikten för de yngsta har ökat mer än för övriga åldrar. I den vård- tunga matrisen har även kostnaderna ökat mer än snittet för de allra äldsta, 80 år och uppåt. 
 Som framgår av tabell 6.2 leder uppdateringen av kostnadsvik- terna till att bidragen eller avgifterna förändras med i genomsnitt  
 +/-67 
  kronor per invånare. Landstinget i Uppsala får den största minskningen  
 (-176 
  kr/invånare) medan Västernorrland får den största ökningen (+124 kr/invånare). 
 För att de totala kostnaderna i matriserna ska motsvara den to- tala kostnaden i riket multipliceras samtliga tillägg och avdrag med kvoten av de totala kostnaderna i riket och de totala kostnaderna i matriserna. Uppräkningen är nästan 60 procent i matrisen som ba- seras på kostnader från år 2000 (M2000) jämfört med ca 25 procent i den uppdaterade matrisen, som baseras på 2004 års kostnads- struktur (M2004). 
 2 
  
 Den samlade effekten av förslaget leder i genomsnitt till föränd- ringar med  
 +/-61 
  kronor per invånare. För vissa landsting tar de olika effekterna ut varandra vilket förklarar att totaleffekten är nå- got mindre än för de ingående delarna. Stockholms läns landsting får den mest positiva förändringen, +98 kronor per invånare, som främst beror på en lägre uppräkning. Norrbotten får den mest ne- gativa förändringen med – 110 kronor per invånare. Även den för- ändringen beror främst på ändrad uppräkning. 
 Uppdatering av underlaget för beräkning av antalet HIV- patienter 
 Under den senaste  
 18-årsperioden 
  har antalet anmälda fall av HIV- infektioner uppgått till mellan  
 200-400 
  personer årligen. I takt med att behandlingsmetoderna successivt förbättrats har dödligheten i AIDS minskat vilket fått till följd att antalet personer som lever med HIV i Sverige ökat för varje år efter 1996 ( 
 Samhällets insatser mot hiv/STI – att möta förändring, SOU 2004:13 
 ). 
  
 2  
 En hög procentuell uppräkning tenderar att förstärka skillnaderna mellan de landsting som får ett tillägg och de som får betala en avgift. För att fördelningen ska vara så rättvis som möjligt är det således angeläget att uppräkningen inte är alltför stor. 
 106 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 Enligt Smittskyddsinstitutet hade ca 6 700  
 HIV-fall 
  anmälts i slutet av 2004. Av dessa beräknades ca 3 500 vara i livet ( 
 Epidemi- ologisk årsrapport 2004 
 ). Några exakta siffror över antalet personer som i dag lever och vårdas för HIV finns inte att tillgå. En uppfatt- ning om antalet går emellertid att få genom Svenska infektionslä- karföreningens verksamhetsenkät som anger antalet  
 Gutierrez 
  rade med en vårdkontakt i respektive landsting. Enkäten skickas ut till landstingens infektionskliniker samt ett urval av hudmottag- ningarna. Enligt företrädare för Svenska infektionsläkarföreningen torde enkäten ge en bra uppskattning av antalet  
 HIV-patienter 
  i landstingen. 
 Enligt verksamhetsenkäten från Svenska infektionsläkarföre- ningen fanns det i september 2005 ca 3 760 patienter som levde med HIV. Detta kan jämföras med volymantagandet i delmodellen Hälso- och sjukvård som är ca 3 100. Antalet skattade personer med HIV har i delmodellen Hälso- och sjukvård totalt sett varit relativt konstant över åren vilket beror på att antalet skattade HIV- fall är knutit till befolkningsutvecklingen i åldersgruppen  
 20-64 
  år. Mellan åren  
 1998-2004 
  ökade befolkningen inom gruppen med mindre än 3 %. Under motsvarande period ökade antalet personer som lever med HIV och har en kontakt med sjukvården med näs- tan 38 %. 
 Utredningen har varit i kontakt med Stockholms läns landsting för att få en uppfattning om vårdkostnaden för patienter med HIV. I de underlag som lämnats till utredningen framgår att den kost- nadsuppgift som i dag används i utjämningssystemet, 47 200 kro- nor per patient och år, relativt väl motsvarar den kostnad som landstinget har för vård av dessa patienter. 
 Med anledning av vad som angetts ovan föreslår jag därför att antalsuppgifterna avseende  
 HIV-patienter 
  i landstingen uppdateras utifrån det underlag som lämnats av Svenska infektionsläkarföre- ningen. Då enkätsvaren även innehåller patienter som är yngre än 20 år respektive äldre än 65 föreslår jag vidare att hela befolknings- underlaget ska ligga till grund för beräkningen av antalet  
 HIV-pati- 
  enter, i stället för att som i dag använda befolkningen i åldrarna 20- 64 år. 
 107 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 Mitt förslag innebär att antalet  
 HIV-patienter 
  beräknas till; 
  
 11 fall per 10 000 invånare i Stockholms läns landsting 
  
 4 fall per 10 000 invånare i Region Skåne 
  
 3 fall per 10 000 invånare i landstingen i Västra Götaland, Väs- ternorrland och Västerbotten 
  
 2 fall per 10 000 invånare i resterande landsting 
  
 Totalt sett har uppdateringarna en marginell påverkan på den totala standardkostnaden. 
  
 6.3 
  
 En jämförelse mellan standardkostnader och faktiska kostnader 
  
 I den uppdaterade delmodellen hälso- och sjukvård avviker de be- räknade standardkostnaderna i genomsnitt med ca 750 kronor från de faktiska kostnaderna. Totalt sett kan delmodellen, inklusive glesbygd och HIV, förklara 40 % av de faktiska kostnadsvariatio- nerna mellan landstingen. 
 Det är dock inte oproblematiskt att jämföra utfallet i utjäm- ningen mot faktiska sjukvårdskostnader. Skillnader mellan enskilda landstings faktiska kostnader och standardkostnader kan bero på att enskilda landsting har en ambitions- eller effektivitetsnivå som avviker från genomsnittet, men även andra faktorer kan spela in. 
 De uppdaterade kostnadsvikterna i delmodellen baseras på data från 2004. Samma år fick Stockholm, Västernorrland, Jämtland, Västerbotten och Norrbotten  
 fasta tillägg  
 som gjorde det möjligt för dessa landsting att hålla en högre kostnadsnivå på motsvarande ca 300 – 1 000 kronor per invånare än övriga landsting. Motsva- rande effekt hade  
 tillägget för små landsting  
 som gick till Krono- berg, Blekinge, Gotland och Jämtland på mellan ca 200 och 1 400 kronor. De fasta tilläggen har sedan 2005 tagits bort, men de nega- tiva effekterna av denna förändring fångas numera delvis upp av strukturbidraget. Tillägget för små landsting, som inte baseras på en modell och som därför vare sig kan utvärderas eller uppdateras, ligger numera i strukturbidraget. År 2004 fanns dock alla dessa komponenter fullt ut och utgjorde en finansieringsgrund för verk- samheten. 
 I diagrammet nedan redovisas hur jämförelsen mellan delmodel- len hälso- och sjukvård, kompletterad med fasta tillägg och tillägg 
 108 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 för små landsting, och de faktiska nettokostnaderna för hälso- och sjukvården faller ut. 
 Diagram 6.1 Tillägg eller avdrag enligt ny beräkning kompletterad med fasta tillägg och små landsting samt avvikelse från genomsnittlig faktisk kostnad år 2004 
 2 500 
 Modellen förutspår höga kostnader 
 2 000 
  
 1 
  
 500 
  
 1 
  
 000 
  
 500 
  
 0 
  
 -500 
  
 -1 
  000 
  
 -1 
  500 
  
 -2 
  000 
  
 Modellen förutspår låga kostna der 
  
 -2 
  500 
  
 Halland 
  
 Västmanland 
  
 Östergötland 
  
 Södermanland 
  
 Skåne 
  
 Dalarna 
  
 Stockholm 
  
 Värmland 
  
 Kalmar 
  
 Gävleborg 
  
 Blekinge 
  
 Västerbotten 
  
 Västernorrland 
  
 Gotlands kommun 
  
 Jämtland 
  
 Norrbotten 
  
 Uppsala 
  
 Kronoberg 
  
 Jönköping 
  
 Örebro 
  
 Västra Götaland 
  
 T/A inklfasta tillägg och små landsting 
  
 A vvikande kostnad från snittet 
  
 Följande exempel visar hur diagrammet ska läsas: Landstinget i Uppsala län har bland de lägsta kostnaderna i riket. Under förut- sättning att verksamheten i Landstinget i Uppsala län bedrivs med en genomsnittlig ambition och effektivitetsnivå borde emellertid kostnaderna i landstinget, givet dess struktur, vara ännu lägre. Landstinget i Uppsala län får ett avdrag i delmodellen, inklusive fasta tillägg och tillägg för små landsting, på över 1 100 kronor per invånare. Den faktiska nettokostnaden avviker dock inte med 1 100 kronor från genomsnittet i riket, utan med ca 750 kronor. 
 Störst skillnad mellan utfallet i den kompletterade delmodellen och ett landstings faktiska kostnader gäller Landstinget i Öster- götland vars faktiska kostnader är betydligt lägre än de standard- kostnader som delmodellen beräknar. 
 Enligt direktiven ska jag särskilt uppmärksamma Gotlands situa- tion inom hälso- och sjukvården. Jag kan konstatera att det av dia- grammet ovan framgår att de faktiska kostnaderna för Gotland uppvisar en god överensstämmelse med den kostnadsstruktur som antas i utjämningen om hänsyn tas till fasta tillägg och små 
 109 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 lansting. Jag avser emellertid att återkomma i slutbetänkandet med en särskilt analys av utfallet i utjämningen för hälso- och sjukvår- den på Gotland. 
 De fasta tilläggen och små landsting bidrar således till att för- klara kostnadsskillnaderna mellan landstingen. Tar man hänsyn till dessa komponenter stiger delmodellens förklaringsgrad betydligt från 40 till 54 %. 
  
 6.4 
  
 Det fortsatta arbetet med delmodellen hälso- och sjukvård 
  
 I det följande redogör jag först för utredningens kvarvarande arbete fram till slutbetänkandet avseende arbetet med delmodellen hälso- och sjukvård. Därefter redogör jag för några frågor som rör beho- vet av fortsatt utveckling av delmodellen. 
 Utredningens kvarstående arbete med delmodellen hälso- och sjukvård 
 Jag avser som nämnts att återkomma till den i direktiven utpekade frågan om sjukvårdskostnaderna i Gotlands län i mitt slutbetän- kande i anslutning till att jag även behandlar glesbygdskomponen- ten i delmodellen. Utredningen har inte närmare analyserat situa- tionen för sjukvården på Gotland. Jag har hitintills noterat att Gotlands kommun som sjukvårdshuvudman med den ovan före- slagna uppdateringen (se diagram 6.1) får ett utfall i utjämningssy- stemet, inklusive strukturbidraget, som ger en kompensation un- gefär i nivå med Gotlands faktiska merkostnader. 
 Utredningens arbete med direktivens frågeställning om kost- nadsstrukturen för psykiatri- och missbrukarvård har påbörjats, och kommer att avrapporteras i slutbetänkandet. En central fråga är om det finns skäl att anta att storstäderna har en tyngre belastning av psykiatri- och missbruk än vad som fångas upp av delmodellen för hälso- och sjukvård. Psykiatri- och missbruksproblematik är i hög grad även en kommunal angelägenhet, varför även delmodellen för individ- och familjeomsorg berörs av analysen. 
 110 
  
 SOU 2006:84 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 Behov av att ytterligare utveckla delmodellen hälso- och sjukvård 
 Jag bedömer att det på sikt är angeläget att bredda underlaget för de uppgifter som används i kostnadsmatriserna i delmodellen för hälso- och sjukvård. Ambitionen bör vara att kostnaderna för hela landets hälso- och sjukvårdskonsumtion inom såväl sluten vård som öppen vård ska ingå i underlaget. 
 Sedan sjukvårdsmodellen infördes år 2000 har underlaget för be- räkningarna utökats från att omfatta gamla Malmöhus läns lands- ting till att omfatta hela Region Skåne. Motsvarande dataunderlag som finns i Region Skåne finns inte i övriga landet. Även om det i och för sig inte finns något som talar för att kostnaderna för speci- aliserad sjukvård respektive primärvård för olika patientgrupper i Region Skåne skulle avvika markant från motsvarande kostnader för andra landsting, anser jag att det är angeläget med ett bredare underlag för att öka tillförlitligheten i och legitimiteten för utjäm- ningen. 
 Under senare år har det skett en snabb utveckling inom sjukvår- den. Vissa sjukdomar kan numera till stor del behandlas inom den öppna specialiserade vården utan inskrivning på sjukhus. I delmo- dellen för hälso- och sjukvård ingår vårdtunga patienter som åtmin- stone en gång har registrerats i slutenvårdens patientregister. År 2004 fanns det enligt Epidemologiskt centrum (EpC) på Socialsty- relsen ca 470 000 vårdtunga patienter som registrerats i sluten- vårdsregistret. Om man utökar definitionen till att omfatta även patienter som någon gång registrerats i den öppna vården vid sjuk- hus i öppenvårdsregistret ökar antalet vårdtunga patienter med drygt 200 000 till knappt 690 000 individer, vilket motsvarar en ök- ning med 46 %. 
 Även om registreringen till öppenvårdsregistret uppenbarligen är omfattande redan i dag, finns det stora skillnader mellan lands- tingen. Antalet patienter ökar i genomsnitt med ca 46 % när pati- enter ur vårdtunga grupper som vårdats i den öppna vården inklu- deras, men förändringen mellan landstingen spänner mellan en ök- ning på 16 % och 69 %. Det går dock inte att utvärdera om skillna- derna mellan landstingen beror på att förekomsten av patienter i den öppna vården varierar eller om det är graden av registrering av patienter som varierar. 
 Med tanke på att det är relativt många patienter som behandlas utanför den slutna vården bör på sikt analyser göras av om det är 
 111 
  
 Förslag till uppdatering av delmodellen Hälso- och sjukvård 
  
 SOU 2006:84 
  
 relevant att inkludera även öppenvårdsregistret när antalet vård- tunga patienter tas fram. Frågor som bör belysas är exempelvis om det finns kostnadsskillnader mellan patienter som enbart behandlas i den öppna vården jämfört med dem som behandlas i den slutna vården. Utfallet av analysen kan aktualisera en förändring av rang- ordningen av de vårdtunga diagnoserna och ett behov av skilda matriser för sluten- respektive öppenvård. Skillnader mellan lands- tingen i registrering av diagnoser i den öppna vården bör också ut- värderas. 
 Jag vill därför understryka att det är angeläget att Socialstyrelsen och Sveriges Kommuner och Landsting i det pågående gemen- samma arbetet med att förbättra uppföljningen inom hälso- och sjukvården, ger prioritet åt frågan om sjukvårdshuvudmännens re- gistrering av patienter inom öppenvården. 
 Jag föreslår på annan plats i detta betänkande (se kapitel 3) att Statskontoret ska få i uppdrag att svara för den löpande uppfölj- ningen av den kommunalekonomiska utjämningen. Jag menar att det finns skäl för Statskontoret att inom ramen för myndighetens nya uppföljningsuppdrag i samverkan med berörda departement, företrädare för landstingen, den medicinska professionen, Social- styrelsen och Sveriges Kommuner och Landsting prioritera ett ut- vecklingsarbete av delmodellen hälso- och sjukvård. Statskontoret bör bl.a. pröva förutsättningarna för och behovet av att inkludera registerdata från öppenvården i delmodellen hälso- och sjukvård. 
 112 
  
 7 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
  
 I det följande redovisas de samlade ekonomiska effekterna av mina förslag. De nedan redovisade beräkningarna visar hur förslagen, om de införts utjämningsåret 2006, hade påverkat bidrag och avgifter i kommuner och landsting jämfört med dagens system. För en mer detaljerad redovisning av utfallet hänvisas till bilagorna 9 och 10. Efter redogörelsen för de ekonomiska konsekvenserna för kommuner och landsting redogörs för mitt förslag till nya införanderegler. 
 Mitt förslag: Till de kommuner som får ett samlat negativt utfall av mina förslag avseende utjämning av lönekostnader respektive byggkostnader som överstiger 200 kronor per invånare, utges ett temporärt införandebidrag under 2008 för att möjliggöra en an- passning över två år till de föreslagna förändringarna i utjämnings- systemet. 
  
 7.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser för kommunerna 
  
 Jag har tidigare i delbetänkandet föreslagit att en ny delmodell in- förs i kostnadsutjämningen för utjämning av strukturellt betingade lönekostnadsskillnader i kommunsektorn (se kapitel 4). Jag har även föreslagit att en förändring görs av komponenten för utjämning av byggkostnader i delmodellen Bebyggelsestruktur (se kapitel 5). 
 Den samlade effekten av förslagen till ny utjämning för löne- kostnadsskillnader och förändrad utjämning för byggkostnader innebär totalt sett att 36 kommuner får ett positivt utfall av föränd- ringarna medan resterande 254 kommuner får ett negativt utfall. Den största positiva förändringen uppgår till 771 kronor per invå- nare (Nacka) och den största negativa förändringen uppgår till 307 kronor per invånare (samtliga 8 kommuner i Jämtlands län). 
 113 
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler SOU 2006:84 
 Tabell 7:1 Antal kommuner i olika förändringsintervall före införanderegler 
  
 Förändring kr/invånare 
  
 Antal kommuner 
  
 Kommuner som får en positiv förändring 
  
 600- 
  
 4 
  
 400-599 
  
 8 
  
 200-399 
  
 8 
  
 0-199 
  
 16 
  
 Kommuner som får en negativ förändring 
  
 0-199 
  
 228 
  
 200-399 
  
 26 
  
 400-599 
  
 0 
  
 600- 
  
 0 
  
 Källa: Egen bearbetning 
  
 Av kommunerna med ett positivt utfall är det 16 som får en för- ändring med mellan 0 och 199 kronor per invånare. Minsta positiva förändringen får Härryda med 20 kronor per invånare. De fyra kommuner som får de största positiva förändringarna får alla över 600 kronor per invånare. Av de kommuner som får ett negativt ut- fall får den absoluta majoriteten (228 stycken) en negativ föränd- ring som understiger 200 kronor per invånare. De resterande 26 kommunerna får en negativ förändring på mellan 200 och 307 kronor per invånare. 
  
 7.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser för landstingen 
  
 Nedan redovisas effekterna av mina förslag rörande införandet av en ny delmodell för utjämning av strukturellt betingade lönekost- nadsskillnader (se kapitel 4) samt uppdateringen av delmodellen hälso- och sjukvård (se kapitel 6). 
 Den samlade effekten av förslagen leder till förändringar med mellan  
 -165 
  och +278 kronor per invånare. Tre landsting, Stock- holm, Västmanland och Uppsala får ett positivt utfall av de före- slagna förändringarna medan övriga 18 får ett negativt utfall, varav hälften får en negativ förändring som understiger 100 kronor per invånare. De resterande landstingen får negativa förändringar med mellan 106 och 165 kronor per invånare. 
 114 
 SOU 2006:84 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
 Tabell 7:2 Förändringar av utredningens förslag, kronor per invånare, utjämningsår 2006 
  
 Löneutjämning 
  
 Hälso-och 
  sjukvård 
  
 Sammantagen 
  
 Landsting 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Förändring kr/inv 
  
 Stockholm 
  
 178 
  
 98 
  
 276 
  
 Uppsala 
  
 27 
  
 -12 
  
 15 
  
 Södermanland 
  
 -55 
  
 -7 
  
 -62 
  
 Östergötland 
  
 -55 
  
 21 
  
 -34 
  
 Jönköping 
  
 -55 
  
 0 
  
 -55 
  
 Kronoberg 
  
 -55 
  
 -61 
  
 -116 
  
 Kalmar 
  
 -55 
  
 -73 
  
 -128 
  
 Gotlands kommun 
  
 -55 
  
 -100 
  
 -155 
  
 Blekinge 
  
 -55 
  
 -67 
  
 -122 
  
 Skåne 
  
 -55 
  
 -30 
  
 -85 
  
 Halland 
  
 -55 
  
 -7 
  
 -62 
  
 Västra Götaland 
  
 -55 
  
 17 
  
 -38 
  
 Värmland 
  
 -55 
  
 -70 
  
 -125 
  
 Örebro 
  
 -55 
  
 -14 
  
 -69 
  
 Västmanland 
  
 53 
  
 -16 
  
 37 
  
 Dalarna 
  
 -55 
  
 -81 
  
 -136 
  
 Gävleborg 
  
 -32 
  
 -64 
  
 -96 
  
 Västernorrland 
  
 -55 
  
 -44 
  
 -99 
  
 Jämtland 
  
 -55 
  
 -98 
  
 -153 
  
 Västerbotten 
  
 -55 
  
 -51 
  
 -106 
  
 Norrbotten 
  
 -55 
  
 -110 
  
 -165 
  
 Största positiva förändringen får Stockholms län landsting med 278 kronor per invånare. Den största negativa förändringen får Norr- bottens läns landsting med 165 kronor per invånare. Förändring- arna för landstingen är således mindre än förändringarna för kommunerna. Det bör dock observeras att landstingens skatteuttag är cirka hälften så stort som kommunernas. Det innebär att landstingens möjligheter att klara en anpassning till förändringar i utjämningssystemet är i motsvarande mån mindre. 
 115 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
  
 SOU 2006:84 
  
 7.3 
  
 Införanderegler 
  
 När förändringar genomförs i den kommunalekonomiska utjäm- ningen är det inte ovanligt att kommuner och landsting med ett negativt ekonomiskt utfall som överstiger en given nivå ges en viss tid att anpassa sina kostnader. Behovet av införanderegler har be- dömts från fall till fall. 
 De befintliga införandereglerna infördes 2005 och löper till 2010. Införandereglerna innebär att den årliga intäktsminskningen inte får bli större än 0,08 % av det egna skatteunderlaget för kommu- nerna och 0,04 % för landstingen. Negativa förändringar utöver 0,56 % av det egna skatteunderlagt överfördes till strukturbidraget. De förändringar som följer av de årliga uppdateringarna av beräk- ningsmodellerna som SCB utför omfattas inte av dessa införande- regler. 
 Jag har i enlighet med mina direktiv utarbetat ett förslag till or- ganisation för löpande uppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen. I anslutning till redovisningen av mitt förslag (se ka- pitel 3) konstaterar jag att löpande implementeringar av uppdate- ringar och mindre förändringar av utjämningssystemet sannolikt förutsätter att införanderegler i stor utsträckning kan undvikas. En ordning med täta och överlappande införanderegler kan lätt göra systemet ohanterligt. En viss restriktivitet vid prövningen av beho- vet av införanderegler är således befogad. Men givetvis måste även fortsättningsvis hänsyn tas till att kommuner och landsting med större negativa förändringar till följd av uppdateringar eller andra förändringar i den kommunalekonomiska utjämningen kan behöva en omställningstid. 
 För kommunerna innebär mina förslag rörande en ny utjämning för strukturellt betingade lönekostnadsskillnader respektive en för- ändrad byggkostnadsutjämning att 254 kommuner får ett negativt utfall, beräknat på utjämningsåret 2006, varav 26 kommuner får ett negativt utfall som överstiger 200 kronor per invånare. Som mest uppgår det negativa utfallet för enskilda kommuner till 307 kronor per invånare. Förändringar i denna storleksordning gör det enligt min mening motiverat att aktualisera frågan om införanderegler för ett antal kommuner. 
 För landstingen innebär mina förslag till ny utjämning för löne- kostnadsskillnader och uppdatering av delmodellen hälso- och sjukvård att 18 landsting får ett negativt utfall. De 3 landstingen 
 116 
  
 SOU 2006:84 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
  
 med den största negativa förändringen får ett negativt utfall i inter- vallet mellan 153 och 165 kronor per invånare. 
 En betydande del av förändringen för landstingen härrör från uppdateringen av delmodellen hälso- och sjukvård. Den största ne- gativa förändringen till följd av denna uppdatering uppgår till 110 kronor per invånare och avser Norrbottens läns landsting. Den nya delmodellen för utjämning av strukturellt betingade lönekostnads- skillnader mellan landstingen leder som mest till ett avdrag om 55 kronor per invånare för enskilda landsting. 
 Jag anser allmänt sett att rena uppdateringar inte annat än i un- dantagsfall bör aktualisera införanderegler. Förändringarna för landstingen till följd av den nya lönekostnadsutjämningen är relativt begränsade. Min samlade bedömning blir därför att det inte är motiverat med något särskilt införandebidrag för landstingen. 
 Jag har övervägt att föreslå en kompensation för de kommuner som får större negativa förändringar till följd av mina förslag ge- nom en påbyggnad av de införanderegler som gäller för åren 2005- 2010. Jag har dock med hänsyn till att detta skulle innebära en be- räkningstekniskt komplicerad lösning bedömt att det inte är önsk- värt att nu förändra de befintliga införandereglerna. Att infoga nya införanderegler i de befintliga är inte möjligt att göra utan att yt- terligare komplicera modellen och minska transparensen. 
 Jag föreslår i stället som en enklare och mer överskådlig lösning att de kommuner som får ett negativt utfall som överstiger 200 kronor per invånare ges ett införandebidrag under år 2008 som motsvarar det belopp som överstiger 200 kronor per invånare. Det betyder att dessa kommuner medges en anpassning över två år till de föreslagna förändringarna i utjämningssystemet. 
 Mitt förslag innebär att ett temporärt införandebidrag utges Sherman ett år (utjämningsåret 2008) för anpassningen till följd av mina förslag, och att dessa regler löper parallellt med befintliga införan- deregler. 
 Det nya införandebidraget kan beräknas kosta totalt cirka 26 miljoner kronor. Jag föreslår att finansieringen av bidraget sker via regleringsposten, vilket innebär ett avdrag på omkring 3 kronor per invånare för samtliga kommuner. 
 I tabellen nedan redovisas de kommuner som enligt mitt förslag får ett särskilt införandebidrag år 2008. Beräkningen baseras på ut- fallet av förändringarna i utjämningssystemet, om de hade genom- förts år 2006. 
 117 
  
 Samlade effekter av utredningens förslag samt förslag till nya införanderegler 
  
 SOU 2006:84 
  
 Tabell 7.3 Införandebidrag, kronor per invånare 
 Införandebidrag 
  
 Kommun 
  
 kr/inv 
  
 Ånge 
  
 92 
  
 Sollefteå 
  
 92 
  
 Ragunda 
  
 107 
  
 Bräcke 
  
 107 
  
 Krokom 
  
 107 
  
 Strömsund 
  
 107 
  
 Åre 
  
 107 
  
 Black 
  
 107 
  
 Härjedalen 
  
 107 
  
 Östersund 
  
 107 
  
 Norsjö 
  
 42 
  
 Malå 
  
 42 
  
 Storuman 
  
 42 
  
 Sorsele 
  
 42 
  
 Dorotea 
  
 42 
  
 Vilhelmina 
  
 42 
  
 Åsele 
  
 42 
  
 Lycksele 
  
 42 
  
 Arvidsjaur 
  
 99 
  
 Arjeplog 
  
 99 
  
 Jokkmokk 
  
 99 
  
 Överkalix 
  
 99 
  
 Övertorneå 
  
 99 
  
 Pajala 
  
 99 
  
 Gällivare 
  
 99 
  
 Kiruna 
  
 99 
  
 118 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Löpande uppföljning av systemet för 
  
 Dir. 
  
 kommunalekonomisk utjämning 
  
 2005:26 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 3 mars 2005 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare får i uppdrag att löpande följa upp det system för kommunalekonomisk utjämning som infördes den 1 januari 2005. 
 Sammanfattningsvis skall utredaren 
  
 svara för en löpande uppföljning och utvärdering av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag för en sådan uppföljning, 
  
 följa upp förändringar i inkomstutjämningen och i kostnadsut- jämningens olika delar och skapa metoder för en sådan upp- följning, 
  
 löpande följa verksamhets- och kostnadsutvecklingen i de kommunala verksamheterna, 
  
 löpande följa förändringar i samhällsutvecklingen och i de kommunala verksamheterna i de delar som har betydelse för utjämningssystemet, samt 
  
 följa behovet av uppdateringar av kostnadsutjämningens olika delar och vid behov lämna förslag till uppdateringar. 
  
 Dessutom skall utredaren analysera om det finns strukturella kost- nadsskillnader som inte beaktas i utjämningssystemet. Därvid bör analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting och en översyn av den regionala indelningen för byggkostnadsfaktorn pri- oriteras. Äldreomsorgsmodellen bör följas upp bl.a. utifrån ett könsperspektiv. Hälso- och sjukvårdsmodellen och andra delar av landstingens ansvarsområde bör analyseras ytterligare. 
 Slutligen skall utredaren överväga och föreslå lämplig organisato- risk lösning för en permanent uppföljning av utjämningssystemet 
 119 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:84 
  
 och inriktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbyggnads- skede. I första hand skall prövas att verksamheten läggs i befintlig myndighet. 
 Bakgrund 
 Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem infördes 1996 
 Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem för kommuner och landsting infördes den 1 januari 1996 (prop. 1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116). Systemet utformades som två separata delsystem, ett för kommuner och ett för landsting, men med likartad uppbyggnad. Den principiella uppbyggnaden av sy- stemet, som bestod av inkomstutjämning, kostnadsutjämning, ge- nerellt statsbidrag och införanderegler, gällde t.o.m. 2004, men vissa förändringar i systemet genomfördes under dess fortlevnad. 
 Tidigare förändringar i 1996 års system 
 I tillämpningen av 1996 års kostnadsutjämning låg en fortlöpande anpassning till förändringar av behovs- och kostnadsstrukturen i de kommunala verksamheterna. Detta skedde genom att kostnadsut- jämningen uppdaterades årligen när det gällde åldersstruktur och de viktigaste behovsvariablerna inom skola, barnomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg samt hälso- och sjukvård. Övriga fakto- rer uppdaterades med längre tidsintervall. Beräkningarna av in- komstutjämningen gjordes årligen med utgångspunkt från senaste fastställda taxeringsutfall. 
 Beräkningarna av inkomst- och kostnadsutjämningen reglerades t.o.m. 2004 i förordningen (1995:1645) om utjämningsbidrag och utjämningsavgift för kommuner och landsting. Regeringen beslu- tade inför varje bidrags- och avgiftsår om de förändringar som skulle göras i beräkningarna för de olika verksamheter och kost- nadsslag som ingick i kostnadsutjämningen. Förändringarna avsåg uppdateringar av kostnadsdata, befolkningens ålder och sociala struktur m.m. Förordningen ersattes den 1 januari 2005 av förord- ningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning. 
 Systemet följdes upp och utvärderades av fyra kommittéer under perioden  
 1995–2003. 
  Förändringar i både kostnads- och inkomst- utjämningen genomfördes efter förslag från dessa kommittéer. En 
 120 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 1 
  
 del av förändringarna har haft karaktären av uppdateringar av un- derlaget för kostnadsutjämningen. 
 Utifrån Kommunala utjämningsutredningens förslag (SOU 1998:151) genomfördes förändringar i delar av kostnadsutjäm- ningen och i införandereglerna från och med den 1 januari 2000 (prop. 1998/99:89, bet. 1998/99:FiU25, rskr. 1998/99:253). 
 Utjämningsdelegationens föreslagna förändringar (SOU 2000:127) i inkomstutjämningen och i delar av kostnadsutjämningen infördes den 1 januari 2001 (prop. 1999/2000:115, bet. 2000/01:FiU9, rskr. 2000/01:26). 
 Förslag på ändringar i systemet lämnades också av Expertgrup- pen för förenklad kommunal utjämning (SOU 2000:120). Dessa ledde inte till några lagstiftningsåtgärder, men några av förslagen återfinns i Utjämningskommitténs förslag (SOU 2003:88). 
 Ett förändrat kommunalt utjämningssystem 2005 
 Riksdagen fattade den 27 oktober 2004 beslut om ett nytt system för kommunalekonomisk utjämning (prop. 2003/04:155, bet. 2004/05:FiU7, rskr. 2004/05:13). Det nya systemet infördes den 1 januari 2005 och regleras i lagen (2004:773) om kommunalekono- misk utjämning. 
 Den nya lagen bygger huvudsakligen på Utjämningskommitténs förslag (SOU 2003:88). Målet med utjämningen, nämligen att ge samtliga kommuner och landsting likvärdiga ekonomiska förut- sättningar att ge sina invånare service trots skillnader i beskatt- ningsbara inkomster och strukturella förutsättningar, kvarstår oförändrat. Kostnadsutjämningen skall utjämna för strukturella kostnadsskillnader, men däremot inte kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet, avgiftssättning eller effektivitet. Kostnadsut- jämningen skall baseras på mätbara och för kommuner och landsting opåverkbara faktorer som mäter strukturella kostnadsskillnader. 
 Ett nytt system för inkomstutjämning införs som i huvudsak in- nebär att staten finansierar utjämningen. Samtidigt avvecklas det nuvarande generella statsbidraget och utjämningsbidraget till kommuner och landsting. Kommuner och landsting får i stället ett inkomstutjämningsbidrag som beräknas utifrån skillnaden mellan deras beskattningsbara inkomster och ett skatteutjämningsunderlag som för kommuner motsvarar 115 procent och för landsting 110 procent av medelskattekraften i landet. 
 121 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:84 
  
 Kommuner och landsting vars beskattningsbara inkomster över- stiger dessa nivåer skall i stället betala en särskild inkomstutjäm- ningsavgift till staten. För bidragsberättigade kommuner beräknas bidragen utifrån 95 procent av medelskattesatsen i landet 2003 och för bidragsberättigade landsting utifrån 90 procent av medelskatte- satsen samma år. För avgiftsskyldiga kommuner och landsting skall avgiften i stället beräknas utifrån 85 procent av medelskattsatsen 2003. Vid fastställandet av skattesatserna skall hänsyn även tas till skatteväxlingar mellan kommuner och landsting till följd av hu- vudmannaskapsförändringar i respektive län från och med 1991. 
 Nuvarande system för kostnadsutjämning mellan kommuner och landsting bibehålls men vissa ändringar görs, främst att kost- nadsutjämningen för vatten och avlopp samt kallortstillägg slopas. 
 Ett statligt finansierat strukturbidrag vid sidan av det ordinarie utjämningssystemet införs. Strukturbidrag betalas ut med ett be- lopp som motsvarar utfallet av vissa delar av 1996 års system för kostnadsutjämning samt den del av bidragsminskningen till följd av de föreslagna förändringarna som överstiger 0,56 procent av kom- munens respektive 0,28 procent av landstingets uppräknade skatte- underlag. 
 Särskilda införandebidrag tillämpas för åren  
 2005–2010. 
  Genom införandebidrag begränsas den årliga negativa bidragsförändringen under perioden. 
 Vidare införs regleringsavgifter och regleringsbidrag dels för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn, dels för att kunna upprätthålla de fastställda utjämningsnivåerna i inkomst- utjämningen. 
 Behov av löpande uppföljning 
 Flertalet kommittéer som utrett utjämningssystemet har föreslagit att systemet bör följas upp löpande. De föreslagna formerna för denna uppföljning har dock varierat. Uppgiften har hittills ingått i de tidsbegränsade kommittéernas uppdrag. Därför finns det i dag inte någon permanent organisation för en löpande uppföljning. En informell arbetsgrupp, med tjänstemän från Regeringskansliet, Hill tistiska centralbyrån och de två kommunförbunden, har främst ägnat sig åt underlaget i de delar av kostnadsutjämningen som årligen upp- dateras. Denna arbetsgrupp bör bibehållas med nuvarande uppgifter. 
 Utjämningskommitténs erfarenheter är att uppdateringen av olika delar av kostnadsutjämningen i många fall leder till stora 
 122 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 1 
  
 omfördelningar mellan kommuner respektive landsting. En för- klaring till de stora omfördelningarna är att vissa delar av underla- get är gammalt och att ingen uppdatering gjorts sedan systemet infördes. När ett nytt underlag tas fram kan uppdateringen inne- bära att förändringar som pågått under loppet av flera år slår ige- nom fullt ut vid ett enda tillfälle. Enligt kommitténs uppfattning bör uppdateringar, även av det underlag som inte sker årligen i nu- varande system, göras oftare än som hittills skett. Om systemet följs upp kontinuerligt, förbättras enligt kommittén förutsättning- arna för att göra uppdateringar när sådana behövs och vid lämpliga tillfällen (SOU 2003:88 s. 302 f.). 
 Regeringen redovisar i propositionen Ändringar i det kommu- nala utjämningssystemet den bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp och utvärderas och att en permanent organisation med denna uppgift bör tillskapas. I propositionen re- dovisas även vilka uppgifter en sådan organisation bör ha. I upp- följningsorganisations uppdrag bör enligt regeringen ingå att analy- sera om det finns strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i utjämningssystemet (prop. 2003/04:155 s.  
 61–63). 
  
