SOU 2006:64 
  
 Internationella kasinon 
  
 i Sverige 
  
 En utvärdering 
  
 Betänkande av Kasinoutvärderingen 
  
 Stockholm 2006 
  
 SOU och Ds kan köpas från Berg kundtjänst. För remissutsändningar 
  
 av SOU och Ds svarar Berg Offentliga Publikationer på uppdrag av 
  
 Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress: 
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-690 91 91 
  
 Ordertel: 08-690 91 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på 
  
 http://www.regeringen.se/remiss 
  
 Tryckt av West AB 
  
 Stockholm 2006 
  
 ISBN 91-38-22599-9 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 9  
  
 1 Utredningens direktiv och arbetets utförande ................ 15  
  
 1.1 Utredningens direktiv.............................................................. 15  
  
 1.2 Utredningens genomförande .................................................. 16  
  
 2 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv ....... 17  
  
 2.1 Det europeiska perspektivet.................................................... 17  
  
 2.2 Det nordiska perspektivet ....................................................... 18  
  
 3 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige........... 23  
  
 3.1 Tidigare utredningar ................................................................ 23  
  
 3.2 Remiss- och riksdagsbehandlingen ......................................... 24  
  
 3.3 Aktualiseringen av kasinofrågan år 1996 ................................ 25  
  
 3.4 Etableringen av internationella kasinon i Sverige .................. 26  
  
 3.5 Farhågor och förhoppningar inför kasinostarten .................. 27  
  
 3.6 Kasinoverksamheten i dag ....................................................... 30  
  
 4 Spelverksamheten i Sverige......................................... 33  
  
 4.1 Den svenska spelmarknaden ................................................... 33  
  
 4.2 Kasinospelet i sitt sammanhang .............................................. 33  
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2006:64  
  
 5 Regelverket................................................................35  
  
 5.1 Gällande lagstiftning ................................................................35  
  
 5.2 Lotterilagen...............................................................................35  
  
 5.3 Kasinolagen...............................................................................36  
  
 5.4 Regeringens villkor för att anordna kasinospel ......................38  
  
 5.5 Lotteriinspektionens närmare villkor och anvisningar ..........39  
  
 5.6 Lagen om åtgärder mot penningtvätt och lagen om  
  
 penningtvättsregister................................................................40  
  
 5.6.1 Bakgrund .......................................................................40  
  
 5.6.2 Lagens tillämpningsområde och innehåll ....................40  
  
 5.7 Aktuella utredningar m.m. om spelverksamheten i  
  
 Sverige .......................................................................................43  
  
 5.7.1 Lotteriutredningen........................................................43  
  
 5.7.2 Financial Action Task Force on Money  
  
 Laundering (FATF)......................................................44  
  
 6 Tillsyn och uppföljning av kasinoverksamheten ..............47  
  
 6.1 Grunderna för Lotteriinspektionens tillsyn ...........................47  
  
 6.2 Lotteriinspektionens metoder för kontroll och tillsyn..........48  
  
 6.3 Ingripandeformer och sanktioner ...........................................50  
  
 7 Utvärdering................................................................51  
  
 7.1 Uppdraget .................................................................................51  
  
 7.2 Sociala och hälsomässiga skadeverkningar..............................52  
  
 7.2.1 Farhågor och förhoppningar ........................................52  
  
 7.2.2 Svenska Spels spelansvarspolicy ...................................54  
  
 7.2.3 Day åtgärder mot  
  
 spelmissbruk/spelberoende ..........................................55  
  
 7.2.4 Lotteriinspektionens granskning av Campos  
  
 Cosmopols spelansvar ..................................................56  
  
 7.2.5 Uppgifter från Stödlinjen i Piteå..................................58  
  
 7.2.6 Spelberoendes Riksförbund..........................................59  
  
 6 
  
 SOU 2006:64 Innehåll  
  
 7.2.7 Sociala myndigheters erfarenheter på de aktuella  
  
 orterna ........................................................................... 61  
  
 7.2.8 SoRADs forskningsprojekt om internationella  
  
 kasinon i Sverige ........................................................... 62  
  
 7.2.9 Day förslag till utökade  
  
 registreringsmöjligheter ............................................... 64  
  
 7.2.10 Utredningens bedömning ............................................ 64  
  
 7.3 Kasinoverksamheten och penningtvätt .................................. 67  
  
 7.3.1 Farhågor och förhoppningar........................................ 67  
  
 7.3.2 Lagen om åtgärder mot penningtvätt .......................... 68  
  
 7.3.3 Day kriterier för penningtvätt och  
  
 rutiner för att uppmärksamma och påtala  
  
 penningtvätt .................................................................. 69  
  
 7.3.4 Polisens bedömning av penningtvätt på kasinona ...... 71  
  
 7.3.5 FATF:s iakttagelser ...................................................... 76  
  
 7.3.6 Utredningens bedömning ............................................ 78  
  
 7.4 Kasinoverksamheten och illegalt spel samt annan  
  
 brottslig verksamhet ................................................................ 81  
  
 7.4.1 Farhågor och förhoppningar........................................ 81  
  
 7.4.2 Utredningens underlag för att bedöma  
  
 brottlighet i samband med kasinon ............................. 83  
  
 7.4.3 Polisens erfarenheter av brottslighet knuten till  
  
 kasinoverksamhet ......................................................... 83  
  
 7.4.4 Internationella erfarenheter ......................................... 86  
  
 7.4.5 Brottsförebyggande rådets undersökning av  
  
 besökare på de svenska kasinona ................................. 88  
  
 7.4.6 Utredningens bedömning ............................................ 93  
  
 8 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren  
  
 för kasinoverksamheten .............................................. 97  
  
 8.1 Allmänt om efterlevnad av villkoren ...................................... 97  
  
 8.2 Inpasseringskontroll ................................................................ 98  
  
 8.3 Marknadsföring........................................................................ 98  
  
 8.4 Socialt ansvar/spelansvar ......................................................... 99  
  
 8.5 Utformningen av villkoren.................................................... 100  
  
 8.6 Tillsynsbarhet och tillsynsinstrument .................................. 101  
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2006:64  
  
 9 Behov av ändringar av regleringen av  
  
 kasinoverksamheten..................................................105  
  
 9.1 Spelansvar................................................................................105  
  
 9.2 Penningtvätt ...........................................................................106  
  
 9.3 Tillsynsformerna ....................................................................106  
  
 Bilagor  
  
 Bilaga 1 Kommittedirektiv .................................................109  
  
 Bilaga 2 Svart på rött – statliga kasinon, skattekriminalitet  
  
 och svart konsumtion ......................113  
  
 Bilaga 3 Kasinolag ................................................................177  
  
 8 
  
 9  
  
 Sammanfattning  
  
 Uppdraget  
  
 Utredningen har haft i uppdrag att kartlägga förekomsten av  
  
 sociala eller hälsomässiga skadeverkningar – synnerhet spelberoendeproblem  
  
 – och brottslighet i samband med den internationella  
  
 kasinoverksamhet som bedrivs i Göteborg, Malmö, Stockholm och  
  
 Sundsvall av Svenska Spel (genom dess dotterbolag Casino Cosmopol)  
  
 med tillstånd av regeringen. I uppdraget ingick vidare att  
  
 undersöka hur det illegala spelet har påverkats av introduktionen av  
  
 kasinospel i Sverige och hur Svenska Spel har uppfyllt villkoren i  
  
 tillståndet att motverka problem med överdrivet spelande och penningtvätt  
  
 samt hur bolaget i övrigt har följt de regler som gäller för  
  
 kasinoverksamheten. Utifrån gjorda iakttagelser har utredningen  
  
 enligt sina direktiv gjort en bedömning av behovet av ändringar i  
  
 regleringen.  
  
 Arbetsformerna  
  
 Utredningen har granskat och redovisat de förväntningar och farhågor  
  
 som kommit till utryck i samband med antagandet av kasinolagen  
  
 1999. Information som kan belysa utvecklingen har inhämtats  
  
 från en rad källor. Utredningen har besökt samtliga kasinon  
  
 och där träffat ansvariga, haft överläggningar med ledningen för  
  
 Svenska Spel och intervjuat statliga myndigheter som direkt eller  
  
 indirekt har uppgifter av betydelse för kasinoverksamheten. Det  
  
 gäller Lotteriinspektionen, Rikspolisstyrelsen (finanspolisen), de  
  
 polismyndigheter där kasinon finns etablerad, Statens folkhälsoinstitut  
  
 och Brottsförebyggande rådet (Brå). Samtliga kommuner  
  
 med statliga kasinon har besökts och företrädare för socialförvalt 
  
 Sammanfattning SOU 2006:64  
  
 10  
  
 ningarna intervjuats. Svenska forskare som bedriver forskning om  
  
 kasinorelaterade frågor har kontaktats och deras forskningsresultat  
  
 utnyttjats. Utredningen har dessutom initierat ett särskilt forskningsprojekt  
  
 vid Brå i form av en statistisk studie av kasinobesökarnas  
  
 bakgrund. Utredningen har haft överläggningar med  
  
 företrädare för Spelberoendes Riksförbund och med andra  
  
 personer med insikt i spelberoendeproblematiken liksom med  
  
 offentliga utredningar med närliggande uppdrag. Utredningen har  
  
 besökt Danmark och Finland och träffat företrädare för myndigheter  
  
 och kasinoverksamhet.  
  
 Sociala och hälsomässiga skadeverkningar  
  
 Utredningen har granskat Svenska Spels spelansvarspolicy och  
  
 Day åtgärder mot spelmissbruk/spelberoende liksom  
  
 Lotteriinspektionens granskning av hur Dixon  
  
 hanterar sitt spelansvar. Utredningen har tagit del av uppgifter från  
  
 Spelinstitutet i Piteå, som ansvarar för Stödlinjen, en nationell  
  
 hjälplinje för spelare och anhöriga, fört diskussioner med Spelberoendes  
  
 Riksförbund och de sociala myndigheterna på kasinoorterna  
  
 samt tagit del av den forskning som bedrivs vid Stockholms  
  
 Universitet om effekter, bl.a. avseende spelberoende, av kasinoetableringen  
  
 i Sundsvall och Malmö.  
  
 Utredningens slutsats är att etableringen av kasinona i sig knappast  
  
 kan sägas ökat spelberoendeproblematiken. Även om den pågående  
  
 forskningen om effekterna av kasinoetableringen inte är  
  
 slutrapporterad, tyder de preliminära resultaten på att det inte finns  
  
 direkta och tydliga samband mellan kasinoetableringen och spelproblem  
  
 på de studerade orterna.  
  
 Automatspel anses samstämmigt vara en från spelberoendesynpunkt  
  
 riskfylld spelform. Detta gäller oavsett om spelet sker vid  
  
 kasinon eller på annat håll. Till skillnad från andra miljöer har  
  
 kasinona utbildad personal med uppdrag att ingripa då spelaren  
  
 synes ha problem med sitt spelande. Det är därmed genom kompetensutveckling  
  
 av personalen som spelberoendefrågorna bäst tas  
  
 om hand i kasinomiljö.  
  
 Dixon har ett program för att förebygga sociala  
  
 skador. Lotteriinspektionen har föreslagit vissa förbättringar,  
  
 främst vad avser genomförandet av programmet. Också andra förändringar  
  
 som föreslagits kan genomföras av Dixon 
  
 SOU 2006:64 Sammanfattning  
  
 11  
  
 utan ändringar av regelverket. Lotteriinspektionen och regeringen  
  
 har de instrument som behövs för att följa utvecklingen och vid  
  
 behov påverka Casino Cosmopols arbete med spelansvarsfrågor.  
  
 Kasinoverksamheten och penningtvätt  
  
 Den statliga kasinoverksamheten omfattas av lagen om åtgärder  
  
 mot penningtvätt men inte av Finansinspektionens föreskrifter  
  
 eller tillsyn av efterlevnaden av lagen. Dixon har utarbetat  
  
 interna regler för hanteringen av penningtvättsärenden. De  
  
 ansluter, med beaktande av de särskilda förhållandena, till vad som  
  
 gäller enligt Finansinspektionens föreskrifter. De har granskats och  
  
 bedömts tillfredsställande av Lotteriinspektionen.  
  
 Finanspolisen följer löpande utvecklingen av kasinonas rapportering.  
  
 Den särskilda samarbetsgrupp, som finns etablerad mellan  
  
 polisen och kasinot i Stockholm, behandlar bl.a. penningtvättsärenden  
  
 och rapporterar att Dixon enligt finanspolisen  
  
 är bra på att agera mot penningtvätt. De anmälningar om misstänkt  
  
 penningtvätt som lämnas till finanspolisen anses ha hög kvalitet.  
  
 Det internationella granskningsorganet, Financial Action Task  
  
 Force on Money Laundering, som gjort en övergripande granskning  
  
 av Sveriges hantering av penningtvättsfrågor, har rekommenderat  
  
 vissa ändringar i regelverket. Kasinona bör omfattas av den  
  
 samlade nationella regleringen av penningtvätt och därför omfattas  
  
 av Finansinspektionens eller motsvarande föreskrifter samt stå  
  
 under statlig tillsyn också i penningtvättsfrågor. En annan statlig  
  
 utredning arbetar för närvarande med bl.a. dessa frågor.  
  
 I allmänt språkbruk används ofta uttrycket penningtvätt i en  
  
 vidare mening än lagens, ungefär konsumtion med olagligt förvärvade  
  
 pengar. Den Brå-studie som genomförts på utredningens  
  
 uppdrag, visar att vissa besökare troligen spelar med svarta pengar,  
  
 dvs. pengar som undanhållits från beskattning eller pengar från  
  
 stölder, rån och annan kriminalitet. Kasinona skiljer sig därmed  
  
 inte från andra miljöer med lyxkonsumtion med svarta pengar. 
  
 Sammanfattning SOU 2006:64  
  
 12  
  
 Illegalt spel och annan brottslighet  
  
 Utredningen skulle särskilt undersöka sambandet mellan illegalt  
  
 spel och kasinoetableringen. Efter att ha tagit del av främst polisens  
  
 erfarenheter, är slutsatsen att tillkomsten av de internationella  
  
 kasinona i Sverige endast haft en marginell inverkan på omfattningen  
  
 av det illegala spelet. Om det haft någon inverkan, är det  
  
 möjligen i viss positiv riktning, dvs. en del spelare kan ha gått över  
  
 från den illegala marknaden till kasinona. Utredningens kontakter  
  
 med danska och finska kasinointressenter förstärker dessa antaganden.  
  
 När det gäller kasinonas påverkan på den allmänna brottligheten,  
  
 förefaller erfarenheterna från de berörda polismyndigheterna också  
  
 tämligen entydiga. Polisens kunskap grundar sig i första hand på  
  
 brott som begåtts i kasinonas närhet. De ger inget stöd för den  
  
 tämligen utbredda uppfattningen att de svenska kasinona skulle  
  
 vara speciellt brottsutsatta. Slutsatsen är närmast att registreringen  
  
 av besökarna och kameraövervakningen fungerar som en brottshämmande  
  
 faktor. De övriga säkerhetsåtgärderna har naturligtvis  
  
 också en betydelse.  
  
 Vad så slutligen gäller besökarnas koppling till kriminalitet  
  
 utanför kasinoväggarna, visar Duncan att frekvensen kriminella  
  
 bland kasinobesökarna är något större än genomsnittet i riket.  
  
 Denna skillnad kan dock förklaras av att besökarna i huvudsak är  
  
 män, unga och har storstadsbakgrund. Brottsprofilen avviker dock  
  
 från riksgenomsnittet. Bland kasinobesökarna finns en överrepresentation  
  
 av ekobrott och skattebrott. Det finns flera indikationer  
  
 på att det spelas med svarta pengar.  
  
 Efterlevnaden av villkoren för kasinoverksamheten  
  
 Lotteriinspektionen följer löpande hur Svenska Spel/Casino Cosmopol  
  
 följer regeringens och Lotteriinspektionens villkor för verksamheten.  
  
 Utredningens samlade bedömning är att Dixon  
  
 på ett tillfredsställande sätt uppfyller villkoren. Lotteriinspektionen  
  
 har vid några tillfällen riktat anmärkningar och ingripit  
  
 med en s.k. anvisning. Det gäller inpasseringskontrollen och marknadsföringen.  
  
 Också i fråga om socialt ansvar/spelansvar har inspektionen  
  
 föreslagit förbättringar. 
  
 SOU 2006:64 Sammanfattning  
  
 13  
  
 Regleringen av kasinoverksamheten  
  
 Utredningen föreslår inga direkta förändringar av regelverket.  
  
 Eventuella förändringar för att bättre motsvara villkoren om socialt  
  
 ansvar kan ske inom ramen för rådande reglering och styrformer.  
  
 Regelverket om penningtvätt ses över i annan ordning och väntas  
  
 leda till att de rekommendationer som framförts av det internationella  
  
 granskningsorganet FAFT blir implementerade. Lotteriinspektionens  
  
 möjligheter att ingripa med sanktioner i samband med  
  
 tillsyn bör prövas samlat inom ramen för den översyn som sker av  
  
 lotterilagstiftningen. 
  
 1 Utredningens direktiv och  
  
 arbetets utförande  
  
 1.1 Utredningens direktiv  
  
 Vid regeringssammanträde den 9 juni 2005 beslöt regeringen att  
  
 tillkalla en särskild utredare med uppgift att utvärdera kasinoverksamheten  
  
 i Sverige.  
  
 Utredaren skall kartlägga förekomsten av sociala eller hälsomässiga  
  
 skadeverkningar – i synnerhet spelberoendeproblem – och  
  
 brottslighet i samband med den kasinoverksamhet som bedrivs i  
  
 Göteborg, Malmö, Stockholm och Sundsvall. Även tänkbara  
  
 orsaker till eventuella sådana problem skall klarläggas.  
  
 Utredaren skall undersöka hur det illegala spelet har påverkats av  
  
 introduktionen av kasinospel i Sverige och undersöka hur AB  
  
 Svenska Spel har uppfyllt villkoren i tillståndet att motverka problem  
  
 med överdrivet spelande och penningtvätt samt hur bolaget i  
  
 övrigt har följt de regler som gäller för kasinoverksamheten.  
  
 Utredaren förväntas inhämta kunskap om erfarenheterna av introduktionen  
  
 av kasinospel i Danmark och Finland.  
  
 Utifrån gjorda iakttagelser skall utredningen göra en bedömning  
  
 av behovet av ändringar i regleringen och även lämna förslag om  
  
 sådana ändringar.  
  
 Samråd skall tas med Rikspolisstyrelsen, Statens folkhälsoinstitut 
  
 , Lotteriinspektionen, de kommuner där kasinon är etablerade  
  
 samt övriga berörda myndigheter och organisationer.  
  
 Utvärderingen skulle enligt de ursprungliga planerna redovisas  
  
 senast den 28 februari 2006. Utredningen har erhållit förlängd tid  
  
 för att invänta resultatet av ett antal för utredningen relevanta rapporter.  
  
 15 
  
 Utredningens direktiv och arbetets utförande SOU 2006:64  
  
 1.2 Utredningens genomförande  
  
 Utredningen har genomfört sitt arbete i första hand genom  
  
 intervjuer med olika berörda myndigheter, institutioner och organisationer.  
  
 Utredningen har besökt samtliga städer där kasinoverksamhet  
  
 bedrivs och därvid intervjuat kommunala företrädare, polismyndigheten  
  
 på respektive ort samt ledningarna för kasinona. Kontakter  
  
 har också tagits med svenska forskare som studerat spelberoende i  
  
 allmänhet och särskilt sådant spelberoende som kan anses vara  
  
 speciellt kopplad till kasinoverksamheten. Även internationella  
  
 forskningsresultat inom detta område har inhämtats. Vidare har  
  
 företrädare för organisationen Spelberoendes Riksförbund  
  
 intervjuats liksom i viss omfattning även lokala företrädare för  
  
 spelberoendeföreningar på de aktuella orterna.  
  
 Samråd har skett med Lotteriinspektionen, Statens folkhälsoinstitut 
  
 , Rikspolisstyrelsen och Brottsförebyggande rådet (Brå).  
  
 Dessa myndigheter har också bidragit med material som lagts till  
  
 grund för utredningens analyser och slutsatser.  
  
 En särskild studie av kasinobesökarnas eventuella kriminella  
  
 bakgrund m.m. har på utredningens uppdrag genomförts av Brå.  
  
 16 
  
 2 Internationella kasinon ur ett  
  
 europeiskt perspektiv  
  
 2.1 Det europeiska perspektivet  
  
 Ett av de äldsta kasinona i Europa, som öppnades redan 1748, är  
  
 kasinot i Baden-Baden i Tyskland. Det kanske mest kända internationella  
  
 europeiska kasinot finns i Monaco, som öppnades 1857 för  
  
 att stärka furstendömets finanser.  
  
 Kasinospel har således funnits länge i Europa och spelformen  
  
 kasino har successivt formaliserats till vad som numera brukar betecknas  
  
 som kasinon med internationella regler eller internationella  
  
 kasinon. De erbjuder roulettspel, kortspel, tärningsspel och  
  
 spel på olika penning- och varuspelsautomater och reglerna för  
  
 spelen är i princip desamma världen över. Spelet sker oftast sammanhållet  
  
 i en lokal som övervakas av kameror och anställd  
  
 personal. Vanligtvis måste man betala inträde och även registreras  
  
 för att få tillträde till lokalen.  
  
 Värdet av högsta tillåtna insats och värdet av högsta vinst är  
  
 generellt höga i internationellt kasinospel. Högsta värdet av insats  
  
 eller vinst brukar anges som ett maximibelopp, men det är inte alltid  
  
 som kasinoföretagen i sitt spelreglemente utnyttjar hela det  
  
 tillåtna utrymmet.  
  
 Totalt finns i dag omkring 900 internationella kasinon inom det  
  
 utvidgade EU, varav drygt 600 har både bordsspel och spelautomater  
  
 (resten har endast automater, med internationella  
  
 regler). I Holland, Finland och i vissa tyska förbundsstater har  
  
 statliga företag monopol på kasinoverksamheten, medan det i flertalet  
  
 medlemsländer är tillåtet för privata intressenter att anordna  
  
 kasinospel på kommersiell grund. I dessa länder sker dock en ingående  
  
 tillståndsprövning och tillsyn av kasinospelet. Där det legala  
  
 kasinospelet arrangeras av privata anordnare ger spelet inkomster  
  
 till staten i form av skatter, medan statliga monopolföretag  
  
 17 
  
 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv SOU 2006:64  
  
 levererar överskottet från verksamheten till statskassan eller till  
  
 andra allmännyttiga ändamål.  
  
 Antalet kasinon av internationellt slag varierar i de olika länderna  
  
 i Europa. I Schweiz har förbudet mot kasinon nyligen upphört och  
  
 lagen tillåter numera sju kasinon av internationellt slag. I Danmark  
  
 finns det sex kasinon, i Finland ett, i Storbritannien drygt ett  
  
 hundratal, i Tyskland ett femtiotal, i Frankrike mer än 180 och i  
  
 Österrike och Holland vardera ett tiotal kasinon. Efter EU:s  
  
 utvidgning tillkom mer än 80 kasinon inom gemenskapsområdet.  
  
 2.2 Det nordiska perspektivet  
  
 Danmark  
  
 I de nordiska länderna var kasinospel av internationellt slag inte  
  
 tillåtet före 1991.  
  
 Den danska lagstiftningen medger sedan 1991 etablering av  
  
 internationella kasinon. Danska kasinon är privata företag och har  
  
 formen av joint ventures mellan erfarna kasinooperatörer och  
  
 danska hotell- och restaurangföretag. Den danska lagen om Spillekasinoer  
  
 trädde ikraft den 31 december 1990 och har sedermera  
  
 ändrats vid några tillfällen, senast i maj 2005 (ändring i Strafflagen  
  
 när det gäller åtgärder mot penningtvätt vid Spelkasinon).  
  
 Det danska justitieministeriet kan ge tillstånd till kasinon för  
  
 upp till tio år åt gången. Justitieministeriet svarar också för regler  
  
 om vilka spel som får förekomma på kasinona och för hur kontrollen  
  
 skall ske av den speltekniska utrustningen, det vill säga de  
  
 bestämmelser som för svenska kasinon finns i regeringens villkor  
  
 och i Lotteriinspektionens närmare villkor och anvisningar. Den  
  
 danska lagstiftningen reglerar mer utförligt än den svenska kasinolagen  
  
 hur tillträdet till kasinona skall ske, hur registrering skall ske  
  
 av besökarna, hur straffbara handlingar som begås inne på kasinot  
  
 skall anmälas, hur kontanthanteringen skall vara utformad, vilka  
  
 regler som gäller för spelkasinots personal, regler för frivillig  
  
 avstängning från kasinot, krav på räkenskaper och revision m.m.  
  
 Polismyndigheten svarar för tillsynen av att kasinona bedrivs på det  
  
 sätt som svarar mot lagens krav och har när som helst möjlighet att  
  
 besöka kasinona och därvid tillgång till de handlingar som behövs  
  
 för att tillsynen skall kunna ske på ett tillfredsställande sätt.  
  
 18 
  
 SOU 2006:64 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv  
  
 Varje kasino skall ha en till kasinot fristående kontrollant  
  
 (räkenskapskunnig person) på plats under dess öppningstid, som är  
  
 mellan 14.00 och 04.00. Kontrollanten utses av kommunstyrelsen i  
  
 den kommun där kasinot finns för en tvåårsperiod. Personen skall  
  
 godkännas av polismästaren i berört polisdistrikt och skall enbart  
  
 följa de instruktioner som denne meddelar – vederbörande får inte  
  
 ges några uppgifter från kasinoledningen som kan inkräkta på  
  
 huvuduppgiften.  
  
 Reglerna i övrigt överensstämmer i stort med dem som finns i  
  
 den svenska kasinolagen. Vissa skillnader finns dock, t.ex. har  
  
 gästerna rätt att ge kasinopersonalen dricks, vilket inte är tillåtet  
  
 enligt villkoren i den svenska regeringens tillstånd. Dricks ges dock  
  
 inte till individer utan i form av generella gåvor, som sedan fördelas  
  
 på ett i lagen reglerat sätt. Anledningen till att reglerna i vissa avseenden  
  
 är mer detaljerade i den danska kasinolagen jämfört med den  
  
 svenska, torde hänga samman med att de danska kasinona som  
  
 nämnts bedrivs av privata entreprenörer  
  
 I Danmark finns, som tidigare nämnts, sex internationella  
  
 kasinon i drift sedan 1991. Några av dem hade ekonomiska  
  
 problem vid etableringen varför beskattningsreglerna ändrades och  
  
 gjordes progressiva i förhållande till omsättningen. För närvarande  
  
 förefaller samtliga kasinon vara ekonomiskt lönsamma, om än i  
  
 varierande grad. De totala skatteintäkterna från kasinona uppgick  
  
 till cirka 180 miljoner danska kronor under 2005.  
  