 Utjämningskommittén konstaterade att det finns regionala löne- skillnader mellan kommuner respektive landsting, men gjorde be- dömningen att dessa inte skall beaktas i kostnadsutjämningen, bl.a. med motiveringen att kostnaderna går att påverka och att högre lönekostnader i tillväxtregionerna kan vara av övergående natur. I fråga om dessa skillnader framhöll en rad remissinstanser, bl.a. Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet, att det för närvarande saknas tillräcklig kunskap för att ta ställning till i vilken utsträckning som nuvarande löneskillnader kan förklaras av struk- turen på arbetsmarknaden eller konjunkturen eller har andra orsa- ker. Regeringen instämde i detta men framhöll att det samtidigt är principiellt viktigt att en eventuell kompensation för höga löner, i likhet med övriga delar av kostnadsutjämningen, skall utgå från opåverkbara strukturella faktorer. Löneutvecklingen i kommuner och landsting bör därför bli föremål för fortsatt utredning i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillnader i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade (a. prop.). 
 Vidare bör enligt vad regeringen anger i propositionen bygg- kostnadsfaktorn analyseras ytterligare. Även utvecklingen av kommunernas  
 VA-kostnader 
  bör bli föremål för fortsatt uppföljning. Äldreomsorgsmodellen bör följas upp utifrån ett könsperspektiv 
 123 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:84 
  
 där framtagna analyser skall belysa om män och kvinnor med samma ålder, civilstånd och ohälsa har skilda vårdbehov. 
 Finansutskottet har, i likhet med regeringen, framfört att det är angeläget att utveckla en löpande uppföljning och utvärdering av systemet. En sådan permanent organisation skulle, enligt utskottets mening, försäkra en regelbunden utvärdering och sammanställning av relevant information om den kommunala verksamhetens resultat och utveckling. Därför förutsätter utskottet att regeringen snarast återkommer till frågan om i vilken form en fortsatt uppföljning av det nya systemet bör ske. Finansutskottet förutsätter också att analyserna, utöver de delar som särskilt anges i propositionen, dessutom kommer att omfatta övriga delmodeller i kostnadsutjäm- ningen, inklusive hälso- och sjukvårdsmodellen där enligt utskottet strukturella aspekter på sjukvårdskostnaderna i Gotlands län sär- skilt bör uppmärksammas. Utskottet utgår från att även andra delar av kostnadsstrukturen inom landstingens ansvarsområde, exempel- vis psykiatrin och missbrukarvården, noggrant kommer att analyseras (2004/05:FiU7 s. 35 f.). 
 Uppdraget 
 En särskild utredare får i uppgift att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. 
 Utredaren skall svara för den löpande uppföljningen och utvär- deringen av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag för en sådan uppföljning. Utredaren skall följa upp förändringar i in- komstutjämningen och i kostnadsutjämningens olika delar och skapa metoder för uppföljningen. 
 Utredaren skall löpande följa verksamhets- och kostnadsutveck- lingen i de kommunala verksamheterna och redovisa en utvärdering och sammanställning av relevant information om den kommunala verksamhetens resultat och utveckling. I uppdraget ingår att jäm- föra utfallet i kostnadsutjämningen med de faktiska kostnaderna. 
 Utredaren skall löpande följa förändringar i samhällsutveck- lingen och de kommunala verksamheterna i de delar som har bety- delse för utjämningssystemet. 
 Utredaren skall följa behovet av uppdateringar av kostnadsut- jämningens olika delar samt, vid behov lämna förslag till uppdate- ringar och se till att det tas fram underlag för uppdateringarna. 
 Utredaren skall analysera om det finns strukturella kostnads- skillnader som inte beaktas i utjämningssystemet. Utredaren bör 
 124 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 1 
  
 därvid prioritera analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillna- der i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade. Om skillnaderna i lönenivåer är strukturellt betingade, skall förslag lämnas på hur dessa skillnader kan beaktas i utjämningssystemet på ett för enskilda kommuner och landsting opåverkbart sätt. 
 Vidare bör den regionala indelningen för byggkostnadsfaktorn analyseras ytterligare och utvecklingen av kommunernas  
 VA-kost- 
  nader bör bli föremål för fortsatt uppföljning. Äldreomsorgsmo- dellen bör följas upp utifrån ett könsperspektiv, där framtagna analyser skall belysa om män och kvinnor med samma ålder, civil- stånd och ohälsa har skilda vårdbehov. Även hälso- och sjukvårds- modellen bör uppmärksammas och då särskilt sjukvårdskostna- derna i Gotlands län. Även andra delar av kostnadsstrukturen inom landstingens ansvarsområde, exempelvis psykiatrin och missbru- karvården, bör analyseras ytterligare. 
 Om utredaren lämnar förslag till sådana förändringar i utjäm- ningssystemet som föranleder ändringar i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning eller i förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning skall även förslag till författ- ningstext ingå. 
 Utredaren skall överväga och föreslå lämplig organisatorisk lösning för en permanent uppföljning av utjämningssystemet och inriktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbyggnadsskede. I första hand skall prövas att verksamheten läggs i befintlig myndighet. 
 Utredaren skall biträdas av en eller flera referensgrupper, med god insikt i kommunala och kommunalekonomiska förhållanden. 
 Redovisning av uppdraget 
 Utredaren skall redovisa resultaten av sitt arbete till regeringen år- ligen senast den 15 september 2005, 2006 och 2007. Utredaren skall senast i samband med redovisningen i september 2006 redovisa för- slag om framtida organisatorisk lösning för uppföljningen och den fortsatta inriktningen av uppföljningsarbetet. Det står utredaren fritt att redovisa delresultat av sitt arbete under arbetets gång. Resultat från analyserna av skillnader i lönekostnader och byggkostnader skall redovisas senast den 1 november 2006. 
 (Finansdepartementet) 
 125 
 Bilaga 2 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner och landsting, utjämningsåret 2006 
 127 
  
 128 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 1(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Stockholms 
  
 Botkyrka 
  
 76 404 
  
 7 401 
  
 1 511 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 894 
  
 679 564 243 
  
 Danderyd 
  
 30 231 
  
 -15 
  972 
  
 3 674 
  
 65 
  
 1 160 
  
 -18 
  
 -11 
  091 
  
 -335 
  281 311 
  
 Ekerö 
  
 23 910 
  
 -609 
  
 1 097 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 470 
  
 11 246 171 
  
 Haninge 
  
 71 608 
  
 3 786 
  
 -811 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 957 
  
 211 770 224 
  
 Huddinge 
  
 88 460 
  
 2 735 
  
 677 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 394 
  
 300 264 578 
  
 Järfälla 
  
 61 727 
  
 -509 
  
 -578 
  
 0 
  
 124 
  
 -18 
  
 -981 
  
 -60 
  532 319 
  
 Lidingö 
  
 41 809 
  
 Hernandez 
  652 
  
 2 341 
  
 0 
  
 296 
  
 -18 
  
 -7 
  033 
  
 -294 
  Macias 
  
 Nacka 
  
 79 945 
  
 -2 
  729 
  
 1 584 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -1 
  163 
  
 -92 
  947 713 
  
 Norrtälje 
  
 54 558 
  
 6 077 
  
 -355 
  
 0 
  
 7 
  
 -18 
  
 5 711 
  
 311 600 066 
  
 Nykvarn 
  
 8 341 
  
 1 165 
  
 -1 
  040 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 107 
  
 895 442 
  
 Nynäshamn 
  
 24 599 
  
 3 949 
  
 -423 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 508 
  
 86 302 007 
  
 Salem 
  
 14 286 
  
 1 701 
  
 1 694 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 377 
  
 48 248 883 
  
 Sigtuna 
  
 36 681 
  
 2 923 
  
 91 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 996 
  
 109 909 271 
  
 Sollentuna 
  
 59 231 
  
 -3 
  311 
  
 1 648 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -1 
  681 
  
 -99 
  546 327 
  
 Solna 
  
 60 681 
  
 -873 
  
 -3 
  245 
  
 0 
  
 191 
  
 -18 
  
 -3 
  945 
  
 -239 
  365 048 
  
 Stockholm 
  
 771 187 
  
 -1 
  668 
  
 1 259 
  
 0 
  
 137 
  
 -18 
  
 -290 
  
 -223 
  371 024 
  
 Sundbyberg 
  
 33 989 
  
 -506 
  
 -2 
  084 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -2 
  608 
  
 Oliver631 271 
  
 Södertälje 
  
 80 453 
  
 4 841 
  
 255 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 078 
  
 408 568 836 
  
 Tyresö 
  
 40 984 
  
 1 272 
  
 513 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 767 
  
 72 433 247 
  
 Täby 
  
 60 581 
  
 -7 
  352 
  
 579 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -6 
  791 
  
 -411 
  384 109 
  
 Upplands Väsby 
  
 37 532 
  
 980 
  
 -841 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 121 
  
 4 554 668 
  
 Upplands-Bro 
  
 21 309 
  
 2 925 
  
 -168 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 739 
  
 58 372 900 
  
 Vallentuna 
  
 27 321 
  
 2 592 
  
 850 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 424 
  
 93 556 783 
  
 Vaxholm 
  
 10 054 
  
 -125 
  
 1 191 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 048 
  
 10 540 154 
  
 Värmdö 
  
 34 728 
  
 2 538 
  
 418 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 938 
  
 102 043 167 
  
 Österåker 
  
 37 228 
  
 1 199 
  
 -733 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 448 
  
 16 691 333 
  
 Uppsala 
  
 Enköping 
  
 38 418 
  
 6 214 
  
 -611 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 585 
  
 214 578 140 
  
 Håbo 
  
 18 528 
  
 2 450 
  
 -2 
  528 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -96 
  
 -1 
  772 124 
  
 Knivsta 
  
 13 292 
  
 2 216 
  
 -1 
  020 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 178 
  
 15 662 685 
  
 Tierp 
  
 20 048 
  
 8 637 
  
 905 
  
 0 
  
 28 
  
 -18 
  
 9 552 
  
 191 505 598 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 129 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 2(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Uppsala 
  
 183 403 
  
 4 035 
  
 -1 
  414 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 603 
  
 477 462 982 
  
 Älvkarleby 
  
 9 069 
  
 6 589 
  
 -568 
  
 0 
  
 132 
  
 -18 
  
 6 135 
  
 55 641 528 
  
 Östhammar 
  
 21 617 
  
 5 978 
  
 -345 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 615 
  
 121 387 113 
  
 Södermanlands 
  
 Eskilstuna 
  
 91 558 
  
 7 264 
  
 194 
  
 242 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 682 
  
 703 380 992 
  
 Flen 
  
 16 387 
  
 7 681 
  
 853 
  
 37 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 553 
  
 140 163 816 
  
 Gnesta 
  
 9 981 
  
 6 592 
  
 -318 
  
 0 
  
 141 
  
 -18 
  
 6 397 
  
 63 851 993 
  
 Katrineholm 
  
 32 227 
  
 7 708 
  
 1 199 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 889 
  
 286 477 220 
  
 Nyköping 
  
 49 778 
  
 5 122 
  
 -489 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 615 
  
 229 743 105 
  
 Oxelösund 
  
 11 173 
  
 3 061 
  
 -2 
  485 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 558 
  
 6 238 492 
  
 Strängnäs 
  
 30 605 
  
 3 848 
  
 -317 
  
 0 
  
 137 
  
 -18 
  
 3 650 
  
 111 719 092 
  
 Trosa 
  
 10 779 
  
 3 057 
  
 -1 
  342 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 697 
  
 18 295 782 
  
 Vingåker 
  
 9 181 
  
 8 909 
  
 478 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 369 
  
 86 020 042 
  
 Östergötlands 
  
 Boxholm 
  
 5 237 
  
 7 987 
  
 589 
  
 0 
  
 551 
  
 -18 
  
 9 109 
  
 47 705 688 
  
 Finspång 
  
 20 913 
  
 5 499 
  
 144 
  
 0 
  
 413 
  
 -18 
  
 6 038 
  
 126 280 103 
  
 Kinda 
  
 9 927 
  
 8 562 
  
 1 547 
  
 0 
  
 209 
  
 -18 
  
 10 300 
  
 102 251 617 
  
 Linköping 
  
 137 657 
  
 4 635 
  
 -1 
  509 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 108 
  
 427 886 723 
  
 Mjölby 
  
 25 284 
  
 7 419 
  
 -289 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 112 
  
 179 828 765 
  
 Motala 
  
 41 888 
  
 6 879 
  
 114 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 975 
  
 292 183 640 
  
 Norrköping 
  
 124 604 
  
 6 671 
  
 81 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 734 
  
 839 127 479 
  
 Söderköping 
  
 14 001 
  
 6 606 
  
 -689 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 899 
  
 82 596 859 
  
 Vadstena 
  
 7 520 
  
 5 719 
  
 17 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 718 
  
 43 002 024 
  
 Valdemarsvik 
  
 8 150 
  
 8 902 
  
 -589 
  
 0 
  
 573 
  
 -18 
  
 8 868 
  
 72 277 087 
  
 Chung 
  
 3 877 
  
 8 791 
  
 3 333 
  
 0 
  
 5 
  
 -18 
  
 12 111 
  
 46 955 720 
  
 Åtvidaberg 
  
 11 733 
  
 7 334 
  
 977 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 293 
  
 97 305 926 
  
 Ödeshög 
  
 5 513 
  
 9 806 
  
 1 010 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 10 798 
  
 59 531 327 
  
 Jönköpings 
  
 Aneby 
  
 6 551 
  
 8 798 
  
 1 855 
  
 0 
  
 184 
  
 -18 
  
 10 819 
  
 70 877 590 
  
 Eksjö 
  
 16 523 
  
 6 242 
  
 440 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 664 
  
 110 115 126 
  
 Gislaved 
  
 29 490 
  
 5 935 
  
 779 
  
 0 
  
 195 
  
 -18 
  
 6 891 
  
 203 226 037 
  
 Gnosjö 
  
 9 762 
  
 4 581 
  
 -60 
  
 0 
  
 655 
  
 -18 
  
 5 158 
  
 50 355 854 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 130 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 3(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Habo 
  
 9 842 
  
 7 195 
  
 -1 
  868 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 309 
  
 52 254 665 
  
 Jönköping 
  
 120 894 
  
 5 567 
  
 -223 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 326 
  
 643 924 273 
  
 Grant 
  
 7 102 
  
 7 658 
  
 -1 
  426 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 214 
  
 44 134 344 
  
 Nässjö 
  
 29 274 
  
 7 428 
  
 822 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 232 
  
 240 993 939 
  
 Sävsjö 
  
 10 981 
  
 9 332 
  
 1 890 
  
 0 
  
 290 
  
 -18 
  
 11 494 
  
 126 219 504 
  
 Tranås 
  
 17 775 
  
 7 813 
  
 66 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 861 
  
 139 735 572 
  
 Vaggeryd 
  
 12 661 
  
 7 068 
  
 256 
  
 0 
  
 435 
  
 -18 
  
 7 741 
  
 98 013 286 
  
 Vetlanda 
  
 26 442 
  
 7 364 
  
 69 
  
 0 
  
 145 
  
 -18 
  
 7 560 
  
 199 910 888 
  
 Värnamo 
  
 32 616 
  
 5 447 
  
 177 
  
 0 
  
 255 
  
 -18 
  
 5 861 
  
 191 173 931 
  
 Kronobergs 
  
 Alvesta 
  
 18 707 
  
 7 255 
  
 230 
  
 0 
  
 27 
  
 -18 
  
 7 494 
  
 140 196 885 
  
 Lessebo 
  
 8 133 
  
 7 917 
  
 2 392 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 10 291 
  
 83 699 584 
  
 Ljungby 
  
 27 075 
  
 6 776 
  
 -611 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 147 
  
 166 439 617 
  
 Markaryd 
  
 9 574 
  
 8 513 
  
 470 
  
 0 
  
 176 
  
 -18 
  
 9 141 
  
 87 519 326 
  
 Tingsryd 
  
 12 797 
  
 8 662 
  
 1 955 
  
 0 
  
 152 
  
 -18 
  
 10 751 
  
 137 585 081 
  
 Uppvidinge 
  
 9 466 
  
 8 053 
  
 3 577 
  
 0 
  
 280 
  
 -18 
  
 11 892 
  
 112 573 025 
  
 Växjö 
  
 77 322 
  
 5 629 
  
 -2 
  259 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 352 
  
 259 210 737 
  
 Älmhult 
  
 15 356 
  
 5 624 
  
 47 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 653 
  
 86 812 908 
  
 Kalmar 
  
 Borgholm 
  
 11 092 
  
 10 426 
  
 1 515 
  
 308 
  
 0 
  
 -18 
  
 12 231 
  
 135 670 182 
  
 Emmaboda 
  
 9 570 
  
 6 852 
  
 696 
  
 0 
  
 240 
  
 -18 
  
 7 770 
  
 74 362 290 
  
 Hultsfred 
  
 14 481 
  
 9 170 
  
 1 775 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 10 927 
  
 158 239 017 
  
 Högsby 
  
 6 067 
  
 10 662 
  
 5 527 
  
 0 
  
 26 
  
 -18 
  
 16 197 
  
 98 269 348 
  
 Kalmar 
  
 60 972 
  
 6 561 
  
 -1 
  770 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 773 
  
 291 040 956 
  
 Mönsterås 
  
 13 124 
  
 7 200 
  
 -293 
  
 0 
  
 55 
  
 -18 
  
 6 944 
  
 91 137 705 
  
 Mörbylånga 
  
 13 349 
  
 7 611 
  
 -386 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 207 
  
 96 210 972 
  
 Nybro 
  
 19 771 
  
 8 469 
  
 -165 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 286 
  
 163 829 510 
  
 Oskarshamn 
  
 26 253 
  
 4 798 
  
 -1 
  014 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 766 
  
 98 878 099 
  
 Torsås 
  
 7 228 
  
 9 656 
  
 1 086 
  
 0 
  
 389 
  
 -18 
  
 11 113 
  
 80 327 325 
  
 Vimmerby 
  
 15 594 
  
 8 495 
  
 -227 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 250 
  
 128 656 024 
  
 Västervik 
  
 36 521 
  
 7 581 
  
 490 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 053 
  
 294 116 551 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 131 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 4(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Gotlands 
  
 Gotland 
  
 57 522 
  
 9 416 
  
 -756 
  
 1 316 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 958 
  
 572 824 454 
  
 Blekinge 
  
 Karlshamn 
  
 30 915 
  
 5 726 
  
 -2 
  155 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 553 
  
 109 851 947 
  
 Karlskrona 
  
 61 347 
  
 5 707 
  
 -1 
  016 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 673 
  
 286 696 264 
  
 Franco 
  
 13 409 
  
 5 748 
  
 -88 
  
 0 
  
 223 
  
 -18 
  
 5 865 
  
 78 648 535 
  
 Ronneby 
  
 28 346 
  
 6 824 
  
 -1 
  560 
  
 130 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 376 
  
 152 398 138 
  
 Sölvesborg 
  
 16 526 
  
 6 456 
  
 -2 
  085 
  
 0 
  
 132 
  
 -18 
  
 4 485 
  
 74 124 965 
  
 Skåne 
  
 Bjuv 
  
 13 945 
  
 8 912 
  
 -1 
  175 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 719 
  
 107 646 395 
  
 Bromölla 
  
 12 112 
  
 6 693 
  
 -1 
  237 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 438 
  
 65 869 347 
  
 Burlöv 
  
 15 291 
  
 7 289 
  
 15 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 286 
  
 111 415 643 
  
 Båstad 
  
 14 040 
  
 4 693 
  
 -182 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 493 
  
 63 086 694 
  
 Eslöv 
  
 30 055 
  
 8 624 
  
 52 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 658 
  
 260 226 837 
  
 Helsingborg 
  
 121 960 
  
 5 193 
  
 41 
  
 138 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 354 
  
 653 017 046 
  
 Hässleholm 
  
 49 149 
  
 8 469 
  
 718 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 169 
  
 450 664 593 
  
 Höganäs 
  
 23 398 
  
 3 556 
  
 -415 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 123 
  
 73 080 243 
  
 Hörby 
  
 14 285 
  
 10 004 
  
 -290 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 696 
  
 138 512 421 
  
 Williams 
  
 14 573 
  
 8 694 
  
 -545 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 131 
  
 118 498 226 
  
 Klippan 
  
 16 063 
  
 9 174 
  
 -287 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 869 
  
 142 468 438 
  
 Kristianstad 
  
 75 839 
  
 6 956 
  
 -145 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 793 
  
 515 201 194 
  
 Kävlinge 
  
 26 715 
  
 4 649 
  
 -1 
  303 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 328 
  
 88 916 984 
  
 Landskrona 
  
 39 336 
  
 8 985 
  
 933 
  
 37 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 937 
  
 390 895 767 
  
 Lomma 
  
 18 791 
  
 -1 
  897 
  
 -818 
  
 894 
  
 841 
  
 -18 
  
 -998 
  
 -18 
  746 761 
  
 Lund 
  
 102 330 
  
 4 206 
  
 -3 
  141 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 047 
  
 107 175 762 
  
 Malmö 
  
 270 740 
  
 8 350 
  
 1 122 
  
 394 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 848 
  
 2 666 343 434 
  
 Osby 
  
 12 609 
  
 8 069 
  
 1 346 
  
 0 
  
 213 
  
 -18 
  
 9 610 
  
 121 176 957 
  
 Perstorp 
  
 6 851 
  
 7 422 
  
 592 
  
 0 
  
 19 
  
 -18 
  
 8 015 
  
 54 913 192 
  
 Simrishamn 
  
 19 447 
  
 8 245 
  
 631 
  
 0 
  
 230 
  
 -18 
  
 9 088 
  
 176 741 225 
  
 Sjöbo 
  
 17 506 
  
 9 969 
  
 -1 
  402 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 549 
  
 149 664 996 
  
 Skurup 
  
 14 389 
  
 8 608 
  
 -965 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 625 
  
 109 721 223 
  
 Staffanstorp 
  
 20 603 
  
 3 018 
  
 -1 
  184 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 816 
  
 37 422 347 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 132 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 5(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Svalöv 
  
 13 011 
  
 9 620 
  
 116 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 718 
  
 126 445 507 
  
 Svedala 
  
 18 680 
  
 5 293 
  
 -1 
  214 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 061 
  
 75 866 098 
  
 Tomelilla 
  
 12 660 
  
 10 128 
  
 -1 
  037 
  
 0 
  
 50 
  
 -18 
  
 9 123 
  
 115 501 665 
  
 Trelleborg 
  
 39 700 
  
 7 700 
  
 -523 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 159 
  
 284 226 364 
  
 Vellinge 
  
 31 692 
  
 -1 
  364 
  
 -1 
  311 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 -2 
  693 
  
 -85 
  335 329 
  
 Ystad 
  
 27 100 
  
 6 297 
  
 -1 
  358 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 921 
  
 133 368 701 
  
 Åstorp 
  
 13 510 
  
 9 336 
  
 161 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 479 
  
 128 066 076 
  
 Ängelholm 
  
 38 392 
  
 5 640 
  
 -179 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 443 
  
 208 981 257 
  
 Örkelljunga 
  
 9 579 
  
 9 775 
  
 -142 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 615 
  
 92 105 479 
  
 Östra Göinge 
  
 13 990 
  
 8 343 
  
 1 548 
  
 0 
  
 69 
  
 -18 
  
 9 942 
  
 139 093 536 
  
 Hallands 
  
 Falkenberg 
  
 39 568 
  
 8 585 
  
 506 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 073 
  
 359 014 482 
  
 Halmstad 
  
 88 274 
  
 6 507 
  
 -1 
  081 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 408 
  
 477 417 064 
  
 Hylte 
  
 10 353 
  
 8 119 
  
 1 467 
  
 0 
  
 346 
  
 -18 
  
 9 914 
  
 102 643 310 
  
 Kungsbacka 
  
 69 665 
  
 1 608 
  
 36 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 626 
  
 113 299 970 
  
 Laholm 
  
 23 041 
  
 9 056 
  
 -709 
  
 0 
  
 243 
  
 -18 
  
 8 572 
  
 197 515 615 
  
 Varberg 
  
 54 784 
  
 7 152 
  
 -571 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 563 
  
 359 566 800 
  
 Västra Götalands 
  
 Ale 
  
 26 441 
  
 5 836 
  
 -898 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 920 
  
 130 099 087 
  
 Alingsås 
  
 35 983 
  
 5 604 
  
 85 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 671 
  
 204 072 341 
  
 Bengtsfors 
  
 10 235 
  
 8 125 
  
 2 355 
  
 80 
  
 456 
  
 -18 
  
 10 998 
  
 112 568 156 
  
 Bollebygd 
  
 8 054 
  
 4 973 
  
 -2 
  089 
  
 0 
  
 157 
  
 -18 
  
 3 023 
  
 24 350 095 
  
 Borås 
  
 99 236 
  
 6 202 
  
 472 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 656 
  
 660 549 972 
  
 Dals-Ed 
  
 4 896 
  
 9 279 
  
 1 298 
  
 306 
  
 159 
  
 -18 
  
 11 024 
  
 53 975 238 
  
 Essunga 
  
 5 723 
  
 9 259 
  
 -52 
  
 0 
  
 531 
  
 -18 
  
 9 720 
  
 55 629 587 
  
 Falköping 
  
 31 164 
  
 8 609 
  
 1 241 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 832 
  
 306 415 488 
  
 Färgelanda 
  
 6 839 
  
 8 783 
  
 751 
  
 0 
  
 584 
  
 -18 
  
 10 100 
  
 69 076 323 
  
 Grästorp 
  
 5 764 
  
 8 020 
  
 218 
  
 0 
  
 384 
  
 -18 
  
 8 604 
  
 49 595 498 
  
 Gullspång 
  
 5 597 
  
 9 370 
  
 715 
  
 130 
  
 612 
  
 -18 
  
 10 809 
  
 60 499 956 
  
 Göteborg 
  
 484 551 
  
 3 571 
  
 110 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 663 
  
 1 775 081 973 
  
 Götene 
  
 12 861 
  
 6 739 
  
 -760 
  
 0 
  
 195 
  
 -18 
  
 6 156 
  
 79 176 872 
  
 Herrljunga 
  
 9 312 
  
 8 004 
  
 137 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 123 
  
 75 644 675 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 133 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 6(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Hjo 
  
 8 866 
  
 8 060 
  
 -1 
  109 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 933 
  
 61 471 119 
  
 Härryda 
  
 31 962 
  
 2 405 
  
 -490 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 897 
  
 60 643 237 
  
 Karlsborg 
  
 6 905 
  
 7 618 
  
 1 011 
  
 0 
  
 174 
  
 -18 
  
 8 785 
  
 60 662 871 
  
 Kungälv 
  
 38 659 
  
 3 381 
  
 -1 
  483 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 880 
  
 72 692 616 
  
 Lerum 
  
 36 446 
  
 2 943 
  
 39 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 964 
  
 108 038 856 
  
 Lidköping 
  
 37 379 
  
 6 478 
  
 -589 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 871 
  
 219 465 351 
  
 Lilla Edet 
  
 12 875 
  
 7 249 
  
 -1 
  056 
  
 0 
  
 117 
  
 -18 
  
 6 292 
  
 81 014 061 
  
 Lysekil 
  
 14 685 
  
 5 973 
  
 139 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 094 
  
 89 495 592 
  
 Mariestad 
  
 23 900 
  
 7 087 
  
 -1 
  230 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 839 
  
 139 560 567 
  
 Mark 
  
 33 499 
  
 8 320 
  
 779 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 081 
  
 304 216 287 
  
 Mellerud 
  
 9 623 
  
 9 842 
  
 424 
  
 0 
  
 192 
  
 -18 
  
 10 440 
  
 100 467 529 
  
 Munkedal 
  
 10 304 
  
 8 965 
  
 321 
  
 0 
  
 162 
  
 -18 
  
 9 430 
  
 97 170 370 
  
 Mölndal 
  
 58 131 
  
 1 704 
  
 -638 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 048 
  
 60 941 882 
  
 Orust 
  
 15 213 
  
 6 417 
  
 -817 
  
 0 
  
 219 
  
 -18 
  
 5 801 
  
 88 256 002 
  
 Partille 
  
 33 533 
  
 2 195 
  
 350 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 527 
  
 84 749 771 
  
 Skara 
  
 18 552 
  
 6 729 
  
 -644 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 067 
  
 112 561 556 
  
 Skövde 
  
 50 047 
  
 5 621 
  
 -2 
  049 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 554 
  
 177 884 768 
  
 Sotenäs 
  
 9 315 
  
 5 748 
  
 -178 
  
 0 
  
 435 
  
 -18 
  
 5 987 
  
 55 772 205 
  
 Stenungsund 
  
 22 958 
  
 4 200 
  
 -2 
  212 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 970 
  
 45 235 393 
  
 Strömstad 
  
 11 517 
  
 8 448 
  
 -1 
  420 
  
 783 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 793 
  
 89 756 061 
  
 Svenljunga 
  
 10 409 
  
 8 972 
  
 1 316 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 10 270 
  
 106 904 118 
  
 Tanum 
  
 12 259 
  
 8 848 
  
 -564 
  
 0 
  
 314 
  
 -18 
  
 8 580 
  
 105 186 563 
  
 Tibro 
  
 10 574 
  
 8 459 
  
 -292 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 149 
  
 86 171 272 
  
 Tidaholm 
  
 12 549 
  
 8 643 
  
 579 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 204 
  
 115 505 442 
  
 Tjörn 
  
 15 012 
  
 3 527 
  
 -2 
  164 
  
 0 
  
 120 
  
 -18 
  
 1 465 
  
 21 997 898 
  
 Tranemo 
  
 11 794 
  
 7 108 
  
 915 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 005 
  
 94 415 148 
  
 Trollhättan 
  
 53 252 
  
 5 096 
  
 -27 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 051 
  
 268 994 717 
  
 Töreboda 
  
 9 481 
  
 10 757 
  
 1 044 
  
 28 
  
 220 
  
 -18 
  
 12 031 
  
 114 069 270 
  
 Uddevalla 
  
 50 195 
  
 6 882 
  
 -13 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 851 
  
 343 903 727 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 134 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 7(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Vänersborg 
  
 36 966 
  
 5 552 
  
 -747 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 787 
  
 176 969 338 
  
 Åmål 
  
 12 754 
  
 7 589 
  
 947 
  
 296 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 814 
  
 112 418 274 
  
 Öckerö 
  
 12 220 
  
 4 176 
  
 -542 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 616 
  
 44 191 849 
  
 Värmlands 
  
 Arvika 
  
 26 231 
  
 8 443 
  
 -120 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 305 
  
 217 857 748 
  
 Eda 
  
 8 626 
  
 10 569 
  
 -201 
  
 294 
  
 177 
  
 -18 
  
 10 821 
  
 93 345 002 
  
 Filipstad 
  
 11 032 
  
 8 444 
  
 2 170 
  
 137 
  
 431 
  
 -18 
  
 11 164 
  
 123 165 156 
  
 Forshaga 
  
 11 485 
  
 8 628 
  
 -254 
  
 0 
  
 263 
  
 -18 
  
 8 619 
  
 98 993 284 
  
 Grums 
  
 9 412 
  
 6 907 
  
 -75 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 814 
  
 64 136 702 
  
 Hagfors 
  
 13 356 
  
 6 905 
  
 879 
  
 646 
  
 56 
  
 -18 
  
 8 468 
  
 113 103 340 
  
 Hammarö 
  
 14 371 
  
 3 029 
  
 -1 
  222 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 1 789 
  
 25 714 810 
  
 Karlstad 
  
 82 084 
  
 5 207 
  
 -2 
  333 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 856 
  
 234 460 984 
  
 Kil 
  
 11 843 
  
 7 850 
  
 -590 
  
 42 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 284 
  
 86 268 608 
  
 Kristinehamn 
  
 23 895 
  
 7 010 
  
 230 
  
 24 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 246 
  
 173 151 635 
  
 Munkfors 
  
 4 002 
  
 8 054 
  
 1 227 
  
 681 
  
 653 
  
 -18 
  
 10 597 
  
 42 410 612 
  
 Storfors 
  
 4 533 
  
 7 361 
  
 1 867 
  
 388 
  
 216 
  
 -18 
  
 9 814 
  
 44 488 468 
  
 Sunne 
  
 13 590 
  
 9 596 
  
 1 140 
  
 112 
  
 487 
  
 -18 
  
 11 317 
  
 153 802 844 
  
 Säffle 
  
 16 013 
  
 7 877 
  
 1 428 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 287 
  
 148 718 404 
  
 Torsby 
  
 12 957 
  
 8 996 
  
 4 219 
  
 186 
  
 150 
  
 -18 
  
 13 533 
  
 175 351 671 
  
 Årjäng 
  
 9 783 
  
 11 885 
  
 958 
  
 4 
  
 424 
  
 -18 
  
 13 253 
  
 129 657 565 
  
 Örebro 
  
 Askersund 
  
 11 467 
  
 6 799 
  
 25 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 806 
  
 78 048 464 
  
 Degerfors 
  
 10 084 
  
 6 069 
  
 855 
  
 392 
  
 693 
  
 -18 
  
 7 991 
  
 80 584 816 
  
 Hallsberg 
  
 15 317 
  
 6 600 
  
 87 
  
 0 
  
 236 
  
 -18 
  
 6 905 
  
 105 769 311 
  
 Hällefors 
  
 7 631 
  
 7 450 
  
 1 524 
  
 848 
  
 24 
  
 -18 
  
 9 828 
  
 75 000 171 
  
 Karlskoga 
  
 30 169 
  
 3 709 
  
 1 041 
  
 128 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 860 
  
 146 632 028 
  
 Kumla 
  
 19 420 
  
 7 130 
  
 -393 
  
 0 
  
 29 
  
 -18 
  
 6 748 
  
 131 053 040 
  
 Laxå 
  
 6 136 
  
 6 315 
  
 824 
  
 0 
  
 49 
  
 -18 
  
 7 170 
  
 43 997 294 
  
 Lekeberg 
  
 7 094 
  
 7 982 
  
 -974 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 990 
  
 49 589 573 
  
 Lindesberg 
  
 23 181 
  
 6 413 
  
 1 023 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 418 
  
 171 964 870 
  
 Ljusnarsberg 
  
 5 318 
  
 8 263 
  
 3 736 
  
 720 
  
 0 
  
 -18 
  
 12 701 
  
 67 545 802 
  
 Evans 
  
 10 495 
  
 6 184 
  
 370 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 536 
  
 68 599 038 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 135 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 8(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Örebro 
  
 127 644 
  
 6 370 
  
 -96 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 256 
  
 798 586 084 
  
 Västmanlands 
  
 Arboga 
  
 13 375 
  
 6 634 
  
 660 
  
 8 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 284 
  
 97 428 238 
  
 Fagersta 
  
 12 228 
  
 3 965 
  
 529 
  
 0 
  
 559 
  
 -18 
  
 5 035 
  
 61 572 312 
  
 Hallstahammar 
  
 14 931 
  
 6 363 
  
 77 
  
 470 
  
 673 
  
 -18 
  
 7 565 
  
 112 958 305 
  
 Heby 
  
 13 633 
  
 9 787 
  
 88 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 9 857 
  
 134 385 311 
  
 Kungsör 
  
 8 313 
  
 6 780 
  
 -990 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 772 
  
 47 985 581 
  
 Köping 
  
 24 643 
  
 6 074 
  
 -6 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 050 
  
 149 098 880 
  
 Cole 
  
 5 883 
  
 6 767 
  
 984 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 733 
  
 45 495 323 
  
 Sala 
  
 21 478 
  
 8 170 
  
 381 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 8 533 
  
 183 279 383 
  
 Skinnskatteberg 
  
 4 741 
  
 7 164 
  
 -523 
  
 792 
  
 647 
  
 -18 
  
 8 062 
  
 38 223 622 
  
 Surahammar 
  
 10 210 
  
 5 801 
  
 -505 
  
 78 
  
 689 
  
 -18 
  
 6 045 
  
 61 723 067 
  
 Västerås 
  
 131 886 
  
 4 232 
  
 -326 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 888 
  
 512 819 491 
  
 Dalarnas 
  
 Avesta 
  
 21 980 
  
 4 822 
  
 -609 
  
 57 
  
 701 
  
 -18 
  
 4 953 
  
 108 874 727 
  
 Borlänge 
  
 46 955 
  
 5 978 
  
 -1 
  053 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 907 
  
 230 424 820 
  
 Falun 
  
 55 259 
  
 5 121 
  
 -604 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 499 
  
 248 629 817 
  
 Gagnef 
  
 10 103 
  
 8 621 
  
 211 
  
 0 
  
 284 
  
 -18 
  
 9 098 
  
 91 920 673 
  
 Hedemora 
  
 15 488 
  
 7 510 
  
 1 299 
  
 188 
  
 650 
  
 -18 
  
 9 629 
  
 149 139 439 
  
 Leksand 
  
 15 461 
  
 7 199 
  
 195 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 7 376 
  
 114 045 813 
  
 Ludvika 
  
 25 557 
  
 5 287 
  
 1 445 
  
 571 
  
 692 
  
 -18 
  
 7 977 
  
 203 877 243 
  
 Malung 
  
 10 482 
  
 8 197 
  
 1 866 
  
 1 182 
  
 0 
  
 -18 
  
 11 227 
  
 117 685 127 
  
 Mora 
  
 20 179 
  
 7 330 
  
 -211 
  
 112 
  
 575 
  
 -18 
  
 7 788 
  
 157 161 201 
  
 Orsa 
  
 7 033 
  
 10 054 
  
 2 773 
  
 746 
  
 0 
  
 -18 
  
 13 555 
  
 95 334 807 
  
 Rättvik 
  
 10 880 
  
 9 059 
  
 2 638 
  
 41 
  
 0 
  
 -18 
  
 11 720 
  
 127 517 454 
  
 Smedjebacken 
  
 10 852 
  
 5 143 
  
 -885 
  
 697 
  
 699 
  
 -18 
  
 5 636 
  
 61 165 716 
  
 Säter 
  
 10 988 
  
 7 639 
  
 -69 
  
 0 
  
 311 
  
 -18 
  
 7 863 
  
 86 402 537 
  
 Vansbro 
  
 7 079 
  
 9 494 
  
 3 627 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 13 103 
  
 92 758 645 
  
 Älvdalen 
  
 7 460 
  
 9 058 
  
 3 998 
  
 2 518 
  
 615 
  
 -18 
  
 16 171 
  
 120 638 303 
  
 Golden 
  
 Bollnäs 
  
 26 248 
  
 7 512 
  
 -373 
  
 727 
  
 646 
  
 -18 
  
 8 494 
  
 222 959 811 
  
 Gävle 
  
 92 211 
  
 4 776 
  
 -1 
  234 
  
 120 
  
 0 
  
 -18 
  
 3 644 
  
 336 049 551 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 136 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 9(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Hofors 
  
 10 188 
  
 5 113 
  
 1 093 
  
 407 
  
 699 
  
 -18 
  
 7 294 
  
 74 314 881 
  
 Hudiksvall 
  
 36 997 
  
 6 793 
  
 -319 
  
 292 
  
 9 
  
 -18 
  
 6 757 
  
 250 001 836 
  
 Ljusdal 
  
 19 433 
  
 7 958 
  
 2 090 
  
 835 
  
 630 
  
 -18 
  
 11 495 
  
 223 389 219 
  
 Nordanstig 
  
 9 831 
  
 8 651 
  
 1 545 
  
 326 
  
 598 
  
 -18 
  
 11 102 
  
 109 147 245 
  
 Ockelbo 
  
 6 046 
  
 8 198 
  
 2 003 
  
 222 
  
 0 
  
 -18 
  
 10 405 
  
 62 910 772 
  
 Ovanåker 
  
 11 875 
  
 8 273 
  
 877 
  
 158 
  
 629 
  
 -18 
  
 9 919 
  
 117 792 332 
  
 Sandviken 
  
 36 670 
  
 4 285 
  
 85 
  
 53 
  
 710 
  
 -18 
  
 5 115 
  
 187 580 041 
  
 Söderhamn 
  
 26 500 
  
 6 560 
  
 402 
  
 300 
  
 171 
  
 -18 
  
 7 415 
  
 196 506 888 
  
 Västernorrlands 
  
 Härnösand 
  
 25 243 
  
 6 412 
  
 -196 
  
 64 
  
 0 
  
 -18 
  
 6 262 
  
 158 080 609 
  
 Kramfors 
  
 20 139 
  
 7 555 
  
 1 749 
  
 502 
  
 653 
  
 -18 
  
 10 441 
  
 210 278 434 
  
 Sollefteå 
  
 21 000 
  
 8 059 
  
 3 171 
  
 855 
  
 647 
  
 -18 
  
 12 714 
  
 267 001 440 
  
 Sundsvall 
  
 94 000 
  
 3 509 
  
 -1 
  627 
  
 0 
  
 59 
  
 -18 
  
 1 923 
  
 180 795 301 
  
 Delgado 
  
 17 743 
  
 5 543 
  
 -981 
  
 374 
  
 321 
  
 -18 
  
 5 239 
  
 92 961 863 
  
 Ånge 
  
 10 693 
  
 7 806 
  
 4 899 
  
 324 
  
 0 
  
 -18 
  
 13 011 
  
 139 130 411 
  
 Örnsköldsvik 
  
 54 969 
  
 5 585 
  
 -325 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 5 242 
  
 288 166 972 
  
 Jämtlands 
  
 Black 
  
 7 697 
  
 10 679 
  
 7 814 
  
 1 389 
  
 0 
  
 -18 
  
 19 864 
  
 152 895 935 
  
 Bräcke 
  
 7 217 
  
 9 429 
  
 8 651 
  
 1 688 
  
 0 
  
 -18 
  
 19 750 
  
 142 538 307 
  
 Härjedalen 
  
 10 882 
  
 8 879 
  
 6 011 
  
 2 273 
  
 354 
  
 -18 
  
 17 499 
  
 190 427 973 
  
 Krokom 
  
 14 112 
  
 8 582 
  
 3 893 
  
 770 
  
 0 
  
 -18 
  
 13 227 
  
 186 664 423 
  
 Ragunda 
  
 5 822 
  
 8 587 
  
 8 460 
  
 324 
  
 0 
  
 -18 
  
 17 353 
  
 101 031 229 
  
 Strömsund 
  
 12 999 
  
 9 551 
  
 7 727 
  
 2 131 
  
 0 
  
 -18 
  
 19 391 
  
 252 068 214 
  
 Åre 
  
 9 901 
  
 10 747 
  
 3 324 
  
 1 512 
  
 0 
  
 -18 
  
 15 565 
  
 154 112 573 
  
 Östersund 
  
 58 439 
  
 5 298 
  
 -1 
  615 
  
 341 
  
 0 
  
 -18 
  
 4 006 
  
 234 127 337 
  
 Västerbottens 
  
 Bjurholm 
  
 2 573 
  
 10 444 
  
 6 124 
  
 432 
  
 0 
  
 -18 
  
 16 982 
  
 43 695 598 
  
 Dorotea 
  
 3 084 
  
 8 371 
  
 9 801 
  
 2 539 
  
 392 
  
 -18 
  
 21 085 
  
 65 027 233 
  
 Lycksele 
  
 12 719 
  
 7 837 
  
 3 313 
  
 1 792 
  
 507 
  
 -18 
  
 13 431 
  
 170 833 395 
  
 Malå 
  
 3 423 
  
 6 221 
  
 3 756 
  
 2 157 
  
 682 
  
 -18 
  
 12 798 
  
 43 808 767 
  
 Nordmaling 
  
 7 493 
  
 8 732 
  
 2 591 
  
 433 
  
 223 
  
 -18 
  
 11 961 
  
 89 626 428 
  
 Norsjö 
  
 4 460 
  
 8 707 
  
 5 502 
  
 1 368 
  
 184 
  
 -18 
  
 15 743 
  
 70 215 360 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 137 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 10(10) 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, utjämningsåret 2006 
  
 Län 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
 1) 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 45 165 000 002 
  
 Robertsfors 
  
 7 044 
  
 9 302 
  
 4 613 
  
 382 
  
 196 
  
 -18 
  
 14 475 
  
 101 964 395 
  
 Skellefteå 
  
 71 900 
  
 6 758 
  
 -426 
  
 401 
  
 669 
  
 -18 
  
 7 384 
  
 530 935 072 
  
 Sorsele 
  
 2 918 
  
 9 883 
  
 9 678 
  
 2 444 
  
 620 
  
 -18 
  
 22 607 
  
 65 968 260 
  
 Storuman 
  
 6 519 
  
 9 199 
  
 4 566 
  
 3 534 
  
 624 
  
 -18 
  
 17 905 
  
 116 725 004 
  
 Umeå 
  
 110 705 
  
 6 401 
  
 -3 
  594 
  
 0 
  
 0 
  
 -18 
  
 2 789 
  
 308 795 464 
  
 Vilhelmina 
  
 7 344 
  
 9 955 
  
 6 981 
  
 2 736 
  
 114 
  
 -18 
  
 19 768 
  
 145 178 794 
  
 Vindeln 
  
 5 757 
  
 8 945 
  
 6 089 
  
 385 
  
 189 
  
 -18 
  
 15 590 
  
 89 753 670 
  
 Vännäs 
  
 8 436 
  
 8 481 
  
 1 243 
  
 890 
  
 626 
  
 -18 
  
 11 222 
  
 94 671 781 
  
 Åsele 
  
 3 334 
  
 9 937 
  
 9 869 
  
 2 237 
  
 499 
  
 -18 
  
 22 524 
  
 75 096 197 
  
 Norrbottens 
  
 Arjeplog 
  
 3 168 
  
 7 588 
  
 6 137 
  
 2 714 
  
 650 
  
 -18 
  
 17 071 
  
 54 082 050 
  
 Arvidsjaur 
  
 6 826 
  
 6 864 
  
 4 032 
  
 2 893 
  
 556 
  
 -18 
  
 14 327 
  
 97 798 520 
  
 Boden 
  
 28 178 
  
 6 018 
  
 -350 
  
 2 732 
  
 685 
  
 -18 
  
 9 067 
  
 255 499 909 
  
 Gällivare 
  
 19 045 
  
 3 912 
  
 -125 
  
 5 438 
  
 718 
  
 -18 
  
 9 925 
  
 189 028 372 
  
 Haparanda 
  
 10 166 
  
 10 458 
  
 -1 
  311 
  
 3 428 
  
 248 
  
 -18 
  
 12 805 
  
 130 179 231 
  
 Jokkmokk 
  
 5 517 
  
 7 009 
  
 3 651 
  
 4 771 
  
 660 
  
 -18 
  
 16 073 
  
 88 676 695 
  
 Kalix 
  
 17 489 
  
 6 668 
  
 -269 
  
 3 429 
  
 669 
  
 -18 
  
 10 479 
  
 183 273 427 
  
 Kiruna 
  
 23 094 
  
 3 515 
  
 -672 
  
 5 255 
  
 723 
  
 -18 
  
 8 803 
  
 203 304 663 
  
 Luleå 
  
 72 753 
  
 4 983 
  
 -2 
  906 
  
 2 197 
  
 706 
  
 -18 
  
 4 962 
  
 361 026 160 
  
 Pajala 
  
 6 809 
  
 9 595 
  
 7 880 
  
 4 832 
  
 616 
  
 -18 
  
 22 905 
  
 155 962 557 
  
 Piteå 
  
 40 851 
  
 6 015 
  
 -2 
  829 
  
 1 348 
  
 684 
  
 -18 
  
 5 200 
  
 212 439 672 
  
 Älvsbyn 
  
 8 638 
  
 7 590 
  
 1 875 
  
 2 542 
  
 647 
  
 -18 
  
 12 636 
  
 109 152 828 
  
 Överkalix 
  
 3 874 
  
 8 060 
  
 4 790 
  
 3 757 
  
 647 
  
 -18 
  
 17 236 
  
 66 773 636 
  
 Övertorneå 
  
 5 227 
  
 10 035 
  
 6 020 
  
 5 049 
  
 605 
  
 -18 
  
 21 691 
  
 113 380 709 
  
 1) Regleringsposten redovisas avrundad. Faktiskt belopp är  
 -17,6457337843952 
  kronor per invånare 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 138 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 December 2005 
  
 Utfall 
  
 Offentlig ekonomi 
  
 Kommunalekonomisk utjämning för landsting, utjämningsåret 2006 
  
 Landsting 
  
 Folkmängd 
  
 Inkomst- 
  
 Kostnads- 
  
 Struktur- 
  
 Införande- 
  
 Reglerings- 
  
 Utfall 
  
 den 1 nov. 
  
 utjämning; 
  
 utjämning; 
  
 bidrag, 
  
 bidrag, 
  
 bidrag(+)/ 
  
 Kr/inv 
  
 Kronor 
  
 Kommun utanför 
  
 2005 
  
 bidrag(+)/ 
  
 bidrag(+)/ 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 reglerings- 
  
 landsting 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 avgift(-), 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 kr/inv 
  
 (Avrundad) 
  
 (Avrundad) 
  
 Hela riket 
  
 9 042 663 
  
 12 963 999 998 
  
 Stockholms 
  
 1 887 837 
  
 -1 
  058 
  
 127 
  
 0 
  
 25 
  
 -141 
  
 -1 
  047 
  
 -1 
  976 014 594 
  
 Uppsala 
  
 304 375 
  
 1 491 
  
 -1 
  064 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 286 
  
 87 140 046 
  
 Södermanlands 
  
 261 669 
  
 2 206 
  
 -171 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 894 
  
 495 677 424 
  
 Östergötlands 
  
 416 304 
  
 2 434 
  
 -289 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 004 
  
 834 394 666 
  
 Jönköpings 
  
 329 913 
  
 2 458 
  
 -415 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 902 
  
 627 590 773 
  
 Kronobergs 
  
 178 430 
  
 2 204 
  
 -692 
  
 230 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 601 
  
 285 718 484 
  
 Kalmar 
  
 234 022 
  
 2 441 
  
 95 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 395 
  
 560 550 962 
  
 Gotlands kommun 
  
 57 522 
  
 3 804 
  
 -63 
  
 1 426 
  
 252 
  
 -141 
  
 5 278 
  
 303 617 897 
  
 Blekinge 
  
 150 543 
  
 2 293 
  
 -207 
  
 501 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 446 
  
 368 272 096 
  
 Skåne 
  
 1 168 341 
  
 2 458 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 317 
  
 2 707 386 941 
  
 Hallands 
  
 285 685 
  
 2 191 
  
 -668 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 382 
  
 394 900 014 
  
 Västra Götalands 
  
 1 527 577 
  
 1 687 
  
 121 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 667 
  
 2 546 916 504 
  
 Värmlands 
  
 273 213 
  
 2 326 
  
 -15 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 170 
  
 592 951 915 
  
 Örebro 
  
 273 956 
  
 2 366 
  
 -57 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 168 
  
 594 016 530 
  
 Västmanlands 
  
 261 321 
  
 1 757 
  
 -356 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 1 260 
  
 329 340 696 
  
 Dalarnas 
  
 275 756 
  
 2 336 
  
 -29 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 166 
  
 597 367 943 
  
 Golden 
  
 275 999 
  
 2 253 
  
 277 
  
 0 
  
 0 
  
 -141 
  
 2 389 
  
 659 442 129 
  
 Västernorrlands 
  
 243 787 
  
 1 487 
  
 707 
  
 0 
  
 323 
  
 -141 
  
 2 376 
  
 579 309 033 
  
 Jämtlands 
  
 127 069 
  
 2 468 
  
 285 
  
 979 
  
 320 
  
 -141 
  
 3 911 
  
 497 003 929 
  
 Västerbottens 
  
 257 709 
  
 2 398 
  
 215 
  
 448 
  
 322 
  
 -141 
  
 3 242 
  
 835 567 760 
  
 Norrbottens 
  
 251 635 
  
 1 873 
  
 1 208 
  
 869 
  
 335 
  
 -141 
  
 4 144 
  
 1 042 848 850 
  
 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 1) Regleringsposten redovisas avrundad. Faktiskt belopp är  
 -140,70826658032 
  kronor per invånare 
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna – rapport från Mapsec KB, april 2006 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 140 
  
 2 
  
 Introduktion........................................................................... 
  