 Utredningen har vid kontakterna med de berörda danska myndigheterna  
  
 erfarit, att etableringen av de danska kasinona medfört  
  
 att det illegala kasinospelet i Danmark i princip upphört. Inte heller  
  
 anses illegalt spel på penningautomater vara något större problem i  
  
 Danmark, eftersom de legala alternativen anses konkurrenskraftiga.  
  
 Få fall av penningtvätt anmäls av de danska kasinona. Här bör  
  
 dock betonas, att den danska lagstiftningen på penningtvättområdet  
  
 håller på att omarbetas, men att detta arbete ännu inte är  
  
 slutfört. Möjligen kan det leda till en större vaksamhet från de  
  
 danska kasinonas sida i framtiden och att anmälningsfrekvensen  
  
 kommer att öka.  
  
 Brottslighet av allmänt slag anses inte vara något problem för de  
  
 etablerade kasinona i Danmark, liksom inte heller andra ordningsfrågor  
  
 eller eventuellt bristande efterlevnad av regelverket för  
  
 kasinoverksamhetens bedrivande. En förklaring till detta, enligt de  
  
 danska myndigheterna, är att kasinona samarbetar väl med polismyndigheterna  
  
 och kommunerna och att spelarrangörerna kan ges  
  
 19 
  
 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv SOU 2006:64  
  
 såväl anmärkningar som viten i de fall de inte följer givna bestämmelser  
  
 och – som en yttersta konsekvens – förlora tillståndet om  
  
 myndigheterna anser det motiverat.  
  
 Spelberoendeproblematiken, slutligen, har inte setts som något  
  
 allvarligt problem i Danmark, i vart fall inte för kasinonas del. På  
  
 senare tid har denna fråga dock uppmärksammats mer och mer,  
  
 även om den inte i första hand knyts till kasinonas verksamhet. Det  
  
 finns för övrigt, enligt uppgift, ingen undersökning gjord i Danmark  
  
 om kasinonas effekter på spelberoendet, varför spelberoendeproblematiken  
  
 mer ses som ett generellt problem i samhället –  
  
 inte minst genom det tilltagande Internetspelet och då särskilt så  
  
 kallad nätpoker.  
  
 Finland  
  
 Den finländska Penningautomatföreningen (RAY) bildades redan  
  
 1938 för att finansiera stödet till finländska hälso- och välfärdsorganisationer.  
  
 Verksamheten var först inriktad på spelautomater  
  
 men har därefter utvidgats till att omfatta även kasinospel i olika  
  
 former. Penningautomatföreningen betecknas som en offentligrättslig  
  
 förening, och har för närvarande 98 olika allmännyttiga  
  
 organisationer som medlemmar. Verksamheten leds av en styrelse  
  
 med 14 personer, varav hälften utses av regeringen och övriga av  
  
 medlemmarnas gemensamma organisation – det s.k. Föreningsmötet.  
  
 RAY har ca 16 500 automater uppställda på drygt 9 000 platser i  
  
 Finland. Föreningen bedriver också kasinospel med roulettspel,  
  
 Black Jack och Red Dog-spel på drygt 300 barer och pubar runt om  
  
 i landet. Dessutom drivs i föreningens regi ett femtiotal s.k. spelsalar  
  
 (Griffin, Mason och Club RAY-arkader) som kan ses som ett  
  
 slags minikasinon. I Helsingfors finns Finlands enda kasino av  
  
 internationellt slag, som öppnade redan i december 1991 men som  
  
 nyligen givits en ny form och lokalisering i närheten av Helsingfors  
  
 centralstation under namnet Grand Casino Helsinki. Kasinot hade  
  
 omkring 255 000 besök registrerade under 2004 med i genomsnitt  
  
 3,6 besök per person.  
  
 Grand Casino Helsinki gav en vinst på 22,5 miljoner euro under  
  
 år 2004, vilket är en ökning med drygt 13 procent jämfört med året  
  
 innan. Vinsten motsvarade 3,9 procent av Penningautomatföre20 
  
 SOU 2006:64 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv  
  
 ningens totala omsättning, som uppgick till 582,4 miljoner euro  
  
 under 2004.  
  
 Det illegala spelet i Helsingfors har enligt myndighetsföreträdare  
  
 i Finland i princip eliminerats. Förekomsten av illegalt spel i övrigt  
  
 i Finland är inte närmare kartlagt, men torde inte vara särskilt  
  
 omfattande med hänsyn till de många legala spelmöjligheter som  
  
 erbjuds. Allmän kasinorelaterad brottslighet uppges inte heller vara  
  
 något problem, inte heller förekomsten av penningtvätt på  
  
 Helsingforskasinot. Kasinot har interna regler för penningtvätt och  
  
 under år 2004 rapporterades 13 misstänkta fall till polismyndigheten.  
  
 Kasinoledningen hänvisar till den strikta besökskontrollen med  
  
 identifiering och fotografering av besökarna som en faktor som är  
  
 hämmande för kriminella aktiviteter på kasinot. Det kan för övrigt  
  
 noteras att den finska lagstiftningen tillåter mer detaljerad information  
  
 om besökarna i det IT-baserade besöksregistret än vad som  
  
 tillåts enligt svensk lagstiftning. Denna möjlighet anses underlätta  
  
 arbetet för kasinots ledning och anställda.  
  
 I likhet med Svenska Spel har RAY ett ansvar för att också se till  
  
 de sociala och hälsomässiga aspekterna av spelandet. Det sker  
  
 genom att tillhandahålla informationsmaterial om spelandets faror,  
  
 om hur hjälp kan fås mot spelberoende och genom stöd till forskning  
  
 om överdrivet spelande och behandling av dem som hamnat i  
  
 ett spelberoende. RAY strävar inte efter att öka sitt överskott av  
  
 spelverksamheten och har en återhållsamhet när det gäller såväl  
  
 reklam som introduktion av nya spelformer. RAY har trots det en  
  
 dominerande ställning på den finska spelmarknaden. Man upplever  
  
 emellertid att det ökande spelandet på Internet är en omständighet  
  
 som på sikt kan ge RAY en minskande andel av den befintliga  
  
 spelmarknaden i Finland.  
  
 Övriga Norden  
  
 Beträffande de nordiska länderna i övrigt kan nämnas att i Norge  
  
 tillåts inte kasinon men däremot är automatspelet mycket utbrett.  
  
 Automaterna kan placeras i princip var som helst och både kontant-  
  
 och varuvinster är tillåtna. Automatverksamheten kan drivas  
  
 av privata företag men det är alltid allmännyttiga organisationer  
  
 som är tillståndshavare och överskottsmottagare. Spel på automater  
  
 har vuxit kraftigt under senare år och svarat för en dominerande del  
  
 21 
  
 Internationella kasinon ur ett europeiskt perspektiv SOU 2006:64  
  
 av bruttoomsättningen på den norska legala spelmarknaden. Under  
  
 de senaste åren har man strävat efter att minska antalet spelautomater  
  
 av socialpolitiska skäl och vid årsskiftet 2003/2004 fanns  
  
 drygt 16 500 automater utplacerade, vilket är en halvering jämfört  
  
 med slutet av 1990-talet. Nyligen har den norska regeringen också  
  
 beslutat att systemet med allmännyttiga organisationer som tillståndsinnehavare  
  
 skall avvecklas och att endast det helstatliga företaget  
  
 Norsk Tipping AS därefter skall ha rätt att bedriva verksamhet  
  
 med spelautomater.  
  
 Island har inte något kasino av internationellt slag.  
  
 22 
  
 3 Utvecklingen av internationella  
  
 kasinon i Sverige  
  
 3.1 Tidigare utredningar  
  
 Frågan om att införa och legalisera internationella kasinon i Sverige  
  
 har utretts flera gånger under de senaste 25 åren, senast i början av  
  
 1990-talet.  
  
 År 1991 tillsattes en parlamentarisk kommitté, som antog  
  
 namnet Lotteriutredningen, för att utreda lotterilagen. Syftet var  
  
 att undersöka om folkrörelserna i högre grad än vad som då var  
  
 fallet kunde finansiera sin verksamhet genom ökade intäkter från  
  
 spel och lotterier. Frågan var om internationella kasinon skulle  
  
 kunna vara ett sätt för folkrörelserna att finansiera sin verksamhet.  
  
 I sin delrapport Kasinospelsverksamhet i folkrörelsernas tjänst?  
  
 (SOU 1992:33) menade utredningen att det – vid en samlad  
  
 bedömning – var försvarligt att överväga införandet av kasinospel  
  
 av internationellt slag i Sverige. I sammanhanget borde även övervägas  
  
 att upphäva förbudet från 1979 mot utbetalningsautomater  
  
 inom ramen för den internationella kasinoverksamheten. Utredningen  
  
 ansåg också att folkrörelserna borde ges ensamrätt till hela  
  
 det förväntade överskottet.  
  
 Utredningens bedömning var att det fanns utrymme för tre  
  
 kasinon i Sverige och att dessa skulle kunna generera ett årligt  
  
 överskott om 200–300 miljoner kronor, som borde fördelas enligt i  
  
 lag angivna grunder.  
  
 Utredningen tog inte ställning i huvudmannaskapsfrågan men  
  
 resonerade kring olika alternativ; ett renodlat folkrörelsealternativ,  
  
 ett statligt alternativ, ett renodlat privat alternativ samt en kompromisslösning 
  
 .  
  
 23 
  
 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige SOU 2006:64  
  
 Dåvarande Lotterinämnden förutsattes få en betydligt utvidgad  
  
 roll och kasinoverksamheten borde regleras i lotterilagen och  
  
 lotteriförordningen med detaljerade föreskrifter från ansvarig  
  
 tillsynsmyndighet.  
  
 Utredningen framhöll att kasinospel i vissa fall kan leda till spelberoende,  
  
 varför begränsningar ansågs befogade när det gäller ålder,  
  
 inträde, insatser och vinster m.m.  
  
 Parallellt med detta utredningsarbete tillkallades en arbetsgrupp i  
  
 Finansdepartementet med uppgift att kartlägga viss kasinoverksamhet  
  
 i Sveriges grannländer. I mars 1992 överlämnades betänkandet  
  
 (SOU 1992:28) Kartläggning av kasinospel – enligt  
  
 internationella regler. Detta utredningsarbete följdes upp av en  
  
 departementspromemoria (Ds 1992:118) Regelverk för kasinospel  
  
 av internationellt slag i Sverige, som var koncentrerad till frågor  
  
 rörande drift, reglering, kontroll och organisation.  
  
 Som främsta argument för en legalisering anfördes att det illegala  
  
 spelet kunde minskas samtidigt som staten (eller ideella organisationer)  
  
 kunde tillföras ytterligare inkomster.  
  
 I promemorian fördes vidare ett resonemang om olika huvudmannaskapsalternativ  
  
 och författarna ansåg att den samhälleliga  
  
 målet med verksamheten borde vara avgörande för valet av huvudman.  
  
 Ett näringslivsalternativ förordades. Den bedömningen  
  
 grundade sig på övertygelsen att såväl svenska som utländska spelbolag  
  
 i konkurrens om koncessionerna bäst skulle kunna utveckla  
  
 både kasinospelet och sidoverksamheten.  
  
 Lotterinämnden skulle enligt förslaget ansvara för kontroll och  
  
 tillsyn.  
  
 3.2 Remiss- och riksdagsbehandlingen  
  
 Vid remissbehandlingen av de olika kasinoutredningarna som  
  
 gjordes i början av 1990-talet fanns ett relativt starkt stöd bland  
  
 remissinstanserna för att inrätta kasinospel under förutsättning att  
  
 stor vikt lades vid att förhindra de negativa sociala konsekvenser  
  
 som kan uppstå i verksamheten.  
  
 I proposition 1993/94:243 Försäljning av AB Tipstjänst till  
  
 svenskt föreningsliv m.m. gjorde emellertid regeringen bedömningen  
  
 att det fanns skäl att avvakta med en legalisering och var  
  
 inte beredd att lägga fram ett förslag. Regeringen ansåg vidare att  
  
 om en uppföljning av värdeautomatprogrammet och av Powell 
  
 SOU 2006:64 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige  
  
 nadens utveckling i övrigt föranledde det, samt om ombildningen  
  
 av Lotterinämnden till en Lotteriinspektion föll väl ut, kunde det  
  
 finnas skäl för regeringen att återkomma i frågan.  
  
 3.3 Aktualiseringen av kasinofrågan år 1996  
  
 Frågan om internationella kasinon i Sverige fick förnyad aktualitet  
  
 hösten 1996 genom två motioner i riksdagen som syftade till att  
  
 kasinon av internationellt slag skulle tillåtas i Sverige.  
  
 Kulturutskottet, som har beredningsansvar för spel- och lotterifrågor,  
  
 bedömde att det utredningsarbete som tidigare gjorts av  
  
 Lotteriutredningen och på annat sätt – i förening med tillgängliga  
  
 remissyttranden – borde vara tillräckligt för att regeringen på nytt  
  
 skulle kunna ta ställning till frågan om kasinospel av internationellt  
  
 slag borde kunna tillåtas i Sverige. Utskottet ansåg att regeringen  
  
 utan dröjsmål borde pröva frågan och att det fanns starka skäl som  
  
 talade för att internationellt kasinospel borde tillåtas i Sverige. Enligt  
  
 utskottets mening hade dessa skäl betydligt större tyngd än de  
  
 skäl som talade för att det dåvarande förbudet skulle behållas. Företrädarna  
  
 i utskottet för Vänsterpartiet, Miljöpartiet och Kristdemokraterna  
  
 reserverade sig och yrkade att motionerna skulle avslås.  
  