 142 
  
 2.1 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 142 
  
 2.2 
  
 Uppdraget ................................................................... 
  
 144 
  
 2.3 
  
 Studiens upplägg......................................................... 
  
 144 
  
 3 
  
 Lönebildningen – teoretisk ram ............................................ 
  
 145 
  
 3.1 
  
 Utbud av arbetskraft .................................................. 
  
 145 
  
 3.2 
  
 Efterfrågan på arbetskraft .......................................... 
  
 148 
  
 3.3 
  
 Marknadsimperfektioner............................................ 
  
 150 
  
 3.4 
  
 Spatiala löneskillnader ................................................ 
  
 151 
  
 3.5 
  
 Mincerekvationer........................................................ 
  
 155 
  
 4 
  
 Den empiriska studien........................................................... 
  
 157 
  
 4.1 
  
 Förklaringsvariabler och hypoteser ........................... 
  
 157 
  
 4.2 
  
 Studiens upplägg och genomförande......................... 
  
 159 
  
 4.3 
  
 Data ............................................................................. 
  
 161 
  
 4.4 
  
 Läsanvisningar till tabellerna...................................... 
  
 163 
  
 4.5 
  
 Resultat........................................................................ 
  
 165 
  
 4.6 
  
 Slutsatser ..................................................................... 
  
 182 
  
 Appendix 1 Variabellista................................................................. 
  
 185 
  
 139 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 1 
  
 Sammanfattning 
  
 Mapsec KB har fått i uppdrag av den statliga kommittén för  
 2005 års uppföljning av utjämningssystemet  
 att utreda huruvida de löne- skillnader som finns mellan olika kommuner respektive landsting beror på förhållanden på arbetsmarknaden som kommunerna och landstingen inte kan påverka. 
 Rapporten består av två delar. I den första delen redovisas den allmänna teorin för lönebildning samt de specifika faktorer som kan tänkas leda till att det uppstår skillnader i lönenivå mellan kommuner och mellan landsting. I den andra delen redovisas en empirisk analys av lönedata för individer i kommuner, landsting, samt statlig och privat sektor. 
 Det första steget i den empiriska analysen syftar till att utröna huruvida det finns löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting även efter det att man rensat för olikheter i de anställdas yrke, utbildning, yrkeslivserfarenhet och kön. I ett andra steg ana- lyseras i vilken mån dessa återstående löneskillnader är korrelerade med politiska preferenser eller andra karakteristika på kommuner- nas respektive landstingens politiska ledning och i vilken mån de beror på faktorer över vilka kommunerna och landstingen inte rå- der. I ett tredje steg analyseras ett antal specifika yrkesgrupper för att se huruvida de mönster som gäller för de kommun- respektive landstingsanställda totalt sett också gäller för enskilda grupper inom dessa kollektiv. 
 Det verktyg som används för analysen är s.k. multivariat regres- sionsanalys. Grunddata för analysen utgörs av individdata från SCB för  
 kommun-, 
 landstings-, 
  statligt och privat anställda. För de tre första kategorierna är samplet heltäckande medan registret för pri- vatanställda är baserat på en urvalsundersökning. Data avser år 2004. Kompletterande strukturdata har hämtats från annan allmänt tillgänglig statistik från SCB. Utifrån dessa grunddata har ett antal variabler konstruerats för att användas i regressionsanalysen. 
 140 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 Det viktigast slutsatser som kan dras från den empiriska analysen är att: 
  
 1. 
  
 Det finns tydliga löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting även efter det att man har kontrollerat för yrke, ut- bildning, yrkeslivserfarenhet och kön. Skillnaden mellan den kommun som har högst genomsnittlig lönenivå och den som har lägst uppgår till drygt 14 procent. För landstingen är mot- svarande siffra drygt 4 procent. 
  
 2. 
  
 Strukturella faktorer – lönenivå på konkurrerande delarbets- marknader (alternativt med dessa starkt korrelerade lokala lev- nadsomkostnader, i studien representerade av kvadratmeterpris på småhus) – förklarar den allra största delen av löneskillna- derna mellan kommunerna och mellan landstingen. Exakt hur stor del går dock inte att säga. 
  
 3. 
  
 Det finns inga systematiska skillnader i lönenivå som beror på politisk majoritet eller kvinnorepresentation i kommun- respektive landstingsfullmäktige. 
  
 4. 
  
 Generellt ligger lönerna i kommunsektorn högre i Stockholms- området. Men på kommunnivå finns det ett antal kommuner, framför allt i Norrland men även i Skåne, som sticker ut. 
  
 5. 
  
 Grupperingar av kommuner i arbetsmarknadsområden eller län döljer betydande skillnader mellan kommuner inom dessa grupperingar, t.ex. inom arbetsmarknadsområdet Stockholm eller Stockholms Län. 
  
 6. 
  
 På landstingsområdet finns det några landsting som genom- snittligt har högre lönenivå än Stockholm (efter det att yrke, kompetens och kön kompenserats för) men skillnaderna är små. 
  
 7. 
  
 Skillnaderna i lön mellan kommuner och mellan landsting är större för enskilda yrkeskategorier än för hela kommun- respektive landstingskollektivet. En grupp som avviker markant från det generella mönstret är läkare. Efter det att undergrupp, kompetens och kön kontrollerats för tjänar läkare i Stockholm lägre än i alla andra landsting utom Östergötlands. För vissa yrkeskategorier t.ex. förskolelärare och lärare är lönen starkt korrelerad med förändringen i efterfrågan på deras tjänster, här mätt som förändringen i antalet barn i förskole- respektive skolåldern i kommunen. 
  
 141 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 2 
  
 Introduktion 
  
 2.1 
  
 Bakgrund 
  
 Nuvarande bidrags- och utjämningssystem har som mål att skapa förutsättningar för kommuner och landsting att ge sina invånare likvärdig service oberoende av inkomstförhållanden och opåverk- bara strukturella kostnader. 
 Utgångspunkten för kostnadsutjämningen är att den endast ska kompensera för skillnader i kostnader som är opåverkbara för kom- munerna och landstingen. 
 Nuvarande kostnadsutjämning beräknas genom åtta olika del- modeller för kommunerna, en modell för landstingen samt en gemen- sam modell för kollektivtrafik. De respektive modellernas fokus samt de faktorer som beaktas inom ramen för varje modell framgår av tabellen nedan. 
 142 
 SOU 2006:84 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
 Tabell 2.1 Nuvarande kostnadsutjämningssystem 
  
 Verksamhet 
  
 Strukturella faktorer 
  
 Kommuner 
  
 Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg 
  
 Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens, skatte- 
  
 kraft samt befolkningstäthet 
  
 Grundskola och förskoleklass 
  
 Åldersstruktur, hemspråk, glesbygd 
  
 Gymnasieskola 
  
 Åldersstruktur, programval, bebyggelsestruktur 
  
 Äldreomsorg 
  
 Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund, civil- 
  
 stånd, etnisk bakgrund samt glesbygd 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 * Utrikes födda flyktingar och nära anhöriga, övriga 
  
 utrikes födda från länder utanför Norden och EU, 
  
 arbetslösa utan ersättning, ensamstående kvinnor 
  
 med barn, andel män med låg inkomst samt bebyg- 
  
 gelsetäthet. 
  
 * Barn till ensamstående föräldrar, lagförda ungdo- 
  
 mar, barn med utländsk bakgrund, samt kommunens 
  
 folkmängd. 
  
 Barn med utländsk bakgrund 
  
 Barn  
 0-19 
  år med utländsk bakgrund 
  
 Befolkningsförändring 
  
 * Befolkningsminskning >2% under senaste 10 åren 
  
 * Förändring, positiv och negativ, av antalet skolelever 
  
 * Ersättning för eftersläpning av intäkter vid befolk- 
  
 ningsökning 
  
 Bebyggelsestruktur 
  
 * Uppvärmning 
  
 * Gator och vägar 
  
 * Byggkostnader 
  
 * Glesbygdsspecifika mer kostnader för administra- 
  
 tion, resor och räddningstjänst 
  
 Landsting 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Vårdtunga grupper, kön, ålder, civilstånd, sysselsätt- 
  
 ningsstatus, inkomst samt boendetyp. Tillägg för 
  
 glesbygd. 
  
 Gemensam 
  
 Kollektivtrafik 
  
 Gleshet, arbetspendling och tätortsstruktur 
  
 Det är att notera att i ingen av delmodellerna förekommer löne- kostnader som en faktor att beakta vid kostnadsutjämningen. 
 Det faktum att det kan tänkas finnas strukturella löneskillnader mellan olika kommuner och landsting och att det nuvarande ut- jämningssystemet inte är utformat för att fånga upp sådana skillnader 
 143 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 har uppmärksammats framför allt av storstadskommunerna. I direktiven för  
 2005 års uppföljning av utjämningssystemet (Fi 2005:02)  
 anförs därför att: 
 Utredaren skall analysera om det finns strukturella kostnadsskillna- der som inte beaktas i utjämningssystemet. Utredaren bör därvid prio- ritera analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillnader i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade. 
  
 2.2 
  
 Uppdraget 
  
 Kommittén har via Statskontoret kontrakterat Mapsec KB att bidra till analysen av denna fråga. Studien har genomförts av Lewis PhD i Nationalekonomi samt Filosofie Doktor i Na- tionalekonomi Nguyen. 
  
 2.3 
  
 Studiens upplägg 
  
 Utgångspunkten för studien är grundprincipen att endast faktorer som är opåverkbara för en viss kommun eller landsting ska kom- penseras. Nedanstående analysträd syftar till att ringa in den fråge- ställning som denna studie har att fokusera på: 
 Kostnaden för kommuners och landstings tillhandahållna service bestäms av: 
  
 1 
  
 Nivån och sammansättningen och av den service som levereras till kommuninvånarna vilken bestäms av: 
  
 Kommunens preferenser för service (Skall ej kompenseras) 
  
 Effektiviteten i serviceproduktionen p.g.a. organisation och teknik (Skall ej kompenseras) 
  
 Demografiska, geografiska och andra icke personalrelate- rade faktor som påverkar kostnaden för att leverera servi- cen (Kompenseras genom andra utjämningsmekanismer) 
  
 2 
  
 Personalkostnaden för varje servicefunktion som bestäms av: 
  
 Antalet anställda (påverkbar – skall ej kompenseras) 
  
 Personalsammansättning (påverkbar – skall ej kompenseras) 
  
 144 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 Kvaliteten på personalen i termer av utbildning, erfarenhet och kön (påverkbar – skall ej kompenseras) 
  
 Enhetskostnaden för personal med samma  
  
 yrkes-, 
  utbild- nings- och erfarenhetsprofil. 
 Studien är fokuserad på den sista strecksatsen ovan och syftar till att: 
  
 analysera huruvida enhetskostnaden för personal med samma  
  
 yrkes-, 
  utbildnings- och erfarenhetsprofil skiljer sig åt mellan olika kommuner och mellan olika landsting; 
  
 gå igenom för kommunerna påverkbara och opåverkbara faktorer som teoretiskt kan tänkas leda till sådana skillna- der; 
  
 bedöma olika faktorers betydelse för observerade löneskillna- der och bedöma huruvida dessa faktorer är att betrakta som strukturella och opåverkbara för kommunerna. 
  
 I följande avsnitt görs en genomgång av teorier för lönebildning i allmänhet och de faktorer som kan förklara varför det kan finnas geografiska skillnader i lönenivåerna för likvärdiga jobb. 
 I avsnitt 4 redogörs för den statistiska analys som genomförts för att uppskatta omfattningen av geografiskt betingade (spatiala) löneskillnader och bedöma betydelsen av olika strukturella och  
 icke-strukturella 
  faktorer som kan tänkas förklara dessa skillnader. 
  
 3 
  
 Lönebildningen – teoretisk ram 
  
 3.1 
  
 Utbud av arbetskraft 
  
 3.1.1 
  
 KORTSIKTIGT 
  
 Byggstenarna för den grundläggande, kortsiktiga modellen för ut- bud av arbetskraft är desamma som förklarar efterfrågan på varu- marknaderna: individuella preferenser och relativpriser. På arbets- marknaden antas individen fritt kunna välja mellan (varan) fritid (som är lika med total tid minus arbetad tid) och övrig varor. By- tesförhållandet mellan fritid och övriga varor bestäms av reallönen. Ju högre lön desto mer varor kan individen konsumera. Potentiellt kan han/hon även välja att ta ut en del eller all ökad inkomst i form 
 145 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 av ökad fritid. För en enskild individ är det därför inte givet att högre lön leder till högre arbetsutbud. 
 För ett större kollektiv är dock sannolikheten större att ökad lön leder till ökat utbud av arbetskraft. Anledningen är att individer har en s.k. reservationslön, en lön under vilken de inte finner det moti- verat att arbeta. Vad den reservationslönen är skiljer sig från individ till individ och beror på såväl monetära som  
 icke-monetära 
  faktorer och den skiljer sig över tiden och på grund av familjesituation. 
 När det gäller de monetära faktorerna påverkas en individ av vilka andra kompletterande och/eller alternativa intäkter (socialbi- drag,  
 A-kassa, 
  förtidspension, underhåll, kapitalinkomster etc.) hon/han har eller kan tänkas erhålla samt av kostnaderna för att börja arbeta (reskostnader, minskade subventioner för barnomsorg, minskat bostadsbidrag etc.) Över en viss brytpunkt som är olika för olika individer överstiger intäkterna kostnaden och individen väljer att arbeta. Sammantaget leder detta till att arbetskraftsutbu- det ökar med ökande lön. Det antas vidare – med visst empiriskt stöd – att personer som redan arbetar väljer att arbeta mer om lö- nen är högre. 
 I den förenklade grundmodellen differentieras inte mellan olika yrken och individen antas ha möjlighet att fritt kunna anpassa sitt arbetsutbud. I praktiken består arbetsmarknaden av ett stort antal mer eller mindre avgränsade segment vars gränser definieras av olika utbildnings- och kompetenskrav samt geografiskt läge. Lag- stiftning och avtal begränsar möjligheterna för en individ att fritt anpassa sitt arbetsutbud. 
 Hur starkt utbudet på en viss delarbetsmarknad svarar på en lö- neökning – eller uttryckt mer tekniskt, hur elastiskt arbetsutbudet är – beror på vilka hinder som finns för individer att ställa sig till förfogande för denna marknad. Hindren kan vara av olika typer. Vissa delarbetsmarknader är starkt avgränsade genom mycket spe- cifika utbildnings- och/eller erfarenhetskrav. Delarbetsmarknaden för läkare, är ett exempel. Ökade formella kompetenskrav på lärare och förskollärare ökar hindren för inträde på den marknaden. På delarbetsmarknader där de specifika kompetenskraven är lägre kan man förvänta sig en större utbudselasticitet; dvs. relativt begrän- sade lönedifferenser kan locka över personer från andra arbetsgi- vare och andra sektor. 
 Geografiskt avstånd påverkar utbudselasticiteten. Flytt- eller pendlingskostnader sänker reallönen, ibland till en nivå som ham- nar under en individs reservationslön. En individ som är villig (och 
 146 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 som har nödvändig kompetens) att arbeta som förskollärare i sin hemkommun kanske inte är villig att ta motsvarande jobb i grann- kommunen därför att de finansiella utläggen och tidskostnaden förknippad med en pendling trycker ned reallönen under reserva- tionslönen. 
 Man kan vidare förvänta sig att villigheten att pendla och därmed utbudselasticiteten skiljer sig åt mellan olika yrken, bl.a. beroende på olika könssammansättning. Kvarhängande könsrollsmönster som ger kvinnan större ansvar för barnen gör att man kan förvänta sig att den kortsiktiga utbudselasticiteten i kvinnodominerade yr- Nelson är lägre än i mansdominerade yrken. 
 Skillnader i kortsiktig utbudselasticitet påverkar löneutveck- lingen på olika delarbetsmarknader. Medan det på vissa marknader krävs kraftiga löneökningar för möta en externt given efterfråge- ökning kan låga inträdeshinder på andra delmarknader göra att en motsvarandet efterfrågeökning kan mötas med mycket begränsade, om ens någon löneökning. 
  
 3.1.2 
  
 LÅNGSIKTIGT 
  
 Diskussionen ovan gäller utbudet av arbetskraft på olika delmark- nader på kort sikt. På lång sikt påverkas utbudet av inflödet till och utflödet från den pool av arbetskraft som erbjuder sina tjänster på en viss delarbetsmarknad. Inflödet bestäms av personliga preferen- ser samt de uppskattade långsiktiga vinsterna och de, normalt, mer kortsiktiga kostnaderna förknippade med att skaffa sig tillträde till marknaden. De viktigaste kostnadskomponenterna är kostnaden för utbildning och kostnaden för en eventuell flytt. Vinsten är den ökade inkomst som en utbildning eller flytt kan resultera i. Utbild- ningskostnaden består av två delar: den monetära, räntor på stu- dielån etc, samt alternativkostnaden i form av utebliven lön i annat jobb under studietiden. 
 För individen har beslutet att söka eller inte söka tillträde till en viss delarbetsmarknad formen av ett investeringsbeslut: är det dis- konterade värdet av ökningen i lön högre än den diskonterade kostnaden för den utbildning eller flytt som krävs för att erhålla den positivt eller negativt? Framtida inkomstökningar kan inte di- rekt observeras utan den enskilda individen måste göra en bedöm- ning av vad inkomstökningen kan förväntas bli. Osäkerheten i en sådan bedömning blir uppenbart större för åren mot slutet av det 
 147 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 yrkesverksamma livet än för de första åren efter examen eller flytt. Det är då naturligt – vilket också observerats empiriskt – att studie- och flyttbeslut starkt påverkas av faktiska, observerade lönediffe- renser. 
 Detta utesluter inte att individer baserar sina utbildnings- och eller flytt/boendebeslut på bedömningar om förväntad löneutveck- ling. En viss löneutveckling behöver inte på något sätt vara garante- rad för att en individ ska välja att investera i en utbildning eller välja en viss bostadsort. Om lönenivåerna på, t.ex. chefs- eller specialist- tjänster är tillräckligt höga så blir väntevärdet högt även om sanno- likheten för att få tjänsten är låg. Det är som ett lotteri, villigheten att köpa en lott påverkas dels av sannolikheten att dra en vinstlott dels av vinstens värde 
 1 
 . 
 Eftersom den totala förväntade vinsten av en utbildning eller en flytt är högre ju fler år man erhåller den resulterande högre lönen kan man förvänta sig att individer är mer benägna att utbilda sig och flytta i unga år än senare i livet. När det gäller kostnaderna för en flytt torde dessa dessutom genomsnittligt öka ju äldre en person är. Proportionellt lever äldre fler i familj och det är dyrare för en familj att flytta än för en ensamstående person, såväl monetärt som, för det mesta, känslomässigt. 
  
 3.2 
  
 Efterfrågan på arbetskraft 
  
 I företag som arbetar under perfekt konkurrens på såväl varu/tjänste- marknaden som på marknaden för arbetskraft bestäms en individs lön teoretiskt av värdet av den sist anställdes marginalprodukt. Antag att arbetares produktivitet kan mätas och personer kan rankas efter sin produktivitet. I så fall kommer ett företag först anställa de mest produktiva och sedan fortsätta att anställa till dess att värdet av vad den senast anställde förmår producera är lika med kostnaden för att anställa honom/henne. Den motsvarande lönen som är satt i perfekt konkurrens på arbetsmarknaden gäller för alla som kan utföra samma arbete. I denna abstrakta modell skulle arbetsgivaren inte kunna rekrytera någon enda person om han/hon erbjöd en lön som låg under marknadslönen men ej heller ha någon anledning att betala något mer än densamma. 
 I praktiken är det svårt att på individnivå etablera denna direkta koppling mellan marginalproduktivitet och lön. Produktivitet är 
  
 1  
 Resonemanget går under benämningen  
 tournament-teori 
  i litteraturen. 
 148 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 även i affärsdrivande verksamhet svår att mäta och den kan dess- utom vid anställningstillfället endast uppskattas. Väntevärdet för kostnaden påverkas dessutom av det regelsystem som gäller för anställning och avskedande. Om en arbetsgivare inte kan göra sig av med lågproduktiv arbetskraft – arbetskraft för vilken marginal- kostnaden är högre än marginalprodukten – ökar väntevärdet för kostnaden för de som potentiellt ska anställas och arbetsgivaren kommer därför att anställa färre. 
 Efterfrågan på arbetskraft påverkas även av mindre synliga kost- nadskomponenter såsom pensionsinbetalningar som dessutom va- rierar beroende på pensionssystemets konstruktion. Förmånsbase- rade pensionssystem som ska finansieras av arbetsgivaren kan t.ex. leda till att det blir mycket dyrt att anställa äldre arbetskraft. 
 2  
 En arbetsgivare kan också väntas ta hänsyn till dolda kostnader t.ex. förknippade med barnledighet och vård av barn. Så länge som det är kvinnan som tar en större del av ansvaret för det senare kan man förvänta sig att en arbetsgivare är mer tveksam till att anställa en kvinna, om valet finns, och/eller erbjuder en lägre lön. 
 3 
  
 I affärsdrivande verksamhet är dessutom värdet av den framtida marginalprodukten svårt att uppskatta eftersom det beror på det framtida marknadsvärdet för de produkter eller tjänster som den anställde ska bidra till att producera. Det är därför naturligt att re- krytering, anställning och avskedande på kort sikt påverkas av mer omedelbara och mätbara faktorer såsom resultat och kassaflöde vilka omsätts i budgetrestriktioner som sätts av företagsledningen och som organisationens olika delar har att anpassa sig till. 
 I offentlig sektor är kopplingen mellan lön och marginalproduk- tivitet ännu svagare. Omfattningen och sammansättningen av hu- vuddelen av tjänsteproduktionen bestäms i en politisk process i stället för av marknaden och framför allt antalet anställda blir i hög grad styrt av budgeten för organisationen. När det gäller lönen där- emot så är den offentliga arbetsgivaren i större eller mindre ut- sträckning (hur stor diskuteras i nästa avsnitt) styrd av lönen på de delarbetsmarknader med vilka man konkurrerar. 
  
 2  
 Då en förmånsbaserad pension såsom ITP ska baseras på slutlön, riskerar den arbetsgivare som anställer äldre personer till hög lön att få kompensera för för låga inbetalningar från tidigare arbetsgivare. 
  
 3  
 Därutöver kan en arbetsgivare ta hänsyn som helt saknar ekonomisk rationalitet och diskriminera i rekrytering eller lön på grund av personliga fördomar. 
 149 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 3.3 
  
 Marknadsimperfektioner 
  
 Den teoretiska grundmodell för lönesättning som diskuterats ovan är baserad på antagandet om perfekt konkurrens på arbets- och va- rumarknaderna. 
 I praktiken kan graden av konkurrens på arbetsmarknaden vari- era högst betydligt. Å ena sidan kan arbetsgivaren besitta större eller mindre marknadsmakt dvs. möjlighet att påverka – i första hand sänka – lönenivån för sina anställda, å andra sidan kan arbets- tagarna genom att organisera sig och genom mer eller mindre cent- raliserade förhandlingar söka påverka lönen i motsatt riktning. I en monopolsituation säger teorin att såväl lön som antalet anställda blir lägre än båda skulle ha varit på en arbetsmarknad med fri kon- kurrens – i alla fall på kort sikt. På lite längre sikt kan personers utbildnings- och eller boendeval göra det svårt att hålla lönerna på en nivå som markant skiljer sig från dem på delarbetsmarknader med vilka man konkurrerar. Antalet anställda kan dock fortsatt förväntas var lägre än vad som skulle gälla under perfekt konkur- rens. 
 Möjligheterna för arbetsgivarna att påverka lönesättningen beror bl.a. på den kompetensmässiga specificiteten i yrket och den geo- grafiska rörligheten. Ju mer specifikt yrket är – lång utbildningstid, snäv inriktning på utbildningen och/eller specialiserade yrkeskun- skaper som det tar lång tid att förvärva – desto större är sannolik- heten för att en arbetsgivare ska kunna påverka lönesättningen. Yr- kesspecificiteten begränsar antalet arbetsgivare som man konkurre- rar med. I vissa fall kanske det bara finns en arbetsgivare (monop- soni) men även om det finns några ytterligare så finns alltid möjlig- heten för dessa att samarbeta och gemensamt styra lönesättningen (oligpsoni). 
 Den andra faktor som påverkar arbetsgivarnas makt över löne- sättningen är arbetskraftens rörlighet; ju mindre rörlighet desto större makt. 
 Makten över lönesättningen är alltid störst på kort sikt då det är svårt för en person som är inne i ett specialiserat yrke att byta yrke. Dessutom tar tid för andra personer att förvärva de kunskaper som är nödvändiga för att utöva yrket. Detta skapar förutsättningar för arbetstagarparten att påverka lönebildningen på sikt genom att på- verka tillflödet av personer till yrket. Läkarförbundets försök under många år att påverka antalet medicinstudenter är ett exempel på detta. 
 150 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 När det gäller möjligheten att utnyttja en bristande rörlighet så är den begränsad på lite längre sikt. Etablerade familjer har svårt att flytta medan nya generationer har lättare att söka sig till delar av arbetsmarknaden som erbjuder relativt bättre villkor. 
 En sektor som tidigare kännetecknades av en hög grad av mo- nopsoni var sjukvården. Landstingen var, och förblir, den helt do- minerande arbetsgivaren. Men lönebildningen inom sektorn har förändrats kraftigt under senare år då en centralt reglerad lönebild- ning ersatts med alltmer av individuell lönesättning i lokala avtal. Enskilda sjukvårdsförvaltningar har fått allt större frihet att själva hantera lönefrågorna. Effekten har blivit att landstingen börjat konkurrera med varandra om arbetskraft vilket lett till en större lönespridning, i varje fall för de yrken inom sjukvården som kräver en hög utbildning. 
 På en perfekt marknad skulle anpassningen till skillnader i utbud och efterfrågan ha lett till en allmän höjning av lönerna i bristom- råden. Detta har dock inte skett fullt ut genom att landsting i regi- oner med brist kunnat täcka sina personalbehov genom beman- ningsföretag. Kostnaderna för personal som gjorts tillgänglig ge- nom bemanningsföretagen är betydligt högre än den befintliga per- sonalens men befintlig personals ovilja att flytta har, å andra sidan, gjort att man inte behövt höja de senares lön i motsvarande ut- sträckning. Man har kunnat lönediskriminera. 
  
 3.4 
  
 Spatiala löneskillnader 
  
 Ovanstående avsnitt diskuterade lönebildningen i allmänhet. Detta avsnitt fokuserar på det som är centralt i ett utjämningsperspektiv nämligen vad som kan tänkas förklara observerade löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting dvs. geografiska eller spati- ala skillnader. Diskussionen lägger grunden för de hypoteser som testas med ekonometriska metoder och vars resultat redovisas i av- snitt 4. Fyra typer av faktorer som kan tänkas förklara de spatiala löneskillnaderna diskuteras: 
  
 Individuella preferenser 
  
 Nettoinkomst i alternativa anställningar 
  
 Temporära ojämnvikter 
  
 Kommunala preferenser 
  
 151 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 3.4.1 
  
 INDIVIDUELLA PREFERENSER 
  
 Olika individer har olika preferenser när det gäller val av bostads- ort. För vissa är naturen viktig för andra kulturen. Upplevt positiva kvaliteter hos en viss bostadsort gör att man kan tänkas acceptera än lön som är lägre än den lön man skulle kräva i avsaknaden av dessa kvaliteter – och tvärtom. Om dessa personliga preferenser vore jämt fördelade över alla individer och i proportion till till- gången till boende med dessa kvaliteter skulle de inte ha någon ef- fekt på lönebildningen. Den stund de inte är det kan man räkna med att lönerna påverkas. Om exempelvis högutbildade värderar tillgången till finkultur högre än lågutbildade medan motsatsen gäller för natur är det att förvänta sig att löneskillnaderna mellan hög- och lågutbildade är mindre i storstäder än i småstäder och på landsbygden – allt annat givet 
 4 
 . 
 Personliga preferenser är dock inget för evigt givet. De förändras med åldern och det förändras med familjesituationen. Medan stor- stadens (natt)ljus och puls är något den ensamstående tjugofemår- ingen gärna betalar för i form av en lägre lön, föredrar den trettio- femåriga småbarnsföräldern oftare villaförortens lugn. 
 Det är naturligt att tänka sig att den ålders- och utbildningsmäs- siga befolkningssammansättningen på olika orter påverkar de lokala relativlönerna. Å ena sidan påverkar den utbudet på olika yrkeska- tegorier, å andra sidan efterfrågan på de tjänster som dessa yrkes- kategorier producerar. Relation  
 utbud-efterfrågan 
  på tjänster som kräver begränsad utbildning torde vara annorlunda i ett område med relativt högre proportion lågutbildade än i ett där många är akademiker. Detta skulle kunna förklara i varje fall en del av skill- naden i lön för lågutbildade relativt högutbildade i de norra re- spektive de södra delarna av Storstockholm. 
 3.4.2 NETTOINKOMST I ALTERNATIVA ANSTÄLLNINGAR 
 I sitt val av anställning och boende väger varje person samman sina värderingar av  
 icke-monetära 
  effekter av sitt val (sina preferenser) och de direkt mätbara. De direkt mätbara utgörs av lönen i varje tänkbar alternativ anställning och kostnaderna förknippade med att få 
  
 4  
 Ceteris Paribus för att använda ekonomjargong. 
 152 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 anställningen och om och när hon/han fått jobbet att sedan arbeta på den arbetsplatsen. Utbildnings- och flyttvalet har diskuterats ovan. 
 På kort sikt bestäms nettoinkomsten av lönen minus faktiska och tidskostnader för pendling. Ceteris paribus, dvs. allt annat gi- vet, så sjunker således nettoinkomsten och därmed intresset för att ta ett visst jobb med pendlingskostnaden. För att det ska vara mo- tiverat t.ex. för en utbildad förskollärare som bor i Botkyrka söder om Stockholm att ta ett jobb i Täby norr om Stockholm måste bruttolönen skilja sig så pass åt att det uppväger pendlingskostnaden. 
 För att det över huvudtaget ska vara intressant att bo på en viss ort 
 – om vi för ett ögonblick bortser från preferenser och  
 icke-monetära 
  fördelar – måste nettot efter  
 pendlings-, 
  boende och andra svår- undvikliga levnadsomkostnader vara åtminstone i paritet med alternativen. 
 På sikt avgörs bruttolönenivåerna för olika yrken och funktioner av värdet av deras marginalprodukt. Marginalprodukten är dock inte oberoende av var geografiskt arbetsstället är beläget. För vissa yrken eller yrkeskategorier är närheten till råvaror eller marknaden det viktigaste. I andra är närheten till beslutsfattare och/eller goda kommunikationer mycket vikigt. Det är därför inte en slump att företagsledningar och andra centrala funktioner ofta är lokaliserade till storstäderna. Höga löner i högavlönade funktioner och yrkes- kategorier i privat sektor driver upp efterfrågan på andra varor och tjänster och, direkt eller indirekt, lönerna för andra sektorer. 
 Den direkta spridningseffekten är störst till yrken och yrkeska- tegorier där konkurrensen emellan dem är som störst (inträdes- hinder som lägst) såväl på kort som på lång sikt. 
 Den indirekta effekten går via de höga lönernas effekt på de lo- kala levnadsomkostnaderna i allmänhet och på boendekostnaderna i synnerhet. Högre levnadsomkostnader sänker nettoinkomsten – och påverkar därmed folks flytt- och boendeval – om de inte kom- penseras genom en högre bruttolön. Konkurrensen från en lönele- dande privat sektor fungerar tenderar därför – allt annat givet – att driva upp lönerna i offentlig sektor i storstadsområdena. 
 Vad den sammantagna effekten är av preferenserna för stor- stadsområdena (vilket allt annat givet torde sänka lönerna) och lö- nekonkurrensen från privat sektor i dessa områden (vilket allt an- nat givet torde driva upp lönerna) kan man inte a priori uttala sig om. Det finns skäl att tro att nettoeffekten varierar mellan utbild- ningsnivåer och mellan yrkeskategorier. 
 153 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 3.4.3 
  
 TEMPORÄRA OJÄMNVIKTER 
  
 Arbetsmarknaden, som alla andra marknader, strävar mot jämvikt men når aldrig dit eftersom såväl utbud som efterfrågan ständigt förändras, påverkad av externa faktorer. Efterfrågan på arbetskraft påverkas av företagsetableringar och företagsnedläggningar samt tillskapande, utlokalisering eller nedläggning av offentliga verk- samheter. Utbudet påverkas av demografiska faktorer och av folks utbildnings- och flyttbeslut. Såväl efterfrågan som utbud påverkas dessutom av utformningen av och nivåerna i de sociala transfere- ringssystemen, inklusive det kommunala utjämningssystemet. 
 Efterfrågan på kommunala tjänster är särskilt känslig för demo- grafiska förändringar. 
 Anpassningen på de olika delarbetsmarknaderna beror på elasti- citeten i första hand utbudet. Denna elasticitet beror utbildnings- och erfarenhetsinnehåll i yrket, ålders- och könssammansättning hos dem som arbetar i yrket, tid och kostnad för pendling, rörlig- het på bostadsmarknaden etc. Till exempel om en kommun får en stor inflyttning av småbarnsfamiljer kommer efterfrågan på barns- omsorg att öka. Kommunen kommer då att efterfråga många för- skollärare. Om det är lätt att få tag på förskollärare räcker det om kommunen betalar samma lön som man tidigare betalt för att till- sätta alla nya platser, dvs. utbudet av förskollärare är mycket elas- tiskt. Om det i stället råder brist på förskollärare kommer kommu- nen att tvingas betala höga löner för att attrahera arbetskraft från andra delar av landet. I det fallet är utbudet oelastiskt. Vid en landsomfattade brist på yrket kommer de högre lönerna motivera fler att välja yrket och på lång sikt kommer lönen att stabiliseras på en nivå som är högre än den ursprungliga men lägre än den som krävdes för tillfredsställa efterfrågan på kort sikt. 
  
 3.4.4 
  
 KOMMUNALA PREFERENSER 
  
 Grundantagandet när det gäller efterfrågan på arbetskraft är att ar- betsgivaren betalar den lön som krävs för att få erforderlig arbets- kraft, varken mer eller mindre. I monopsonifallet påverkar arbets- givarens beteende lönen – ju fler han/hon anställer desto högre blir lönen – vilket gör det rationellt att hålla igen och anställa endast så många att effekten på den totala lönekostnaden för hela arbets- 
 154 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 tagarkollektivet motsvarar värdet av marginalprodukten för den sist anställde. 
 Det kan finnas andra skäl till varför en arbetsgivare kan vilja be- tala en lön som avviker från den som uppstår vid en marknadsjäm- vikt under perfekt konkurrens. Ett kan vara att han/hon uppfattar att hela arbetstagarkollektivets produktivitet är känslig för hur man uppfattar sin lönenivå i förhållande till lönenivån för grupper som man jämför sig med. Inte så att en arbetsgivare som erbjuder en lönenivå som uppfattas orättvis skulle riskerar massuppsägningar 
 – kostnaden för att byta till ett annat jobb kan vara för hög – men arbetsmoral och lust påverkas negativt vilket sänker produktivite- ten. I ett sådant läge kan det vara rationellt att sätt en lön som är högre än vad som strikt skulle fordras för att täcka behovet av ar- betskraft. Fenomenet har i litteraturen fått namnet effektivitets- löner. 
 Frågan som måste ställas i detta sammanhang är huruvida vissa kommuner och landsting är mer böjda än andra att välja en sådan personalpolitik. Är det mer sannolikt att möta den i borgerligt styrda kommuner eller tvärtom? Kan det skilja sig åt mellan man- liga och kvinnliga kommun/landstingspolitiker? Kan där finnas en skillnad i attityd beroende på vilken personalkategori det handlar om? 
 En försiktig (förutfattad?) hypotes skulle kunna vara att kvinn- liga, socialistiska kommunpolitiker skulle vara mer välvilligt in- ställda till effektivitetslöner i kvinnligt dominerade låglöneyrken, medan manliga borgerligt skulle vara mer generösa mot akademiska höglönegrupper. Som stöd för denna hypotes finns det studier som pekar på att kvinnliga kommunpolitiker tenderar att prioritera verksamheter som är viktiga för kvinnor. 
  
 3.5 
  
 Mincerekvationer 
  
 Hitintills i detta avsnitt har kortfattat presenterats den teoribild- ning som utvecklats för att förklara lönebildningen på kort och lång sikt samt vad som kan tänkas leda till spatiala löneskillnader. 
 För att kunna testa huruvida och vilken mån dessa olika faktorer bestämmer individers löner måste de olika teoretiska ansatserna sammanföras i en enhetlig statistisk modell. 
 Den första som gjorde detta var Turner som därför fått ge namnet till denna metod för att empiriskt analysera lönebildningen. 
 155 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 Mincers ursprungliga modell fokuserade på kopplingen mellan utbildning, yrkeslivserfarenhet och lön. Det var lätt att konstatera att lönen, utifrån en grundnivå som motsvarade den för outbildade oerfaren arbetskraft, ökade med såväl utbildning som arbetslivser- farenhet men att effekten av arbetslivserfarenhet avtog med tiden. 
 Det var också enkelt att konstatera att utbildning och yrkeslivs- erfarenhet inte förklarar allt utan att det finns andra mer eller mindre slumpmässiga faktorer som gör att den faktiskt observerade lönen normalt avviker från den som skulle ges om förhållande mel- lan utbildning, yrkeslivserfarenhet vore deterministiskt. 
 Som redogjorts för ovan finns det förutom utbildning och erfa- renhet en rad andra faktorer som kan tänkas påverka lönen för olika individer. 
 För att korrekt kunna uppskatta effekten av de olika förklarings- variablerna med hjälp av minsta kvadratmetoden, den enklaste av de olika metoder som kan användas för att skatta statistiska multivari- ata samband krävs att slump- eller feltermen är normalfördelad. För att den ska vara det måste såväl den förklarade variabeln – lönen – som de olika förklaringsvariablerna logaritmeras 
 5 
 . 
 Det funktionella sambandet mellan observerade individlöner Y 
 i  
 grundlön C, olika förklaringsvariabler X 
 i  
 och slump/feltermen  
 i  
 kan då uttryckas som: 
 lnY 
 i  
 =lnC + ln 
  
 e 
 X 
 i  
 +  
 i 
  
 För att fånga upp den avtagande effekten av arbetslivserfarenhet läggs en kvadratisk term (arbetslivserfarenhet i år i kvadrat) till modellen. Den negativa koefficienten för den kvadratiska termen fångar upp den avtagande effekten. Ju större negativ koefficient desto snabbar klingar arbetslivserfarenhetens positiva effekt på lönen av. 
  
 5  
 Lönerna i sig är skevt fördelade med en stor koncentration i de lägre interfallen och en lång svans för de högre lönerna. Om lönerna logaritmeras blir resulterad värden normal- fördelade. Man säger att lönerna är lognormalt fördelade. 
 156 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 4 
  
 Den empiriska studien 
  
 4.1 
  
 Förklaringsvariabler och hypoteser 
  
 Utifrån den teoretiska diskussionen i avsnitt 3 kan vi anta att en individs lön åtminstone påverkas av: 
  
 Yrke 
  
 Utbildning 
  
 Arbetslivserfarenhet 
  
 Kön 
  
 Konkurrenssituationen på aktuell delarbetsmarknad 
  
 Allmänna preferenser för bostadsort 
  
 Möjligheter till intressanta arbetsuppgifter eller karriär inom yrket kopplad till bostadsort 
  
 Lön på konkurrerande delarbetsmarknader 
  
 Flytt- och pendlingskostnader 
  
 Kostnadsnivån på olika orter 
  
 Temporära ojämnvikter på olika delarbetsmarknader beroende på demografiska eller andra externt givna förändringar 
  
 Arbetsgivarens lönepolitik 
  
 Listan är en bruttolista i den meningen att flera av faktorerna är starkt korrelerade. Lön på konkurrerande marknader, t.ex., av- speglar alla de faktorer som kommer före i listan. Kostnadsnivån på olika orter påverkas av löneläget på orten, etc. 
 Vissa av faktorerna går att mäta direkt. För andra går det att konstruera mer eller mindre bra proxyvariabler, dvs. variabler som inte direkt mäter det man önskar mäta men som man kan miss- tänka är starkt korrelerade med detta. I vissa fall finns lämpliga data att tillgå, i andra fall saknas data och man får avstå från att söka mäta effekten. Individstatistik med information om yrke, utbild- ning och kön finns att tillgå från SCB. Konkurrenssituationen på olika delarbetsmarknader är svårare att mäta. Det skulle ha varit intressant att ta fram proxyvariabler – t.ex. baserad på förhand- lingsstatistik – för olika yrkeskategorier på landstingsområdet. Men i och med att förändringen av förhandlingsordningen skett samti- digt för hela kollektivet så finns det ingen variation mellan lands- ting som skulle behövas för att bedöma effekten 
 6 
 . 
  
 6  
 Det som skulle krävas vore tidsseriedata men kostnaden för att få tillgång till sådan har bedömts för hög. 
 157 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 Allmänna preferenser är ytterst svåra att mäta och det finns ingen statistik som går att använda. Inga direkta data finns för att direkt mäta karriärmöjligheter men för vissa yrkeskategorier går det att konstruera rimliga proxyvariabler. 
 Genomsnittslön på konkurrerande delarbetsmarknader går att ta fram direkt ur SCBs lönestatistik. Svårigheten är att bedöma vad som är konkurrerande delarbetsmarknader. För att helgardera får man testa genomsnittslönen för ett antal olika konkurrerande delarbetsmarknader, konkret för: motsvarande yrke eller yrkeska- tegorier i andra sektorer, motsvarande yrke i omgärdande kommu- ner eller län, yrken som kräver ungefär lika mycket utbildning ut- tryckt i år etc. 
 När det gäller flytt- och pendlingskostnader finns det ingen sta- tistik att tillgå. Den del av levnadsomkostnaderna som uppvisar störst geografisk variation är boendekostnaderna. Rimliga proxyva- riabler för de senare är genomsnittspris för småhus respektive kva- dratmeterpriset på småhus för vilket det finns statistik att tillgå. 
 När det gäller temporära ojämnvikter på delar av arbetsmarkna- den finns det olika tänkbara proxyvariabler att använda. I detta fall har vi valt att analysera kopplingen mellan lönen för vissa yrkeska- tegorier och befolkningsförändring generellt och den för vissa ål- derskategorier. 
 Olika kommuners och landstings lönepolitik går inte att mäta di- rekt. Det som vi valt att undersöka är om det finns någon korrela- tion mellan politisk majoritet och lön och mellan graden av kvinn- lig representation i kommun respektive landstingsfullmäktige och lön. 
 Utifrån den teoribildning som presenterats i avsnitt 3 och till- gängligheten till statistik formulerar vi sju hypoteser som vi testar på relevanta delar av det samlade datamaterialet. 
  
 1. 
  
 Löner varierar mellan kommuner och mellan landsting även om man kontrollerar för yrke, utbildning, arbetslivserfarenhet och kön. 
  
 2. 
  
 Lönen är positiv korrelerad med genomsnittslönen i andra sektorer i regionen för samma yrke. Lönen varierar även posi- tivt med lönen i regionen för samma utbildningsnivå. För yrken med hög yrkesspecificitet är genomsnittslönen för samma ut- bildningsnivå av mindre vikt. 
  
 158 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 3. 
  
 Lönen varierar positivt med genomsnittslönen för samma yrke och för samma utbildningsnivå i geografiskt angränsande regi- oner. 
  
 4. 
  
 Lönen varierar positivt med levnadsomkostnaderna i kommu- nen eller landstinget. 
  
 5. 
  
 Lönerna är högre i kommuner eller landsting där befolkningen växer än i kommuner och landsting där den är stabil eller krymper eftersom efterfrågan är större. Effekterna är störst för bristyrken i kommuner med stor efterfrågan på yrket. 
  
 6. 
  
 Lönen påverkas av politiska preferenser i kommuner och lands- ting. 
  
 7. 
  
 Mönstret för de geografiska skillnaderna i lön varierar mellan olika yrken, yrkeskategorier och utbildningsnivåer. 
  
 4.2 
  
 Studiens upplägg och genomförande 
  
 Analysen genomförs i tre steg. 
 I steg 1 analyseras huruvida det finns generella löneskillnader mellan kommuner, mellan arbetsmarkandsområden och mellan landsting som inte går att hänföra till skillnader i yrke, kompetens (utbildnings längd, erfarenhet) eller kön. 
 I steg 2 prövas sedan ett antal ytterligare faktorer som kan tänkas förklara de skillnader i lön som kvarstår efter det att man kontrol- lerat för yrke, kompetens och kön. De faktorer som testas kan de- las in i tre kategorier: 
  
 1. 
  
 Lönenivåer på de alternativa delarbetsmarknader som är rele- vanta för gruppen; 
  
 2. 
  
 Mått på kostnadsnivå eller efterfrågetryck i kommunen eller landstinget; 
  
 3. 
  
 Olika typer av politiska kommun- eller landstingskarakteristika som kan tänkas leda till större eller mindre generositet i löne- sättningen . 
  
 I steg 3 görs motsvarande analys för ett begränsat antal kategorier kommun- och landstingsanställda. 
 De kategorier som valts ut för närmare studie är: landstingsanställda läkare, kommunanställda chefer i administrationen, kommunanställda 
 159 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 lärare samt kommunanställda förskolelärare. Grupperna har valts ut för att belysa a) specifika mekanismer som kan tänkas leda till mer eller mindre permanenta löneskillnader mellan olika kommuner och olika landsting och b) att mönstret för och förklaringen till dessa löneskillnader skiljer sig åt mellan olika kategorier. 
 De modeller som skattas i steg 1 har formen 
 lnY 
 i  
 = lnC +  
  
 p  
 D 
 p  
 +  
  
 e 
 lnE 
 i  
 +  
  
 d  
 D 
 k  
 +  
 i 
  
 Där  
 Y 
  
 i  
 är lönen för en viss individ,  
 D 
  
 p  
 dummyvariabler för yrke,  
 E 
  
 i  
 kompetensfaktorer och kön samt  
 D 
  
 k  
 kommun- eller landstings- dummyvariabler. Dummyvariablerna har värdet 1 för det yrke en person har, 0 för övriga. Motsvarande gäller för dummyvariablerna för den kommun eller det landsting där individens arbetsställe lig- ger. Värdena för beroendevariabeln samt de strukturella förklar- ingsvariablerna är logaritmerade. 
 I steg 2 och 3 testas sedan effekten av en uppsättning andra för- klaringsvariabler av de tre typer som redovisats ovan. De modeller som då testas är olika permutationer av följande generella modell: 
  
 lnY 
 ia  
 = lnC +  
  
 p  
 D 
 p  
 +  
  
 e 
 lnE 
 i  
 + 
  
 a 
 x ln 
 X 
 uk  
 + 
  
 s ln 
 S 
 k  
 + 
  
 d  
 D 
 k  
 + 
  
 ia 
  
 Y 
  
 i 
  
 a  
 är lönen för en individ i kategori  
 a, D 
  
 p  
 dummyvariabler för yrke,  
 E 
  
 i  
 olika kompetensvariabler samt kön,  
 S 
  
 k  
 olika variabler som hänför sig till kommunen eller landstinget,  
 X 
  
 uk  
 är olika variabler som hän- för sig till olika yrkeskategorier (bestämda utifrån utbildningsnivå eller yrke) alternativt utifrån kommun eller landsting, och  
 D 
  
 k  
 gene- rella dummyvariabler för kommuner eller landsting.  
 C,  
  
 p 
  
 ,  
  
 e 
  
 ,  
  
 s  
 och 
 d  
 är koefficienterna som ska skattas och  
 ia  
 den oförklarade felter- men (residualen). I steg 2 är kategorin alla kommunal- respektive landstingsanställda medan analysen i steg 3 är begränsad till speci- fika personalkategorier. 
 Modellestimeringarna för steg 1 och 2 redovisas i tabellerna 4.1 och 4.2 medan estimeringarna i steg 3 redovisas i tabellerna 4.4 – 4.10, en för varje kategori. 
 160 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 4.3 
  
 Data 
  
 4.3.1 
  
 RÅDATA 
  
 Grunddata på individnivå är sammanställd av SCB. För kommun- landstings- och statligt anställda är registren heltäckande medan de för privat sektor är baserade på urvalsundersökningar. Gotland har uteslutits från datasetet då Gotland är såväl kommun som landsting vilket komplicerar analysen. Antalet individer i samplet som är pri- vatanställda är drygt 1,1 miljon. Variablerna är i stort sett desamma för alla fyra sektorer men skiljer sig till del i finhetsgrad. Samtliga databaser innehåller information om individens månadslön, kön, ålder, utbildningsnivå, yrke, i vilken sektor individen arbetar och i vilken region. Lönen anges som heltidstjänst. I tabell A.1 i appen- dix finns information om de olika variablerna. För 2004 fanns ca 768 000 kommunanställda och ca 228 000 landstingsanställda. Me- dellönen var 20 359 kronor i kommunsektorn och 24 928 i lands- tingssektorn. Den genomsnittliga utbildningsnivån är högre i landstingssektorn, 13,64 år jämfört med 12,55. Eftersom de privat- anställda är valda för att utgöra ett representativt urval av olika  
 branscher  
 och inte  
 regioner  
 är möjligheterna att använda löner i privat sektor för att konstruera regionala variabler begränsad. 
 Till individdata har lagts en rad variabler på läns- och kommun- nivå vilka mäter olika typer av skillnader mellan regioner. Exempel på dessa är genomsnittskostnaden per kvadratmeter för småhus, befolkningsstruktur och politiska variabler såsom skattesats, poli- tisk majoritet, och andelen kvinnor i fullmäktige. 
  
 4.3.2 
  
 HÄRLEDDA VARIABLER 
  
 För att kunna testa den empiriska modellen konstrueras variabler från rådata. Som mått på individens humankapital har används antal utbildningsår och arbetslivserfarenhet, där arbetslivserfarenhet de- finieras som ålder minus antal utbildningsår. I modellen inkluderas även arbetslivserfarenhet i kvadrat av de skäl som anförs i teoriav- snittet. 
 Från grundmaterialet har konstruerats en rad variabler vars syfte är att mäta löner i andra sektorer med vilka kommunen respektive landstinget konkurrerar med om arbetskraften. En svårighet är att definiera den relevanta geografiska arbetsmarknaden. Vi har använt län och en definition av lokala arbetsmarknader framtagen av 
 161 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 NUTEK. De lokala arbetsmarknaderna kallas av NUTEK för funktionella analysregioner och är 72 till antalet. För att mäta ge- nomsnittslönen i konkurrerande sektorer har vi för varje kommu- nalanställd individ tagit fram; i) genomsnittslönen i samma yrke enligt standard för svensk yrkesklassificering (SSYK) på  
 3-siffers 
  nivå för anställda i privat sektor, landsting och statlig sektor i länet, ii) genomsnittslönen i samma yrke enligt SSYK på  
 1-siffersnivå 
  för privat sektor i länet och på den lokala arbetsmarknaden, iii) genom- snittslönen i kommunal sektor för samma SSYK på  
 3-siffers 
  nivå i kommunerna som geografiskt angränsar till där individen arbetar. Liknade variabler har använts för olika utbildningsnivåer och har tagits fram även för landstingssektorn. 
 7  
 Alla lönevariabler är i log form. 
 Som nämnts ovan kommer lönerna i konkurrerade sektorer att påverkas av t.ex. individernas preferenser för olika regioner, karri- ärmöjligheter och levnadskostnader. För att studera mer specifika hypoteser om vad som påverkar löner i olika yrken har vi tagit fram en rad variabler på kommun- och länsnivå. Som proxy för boende- kostnader har vi använt genomsnittligt kvadratmeterpris på småhus i länet och medelpriset på småhus i kommunen. Befolkningsök- ningar kan ge upphov till ökad efterfrågan vilket mäts med föränd- ringen i befolkning mellan 1999 och 2004. Som mått på efterfrågan på förskollärare har vi använt förändring av antalet barn  
 0-6 
  år över samma period. För lärare används i stället ökningen i åldersgruppen  
 7-18 
  år. Landsting med universitetssjukhus eller många forsk- ningstjänster kan potentiellt erbjuda läkare större karriärmöjlighe- ter. För att fånga denna effekt har dels konstruerats en dummy för om länet har ett universitetssjukhus dels ett mått på hur många tjänster som finns delvis finansierade av staten vilket är synonymt med forskningstjänster. 
 Se appendix tabell A.1. för en detaljerad beskrivning av de olika variablerna samt beskrivande statistik. 
 Det är givetvis omöjligt att veta exakt vilka anställningar indivi- den i realiteten har att välja bland. Alla lönevariabler kan i den me- ningen fungera som bättre eller sämre proxy för den lön individen kan få i en alternativanställning. Samvariationen mellan de olika måtten är då i många fall mycket hög och därför svårt att tolka ko- efficienterna på enskilda variabler när de är samtidigt är inkluderade i regressionen. 
  
 7  
 Genomsnittslönerna är beräknade på de observationer vi har till vårt förfogande. Eftersom alla offentliga anställda är med i samplet och inte alla i privat sektor har de offentliganställda större vikt. 
 162 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 4.4 
  
 Läsanvisningar till tabellerna 
  
 Varje tabell nedan presenterar i komprimerad form resultatet av ett större eller mindre antal estimeringar. I tabellerna 4.1 – 4.2 redovi- sas resultaten för två körningar: en med bara dummyvariabler (yrke och kommun, eller län) som förklaringsvariabler och en med samma dummyvariabler plus fyra variabler för att fånga upp skill- nader i kompetens och eventuell könsdiskriminering. 
 I tabellerna 4.3 – 4.8 presenteras i varje tabell estimaten för upp till tolv olika modellspecifikationer. 
 Resultaten för varje modellspecifikation är presenterade i ko- lumnform. På första raden anges antalet observationer, dvs. antalet anställda i varje kategori för vilket estimeringen är gjord. Popula- tion varierar från ca 768 000 för skattningarna gjorda för alla kom- munanställda till ca 9 300 i kategorin kommunanställda administ- rativa chefer. 
 Andra raden presenterar värdet för  
 R-squared. 
  R2 är ett mått på det totala förklaringsvärdet av modellen, dvs. hur stor del av va- riationen i den beroende variabeln – i detta fall den heltidsekviva- lenta månadslönen – som förklaras av variationerna i de oberoende variablerna sammantaget. R2 kan teoretiskt som mest vara 1 vilket skulle innebära att alla faktorer som påverkar Y har fångats upp och att det inte finns några slumpmässiga variationer över huvudtaget. 
 Konstanten – eller snarare det naturliga talet e upphöjt till värdet för konstanten kan ses som en utgångslön som sedan justeras uppåt eller nedåt av de faktorer som i modellen antas förklara den observerade lönen. Exempelvis, e upphöjt i värdet för konstanten i kolumn 2 i tabell 4.1 (9,715) – motsvarar en utgångslön på 16 564 kronor. 
 8 
  
 Därefter följer de estimerade koefficienterna för de personrelate- rade variablerna (i tabellerna 4.3 och framåt sammanfattningsvis kallade individkarakteristika): antalet utbildningsår, arbetslivser- farenhet räknat i år, erfarenhet i kvadrat, samt kön. 
 I tabellerna 4.3 – 4.8 följs de personrelaterade förklaringsvariab- lerna av olika förklaringsvariabler av mer eller mindre strukturell natur. Dessa förklaringsvariabler testas var och en för sig (om än alltid tillsammans med de personrelaterade variablerna) eller i kom- bination med dummyvariabler för kommun eller län och/eller öv- riga strukturella variabler. Dessa olika kombinationer av förklar- ingsvariabler resulterar exempelvis i fallet kommunanställda för- 
  
 8  
 e9,715 
 163 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 skollärare (tabell 4.7) i tolv olika modeller för vilka de estimerade koefficienterna redovisas i tolv kolumner. 
 Beroendevariabeln, heltidsekvivalent månadslön, samt de förkla- rande genomsnittslönerna och boendekostnaderna är logaritmerade vilket gör att det kan läsas som procentuella effekter. För andra variabler är tolkningen att en förändring med en enhet ger en pro- centuell förändring av lönen. I exempelvis tabell 4.2 kan man se att varje additionellt år av utbildning för landstingsanställda genom- snittligt är förknippat med knappt 10 procent högre lön. 
 Koefficienterna för dummyvariablerna för kommun, arbets- marknadsområde och/eller län presenteras längst ned i tabellerna. Kommunerna/ arbetsmarknadsområdena/ länen har sorterats på värdet av den skattade koefficienten. Jämförelseobjektet är alltid Stockholm (kommun, arbetsmarknadsområde eller län). Val av kommun eller län som får agera basregion spelar ingen roll för re- sultaten. Det ligger inte heller någon värdering i att Stockholm valts som bas. För att spara plats presenteras endast koefficientvär- den för de nio kommuner med högst och de nio kommuner med lägst koefficientvärden. För länen är listan komplett. 
 En negativ koefficient innebär att lönen i kommunen eller länet (generellt eller för en viss kategori beroende på tabell) är lägre än i Stockholm efter det att det kontrollerats för ett antal (varierande från 0 till 11) andra variabler. Koefficienten  
 -0,169 
  för Arvika i en modell för förskollärarlöner med dummyvariabel för kommun samt individkarakteristika som förklaringsvariabler innebär att lönen är knappt 17 procent lägre i Arvika än i Stockholm.. (Se tabell 4.7.) 
 För att spara plats och skapa bättre översiktlighet har inte  
 t-sta- 
  tistikor (dvs. mått på förklaringsvärdet för varje enskild variabel) skrivits ut. På grund av det stora antalet observationer är de flesta skattade koefficienter signifikanta på  
 1-procentsnivån, 
  (dvs. sanno- likheten för att koefficienten inte är signifikant skild från noll är mindre än 1 procent). I det fall de skattade koefficienterna inte är signifikanta på minst  
 5-procentsnivån 
  har koefficienten angivits med kursiv stil. 
 9 
  
 9  
 Standardfelen är klustrade på kommun- respektive landstingsnivå för att ta hänsyn till att lönerna inom kommunerna respektive landstingen är korrelerade. 
 164 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 4.5 
  
 Resultat 
  
 4.5.1 
  
 SKILLNADER I GENOMSNITTLIG LÖNENIVÅ 
  
 Tabell 4.1 presenterar estimat för två regressioner för hela gruppen kommunanställda. 
 Tabell 4.1 Kommunanställda totalt 
 Kommunanställda totalt heltidsekvivalent månadslön 
  
 Observationer 
  
 758991 
  
 Burgess 
  
 R-squared 
  
 0,66 
  
 0,72 
  
 Konstant 
  
 10,152 
  
 9,715 
  
 Utbildningsår 
  
 0,019 
  
 Yrkeslivserfarenhet 
  
 0,008 
  
 Erfarenhet i kvadrat 
  
 0,000 
  
 Man 
  
 0,008 
  
 Yrkesdummisar 151 st 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Kommun 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Kommun 
  
 Järfälla 
  
 0,001 
  
 0,001 
  
 Järfälla 
  
 Stockholm 
  
 0 
  
 0 
  
 Stockholm 
  
 Solna 
  
 -0,002 
  
 -0,000 
  
 Solna 
  
 Nacka 
  
 -0,003 
  
 -0,001 
  
 Nacka 
  
 Kiruna 
  
 -0,005 
  
 -0,003 
  
 Tyresö 
  
 Tyresö 
  
 -0,006 
  
 -0,004 
  
 Lidingö 
  
 Täby 
  
 -0,007 
  
 -0,004 
  
 Vellinge 
  
 Lidingö 
  
 -0,008 
  
 -0,006 
  
 Värmdö 
  
 Vellinge 
  
 -0,011 
  
 -0,006 
  
 Kiruna 
  
 Tranås 
  
 -0,100 
  
 -0,093 
  
 Mora 
  
 Ockelbo 
  
 -0,101 
  
 -0,094 
  
 Nordmaling 
  
 Nordmaling 
  
 -0,101 
  
 -0,095 
  
 Tranås 
  
 Klippan 
  
 -0,102 
  
 -0,097 
  
 Ockelbo 
  
 Kil 
  
 -0,102 
  
 -0,097 
  
 Ovanåker 
  
 Ovanåker 
  
 -0,102 
  
 -0,098 
  
 Kil 
  
 Hudiksvall 
  
 -0,104 
  
 -0,101 
  
 Hudiksvall 
  
 Sala 
  
 -0,119 
  
 -0,115 
  
 Sala 
  
 Söderhamn 
  
 -0,142 
  
 -0,139 
  
 Söderhamn 
  
 165 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 I den första modellen är förklaringsvariablerna dummyvariabler för de 151 befattningskategorier som används för kommunanställda samt dummyvariabler för kommunerna. Som framgår av värdet för R2 förklaras 66 procent av skillnaderna i månadslön av yrket samt av i vilken kommun arbetsstället är beläget. Om skillnader i antalet utbildningsår, arbetslivserfarenhet och kön läggs till modellen för- bättras förklaringsvärdet till 72 procent. Tabellen visar vidare att den genomsnittliga lönen skiljer sig 14 procent mellan Järfälla och Söderhamn, de två kommunerna med högst respektive lägst ge- nomsnittslöner efter det att yrke, utbildning, erfarenhet och kön kontrollerats för. Koeffienten 0,001 betyder att lönen i genomsnitt är 0,1 procent högre i Järfälla än i Stockholm. Effekten av att arbeta i Söderhamn är att lönen är 13,9 procent lägre (koefficienten är - 0,139) än i Stockholm, vilket betyder att skillnaden mellan Järfälla och Söderhamn är 14 procent. Det kan ocksa noteras att med un- dantag av Vellinge och Kiruna toppas listan av kommuner i Stock- holmsområdet. 
 De estimerade koefficienterna for kommuneffekterna i tabell 4.1 och även i 4.2 ska dock inte övertolkas. I regressionerna presente- rade ovan används alla kommunanställda vilken betyder att vi inte korrigerar för att olika kommuner har olika sammansättning av an- ställda. Personalsammansättningen kan skilja sig åt av flera skäl, såsom skillnader i kommunens behov av olika yrkesgrupper, åt- skillnad i ambitionsnivå eller att vissa kommuner specialiserar sig på olika uppgifter. Ett annat skäl kan vara att skillnaderna i relativ- pris för olika yrkesgrupper gör att kommen väljer en annan mix av yrkeskategorier. Till exempel, i en kommun där det råder brist pa förskollärare men inte barnskötare kan det vara så mycket dyrare att anställa en förskollärare att kommunen väljer att anställda rela- tivt många barnskötare. Om samma kommun mötte ett annat rela- tivpris mellan förskollärare och barnskötare skulle kommunen välja att anställa fler förskolläre och färre barnskötare. 
 Ett sätt att titta på skillnader mellan kommuner och mellan landsting är att ta fram en representativ mix av personalgrupper och studera hur genomsnittslönen skiljer sig åt när varje kommun antas ha den representativa sammansättningen av personal. Fördelen är att man då tar bort effekter som har att göra med skillnader som man inte vill utjämna för, till exempel skillnader i ambitionsnivå och specialiseringsgrad. Nackdelen är att man missar skillnader som uppstår på grund av att behoven i befolkningen skiljer sig åt. Denna del kompenseras dock redan till viss i andra delar av utjäm- 
 166 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 ningssystemet – om än inte fullt ut. När man studerar effekterna av kommun respektive landsting för olika yrken (tabell  
 4.5-4.8) 
  upp- står inte problemet med skillnader i personalsammansättning. 
 Koefficienterna för utbildningsår innebär att, givet en viss yr- kestillhörighet, ett års längre utbildning är förknippad med ca 2 procents högre lön. Motsvarande effekt för yrkeslivserfarenhet är knappt 1 procent. Ökningen planar ut då koefficienten för erfaren- het i kvadrat är negativ om än liten. Det är också värt att notera att den genomsnittliga lönen för män är en knapp procent högre än för kvinnor när hänsyn tagits till yrke, utbildning och erfarenhet. Mindre än man kanske skulle vänta sig. 
 Tabell 4.2 Landstingsanställda totalt 
 Landstingsanställda totalt heltidsekvivalent månadslön 
  
 Observationer 
  
 227144 
  
 227144 
  
 R-squared 
  
 0,86 
  
 0,87 
  
 Konstant 
  
 10,055 
  
 9,669 
  
 Utbildningsår 
  
 0,017 
  
 Yrkeslivserfarenhet 
  
 0,010 
  
 Erfarenhet i kvadrat 
  
 0,000 
  
 Man 
  
 0,037 
  
 Yrkesdummies 136 st 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Län 
  
 Uppsala län 
  
 0,029 
  
 0,028 
  
 Uppsala län 
  
 Blekinge län 
  
 0,022 
  
 0,019 
  
 Blekinge län 
  
 Kalmar län 
  
 0,021 
  
 0,018 
  
 Kalmar län 
  
 Jönköpings län 
  
 0,015 
  
 0,016 
  
 Jönköpings län 
  
 Gävleborgs län 
  
 0,015 
  
 0,012 
  
 Graham 
  
 Norrbottens län 
  
 0,015 
  
 0,011 
  
 Norrbottens län 
  
 Västerbottens län 
  
 0,012 
  
 0,009 
  
 Västerbottens län 
  
 Västra Götalands län 
  
 0,006 
  
 0,008 
  
 Västmanlands län 
  
 Västmanlands län 
  
 0,006 
  
 0,006 
  
 Västra Götalands län 
  
 Dalarnas län 
  
 0,004 
  
 0,005 
  
 Södermanlands län 
  
 Skåne län 
  
 0,003 
  
 0,002 
  
 Skåne län 
  
 forts. nästa sida 
  
 167 
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna SOU 2006:84 
 forts från föregående sida 
  
 Södermanlands län 
  
 0,002 
  
 0,001 
  
 Dalarnas län 
  
 Stockholms län 
  
 0 
  
 0 
  
 Stockholms län 
  
 Värmlands län 
  
 -0,002 
  
 -0,005 
  
 Värmlands län 
  
 Jämtlands län 
  
 -0,003 
  
 -0,006 
  
 Örebro län 
  
 Örebro län 
  
 -0,004 
  
 -0,007 
  
 Kronobergs län 
  
 Kronobergs län 
  
 -0,008 
  
 -0,007 
  
 Jämtlands län 
  
 Hallands län 
  
 -0,008 
  
 -0,009 
  
 Hallands län 
  
 Västernorrlands län 
  
 -0,011 
  
 -0,012 
  
 Västernorrlands län 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,014 
  
 -0,014 
  
 Östergötlands län 
  
 Lönerna i Landstingssektorn uppvisar ett något annorlunda möns- ter än i kommunerna. Mycket torde detta ha att göra med att landstingsanställda har en annan utbildningsprofil än kommunan- ställda. Sålunda är inte mer än drygt 6 procent av alla landstingsan- ställda i datamaterialet lågutbildade, i detta fall definierat som mindre än tre års gymnasieutbildning. 
 Det totala förklaringsvärdet i modellerna för landstingen är större, möjligen på grund av den större yrkesmässiga homogenite- ten i landstingen. Den spatiala lönespridningen för landstingsan- ställda är också mindre än för kommunanställda. Efter det att yrke, utbildning, yrkeslivserfarenhet och kön kontrollerats är skillna- derna mellan landstingen med högsta respektive lägsta lön endast drygt 4 procent. Delvis beror detta på att det är färre län vilket i sig leder till mindre spridning. 
 Rankingen ser något annorlunda för landstingen jämfört med för kommunerna. Stockholmsområdet toppar inte listan på samma sätt som för kommunerna. Som vi kommer att visa längre fram torde detta delvis bero på det avvikande mönstret för läkare. Samtidigt är det viktigt att påpeka att skillnaderna mellan landstingen är relativt små. 
 Det är också värt att notera att rankingen av landstingen skiljer sig från den ranking som blir resultatet om man, som kommitténs sekretariat, normerar genom att anta samma yrkessammansättning i varje landsting. Värdena i tabell 4.2 är skattade givet faktisk yrkes- sammansättning i landstingen. Denna yrkessammansättning kan skilja sig åt mellan landsting av tre olika skäl: a) efterfrågan på/behov av olika tjänster och därmed på de yrkeskategorier som är knutna till dess tjänster skiljer sig åt, b) ambitionen att leverera olika typer av tjänster och därmed efterfrågan på de yrkeskategorier som är 
 168 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 knutna till dess tjänster skiljer sig åt och c) relativlönerna för olika yrkeskategorier skiljer sig åt vilket leder till att landstingen väljer en något annorlunda yrkesmix av bara det skälet. 
 Som vi kommer att se nedan så är läkare relativt lågbetalda i Stockholm vilket innebär att det finns ett incitament för SLL att anställa relativt fler läkare. De låga läkarlönerna innebär dessutom en kostnadsfördel som gör det intressant att sälja sjukvårdstjänster till andra landsting vilket leder till att man anställer fler läkare än vad som behövs för att täcka Stockholmsområdets behov. 
 I tabell 4.3 nedan redovisas resultatet av estimeringar av ett antal modeller för kommunanställdas löner, där modellerna, utöver de variabler för individkarakteristika (utbildning, yrkeslivserfarenhet och kön) och 151 dummyvariabler för yrke som redovisades i tabell 4.1 också inkluderar olika strukturella förklaringsvariabler och kombinationer av dessa. Däremot inkluderar modellerna inte dummy- variabler för kommuner då dessa är så starkt korrelerade med de strukturella variablerna att, om även de förra inkluderades, de estimerade koefficienterna skulle bli mycket instabila. Kom- mundummyn skulle ta upp den spatiella variationen och man kan då inte tolka effekterna av de andra variablerna. 
 Det totala förklaringsvärdet i alla dessa olika modeller ligger på 70 eller 71 procent, alltså obetydligt under de 72 procent som redo- visades för modellerna med dummyvariabler för kommuner men utan strukturvariabler. 
 Det som kan noteras är att alla koefficienter för genomsittlig lön på alla delarbetsmarknader som kan tänkas konkurrera med kom- munanställda i en viss kommun är positiva och signifikanta. De ge- nomsnittliga jämförelselöner som testats är: 1) genomsnittlig lön för person med samma yrkeskategori (samma  
 SSYK-kod 
  på  
 1-sif- 
  fersnivå) inom privat sektor inom samma arbetsmarknadsområden, 2) genomsnittlig lön för personer med samma antal utbildningsår i privat sektor inom samma arbetsmarknadsområde, 3) genomsnitt- lig lön för personer i samma yrkeskategori i all övriga sektorer (dvs. förutom privat sektor även landstingskommunal och statlig sek- tor), 4) genomsnittlig lön för personer med samma antal utbild- ningsår i övriga sektorer, 5) genomsnittlig lön i samma yrke (samma  
 SSYK-kod 
  på  
 3-siffernivå) 
  i omgärdande kommuner, samt 6) genomsnittlig lön för personer med samma antal utbildningsår i omgärdande kommuner. 
 169 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 Positiv och signifikant är även koefficienten för kvadratmeter- priset för småhus kommunen. Det vill säga ju högre kvadratmeter- pris desto högre lön. 
 Signifikant är även koefficienten för skattesatsen i kommunen. I detta fall är koefficienten negativ vilket innebär att ju högre skatte- sats desto lägre lön, allt annat givet. En tolkning skulle kunna vara att högskattekommuner är kommuner med ansträngd ekonomi vil- ket tvingar kommunledningen att vara restriktiva i sin lönesättning. 
 De proxyvaribler som konstruerats för att se om det kan finns någon korrelation mellan sammansättningen av kommunens poli- tiska ledning och lönerna för kommunanställda är emellertid alla insignifikanta. Det vill säga det finns ingenting som pekar på att lönerna i borgerligt styrde kommuner skulle vara högre eller lägre än i socialistiskt styrda kommuner. Det förhindrar naturligtvis inte att det finns enstaka kommuner som väljer att ha en effektivitets- lönepolitik enligt vad som diskuterades i teoriavsnittet, men det finns inget genomgående politiskt mönster. 
 Det faktum att modeller med strukturvariabler har i stort sett lika stort totalt förklaringsvärde som modeller med dummyvariab- ler för kommuner och att koefficienterna för de politiska variab- lerna är insignifikanta ger ett kraftigt belägg för hypotesen att det är för kommunerna externa faktorer som förklarar de observerade löneskillnaderna. Slutsatsen förstärks av att majoriteten av koeffici- enterna för dummyvariabler för län i en modell som även inklude- rar de mest signifikanta strukturvariablerna är mycket små och dessutom insignifikanta. Det vill säga det finns väldigt lite som inte de strukturella variablerna inte fångar upp. 
 I tabell 4.4 redovisas estimat av modeller för landstingsanställdas löner med strukturvariabler, dummyvariabler för yrke samt de sed- vanliga variablerna för individkarakteristika, dvs. utbildning, yrkes- livserfarenhet och kön. Av samma skäl som för kommunerna kom- bineras inte i samma modell strukturvariabler som är kopplade till landstingen med dummyvariabler för landstingen. Något annat an- vändbart geografiskt aggregat än de senare finns inte. 
 Det totala förklaringsvärdet i modellerna är ännu högre än för kommunanställdas löner, 87 procent i samtliga modeller. Resultatet pekar på att individens yrke i hög grad påverkar lönenivån. Lönen i andra sektorer i länet verkar inte ha någon effekt på lönenivån. Det kan tolkas som att landstingen inte i första hand konkurrerar med andra sektorer i länet utan främst med andra landsting. Detta re- 
 170 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 sultat drivs till stor det av mönster för läkarna som vi kommer att se senare i rapporten. 
 Precis som för modellerna för kommunanställdas löner finns det ingenting som pekar på att vänster- eller högerstyrda landsting eller landsting med en starkare kvinnorepresentation skulle vara mer eller mindre generösa i sin lönesättning. 
 Till skillnad från i modellerna för kommunanställdas löner är inte variabeln för, i detta fall, justerad skattesats i landstinget signi- fikant. 
 171 
  
 172 
 Tabell 4.3 Kommunalanställda total, struktur- och länsdummyvariabler 
 Kommunanställda heltidsekvivalent månadslön, 2004 
  
 Observationer 
  
 758991 
  
 752347 
  
 758991 
  
 758991 
  
 758991 
  
 757732 
  
 758991 
  
 Lee 
  
 758991 
  
 Burgess 
  
 756833 
  
 758991 
  
 756833 
  
 R-squared 
  
 0,70 
  
 0,70 
  
 0,71 
  
 0,71 
  
 0,70 
  
 0,71 
  
 0,71 
  
 0,70 
  
 0,71 
  
 0,71 
  
 0,71 
  
 0,71 
  
 0,72 
  
 Konstant 
  
 9,516 
  
 7,45 
  
 7,997 
  
 7,338 
  
 7,611 
  
 5,749 
  
 6,197 
  
 9,517 
  
 9,371 
  
 9,767 
  
 6,344 
  
 9,559 
  
 6,592 
  
 Individkarakteristika 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Yrkesdummies 151 st 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Lön samma yrkeskategori privat sektor samma arbetsmarknadsområde 
  
 0,206 
  
 Lön samma antal utbildningsår privat sektor samma arbetsmarknadsområde 
  
 0,162 
  
 Lön samma yrkeskategori övriga sektorer 
  
 0,217 
  
 0,048 
  
 0,029 
  
 Lön samma antal utbildningsår övriga sektorer 
  
 0,203 
  
 Lön samma yrke omgärdande kommuner 
  
 0,381 
  
 0,290 
  
 0,285 
  
 Lön samma antal utbildningsår omgärdande kommuner 
  
 0,355 
  
 Befolkningsförändring  
 1999-2004 
  
 0,178 
  
 0,050 
  
 0,028 
  
 Medelpriset på småhus i kommunen 
  
 0,022 
  
 Skattesats i kommun 
  
 -0,012 
  
 -0,008 
  
 -0,008 
  
 Vänstermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,003 
  
 Högermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,000 
  
 Andelen kvinnor i kommunfullmäktige 
  
 0,037 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Län 
  
 1 
  
 Stockholms län 
  
 0 
  
 0,003 
  
 25 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 -0,031 
  
 0 
  
 1 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 -0,031 
  
 -0,007 
  
 23 
  
 14 
  
 Västra Götalands län 
  
 -0,037 
  
 -0,007 
  
 13 
  
 7 
  
 Kronobergs län 
  
 -0,039 
  
 -0,008 
  
 24 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 -0,041 
  
 -0,009 
  
 22 
  
 4 
  
 Södermanlands län 
  
 -0,042 
  
 -0,009 
  
 14 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 -0,044 
  
 -0,009 
  
 20 
  
 8 
  
 Kalmar län 
  
 -0,045 
  
 -0,009 
  
 4 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 -0,046 
  
 -0,010 
  
 10 
  
 6 
  
 Jönköpings län 
  
 -0,047 
  
 -0,010 
  
 17 
  
 3 
  
 Uppsala län 
  
 -0,048 
  
 -0,012 
  
 7 
  
 5 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,048 
  
 -0,014 
  
 8 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 -0,048 
  
 -0,015 
  
 3 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 -0,048 
  
 -0,017 
  
 6 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 -0,048 
  
 -0,018 
  
 5 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 -0,049 
  
 -0,019 
  
 18 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 -0,052 
  
 -0,023 
  
 21 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 -0,057 
  
 -0,024 
  
 19 
  
 21 
  
 Graham 
  
 -0,061 
  
 -0,024 
  
 12 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 SOU 2006:84 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
 Tabell 4.4 Landstingsanställda totalt, strukturvariabler 
  
 Landstingsanställda totalt heltidsekvivalent månadslön 2004 
  
 Observationer 
  
 227144 
  
 227140 
  
 227144 
  
 226888 
  
 227144 
  
 227144 
  
 227144 
  
 227144 
  
 R-squared 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 Konstant 
  
 9,672 
  
 8,597 
  
 9,828 
  
 6,167 
  
 9,458 
  
 9,673 
  
 9,672 
  
 9,71 
  
 Individkarakteristika 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Dummies 136 
  
 yrkes- 
  
 grupper 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Genomsnittlig lön samma yrke i 
  
 övriga sektorer 
  
 0,108 
  
 Genomsnittlig 
  
 lön 
  
 samma 
  
 antal 
  
 utbildningsår övriga sektorer 
  
 -0,016 
  
 Genomsnittlig 
  
 lön 
  
 samma 
  
 yrke 
  
 omgärdande län 
  
 0,350 
  
 Genomsnittlig 
  
 lön 
  
 samma 
  
 antal 
  
 utbildningsår omgärdande län 
  
 0,023 
  
 Genomsnittligt kvadratmeterpris småhus i länet 
  
 0,000 
  
 Förändring i folkmängd  
 1999-2004 
  
 -0,004 
  
 Vänstermajoritet i landstingsfullmäktige 
  
 -0,004 
  
 Andel kvinnor i landstingsfullmäktige 
  
 -0,046 
  
 Justerad skattesats i landstinget 
  
 -0,001 
  
 4.5.2 
  
 LÖNESKILLNADER INOM YRKESGRUPPER 
  
 Som den teoretiska genomgången ovan pekade på kan man förvänta sig att spatiala löneskillnader för olika kategorier av anställda upp- visar olika mönster. För att se om detta stämmer i praktiken har vi närmare studerat fyra olika kategorier: landstingsanställda läkare, kommunala administrativa chefer, kommunalanställda förskollä- rare, samt kommunalanställda lärare. 
 I tabell 4.2 kan vi se att lönenivåerna i Stockholm för hela kol- lektivet landstingsanställda ligger i stort sett i mitten i ett relativt begränsat spann. Skillnaden i genomsnittlig lön mellan Stockholm och det landsting som betalar bäst – efter det att yrke, kompetens och kön tagits hänsyn till – är endast knappt tre procent. När det gäller läkare är, som vi kan se i tabell 4.5, mönstret ett annat. För 
 173 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 den kategorin ligger Stockholm i botten i ett betydligt större spann. Läkare i Blekinge tjänar mer än 17 procent mer än läkare i Stockholm. Endast läkare i Östergötlands landsting har lägre lön än de i Stockholm. 
 Vad kan förklara dessa olika mönster? 
 När det gäller läkare är det rimligt att tro att faktorer som påver- kar karriärmöjligheterna är viktiga för lönenivån. De två mått som vi använder för att som proxy för karriärmöjligheter är: Antal höga läkartjänster samt Universitetssjukhus i länet. Som mått på Antal höga läkartjänster har använts antalet läkare som delvis har statlig finansiering. Det senare är ett sätt att indirekt mäta hur många läkare som har befattningen Professorer/ specialistkompe- tent läkare eller lektor (klinisk läkare). Universitetssjukhus i lä- net är en dummy som har värdet ett om det finns ett universitets- sjukhus i länet, annars noll. 
 De signifikant negativa koefficienterna för båda variablerna stär- ker hypotesen att läkare är beredda att acceptera lägre löner för att arbeta på sjukhus som bereder möjligheter till forskning vilket kan ha ett värde i sig men som också ger chansen till karriär och högre lön i framtiden. Dolt i koefficienterna för dessa variabler kan också ligga personliga preferenser att bo i storstadsområden och/eller universitetsstäder där utbudet på kultur och andra liknande ame- nities är högre. Omvänt kan man säga att det krävs högre lön för att få individer att ta jobb i landsting som inte erbjuder dessa möj- ligheter. 
 Det bör dock tilläggas att de löner som finns redovisade i den statistik om som använts är de som betalats ut av landstingen. Hade statistik från Skatteverket kunna användas hade bilden kanske blivit något annorlunda. Möjligheten att komplettera landstingslöner med inkomst från privat praktik eller som stafettläkare i Norrland eller i Norge är troligen större i storstadsområdena vilket till del kompenserar de lägre lönerna. Det påverkar dock inte landstingens lönekostnader för läkare. En allvarligare brist i statistiken är att den inte inkluderar landstingens kostnader för läkare som engageras genom bemanningsföretag. Förutom den högre lön som den for- men av anställning är förknippad med finns det också ett påslag för företagets overhead. Men kostnaden syns som sagt inte i lönestati- stiken. 
 Den stora negativa och signifikanta koefficienten för genom- snittslön för anställda med samma antal utbildningsår i övriga sek- torer är möjligen något förvånande men kan kanske förklaras av 
 174 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 att det finns få utbildningar som är lika långa som läkarutbild- ningen och att lönen för de personer som har en motsvarande lång utbildning är högre än för läkare. Att så pass stora löneskillnader kan bestå torde vara ett tecken på läkarnas höga specialisering och därmed svårigheter att byta yrke. Inte heller verkar konkurrensen från omgärdande landsting synes påverka lönen då koefficienten ej är signifikant. De politiska förklaringsvariablerna är ej heller här signifikanta. 
 I tabell 4.6 redovisas resultaten av estimeringar av lönemodeller för kommunala administrativa chefer. Det totala förklaringsvärdet i modellerna är lägre än för de olika modellerna för hela kommun- kollektivet och för kompetensmässigt mer avgränsade grupper så- som förskolelärare. Att förklaringsvärdet är större när vi studerar hela kommun- eller landstingskollektivet beror på att yrke förklarar en stor del av variationen i lön. När endast ett yrke studeras är vari- ationen i lön relativt liten och endast de övriga faktorerna kan för- klara löneskillnaderna. 
 Det mest anmärkningsvärda resultatet är den stora lönesprid- ningen mellan den kommun som betalar sina chefer bäst, Vellinge, och den kommun som betalar dem sämst, Boyd. De höga lö- nerna i Vellinge beror till del på att cheferna har högre utbildning och arbetslivserfarenhet men även efter det att specifik chefsfunk- tion och mätbara kompetensvariabler kontrollerats för sticker Vellinge ut. Resultaten pekar på att Vellinge har en annan ambi- tionsnivå vad gäller chefer än vad andra kommuner har. Även om de kompetensmått som vi använt här inte kan mäta kompetens fullt ut kan det finnas skäl att misstänka att en del av löneskillnaderna i detta specifika fall är ett uttryck för skillnader i generositet i lö- nesättningen. 
 Lönedifferenserna för kommunanställda chefer uppvisar ett mönster som i mycket är motpolen till läkarnas. Den observerade lönen är starkt korrelerad med genomsnittslönen för samma typ av chefer (samma SSYK på  
 1-siffersnivå) 
  och med genomsnittslönen för personer med samma antal utbildningsår i övriga sektorer. Skä- let kan man anta bero på att arbetsuppgifter för och krav på admi- nistrativa chefer i alla sektorer är likartade och överströmning mel- lan sektorerna därför stor. Den signifikant positiva koefficienten för kvadratmeterpris för småhus förstärker bilden av att kommu- nala chefslöner följer lönerna i andra sektorer och det lokala lev- nadskostnadsläget på ett helt annat sätt än lönerna för läkare. 
 175 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 Koefficienterna för de politiska variablerna är intressanta dels för att de är signifikanta (till skillnad från i alla andra modeller) dels för att koefficienternas tecken är de motsatta de som man kanske skulle förvänta sig – högre chefslöner är korrelerade med vänster- majoritet och med andelen kvinnor i kommunfullmäktige. Men man ska dock akta sig för att övertolka siffrornas signifikans då koefficienter i sig är små. Som i övriga modeller är koefficienten för skattesats negativ. Dessutom försvinner signifikansen när man in- kluderar genomsnittslönen för chefer i omgärdande kommuner, vilket indikerar att det snarare är konkurrensen på arbetsmarkna- den som spelar roll. 
 176 
  