 Finansdepartementet, som sedan den 1 juli 1996 handlägger alla  
  
 frågor som rör spel och lotterier, bildade våren 1997 en informell  
  
 arbetsgrupp med representanter från departementet och Lotteriinspektionen  
  
 för att uppdatera och bedöma kasinofrågan på nytt.  
  
 Arbetsgruppens resultat presenterades i en promemoria (Fi PM  
  
 1997-12-19) Förslag om införande av kasinospel av internationellt  
  
 slag i Sverige. Förslaget innebar i korthet följande.  
  
  Regeringen begär riksdagens bemyndigande att lämna tillstånd  
  
 till fyra kasinon. Initialt öppnas två varefter utvärdering av  
  
 verksamheten görs.  
  
  Tillstånd kan endast lämnas till ett statligt spelförtag. AB  
  
 Svenska Spel föreslås vara huvudman för verksamheten. Verksamheten  
  
 bör placeras i ett dotterbolag tillsammans med den  
  
 nuvarande värdeautomatverksamheten.  
  
  AB Svenska Spel beslutar på kommersiella grunder om lokalisering  
  
 av kasinoverksamheten. Professionella kasinooperatörer  
  
 bör användas i åtminstone uppbyggnadsfasen.  
  
 25 
  
 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige SOU 2006:64  
  
  En separat kasinolag tillskapas som reglerar tillåtna spel, åldersgränser,  
  
 tillträdeskrav, kontroll, tillsyn m.m. Regelverket  
  
 kompletteras med ett tillstånd från regeringen och villkor och  
  
 föreskrifter från Lotteriinspektionen.  
  
  Åtgärder skall vidtas för att förhindra penningtvätt och motverka  
  
 spelberoende.  
  
 I arbetsgruppens promemoria lämnades också ett förslag till lag om  
  
 kasinospel.  
  
 Efter att promemorian remissbehandlats lämnade regeringen i mars  
  
 1999 en proposition (1998/99:80) Kasinospel i Sverige m.m., med  
  
 förslag om en kasinolag som skulle tillåta internationella kasinon i  
  
 Sverige. Förutom regleringen av kasinospel omfattade propositionen  
  
 även vissa ändringar i lotterilagen (1994:1000) beträffande  
  
 varuautomatspel och värdeautomatspel samt vissa ändringar i lagen  
  
 (1972:820) om skatt på spel.  
  
 Riksdagens kulturutskott beredde frågan och förslog bifall till  
  
 propositionen och avslag på väckta motioner. Den 1 juni 1999 beslöt  
  
 riksdagen att lämna bifall till utskottets hemställan. Riksdagsbeslutet  
  
 innebar att kasinospel fick anordnas i Sverige fr.o.m. den 1  
  
 juli 1999. Tillstånd till kasinospel skulle endast ges till statliga företag.  
  
 Det skulle finnas högst sex kasinon. Under den första tiden  
  
 avsågs dock högts fyra kasinon öppnas.  
  
 3.4 Etableringen av internationella kasinon i Sverige  
  
 Regeringen beslöt den 16 december 1999 att det statligt ägda aktiebolaget  
  
 Svenska Spel får öppna ett kasino på envar av orterna  
  
 Stockholm, Göteborg, Malmö och Sundsvall.  
  
 För att bedriva kasinoverksamheten bildade AB Svenska Spel ett  
  
 helägt dotterbolag, Casino Cosmopol AB. Verksamheten har  
  
 successivt etablerats på de angivna orterna och år 2004 var det  
  
 första hela verksamhetsåret med samtliga fyra kasinon i drift.  
  
 Regeringens tillstånd att för allmänheten anordna kasinospel  
  
 inklusive penningautomatspel gällde till och med den 31 december  
  
 2004. I regeringsbeslut den 22 december 2004 har tillståndet förlängts  
  
 att gälla till och med den 31 december 2007.  
  
 26 
  
 SOU 2006:64 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige  
  
 3.5 Farhågor och förhoppningar inför kasinostarten  
  
 Som redan antytts i föregående avsnitt fanns såväl farhågor som  
  
 förhoppningar inför etableringen av de svenska kasinona. Sådana  
  
 synpunkter fördes fram såväl i de utredningar som föregick regeringens  
  
 proposition, i de remissvar som lämnades i samband med  
  
 den processen och under riksdagsbehandlingen.  
  
 Regeringen anförde i prop. 1998/99:80 Kasinospel i Sverige m.m.  
  
 att erfarenheterna utomlands var att ett lagligt kasinospel medför  
  
 att det illegala spel som förekommer minskar i omfattning. Där  
  
 spelet anordnas av privata anordnare ger spelet inkomster till staten  
  
 i form av skatter medan statliga monopolföretag levererar överskottet  
  
 från verksamheten till statskassan eller till andra allmännyttiga  
  
 ändamål. I propositionen framhölls att det naturligtvis  
  
 också finns negativa effekter av kasinospel. Visserligen hade kontakter  
  
 med företrädare för departement och kasinoanordnare i t.ex.  
  
 Danmark, Finland och Holland inte visat på några påtagliga negativa  
  
 effekter av kasinoverksamheten i dessa länder, men man kunde  
  
 ändå inte bortse från att kasinospel skulle kunna attrahera personer  
  
 som har problem med sitt spelande eller bidra till att sådana problem  
  
 uppkom. Inte heller kunde man bortse från att kasinospel  
  
 skulle kunna utnyttjas av kriminella personer för penningtvätt eller  
  
 annan brottslighet.  
  
 De flesta av de ca 30 myndigheter och organisationer som  
  
 yttrade sig över regeringens förslag att kasinospel skulle få anordnas  
  
 i Sverige var positiva till förslaget eller hade inte något att invända.  
  
 Bland de myndigheter som hade invändningar märktes  
  
 främst Brottförebyggande rådet (Brå), som avstyrkte förslaget. Brå  
  
 ansåg att spelskulder är en av de viktigaste brottsalstrande  
  
 faktorerna och menade att förslagna säkerhetsåtgärder inte garanterade  
  
 att spelberoendet upptäcks i tid. Brå ansåg vidare att en legalisering  
  
 av en farlig spelform kan leda till illegalt spel eftersom den  
  
 som vant sig vid kasinospel kan söka efter mer spännande (illegala)  
  
 alternativ. Konsumentverket ansåg att ett ökat utbud av spel skulle  
  
 medföra ökade utgifter för konsumenterna och att man inte kunde  
  
 bortse från risken för oönskade sociala konsekvenser med ökade  
  
 kostnader för samhället som följd. Socialstyrelsen framhöll för sin  
  
 del att spelberoendet kunde komma att öka som en följd av kasinoetableringen.  
  
 27 
  
 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige SOU 2006:64  
  
 I propositionen framhölls att dåvarande Lotteriutredningen  
  
 ansett att en introduktion av internationellt kasinospel i Sverige  
  
 skulle kanalisera okontrollerat illegalt spel till ett legalt kontrollerat  
  
 alternativ och att den illegala spelmarknaden därmed skulle saneras.  
  
 Regeringen menade dock att detta var ett väl optimistiskt antagande,  
  
 men att betydande effekter i gynnsam riktning borde kunna  
  
 uppnås om en legal spelmöjlighet erbjöds. Först och främst borde,  
  
 menade regeringen, nyrekryteringen till illegalt spel komma att  
  
 minska. Många av de mer eller mindre erfarna spelarna på den illegala  
  
 marknaden borde påverkas om nya möjligheter öppnas.  
  
 Regeringen hänvisade till erfarenheterna i Danmark och Finland  
  
 som tydde på att det illegala spelet minskat där sedan kasinospel i  
  
 kontrollerade former tillåtits.  
  
 Vid sidan av farhågorna för ökad brottlighet av olika slag i samband  
  
 med kasinoetableringen och förhoppningarna om att den  
  
 skulle kunna påverka det illegala spelet i ett för samhället positiv  
  
 riktning, uppmärksammades i propositionen de sociala komplikationer  
  
 som en sådan etablering skulle kunna medföra.  
  
 Regeringen framhöll i propositionen att snabba spel, dvs. spelformer  
  
 där det löper kort tid mellan insats och utfall, anses öka  
  
 risken för överdrivet spelande och angav kasinospel och spel på  
  
 automater som exempel på denna typ av spel. Det framhölls också  
  
 att det kan finnas ett samband mellan det totala spelutbudet och  
  
 antalet personer som spelar över sina tillgångar. Av det skälet  
  
 kunde ytterligare en spelform i samhället leda till att det blir fler  
  
 spelare med svårigheter att hantera sin situation. Regeringen  
  
 menade att detta problem måste mötas genom kontroll och väl  
  
 genomtänkta förebyggande åtgärder och att den som i praktiken  
  
 kommer att svara för verksamheten beaktade och aktivt arbetade  
  
 för att motverka negativa konsekvenser av spelandet.  
  
 Det bör för fullständighetens skull också nämnas i detta sammanhang  
  
 att även andra förhoppningar fanns från regeringens sida  
  
 när frågan om kasinoetableringen förelades riksdagen. När det  
  
 gäller de ekonomiska konsekvenserna menade regeringen att det  
  
 stod klart att kasinospel kunde ge betydande inkomster till staten. I  
  
 propositionen hänvisades till dåvarande Lotteriutredningen som  
  
 uppskattat att svensk kasinoverksamhet av internationellt slag  
  
 kunde generera ett årligt överskott uppgående till ca 200–300  
  
 miljoner kronor. Uppskattningen byggde på internationella jämförelser  
  
 och med antagandet att det skulle inrättas tre stycken  
  
 kasinon. Av stor betydelse för utfallet var, enligt Lotteriutred28 
  
 SOU 2006:64 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige  
  
 ningen, sådana faktorer som tillåtna spelformer, lokalisering,  
  
 kommunikationer, utformning och marknadsföring. Regeringen  
  
 gjorde ingen annan bedömning i fråga om det beräknade överskottet.  
  
 När det gäller sysselsättningsaspekten framhöll regeringen att  
  
 kasinoverksamheten är mycket personalintensiv. Ett större kasino i  
  
 Stockholm skulle sysselsätta uppemot 200 personer, inklusive  
  
 kringverksamheter som restaurang, bar och underhållning. En fullt  
  
 utbyggd kasinoverksamhet – fem eller sex kasinon – borde totalt  
  
 kunna skapa 600–700 arbetstillfällen i Sverige.  
  
 Även aspekten om möjlig ökad turism på grund av kasinoetableringen  
  
 fördes fram i propositionen. Regeringen framhöll att i  
  
 många länder har en önskan om ökad turism varit det tyngsta argumentet  
  
 för att införa kasinoverksamhet. I den utredning om  
  
 kasinon som föregick propositionen menade man dock att kasinospel,  
  
 som särskild attraktion betraktad, inte var tillräckligt för att  
  
 locka turister och utländsk valuta. Däremot borde helhetsbilden av  
  
 Sverige som turistland med ett brett utbud av aktiviteter förbättras  
  
 på längre sikt. Svenskarnas önskan att spela på kasino kunde också  
  
 uppfyllas inom landet, vilket marginellt kunde förbättra turistnettot.  
  
 Riksdagen biföll regeringens proposition den 1 juni 1999 – i den  
  
 del som rörde förslaget till ny kasinolag – med 189 röster för och  
  
 89 röster mot. Av närvarande ledamöter avstod 8 från att rösta. I  
  
 samband med riksdagsbehandlingen väcktes ett antal motioner som  
  
 i vissa fall yrkade på avslag på regeringens förslag till kasinolag och  
  
 i andra fall tillstyrkte förslaget, men på andra villkor. För ett avslag,  
  
 menade berörda motionärer, talade dels de farhågor om ökad  
  
 brottslighet och lockelse till illegalt spel som förslaget skulle kunna  
  
 innebära, dels befarade ökade sociala problem, främst vad gäller  
  
 problemspelande och spelberoende. Övriga motionärer berörde i  
  
 huvudsak frågor om lokalisering, det föreslagna statliga monopolet  
  
 och registreringsförfarandet.  
  
 I samband med etableringen av de nya kasinona gjorde polismyndigheterna  
  
 i de berörda städerna s.k. konsekvensanalyser, som  
  
 beskriver olika företeelser av polisiärt intresse som etableringarna  
  
 skulle kunna föra med sig. Analyserna omfattade exempelvis påverkan  
  
 på nöjeslivs- och turismrelaterad brottslighet, riskerna för  
  
 penningtvätt, ökat spelberoende som leder till kriminalitet, påverkan  
  
 på illegal spelverksamhet, oseriös kreditgivning, prostitution,  
  
 rån, särskilt spelrelaterade brott (bl.a. fuskspel), sabotage etc.  
  
 29 
  
 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige SOU 2006:64  
  
 De olika exemplen innefattade alla brottsrubriceringar som  
  
 teoretiskt skulle kunna förekomma i eller kring verksamhet av  
  
 detta slag och erfarenheter hämtades från polisiära företrädare i  
  
 främst Tyskland och Holland samt från Danmark och Finland.  
  
 Polismyndigheterna i de fyra svenska kasinostäderna har därefter  
  
 successivt följt upp det faktiska utfallet när det gäller de anteciperade  
  
 brottsriskerna. Kasinoutvärderingen har tagit del av resultatet  
  
 av dessa uppföljningar som redovisas i kapitel 7.  
  
 3.6 Kasinoverksamheten i dag  
  
 Kasinoverksamhet bedrivs i dag på fyra orter i Sverige; Sundsvall,  
  
 Stockholm, Göteborg och Malmö.  
  
 Omsättning  
  
 Kasinoverksamheten omsatte (spelintäkter netto) 922 miljoner  
  
 kronor år 2005, vilket motsvarar elva procent av koncernens spelomsättning.  
  
 Verksamhetens resultat efter avräkning av kostnader  
  
 m.m. uppgick samma år till 385 miljoner kronor eller åtta procent  
  
 av koncernens resultat.  
  
 Omsättningen på de olika kasinona framgår av följande tabell,  
  
 hämtad från Svenska Spels årsredovisning för 2005:  
  
 Casino  
  
 Cosmopol  
  
 Omsättning Förändring  
  
 2005 2004 MSEK %  
  
 Sundsvall 69 63 6 10  
  
 Malmö 196 209 -13 -6  
  
 Göteborg 248 218 30 14  
  
 Stockholm 410 364 46 13  
  
 Totalt 922 853 69 8  
  
 Resultat 385 309 76 25  
  
 30 
  
 SOU 2006:64 Utvecklingen av internationella kasinon i Sverige  
  
 Antal anställda  
  
 Medelantalet anställda under 2005 vid samtliga kasinon var  
  
 781 personer (646 år 2004). Andelen män var 50 procent.  
  
 Antal besökare respektive besök  
  
 Antalet besökare på de svenska kasinona under tolvmånadersperioden  
  
 juli 2004 – juni 2005 uppgick till ca 250 000 personer. De flesta  
  
 av besökarna var engångsbesökare, men vissa återkom mer eller  
  
 mindre regelbundet som framgår av följande bild:  
  
 1 besök 
  
 71% 
  
 2-3 besök 
  
 16% 
  
 4-11 besök 
  
 8% 
  
 12-26 besök 
  
 3% 
  
 27-52 besök 
  
 1% 
  
 >52 besök 
  
 1% 
  
 1 besök 
  
 2-3 besök 
  
 4-11 besök 
  
 12-26 besök 
  
 27-52 besök 
  
 >52 besök 
  
 I genomsnitt besökte en person Day kasinon 3,81  
  
 gånger per år, men som framgår av bilden fanns ett mindre antal  
  
 personer (2 procent) som kan betraktas som stamgäster (> 27 besök  
  
 per år). Det totala antalet besök uppgick under tolvmånadersperioden  
  
 till och med juni 2005 till knappt 950 000 st.  
  
 Av besökarna var 63 procent män och medelåldern låg runt 40 år.  
  
 31 
  
 4 Spelverksamheten i Sverige  
  
 4.1 Den svenska spelmarknaden  
  
 Den nyligen avslutade Lotteriutredningen gjorde en fyllig beskrivning  
  
 av den svenska spelmarknaden. Slutbetänkandet Spel i en föränderlig  
  
 värld (SOU2006:11) ger därmed en bakgrund som kan  
  
 underlätta förståelsen av de internationella kasinona och det  
  
 sammanhang i vilket de verkar. Lotteriutredningen hade dock inte i  
  
 uppdrag att behandla den del av det svenska spelandet som sker vid  
  
 kasinona.  
  
 4.2 Kasinospelet i sitt sammanhang  
  
 Day omsättning redovisas netto till skillnad mot de  
  
 flesta andra spelformer. Det beror på att den svenska kasinoverksamheten  
  
 följer de redovisningsprinciper som internationellt gäller  
  
 för detta slags verksamhet, vilket i sin tur hänger samman med att  
  
 de traditionella kasinospelen – såsom bordsspel – innebär att  
  
 vinstmedel satsas om igen under spelets gång. Principen är därför  
  
 att enbart redovisa de medel som kasinobesökarna förlorar till  
  
 kasinot varje speldag.  
  
 Med nettoomsättningen som utgångspunkt svarade Campos  
  
 Cosmopols svenska kasinon, inklusive de spelautomater som finns  
  
 i kasinolokalerna, för ca sex procent av omsättningen på den legala  
  
 svenska spelmarknaden under år 2004. Det motsvarar ca  
  
 850 miljoner kronor.  
  
 Som jämförelse kan nämnas att Svenska Spels produkt Richard, dvs. de värdeautomater som företaget har rätt att placera i  
  
 restaurangmiljö, under samma år hade en nettoomsättning på ca  
  
 2 miljarder kronor och ATG ca 2,6 miljarder kronor.  
  
 33 
  
 Spelverksamheten i Sverige SOU 2006:64  
  
 År 2004 var det första hela verksamhetsåret med samtliga fyra  
  
 kasinon i drift. Omsättningsökningen mellan 2003 till 2004 var  
  
 18 procent, men ökningen måste ses mot bakgrund av att Moore i Stockholm öppnade sin verksamhet i slutet av första  
  
 kvartalet 2003. Spelintäkterna netto för år 2005 uppgick till  
  
 922 miljoner kronor, dvs. en ökning med ca åtta procent i förhållande  
  
 till 2004.  
  
 Förändringen för andra spelformer visar på såväl ökad som  
  
 minskad omsättning. Värdeautomatspelen, dvs. Alexander och  
  
 Green, som drivs av Svenska Spel uppvisade en ökning av omsättningen  
  
 med fem procent mellan 2003 och 2004. V75 som marknadsförs  
  
 av ATG ökade med 4 procent och Oddset, som är en av  
  
 Svenska Spels produkter, ökade med tolv procent. Bland de spelformer  
  
 som tappat andelar märks främst Cabrera med minus  
  
 25 procent mellan de två åren. I övrigt är förändringarna små för  
  
 övriga spel.  
  
 Mellan 2003 och 2004 växte den totala, legala spelomsättningen i  
  
 Sverige med endast ungefär en procent. Grovt sett kan man således  
  
 säga att de spelformer som förlorat andelar har förlorat lika mycket  
  
 som övriga spelformer vunnit. Svenska Spel har totalt sett ökat sin  
  
 omsättning, ATG har stått kvar på samma nivå relativt sett, medan  
  
 folkrörelsespelen – särskilt Cabrera – minskat.  
  
 Vilka spelformer som förlorat andelar till Casino Cosmopol är  
  
 svårt att säga. Möjligt är att Restaurangkasinona tappat omsättning  
  
 till förmån för Casino Cosmopol, men det är i så fall endast marginellt.  
  
 Hur mycket av det illegala spelet som förts över till Casino  
  
 Cosmopols kasinon är också svårt att beräkna. Det förefaller dock  
  
 rimligt att anta, att etableringen av de svenska kasinona inte nämnvärt  
  
 ökat spelomsättningen totalt på den svenska spelmarknaden.  
  
 Day omsättningsökning kan troligen förklaras av  
  
 den omfördelning som skett inom en given ram.  
  
 Det finns utöver de tillåtna spelaktörernas verksamhet en betydande  
  
 illegal sektor på den svenska spelmarknaden i form av  
  
 automatspel och liknande spel som saknar tillstånd eller anordnas  
  
 utan erforderligt tillstånd. Den spelomsättningen finns av naturliga  
  
 skäl inte med i de siffror som angetts i föregående avsnitt.  
  
 34 
  
 5 Regelverket  
  
 5.1 Gällande lagstiftning  
  
 Utredningen redovisar i detta avsnitt det regelverk som ger förutsättningarna  
  
 för de svenska kasinona. Redovisningen omfattar  
  
 dessutom penningtvättlagen, som efter dess ändring 2005 även  
  
 omfattar kasinoverksamheten. Sådana villkor för kasinona var tidigare  
  
 endast reglerade i regeringens villkor till Svenska Spel.  
  
 5.2 Lotterilagen  
  
 Murray regleras i Sverige av två lagstiftningar, lotterilagen  
  
 (1994:1000) och kasinolagen (1999:355). Lotterilagen innehåller en  
  
 reglering av all lotteriverksamhet i Sverige utom den verksamhet  
  
 som faller under kasinolagen (dvs. de statliga internationella  
  
 kasinona). Kasinolagen reglerar den kasinoverksamhet med internationella  
  
 spelregler som finns i Sverige (men alltså inte s.k. restaurangkasinon) 
  
 .  
  
 Lotterilagen slår fast den sedan länge gällande principen inom  
  
 svensk lotterireglering att lotterier endast får anordnas efter tillstånd  
  
 och att alla tillstånd skall stå under statlig kontroll. Den befäster  
  
 också principen att inkomsterna från lotterier skall gå till  
  
 allmänna eller allmännyttiga ändamål. Endast i undantagsfall kan  
  
 kommersiella intressen accepteras.  
  
 Att den svenska spel- och lotterimarknaden är en reglerad marknad  
  
 beror på att lotterier, dvs. spel om pengar, är en företeelse som  
  
 kan medföra problem både för den enskilde och för det allmänna.  
  
 Lotteri innebär förenklat att någon erbjuder andra att delta i spel  
  
 om pengar och därvid möjlighet att vinna pengar. Möjligheten till  
  
 vinst styrs av ett slumpmoment. Inom företeelsen lotteri finns då  
  
 35 
  
 Regelverket SOU 2006:64  
  
 möjligheten för oseriösa anordnare att utnyttja lotteriet i brottsliga  
  
 syften, exempelvis bedrägeri och ocker. Murray har därför, på  
  
 grund av dess speciella karaktär, sedan länge varit föremål för  
  
 statlig reglering i Sverige och i världen i övrigt.  
  
 Behållningen av lotterierna skall tillfalla allmännyttiga ändamål i  
  
 form av föreningslivet, hästsporten och staten. Tillstånd enligt  
  
 lotterilagen lämnas därför i huvudsak till ideella föreningar som har  
  
 till huvudsakligt syfte att främja ett allmännyttigt ändamål. Tillstånd  
  
 lämnas därutöver av regeringen till AB Svenska Spel och  
  
 ATG.  
  
 Lotterilagen har som nämnts nyligen setts över. I betänkandet  
  
 (se ovan) behandlades inte kasinolagen, men en del av lotteriutredningens  
  
 överväganden kan ha indirekt betydelse för eventuella förändringar  
  
 i regleringen av kasinoverksamheten.  
  
 5.3 Kasinolagen  
  
 Kasinolagen (SFS 1999:355) trädde i kraft den 3 juni 1999. Lagen  
  
 anger vad som avses med kasinospel och vad som kännetecknar ett  
  
 kasino i lagens mening. Lagen reglerar därutöver vissa grundläggande  
  
 förutsättningar för kasinoverksamheten. Den fullständiga  
  
 lagtexten finns återgiven i bilaga, men dess huvudinnehåll omfattar  
  
 följande regleringar:  
  
 Tillstånd  
  
 § 2 anger att kasinospel inte får anordnas utan tillstånd och sådant  
  
 tillstånd får endast lämnas till företag som i sin helhet – direkt eller  
  
 indirekt – ägs av staten och det får finnas högst sex kasinon.  
  
 Registrering  
  
 Förutom bestämmelser om åldersgräns och legitimationskrav för  
  
 tillträde till kasino anger lagen också ett krav på registrering:  
  
 Enligt § 5 skall den som anordnar kasinospel föra ett register  
  
 över besökarna på kasinot i syfte att förebygga och avslöja brott.  
  
 Registret får föras med hjälp av automatiserad behandling.  
  
 36 
  
 SOU 2006:64 Regelverket  
  
 Enligt § 6 skall registret innehålla uppgift om besökarens namn,  
  
 personnummer eller annat identifieringsnummer och postadress.  
  
 Det skall också innehålla ett fotografi av besökaren samt uppgift  
  
 om tidpunkt för besöket.  
  
 Gallring av register  
  
 En uppgift eller ett fotografi i registret över besökare skall bevaras i  
  
 fem år från det att uppgiften eller fotografiet registrerats och därefter  
  
 genast gallras (§ 8).  
  
 Förbud mot kreditgivning och anställdas spel  
  
 Kasinolagen förskriver vidare förbud mot kreditgivning och förbud  
  
 för anställda eller funktionärer att delta i kasinospel.  
  
 Villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 Endast regeringen kan ge tillstånd till kasinospel som då skall  
  
 förenas med de villkor och kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 som behövs för att spelverksamheten skall bedrivas på ett från allmän  
  
 synpunkt lämpligt sätt, men regeringen får även överlåta åt  
  
 Lotteriinspektionen att meddela sådana villkor och bestämmelser  
  
 (§§ 12–13).  
  
 Ändring av villkor eller bestämmelser prövas av regeringen, dock  
  
 får Lotteriinspektionen pröva frågor som rör sådana villkor eller  
  
 bestämmelser som lämnats av myndigheten (§ 15).  
  
 Tillsyn  
  
 Lotteriinspektionen skall enligt § 14 utöva tillsyn över att kasinolagen  
  
 och de villkor och bestämmelser som meddelats med stöd av  
  
 lagen följs.  
  
 37 
  
 Regelverket SOU 2006:64  
  
 5.4 Regeringens villkor för att anordna kasinospel  
  
 Enligt 12 § kasinolagen skall ett tillstånd att anordna kasinospel  
  
 förenas med de särskilda villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 som behövs för att spelverksamheten skall bedrivas på  
  
 ett från allmän sypunkt lämpligt sätt.  
  