 177 
 Tabell 4.5 Landstingsanställda läkare 
 Landstingsanställda läkare (landstingsbefattningskod 03) heltidsekvivalent månadslön 2004 
  
 Observationer 
  
 23 782 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 23 135 
  
 R-squared 
  
 0,68 
  
 0,68 
  
 0,70 
  
 0,69 
  
 0,68 
  
 0,69 
  
 0,69 
  
 0,69 
  
 0,69 
  
 0,69 
  
 Konstant 
  
 10,701 
  
 10,503 
  
 10,350 
  
 13,783 
  
 15,142 
  
 10,605 
  
 10,579 
  
 10,465 
  
 10,716 
  
 13,591 
  
 Individkarakteristika 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Dummies 7 yrkesgrupper 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Genomsnittlig lön samma antal utbildningsår övriga sektorer Genomsnittlig lön samma yrke omgärdande län 
 Genomsnittligt kvadratmeterpris småhus i länet 
 Antal höga läkartjänster 
 Universitetssjukhus i länet 
 Vänstermajoritet i landstingsfullmäktige 
 Andel kvinnor i landstingsfullmäktige 
 Justerad skattesats i landstinget 
 Förändring i folkmängd  
 1999-2004 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Blekinge län 
  
 0,169 
  
 0,169 
  
 Jönköpings län 
  
 0,140 
  
 0,148 
  
 Västmanlands län 
  
 0,140 
  
 0,145 
  
 Graham 
  
 0,116 
  
 0,123 
  
 Norrbottens län 
  
 0,113 
  
 0,121 
  
 Kalmar län 
  
 0,111 
  
 0,116 
  
 Dalarnas län 
  
 0,092 
  
 0,091 
  
 Södermanlands län 
  
 0,082 
  
 0,087 
  
 Örebro län 
  
 0,072 
  
 0,073 
  
 Kronobergs län 
  
 0,069 
  
 0,072 
  
 Jämtlands län 
  
 0,067 
  
 0,071 
  
 Västra Götalands län 
  
 0,065 
  
 0,069 
  
 Värmlands län 
  
 0,061 
  
 0,069 
  
 Västernorrlands län 
  
 0,060 
  
 0,063 
  
 Västerbottens län 
  
 0,050 
  
 0,049 
  
 Hallands län 
  
 0,036 
  
 0,040 
  
 Uppsala län 
  
 0,035 
  
 0,028 
  
 Skåne län 
  
 0,027 
  
 0,024 
  
 Stockholms län 
  
 0 
  
 0 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,013 
  
 -0,014 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 -0,327 
  
 -0,431 
  
 -0,280 
  
 -0,076 
  
 -0,031 
  
 -0,064 
  
 -0,072 
  
 -0,042 
  
 0,031 
  
 -0,366 
 -0,008 
  
 Irwin län Jönköpings län Västmanlands län Kalmar län Gävleborgs län Norrbottens län Dalarnas län Södermanlands län Kronobergs län Örebro län Västernorrlands län Värmlands län Jämtlands län Västra Götalands län Västerbottens län Hallands län Uppsala län 
 Skåne län 
 Stockholms län 
 Östergötlands län 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 178 
 Tabell 4.6 Kommunanställda administrativa chefer 
 Administrativa chefer i kommunen (kommunal befattningskod 0401) heltidsekvivalent månadslön, 2004 
  
 Observationer 
  
 9 329 
  
 9 317 
  
 9 317 
  
 9 317 
  
 9 317 
  
 9 247 
  
 9 317 
  
 9 317 
  
 9 233 
  
 9 317 
  
 9 233 
  
 R-squared 
  
 0,35 
  
 0,33 
  
 0,45 
  
 0,37 
  
 0,34 
  
 0,39 
  
 0,40 
  
 0,37 
  
 0,44 
  
 0,36 
  
 0,44 
  
 Konstant 
  
 10,548 
  
 9,482 
  
 9,643 
  
 6,401 
  
 5,687 
  
 5,979 
  
 8,833 
  
 10,258 
  
 6,132 
  
 9,568 
  
 6,303 
  
 Individkarakteristika 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Dummies för yrken 15 st 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Genomsnittlig lön samma yrkeskategori övriga sektorer 
  
 0,293 
  
 0,075 
  
 0,049 
  
 Genomsnittlig lön samma antal utbildningsår övriga sektorer 
  
 0,405 
  
 Genomsnittlig lön samma yrke omgärdande kommuner 
  
 0,341 
  
 0,221 
  
 0,229 
  
 Medelpriset på småhus i kommunen 
  
 0,098 
  
 0,065 
  
 0,065 
  
 Vänstermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,020 
  
 0,006 
  
 0,003 
  
 Högermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 -0,015 
  
 -0,018 
  
 -0,020 
  
 Skattesats till kommun 
  
 -0,038 
  
 -0,006 
  
 -0,005 
  
 Andelen kvinnor i kommunfullmäktige 
  
 0,051 
  
 Befolkningsförändring  
 1999-2004 
  
 0,058 
  
 0,050 
  
 Universitet i länet 
  
 -0,010 
  
 Kommun 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Kommun 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Län 
  
 Vellinge 
  
 0,213 
  
 0,154 
  
 Vellinge 
  
 1 
  
 Stockholms län 
  
 0 
  
 0,033 
  
 25 
  
 Huddinge 
  
 0,147 
  
 0,141 
  
 Huddinge 
  
 4 
  
 Södermanlands län 
  
 -0,050 
  
 0,027 
  
 4 
  
 Sundbyberg 
  
 0,079 
  
 0,073 
  
 Sundbyberg 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 -0,057 
  
 0,019 
  
 22 
  
 Värmdö 
  
 0,077 
  
 0,07 
  
 Tyresö 
  
 14 
  
 Västra Götalands l. 
  
 -0,074 
  
 0,000 
  
 21 
  
 Täby 
  
 0,073 
  
 0,066 
  
 Värmdö 
  
 3 
  
 Uppsala län 
  
 -0,075 
  
 0 
  
 1 
  
 Tyresö 
  
 0,069 
  
 0,046 
  
 Nacka 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 -0,081 
  
 -0,003 
  
 8 
  
 Nacka 
  
 0,068 
  
 0,041 
  
 Lomma 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 -0,087 
  
 -0,005 
  
 17 
  
 Lomma 
  
 0,065 
  
 0,040 
  
 Täby 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 -0,099 
  
 -0,010 
  
 12 
  
 Danderyd 
  
 0,050 
  
 0,034 
  
 Solna 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 -0,102 
  
 -0,011 
  
 14 
  
 Solna 
  
 0,050 
  
 0,020 
  
 Ekerö 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 -0,102 
  
 -0,012 
  
 19 
  
 Ekerö 
  
 0,041 
  
 0,019 
  
 Upplands-Bro 
  
 8 
  
 Kalmar län 
  
 -0,108 
  
 -0,012 
  
 24 
  
 Umeå 
  
 0,040 
  
 0,011 
  
 Umeå 
  
 21 
  
 Graham 
  
 -0,110 
  
 -0,012 
  
 10 
  
 Upplands-Bro 
  
 0,032 
  
 0,009 
  
 Järfälla 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 -0,114 
  
 -0,015 
  
 3 
  
 Järfälla 
  
 0,031 
  
 0,006 
  
 Danderyd 
  
 6 
  
 Jönköpings län 
  
 -0,119 
  
 -0,016 
  
 6 
  
 Svedala 
  
 0,016 
  
 0 
  
 Stockholm 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 -0,120 
  
 0,017 
  
 18 
  
 5 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,121 
  
 -0,025 
  
 23 
  
 Årjäng 
  
 -0,313 
  
 -0,315 
  
 Säter 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 -0,129 
  
 -0,026 
  
 13 
  
 Storfors 
  
 -0,315 
  
 -0,319 
  
 Storfors 
  
 7 
  
 Kronobergs län 
  
 -0,134 
  
 -0,029 
  
 7 
  
 Rättvik 
  
 -0,316 
  
 -0,341 
  
 Malå 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 -0,139 
  
 -0,038 
  
 20 
  
 Boyd 
  
 -0,390 
  
 -0,364 
  
 Boyd 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 -0,158 
  
 -0,045 
  
 5 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 179 
 Tabell 4.7 Kommunanställda förskollärare 
 Kommunanställda förskolelärare (befattningskod 10401) heltidsekvivalent månadslön, 2004 
  
 Observationer 
  
 46834 
  
 46737 
  
 46737 
  
 46737 
  
 46737 
  
 46737 
  
 46677 
  
 46677 
  
 46737 
  
 46677 
  
 46737 
  
 46677 
  
 R-squared 
  
 0,19 
  
 0,42 
  
 0,56 
  
 0,50 
  
 0,49 
  
 0,46 
  
 0,46 
  
 0,47 
  
 0,47 
  
 0,51 
  
 0,46 
  
 0,51 
  
 Konstant 
  
 9,989 
  
 9,149 
  
 9,277 
  
 2,301 
  
 7,154 
  
 8,948 
  
 9,158 
  
 9,16 
  
 9,481 
  
 4,199 
  
 9,216 
  
 5,195 
  
 Individkarakteristika 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Genomsnittlig lön samma yrke omgärdande kommuner 
  
 0,701 
  
 0,508 
  
 0,413 
  
 Genomsnittlig lön samma antal utbildningsår övriga sektorer 
  
 0,219 
  
 Medelpriset på småhus i kommunen 
  
 0,032 
  
 0,005 
  
 0,006 
  
 Befolkningsförändring  
 1999-2004 
  
 0,261 
  
 Förändring barn  
 0-6 
 1999-2004 
  
 2,714 
  
 0,943 
  
 0,917 
  
 Vänstermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,002 
  
 -0,004 
  
 -0,003 
  
 Högermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,000 
  
 -0,002 
  
 -0,004 
  
 Andelen kvinnor i kommunfullmäktige 
  
 0,094 
  
 0,004 
  
 -0,016 
  
 Skattesats i kommun 
  
 -0,017 
  
 -0,001 
  
 -0,003 
  
 Universitet i länet 
  
 0,002 
  
 Kommun 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Kommun 
  
 Län 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Län 
  
 Sigtuna 
  
 0,009 
  
 0,007 
  
 Strömstad 
  
 1 
  
 Stockholms län 
  
 0 
  
 0,001 
  
 3 
  
 Nacka 
  
 0,008 
  
 0,004 
  
 Ekerö 
  
 3 
  
 Uppsala län 
  
 -0,023 
  
 0 
  
 1 
  
 Upplands-Bro 
  
 0,007 
  
 0,001 
  
 Nacka 
  
 14 
  
 Västra Götalands län 
  
 -0,047 
  
 -0,003 
  
 24 
  
 Ekerö 
  
 0,001 
  
 0 
  
 Stockholm 
  
 13 
  
 Hallands län 
  
 -0,048 
  
 -0,003 
  
 18 
  
 Stockholm 
  
 0 
  
 0 
  
 Sigtuna 
  
 4 
  
 Södermanlands län 
  
 -0,049 
  
 -0,004 
  
 4 
  
 Värmdö 
  
 0 
  
 -0,003 
  
 Värmdö 
  
 18 
  
 Örebro län 
  
 -0,052 
  
 -0,006 
  
 25 
  
 Evans 
  
 -0,003 
  
 -0,003 
  
 Sundbyberg 
  
 24 
  
 Västerbottens län 
  
 -0,053 
  
 -0,006 
  
 13 
  
 Sundbyberg 
  
 -0,009 
  
 -0,006 
  
 Upplands-Bro 
  
 25 
  
 Norrbottens län 
  
 -0,055 
  
 -0,008 
  
 14 
  
 Huddinge 
  
 -0,010 
  
 -0,01 
  
 Huddinge 
  
 12 
  
 Skåne län 
  
 -0,056 
  
 -0,010 
  
 20 
  
 10 
  
 Blekinge län 
  
 -0,059 
  
 -0,010 
  
 10 
  
 7 
  
 Kronobergs län 
  
 -0,06 
  
 -0,011 
  
 6 
  
 Sala 
  
 -0,161 
  
 -0,135 
  
 Bromölla 
  
 6 
  
 Jönköpings län 
  
 -0,062 
  
 -0,012 
  
 7 
  
 Söderhamn 
  
 -0,162 
  
 -0,138 
  
 Alingsås 
  
 19 
  
 Västmanlands län 
  
 -0,063 
  
 -0,012 
  
 22 
  
 Pajala 
  
 -0,165 
  
 -0,140 
  
 Ludvika 
  
 20 
  
 Dalarnas län 
  
 -0,063 
  
 -0,015 
  
 8 
  
 Färgelanda 
  
 -0,166 
  
 -0,140 
  
 Ockelbo 
  
 8 
  
 Kalmar län 
  
 -0,065 
  
 -0,017 
  
 17 
  
 Ludvika 
  
 -0,171 
  
 -0,140 
  
 Söderhamn 
  
 22 
  
 Västernorrlands län 
  
 -0,065 
  
 -0,018 
  
 12 
  
 Östersund 
  
 -0,175 
  
 -0,140 
  
 Pajala 
  
 5 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,075 
  
 -0,018 
  
 19 
  
 Alingsås 
  
 -0,176 
  
 -0,150 
  
 Grums 
  
 23 
  
 Jämtlands län 
  
 -0,075 
  
 -0,023 
  
 21 
  
 Norsjö 
  
 -0,192 
  
 -0,153 
  
 Sala 
  
 17 
  
 Värmlands län 
  
 -0,077 
  
 -0,023 
  
 5 
  
 Arvika 
  
 -0,220 
  
 -0,169 
  
 Arvika 
  
 21 
  
 Graham 
  
 -0,081 
  
 -0,024 
  
 23 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 180 
 Tabell 4.8 Kommunanställda lärare 
 Kommunalanställda lärare kommunal befattningskod 0205  
 -- 
  heltidsekvivalent månadslön 2004 
  
 Observationer 
  
 132 755 
  
 132 404 
  
 132 404 
  
 132 404 
  
 132 404 
  
 132 390 
  
 132 404 
  
 132 404 
  
 132 273 
  
 132 404 
  
 132 259 
  
 132 404 
  
 132 259 
  
 R-squared 
  
 0,24 
  
 0,58 
  
 0,63 
  
 0,60 
  
 0,60 
  
 0,60 
  
 0,60 
  
 0,60 
  
 0,59 
  
 0,60 
  
 0,61 
  
 0,61 
  
 0,62 
  
 Konstant 
  
 10,12 
  
 9,254 
  
 9,329 
  
 4,578 
  
 6,138 
  
 2,663 
  
 4,462 
  
 9,046 
  
 9,251 
  
 9,575 
  
 4,872 
  
 9,304 
  
 5,951 
  
 Individkarakteristika 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Yrkesdummies 11st 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Lön samma yrkeskategori övriga sektorer 
  
 0,451 
  
 Lön samma antal utbildningsår övriga sektorer 
  
 0,328 
  
 0,195 
  
 0,192 
  
 Lön samma yrke omgärdande kommuner 
  
 0,657 
  
 0,261 
  
 0,156 
  
 Lön samma antal utbildningsår omgärdande kommuner 
  
 0,509 
  
 Medelpriset på småhus i kommunen 
  
 0,031 
  
 0,001 
  
 0,002 
  
 Förändring i åldersgruppen  
 7-19 
  år 
  
 1,082 
  
 0,140 
  
 0,228 
  
 Skattesats till kommun 
  
 -0,017 
  
 -0,005 
  
 -0,004 
  
 Andelen kvinnor i kommunfullmäktige 
  
 0,086 
  
 0,044 
  
 -0,020 
  
 Vänstermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,001 
  
 Högermajoritet i kommunfullmäktige 
  
 0,000 
  
 Kommun 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Kommun 
  
 Län 
  
 Edwards. 
  
 Edwards. 
  
 Län 
  
 Täby 
  
 0,019 
  
 0,013 
  
 Nacka 
  
 1 
  
 Stockholms Län 
  
 0 
  
 0,008 
  
 13 
  
 Nacka 
  
 0,008 
  
 0,009 
  
 Täby 
  
 11 
  
 Hallands län 
  
 -0,042 
  
 0,004 
  
 23 
  
 Härnösand 
  
 0,003 
  
 0 
  
 Stockholm 
  
 12 
  
 Västra Götalands län 
  
 -0,053 
  
 0 
  
 1 
  
 Stockholm 
  
 0 
  
 -0,002 
  
 Ekerö 
  
 3 
  
 Södermanlands län 
  
 -0,058 
  
 -0,004 
  
 25 
  
 Ekerö 
  
 -0,005 
  
 -0,007 
  
 Sigtuna 
  
 2 
  
 Uppsala län 
  
 -0,059 
  
 -0,005 
  
 4 
  
 Sigtuna 
  
 -0,005 
  
 -0,008 
  
 Tyresö 
  
 10 
  
 Skåne län 
  
 -0,061 
  
 -0,007 
  
 22 
  
 Svedala 
  
 -0,008 
  
 -0,01 
  
 Nykvarn 
  
 6 
  
 Kronobergs län 
  
 -0,062 
  
 -0,007 
  
 3 
  
 Tyresö 
  
 -0,009 
  
 -0,014 
  
 Sundbyberg 
  
 4 
  
 Östergötlands län 
  
 -0,064 
  
 -0,010 
  
 20 
  
 Danderyd 
  
 -0,012 
  
 -0,015 
  
 Huddinge 
  
 18 
  
 Västernorrlands län 
  
 -0,065 
  
 -0,011 
  
 7 
  
 21 
  
 Norrbottens län 
  
 -0,065 
  
 -0,011 
  
 24 
  
 19 
  
 Jämtlands län 
  
 -0,066 
  
 -0,012 
  
 21 
  
 Sunne 
  
 -0,146 
  
 -0,127 
  
 Gullspång 
  
 16 
  
 Dalarnas län 
  
 -0,067 
  
 -0,015 
  
 14 
  
 Hallsberg 
  
 -0,147 
  
 -0,128 
  
 Hallsberg 
  
 17 
  
 Graham 
  
 -0,067 
  
 -0,019 
  
 6 
  
 Nordmaling 
  
 -0,147 
  
 -0,128 
  
 Ludvika 
  
 5 
  
 Jönköpings län 
  
 -0,073 
  
 -0,020 
  
 15 
  
 Ragunda 
  
 -0,149 
  
 -0,129 
  
 Hudiksvall 
  
 15 
  
 Västmanlands län 
  
 -0,073 
  
 -0,020 
  
 8 
  
 Töreboda 
  
 -0,155 
  
 -0,13 
  
 Årjäng 
  
 7 
  
 Kalmar län 
  
 -0,078 
  
 -0,020 
  
 5 
  
 Arvika 
  
 -0,158 
  
 -0,131 
  
 Sollefteå 
  
 14 
  
 Örebro län 
  
 -0,079 
  
 -0,021 
  
 17 
  
 Årjäng 
  
 -0,164 
  
 -0,149 
  
 Nordmaling 
  
 20 
  
 Västerbottens län 
  
 -0,081 
  
 -0,023 
  
 12 
  
 Malung 
  
 -0,165 
  
 -0,152 
  
 Arvika 
  
 9 
  
 Blekinge län 
  
 -0,082 
  
 -0,024 
  
 10 
  
 Vingåker 
  
 -0,177 
  
 -0,154 
  
 Ockelbo 
  
 13 
  
 Värmlands län 
  
 -0,083 
  
 -0,036 
  
 19 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 Lönerna för förskollärare – tabell 4.8 – uppvisar som man kan för- vänta sig en mycket stor följsamhet mot lönerna för förskollärare i omgärdande kommuner. Ökar lönerna för förskollärare med tio procent i en omgärdande kommun ökar de med nästa lika mycket i den egna. Lönerna påverkas också i samma riktning som föränd- ringar i genomsnittlig lön för individer med samma utbildningsnivå i privat sektor. 
 Småhuspriser i kommun har en positiv effekt vilket är i linje med teorin. Kommuner med ökande befolkning betalar högre löner. Det kan tolkas som att en ökande befolkning leder till ökad efterfrågan på förskollärare, en kategori som inte är särskilt rörlig. De ökade utbildningskraven för förskollärare torde också ha bidraget till en lönepress genom att de minskat utbudet av förskollärare i hela ri- ket. Den bilden förstärks i att ökande antal barn i förskoleålder är korrelerat med lönen. I en modellspecifikation som inkluderar ge- nomsnittslön för individer med samma yrke i omgärdande kom- muner, kvadratmeterpris, befolkningsförändring, de sedvanliga politiska förklaringsvariablerna samt dummyvariabler för län ökar det totala förklaringsvärdet något men fler av variablerna blir insignifikanta. De enda strukturvariabler som fortsatt är signifi- kanta är genomsnittslönen i samma yrke i omgärdande kommuner och befolkningsförändring. Det totala förklaringsvärdet i modellen är dock i stort sett lika stort som i den modell som enbart inklude- rar individkarakteristika samt dummyvariabler för yrke och kom- mun. Ett tillägg av dummyvariabler för län ökar inte det totala för- klaringsvärdet. 
 Tolkningen måste vara att löneskillnaderna mellan kommunerna i huvudsak förklaras av strukturella faktorer utanför kommunernas kontroll. Studien av förskollärare visar med tydlighet att tillväxt- kommuner kan tvingas betala högre löner för bristyrken. 
 Lönerna för lärare uppvisar ett mönster som är mycket likt för- skolelärarnas. Koefficienten för den kommunala skattesatsen är negativ vilket är ett mönster vi känner igen från övriga modeller, så även koefficienten för de politiska variablerna. Det som skiljer sig är en ännu större känslighet för ett efterfrågetryck orsakat av en ökning av antal personer i skolåldern. I detta fall är koefficienten över 1, vilket innebär att en kommun som under de senaste 5 år ökat antalet  
 7-19 
  åringar med maxvärdet (6155 stycken) har i ge- nomsnitt 6,7 procent högre löner än en kommun där antalet i denna ålderskategori är konstant. I en modell som även inkluderar den mest signifikanta variabeln för konkurrerande delarbetsmark- 
 181 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 nad minskar koefficienten och den förlorar i signifikans. Genom- snittslönen i närliggande kommuner kan reflektera efterfrågeför- ändringar eftersom den kan vara regional snarare än isolerad endast till en kommun. I så fall bör man ej inkludera lönen i närliggande kommuner samtidigt som mått på efterfrågeförändringar. 
 Det totala förklaringsvärdet den senare modellspecifikationen är 61 procent vilket endast är obetydligt lägre än för en modell med dummyvariabler för kommuner. Detta gör att man kan dra samma slutsats som för förskolelärare när det gäller orsakerna till de obser- verade skillnaderna mellan kommunerna. 
  
 4.6 
  
 Slutsatser 
  
 Den statistiska analys som presenterats ovan pekar på ett antal för- hållanden som är av relevans för en eventuell vidareutveckling av utjämningssystemet med syfte att även ta hänsyn till spatiala skill- nader i lönekostnad: 
  
 1. 
  
 Det finns tydliga löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting även efter det att man har kontrollerat för yrke, kom- petens och kön. Skillnaden mellan den kommun som har högst genomsnittlig lönenivå och den som har lägst uppgår till drygt 14 procent. För landstingen är motsvarande siffra betydligt lägre, drygt 4 procent. 
  
 2. 
  
 Det totala förklaringsvärdet i lönemodeller som, förutom indi- vidkarakteristika och dummyvariabler för yrken, inkluderar ge- nomsnittliga lönenivåer för kategorier på konkurrerande delar- betsmarknader plus andra strukturella förklaringsvariabler är i stort sett lika stort som i modeller med dummyvariabler för kommuner. Tolkningen måste vara att strukturella faktorer förklarar den allra största delen av de löneskillnaderna mellan kommunerna och mellan landstingen som återstår efter det att hänsyn tagits till yrkesstruktur, kompetensfaktorer och kön. Exakt hur stor del går dock inte att säga. 
  
 3. 
  
 Om det finns några preferenser på kommun eller landstingsnivå att betala löner som avviker från en marknadslön så förefaller de inte att vara kopplade till politisk majoritet eller kvinnore- presentation i fullmäktige, i varje fall inte i allmänhet. De ob- serverade skillnaderna i lön torde därför till allra största delen vara resultatet av faktorer som är opåverkbara för kommunerna 
  
 182 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 och landstingen själva. Därmed inte sagt att kommunerna inte alls kan påverka lönerna om det vill, i första hand då uppåt. Starka ekonomiska restriktioner sätter dock gränser för vad som är i praktiken möjligt. 
  
 4. 
  
 Generellt ligger lönerna högre i framför allt Stockholmsområ- det. Men på kommunnivå finns det ett antal kommuner, bl.a. i Skåne men även i Norrland, som sticker ut. 
  
 5. 
  
 Korrelationen mellan genomsnittlig lön i kommuner och lands- ting och levnadsomkostnaderna, här mätta med kvadratmeter- priset på småhus, är tydlig i varje fall för de totala kollektiven av kommun- respektive landstingsanställda. En viktig grupp, läkare, avviker dock från mönstret. 
  
 6. 
  
 På landstingsområdet finns det några landsting som genom- snittligt har högre lönenivå än Stockholm (efter det att kompetens och kön kompenserats för) men skillnaderna är små. 
  
 7. 
  
 Grupperingar av kommuner i arbetsmarknadsområden eller län döljer betydande skillnader mellan kommuner inom dessa grupperingar, t.ex. inom arbetsmarknadsområdet Stockholm eller Stockholms Län. 
  
 8. 
  
 De genomsnittliga skillnaderna i löner mellan kommuner och mellan landsting döljer olika mönster för olika kategorier. 
  
 9. 
  
 Skillnaderna i lön mellan kommuner och mellan landsting är större för enskilda yrkeskategorier än för hela kommun- re- spektive landstingskollektivet. Detta kan rimligen tolkas som effekten av olika preferensmönster och olikheter i efterfråge- och utbudssituation på olika delarbetsmarknader. Aggregerat till kommun- respektive landstingsanställda totalt tar effek- terna av dessa skillnader delvis ut varandra. 
  
 10. 
  
 Kommun- och landstingslöner för yrken, yrkeskategorier och utbildningsnivåer där rörligheten mellan arbetsgivare och sek- torer är stor anpassar sig i hög grad till vad som gäller i övriga sektorer och i närliggande geografiska områden. Är lönen i pri- vat sektor hög, som i t.ex. Stockholm, så anpassar sig lönen i kommun och landsting. I de fall barriärerna till och från andra yrken är högre eller där det finns viktiga karriär- eller prefe- rensspecifika faktorer behöver en sådan anpassning inte nöd- vändigtvis ske. Läkarna är ett tydligt exempel på detta. Efter att 
  
 183 
  
 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna 
  
 SOU 2006:84 
  
 kompetens och kön kontrollerats för tjänar läkare i Stockholm lägre än i alla andra landsting utom Östergötlands. 
  
 11. 
  
 För vissa yrkeskategorier t.ex. förskolelärare och lärare är lönen starkt korrelerad med efterfrågetrycket, här mätt som ökningen av barn i förskole- respektive skolåldern i kommunen. 
  
 184 
  
 Variabellista 
  
 Variabelnamn 
  
 Beskrivning 
  
 Kommun 
  
 Landsting 
  
 Obs 
  
 Med 
  
 Min 
  
 Gibson 
  
 Obs 
  
 Med 
  
 Min 
  
 Gibson 
  
 Heltidsekvivalent månadslön 
  
 768041 
  
 20359 
  
 8795 
  
 128700 
  
 228409 
  
 24928 
  
 7095 
  
 177487 
  
 Utbildningsår 
  
 Antal utbildningsår efter 
  
 765101 
  
 12,55 
  
 9 
  
 21 
  
 227145 
  
 13,64 
  
 9 
  
 21 
  
 SUN2000 klassificering 
  
 Erfarenhet 
  
 Ålder-antal 
  utbildningsår 
  
 765101 
  
 25,44 
  
 0 
  
 55 
  
 227145 
  
 26,22 
  
 0 
  
 56 
  
 Man 
  
 Reid som tar värdet 1 
  
 768042 
  
 0,219 
  
 0 
  
 1 
  
 228410 
  
 0,20 
  
 0 
  
 1 
  
 om man 
  
 Det finns för kommuner finns 151 olika befattningskoder för olika yrken och för landstingsanställda 136 olika yrkesklassificeringar. 
 Yrkesklassificering enligt Standard för svensk yrkesklassificering (SSYK) finns för allt sektorer dvs landstingsanställda, kommunanställda, anställda i privat sektor och statlig sektor.. Yrkeskategori är SSYK  
 1-siffersnivå 
  och yrke är SSYK  
 3-siffersnivå. 
  
 Utbildningsnivåer är uppdelade i fyra grupper. 1) max 9 år i grundskolan, 2) upp till 3 årigt gymnasium, 3) eftergymnasial utbildning kortare än 2 år, 4) mer än 2 år av eftergymnasial utbildning. 
  
 FA-område 
  (funktionella analysområden) är geografiskt indelning av Sverige i 72 lokala arbetsmarknader framtagna av Nutek. 
  
 Genomsnittlig lön i samma yrkeskategori i privat 
  
 755217 
  
 24733 
  
 16775 
  
 53164 
  
 sektorer samma  
 FA-område 
  
 Genomsnittlig lön för samma utbildningsnivå i 
  
 761879 
  
 26008 
  
 14592 
  
 56785 
  
 privat sektor samma  
 FA-område 
  
 Genomsnittlig lön i samma yrkeskategori i andra 
  
 768042 
  
 24376 
  
 17020 
  
 51909 
  
 228410 
  
 23273 
  
 16833 
  
 48818 
  
 sektorer samma län 
  
 Genomsnittlig lön i samma yrkeskategori i privat 
  
 761340 
  
 24011 
  
 17036 
  
 52525 
  
 228385 
  
 25284 
  
 17037 
  
 52525 
  
 sektorer samma län 
  
 Genomsnittlig lön för samma utbildningsnivå i 
  
 768042 
  
 25159 
  
 19716 
  
 33296 
  
 228410 
  
 24452 
  
 18430 
  
 31552 
  
 övriga sektorer samma län 
  
 Genomsnittlig lön i samma yrke i övriga sektorer 
  
 765051 
  
 21403 
  
 15794 
  
 105157 
  
 228406 
  
 23720 
  
 13450 
  
 104510 
  
 län 
  
 185 
  
 2006:84 SOU 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 186 
  
 Variabelnamn 
  
 Beskrivning 
  
 Kommun 
  
 Landsting 
  
 Obs 
  
 Med 
  
 Min 
  
 Gibson 
  
 Obs 
  
 Med 
  
 Min 
  
 Gibson 
  
 Genomsnittlig lön i samma yrke i 
  
 Omgärdande 
  
 kommuner 
  
 för 
  
 760654 
  
 20340 
  
 12309 
  
 80800 
  
 228153 
  
 24957 
  
 14052 
  
 87100 
  
 omgärdande kommuner resp län 
  
 kommun och län för landsting 
  
 Genomsnittlig 
  
 lön 
  
 för samma 
  
 Omgärdande 
  
 kommuner 
  
 för 
  
 761920 
  
 20339 
  
 12463 
  
 24832 
  
 228410 
  
 24878 
  
 17419 
  
 36116 
  
 utbildningsnivå 
  
 i 
  
 omgärdande 
  
 kommun och län för landsting 
  
 kommuner resp län 
  
 Befolkningsförändring  
 1999-2004 
  
 (Befolkning 
  
 2004 
  
 – 
  
 befolkning 
  
 761013 
  
 0,21 
  
 -0.06 
  
 0,70 
  
 228410 
  
 0,21 
  
 -0,06 
  
 0,70 
  
 1999)/100 000 
  
 Förändring antalet barn  
 0-6 
  år 1999- 
  
 (Antalet barn  
 0-6 
  år 2004 – antalet barn 
  
 761013 
  
 -0,00 
  
 -0,02 
  
 0,03 
  
 2004 i hundratusental 
  
 0-6 
  år 1999)/100000 
  
 Förändring antalet barn  
 7-19 
  år 
  
 (Antalet barn  
 7-19 
  år 2004 – antalet 
  
 761013 
  
 0,01 
  
 -0,02 
  
 0,06 
  
 1999-2004 
  i hundratusental 
  
 barn  
 7-19 
  år 1999)/100000 
  
 Medelpris småhus kommun (tkr) 
  
 Medelpris för sålda småhus 2004 
  
 761921 
  
 1393 
  
 216 
  
 4517 
  
 228410 
  
 4,87 
  
 19,47 
  
 Genomsnittligt 
  
 kvadratmeterpris för 
  
 På länsnivå 2002 
  
 768042 
  
 9,93 
  
 4,87 
  
 19,47 
  
 228410 
  
 småhus (tkr) 
  
 Skattesats. 
  
 För landsting används en skattesats 
  
 761921 
  
 21,06 
  
 17,58 
  
 23,79 
  
 228410 
  
 10.64 
  
 10,01 
  
 11,49 
  
 som justerats för skillnader i åtagande. 
  
 Vänstermajoritet i valet 
  
 Reid som får värdet 1 om S, Vp och 
  
 761921 
  
 0,69 
  
 0 
  
 1 
  
 228410 
  
 0.40 
  
 0 
  
 1 
  
 Mp tillsammans får 50 procent av 
  
 rösterna eller mer. 
  
 Högermajoritet i valet 
  
 Reid som får värdet 1 om M, Fp, C 
  
 761921 
  
 0,29 
  
 0 
  
 1 
  
 och Kd tillsammans får 50 procent av 
  
 rösterna eller mer 
  
 Andelen kvinnor i fullmäktige 
  
 761921 
  
 0,44 
  
 0,27 
  
 0,56 
  
 228410 
  
 0.48 
  
 0.40 
  
 0.54 
  
 Antalet anställda i landsting som 
  
 Yrkesklassificering i 
  
 landsting 
  
 228410 
  
 72 
  
 9 
  
 206 
  
 delvis har statlig finansiering 
  
 309001 eller 39002. 
  
 Universitetssjukhus i länet 
  
 228153 
  
 0.62 
  
 0 
  
 1 
  
 kommunerna mellan Löneskillnader 3 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 Bilaga 4 Utfall för kommunerna av förslagen till lönekostnadsutjämning, utjämningsår 2006 
 187 
  
 188 
 BILAGA 4 
 Utfall för kommunerna av förslagen till lönekostnadsutjämning utjämningsår 2006 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 0114 
  
 Upplands Väsby 
  
 102,2 
  
 103,8 
  
 102,2 
  
 18865 
  
 229 
  
 37 532 
  
 8 595 
  
 0115 
  
 Vallentuna 
  
 102,5 
  
 102,7 
  
 102,5 
  
 20258 
  
 321 
  
 27 321 
  
 8 770 
  
 0117 
  
 Österåker 
  
 101,5 
  
 102,2 
  
 101,5 
  
 19152 
  
 101 
  
 37 228 
  
 3 760 
  
 0120 
  
 Värmdö 
  
 105,3 
  
 105,4 
  
 105,3 
  
 19647 
  
 855 
  
 34 728 
  
 29 692 
  
 0123 
  
 Järfälla 
  
 104,7 
  
 103,4 
  
 103,4 
  
 19056 
  
 462 
  
 61 727 
  
 28 518 
  
 0125 
  
 Ekerö 
  
 104,7 
  
 105,0 
  
 104,7 
  
 20642 
  
 784 
  
 23 910 
  
 18 745 
  
 0126 
  
 Huddinge 
  
 104,2 
  
 104,0 
  
 104,0 
  
 19779 
  
 605 
  
 88 460 
  
 53 518 
  
 0127 
  
 Botkyrka 
  
 102,2 
  
 102,0 
  
 102,0 
  
 19801 
  
 210 
  
 76 404 
  
 16 045 
  
 0128 
  
 Salem 
  
 102,6 
  
 102,7 
  
 102,6 
  
 20962 
  
 359 
  
 14 286 
  
 5 129 
  
 0136 
  
 Haninge 
  
 102,8 
  
 102,8 
  
 102,8 
  
 18744 
  
 339 
  
 71 608 
  
 24 275 
  
 0138 
  
 Tyresö 
  
 105,4 
  
 104,5 
  
 104,5 
  
 19961 
  
 712 
  
 40 984 
  
 29 181 
  
 0139 
  
 Upplands-Bro 
  
 104,5 
  
 103,5 
  
 103,5 
  
 19404 
  
 493 
  
 21 309 
  
 10 505 
  
 0140 
  
 Nykvarn 
  
 104,7 
  
 102,1 
  
 102,1 
  
 19360 
  
 221 
  
 8 341 
  
 1 843 
  
 0160 
  
 Täby 
  
 105,9 
  
 103,5 
  
 103,5 
  
 20416 
  
 529 
  
 60 581 
  
 32 047 
  
 0162 
  
 Danderyd 
  
 104,1 
  
 106,4 
  
 104,1 
  
 22870 
  
 752 
  
 30 231 
  
 22 734 
  
 0163 
  
 Sollentuna 
  
 103,4 
  
 104,6 
  
 103,4 
  
 20949 
  
 526 
  
 59 231 
  
 31 156 
  
 0180 
  
 Stockholm 
  
 106,3 
  
 104,4 
  
 104,4 
  
 19770 
  
 684 
  
 771 187 
  
 527 492 
  
 0181 
  
 Södertälje 
  
 102,5 
  
 101,9 
  
 101,9 
  
 19737 
  
 189 
  
 80 453 
  
 15 206 
  
 0182 
  
 Nacka 
  
 106,2 
  
 105,8 
  
 105,8 
  
 20833 
  
 1022 
  
 79 945 
  
 81 704 
  
 0183 
  
 Sundbyberg 
  
 104,7 
  
 105,2 
  
 104,7 
  
 18008 
  
 660 
  
 33 989 
  
 22 433 
  
 0184 
  
 Solna 
  
 106,6 
  
 106,1 
  
 106,1 
  
 17325 
  
 871 
  
 60 681 
  
 52 853 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 189 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 0186 
  
 Lidingö 
  
 104,8 
  
 106,4 
  
 104,8 
  
 21851 
  
 863 
  
 41 809 
  
 36 081 
  
 0187 
  
 Vaxholm 
  
 101,7 
  
 103,3 
  
 101,7 
  
 20597 
  
 164 
  
 10 054 
  
 1 649 
  
 0188 
  
 Norrtälje 
  
 99,6 
  
 100,3 
  
 19970 
  
 -186 
  
 54 558 
  
 -10 
  148 
  
 0191 
  
 Sigtuna 
  
 104,9 
  
 101,7 
  
 101,7 
  
 19484 
  
 145 
  
 36 681 
  
 5 319 
  
 0192 
  
 Nynäshamn 
  
 103,0 
  
 101,9 
  
 101,9 
  
 19882 
  
 192 
  
 24 599 
  
 4 723 
  
 0305 
  
 Håbo 
  
 101,6 
  
 101,4 
  
 101,4 
  
 18725 
  
 76 
  
 18 528 
  
 1 408 
  
 0319 
  
 Älvkarleby 
  
 98,1 
  
 98,9 
  
 20345 
  
 -186 
  
 9 069 
  
 -1 
  687 
  
 0330 
  
 Knivsta 
  
 102,0 
  
 101,4 
  
 101,4 
  
 19693 
  
 90 
  
 13 292 
  
 1 196 
  
 0360 
  
 Tierp 
  
 99,4 
  
 98,9 
  
 21137 
  
 -186 
  
 20 048 
  
 -3 
  729 
  
 0380 
  
 Uppsala 
  
 99,3 
  
 100,1 
  
 18851 
  
 -186 
  
 183 403 
  
 -34 
  113 
  
 0381 
  
 Enköping 
  
 99,2 
  
 99,9 
  
 20250 
  
 -186 
  
 38 418 
  
 -7 
  146 
  
 0382 
  
 Östhammar 
  
 96,5 
  
 99,3 
  
 20257 
  
 -186 
  
 21 617 
  
 -4 
  021 
  
 0428 
  
 Vingåker 
  
 96,3 
  
 98,3 
  
 20562 
  
 -186 
  
 9 181 
  
 -1 
  708 
  
 0461 
  
 Gnesta 
  
 98,7 
  
 100,6 
  
 20052 
  
 -186 
  
 9 981 
  
 -1 
  856 
  
 0480 
  
 Nyköping 
  
 98,2 
  
 99,2 
  
 20171 
  
 -186 
  
 49 778 
  
 Hernandez 
  259 
  
 0481 
  
 Oxelösund 
  
 98,1 
  
 99,4 
  
 18600 
  
 -186 
  
 11 173 
  
 -2 
  078 
  
 0482 
  
 Flen 
  
 99,4 
  
 99,0 
  
 20912 
  
 -186 
  
 16 387 
  
 -3 
  048 
  
 0483 
  
 Katrineholm 
  
 99,3 
  
 98,5 
  
 21364 
  
 -186 
  
 32 227 
  
 -5 
  994 
  
 0484 
  
 Eskilstuna 
  
 98,7 
  
 99,4 
  
 20340 
  
 -186 
  
 91 558 
  
 -17 
  030 
  
 0486 
  
 Strängnäs 
  
 101,7 
  
 100,6 
  
 100,6 
  
 20361 
  
 -64 
  
 30 605 
  
 -1 
  959 
  
 0488 
  
 Trosa 
  
 100,8 
  
 101,0 
  
 100,8 
  
 19672 
  
 -29 
  
 10 779 
  
 -313 
  
 0509 
  
 Ödeshög 
  
 96,5 
  
 98,0 
  
 21010 
  
 -186 
  
 5 513 
  
 -1 
  025 
  
 0512 
  
 Chung 
  
 96,7 
  
 97,9 
  
 21638 
  
 -186 
  
 3 877 
  
 -721 
  
 0513 
  
 Kinda 
  
 99,2 
  
 99,1 
  
 21412 
  
 -186 
  
 9 927 
  
 -1 
  846 
  
 0560 
  
 Boxholm 
  
 98,4 
  
 98,7 
  
 20670 
  
 -186 
  
 5 237 
  
 -974 
  
 0561 
  
 Åtvidaberg 
  
 99,1 
  
 99,2 
  
 21185 
  
 -186 
  
 11 733 
  
 -2 
  182 
  
 0562 
  
 Finspång 
  
 97,7 
  
 98,8 
  
 20167 
  
 -186 
  
 20 913 
  
 -3 
  890 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 2006:84 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 190 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 0563 
  
 Wilson 
  
 99,4 
  
 98,0 
  
 19770 
  
 -186 
  
 8 150 
  
 -1 
  516 
  
 0580 
  
 Linköping 
  
 99,3 
  
 99,5 
  
 19049 
  
 -186 
  
 137 657 
  
 -25 
  604 
  
 0581 
  
 Norrköping 
  
 96,6 
  
 99,7 
  
 20202 
  
 -186 
  
 124 604 
  
 -23 
  176 
  
 0582 
  
 Söderköping 
  
 99,6 
  
 99,5 
  
 20071 
  
 -186 
  
 14 001 
  
 -2 
  604 
  
 0583 
  
 Motala 
  
 99,8 
  
 99,0 
  
 20615 
  
 -186 
  
 41 888 
  
 -7 
  791 
  
 0584 
  
 Vadstena 
  
 99,0 
  
 98,9 
  
 20995 
  
 -186 
  
 7 520 
  
 -1 
  399 
  
 0586 
  
 Mjölby 
  
 99,0 
  
 99,7 
  
 20368 
  
 -186 
  
 25 284 
  
 -4 
  703 
  
 0604 
  
 Aneby 
  
 97,7 
  
 98,2 
  
 21543 
  
 -186 
  
 6 551 
  
 -1 
  218 
  
 0617 
  
 Gnosjö 
  
 100,8 
  
 99,8 
  
 20365 
  
 -186 
  
 9 762 
  
 -1 
  816 
  
 0642 
  
 Grant 
  
 99,7 
  
 98,6 
  
 19445 
  
 -186 
  
 7 102 
  
 -1 
  321 
  
 0643 
  
 Habo 
  
 100,8 
  
 99,4 
  
 19178 
  
 -186 
  
 9 842 
  
 -1 
  831 
  
 0662 
  
 Gislaved 
  
 98,6 
  
 99,2 
  
 21149 
  
 -186 
  
 29 490 
  
 -5 
  485 
  
 0665 
  
 Vaggeryd 
  
 97,7 
  
 99,0 
  
 20946 
  
 -186 
  
 12 661 
  
 -2 
  355 
  
 0680 
  
 Jönköping 
  
 98,3 
  
 99,4 
  
 20255 
  
 -186 
  
 120 894 
  
 -22 
  486 
  
 Jackson 
  
 Nässjö 
  
 99,4 
  
 98,3 
  
 21136 
  
 -186 
  
 29 274 
  
 -5 
  445 
  
 0683 
  
 Värnamo 
  
 100,8 
  
 99,3 
  
 20781 
  
 -186 
  
 32 616 
  
 -6 
  067 
  
 0684 
  
 Sävsjö 
  
 97,6 
  
 98,6 
  
 21775 
  
 -186 
  
 10 981 
  
 -2 
  042 
  
 0685 
  
 Vetlanda 
  
 98,2 
  
 98,9 
  
 20666 
  
 -186 
  
 26 442 
  
 -4 
  918 
  
 0686 
  
 Eksjö 
  
 98,2 
  
 98,1 
  
 20508 
  
 -186 
  
 16 523 
  
 -3 
  073 
  
 0687 
  
 Tranås 
  
 96,4 
  
 98,3 
  
 20913 
  
 -186 
  
 17 775 
  
 -3 
  306 
  
 0760 
  
 Uppvidinge 
  
 101,3 
  
 98,3 
  
 22653 
  
 -186 
  
 9 466 
  
 -1 
  761 
  
 0761 
  
 Lessebo 
  
 99,0 
  
 98,7 
  
 22084 
  
 -186 
  
 8 133 
  
 -1 
  513 
  
 0763 
  
 Tingsryd 
  
 97,6 
  
 98,4 
  
 21672 
  
 -186 
  
 12 797 
  
 -2 
  380 
  
 0764 
  
 Alvesta 
  
 98,9 
  
 99,1 
  
 20533 
  
 -186 
  
 18 707 
  
 -3 
  480 
  
 0765 
  
 Älmhult 
  
 97,9 
  
 98,8 
  
 20888 
  
 -186 
  
 15 356 
  
 -2 
  856 
  
 0767 
  
 Markaryd 
  
 98,9 
  
 98,1 
  
 20713 
  
 -186 
  
 9 574 
  
 -1 
  781 
  
 0780 
  
 Växjö 
  
 99,6 
  
 99,2 
  
 18768 
  
 -186 
  
 77 322 
  
 -14 
  382 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 191 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 0781 
  
 Ljungby 
  
 98,1 
  
 99,7 
  
 20300 
  
 -186 
  
 27 075 
  
 -5 
  036 
  
 0821 
  
 Högsby 
  
 96,3 
  
 97,4 
  
 23627 
  
 -186 
  
 6 067 
  
 -1 
  128 
  
 0834 
  
 Torsås 
  
 98,9 
  
 98,1 
  
 21142 
  
 -186 
  
 7 228 
  
 -1 
  344 
  
 0840 
  
 Mörbylånga 
  
 98,5 
  
 98,9 
  
 20454 
  
 -186 
  
 13 349 
  
 -2 
  483 
  
 0860 
  
 Hultsfred 
  
 98,2 
  
 97,5 
  
 21176 
  
 -186 
  
 14 481 
  
 -2 
  693 
  
 0861 
  
 Mönsterås 
  
 97,8 
  
 98,3 
  
 20530 
  
 -186 
  
 13 124 
  
 -2 
  441 
  
 0862 
  
 Emmaboda 
  
 99,5 
  
 97,9 
  
 21029 
  
 -186 
  
 9 570 
  
 -1 
  780 
  
 0880 
  
 Kalmar 
  
 99,9 
  
 99,1 
  
 19183 
  
 -186 
  
 60 972 
  
 -11 
  341 
  
 0881 
  
 Nybro 
  
 98,8 
  
 98,3 
  
 20512 
  
 -186 
  
 19 771 
  
 -3 
  677 
  
 0882 
  
 Oskarshamn 
  
 98,3 
  
 98,3 
  
 19972 
  
 -186 
  
 26 253 
  
 -4 
  883 
  
 0883 
  
 Västervik 
  
 97,7 
  
 98,1 
  
 20633 
  
 -186 
  
 36 521 
  
 -6 
  793 
  
 0884 
  
 Vimmerby 
  
 98,4 
  
 98,2 
  
 20514 
  
 -186 
  
 15 594 
  
 -2 
  900 
  
 0885 
  
 Borgholm 
  
 98,8 
  
 98,2 
  
 21610 
  
 -186 
  
 11 092 
  
 -2 
  063 
  
 0980 
  
 Gotland 
  
 99,0 
  
 101,3 
  
 20017 
  
 -186 
  
 57 522 
  
 -10 
  699 
  
 1060 
  
 Franco 
  
 97,5 
  
 98,1 
  
 20132 
  
 -186 
  
 13 409 
  
 -2 
  494 
  
 1080 
  
 Karlskrona 
  
 99,2 
  
 98,6 
  
 19833 
  
 -186 
  
 61 347 
  
 -11 
  411 
  
 1081 
  
 Ronneby 
  
 96,6 
  
 98,4 
  
 19450 
  
 -186 
  
 28 346 
  
 -5 
  272 
  
 1082 
  
 Karlshamn 
  
 97,8 
  
 97,6 
  
 19165 
  
 -186 
  
 30 915 
  
 -5 
  750 
  
 1083 
  
 Sölvesborg 
  
 97,1 
  
 98,4 
  
 19253 
  
 -186 
  
 16 526 
  
 -3 
  074 
  
 1214 
  
 Svalöv 
  
 99,5 
  
 99,1 
  
 20548 
  
 -186 
  
 13 011 
  
 -2 
  420 
  
 1230 
  
 Staffanstorp 
  
 101,8 
  
 101,3 
  
 101,3 
  
 19569 
  
 68 
  
 20 603 
  
 1 401 
  
 1231 
  
 Burlöv 
  
 97,6 
  
 100,9 
  
 20038 
  
 -186 
  
 15 291 
  
 -2 
  844 
  
 1233 
  
 Vellinge 
  
 107,7 
  
 102,1 
  
 102,1 
  
 19610 
  
 226 
  
 31 692 
  
 7 162 
  
 1256 
  
 Östra Göinge 
  
 99,6 
  
 98,5 
  
 21360 
  
 -186 
  
 13 990 
  
 -2 
  602 
  
 1257 
  
 Örkelljunga 
  
 97,9 
  
 98,2 
  
 20569 
  
 -186 
  
 9 579 
  
 -1 
  782 
  
 1260 
  
 Bjuv 
  
 100,6 
  
 99,3 
  
 19556 
  
 -186 
  
 13 945 
  
 -2 
  594 
  
 1261 
  
 Kävlinge 
  
 100,0 
  
 100,6 
  
 19248 
  
 -186 
  
 26 715 
  
 -4 
  969 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 2006:84 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 192 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 1262 
  
 Lomma 
  
 104,6 
  
 101,1 
  
 101,1 
  
 20124 
  
 35 
  
 18 791 
  
 658 
  
 1263 
  
 Svedala 
  
 103,8 
  
 101,1 
  
 101,1 
  
 19619 
  
 30 
  
 18 680 
  
 560 
  
 1264 
  
 Skurup 
  
 101,2 
  
 99,8 
  
 19811 
  
 -186 
  
 14 389 
  
 -2 
  676 
  
 1265 
  
 Sjöbo 
  
 100,2 
  
 99,2 
  
 19495 
  
 -186 
  
 17 506 
  
 -3 
  256 
  
 1266 
  
 Hörby 
  
 100,1 
  
 98,9 
  
 20310 
  
 -186 
  
 14 285 
  
 -2 
  657 
  
 1267 
  
 Höör 
  
 101,0 
  
 98,7 
  
 20103 
  
 -186 
  
 14 573 
  
 -2 
  711 
  
 1270 
  
 Tomelilla 
  
 100,1 
  
 99,1 
  
 19802 
  
 -186 
  
 12 660 
  
 -2 
  355 
  
 1272 
  
 Bromölla 
  
 97,5 
  
 98,8 
  
 19520 
  
 -186 
  
 12 112 
  
 -2 
  253 
  
 1273 
  
 Osby 
  
 97,8 
  
 98,2 
  
 21315 
  
 -186 
  
 12 609 
  
 -2 
  345 
  
 1275 
  
 Perstorp 
  
 100,6 
  
 97,7 
  
 20538 
  
 -186 
  
 6 851 
  
 -1 
  274 
  
 1276 
  
 Klippan 
  
 96,4 
  
 98,1 
  
 20342 
  
 -186 
  
 16 063 
  
 -2 
  988 
  
 1277 
  
 Åstorp 
  
 99,7 
  
 99,1 
  
 20355 
  
 -186 
  
 13 510 
  
 -2 
  513 
  
 1278 
  
 Båstad 
  
 99,6 
  
 99,5 
  
 20612 
  
 -186 
  
 14 040 
  
 -2 
  611 
  
 1280 
  
 Malmö 
  
 100,1 
  
 101,5 
  
 100,1 
  
 20266 
  
 -166 
  
 270 740 
  
 -44 
  943 
  
 1281 
  
 Lund 
  
 99,7 
  
 100,9 
  
 17753 
  
 -186 
  
 102 330 
  
 -19 
  033 
  
 1282 
  
 Landskrona 
  
 98,7 
  
 99,3 
  
 20785 
  
 -186 
  
 39 336 
  
 -7 
  316 
  
 1283 
  
 Helsingborg 
  
 99,0 
  
 99,7 
  
 20209 
  
 -186 
  
 121 960 
  
 -22 
  685 
  
 1284 
  
 Höganäs 
  
 99,3 
  
 100,1 
  
 20409 
  
 -186 
  
 23 398 
  
 -4 
  352 
  
 1285 
  
 Eslöv 
  
 99,3 
  
 99,3 
  
 20466 
  
 -186 
  
 30 055 
  
 -5 
  590 
  
 1286 
  
 Ystad 
  
 101,1 
  
 99,9 
  
 19676 
  
 -186 
  
 27 100 
  
 -5 
  041 
  
 1287 
  
 Trelleborg 
  
 100,1 
  
 101,2 
  
 100,1 
  
 20036 
  
 -166 
  
 39 700 
  
 -6 
  590 
  
 1290 
  
 Kristianstad 
  
 100,1 
  
 98,9 
  
 20249 
  
 -186 
  
 75 839 
  
 -14 
  106 
  
 1291 
  
 Simrishamn 
  
 100,8 
  
 99,4 
  
 20996 
  
 -186 
  
 19 447 
  
 -3 
  617 
  
 1292 
  
 Ängelholm 
  
 96,9 
  
 100,0 
  
 20512 
  
 -186 
  
 38 392 
  
 -7 
  141 
  
 1293 
  
 Hässleholm 
  
 98,1 
  
 98,7 
  
 21073 
  
 -186 
  
 49 149 
  
 Hernandez 
  142 
  
 1315 
  
 Hylte 
  
 98,0 
  
 99,0 
  
 21550 
  
 -186 
  
 10 353 
  
 -1 
  926 
  
 1380 
  
 Halmstad 
  
 101,0 
  
 99,5 
  
 19654 
  
 -186 
  
 88 274 
  
 -16 
  419 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 193 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 1381 
  
 Laholm 
  
 98,6 
  
 99,1 
  
 20311 
  
 -186 
  
 23 041 
  
 -4 
  286 
  
 1382 
  
 Falkenberg 
  
 99,2 
  
 99,2 
  
 21152 
  
 -186 
  
 39 568 
  
 -7 
  360 
  
 1383 
  
 Varberg 
  
 98,0 
  
 100,0 
  
 20327 
  
 -186 
  
 54 784 
  
 -10 
  190 
  
 1384 
  
 Kungsbacka 
  
 101,9 
  
 101,8 
  
 101,8 
  
 20258 
  
 179 
  
 69 665 
  
 12 470 
  
 1401 
  
 Härryda 
  
 101,0 
  
 101,5 
  
 101,0 
  
 20100 
  
 15 
  
 31 962 
  
 479 
  
 1402 
  
 Partille 
  
 101,0 
  
 101,6 
  
 101,0 
  
 20776 
  
 22 
  
 33 533 
  
 738 
  
 1407 
  
 Öckerö 
  
 101,9 
  
 101,7 
  
 101,7 
  
 20199 
  
 157 
  
 12 220 
  
 1 919 
  
 1415 
  
 Stenungsund 
  
 100,8 
  
 100,4 
  
 100,4 
  
 18785 
  
 -111 
  
 22 958 
  
 -2 
  548 
  
 1419 
  
 Tjörn 
  
 100,6 
  
 100,4 
  
 100,4 
  
 18975 
  
 -110 
  
 15 012 
  
 -1 
  651 
  
 1421 
  
 Orust 
  
 99,3 
  
 99,7 
  
 20011 
  
 -186 
  
 15 213 
  
 -2 
  830 
  
 1427 
  
 Sotenäs 
  
 98,9 
  
 98,9 
  
 20614 
  
 -186 
  
 9 315 
  
 -1 
  733 
  
 1430 
  
 Munkedal 
  
 99,5 
  
 98,6 
  
 20519 
  
 -186 
  
 10 304 
  
 -1 
  917 
  
 1435 
  
 Tanum 
  
 98,7 
  
 99,8 
  
 20182 
  
 -186 
  
 12 259 
  
 -2 
  280 
  
 1438 
  
 Dals-Ed 
  
 98,0 
  
 98,1 
  
 20717 
  
 -186 
  
 4 896 
  
 -911 
  
 1439 
  
 Färgelanda 
  
 97,8 
  
 98,7 
  
 20866 
  
 -186 
  
 6 839 
  
 -1 
  272 
  
 1440 
  
 Ale 
  
 102,2 
  
 100,7 
  
 100,7 
  
 19922 
  
 -46 
  
 26 441 
  
 -1 
  216 
  
 1441 
  
 Lerum 
  
 97,9 
  
 101,3 
  
 20622 
  
 -186 
  
 36 446 
  
 -6 
  779 
  
 1442 
  
 Vårgårda 
  
 97,7 
  
 98,9 
  
 20172 
  
 -186 
  
 10 701 
  
 -1 
  990 
  
 1443 
  
 Bollebygd 
  
 98,1 
  
 99,8 
  
 19224 
  
 -186 
  
 8 054 
  
 -1 
  498 
  
 1444 
  
 Grästorp 
  
 98,7 
  
 99,0 
  
 20868 
  
 -186 
  
 5 764 
  
 -1 
  072 
  
 1445 
  
 Essunga 
  
 99,6 
  
 98,7 
  
 20735 
  
 -186 
  
 5 723 
  
 -1 
  064 
  
 1446 
  
 Karlsborg 
  
 98,4 
  
 98,0 
  
 21199 
  
 -186 
  
 6 905 
  
 -1 
  284 
  
 1447 
  
 Gullspång 
  
 97,3 
  
 98,3 
  
 20266 
  
 -186 
  
 5 597 
  
 -1 
  041 
  
 1452 
  
 Tranemo 
  
 98,1 
  
 98,5 
  
 21299 
  
 -186 
  
 11 794 
  
 -2 
  194 
  
 1460 
  
 Bengtsfors 
  
 98,0 
  
 97,4 
  
 21899 
  
 -186 
  
 10 235 
  
 -1 
  904 
  
 1461 
  
 Mellerud 
  
 98,5 
  
 98,1 
  
 20626 
  
 -186 
  
 9 623 
  
 -1 
  790 
  
 1462 
  
 Lilla Edet 
  
 98,8 
  
 99,4 
  
 19756 
  
 -186 
  
 12 875 
  
 -2 
  395 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 2006:84 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 194 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 1463 
  
 Hancock 
  
 98,3 
  
 99,2 
  
 21374 
  
 -186 
  
 33 499 
  
 -6 
  231 
  
 1465 
  
 Svenljunga 
  
 99,3 
  
 98,5 
  
 21400 
  
 -186 
  
 10 409 
  
 -1 
  936 
  
 1466 
  
 Herrljunga 
  
 99,1 
  
 98,5 
  
 20860 
  
 -186 
  
 9 312 
  
 -1 
  732 
  
 1470 
  
 Vara 
  
 97,4 
  
 98,6 
  
 20616 
  
 -186 
  
 16 020 
  
 -2 
  980 
  
 1471 
  
 Götene 
  
 99,0 
  
 98,9 
  
 20016 
  
 -186 
  
 12 861 
  
 -2 
  392 
  
 1472 
  
 Tibro 
  
 98,9 
  
 98,0 
  
 20345 
  
 -186 
  
 10 574 
  
 -1 
  967 
  
 1473 
  
 Töreboda 
  
 96,0 
  
 98,1 
  
 21060 
  
 -186 
  
 9 481 
  
 -1 
  763 
  
 1480 
  
 Göteborg 
  
 102,0 
  
 101,6 
  
 101,6 
  
 19283 
  
 123 
  
 484 551 
  
 59 600 
  
 1481 
  
 Mölndal 
  
 102,8 
  
 101,8 
  
 101,8 
  
 19952 
  
 173 
  
 58 131 
  
 10 057 
  
 1482 
  
 Kungälv 
  
 101,7 
  
 101,4 
  
 101,4 
  
 19593 
  
 88 
  
 38 659 
  
 3 402 
  
 1484 
  
 Lysekil 
  
 96,2 
  
 99,5 
  
 20390 
  
 -186 
  
 14 685 
  
 -2 
  731 
  
 1485 
  
 Uddevalla 
  
 100,2 
  
 99,3 
  
 20479 
  
 -186 
  
 50 195 
  
 Hernandez 
  336 
  
 1486 
  
 Strömstad 
  
 100,2 
  
 99,3 
  
 19584 
  
 -186 
  
 11 517 
  
 -2 
  142 
  
 1487 
  
 Vänersborg 
  
 100,2 
  
 99,3 
  
 20140 
  
 -186 
  
 36 966 
  
 -6 
  876 
  
 1488 
  
 Trollhättan 
  
 100,0 
  
 99,5 
  
 20349 
  
 -186 
  
 53 252 
  
 Hernandez 
  905 
  
 1489 
  
 Alingsås 
  
 98,8 
  
 100,2 
  
 20769 
  
 -186 
  
 35 983 
  
 -6 
  693 
  
 1490 
  
 Borås 
  
 98,3 
  
 98,8 
  
 20608 
  
 -186 
  
 99 236 
  
 -18 
  458 
  
 1491 
  
 Ulricehamn 
  
 98,6 
  
 98,5 
  
 20765 
  
 -186 
  
 22 366 
  
 -4 
  160 
  
 1492 
  
 Åmål 
  
 99,4 
  
 97,6 
  
 21397 
  
 -186 
  
 12 754 
  
 -2 
  372 
  
 1493 
  
 Mariestad 
  
 98,9 
  
 98,3 
  
 19733 
  
 -186 
  
 23 900 
  
 -4 
  445 
  
 1494 
  
 Lidköping 
  
 101,3 
  
 99,4 
  
 20305 
  
 -186 
  
 37 379 
  
 -6 
  952 
  
 1495 
  
 Skara 
  
 99,1 
  
 98,8 
  
 20372 
  
 -186 
  
 18 552 
  
 -3 
  451 
  
 1496 
  
 Skövde 
  
 98,1 
  
 99,0 
  
 19052 
  
 -186 
  
 50 047 
  
 Hernandez 
  309 
  
 1497 
  
 Hjo 
  
 98,6 
  
 98,5 
  
 19935 
  
 -186 
  
 8 866 
  
 -1 
  649 
  
 1498 
  
 Tidaholm 
  
 97,1 
  
 98,4 
  
 21021 
  
 -186 
  
 12 549 
  
 -2 
  334 
  
 1499 
  
 Falköping 
  
 97,8 
  
 98,3 
  
 21537 
  
 -186 
  
 31 164 
  
 -5 
  797 
  
 1715 
  
 Kil 
  
 96,3 
  
 98,9 
  
 20042 
  
 -186 
  
 11 843 
  
 -2 
  203 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 195 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 1730 
  
 Eda 
  
 98,3 
  
 96,7 
  
 20128 
  
 -186 
  
 8 626 
  
 -1 
  604 
  
 1737 
  
 Torsby 
  
 97,9 
  
 97,3 
  
 22393 
  
 -186 
  
 12 957 
  
 -2 
  410 
  
 1760 
  
 Storfors 
  
 96,8 
  
 98,4 
  
 21023 
  
 -186 
  
 4 533 
  
 -843 
  
 1761 
  
 Hammarö 
  
 98,1 
  
 100,6 
  
 19873 
  
 -186 
  
 14 371 
  
 -2 
  673 
  
 1762 
  
 Munkfors 
  
 97,2 
  
 97,5 
  
 20921 
  
 -186 
  
 4 002 
  
 -744 
  
 1763 
  
 Forshaga 
  
 98,0 
  
 98,7 
  
 20124 
  
 -186 
  
 11 485 
  
 -2 
  136 
  
 1764 
  
 Grums 
  
 97,3 
  
 98,2 
  
 20057 
  
 -186 
  
 9 412 
  
 -1 
  751 
  
 1765 
  
 Årjäng 
  
 96,5 
  
 97,7 
  
 21085 
  
 -186 
  
 9 783 
  
 -1 
  820 
  
 1766 
  
 Sunne 
  
 97,7 
  
 97,8 
  
 21624 
  
 -186 
  
 13 590 
  
 -2 
  528 
  
 1780 
  
 Karlstad 
  
 100,3 
  
 98,8 
  
 18482 
  
 -186 
  
 82 084 
  
 -15 
  268 
  
 1781 
  
 Kristinehamn 
  
 99,1 
  
 98,7 
  
 20323 
  
 -186 
  
 23 895 
  
 -4 
  444 
  
 1782 
  
 Filipstad 
  
 96,8 
  
 97,6 
  
 21354 
  
 -186 
  
 11 032 
  
 -2 
  052 
  
 1783 
  
 Hagfors 
  
 100,2 
  
 98,0 
  
 20279 
  
 -186 
  
 13 356 
  
 -2 
  484 
  
 1784 
  
 Arvika 
  
 96,0 
  
 97,5 
  
 20520 
  
 -186 
  
 26 231 
  
 -4 
  879 
  
 1785 
  
 Säffle 
  
 96,9 
  
 97,6 
  
 21309 
  
 -186 
  
 16 013 
  
 -2 
  978 
  
 1814 
  
 Lekeberg 
  
 97,8 
  
 98,7 
  
 19570 
  
 -186 
  
 7 094 
  
 -1 
  319 
  
 1860 
  
 Laxå 
  
 99,7 
  
 97,8 
  
 20361 
  
 -186 
  
 6 136 
  
 -1 
  141 
  
 1861 
  
 Hallsberg 
  
 97,2 
  
 98,4 
  
 20140 
  
 -186 
  
 15 317 
  
 -2 
  849 
  
 1862 
  
 Degerfors 
  
 99,5 
  
 98,2 
  
 20614 
  
 -186 
  
 10 084 
  
 -1 
  876 
  
 1863 
  
 Hällefors 
  
 97,8 
  
 97,3 
  
 20755 
  
 -186 
  
 7 631 
  
 -1 
  419 
  
 1864 
  
 Ljusnarsberg 
  
 98,4 
  
 96,7 
  
 22283 
  
 -186 
  
 5 318 
  
 -989 
  
 1880 
  
 Örebro 
  
 98,2 
  
 98,8 
  
 20018 
  
 -186 
  
 127 644 
  
 -23 
  742 
  
 1881 
  
 Kumla 
  
 98,1 
  
 98,9 
  
 20398 
  
 -186 
  
 19 420 
  
 -3 
  612 
  
 1882 
  
 Askersund 
  
 99,8 
  
 98,3 
  
 20084 
  
 -186 
  
 11 467 
  
 -2 
  133 
  
 1883 
  
 Karlskoga 
  
 98,3 
  
 98,6 
  
 21045 
  
 -186 
  
 30 169 
  
 -5 
  611 
  
 1884 
  
 Evans 
  
 101,1 
  
 98,5 
  
 20617 
  
 -186 
  
 10 495 
  
 -1 
  952 
  
 1885 
  
 Lindesberg 
  
 99,3 
  
 98,3 
  
 20871 
  
 -186 
  
 23 181 
  
 -4 
  312 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 2006:84 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 196 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 1904 
  
 Skinnskatteberg 
  
 97,5 
  
 97,9 
  
 19236 
  
 -186 
  
 4 741 
  
 -882 
  
 1907 
  
 Surahammar 
  
 99,2 
  
 98,5 
  
 19629 
  
 -186 
  
 10 210 
  
 -1 
  899 
  
 1917 
  
 Heby 
  
 97,8 
  
 98,7 
  
 20576 
  
 -186 
  
 13 633 
  
 -2 
  536 
  
 1960 
  
 Kungsör 
  
 98,6 
  
 98,9 
  
 19892 
  
 -186 
  
 8 313 
  
 -1 
  546 
  
 1961 
  
 Hallstahammar 
  
 99,0 
  
 99,0 
  
 20269 
  
 -186 
  
 14 931 
  
 -2 
  777 
  
 1962 
  
 Cole 
  
 97,9 
  
 97,6 
  
 20543 
  
 -186 
  
 5 883 
  
 -1 
  094 
  
 1980 
  
 Västerås 
  
 98,6 
  
 98,9 
  
 19811 
  
 -186 
  
 131 886 
  
 -24 
  531 
  
 1981 
  
 Sala 
  
 96,5 
  
 98,9 
  
 20576 
  
 -186 
  
 21 478 
  
 -3 
  995 
  
 1982 
  
 Fagersta 
  
 98,1 
  
 96,9 
  
 20351 
  
 -186 
  
 12 228 
  
 -2 
  274 
  
 1983 
  
 Köping 
  
 98,3 
  
 98,4 
  
 20105 
  
 -186 
  
 24 643 
  
 -4 
  584 
  
 1984 
  
 Arboga 
  
 97,8 
  
 98,7 
  
 20606 
  
 -186 
  
 13 375 
  
 -2 
  488 
  
 2021 
  
 Vansbro 
  
 96,3 
  
 96,9 
  
 21915 
  
 -186 
  
 7 079 
  
 -1 
  317 
  
 2023 
  
 Malung 
  
 96,1 
  
 97,8 
  
 20954 
  
 -186 
  
 10 482 
  
 -1 
  950 
  
 2026 
  
 Gagnef 
  
 97,7 
  
 98,0 
  
 20624 
  
 -186 
  
 10 103 
  
 -1 
  879 
  
 2029 
  
 Leksand 
  
 96,8 
  
 98,5 
  
 20959 
  
 -186 
  
 15 461 
  
 -2 
  876 
  
 2031 
  
 Rättvik 
  
 96,4 
  
 97,8 
  
 21790 
  
 -186 
  
 10 880 
  
 -2 
  024 
  
 2034 
  
 Orsa 
  
 97,8 
  
 97,2 
  
 21632 
  
 -186 
  
 7 033 
  
 -1 
  308 
  
 2039 
  
 Älvdalen 
  
 97,4 
  
 97,2 
  
 22016 
  
 -186 
  
 7 460 
  
 -1 
  388 
  
 2061 
  
 Smedjebacken 
  
 96,9 
  
 97,7 
  
 18861 
  
 -186 
  
 10 852 
  
 -2 
  018 
  
 2062 
  
 Mora 
  
 96,4 
  
 97,8 
  
 20139 
  
 -186 
  
 20 179 
  
 -3 
  753 
  
 2080 
  
 Falun 
  
 97,7 
  
 98,6 
  
 19820 
  
 -186 
  
 55 259 
  
 -10 
  278 
  
 2081 
  
 Borlänge 
  
 98,4 
  
 98,0 
  
 19465 
  
 -186 
  
 46 955 
  
 -8 
  734 
  
 2082 
  
 Säter 
  
 96,8 
  
 98,3 
  
 20079 
  
 -186 
  
 10 988 
  
 -2 
  044 
  
 2083 
  
 Hedemora 
  
 97,5 
  
 98,1 
  
 21043 
  
 -186 
  
 15 488 
  
 -2 
  881 
  
 Novak 
  
 99,9 
  
 97,3 
  
 19546 
  
 -186 
  
 21 980 
  
 -4 
  088 
  
 2085 
  
 Ludvika 
  
 95,4 
  
 97,7 
  
 21100 
  
 -186 
  
 25 557 
  
 -4 
  754 
  
 2101 
  
 Ockelbo 
  
 94,9 
  
 98,0 
  
 20981 
  
 -186 
  
 6 046 
  
 -1 
  125 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 197 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 2104 
  
 Hofors 
  
 96,7 
  
 98,0 
  
 20861 
  
 -186 
  
 10 188 
  
 -1 
  895 
  
 2121 
  
 Ovanåker 
  
 98,6 
  
 97,7 
  
 20520 
  
 -186 
  
 11 875 
  
 -2 
  209 
  
 2132 
  
 Nordanstig 
  
 96,5 
  
 97,5 
  
 20638 
  
 -186 
  
 9 831 
  
 -1 
  829 
  
 2161 
  
 Ljusdal 
  
 96,8 
  
 97,7 
  
 21133 
  
 -186 
  
 19 433 
  
 -3 
  615 
  
 2180 
  
 Gävle 
  
 99,5 
  
 98,1 
  
 19245 
  
 -186 
  
 92 211 
  
 -17 
  151 
  
 2181 
  
 Sandviken 
  
 98,4 
  
 98,4 
  
 20356 
  
 -186 
  
 36 670 
  
 -6 
  821 
  
 2182 
  
 Söderhamn 
  
 96,2 
  
 97,8 
  
 20193 
  
 -186 
  
 26 500 
  
 -4 
  929 
  
 2183 
  
 Bollnäs 
  
 97,6 
  
 97,0 
  
 19927 
  
 -186 
  
 26 248 
  
 -4 
  882 
  
 2184 
  
 Hudiksvall 
  
 95,1 
  
 97,1 
  
 19990 
  
 -186 
  
 36 997 
  
 -6 
  881 
  
 2260 
  
 Ånge 
  
 98,5 
  
 97,4 
  
 22722 
  
 -186 
  
 10 693 
  
 -1 
  989 
  
 2262 
  
 Delgado 
  
 97,9 
  
 98,6 
  
 19535 
  
 -186 
  
 17 743 
  
 -3 
  300 
  
 2280 
  
 Härnösand 
  
 99,6 
  
 98,1 
  
 19864 
  
 -186 
  
 25 243 
  
 -4 
  695 
  
 2281 
  
 Sundsvall 
  
 99,3 
  
 98,6 
  
 19075 
  
 -186 
  
 94 000 
  
 -17 
  484 
  
 2282 
  
 Kramfors 
  
 96,9 
  
 97,5 
  
 20980 
  
 -186 
  
 20 139 
  
 -3 
  746 
  
 2283 
  
 Sollefteå 
  
 96,5 
  
 97,7 
  
 21940 
  
 -186 
  
 21 000 
  
 -3 
  906 
  
 2284 
  
 Örnsköldsvik 
  
 98,6 
  
 97,6 
  
 19848 
  
 -186 
  
 54 969 
  
 -10 
  224 
  
 2303 
  
 Ragunda 
  
 97,7 
  
 97,6 
  
 24503 
  
 -186 
  
 5 822 
  
 -1 
  083 
  
 2305 
  
 Bräcke 
  
 98,8 
  
 97,9 
  
 24872 
  
 -186 
  
 7 217 
  
 -1 
  342 
  
 2309 
  
 Krokom 
  
 96,5 
  
 99,0 
  
 22286 
  
 -186 
  
 14 112 
  
 -2 
  625 
  
 2313 
  
 Strömsund 
  
 97,4 
  
 97,3 
  
 24355 
  
 -186 
  
 12 999 
  
 -2 
  418 
  
 2321 
  
 Åre 
  
 101,2 
  
 98,2 
  
 21549 
  
 -186 
  
 9 901 
  
 -1 
  842 
  
 2326 
  
 Black 
  
 98,5 
  
 98,1 
  
 24688 
  
 -186 
  
 7 697 
  
 -1 
  432 
  
 2361 
  
 Härjedalen 
  
 97,4 
  
 97,3 
  
 23485 
  
 -186 
  
 10 882 
  
 -2 
  024 
  
 2380 
  
 Östersund 
  
 97,8 
  
 98,8 
  
 18892 
  
 -186 
  
 58 439 
  
 -10 
  870 
  
 2401 
  
 Nordmaling 
  
 94,5 
  
 98,0 
  
 21423 
  
 -186 
  
 7 493 
  
 -1 
  394 
  
 2403 
  
 Bjurholm 
  
 97,7 
  
 97,0 
  
 23747 
  
 -186 
  
 2 573 
  
 -479 
  
 2404 
  
 Vindeln 
  
 97,4 
  
 97,7 
  
 23114 
  
 -186 
  
 5 757 
  
 -1 
  071 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 2006:84 SOU 
  
 4 Bilaga 
  
 198 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Befolkning 
  
 Avdrag 
  
 Kommun 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 standardkostnad 
  
 kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 tkr/kommun 
  
 2409 
  
 Robertsfors 
  
 97,9 
  
 98,2 
  
 22132 
  
 -186 
  
 7 044 
  
 -1 
  310 
  
 2417 
  
 Norsjö 
  
 97,3 
  
 97,6 
  
 22457 
  
 -186 
  
 4 460 
  
 -830 
  
 2418 
  
 Malå 
  
 97,8 
  
 97,4 
  
 21440 
  
 -186 
  
 3 423 
  
 -637 
  
 2421 
  
 Storuman 
  
 97,2 
  
 97,0 
  
 21737 
  
 -186 
  
 6 519 
  
 -1 
  213 
  
 2422 
  
 Sorsele 
  
 99,0 
  
 97,0 
  
 25713 
  
 -186 
  
 2 918 
  
 -543 
  
 2425 
  
 Dorotea 
  
 98,1 
  
 96,9 
  
 25995 
  
 -186 
  
 3 084 
  
 -574 
  
 2460 
  
 Vännäs 
  
 96,6 
  
 98,5 
  
 21341 
  
 -186 
  
 8 436 
  
 -1 
  569 
  
 2462 
  
 Vilhelmina 
  
 97,1 
  
 96,6 
  
 23560 
  
 -186 
  
 7 344 
  
 -1 
  366 
  
 2463 
  
 Åsele 
  
 96,7 
  
 96,8 
  
 25841 
  
 -186 
  
 3 334 
  
 -620 
  
 2480 
  
 Umeå 
  
 98,7 
  
 99,0 
  
 17197 
  
 -186 
  
 110 705 
  
 -20 
  591 
  
 2481 
  
 Lycksele 
  
 96,2 
  
 97,4 
  
 21654 
  
 -186 
  
 12 719 
  
 -2 
  366 
  
 2482 
  
 Skellefteå 
  
 98,8 
  
 98,5 
  
 19822 
  
 -186 
  
 71 900 
  
 -13 
  373 
  
 2505 
  
 Arvidsjaur 
  
 100,6 
  
 97,8 
  
 21761 
  
 -186 
  
 6 826 
  
 -1 
  270 
  
 2506 
  
 Arjeplog 
  
 98,4 
  
 98,2 
  
 22968 
  
 -186 
  
 3 168 
  
 -589 
  
 2510 
  
 Jokkmokk 
  
 99,5 
  
 97,5 
  
 21179 
  
 -186 
  
 5 517 
  
 -1 
  026 
  
 2513 
  
 Överkalix 
  
 100,6 
  
 97,7 
  
 21843 
  
 -186 
  
 3 874 
  
 -721 
  
 2514 
  
 Kalix 
  
 100,1 
  
 97,9 
  
 19546 
  
 -186 
  
 17 489 
  
 -3 
  253 
  
 2518 
  
 Övertorneå 
  
 99,4 
  
 98,2 
  
 22778 
  
 -186 
  
 5 227 
  
 -972 
  
 2521 
  
 Pajala 
  
 100,5 
  
 98,7 
  
 24201 
  
 -186 
  
 6 809 
  
 -1 
  266 
  
 2523 
  
 Gällivare 
  
 101,6 
  
 98,4 
  
 19244 
  
 -186 
  
 19 045 
  
 -3 
  542 
  
 2560 
  
 Älvsbyn 
  
 97,4 
  
 98,1 
  
 20685 
  
 -186 
  
 8 638 
  
 -1 
  607 
  
 2580 
  
 Luleå 
  
 98,3 
  
 99,0 
  
 17546 
  
 -186 
  
 72 753 
  
 -13 
  532 
  
 2581 
  
 Piteå 
  
 101,4 
  
 98,6 
  
 18350 
  
 -186 
  
 40 851 
  
 -7 
  598 
  
 2582 
  
 Boden 
  
 97,5 
  
 99,0 
  
 19469 
  
 -186 
  
 28 178 
  
 -5 
  241 
  
 2583 
  
 Haparanda 
  
 99,4 
  
 98,0 
  
 18765 
  
 -186 
  
 10 166 
  
 -1 
  891 
  
 2584 
  
 Kiruna 
  
 105,4 
  
 100,0 
  
 18650 
  
 -186 
  
 23 094 
  
 -4 
  295 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 4 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 Bilaga 5 Utfall för landstingen av förslagen till lönekostnadsutjämning, utjämningsår 2006 
 199 
  
 200 
 BILAGA 5 
 Utfall för landstingen av förslagen till lönekostnadsutjämning utjämningsår 2006 
  
 Index 
  
 Index 
  
 Tillägg/ 
  
 Index 
  
 baserat på 
  
 för beräkning 
  
 Standardkostnad 
  
 Justerad 
  
 Avdrag 
  
 Tillägg/Avdrag 
  
 Landsting 
  
 2002-2005 
  
 regression 
  
 av tillägg 
  
 H-S 
  
 standardkostnad 
  
 kr/ inv 
  
 tkr/ landsting 
  
 Stockholm 
  
 103,0 
  
 102,2 
  
 102,2 
  
 14 758 
  
 10589 
  
 178 
  
 336 035 
  
 Uppsala 
  
 101,2 
  
 100,8 
  
 100,8 
  
 14 258 
  
 10230 
  
 27 
  
 8 218 
  
 Sörmland 
  
 98,9 
  
 99,1 
  
 15 296 
  
 10975 
  
 -55 
  
 -14 
  392 
  
 Östergötland 
  
 98,8 
  
 99,4 
  
 15 086 
  
 10824 
  
 -55 
  
 -22 
  897 
  
 Jönköping 
  
 100,1 
  
 99,6 
  
 15 118 
  
 10847 
  
 -55 
  
 -18 
  145 
  
 Kronoberg 
  
 98,7 
  
 99,6 
  
 14 870 
  
 10669 
  
 -55 
  
 Hernandez 
  814 
  
 Kalmar 
  
 99,7 
  
 99,0 
  
 15 685 
  
 11254 
  
 -55 
  
 -12 
  871 
  
 Gotland 
  
 96,8 
  
 98,3 
  
 15 514 
  
 11131 
  
 -55 
  
 -3 
  164 
  
 Blekinge 
  
 99,8 
  
 100,0 
  
 15 376 
  
 11032 
  
 -55 
  
 -8 
  280 
  
 Skåne 
  
 99,3 
  
 99,6 
  
 15 361 
  
 11022 
  
 -55 
  
 -64 
  259 
  
 Halland 
  
 98,0 
  
 99,1 
  
 14 835 
  
 10644 
  
 -55 
  
 -15 
  713 
  
 V-G 
  
 99,2 
  
 99,9 
  
 15 440 
  
 11078 
  
 -55 
  
 -84 
  017 
  
 Värmland 
  
 98,8 
  
 99,1 
  
 15 500 
  
 11121 
  
 -55 
  
 -15 
  027 
  
 Örebro 
  
 97,7 
  
 98,6 
  
 15 353 
  
 11016 
  
 -55 
  
 -15 
  068 
  
 Västmanland 
  
 101,0 
  
 101,4 
  
 101,0 
  
 15 007 
  
 10768 
  
 53 
  
 13 850 
  
 Dalarna 
  
 98,4 
  
 98,7 
  
 15 444 
  
 11081 
  
 -55 
  
 -15 
  167 
  
 Gävleborg 
  
 100,7 
  
 100,2 
  
 100,2 
  
 15 729 
  
 11286 
  
 -32 
  
 -8 
  832 
  
 Västernorrland 
  
 100,0 
  
 100,4 
  
 16 254 
  
 11662 
  
 -55 
  
 -13 
  408 
  
 Jämtland 
  
 99,5 
  
 98,4 
  
 15 669 
  
 11243 
  
 -55 
  
 -6 
  989 
  
 Västerbotten 
  
 99,0 
  
 99,6 
  
 15 653 
  
 11231 
  
 -55 
  
 -14 
  174 
  
 Norrbotten 
  
 101,0 
  
 99,7 
  
 16 540 
  
 11867 
  
 -55 
  
 -13 
  840 
  
 förslagen av landstingen för Utfall 5 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 Bilaga 6 Beräkningsförutsättningar – lönekostnadsutjämningen 
 Kommuner 
 Standardiseringen av lönerna har gjorts genom att kommunens per- sonal har delats in i 30 yrkesgrupper och 9 ålderskategorier enligt följande; 
 Yrkesgrupper 
 Förskollärare, Fritidspedagog, Arbetsledare förskola, Dagbarnvår- dare, Barnskötare, Arbetsledare omsorg, Vårdbiträde/Vårdare, Undersköterska/Skötare, Sjuksköterska, Socialsekreterare, Övrig vård omsorg, Skolledare, Gymnasielärare, Grundskolelärare, Annan lärare, Elevassistent, Övrig skolpersonal, Fritidsledare, Biblioteks- personal, Övrig fritid och kultur, Måltidspersonal, Städpersonal, Kommunalarbetare, Brandpersonal, Ingenjörer, Vaktmästare, Övrig teknisk personal, Chef, Handläggare, Kontorspersonal 
 Ålderskategorier 
  
 16-4, 
 25-29, 
 30-34, 
 35-39, 
 40-44, 
 45-49, 
 50-54, 
 55-59 
  samt 60 och äldre 
 Samtliga oberoende variabler som använts i regressionsmodellen för att prediktera de standardiserade kommunala lönerna har tagits fram av SCB och är från år 2004. De standardiserade kommunala lönerna från år 2004 har använts som beroende variabel. Korrela- tionen mellan de standardiserade kommunala lönerna för år 2004 och det standardiserade medelvärdet för åren  
 2002-2005 
  är 0,99. 
 De strukturella variabler som använts för att förklara skillnader i de kommunala lönerna är; 
 201 
  
 Bilaga 6 Beräkningsförutsättningar - lönekostnadsutjämningen 
  
 SOU 2006:84 
  
 Den vägda genomsnittliga lönen för kommunanställda i an- gränsande kommuner, ej standardiserad (X12) 
  
 Köpeskillingen på småhus uttryckt i miljoner kronor, perma- nentboende (X8) 
  
 Förvärvsarbetargrad- Andel av befolkningen äldre än 16 år som är förvärvsarbetande. (X14) Andelen beräknas utifrån syssel- sättningsuppgifter enligt följande formel:  
  
 Antal förvärvsar- betande/(Antal förvärvsarbetande  
 +  
 Antal ej förvärvsarbetande) 
  
 Regressionsmodellen ser ut som följande och har ett förklarings- värde på 61,8 % (justerat R2 värde). 
 Y = 11 253+0,38468*X12+ 228,91897*X8+1444,58829*X14 
  
 Exempel Salems kommun:  
 Medellönen för kommunanställda i de kommuner som angränsar till Salem kommun är beräknad till 21 129 kronor. Köpeskillingen på småhus i kommunen uppgick till i genomsnitt 2,083 miljoner kronor och förvärvsarbetar- graden är 66 %. 
 Y = 11 253+ 0,38468*21 129+228,91897*2,083+ 1444,58829*0,66 
 Y= 20 816 
 1 
  
 Den standardiserade medellönen i riket för de kommunanställda uppgår till 20 262. Index för Salem blir således 20 816/20 262 = 102,7. 
 Landsting 
 Standardiseringen av lönerna har gjorts genom att landstingens per- sonal har delats in i 13 yrkesgrupper och 11 ålderskategorier enligt följande: 
  
 1  
 20 816 är den summa modellen ger. Då en del variabler är avrundade i exemplet ovan avviker summan något från det resultat som erhålls om man gör en beräkning strikt efter de siffror som anges i exemplet. 
 202 
  
 SOU 2006:84 
  
 Bilaga 6 Beräkningsförutsättningar - lönekostnadsutjämningen 
  
 Yrkesgrupper 
 Ledningsansvarig läkare, Specialistläkare inklusive ST, Distrikts- läkare,  
 AT-läkare, 
  Sjuksköterska sluten vård dag/natt, Övriga Sjuk- sköterskor, Hälso- och sjukvård HÖK, Paramedicin, Tandvård, Administration, Läkarsekreterare/Kontorspersonal, Övrigt ÖLA, Övrigt HÖK 
 Ålderskategorier 
 Yngre än 19,  
 20-24, 
 25-29, 
 30-34, 
 35-39, 
 40-44, 
 45-49, 
 50-54, 
 55-59, 
 60–64 
  samt 65 och äldre 
 Den variabel som använts i regressionsmodellen för att predik- tera landstingens standardiserade löner har tagits fram av SCB och är från år 2004. Vid framtagandet av regressionsmodellen har emellertid de fyra yrkesgrupper som består av läkare exkluderats. De standardiserade lönerna som använts som beroende variabel gäller således landstingens personal, exklusive läkare. Denna grupp motsvarar totalt ca 89 % av alla landstingsanställda. 
 Den strukturella variabel som använts för att förklara löneskill- naderna mellan landstingen är; 
  
 Medellönen i privat sektor i länet, ej standardvägd (X2) 
  
 Regressionsmodellen ser ut som följande och har ett förklarings- värde på 66,7 % (justerat R2 värde). 
 Y = 16 593+0,19709*X2 
 För att skillnader i läkarnas löner inte ska gå förlorad viktas resul- tatet från regressionsmodellen ihop med läkarnas faktiska löner, standardiserade för yrke och ålder. 
 203 
  
 Bilaga 6 Beräkningsförutsättningar - lönekostnadsutjämningen 
  
 SOU 2006:84 
  
 Exempel Landstinget Västmanland:  
 Medellönen i den privata sektorn i Västmanlands län är 24 000 kronor. 
 Y = 16 593+0,19709*24 000 
 Y= 21 323 
 Eftersom landstingets personal, exklusive läkare, i riket utgör ca 89 % av den totala personalen multipliceras 21 323 med 0,89 samtidigt som den genomsnittliga standardiserade läkarlönen, vilken i Västmanland är 47 260 kronor, multipliceras med 0,11. Summan av de två produkterna blir 24 192 
 2 
 . 
 Medellönen i riket uppgår till 23 857. Index för Landstinget Västmanland blir således 24 192/23 857 = 101,4. 
  