 AB Svenska Spels tillstånd att anordna kasinospel förnyades  
  
 genom regeringsbeslut 2004-12-22 (FI2004/3242) till att omfatta  
  
 perioden 1 januari 2005 till och med den 31 december 2007. Tillståndet  
  
 anger följande villkor utöver bestämmelserna i kasinolagen:  
  
 1. Entréavgift  
  
 Entréavgift ska tas ut vid besök på ett kasino. Lotteriinspektionen  
  
 får dock besluta om undantag från denna bestämmelse.  
  
 2. Dricks  
  
 Svenska Spel skall se till att anställda vid ett kasino inte tar emot  
  
 dricks.  
  
 3. Marknadsföring  
  
 AB Svenska Spel skall i sin marknadsföring av kasinoverksamheten  
  
 ha en inriktning som är socialt ansvarstagande så att den  
  
 inte uppfattas som alltför påträngande.  
  
 4. Krediter  
  
 Den som anordnar kasinospel får enligt 9 § kasinolagen inte  
  
 lämna kredit för insatser i spelet. AB Svenska Spel får inte heller  
  
 på något annat sätt verka för att någon annan erbjuder kredit i  
  
 anslutning till kasinoverksamheten.  
  
 5. Överdrivet spelande  
  
 AB Svenska Spel skall beakta och aktivt arbeta för att motverka  
  
 problem med överdrivet spelande. AB Svenska Spel skall fortsätta  
  
 att arbeta med sitt åtgärdsprogram med bl.a. information  
  
 om problemet och utbildning av personal.  
  
 6. Tillåten insats  
  
 Den högsta tillåtna insatsen i kasinospel är två prisbasbelopp  
  
 enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring. I penningautomatspel  
  
 och andra automatspel är den högsta tillåtna insatsen  
  
 150 kronor på varje särskild vinstmöjlighet.  
  
 7. Vinståterbetalning  
  
 Värdet av vinsterna i penningautomatspel och andra automatspel  
  
 ska motsvara minst 85 procent av insatsernas värde.  
  
 38 
  
 SOU 2006:64 Regelverket  
  
 Utöver dessa villkor finns i tillståndet också reglerat de uppdrag  
  
 som regeringen ger till Lotteriinspektionen när det gäller kasinoverksamheten.  
  
 De återges i följande avsnitt.  
  
 5.5 Lotteriinspektionens närmare villkor och  
  
 anvisningar  
  
 Enligt 14 § kasinolagen får regeringen överlåta åt Lotteriinspektionen  
  
 att meddela närmare villkor och bestämmelser enligt § 12  
  
 nämnda lag. Omfattningen av detta uppdrag framgår av regeringens  
  
 villkor, punkterna 8–10.  
  
 I punkt 8 i villkoren uppdrar regeringen åt Lotteriinspektionen  
  
 att utfärda närmare villkor för varje kasino och att enligt 12 §  
  
 kasinolagen utfärda de särskilda kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 som behövs för att spelverksamheten skall bedrivas på ett  
  
 från allmän synpunkt lämpligt sätt. AB Svenska Spel får inte erbjuda  
  
 kasinospel innan sådana villkor och kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 har meddelats.  
  
 Lotteriinspektionen har med stöd av detta bl.a. utfärdat regler  
  
 för kasinonas öppettider, vilka typer av spel som får finnas, vilka  
  
 betalningsmedel som får användas samt om hur spelmarkerna skall  
  
 vara beskaffade. Lotteriinspektionen har också godkänt spelreglementen  
  
 och den spelutrustning som får användas på kasinot.  
  
 Punkten 9 i regeringens villkor anger att ett kasino bör ha en tillräcklig  
  
 andel spelbord så att verksamheten inte får karaktären av att  
  
 vara en spelautomathall. Lotteriinspektionen har på regeringens  
  
 uppdrag meddelat sådana villkor som anses ge en rimlig och väl anpassad  
  
 relation mellan spelbord och automater samt dessutom fastställt  
  
 en övre gräns för antal tillåtna automater och spelbord i varje  
  
 kasino.  
  
 Generellt gäller för Lotteriinspektionens närmare villkor och  
  
 anvisningar i de nu nämnda avseendena att de ändras från tid till  
  
 annan för att anpassas till förändrade spelmönster m.m. Sådana  
  
 ändringar sker i dialog mellan inspektionen och berört kasino.  
  
 Punkten 10 i regeringens villkor anger vidare att lotteriinspektionen  
  
 enligt 14 § kasinolagen ska utöva tillsyn över att lagen och  
  
 de villkor och bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen  
  
 följs. Lotteriinspektionen ska därvid genomföra den granskning  
  
 och de kontroller som inspektionen anser påkallade. Svenska Spel  
  
 ska följa de anvisningar och villkor som Lotteriinspektionen med39 
  
 Regelverket SOU 2006:64  
  
 delar och betala kostnaderna för kontrollen. Lotteriinspektionens  
  
 tillsynsuppdrag beträffande kasinona behandlas utförligare längre  
  
 fram i detta betänkande.  
  
 5.6 Lagen om åtgärder mot penningtvätt och lagen om  
  
 penningtvättsregister  
  
 5.6.1 Bakgrund  
  
 Sedan 1993 finns genom lag ett förbud mot medverkan i penningtvätt.  
  
 Lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt bygger på  
  
 ett EG-direktiv från 1991, som ändrades år 2001. Den statliga  
  
 kasinoverksamheten omfattas sedan 2005-01-01 av lagen om åtgärder  
  
 mot penningtvätt.  
  
 Lagen har som syfte att förhindra penningtvätt, vilket definieras  
  
 som  
  
 sådana åtgärder med avseende på egendom som har förvärvats genom  
  
 brott, som kan medföra att denna egenskap hos egendomen fördöljs,  
  
 att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder eller  
  
 att återanskaffandet av egendomen försvåras, samt sådana åtgärder  
  
 som innefattar förfogande över och förvärv, innehav eller brukande av  
  
 egendomen.  
  
 De svenska bestämmelserna är inte begränsade till att omfatta vinning  
  
 från vissa brottstyper. Inte heller är de inskränkta till att  
  
 endast omfatta vinning från vissa särskilt grova brott. Bestämmelserna  
  
 är i stället generellt utformade och omfattar vinning från alla  
  
 typer brott (inklusive t.ex. skattebrott).  
  
 EU har nyligen antagit de s.k. tredje penningtvättsdirektivet.  
  
 Det har ännu inte genomförts i svensk rätt, men en utredning har  
  
 tillsats för detta ändamål (se vidare avsnitt 7.3.6).  
  
 5.6.2 Lagens tillämpningsområde och innehåll  
  
 1993 års lag omfattade ursprungligen endast s.k. finansiella institut  
  
 som alla hade det gemensamt att de var föremål för tillsyn av  
  
 Finansinspektionen. Genom senare tids ändringar har fler aktörer  
  
 (fysiska och juridiska personer) kommit att omfattas av lagen. Det  
  
 gäller fastighetsmäklare, revisorer, skatterådgivare, advokater och  
  
 40 
  
 SOU 2006:64 Regelverket  
  
 vissa andra jurister samt fysiska och juridiska personer som  
  
 bedriver handel med eller auktionsförsäljning av antikviteter, konst,  
  
 ädelstenar, metaller skrot eller transportmedel. Det gäller dessutom  
  
 verksamhet för kasinospel enligt kasinolagen, dvs. Coleman kasinon.  
  
 Förenklat innebär lagen:  
  
  förbud att medverka vid vissa transaktioner (penningtvätt),  
  
  krav på identitetskontroll vid transaktioner motsvarande 15 000  
  
 euro eller mer,  
  
  krav att handlingar eller uppgifter från identitetskontroll skall  
  
 bevaras i fem år,  
  
  skyldighet att granska alla transaktioner som skäligen kan antas  
  
 utgöra penningtvätt,  
  
  skyldighet att lämna uppgift till Finanspolisen om alla  
  
 omständigheter som kan tyda på penningtvätt,  
  
  förbud att röja för en kund att en granskning har genomförts  
  
 eller att uppgifter lämnats till polisen,  
  
  krav på berörda aktörer att ha interna rutiner för att förhindra  
  
 att verksamheten utnyttjas för penningtvätt,  
  
  skyldighet att svara för att de anställda får behövlig information  
  
 och utbildning,  
  
  bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen  
  
 bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. identitetskontroll  
  
 och vilka rutiner som skall följas samt vilken information  
  
 och utbildning som skall tillhandahållas berörda anställda.  
  
 De olika aktörerna berörs av dessa krav och skyldigheter på delvis  
  
 olika sätt. Det finns dock inte anledning att här närmare beskriva  
  
 dessa skillnader annat än att bestämmelserna om identitetskontroll  
  
 inte tillämpas på kasinona. Istället gäller de regler som finns om  
  
 identitetskontroll och registrering i kasinolagen. Detta kommenteras  
  
 ytterligare i avsnitt 7.3.2.  
  
 Finansinspektionen får meddela närmare föreskrifter om bl.a.  
  
 vilka rutiner som skall följas och vilken information och utbildning  
  
 som dessa skall tillhandhållas de anställda för att förhindra penningtvätt  
  
 mm. Kasinoverksamheten omfattas dock inte av dessa  
  
 föreskrifter och allmänna råd. Men regeringen konstaterar i propositionen  
  
 (2003/04:156) om penningtvättslagen att  
  
 41 
  
 Regelverket SOU 2006:64  
  
 även om t.ex. Finansinspektionens föreskrifter och allmänna råd inte  
  
 blir direkt tillämpliga för dessa näringsidkare [de som omfattas av  
  
 lagen men inte är underställda Finansinspektionens föreskrifter och  
  
 tillsyn] bör de ändå kunna hämta viss vägledning i dessa regler för sin  
  
 hantering av penningtvättsfrågor i verksamheten.  
  
 Enligt föreskrifterna (FIFS 2005:5) ska företagets styrelse eller  
  
 verkställande direktör i interna regler fastställa  
  
  besluts- och rapporteringsordning vid handläggning av ärenden  
  
 där det finns skäl att anta att det förekommer transaktioner  
  
 som utgör penningtvätt,  
  
  uppgifter och ansvar som den centralt funktionsansvarige ska  
  
 ha,  
  
  rutiner för granskning av transaktioner,  
  
  rutiner för bevarande av handlingar, och  
  
  rutiner för utbildning av anställda i penningtvättsfrågor och  
  
 frågor om finansiering av särskilt allvarlig brottslighet.  
  
 Enligt Finansinspektionens allmänna råd bör företagets styrelse  
  
 fastställa en övergripande policy för åtgärder mot penningtvätt.  
  
 Denna kan även innefatta företagets policy för att motverka övrig  
  
 brottslighet. Företaget bör även i interna regler dokumentera  
  
 omständigheter som kan vara indikationer på penningtvätt. Företagets  
  
 styrelse eller verkställande direktör bör fastställa interna  
  
 regler för tillämpning av principen om kundkännedom i företagets  
  
 affärsförbindelser med kunder. Denna princip innebär att företaget  
  
 bör, utöver vad som följer av lag, i relevant utsträckning inhämta  
  
 uppgifter om bl.a. kundens bakgrund och pengars eller andra tillgångars  
  
 ursprung.  
  
 Företagets styrelse eller verkställande direktör ska enligt föreskrifterna  
  
 utse en centralt funktionsansvarig person som i frågor  
  
 om penningtvätt ansvarar för att kontrollsystem, arbetsrutiner, besluts-  
  
 och rapporteringsordning samt utbildningsprogram tillämpas  
  
 i organisationen. Den funktionsansvarige ska även i övrigt utgöra  
  
 ett centralt stöd i frågor om åtgärder mot penningtvätt. Den  
  
 centralt funktionsansvarige ska ha en ledande befattning i företaget  
  
 som är direkt underställd den verkställande direktören.  
  
 Slutligen ska varje företag ha ett utbildningsprogram i frågor  
  
 som rör penningtvätt. Alla anställda som handlägger kundärenden  
  
 ska genomgå en sådan utbildning. Utbildningen ska om möjligt  
  
 42 
  
 SOU 2006:64 Regelverket  
  
 anpassas till de anställdas behov, så att en allsidig belysning ges av  
  
 frågor som rör penningtvätt.  
  
 I lagen (1999:163) om penningtvättsregister finns bestämmelser  
  
 – som utöver personuppgiftslagen – anger vilka uppgifter som får  
  
 införas i ett sådant penningtvättsregister som en aktör som omfattas  
  
 av penningtvättslagen behöver föra för att kunna fullgöra sin  
  
 uppgiftsskyldighet enligt penningtvättslagen. Ett penningtvättsregister  
  
 får endast innehålla namn, person- eller organisationsnummer  
  
 och adress, kontonummer (motsvarande) samt de övriga  
  
 uppgifter som har lämnats till Finanspolisen med stöd av penningtvättslagen.  
  
 I lagen finns även uppgifter om hur uppgifterna skall  
  
 gallras och förbud mot samkörning av motsvarande register hos  
  
 andra. Även kasinon omfattas av lagens bestämmelser.  
  
 5.7 Aktuella utredningar m.m. om spelverksamheten i  
  
 Sverige  
  
 5.7.1 Lotteriutredningen  
  
 Lotteriutredningen överlämnade sitt slutbetänkande Spel i en föränderlig  
  
 värld (SOU 2006:11) i januari 2006.  
  
 Utredningens uppdrag har varit att se över lagstiftningen inom  
  
 spel- och lotteriområdet mot bakgrund av den fastställda spelpolitiken  
  
 och lämna de förslag som kan behövas för att anpassa  
  
 regleringen till den marknadsmässiga och tekniska utvecklingen på  
  
 spel- och lotteriområdet samt till utvecklingen av EG-rätten. Uppdraget  
  
 har även omfattat att beakta utvecklingens och förslagens  
  
 inverkan på folkhälsan.  
  