 2  
 24 192 är den summa som modellen ger. Då andelarna 0,89 samt 0,11 är avrundade i exemplet ovan avviker summan med 16 kronor från det resultat som erhålls om man gör en beräkning strikt efter de siffror som anges i exemplet. 
 204 
 Bilaga 7 Utfall för kommunerna av förslagen till revidering av byggkostnadsutjämningen, utjämningsår 2006 
 205 
  
 206 
 BILAGA 7 
 Utfall för kommunerna av förslagen till revidering av byggkostnadsutjämningen utjämningsår 2006 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Upplands Väsby 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 941 
  
 356 
  
 -251 
  
 Hernandez 
  421 
  
 Vallentuna 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 2 869 
  
 356 
  
 -251 
  
 -6 
  858 
  
 Österåker 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 909 
  
 356 
  
 -251 
  
 Hernandez 
  344 
  
 Värmdö 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 646 
  
 356 
  
 -251 
  
 -8 
  717 
  
 Järfälla 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 6 481 
  
 356 
  
 -251 
  
 -15 
  493 
  
 Ekerö 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 2 511 
  
 356 
  
 -251 
  
 -6 
  001 
  
 Huddinge 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 9 288 
  
 356 
  
 -251 
  
 -22 
  203 
  
 Botkyrka 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 8 022 
  
 356 
  
 -251 
  
 -19 
  177 
  
 Salem 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 1 500 
  
 356 
  
 -251 
  
 -3 
  586 
  
 Haninge 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 7 519 
  
 356 
  
 -251 
  
 -17 
  974 
  
 Tyresö 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 4 303 
  
 356 
  
 -251 
  
 -10 
  287 
  
 Upplands-Bro 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 2 237 
  
 356 
  
 -251 
  
 -5 
  349 
  
 Nykvarn 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 876 
  
 -116 
  
 221 
  
 1 843 
  
 Täby 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 6 361 
  
 356 
  
 -251 
  
 -15 
  206 
  
 Danderyd 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 174 
  
 356 
  
 -251 
  
 -7 
  588 
  
 Sollentuna 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 6 219 
  
 356 
  
 -251 
  
 -14 
  867 
  
 Stockholm 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 80 975 
  
 356 
  
 -251 
  
 -193 
  568 
  
 Södertälje 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 8 448 
  
 -116 
  
 221 
  
 17 780 
  
 Nacka 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 8 394 
  
 356 
  
 -251 
  
 -20 
  066 
  
 Sundbyberg 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 569 
  
 356 
  
 -251 
  
 -8 
  531 
  
 Solna 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 6 372 
  
 356 
  
 -251 
  
 -15 
  231 
  
 Lidingö 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 4 390 
  
 356 
  
 -251 
  
 -10 
  494 
  
 Vaxholm 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 1 056 
  
 356 
  
 -251 
  
 -2 
  524 
  
 Norrtälje 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 5 729 
  
 -116 
  
 221 
  
 12 057 
  
 Sigtuna 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 3 852 
  
 356 
  
 -251 
  
 Hernandez 
  207 
  
 Nynäshamn 
  
 96 
  
 9 
  
 105 
  
 2 583 
  
 -116 
  
 221 
  
 5 436 
  
 Håbo 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 389 
  
 -116 
  
 137 
  
 2 538 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 207 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Älvkarleby 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 190 
  
 -116 
  
 137 
  
 1 242 
  
 Knivsta 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 279 
  
 -116 
  
 137 
  
 1 821 
  
 Tierp 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 421 
  
 -116 
  
 137 
  
 2 747 
  
 Uppsala 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 3 851 
  
 -116 
  
 137 
  
 25 126 
  
 Enköping 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 807 
  
 -116 
  
 137 
  
 5 263 
  
 Östhammar 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 454 
  
 -116 
  
 137 
  
 2 962 
  
 Vingåker 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -257 
  
 -116 
  
 88 
  
 808 
  
 Gnesta 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -279 
  
 -116 
  
 88 
  
 878 
  
 Nyköping 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -1 
  394 
  
 -116 
  
 88 
  
 4 380 
  
 Oxelösund 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -313 
  
 -116 
  
 88 
  
 983 
  
 Flen 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -459 
  
 -116 
  
 88 
  
 1 442 
  
 Katrineholm 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -902 
  
 -116 
  
 88 
  
 2 836 
  
 Eskilstuna 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -2 
  564 
  
 -116 
  
 88 
  
 8 057 
  
 Strängnäs 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -857 
  
 -116 
  
 88 
  
 2 693 
  
 Trosa 
  
 -37 
  
 9 
  
 -28 
  
 -302 
  
 -116 
  
 88 
  
 949 
  
 Ödeshög 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -386 
  
 -116 
  
 46 
  
 254 
  
 Chung 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -271 
  
 -116 
  
 46 
  
 178 
  
 Kinda 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -695 
  
 -116 
  
 46 
  
 457 
  
 Boxholm 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -367 
  
 -116 
  
 46 
  
 241 
  
 Åtvidaberg 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -821 
  
 -116 
  
 46 
  
 540 
  
 Finspång 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -1 
  464 
  
 -116 
  
 46 
  
 962 
  
 Wilson 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -571 
  
 -116 
  
 46 
  
 375 
  
 Linköping 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 Hernandez 
  636 
  
 -116 
  
 46 
  
 6 332 
  
 Norrköping 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -8 
  722 
  
 -116 
  
 46 
  
 5 732 
  
 Söderköping 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -980 
  
 -116 
  
 46 
  
 644 
  
 Motala 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -2 
  932 
  
 -116 
  
 46 
  
 1 927 
  
 Vadstena 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -526 
  
 -116 
  
 46 
  
 346 
  
 Mjölby 
  
 -39 
  
 -31 
  
 -70 
  
 -1 
  770 
  
 -116 
  
 46 
  
 1 163 
  
 Aneby 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -504 
  
 -116 
  
 39 
  
 255 
  
 Gnosjö 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -752 
  
 -116 
  
 39 
  
 381 
  
 Grant 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -547 
  
 -116 
  
 39 
  
 277 
  
 Habo 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -758 
  
 -116 
  
 39 
  
 384 
  
 Gislaved 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -2 
  271 
  
 -116 
  
 39 
  
 1 150 
  
 Vaggeryd 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -975 
  
 -116 
  
 39 
  
 494 
  
 Jönköping 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 Hernandez 
  309 
  
 -116 
  
 39 
  
 4 715 
  
 2006:84 SOU 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 208 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Nässjö 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -2 
  254 
  
 -116 
  
 39 
  
 1 142 
  
 Värnamo 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -2 
  511 
  
 -116 
  
 39 
  
 1 272 
  
 Sävsjö 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -846 
  
 -116 
  
 39 
  
 428 
  
 Vetlanda 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -2 
  036 
  
 -116 
  
 39 
  
 1 031 
  
 Eksjö 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -1 
  272 
  
 -116 
  
 39 
  
 644 
  
 Tranås 
  
 -46 
  
 -31 
  
 -77 
  
 -1 
  369 
  
 -116 
  
 39 
  
 693 
  
 Uppvidinge 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -880 
  
 -116 
  
 23 
  
 218 
  
 Lessebo 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -756 
  
 -116 
  
 23 
  
 187 
  
 Tingsryd 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  190 
  
 -116 
  
 23 
  
 294 
  
 Alvesta 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  740 
  
 -116 
  
 23 
  
 430 
  
 Älmhult 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  428 
  
 -116 
  
 23 
  
 353 
  
 Markaryd 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -890 
  
 -116 
  
 23 
  
 220 
  
 Växjö 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -7 
  191 
  
 -116 
  
 23 
  
 1 778 
  
 Ljungby 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -2 
  518 
  
 -116 
  
 23 
  
 623 
  
 Högsby 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -540 
  
 -116 
  
 27 
  
 164 
  
 Torsås 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -643 
  
 -116 
  
 27 
  
 195 
  
 Mörbylånga 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -1 
  188 
  
 -116 
  
 27 
  
 360 
  
 Hultsfred 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -1 
  289 
  
 -116 
  
 27 
  
 391 
  
 Mönsterås 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -1 
  168 
  
 -116 
  
 27 
  
 354 
  
 Emmaboda 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -852 
  
 -116 
  
 27 
  
 258 
  
 Kalmar 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -5 
  427 
  
 -116 
  
 27 
  
 1 646 
  
 Nybro 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -1 
  760 
  
 -116 
  
 27 
  
 534 
  
 Oskarshamn 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -2 
  337 
  
 -116 
  
 27 
  
 709 
  
 Västervik 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -3 
  250 
  
 -116 
  
 27 
  
 986 
  
 Vimmerby 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -1 
  388 
  
 -116 
  
 27 
  
 421 
  
 Borgholm 
  
 -58 
  
 -31 
  
 -89 
  
 -987 
  
 -116 
  
 27 
  
 299 
  
 Gotland 
  
 -84 
  
 -31 
  
 -115 
  
 -6 
  615 
  
 -116 
  
 1 
  
 58 
  
 Franco 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 -1 
  582 
  
 -116 
  
 -2 
  
 -27 
  
 Karlskrona 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 -7 
  239 
  
 -116 
  
 -2 
  
 -123 
  
 Ronneby 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 -3 
  345 
  
 -116 
  
 -2 
  
 -57 
  
 Karlshamn 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 -3 
  648 
  
 -116 
  
 -2 
  
 -62 
  
 Sölvesborg 
  
 -87 
  
 -31 
  
 -118 
  
 -1 
  950 
  
 -116 
  
 -2 
  
 -33 
  
 Svalöv 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -104 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 405 
  
 Staffanstorp 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 783 
  
 -66 
  
 104 
  
 2 143 
  
 Burlöv 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 581 
  
 -66 
  
 104 
  
 1 590 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 209 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Vellinge 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 1 204 
  
 -66 
  
 104 
  
 3 296 
  
 Östra Göinge 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -112 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 511 
  
 Örkelljunga 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -77 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 035 
  
 Bjuv 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -112 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 506 
  
 Kävlinge 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 1 015 
  
 -66 
  
 104 
  
 2 778 
  
 Lomma 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 714 
  
 -66 
  
 104 
  
 1 954 
  
 Svedala 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 710 
  
 -66 
  
 104 
  
 1 943 
  
 Skurup 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 547 
  
 -116 
  
 154 
  
 2 216 
  
 Sjöbo 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -140 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 891 
  
 Hörby 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -114 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 543 
  
 Höör 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 554 
  
 -116 
  
 154 
  
 2 244 
  
 Tomelilla 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -101 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 367 
  
 Bromölla 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -97 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 308 
  
 Osby 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -101 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 362 
  
 Perstorp 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -55 
  
 -116 
  
 108 
  
 740 
  
 Klippan 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -129 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 735 
  
 Åstorp 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -108 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 459 
  
 Båstad 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -112 
  
 -116 
  
 108 
  
 1 516 
  
 Malmö 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 10 288 
  
 -66 
  
 104 
  
 28 157 
  
 Lund 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 3 889 
  
 -66 
  
 104 
  
 10 642 
  
 Landskrona 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -315 
  
 -116 
  
 108 
  
 4 248 
  
 Helsingborg 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -976 
  
 -116 
  
 108 
  
 13 172 
  
 Höganäs 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -187 
  
 -116 
  
 108 
  
 2 527 
  
 Eslöv 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 1 142 
  
 -116 
  
 154 
  
 4 628 
  
 Ystad 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -217 
  
 -116 
  
 108 
  
 2 927 
  
 Trelleborg 
  
 69 
  
 -31 
  
 38 
  
 1 509 
  
 -66 
  
 104 
  
 4 129 
  
 Kristianstad 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -607 
  
 -116 
  
 108 
  
 8 191 
  
 Simrishamn 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -156 
  
 -116 
  
 108 
  
 2 100 
  
 Ängelholm 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -307 
  
 -116 
  
 108 
  
 4 146 
  
 Hässleholm 
  
 23 
  
 -31 
  
 -8 
  
 -393 
  
 -116 
  
 108 
  
 5 308 
  
 Hylte 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 -1 
  149 
  
 -116 
  
 5 
  
 52 
  
 Halmstad 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 Hernandez 
  798 
  
 -116 
  
 5 
  
 441 
  
 Laholm 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 -2 
  558 
  
 -116 
  
 5 
  
 115 
  
 Falkenberg 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 -4 
  392 
  
 -116 
  
 5 
  
 198 
  
 Varberg 
  
 -80 
  
 -31 
  
 -111 
  
 -6 
  081 
  
 -116 
  
 5 
  
 274 
  
 2006:84 SOU 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 210 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Kungsbacka 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -2 
  508 
  
 -41 
  
 5 
  
 348 
  
 Härryda 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -1 
  151 
  
 -41 
  
 5 
  
 160 
  
 Partille 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -1 
  207 
  
 -41 
  
 5 
  
 168 
  
 Öckerö 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -440 
  
 -41 
  
 5 
  
 61 
  
 Stenungsund 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -826 
  
 -41 
  
 5 
  
 115 
  
 Tjörn 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -540 
  
 -41 
  
 5 
  
 75 
  
 Orust 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  415 
  
 -116 
  
 23 
  
 350 
  
 Sotenäs 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -866 
  
 -116 
  
 23 
  
 214 
  
 Munkedal 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -958 
  
 -116 
  
 23 
  
 237 
  
 Tanum 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  140 
  
 -116 
  
 23 
  
 282 
  
 Dals-Ed 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -455 
  
 -116 
  
 23 
  
 113 
  
 Färgelanda 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -636 
  
 -116 
  
 23 
  
 157 
  
 Ale 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -952 
  
 -41 
  
 5 
  
 132 
  
 Lerum 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -1 
  312 
  
 -41 
  
 5 
  
 182 
  
 Vårgårda 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -995 
  
 -116 
  
 23 
  
 246 
  
 Bollebygd 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -749 
  
 -116 
  
 23 
  
 185 
  
 Grästorp 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -536 
  
 -116 
  
 23 
  
 133 
  
 Essunga 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -532 
  
 -116 
  
 23 
  
 132 
  
 Karlsborg 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -642 
  
 -116 
  
 23 
  
 159 
  
 Gullspång 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -521 
  
 -116 
  
 23 
  
 129 
  
 Tranemo 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  097 
  
 -116 
  
 23 
  
 271 
  
 Bengtsfors 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -952 
  
 -116 
  
 23 
  
 235 
  
 Mellerud 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -895 
  
 -116 
  
 23 
  
 221 
  
 Lilla Edet 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -464 
  
 -116 
  
 80 
  
 1 030 
  
 Hancock 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -3 
  115 
  
 -116 
  
 23 
  
 770 
  
 Svenljunga 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -968 
  
 -116 
  
 23 
  
 239 
  
 Herrljunga 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -866 
  
 -116 
  
 23 
  
 214 
  
 Vara 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  490 
  
 -116 
  
 23 
  
 368 
  
 Götene 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  196 
  
 -116 
  
 23 
  
 296 
  
 Tibro 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -983 
  
 -116 
  
 23 
  
 243 
  
 Töreboda 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -882 
  
 -116 
  
 23 
  
 218 
  
 Göteborg 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -17 
  444 
  
 -41 
  
 5 
  
 2 423 
  
 Mölndal 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -2 
  093 
  
 -41 
  
 5 
  
 291 
  
 Kungälv 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -1 
  392 
  
 -41 
  
 5 
  
 193 
  
 Lysekil 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  366 
  
 -116 
  
 23 
  
 338 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 211 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Uddevalla 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -4 
  668 
  
 -116 
  
 23 
  
 1 154 
  
 Strömstad 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  071 
  
 -116 
  
 23 
  
 265 
  
 Vänersborg 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -3 
  438 
  
 -116 
  
 23 
  
 850 
  
 Trollhättan 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -4 
  952 
  
 -116 
  
 23 
  
 1 225 
  
 Alingsås 
  
 -5 
  
 -31 
  
 -36 
  
 -1 
  295 
  
 -116 
  
 80 
  
 2 879 
  
 Borås 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 Hernandez 
  229 
  
 -116 
  
 23 
  
 2 282 
  
 Ulricehamn 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -2 
  080 
  
 -116 
  
 23 
  
 514 
  
 Åmål 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  186 
  
 -116 
  
 23 
  
 293 
  
 Mariestad 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -2 
  223 
  
 -116 
  
 23 
  
 550 
  
 Lidköping 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -3 
  476 
  
 -116 
  
 23 
  
 860 
  
 Skara 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  725 
  
 -116 
  
 23 
  
 427 
  
 Skövde 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -4 
  654 
  
 -116 
  
 23 
  
 1 151 
  
 Hjo 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -825 
  
 -116 
  
 23 
  
 204 
  
 Tidaholm 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -1 
  167 
  
 -116 
  
 23 
  
 289 
  
 Falköping 
  
 -62 
  
 -31 
  
 -93 
  
 -2 
  898 
  
 -116 
  
 23 
  
 717 
  
 Kil 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -865 
  
 -116 
  
 43 
  
 509 
  
 Eda 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -630 
  
 -116 
  
 43 
  
 371 
  
 Torsby 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -946 
  
 -116 
  
 43 
  
 557 
  
 Storfors 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -331 
  
 -116 
  
 43 
  
 195 
  
 Hammarö 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -1 
  049 
  
 -116 
  
 43 
  
 618 
  
 Munkfors 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -292 
  
 -116 
  
 43 
  
 172 
  
 Forshaga 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -838 
  
 -116 
  
 43 
  
 494 
  
 Grums 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -687 
  
 -116 
  
 43 
  
 405 
  
 Årjäng 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -714 
  
 -116 
  
 43 
  
 421 
  
 Sunne 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -992 
  
 -116 
  
 43 
  
 584 
  
 Karlstad 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -5 
  992 
  
 -116 
  
 43 
  
 3 530 
  
 Kristinehamn 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -1 
  744 
  
 -116 
  
 43 
  
 1 027 
  
 Filipstad 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -805 
  
 -116 
  
 43 
  
 474 
  
 Hagfors 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -975 
  
 -116 
  
 43 
  
 574 
  
 Arvika 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -1 
  915 
  
 -116 
  
 43 
  
 1 128 
  
 Säffle 
  
 -81 
  
 9 
  
 -73 
  
 -1 
  169 
  
 -116 
  
 43 
  
 689 
  
 Lekeberg 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -85 
  
 -116 
  
 104 
  
 738 
  
 Laxå 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -74 
  
 -116 
  
 104 
  
 638 
  
 Hallsberg 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -184 
  
 -116 
  
 104 
  
 1 593 
  
 Degerfors 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -121 
  
 -116 
  
 104 
  
 1 049 
  
 2006:84 SOU 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 212 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Hällefors 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -92 
  
 -116 
  
 104 
  
 794 
  
 Ljusnarsberg 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -64 
  
 -116 
  
 104 
  
 553 
  
 Örebro 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -1 
  532 
  
 -116 
  
 104 
  
 13 275 
  
 Kumla 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -233 
  
 -116 
  
 104 
  
 2 020 
  
 Askersund 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -138 
  
 -116 
  
 104 
  
 1 193 
  
 Karlskoga 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -362 
  
 -116 
  
 104 
  
 3 138 
  
 Evans 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -126 
  
 -116 
  
 104 
  
 1 091 
  
 Lindesberg 
  
 -21 
  
 9 
  
 -12 
  
 -278 
  
 -116 
  
 104 
  
 2 411 
  
 Skinnskatteberg 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -71 
  
 -116 
  
 101 
  
 479 
  
 Surahammar 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -153 
  
 -116 
  
 101 
  
 1 031 
  
 Heby 
  
 12 
  
 9 
  
 21 
  
 286 
  
 -116 
  
 137 
  
 1 868 
  
 Kungsör 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -125 
  
 -116 
  
 101 
  
 840 
  
 Hallstahammar 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -224 
  
 -116 
  
 101 
  
 1 508 
  
 Cole 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -88 
  
 -116 
  
 101 
  
 594 
  
 Västerås 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -1 
  978 
  
 -116 
  
 101 
  
 13 320 
  
 Sala 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -322 
  
 -116 
  
 101 
  
 2 169 
  
 Fagersta 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -183 
  
 -116 
  
 101 
  
 1 235 
  
 Köping 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -370 
  
 -116 
  
 101 
  
 2 489 
  
 Arboga 
  
 -24 
  
 9 
  
 -15 
  
 -201 
  
 -116 
  
 101 
  
 1 351 
  
 Vansbro 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -290 
  
 -116 
  
 75 
  
 531 
  
 Malung 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -430 
  
 -116 
  
 75 
  
 786 
  
 Gagnef 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -414 
  
 -116 
  
 75 
  
 758 
  
 Leksand 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -634 
  
 -116 
  
 75 
  
 1 160 
  
 Rättvik 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -446 
  
 -116 
  
 75 
  
 816 
  
 Orsa 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -288 
  
 -116 
  
 75 
  
 527 
  
 Älvdalen 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -306 
  
 -116 
  
 75 
  
 560 
  
 Smedjebacken 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -445 
  
 -116 
  
 75 
  
 814 
  
 Mora 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -827 
  
 -116 
  
 75 
  
 1 513 
  
 Falun 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -2 
  266 
  
 -116 
  
 75 
  
 4 144 
  
 Borlänge 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -1 
  925 
  
 -116 
  
 75 
  
 3 522 
  
 Säter 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -451 
  
 -116 
  
 75 
  
 824 
  
 Hedemora 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -635 
  
 -116 
  
 75 
  
 1 162 
  
 Avesta 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -901 
  
 -116 
  
 75 
  
 1 649 
  
 Ludvika 
  
 -50 
  
 9 
  
 -41 
  
 -1 
  048 
  
 -116 
  
 75 
  
 1 917 
  
 Ockelbo 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 169 
  
 -116 
  
 144 
  
 871 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 213 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Hofors 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 285 
  
 -116 
  
 144 
  
 1 467 
  
 Ovanåker 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 333 
  
 -116 
  
 144 
  
 1 710 
  
 Nordanstig 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 275 
  
 -116 
  
 144 
  
 1 416 
  
 Ljusdal 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 544 
  
 -116 
  
 144 
  
 2 798 
  
 Gävle 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 2 582 
  
 -116 
  
 144 
  
 13 278 
  
 Sandviken 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 1 027 
  
 -116 
  
 144 
  
 5 280 
  
 Söderhamn 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 742 
  
 -116 
  
 144 
  
 3 816 
  
 Bollnäs 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 735 
  
 -116 
  
 144 
  
 3 780 
  
 Hudiksvall 
  
 -61 
  
 89 
  
 28 
  
 1 036 
  
 -116 
  
 144 
  
 5 328 
  
 Ånge 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 556 
  
 158 
  
 -106 
  
 -1 
  133 
  
 Delgado 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 923 
  
 9 
  
 43 
  
 763 
  
 Härnösand 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 1 313 
  
 9 
  
 43 
  
 1 085 
  
 Sundsvall 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 4 888 
  
 9 
  
 43 
  
 4 042 
  
 Kramfors 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 1 047 
  
 9 
  
 43 
  
 866 
  
 Sollefteå 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 1 092 
  
 158 
  
 -106 
  
 -2 
  226 
  
 Örnsköldsvik 
  
 -37 
  
 89 
  
 52 
  
 2 858 
  
 9 
  
 43 
  
 2 364 
  
 Ragunda 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 215 
  
 158 
  
 -121 
  
 -704 
  
 Bräcke 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 267 
  
 158 
  
 -121 
  
 -873 
  
 Krokom 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 522 
  
 158 
  
 -121 
  
 -1 
  708 
  
 Strömsund 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 481 
  
 158 
  
 -121 
  
 -1 
  Ferguson 
  
 Åre 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 366 
  
 158 
  
 -121 
  
 -1 
  198 
  
 Black 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 285 
  
 158 
  
 -121 
  
 -931 
  
 Härjedalen 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 403 
  
 158 
  
 -121 
  
 -1 
  317 
  
 Östersund 
  
 -52 
  
 89 
  
 37 
  
 2 162 
  
 158 
  
 -121 
  
 -7 
  071 
  
 Nordmaling 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 764 
  
 9 
  
 93 
  
 697 
  
 Boyd 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 262 
  
 9 
  
 93 
  
 239 
  
 Vindeln 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 587 
  
 9 
  
 93 
  
 535 
  
 Robertsfors 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 718 
  
 9 
  
 93 
  
 655 
  
 Norsjö 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 455 
  
 158 
  
 -56 
  
 -250 
  
 Malå 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 349 
  
 158 
  
 -56 
  
 -192 
  
 Storuman 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 665 
  
 158 
  
 -56 
  
 -365 
  
 Sorsele 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 298 
  
 158 
  
 -56 
  
 -163 
  
 Dorotea 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 315 
  
 158 
  
 -56 
  
 -173 
  
 Vännäs 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 860 
  
 9 
  
 93 
  
 785 
  
 Vilhelmina 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 749 
  
 158 
  
 -56 
  
 -411 
  
 2006:84 SOU 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 214 
  
 Förslag 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Totalt 
  
 Nuvarande 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 Kommun 
  
 Lön 
  
 Klimat 
  
 Totalt kr/inv 
  
 tkr/kommun 
  
 byggutjämning kr/inv 
  
 jmf med idag kr/inv 
  
 totalt tkr/kommun 
  
 Åsele 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 340 
  
 158 
  
 -56 
  
 -187 
  
 Umeå 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 11 292 
  
 9 
  
 93 
  
 10 296 
  
 Lycksele 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 1 297 
  
 158 
  
 -56 
  
 -712 
  
 Skellefteå 
  
 13 
  
 89 
  
 102 
  
 7 334 
  
 9 
  
 93 
  
 6 687 
  
 Fox 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 307 
  
 158 
  
 -113 
  
 -771 
  
 Arjeplog 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 143 
  
 158 
  
 -113 
  
 -358 
  
 Smith 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 248 
  
 158 
  
 -113 
  
 -623 
  
 Överkalix 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 174 
  
 158 
  
 -113 
  
 Burns 
  
 Kalix 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 787 
  
 9 
  
 36 
  
 630 
  
 Övertorneå 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 235 
  
 158 
  
 -113 
  
 -591 
  
 Pajala 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 306 
  
 158 
  
 -113 
  
 -769 
  
 Gällivare 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 857 
  
 158 
  
 -113 
  
 -2 
  152 
  
 Älvsbyn 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 389 
  
 9 
  
 36 
  
 311 
  
 Luleå 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 3 274 
  
 9 
  
 36 
  
 2 619 
  
 Piteå 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 1 838 
  
 9 
  
 36 
  
 1 471 
  
 Boden 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 1 268 
  
 9 
  
 36 
  
 1 014 
  
 Haparanda 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 457 
  
 9 
  
 36 
  
 366 
  
 Kiruna 
  
 -44 
  
 89 
  
 45 
  
 1 039 
  
 158 
  
 -113 
  
 -2 
  610 
  
 förslagen av kommunerna för Utfall 7 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 Bilaga 8 Kostnadsmatriser för delmodellen hälso- och sjukvård 
 215 
  
 8 Bilaga 
  
 216 
  
 Kostnadsmatriser 
  
 Ålder 
  
 Vårdtung Grupp 
  
 Kön 
  
 00-19 
  
 20-49 
  
 50-74 
  
 75-79 
  
 80-89 
  
 90-w 
  
 Totalt 
  
 för 
  
 Elakartad 
  
 Man 
  
 491 579 
  
 144 910 
  
 122 179 
  
 111 204 
  
 101 361 
  
 76 818 
  
 118 645 
  
 delmodellen 
  
 tumörsjukdom 
  
 Kvinna 
  
 389 331 
  
 126 089 
  
 125 145 
  
 122 391 
  
 103 363 
  
 73 294 
  
 121 536 
  
 Cerebrovaskulär 
  
 Man 
  
 117 598 
  
 111 723 
  
 98 178 
  
 83 136 
  
 81 853 
  
 60 619 
  
 89 332 
  
 sjukdom 
  
 Kvinna 
  
 514 154 
  
 118 859 
  
 91 939 
  
 82 454 
  
 77 834 
  
 68 074 
  
 84 265 
  
 -hälso 
  
 Inflammatorisk 
  
 Man 
  
 48 062 
  
 57 210 
  
 85 510 
  
 93 307 
  
 98 266 
  
 81 414 
  
 84 547 
  
 och 
  
 ledsjukdom 
  
 Man 
  
 49 559 
  
 49 559 
  
 63 196 
  
 62 850 
  
 64 569 
  
 72 083 
  
 62 250 
  
 sjukvård 
  
 Artros 
  
 Kvinna 
  
 45 209 
  
 92 390 
  
 86 806 
  
 85 924 
  
 80 389 
  
 79 395 
  
 84 043 
  
 Kvinna 
  
 51 835 
  
 51 835 
  
 65 597 
  
 66 245 
  
 68 612 
  
 52 692 
  
 65 158 
  
 Ischemisk 
  
 Man 
  
 552 696 
  
 84 840 
  
 88 604 
  
 93 579 
  
 76 038 
  
 65 807 
  
 85 495 
  
 hjärtsjukdom 
  
 Kvinna 
  
 367 698 
  
 87 399 
  
 87 346 
  
 82 690 
  
 68 734 
  
 54 884 
  
 75 162 
  
 Höftfraktur 
  
 Man 
  
 174 273 
  
 132 757 
  
 95 595 
  
 90 148 
  
 77 165 
  
 66 359 
  
 87 533 
  
 Kvinna 
  
 75 523 
  
 100 124 
  
 71 670 
  
 77 223 
  
 68 021 
  
 61 515 
  
 68 985 
  
 Schizofreni 
  
 Man 
  
 424 581 
  
 255 964 
  
 209 219 
  
 80 848 
  
 228 101 
  
 22 456 
  
 240 898 
  
 Kvinna 
  
 504 653 
  
 225 244 
  
 161 752 
  
 102 604 
  
 90 362 
  
 22 456 
  
 191 279 
  
 SOU 
  
 Övr psykoser 
  
 Man 
  
 165 861 
  
 123 913 
  
 103 069 
  
 86 989 
  
 67 298 
  
 68 157 
  
 105 032 
  
 Kvinna 
  
 169 400 
  
 131 203 
  
 109 785 
  
 76 239 
  
 70 456 
  
 55 459 
  
 104 495 
  
 2006:84 
  
 Genomsnittlig kostnad per ålder 
  
 230 419 
  
 128 710 
  
 99 660 
  
 91 713 
  
 80 318 
  
 63 527 
  
 94 994 
  
 Genomsnittlig kostnad för ej vårdtunga baserad på 2004 års kostnader i Region Skåne,  
 0-inkomsttagare 
  
 . 
  
 Ålder 
  
 Kön 
  
 Cvilstånd 
  
 Sysselsättning 
  
 Boende. 
  
 00 
  
 01-04 
  
 05-09 
 10-14 
  
 15-19 
  
 20-24 
  
 25-29 
  
 30-39 
  
 40-49 
  
 50-59 
  
 60-69 
  
 70-74 
  
 75-w 
  
 Alla åldrar 
  
 Man 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 20 583 
  
 9 486 
  
 4 775 
  
 4 093 
  
 4 634 
  
 0 
  
 0 
  
 877 
  
 1 307 
  
 0 
  
 6 195 
  
 Övrigt 
  
 23 085 
  
 11 734 
  
 5 590 
  
 5 121 
  
 5 745 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 8 218 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 4 245 
  
 3 256 
  
 1 459 
  
 2 318 
  
 3 065 
  
 6 336 
  
 7 317 
  
 32 286 
  
 7 595 
  
 4 447 
  
 Övrigt 
  
 5 049 
  
 2 127 
  
 2 719 
  
 3 816 
  
 4 909 
  
 7 207 
  
 6 055 
  
 6 367 
  
 9 529 
  
 4 699 
  
 Tidigare gifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 1 749 
  
 3 773 
  
 6 268 
  
 6 160 
  
 4 150 
  
 14 515 
  
 3 752 
  
 5 634 
  
 Övrigt 
  
 4 067 
  
 1 824 
  
 7 030 
  
 7 779 
  
 6 721 
  
 6 850 
  
 4 519 
  
 9 658 
  
 6 967 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 450 
  
 1 985 
  
 0 
  
 0 
  
 812 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 5 842 
  
 587 
  
 0 
  
 2 083 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 981 
  
 2 944 
  
 4 378 
  
 3 018 
  
 5 736 
  
 3 944 
  
 3 654 
  
 289 
  
 1 582 
  
 3 768 
  
 Övrigt 
  
 5 671 
  
 3 573 
  
 3 239 
  
 3 774 
  
 8 430 
  
 5 594 
  
 5 323 
  
 0 
  
 0 
  
 4 344 
  
 Kvinna 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 17 963 
  
 7 525 
  
 3 900 
  
 3 728 
  
 6 520 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 5 564 
  
 Övrigt 
  
 20 517 
  
 10 061 
  
 4 718 
  
 5 014 
  
 8 017 
  
 0 
  
 0 
  
 7 654 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 9 565 
  
 10 164 
  
 7 698 
  
 6 352 
  
 5 641 
  
 5 802 
  
 6 704 
  
 4 517 
  
 5 730 
  
 7 475 
  
 Övrigt 
  
 7 994 
  
 10 930 
  
 12 379 
  
 10 505 
  
 8 728 
  
 8 735 
  
 7 081 
  
 11 374 
  
 6 582 
  
 9 618 
  
 Tidigare gifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 6 193 
  
 7 845 
  
 4 514 
  
 4 298 
  
 4 170 
  
 9 216 
  
 6 612 
  
 3 611 
  
 5 114 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 10 347 
  
 9 487 
  
 11 823 
  
 12 832 
  
 10 464 
  
 15 376 
  
 13 215 
  
 7 184 
  
 11 744 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 4 075 
  
 2 747 
  
 0 
  
 3 227 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 8 292 
  
 5 914 
  
 4 001 
  
 3 768 
  
 4 189 
  
 3 250 
  
 2 902 
  
 0 
  
 0 
  
 6 052 
  
 Övrigt 
  
 7 253 
  
 7 068 
  
 6 620 
  
 6 856 
  
 8 494 
  
 7 831 
  
 5 792 
  
 6 519 
  
 6 548 
  
 7 035 
  
 Alla åldrar 
  
 20 386 
  
 9 442 
  
 4 614 
  
 4 257 
  
 6 112 
  
 5 225 
  
 5 365 
  
 5 729 
  
 6 872 
  
 6 832 
  
 7 241 
  
 10 699 
  
 7 043 
  
 6 459 
  
 217 
  
 2006:84 SOU 
  
 sjukvård och  
 -hälso 
  delmodellen för Kostnadsmatriser 8 Bilaga 
  
 218 
 Genomsnittlig kostnad för ej vårdtunga baserad på 2004 års kostnader i Region Skåne, inkomst under median 
  
 . 
  
 Ålder 
  
 Kön 
  
 Cvilstånd 
  
 Sysselsättning 
  
 Boende. 
  