 Utredningen konstaterar att spelmarknaden, framför allt över  
  
 Internet, är mycket expansiv och har bedömt förutsättningarna att  
  
 stärka de svenska spelanordnarnas ställning gentemot den internationella  
  
 konkurrensen. Utredningen fann att den svenska lagstiftningens  
  
 förenlighet med EG-rätten kan ifrågasättas.  
  
 Utredningens förslag har utgått från nuvarande regelsystem där  
  
 spel- och lotterimarknaden i princip är förbehållen staten, hästsporten  
  
 och föreningslivet. Med hänsyn till bedömningen av den  
  
 svenska lotterilagstiftningens förenlighet med EG-rätten har utredningen  
  
 funnit att möjligheterna att stärka de svenska anordnarnas  
  
 konkurrenskraft är begränsad. Endast en mindre höjning av vinståterbetalningen  
  
 vid vadhållning har ansetts vara möjlig.  
  
 43 
  
 Regelverket SOU 2006:64  
  
 Utredningen fann att det inte finns någon reell möjlighet att  
  
 genom svensk lagstiftning hindra spel och lotterier som anordnas  
  
 utomlands, t.ex. över Internet, men har dock föreslagit ett förbud  
  
 mot att i Sverige erbjuda deltagande i lotterier som inte anordnats  
  
 med stöd av lotterilagen.  
  
 Utredningen har skisserat en modell med ett licensförfarande  
  
 som ett alternativ till den nuvarande regleringen, i första hand  
  
 ifråga om elektroniskt spel. Enligt denna modell skulle såväl  
  
 svenska som utländska anordnare kunna tilldelas licens. Licenserna  
  
 skulle efter ett upphandlingsförfarande tilldelas de anordnare som  
  
 bäst kan antas uppfylla villkoren för licens.  
  
 Utredningen konstaterar att en väsentlig del av spelmarknaden  
  
 idag står helt utanför svensk kontroll. Det gäller särskilt vid spel  
  
 över Internet från utlandet. Genom licensmodellen skulle – menar  
  
 utredningen – en större andel av spelandet kunna omfattas av den  
  
 svenska kontrollen. Detta kan förväntas leda till att sociala skyddshänsyn  
  
 iakttas samtidigt som en större del av spelintäkterna kan  
  
 behållas i landet.  
  
 Även om regleringen av de statliga kasinona låg utanför den särskilde  
  
 utredarens uppdrag, kan vissa av lotteriutredningens förslag  
  
 – om de genomförs – påverka kasinoverksamheten. Det gäller bl.a.  
  
 följande förslag:  
  
  ATG:s och Svenska Spels verksamhet, som idag meddelas med  
  
 stöd av regeringens särskilda tillstånd, bör regleras i författning.  
  
  Det bör finnas möjlighet att i detalj kunna reglera marknadsföringen  
  
 av spel och lotterier, antingen vid tillståndsgivning  
  
 eller i författningsform.  
  
  Kraven för att få tillstånd att anordna restaurangkasinon skärps.  
  
  Åtgärder mot spelproblem skall även fortsättningsvis finansieras  
  
 över statsbudgeten.  
  
 5.7.2 Financial Action Task Force on Money Laundering  
  
 (FATF)  
  
 Financial Action Task Force on Money Laundering (FATF) är ett  
  
 internationellt organ som föreslår åtgärder mot penningtvätt och  
  
 mot finansiering av terrorism. FATF övervakar även att gruppens  
  
 medlemmar följer rekommendationerna. Sverige har, som ett av 33  
  
 medlemsländer eller territorier, förbundit sig att följa FATF:s  
  
 44 
  
 SOU 2006:64 Regelverket  
  
 rekommendationer, som är 49 till antalet varav nio är specialrekommendationer  
  
 som är åtgärder mot terrorismbekämpning.  
  
 Under hösten 2005 genomförde Gonzalez en granskning (mutual  
  
 evaluation) av hur Sverige har implementerat rekommendationerna.  
  
 Granskningen är mycket bred och berör ett stort regelverk  
  
 och många statliga och andra organisationer. Den innefattar  
  
 bl.a. en bedömning av lagen om åtgärder mot penningtvätt i förhållandena  
  
 till innehållet i rekommendationerna.  
  
 Granskningen har relevans för att bedöma huruvida kasinona  
  
 motsvarar FATF:s krav för att förhindra eller förebygga penningtvätt.  
  
 Granskningen gäller såväl regleringen av kasinona som deras  
  
 faktiska verksamhet. Sju av 40 av FATF:s rekommendationer berör  
  
 kasinoverksamhet. Utredningen återkommer i avsnitt 7.3 till  
  
 granskningens observationer och rekommendationer för kasinoverksamheten  
  
 45 
  
 6 Tillsyn och uppföljning av  
  
 kasinoverksamheten  
  
 6.1 Grunderna för Lotteriinspektionens tillsyn  
  
 Lotteriinspektionen (LI) är central förvaltningsmyndighet för  
  
 frågor om spel och lotterier. Enligt instruktionen (1994:1492) skall  
  
 inspektionen bl.a. särskilt svara för en enhetlig tillämpning av  
  
 kasinolagen (1999:355) och för en ändamålsenlig tillsyn och  
  
 kontroll över efterlevnaden av lagstiftningen. Inspektionen skall  
  
 verka för en sund utveckling inom tillsynsområdet. I de instruktionsenliga  
  
 uppgifterna ingår vidare att följa och underrätta  
  
 regeringen om utvecklingen på spel- och lotterimarknaden, nationellt  
  
 och internationellt. Av 14 § kasinolagen framgår att Lotteriinspektionen  
  
 skall utöva tillsyn över att lagen och de villkor och  
  
 bestämmelser som har meddelats med stöd av den följs.  
  
 I regeringens regleringsbrev till LI anges under rubriken Verksamhetsgren  
  
 Kontroll och tillsyn att målet för tillsynen skall vara  
  
 att leda till hög säkerhet i all spel- och lotteriverksamhet och till att  
  
 gällande regelverk efterlevs. Verksamheten skall även medverka till  
  
 ett minskat utbud av illegal spel- och lotteriverksamhet samt att  
  
 risken för att spel och lotterier ger upphov till sociala skadeverkningar  
  
 minimeras  
  
 Lotteriinspektionen skall, fördelat på lotterier, restaurangkasino och  
  
 automatspel, AB Trav och Galopp, AB Svenska Spel, AB  
  
 Dixon, Riksgäldskontoret och central tillsyn, redogöra  
  
 för de kontroll- och tillsynsåtgärder myndigheten vidtagit. Myndigheten  
  
 skall vidare redovisa de iakttagelser myndigheten gjort  
  
 och de åtgärder som vidtagits inom de sektorer på marknaden som  
  
 av myndigheten identifierats som problemområden, samt nedlagd  
  
 arbetstid, antal konstaterade avvikelser i förhållande till krav i författningar  
  
 eller tillstånd samt typ av avvikelser fördelat på ovanstående  
  
 kategorier.  
  
 47 
  
 Tillsyn och uppföljning av kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 LI:s tillsynsuppdrag behandlas även i regeringens tillstånd till  
  
 Svenska Spel att anordna kasinospel. Punkten 10 i regeringens villkor  
  
 erinrar om kasinolagens bestämmelse om tillsyn och preciserar  
  
 att Lotteriinspektionen ska genomföra den granskning och de  
  
 kontroller som inspektionen anser påkallade samt att Svenska Spel  
  
 ska följa de anvisningar och villkor som LI meddelar samt betala  
  
 kostnaden för kontrollen.  
  
 I det ursprungliga tillståndsbeslutet fanns vissa villkor beträffande  
  
 motverkande av penningtvätt. Från och med den 1 januari  
  
 2005 omfattas kasinoverksamhet enligt kasinolagen emellertid av  
  
 lagen (1193:768) om åtgärder mot penningtvätt.  
  
 De företag som fram till förändringen vid årsskiftet 2004–05  
  
 omfattats av penningtvättslagen och som är ålagda rapporteringsskyldighet  
  
 står under tillsyn av Finansinspektionen. I propositionen  
  
 (2003/04:156) behandlades även frågan om tillsyn av de fysiska  
  
 och juridiska personer som genom ändringen kom att omfattas av  
  
 lagen. Flera av dessa omfattas inte av Finansinspektionens tillsyn. I  
  
 sammanhanget noteras:  
  
 När det gäller frågan om tillsyn och uppföljning av regelverket mot  
  
 penningtvätt kan det dock konstateras att det för flera av de nya kategorier  
  
 som föreslås omfattas av penningtvättslagen redan finns ett tillsynssystem 
  
 . Detta gäller t.ex. för advokater, revisorer och fastighetsmäklare.  
  
 Kasinospel enligt kasinolagen står under statlig kontroll. För  
  
 dessa kategorier får förutsättas att respektive tillsynsorgan kommer att  
  
 bevaka att de skyldigheter som penningtvättslagen uppställer efterlevs.  
  
 Utredningen återkommer till denna problematik längre fram i  
  
 betänkandet.  
  
 6.2 Lotteriinspektionens metoder för kontroll och  
  
 tillsyn  
  
 LI har ingen dokumenterad strategi eller procedurhandbok för  
  
 kasinotillsynen (innefattande det som betecknas kontroll). Däremot  
  
 finns ett i praxis etablerat arbetssätt som har redovisats för  
  
 utredningen. Det innefattar följande moment:  
  
 48 
  
 SOU 2006:64 Tillsyn och uppföljning av kasinoverksamheten  
  
 1. Varje kasino besöks ca en gång per månad av en hemlig"  
  
 kontrollant. Det innebär att LI:s företrädare kommer oanmäld  
  
 och uppträder anonymt. Kontrollanten deltar i spelet på samma  
  
 villkor som andra spelare och rapporterar sina iakttagelser i en  
  
 kort rapport till LI.  
  
 2. LI:s kasinoansvariga besöker varje kasino ca en gång per månad.  
  
 Dessa besök är förhandsanmälda och omfattar diskussioner  
  
 med verksamhetsföreträdare vid kasinot (dock vanligen inte  
  
 kasinots högsta ledning). Inriktningen och formerna för dessa  
  
 tillsynsbesök har utvecklats över tiden och anpassats efter  
  
 vunna erfarenheter. I början var de i relativt stor utsträckning  
  
 inriktade mot tekniska frågor (spelautomaters funktion osv.)  
  
 medan de numera inriktas på frågor som inte anses ligga i  
  
 Svenska Spels eget omedelbara affärs- eller säkerhetsintresse att  
  
 kontrollera. Det innebär bl.a. att frågor om spelansvar ges  
  
 större uppmärksamhet i tillsynen nu än tidigare, liksom frågor  
  
 om registrering av besökare.  
  
 3. Tillsyn enligt vissa teman (tematisk tillsyn) har övervägts och  
  
 prövats genom en intervjustudie av ett urval anställdas uppfattning  
  
 om spelansvar. Denna tematillsyn redovisades i en rapport  
  
 som behandlas utförligare senare i betänkandet. Man har även  
  
 övervägt att utöva tillsyn med penningtvätt som tema.  
  
 4. LI följer löpande kasinonas egen incidentrapportering genom  
  
 det s.k. OASE-registret. OASE-rapporteringen är ganska  
  
 omfattande och innehåller ca 400 rapporter per vecka. Många  
  
 rapporterade incidenter är av trivial natur och redan ärenderubriken  
  
 kan göra klart att någon närmare granskning inte är  
  
 meningsfull. Ca 80 fall per vecka granskas dock närmare. I  
  
 princip sker en veckovis (eller ibland aningen längre perioder)  
  
 sammanfattning i en PM benämnd OASE-tillsyn eller  
  
 OASE-kontroll, där LI sammanfattar de incidenter som man  
  
 anser särskilt viktiga.  
  
 5. LI får en månatlig redovisning av Dixon. I huvudsak  
  
 innehåller den information som redan är känd genom  
  
 OASE-rapporteringen. Värdet med månadsrapporterna anses  
  
 av LI främst bestå i att de ger en tydlig struktur av inträffade  
  
 händelser mm och därmed en statistisk överblick. Månadsrapporteringen  
  
 följer ett formulär som bestämts av LI.  
  
 6. En gång per kvartal träffar de kasinoansvariga vid LI ledningen  
  
 för Dixon, dvs. VD och hans närmaste  
  
 medarbetare.  
  
 49 
  
 Tillsyn och uppföljning av kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 7. LI:s personal träffar resp. kasinoledning en gång per halvår.  
  
 8. Tillsynen innefattar även en del övriga kontakter. I början av  
  
 verksamheten hade man en del kontakter med polisen på  
  
 respektive kasinoort men dessa genererade inte särskilt mycket  
  
 användbar information. LI har även kontakter med Spelberoendes  
  
 Riksförbund och deltar i samarbetet i OSS (Oberoende  
  
 spelsamverkan, som är ett samverkansorgan mellan vissa  
  
 spelaktörer och spelintressenter). Det samarbetet berör dock  
  
 inte dem som är ansvariga för kasinoverksamheten inom LI.  
  