 00 
  
 01-04 
 05-09 
 10-14 
 15-19 
  
 20-24 
  
 25-29 
  
 30-39 
  
 40-49 
  
 50-59 
  
 60-69 
  
 70-74 
  
 75-w 
  
 Alla åldrar 
  
 Man 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 251 
  
 4 372 
  
 4 424 
  
 3 946 
  
 5 594 
  
 5 850 
  
 6 168 
  
 4 896 
  
 17 232 
  
 5 458 
  
 Övrigt 
  
 3 868 
  
 4 416 
  
 3 587 
  
 4 671 
  
 5 739 
  
 5 487 
  
 7 965 
  
 5 497 
  
 0 
  
 5 304 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 4 137 
  
 1 957 
  
 4 004 
  
 4 218 
  
 6 247 
  
 6 652 
  
 8 126 
  
 9 615 
  
 9 012 
  
 6 183 
  
 Övrigt 
  
 4 666 
  
 3 008 
  
 3 983 
  
 5 504 
  
 5 048 
  
 6 024 
  
 11 657 
  
 9 009 
  
 10 881 
  
 6 219 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 887 
  
 0 
  
 15 987 
  
 6 800 
  
 12 794 
  
 12 718 
  
 9 174 
  
 10 885 
  
 12 409 
  
 11 140 
  
 Övrigt 
  
 3 936 
  
 51 524 
  
 7 798 
  
 8 738 
  
 10 964 
  
 11 878 
  
 11 130 
  
 11 492 
  
 14 970 
  
 12 641 
  
 Tidigare gifta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 7 521 
  
 4 518 
  
 5 462 
  
 7 330 
  
 5 500 
  
 0 
  
 6 114 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Övrigt 
  
 4 510 
  
 4 699 
  
 7 867 
  
 6 162 
  
 7 298 
  
 8 736 
  
 0 
  
 7 110 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 891 
  
 9 251 
  
 6 195 
  
 8 074 
  
 7 498 
  
 8 717 
  
 24 567 
  
 9 360 
  
 Övrigt 
  
 6 888 
  
 3 892 
  
 5 941 
  
 7 297 
  
 8 709 
  
 10 221 
  
 10 384 
  
 9 622 
  
 8 026 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 7 085 
  
 16 169 
  
 13 267 
  
 9 014 
  
 11 121 
  
 12 467 
  
 11 678 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 18 167 
  
 12 797 
  
 20 887 
  
 17 849 
  
 12 464 
  
 11 760 
  
 15 101 
  
 14 933 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 917 
  
 3 506 
  
 4 017 
  
 3 851 
  
 4 959 
  
 5 359 
  
 4 251 
  
 0 
  
 0 
  
 3 959 
  
 Övrigt 
  
 3 736 
  
 3 688 
  
 3 494 
  
 4 416 
  
 8 262 
  
 8 938 
  
 13 415 
  
 4 469 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 4 379 
  
 3 678 
  
 4 370 
  
 3 705 
  
 5 255 
  
 4 302 
  
 7 036 
  
 10 960 
  
 15 872 
  
 4 212 
  
 Övrigt 
  
 4 786 
  
 3 190 
  
 3 390 
  
 5 224 
  
 7 252 
  
 13 562 
  
 7 329 
  
 12 121 
  
 5 819 
  
 4 153 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 22 328 
  
 11 976 
  
 22 963 
  
 23 331 
  
 21 243 
  
 18 486 
  
 12 755 
  
 10 123 
  
 9 809 
  
 16 275 
  
 Övrigt 
  
 6 475 
  
 15 199 
  
 11 071 
  
 19 466 
  
 22 775 
  
 25 365 
  
 16 431 
  
 16 366 
  
 13 263 
  
 18 200 
  
 Kvinna 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 13 703 
  
 13 450 
  
 13 502 
  
 8 436 
  
 6 741 
  
 7 441 
  
 7 532 
  
 8 737 
  
 8 822 
  
 7 772 
  
 Övrigt 
  
 10 153 
  
 12 895 
  
 12 246 
  
 10 741 
  
 9 173 
  
 8 784 
  
 8 260 
  
 0 
  
 0 
  
 9 925 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 7 293 
  
 8 069 
  
 10 798 
  
 8 871 
  
 7 763 
  
 9 425 
  
 7 431 
  
 9 759 
  
 10 297 
  
 8 272 
  
 Övrigt 
  
 7 277 
  
 11 773 
  
 10 409 
  
 10 999 
  
 8 677 
  
 12 170 
  
 10 803 
  
 11 287 
  
 13 837 
  
 10 247 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 5 909 
  
 16 812 
  
 15 844 
  
 13 648 
  
 15 785 
  
 14 039 
  
 10 134 
  
 11 490 
  
 11 257 
  
 11 529 
  
 Övrigt 
  
 20 014 
  
 13 306 
  
 12 589 
  
 13 881 
  
 14 922 
  
 14 389 
  
 11 271 
  
 11 287 
  
 12 933 
  
 12 674 
  
 Tidigare gifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 28 180 
  
 10 102 
  
 9 390 
  
 8 441 
  
 8 785 
  
 9 163 
  
 0 
  
 0 
  
 8 877 
  
 Övrigt 
  
 11 421 
  
 15 361 
  
 10 786 
  
 10 748 
  
 11 790 
  
 9 806 
  
 0 
  
 0 
  
 11 093 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 10 132 
  
 17 684 
  
 8 399 
  
 8 544 
  
 10 766 
  
 7 898 
  
 7 216 
  
 8 676 
  
 8 740 
  
 Övrigt 
  
 12 142 
  
 11 200 
  
 9 379 
  
 11 021 
  
 12 842 
  
 11 441 
  
 11 628 
  
 12 270 
  
 11 259 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 22 762 
  
 18 522 
  
 17 554 
  
 12 608 
  
 11 013 
  
 10 646 
  
 10 644 
  
 11 218 
  
 Övrigt 
  
 16 825 
  
 15 072 
  
 23 011 
  
 22 380 
  
 16 773 
  
 13 807 
  
 11 754 
  
 12 406 
  
 13 404 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 5 811 
  
 6 373 
  
 10 402 
  
 8 493 
  
 6 801 
  
 6 341 
  
 6 506 
  
 7 685 
  
 Övrigt 
  
 7 266 
  
 6 573 
  
 8 238 
  
 10 239 
  
 8 799 
  
 9 875 
  
 8 678 
  
 0 
  
 8 061 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 6 502 
  
 5 476 
  
 6 214 
  
 8 743 
  
 6 911 
  
 8 038 
  
 7 825 
  
 1 442 
  
 9 685 
  
 6 375 
  
 Övrigt 
  
 7 504 
  
 6 017 
  
 7 123 
  
 9 667 
  
 10 945 
  
 8 827 
  
 7 561 
  
 10 549 
  
 14 333 
  
 7 127 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 8 638 
  
 14 134 
  
 18 250 
  
 15 308 
  
 19 093 
  
 11 524 
  
 8 456 
  
 8 995 
  
 8 267 
  
 13 320 
  
 Övrigt 
  
 10 616 
  
 15 226 
  
 19 314 
  
 24 842 
  
 22 826 
  
 17 387 
  
 13 565 
  
 10 601 
  
 11 427 
  
 17 147 
  
 Genomsnittlig kostnad 
  
 per ålder 
  
 5 997 
  
 5 671 
  
 7 704 
  
 9 726 
  
 10 199 
  
 10 803 
  
 10 240 
  
 11 258 
  
 12 306 
  
 9 521 
  
 sjukvård och  
 -hälso 
  delmodellen för Kostnadsmatriser 8 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 Genomsnittlig kostnad för ej vårdtunga baserad på 2004 års kostnader i Region Skåne, inkomst över median 
  
 . 
  
 Ålder 
  
 Kön 
  
 Cvilstånd 
  
 Sysselsättning 
  
 Boende. 
  
 00 
  
 01-04 
 05-09 
 10-14 
 15-19 
  
 20-24 
  
 25-29 
  
 30-39 
  
 40-49 
  
 50-59 
  
 60-69 
  
 70-74 
  
 75-w 
  
 Alla åldrar 
  
 Man 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 964 
  
 3 294 
  
 3 473 
  
 3 761 
  
 5 094 
  
 6 336 
  
 12 747 
  
 8 187 
  
 4 607 
  
 Övrigt 
  
 5 499 
  
 3 319 
  
 3 841 
  
 4 895 
  
 5 806 
  
 7 220 
  
 12 288 
  
 18 021 
  
 5 249 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 945 
  
 3 699 
  
 5 805 
  
 6 695 
  
 8 247 
  
 9 618 
  
 13 973 
  
 8 767 
  
 Övrigt 
  
 7 940 
  
 4 254 
  
 13 641 
  
 8 659 
  
 7 909 
  
 14 224 
  
 11 409 
  
 9 937 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 6 903 
  
 9 113 
  
 9 933 
  
 9 266 
  
 11 587 
  
 13 680 
  
 10 997 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 10 878 
  
 7 100 
  
 10 811 
  
 11 493 
  
 10 032 
  
 12 437 
  
 14 961 
  
 12 560 
  
 Tidigare gifta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 1 855 
  
 4 222 
  
 4 697 
  
 5 627 
  
 6 276 
  
 14 235 
  
 8 842 
  
 5 389 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 4 792 
  
 4 908 
  
 5 921 
  
 6 616 
  
 8 761 
  
 4 209 
  
 21 879 
  
 6 534 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 577 
  
 4 857 
  
 6 465 
  
 8 570 
  
 11 381 
  
 11 353 
  
 8 853 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 6 129 
  
 6 647 
  
 13 088 
  
 8 114 
  
 11 219 
  
 14 528 
  
 10 104 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 6 523 
  
 10 657 
  
 16 555 
  
 10 123 
  
 10 981 
  
 13 406 
  
 11 909 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 11 011 
  
 31 306 
  
 14 414 
  
 14 214 
  
 12 739 
  
 15 308 
  
 14 912 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 3 366 
  
 3 419 
  
 3 259 
  
 3 332 
  
 3 689 
  
 5 170 
  
 6 524 
  
 6 808 
  
 16 439 
  
 3 715 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 3 762 
  
 3 353 
  
 3 592 
  
 4 379 
  
 5 440 
  
 6 861 
  
 19 063 
  
 0 
  
 3 899 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 3 046 
  
 4 025 
  
 5 007 
  
 5 269 
  
 7 816 
  
 11 170 
  
 3 855 
  
 5 485 
  
 6 717 
  
 Övrigt 
  
 4 357 
  
 2 369 
  
 6 803 
  
 4 868 
  
 14 267 
  
 8 902 
  
 18 234 
  
 10 875 
  
 7 341 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 27 712 
  
 14 301 
  
 11 758 
  
 10 386 
  
 10 381 
  
 12 503 
  
 9 606 
  
 11 691 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 4 733 
  
 7 824 
  
 13 240 
  
 24 252 
  
 14 686 
  
 15 044 
  
 8 396 
  
 9 648 
  
 14 390 
  
 Kvinna 
  
 Gift+barn 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 22 628 
  
 18 055 
  
 9 458 
  
 5 657 
  
 6 583 
  
 7 221 
  
 5 579 
  
 8 171 
  
 7 086 
  
 Övrigt 
  
 22 554 
  
 16 446 
  
 12 274 
  
 6 784 
  
 7 037 
  
 8 440 
  
 11 387 
  
 10 554 
  
 8 936 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 13 151 
  
 9 290 
  
 8 635 
  
 14 546 
  
 8 613 
  
 9 546 
  
 12 777 
  
 9 870 
  
 Övrigt 
  
 9 663 
  
 28 508 
  
 8 177 
  
 9 599 
  
 9 805 
  
 9 564 
  
 17 117 
  
 11 849 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 23 439 
  
 13 521 
  
 14 815 
  
 14 874 
  
 10 755 
  
 10 401 
  
 11 720 
  
 11 692 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 25 833 
  
 25 983 
  
 14 392 
  
 12 101 
  
 12 017 
  
 9 107 
  
 17 068 
  
 13 116 
  
 Tidigare gifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 11 546 
  
 10 816 
  
 6 933 
  
 7 291 
  
 7 481 
  
 8 364 
  
 15 670 
  
 7 607 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 7 720 
  
 10 138 
  
 7 824 
  
 8 533 
  
 8 589 
  
 9 390 
  
 13 733 
  
 8 511 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 11 689 
  
 10 002 
  
 10 608 
  
 8 242 
  
 9 207 
  
 10 960 
  
 9 160 
  
 Övrigt 
  
 0 
  
 7 159 
  
 14 793 
  
 10 464 
  
 8 876 
  
 11 898 
  
 15 035 
  
 10 366 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 17 895 
  
 15 665 
  
 13 497 
  
 11 484 
  
 10 135 
  
 15 258 
  
 12 852 
  
 Övrigt 
  
 23 833 
  
 17 796 
  
 16 478 
  
 12 610 
  
 12 468 
  
 13 171 
  
 13 382 
  
 Ogifta 
  
 Sysselsatta o barn 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 8 534 
  
 11 543 
  
 10 363 
  
 5 858 
  
 7 051 
  
 7 821 
  
 0 
  
 8 728 
  
 Övrigt 
  
 14 515 
  
 7 038 
  
 7 666 
  
 9 068 
  
 7 231 
  
 6 950 
  
 7 601 
  
 0 
  
 0 
  
 7 965 
  
 Ej sysselsatta 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 10 963 
  
 10 003 
  
 10 878 
  
 11 565 
  
 4 046 
  
 11 574 
  
 3 204 
  
 8 946 
  
 Övrigt 
  
 9 589 
  
 15 803 
  
 10 191 
  
 11 985 
  
 12 124 
  
 8 126 
  
 11 192 
  
 11 523 
  
 11 057 
  
 Övriga 
  
 Villa-/jordbruksfasigh 
  
 0 
  
 0 
  
 22 497 
  
 19 737 
  
 23 843 
  
 12 962 
  
 9 437 
  
 11 396 
  
 10 207 
  
 14 825 
  
 219 
  
 Övrigt 
  
 63 262 
  
 9 282 
  
 17 057 
  
 19 715 
  
 18 690 
  
 18 079 
  
 11 128 
  
 14 317 
  
 16 120 
  
 Genomsnittlig kostnad per ålder 
  
 4 523 
  
 4 959 
  
 5 956 
  
 6 103 
  
 5 264 
  
 6 420 
  
 8 074 
  
 11 296 
  
 13 861 
  
 6 618 
  
 2006:84 SOU 
  
 sjukvård och  
 -hälso 
  delmodellen för Kostnadsmatriser 8 Bilaga 
 Bilaga 9 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna för kommunerna av utredningens förslag före införanderegler, utjämningsår 2006 
 221 
 BILAGA 9 
 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna för kommunerna av utredningens förslag före införanderegler utjämningsår 2006 
  
 222 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Upplands Väsby 
  
 229 
  
 -251 
  
 -22 
  
 37 532 
  
 -826 
  
 Vallentuna 
  
 321 
  
 -251 
  
 70 
  
 27 321 
  
 1 912 
  
 Österåker 
  
 101 
  
 -251 
  
 -150 
  
 37 228 
  
 -5 
  584 
  
 Värmdö 
  
 855 
  
 -251 
  
 604 
  
 34 728 
  
 20 976 
  
 Järfälla 
  
 462 
  
 -251 
  
 211 
  
 61 727 
  
 13 024 
  
 Ekerö 
  
 784 
  
 -251 
  
 533 
  
 23 910 
  
 12 744 
  
 Huddinge 
  
 605 
  
 -251 
  
 354 
  
 88 460 
  
 31 315 
  
 Botkyrka 
  
 210 
  
 -251 
  
 -41 
  
 76 404 
  
 -3 
  133 
  
 Salem 
  
 359 
  
 -251 
  
 108 
  
 14 286 
  
 1 543 
  
 Haninge 
  
 339 
  
 -251 
  
 88 
  
 71 608 
  
 6 302 
  
 Tyresö 
  
 712 
  
 -251 
  
 461 
  
 40 984 
  
 18 894 
  
 Upplands-Bro 
  
 493 
  
 -251 
  
 242 
  
 21 309 
  
 5 157 
  
 Nykvarn 
  
 221 
  
 221 
  
 442 
  
 8 341 
  
 3 687 
  
 Täby 
  
 529 
  
 -251 
  
 278 
  
 60 581 
  
 16 842 
  
 Danderyd 
  
 752 
  
 -251 
  
 501 
  
 30 231 
  
 15 146 
  
 Sollentuna 
  
 526 
  
 -251 
  
 275 
  
 59 231 
  
 16 289 
  
 Stockholm 
  
 684 
  
 -251 
  
 433 
  
 771 187 
  
 333 924 
  
 Södertälje 
  
 189 
  
 221 
  
 410 
  
 80 453 
  
 32 986 
  
 Nacka 
  
 1022 
  
 -251 
  
 771 
  
 79 945 
  
 61 638 
  
 Sundbyberg 
  
 660 
  
 -251 
  
 409 
  
 33 989 
  
 13 902 
  
 Solna 
  
 871 
  
 -251 
  
 620 
  
 60 681 
  
 37 622 
  
 Lidingö 
  
 863 
  
 -251 
  
 612 
  
 41 809 
  
 25 587 
  
 Vaxholm 
  
 164 
  
 -251 
  
 -87 
  
 10 054 
  
 -875 
  
 Norrtälje 
  
 -186 
  
 221 
  
 35 
  
 54 558 
  
 1 910 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 223 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Sigtuna 
  
 145 
  
 -251 
  
 -106 
  
 36 681 
  
 -3 
  888 
  
 Nynäshamn 
  
 192 
  
 221 
  
 413 
  
 24 599 
  
 10 159 
  
 Håbo 
  
 76 
  
 137 
  
 213 
  
 18 528 
  
 3 946 
  
 Älvkarleby 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 9 069 
  
 -444 
  
 Knivsta 
  
 90 
  
 137 
  
 227 
  
 13 292 
  
 3 017 
  
 Tierp 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 20 048 
  
 -982 
  
 Uppsala 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 183 403 
  
 -8 
  987 
  
 Enköping 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 38 418 
  
 -1 
  882 
  
 Östhammar 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 21 617 
  
 -1 
  059 
  
 Vingåker 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 9 181 
  
 -900 
  
 Gnesta 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 9 981 
  
 -978 
  
 Nyköping 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 49 778 
  
 -4 
  878 
  
 Oxelösund 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 11 173 
  
 -1 
  095 
  
 Flen 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 16 387 
  
 -1 
  606 
  
 Katrineholm 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 32 227 
  
 -3 
  158 
  
 Eskilstuna 
  
 -186 
  
 88 
  
 -98 
  
 91 558 
  
 -8 
  973 
  
 Strängnäs 
  
 -64 
  
 88 
  
 24 
  
 30 605 
  
 735 
  
 Trosa 
  
 -29 
  
 88 
  
 59 
  
 10 779 
  
 636 
  
 Ödeshög 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 5 513 
  
 -772 
  
 Chung 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 3 877 
  
 -543 
  
 Kinda 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 9 927 
  
 -1 
  390 
  
 Boxholm 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 5 237 
  
 -733 
  
 Åtvidaberg 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 11 733 
  
 -1 
  643 
  
 Finspång 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 20 913 
  
 -2 
  928 
  
 Wilson 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 8 150 
  
 -1 
  141 
  
 Linköping 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 137 657 
  
 -19 
  272 
  
 Norrköping 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 124 604 
  
 -17 
  445 
  
 Söderköping 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 14 001 
  
 -1 
  960 
  
 Motala 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 41 888 
  
 -5 
  864 
  
 Vadstena 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 7 520 
  
 -1 
  053 
  
 2006:84 SOU 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 224 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Mjölby 
  
 -186 
  
 46 
  
 -140 
  
 25 284 
  
 -3 
  540 
  
 Aneby 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 6 551 
  
 -963 
  
 Gnosjö 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 9 762 
  
 -1 
  435 
  
 Grant 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 7 102 
  
 -1 
  044 
  
 Habo 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 9 842 
  
 -1 
  447 
  
 Gislaved 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 29 490 
  
 -4 
  335 
  
 Vaggeryd 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 12 661 
  
 -1 
  861 
  
 Jönköping 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 120 894 
  
 -17 
  771 
  
 Nässjö 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 29 274 
  
 -4 
  303 
  
 Värnamo 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 32 616 
  
 -4 
  795 
  
 Sävsjö 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 10 981 
  
 -1 
  614 
  
 Vetlanda 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 26 442 
  
 -3 
  887 
  
 Eksjö 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 16 523 
  
 -2 
  429 
  
 Tranås 
  
 -186 
  
 39 
  
 -147 
  
 17 775 
  
 -2 
  613 
  
 Uppvidinge 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 466 
  
 -1 
  543 
  
 Lessebo 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 8 133 
  
 -1 
  326 
  
 Tingsryd 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 12 797 
  
 -2 
  086 
  
 Alvesta 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 18 707 
  
 -3 
  049 
  
 Älmhult 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 15 356 
  
 -2 
  503 
  
 Markaryd 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 574 
  
 -1 
  561 
  
 Växjö 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 77 322 
  
 -12 
  603 
  
 Ljungby 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 27 075 
  
 -4 
  413 
  
 Högsby 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 6 067 
  
 -965 
  
 Torsås 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 7 228 
  
 -1 
  149 
  
 Mörbylånga 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 13 349 
  
 -2 
  122 
  
 Hultsfred 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 14 481 
  
 -2 
  302 
  
 Mönsterås 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 13 124 
  
 -2 
  087 
  
 Emmaboda 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 9 570 
  
 -1 
  522 
  
 Kalmar 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 60 972 
  
 Hernandez 
  695 
  
 Nybro 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 19 771 
  
 -3 
  144 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 225 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Oskarshamn 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 26 253 
  
 -4 
  174 
  
 Västervik 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 36 521 
  
 -5 
  807 
  
 Vimmerby 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 15 594 
  
 -2 
  479 
  
 Borgholm 
  
 -186 
  
 27 
  
 -159 
  
 11 092 
  
 -1 
  764 
  
 Gotland 
  
 -186 
  
 1 
  
 -185 
  
 57 522 
  
 -10 
  642 
  
 Franco 
  
 -186 
  
 -2 
  
 -188 
  
 13 409 
  
 -2 
  521 
  
 Karlskrona 
  
 -186 
  
 -2 
  
 -188 
  
 61 347 
  
 -11 
  533 
  
 Ronneby 
  
 -186 
  
 -2 
  
 -188 
  
 28 346 
  
 -5 
  329 
  
 Karlshamn 
  
 -186 
  
 -2 
  
 -188 
  
 30 915 
  
 -5 
  812 
  
 Sölvesborg 
  
 -186 
  
 -2 
  
 -188 
  
 16 526 
  
 -3 
  107 
  
 Svalöv 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 13 011 
  
 -1 
  015 
  
 Staffanstorp 
  
 68 
  
 104 
  
 172 
  
 20 603 
  
 3 544 
  
 Burlöv 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 15 291 
  
 -1 
  254 
  
 Vellinge 
  
 226 
  
 104 
  
 330 
  
 31 692 
  
 10 458 
  
 Östra Göinge 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 13 990 
  
 -1 
  091 
  
 Örkelljunga 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 9 579 
  
 -747 
  
 Bjuv 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 13 945 
  
 -1 
  088 
  
 Kävlinge 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 26 715 
  
 -2 
  191 
  
 Lomma 
  
 35 
  
 104 
  
 139 
  
 18 791 
  
 2 612 
  
 Svedala 
  
 30 
  
 104 
  
 134 
  
 18 680 
  
 2 503 
  
 Skurup 
  
 -186 
  
 154 
  
 -32 
  
 14 389 
  
 -460 
  
 Sjöbo 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 17 506 
  
 -1 
  365 
  
 Hörby 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 14 285 
  
 -1 
  114 
  
 Höör 
  
 -186 
  
 154 
  
 -32 
  
 14 573 
  
 -466 
  
 Tomelilla 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 12 660 
  
 -987 
  
 Bromölla 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 12 112 
  
 -945 
  
 Osby 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 12 609 
  
 -984 
  
 Perstorp 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 6 851 
  
 -534 
  
 Klippan 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 16 063 
  
 -1 
  253 
  
 Åstorp 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 13 510 
  
 -1 
  054 
  
 2006:84 SOU 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 226 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Båstad 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 14 040 
  
 -1 
  095 
  
 Malmö 
  
 -166 
  
 104 
  
 -62 
  
 270 740 
  
 -16 
  786 
  
 Lund 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 102 330 
  
 -8 
  391 
  
 Landskrona 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 39 336 
  
 -3 
  068 
  
 Helsingborg 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 121 960 
  
 Hernandez 
  513 
  
 Höganäs 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 23 398 
  
 -1 
  825 
  
 Eslöv 
  
 -186 
  
 154 
  
 -32 
  
 30 055 
  
 -962 
  
 Ystad 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 27 100 
  
 -2 
  114 
  
 Trelleborg 
  
 -166 
  
 104 
  
 -62 
  
 39 700 
  
 -2 
  461 
  
 Kristianstad 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 75 839 
  
 -5 
  915 
  
 Simrishamn 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 19 447 
  
 -1 
  517 
  
 Ängelholm 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 38 392 
  
 -2 
  995 
  
 Hässleholm 
  
 -186 
  
 108 
  
 -78 
  
 49 149 
  
 -3 
  834 
  
 Hylte 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 10 353 
  
 -1 
  874 
  
 Halmstad 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 88 274 
  
 -15 
  978 
  
 Laholm 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 23 041 
  
 -4 
  170 
  
 Falkenberg 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 39 568 
  
 -7 
  162 
  
 Varberg 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 54 784 
  
 Hernandez 
  916 
  
 Kungsbacka 
  
 179 
  
 5 
  
 184 
  
 69 665 
  
 12 818 
  
 Härryda 
  
 15 
  
 5 
  
 20 
  
 31 962 
  
 639 
  
 Partille 
  
 22 
  
 5 
  
 27 
  
 33 533 
  
 905 
  
 Öckerö 
  
 157 
  
 5 
  
 162 
  
 12 220 
  
 1 980 
  
 Stenungsund 
  
 -111 
  
 5 
  
 -106 
  
 22 958 
  
 -2 
  434 
  
 Tjörn 
  
 -110 
  
 5 
  
 -105 
  
 15 012 
  
 -1 
  576 
  
 Orust 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 15 213 
  
 -2 
  480 
  
 Sotenäs 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 315 
  
 -1 
  518 
  
 Munkedal 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 10 304 
  
 -1 
  680 
  
 Tanum 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 12 259 
  
 -1 
  998 
  
 Dals-Ed 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 4 896 
  
 -798 
  
 Färgelanda 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 6 839 
  
 -1 
  115 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 227 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Ale 
  
 -46 
  
 5 
  
 -41 
  
 26 441 
  
 -1 
  084 
  
 Lerum 
  
 -186 
  
 5 
  
 -181 
  
 36 446 
  
 -6 
  597 
  
 Vårgårda 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 10 701 
  
 -1 
  744 
  
 Bollebygd 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 8 054 
  
 -1 
  313 
  
 Grästorp 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 5 764 
  
 -940 
  
 Essunga 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 5 723 
  
 -933 
  
 Karlsborg 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 6 905 
  
 -1 
  126 
  
 Gullspång 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 5 597 
  
 -912 
  
 Tranemo 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 11 794 
  
 -1 
  922 
  
 Bengtsfors 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 10 235 
  
 -1 
  668 
  
 Mellerud 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 623 
  
 -1 
  569 
  
 Lilla Edet 
  
 -186 
  
 80 
  
 -106 
  
 12 875 
  
 -1 
  365 
  
 Hancock 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 33 499 
  
 -5 
  460 
  
 Svenljunga 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 10 409 
  
 -1 
  697 
  
 Herrljunga 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 312 
  
 -1 
  518 
  
 Vara 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 16 020 
  
 -2 
  611 
  
 Götene 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 12 861 
  
 -2 
  096 
  
 Tibro 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 10 574 
  
 -1 
  724 
  
 Töreboda 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 9 481 
  
 -1 
  545 
  
 Göteborg 
  
 123 
  
 5 
  
 128 
  
 484 551 
  
 62 023 
  
 Mölndal 
  
 173 
  
 5 
  
 178 
  
 58 131 
  
 10 347 
  
 Kungälv 
  
 88 
  
 5 
  
 93 
  
 38 659 
  
 3 595 
  
 Lysekil 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 14 685 
  
 -2 
  394 
  
 Uddevalla 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 50 195 
  
 -8 
  182 
  
 Strömstad 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 11 517 
  
 -1 
  877 
  
 Vänersborg 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 36 966 
  
 -6 
  025 
  
 Trollhättan 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 53 252 
  
 -8 
  680 
  
 Alingsås 
  
 -186 
  
 80 
  
 -106 
  
 35 983 
  
 -3 
  814 
  
 Borås 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 99 236 
  
 -16 
  175 
  
 Ulricehamn 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 22 366 
  
 -3 
  646 
  
 2006:84 SOU 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 228 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Åmål 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 12 754 
  
 -2 
  079 
  
 Mariestad 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 23 900 
  
 -3 
  896 
  
 Lidköping 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 37 379 
  
 -6 
  093 
  
 Skara 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 18 552 
  
 -3 
  024 
  
 Skövde 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 50 047 
  
 -8 
  158 
  
 Hjo 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 8 866 
  
 -1 
  445 
  
 Tidaholm 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 12 549 
  
 -2 
  045 
  
 Falköping 
  
 -186 
  
 23 
  
 -163 
  
 31 164 
  
 -5 
  080 
  
 Kil 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 11 843 
  
 -1 
  694 
  
 Eda 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 8 626 
  
 -1 
  234 
  
 Torsby 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 12 957 
  
 -1 
  853 
  
 Storfors 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 4 533 
  
 -648 
  
 Hammarö 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 14 371 
  
 -2 
  055 
  
 Munkfors 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 4 002 
  
 -572 
  
 Forshaga 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 11 485 
  
 -1 
  642 
  
 Grums 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 9 412 
  
 -1 
  346 
  
 Årjäng 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 9 783 
  
 -1 
  399 
  
 Sunne 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 13 590 
  
 -1 
  943 
  
 Karlstad 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 82 084 
  
 -11 
  738 
  
 Kristinehamn 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 23 895 
  
 -3 
  417 
  
 Filipstad 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 11 032 
  
 -1 
  578 
  
 Shea 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 13 356 
  
 -1 
  910 
  
 Arvika 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 26 231 
  
 -3 
  751 
  
 Säffle 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 16 013 
  
 -2 
  290 
  
 Lekeberg 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 7 094 
  
 -582 
  
 Laxå 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 6 136 
  
 -503 
  
 Hallsberg 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 15 317 
  
 -1 
  256 
  
 Degerfors 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 10 084 
  
 -827 
  
 Hällefors 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 7 631 
  
 -626 
  
 Ljusnarsberg 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 5 318 
  
 -436 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 229 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Örebro 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 127 644 
  
 -10 
  467 
  
 Kumla 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 19 420 
  
 -1 
  592 
  
 Askersund 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 11 467 
  
 -940 
  
 Karlskoga 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 30 169 
  
 -2 
  474 
  
 Evans 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 10 495 
  
 -861 
  
 Lindesberg 
  
 -186 
  
 104 
  
 -82 
  
 23 181 
  
 -1 
  901 
  
 Skinnskatteberg 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 4 741 
  
 -403 
  
 Surahammar 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 10 210 
  
 -868 
  
 Heby 
  
 -186 
  
 137 
  
 -49 
  
 13 633 
  
 -668 
  
 Kungsör 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 8 313 
  
 -707 
  
 Hallstahammar 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 14 931 
  
 -1 
  269 
  
 Cole 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 5 883 
  
 -500 
  
 Västerås 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 131 886 
  
 -11 
  210 
  
 Sala 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 21 478 
  
 -1 
  826 
  
 Fagersta 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 12 228 
  
 -1 
  039 
  
 Köping 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 24 643 
  
 -2 
  095 
  
 Arboga 
  
 -186 
  
 101 
  
 -85 
  
 13 375 
  
 -1 
  137 
  
 Vansbro 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 7 079 
  
 -786 
  
 Malung 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 10 482 
  
 -1 
  164 
  
 Brown 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 10 103 
  
 -1 
  121 
  
 Leksand 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 15 461 
  
 -1 
  716 
  
 Rättvik 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 10 880 
  
 -1 
  208 
  
 Orsa 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 7 033 
  
 -781 
  
 Älvdalen 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 7 460 
  
 -828 
  
 Smedjebacken 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 10 852 
  
 -1 
  205 
  
 Mora 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 20 179 
  
 -2 
  240 
  
 Falun 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 55 259 
  
 -6 
  134 
  
 Borlänge 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 46 955 
  
 -5 
  212 
  
 Säter 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 10 988 
  
 -1 
  220 
  
 Hedemora 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 15 488 
  
 -1 
  719 
  
 2006:84 SOU 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 230 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Avesta 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 21 980 
  
 -2 
  440 
  
 Ludvika 
  
 -186 
  
 75 
  
 -111 
  
 25 557 
  
 -2 
  837 
  
 Ockelbo 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 6 046 
  
 -254 
  
 Hofors 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 10 188 
  
 -428 
  
 Ovanåker 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 11 875 
  
 -499 
  
 Nordanstig 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 9 831 
  
 -413 
  
 Ljusdal 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 19 433 
  
 -816 
  
 Gävle 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 92 211 
  
 -3 
  873 
  
 Sandviken 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 36 670 
  
 -1 
  540 
  
 Söderhamn 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 26 500 
  
 -1 
  113 
  
 Bollnäs 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 26 248 
  
 -1 
  102 
  
 Hudiksvall 
  
 -186 
  
 144 
  
 -42 
  
 36 997 
  
 -1 
  554 
  
 Ånge 
  
 -186 
  
 -106 
  
 -292 
  
 10 693 
  
 -3 
  122 
  
 Delgado 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 17 743 
  
 -2 
  537 
  
 Härnösand 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 25 243 
  
 -3 
  610 
  
 Sundsvall 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 94 000 
  
 -13 
  442 
  
 Kramfors 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 20 139 
  
 -2 
  880 
  
 Sollefteå 
  
 -186 
  
 -106 
  
 -292 
  
 21 000 
  
 -6 
  132 
  
 Örnsköldsvik 
  
 -186 
  
 43 
  
 -143 
  
 54 969 
  
 -7 
  861 
  
 Ragunda 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 5 822 
  
 -1 
  787 
  
 Bräcke 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 7 217 
  
 -2 
  216 
  
 Krokom 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 14 112 
  
 -4 
  332 
  
 Strömsund 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 12 999 
  
 -3 
  991 
  
 Åre 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 9 901 
  
 -3 
  040 
  
 Black 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 7 697 
  
 -2 
  363 
  
 Härjedalen 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 10 882 
  
 -3 
  341 
  
 Östersund 
  
 -186 
  
 -121 
  
 -307 
  
 58 439 
  
 Martinez 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 7 493 
  
 -697 
  
 Boyd 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 2 573 
  
 -239 
  
 Vindeln 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 5 757 
  
 -535 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
  
 231 
  
 Löneutjämning 
  
 Byggutjämning 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Kommun 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/kommun 
  
 Robertsfors 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 7 044 
  
 -655 
  
 Norsjö 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 4 460 
  
 -1 
  079 
  
 Malå 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 3 423 
  
 -828 
  
 Storuman 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 6 519 
  
 -1 
  578 
  
 Sorsele 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 2 918 
  
 -706 
  
 Dorotea 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 3 084 
  
 -746 
  
 Vännäs 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 8 436 
  
 -785 
  
 Vilhelmina 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 7 344 
  
 -1 
  777 
  
 Åsele 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 3 334 
  
 -807 
  
 Umeå 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 110 705 
  
 -10 
  296 
  
 Lycksele 
  
 -186 
  
 -56 
  
 -242 
  
 12 719 
  
 -3 
  078 
  
 Skellefteå 
  
 -186 
  
 93 
  
 -93 
  
 71 900 
  
 -6 
  687 
  
 Fox 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 6 826 
  
 -2 
  041 
  
 Arjeplog 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 3 168 
  
 -947 
  
 Jokkmokk 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 5 517 
  
 -1 
  650 
  
 Överkalix 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 3 874 
  
 -1 
  158 
  
 Kalix 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 17 489 
  
 -2 
  623 
  
 Övertorneå 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 5 227 
  
 -1 
  563 
  
 Pajala 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 6 809 
  
 -2 
  036 
  
 Gällivare 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 19 045 
  
 -5 
  694 
  
 Älvsbyn 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 8 638 
  
 -1 
  296 
  
 Luleå 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 72 753 
  
 -10 
  913 
  
 Piteå 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 40 851 
  
 -6 
  128 
  
 Boden 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 28 178 
  
 -4 
  227 
  
 Haparanda 
  
 -186 
  
 36 
  
 -150 
  
 10 166 
  
 -1 
  525 
  
 Kiruna 
  
 -186 
  
 -113 
  
 -299 
  
 23 094 
  
 -6 
  905 
  
 2006:84 SOU 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 9 Bilaga 
 Bilaga 10 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna för landstingen av utredningens förslag, utjämningsår 2006 
 233 
  
 234 
 BILAGA 10 
 De sammantagna ekonomiska konsekvenserna för landstingen av utredningens förslag utjämningsår 2006 
  
 Löneutjämning 
  
 Hälso-och 
  sjukvård 
  
 Sammantagen 
  
 Befolkning 
  
 Sammantagen 
  
 Landsting 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 förändring kr/inv 
  
 1/11-2005 
  
 förändring tkr/landsting 
  
 Stockholm 
  
 178 
  
 98 
  
 276 
  
 1 887 837 
  
 521 043 
  
 Uppsala 
  
 27 
  
 -12 
  
 15 
  
 304 375 
  
 4 566 
  
 Södermanland 
  
 -55 
  
 -7 
  
 -62 
  
 261 669 
  
 -16 
  223 
  
 Östergötland 
  
 -55 
  
 21 
  
 -34 
  
 416 304 
  
 -14 
  154 
  
 Jönköping 
  
 -55 
  
 0 
  
 -55 
  
 329 913 
  
 -18 
  145 
  
 Kronoberg 
  
 -55 
  
 -61 
  
 -116 
  
 178 430 
  
 -20 
  698 
  
 Kalmar 
  
 -55 
  
 -73 
  
 -128 
  
 234 022 
  
 -29 
  955 
  
 Gotlands kommun 
  
 -55 
  
 -100 
  
 -155 
  
 57 522 
  
 -8 
  916 
  
 Blekinge 
  
 -55 
  
 -67 
  
 -122 
  
 150 543 
  
 -18 
  366 
  
 Skåne 
  
 -55 
  
 -30 
  
 -85 
  
 1 168 341 
  
 -99 
  309 
  
 Halland 
  
 -55 
  
 -7 
  
 -62 
  
 285 685 
  
 -17 
  712 
  
 Västra Götaland 
  
 -55 
  
 17 
  
 -38 
  
 1 527 577 
  
 -58 
  048 
  
 Värmland 
  
 -55 
  
 -70 
  
 -125 
  
 273 213 
  
 -34 
  152 
  
 Örebro 
  
 -55 
  
 -14 
  
 -69 
  
 273 956 
  
 -18 
  903 
  
 Västmanland 
  
 53 
  
 -16 
  
 37 
  
 261 321 
  
 9 669 
  
 Dalarna 
  
 -55 
  
 -81 
  
 -136 
  
 275 756 
  
 -37 
  503 
  
 Gävleborg 
  
 -32 
  
 -64 
  
 -96 
  
 275 999 
  
 -26 
  496 
  
 Västernorrland 
  
 -55 
  
 -44 
  
 -99 
  
 243 787 
  
 -24 
  135 
  
 Jämtland 
  
 -55 
  
 -98 
  
 -153 
  
 127 069 
  
 -19 
  442 
  
 Västerbotten 
  
 -55 
  
 -51 
  
 -106 
  
 257 709 
  
 -27 
  317 
  
 Norrbotten 
  
 -55 
  
 -110 
  
 -165 
  
 251 635 
  
 -41 
  520 
  
 konsekvenserna ekonomiska sammantagna De 10 Bilaga 
  
 2006:84 SOU 
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Skola  Samhälle. U. 
  
 2. 
  
 Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. N. 
  
 4. 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 5. 
  
 Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 6. 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 
  2004/83/ EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. 
  
 7. 
  
 Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. 
  
 Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 10. Ett förnyat programkontor. U. 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
 16. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Fö. 
  
 17. 
  
 Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. 
  
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. Fö. 
  
 19. 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. 
  
 Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Ju. 
  
 22. 
  
 En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Ju 
  
 23. 
  
 Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. S. 
  
 25. 
  
 Arbetslivsresurs. Ett statligt ägt 
  
 bolag efter sammanslagning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. 
  
 Sverige som värdland för interna- tionella organisationer. UD. 
  
 27. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. 
  
 Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. 
  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. Ju. 
  
 31. 
  
 Anställ unga! U. 
  
 32. 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärde- ring av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. N. 
  
 34. 
  
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. U. 
  
 35. 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. 
  
 För studenterna ... 
  
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. 
  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. 
  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Ju. 
  
 41. 
  
 Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. 
  
 Plats på scen. U. 
  
 43. 
  
 Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 Det ser lite olika ut ... En kartlägg- ning av den offentligt finansierade kulturen för barn. U. 
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. Ju. 
  
 48. 
  
 Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhets- symtom – trauma, kultur, asylprocess. UD. 
  
 50. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 + 
  
 Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
  
 + 
  
 Daisy. U. 
  
 52. 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
  
 1988–2002. 
  Ju. 
  
 53. 
  
 Partierna nominerar. 
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. Ju. 
  
 54. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. 
  
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskriminering. S. 
  
 57. 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff 
  
 – områdena livsmedel, foder och djur- skydd. Jo. 
  
 59. 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskrimi- nering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. 
  
 Asylförfarandet – genomförandet av asylprocedurdirektivet i svensk rätt. UD 
  
 62. 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. N. 
  
 63. 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. Ju. 
  
 64. 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En ut- värdering. Fi. 
  
 65. 
  
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. S. 
  
 66. 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor. Jo. 
  
 67. 
  
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. N. 
  
 68. 
  
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. U. 
  
 69. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet. 
  Fi. 
  
 70. 
  
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. Ju. 
  
 71. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. S. 
  
 72. 
  
 Öppna möjligheter med alkolås. N. 
  
 73. 
  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder. Ju. 
  
 74. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. Fi. 
  
 75. 
  
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. U. 
  
 76. 
  
 Otillbörliga affärsmetoder. Jo. 
  
 77. 
  
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. U. 
  
 78. 
  
 Hälsa, vård och strukturell dis- kriminering. Ju. 
  
 79. 
  
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. Ju. 
  
 80. 
  
 Patent och innovationer för tillväxt och välfärd. N. 
  
 81. 
  
 Mervärdesskog. 
  
 Del 1. Förslag och ställningstaganden. Del 2. Utredningens underlag A. 
 Del 3. Utredningens underlag B, bilagor. N. 
  
 82. 
  
 Patientdatalag. S. 
  
 83. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Överlåtelse av rättigheter till offentligt framförande. (U). 
  
 84. 
  
 Deluppföljning av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och bygg- kostnadsutjämning. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
 Ny häkteslag. [17] 
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. [19] Mediernas Vi och Dom. Mediernas 
 betydelse för den strukturella diskri- mineringen. [21] 
 En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. 
 Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst sammanfattning och daisy. [22] 
 Är rättvisan rättvis? 
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. [30] 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. [37] 
 Utbildningens dilemma 
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. [40] 
 Jakten på makten. [46] 
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. [47] 
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
  [52] 
 Partierna nominerar. 
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. [53] 
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. [60] 
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. [63] 
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. [70]. 
 Den segregerande integrationen. 
 Om social sammanhållning och dess hinder. [73] 
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering. [78] 
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. [79] 
 Utrikesdepartementet 
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
 EG-direktiv 
  2004/83/EG angående 
 flyktingar och andra skyddsbehövande. [6] Sverige som värdland för internationella 
 organisationer. [26] Internationella sanktioner. [41] 
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] Asylförfarandet – genomförandet av asyl- procedurdirektivet i svensk rätt. [61] 
 Försvarsdepartementet 
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. [16] 
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. [18] 
 Socialdepartementet 
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] Avgift för matservice inom äldre- och 
 handikappomsorgen. [24] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] Ansvarsfull servering – fri från diskri- 
 minering. [56] 
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. [65] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. [71] 
 Patientdatalag. [82] 
 Finansdepartementet 
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. [20] 
 Nya skatteregler för idrotten. [23] Nya upphandlingsregler 2. [28] 
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] Bidragsbrott. [48] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. +Författningsbilaga. [50] 
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. [55] 
 Internationella kasinon i Sveige. En ut- värdering. [64] 
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  [69] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. [74] 
 Deluppföljning av den kommunalekonomiska utjämningen – med förslag om organisation samt löne- och byggkostnadsutjämning. 
 [84] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Skola  Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. [8] 
 Ett förnyat programkontor. [10] Anställ unga! [31] 
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. [34] 
 För studenterna... 
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. [36] Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] 
 Plats på scen. [42] 
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
 Det ser lite olika ut... En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn. [45] 
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
 + Daisy. [51] 
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. [68] 
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. [75] 
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. [77] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Överlåtelse av rättigheter till offentligt framförande. 
 Jordbruksdepartementet 
 Djurskydd vid hästavel. [13] Samernas sedvanemarker. [14] Sanktionsavgift i stället för straff 
 – områdena livsmedel, foder och djurskydd. [58] 
 Hästtävlingar – på lika villkor. [66] Otillbörliga affärsmetoder. [76] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] Översyn av atomansvaret. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. [3] 
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. [4] 
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
 – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisationsutredning- en för regional tillväxt. [5] 
 Arbetslivsresurs. 
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. [25] 
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av Medlingsinstitutet. [32] 
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, 
 utbildning, avtal m.m. [44] 
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. [62] 
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. [67] 
 Öppna möjligheter med alkolås. [72] Patent och innovationer för tillväxt och 
 välfärd. [80] Mervärdesskog. 
 Del 1. Förslag och ställningstaganden. Del 2. Utredningens underlag A. 
 Del 3. Utredningens underlag B, bilagor. [81]