 6.3 Ingripandeformer och sanktioner  
  
 Kasinolagen reglerar inte möjligheterna för LI att ingripa i kasinoverksamheten  
  
 för att åstadkomma rättelse. På det sättet skiljer sig  
  
 kasinolagen från många andra lagar där tillsyn regleras. Som exempel  
  
 kan nämnas att lotterilagen anvisar möjligheten att besluta om  
  
 förelägganden som kan förenas med vite. Regeringens tillstånd till  
  
 Svenska Spel anger dock att LI kan besluta om s.k. anvisningar och  
  
 att Svenska Spel skall följa dessa. Det finns dock inga sanktionsregler  
  
 kopplade till anvisningarna. Det underliggande antagandet  
  
 synes vara att ett statligt bolag förväntas följa en statlig tillsynsmyndighets  
  
 beslut i ett tillsynsärende. I linje med detta synsätt har  
  
 heller inte Svenska Spel möjlighet att överklaga ett anvisningsbeslut 
  
 . Utredningen har tolkat anvisningsinstitutet som en mild  
  
 variant av det inom den offentliga tillsynen i övrigt vanligen förekommande  
  
 föreläggandet. Det innebär att kasinotillsynen skulle bli  
  
 helt tandlös om anvisningarna – eller för delen informella påpekanden  
  
 – inte skulle efterlevas.  
  
 LI anmodar ibland Svenska Spel att inkomma med yttranden i  
  
 frågor som aktualiserats genom tillsynen. Detta inträffar ca fem  
  
 gånger per år och kan möjligen ses som en form av ingripande.  
  
 Antalet anmodanden att avge yttrande har dock minskat över  
  
 åren. LI menar att tillsynen blir effektivare om man istället tar upp  
  
 frågorna vid de möten som regelmässigt sker mellan LI och ansvariga  
  
 inom Svenska Spel.  
  
 50 
  
 7 Utvärdering  
  
 7.1 Uppdraget  
  
 Utredningens uppdrag är i korthet att besvara följande frågor:  
  
  Har etableringen av de svenska kasinona medfört några sociala  
  
 eller hälsomässiga skadeverkningar eller brottslighet och vad  
  
 beror det i så fall på?  
  
  Har det illegala spelet påverkats av introduktionen av kasinospel  
  
 i Sverige?  
  
  Hur har AB Svenska Spel följt de regler som gäller för kasinoverksamheten?  
  
  Finns det behov av ändringar i regleringen av kasinoverksamheten  
  
 och hur skall de i så fall utformas?  
  
 I föregående avsnitt har utredningen redovisat olika uppgifter som  
  
 avser att sätta in kasinoverksamheten i ett större sammanhang. De  
  
 statliga kasinona är en förhållandevis liten del av det legala  
  
 Spelsverige och svarar för ca sex procent av nettoomsättningen  
  
 på den legala, svenska spelmarknaden.  
  
 Införandet av statliga kasinon i Sverige har varit omstridd och är  
  
 fortfarande föremål för en hel del debatt. Utredningen har av det  
  
 skälet strävat efter att ge en samlad bild av den process som lett till  
  
 etableringen av de nuvarande kasinona och den omvärld som finns  
  
 vid sidan av dessa. Inte minst bör man beakta den snabba omställning  
  
 som den svenska spelmarknaden genomgår genom Internetspelens  
  
 expansion, vilket även kommit att påverka kasinospelandet.  
  
 I detta avsnitt redogörs för utredningens iakttagelser under utredningsarbetet  
  
 och som har bäring på de frågor som ställts till utredningen.  
  
 Utredningen erinrar om de farhågor och förhoppningar  
  
 som förekom vid introduktionen av statliga kasinon i Sverige, redo51 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 gör för de sakförhållanden som föreligger i de enskilda frågeställningarna  
  
 och ger avslutningsvis sin syn på situationen så som den  
  
 kan värderas utifrån utredningens uppfattning.  
  
 7.2 Sociala och hälsomässiga skadeverkningar  
  
 7.2.1 Farhågor och förhoppningar  
  
 Regeringen anförde i prop. 1998/99:80 Kasinospel i Sverige m.m.  
  
 att snabba spel, dvs. spelformer där det löper kort tid mellan insats  
  
 och utfall, anses öka risken för överdrivet spelande. Som exempel  
  
 på denna typ av spel nämndes kasinospel och spel på automater.  
  
 Man menade att det också kan finnas ett samband mellan det totala  
  
 spelutbudet och antalet personer som spelar utöver sina tillgångar  
  
 och att ytterligare en spelform i samhället därför kan leda till att  
  
 det blir fler spelare med svårigheter att hantera sin egen situation.  
  
 Regeringen hänvisade till den tidigare Lotteriutredningen som å  
  
 andra sidan ansett att inte fanns det några belägg för att spel på  
  
 kasinon av internationellt slag i sig skulle medföra särskilda problem  
  
 med överdrivet spelande och därmed sammanhängande ekonomiska  
  
 och sociala problem. Varken i Danmark eller Finland hade  
  
 det, enligt utredningen, framkommit något som hade förändrat den  
  
 bilden.  
  
 Lotteriutredningens uppfattning var således att denna typ av  
  
 kasinoverksamhet inte borde ge upphov till några allvarliga sociala  
  
 störningar i samhället och att svenskar inte borde vara sämre  
  
 rustade än andra att hantera de frestelser som ett internationellt  
  
 kasino kan ge upphov till. Visserligen ansåg Lotteriutredningen  
  
 samtidigt att man inte skulle negligera problemet och risken, men  
  
 framhöll att denna risk redan förelåg när det gällde andra förekommande  
  
 spel och lotterier i samhället. Vissa begränsningar var  
  
 dock befogade för att motverka eventuella sociala skadeverkningar,  
  
 exempelvis åldersgränser och krav på legitimering och registrering.  
  
 Regeringen erinrade i kasinopropositionen om tidigare riksdagsbeslut  
  
 att sociala skyddshänsyn måste beaktas när spelformer och  
  
 verksamheter utvecklas och att statliga bolag bör ges koncessioner  
  
 för sådana spelformer som kan bedömas medföra risker av social  
  
 karaktär. Ett statligt bolag kan, menade man, åläggas att ta ansvar  
  
 och hänsyn som står i strid mot kortsiktiga kommersiella företagsekonomiska  
  
 överväganden.  
  
 52 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Regeringen bedömde att förutsättningarna för att förhindra och  
  
 motverka överdrivet spelande var stora om spelet bedrivs inom en  
  
 sammanhållen, övervakad och kontrollerad lokal. Dessutom kunde,  
  
 i likhet med vad riksdagen uttalat, det statliga företaget åläggas att  
  
 vidta särskilda åtgärder i syfte att motverka eventuella problem.  
  
 Som förebild borde det åtgärdsprogram mot spelberoende kunna  
  
 tjäna som användes av det statliga kasinoföretaget Holland Casino.  
  
 I prop. 2002/03:93 Vissa frågor inom spelområdet m.m. återkom  
  
 regeringen till de sociala aspekterna på spelandet. Regeringen  
  
 gjorde där bedömningen att ökade insatser och resurser krävs för  
  
 att förebygga och motverka negativa konsekvenser av spelande  
  
 generellt sett. Det var därför väsentligt att vidta åtgärder som motverkade  
  
 en utveckling på spelmarknaden som kunde leda till folkhälsoproblem  
  
 i form av ökat spelberoende. I propositionen redovisades  
  
 ett antal åtgärder med det syftet, i flertalet fall genom uppdrag  
  
 till Statens folkhälsoinstitut (FHI).  
  
 Under åren 1999–2001 erhöll FHI ett anslag på 14 miljoner för  
  
 insatser mot spelberoende. FHI har därefter för samma ändamål  
  
 erhållit 4 miljoner år 2002, 9 miljoner år 2003 och 14 miljoner år  
  
 2004, det vill säga totalt 27 miljoner för treårsperioden. Därtill har  
  
 ytterligare 1,5 miljoner tillskjutits från FHI:s allmänna budget.  
  
 I slutet av år 2001 fick FHI i uppdrag att arbeta fram ett förslag  
  
 till handlingsplan mot spelberoende som också skulle innehålla en  
  
 analys av olika faktorer bakom spelberoende. Handlingsplanen  
  
 lades fram i januari 2003. En av huvudpunkterna i planen var att ta  
  
 fram förslag på hur en god och lätt tillgänglig behandling för spelberoende  
  
 personer och deras anhöriga skulle kunna utvecklas. Även  
  
 forsknings- och utvecklingsarbete av generellt slag ingick i planen.  
  
 Av de tillgängliga medlen under perioden 1999–2004 har omkring  
  
 3 miljoner kronor avsatts för studier som rör kasinoetableringens  
  
 effekter. Dessa studier har genomförts av SoRAD, dvs.  
  
 Centrum för alkohol och drogforskning vid Stockholms universitet.  
  
 Längre fram i detta betänkande redogörs för resultatet av dessa  
  
 studier.  
  
 53 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 7.2.2 Svenska Spels spelansvarspolicy  
  
 AB Svenska Spels styrelse har beslutat om en spelansvarspolicy för  
  
 hela koncernen. Den nuvarande lydelsen är från 2 december 2004. I  
  
 policyn definierar Svenska Spel begreppet spelansvar på följande  
  
 sätt:  
  
 Spelansvar är ett gemensamt uttryck för det ansvar som spelföretaget,  
  
 samhället och den enskilde spelaren tar för att spelandet ska vara glädjefullt 
  
 , rimligt och inte fortsätta i överdrifter och missbruk med negativa  
  
 effekter.  
  
 Svenska Spel anger i sin policy att det inte är företagets uppgift att  
  
 tillhandahålla eller finansiera vård av spelberoende. Dessa frågor  
  
 hanteras av andra aktörer – i första hand Statens folkhälsoinstitut,  
  
 Spelberoendes Riksförbund och kommunernas socialtjänst.  
  
 När det gäller företagets tillämpning av ägarens, dvs. statens,  
  
 direktiv till förtaget kommer detta till uttryck i policyn på följande  
  
 sätt.  
  
  Svenska Spel ska utveckla och tillhandahålla spel med hög kvalitet.  
  
  Spelen – inklusive marknadsföring, distribution och försäljning  
  
 – ska utformas så att risker för överdrivet spelande och möjligheter  
  
 till fusk och bedrägerier minimeras.  
  
  Allt spelansvarsarbete inom koncernen Svenska Spel ska utgå  
  
 från kunskap om spelarna och produkternas egenskaper.  
  
  Ökad kunskap innebär bättre förutsättningar för ett effektivt  
  
 spelansvar och Svenska Spel ska därför stödja spelforskning och  
  
 verka för mer forskning inom spelområdet.  
  
  Det operativa spelansvarsarbetet på Svenska Spel ska organiseras  
  
 i en egen enhet direkt underställd vd och tillföras nödvändiga  
  
 resurser i form av personal och ekonomiska medel och  
  
 ges stort inflytande i de processer som är avgörande för att  
  
 uppnå ett effektivt spelansvar.  
  
 I Svenska Spels policy anges vidare ett antal s.k. begränsande  
  
 åtgärder:  
  
  Svenska Spel ska avstå från att erbjuda spel som kan antas vara  
  
 alltför farliga ur spelansvarssynpunkt.  
  
 54 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
  Svenska Spel ska utforma egna, begränsande åtgärder för att  
  
 säkerställa ett gott spelansvar, t.ex. insatsbegränsningar, maxvinster,  
  
 frivillig avstängning, registrering av personlig spelbudget  
  
 och begränsade öppettider.  
  
  Spel som är särskilt känsliga ur spelansvarssynpunkt har åldersgräns  
  
 och Svenska Spel ska verka för att dessa åldersgränser  
  
 efterlevs.  
  
  Svenska Spel ska motverka kreditspel.  
  
  Svenska Spel ska verka för sunda spelmiljöer, t.ex. ska det råda  
  
 en rimlig proportion mellan värdeautomaternas omsättning och  
  
 restaurangens totala omsättning.  
  
  Svenska Spel ska verka för att samtliga lokaler, där företagets  
  
 spel tillhandahålls, är utformade på ett sådant sätt att risken för  
  
 ett negativt spelbeteende minimeras.  
  
 Policyn anger dessutom åtgärder för utbildning och information,  
  
 t.ex. genom att informera om spelansvar och Statens folkhälsoinstituts  
  
 stödlinje där företagets produkter marknadsförs, informationsinsatser  
  
 som ökar kunskaperna om spelansvar bland landet  
  
 spelare, informera och utbilda ombud, restauratörer, bingohallspersonal  
  
 och bolagets egen personal i spelansvar samt informera  
  
 om åldersgränser.  
  
 Av policyn framgår vidare att Svenska Spel ska följa branschens  
  
 etiska riktlinjer för marknadsföring av spel, att verka för att dess  
  
 spelare använder det s.k. Spelkortet och att föra en kontinuerlig  
  
 dialog med spelmarknadens övriga aktörer kring spelfrågor, i  
  
 huvudsak genom samarbetsorganet Oberoende Spelsamverkan  
  
 (OSS) där representanter för spelbolagen, Statens folkhälsoinstitut  
  
 och Spelberoendes Riksförbund ingår.  
  
 7.2.3 Day åtgärder mot  
  
 spelmissbruk/spelberoende  
  
 I regeringens beslut den 22 december 2004 om tillstånd för Svenska  
  
 Spel att anordna kasinospel anges särskilt att bolaget ska beakta och  
  
 aktivt arbeta för att motverka problem med överdrivet spelande  
  
 och fortsatt arbeta med sitt åtgärdsprogram med bland annat information  
  
 om problemet och med utbildning av personalen.  
  
 55 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Utgångspunkten för det särskilda handlingsprogram som  
  
 Svenska Spel tagit fram för Casino Cosmopol är den spelansvarspolicy  
  
 för hela koncernen som finns redovisad i föregående avsnitt.  
  
 Inom ramen för handlingsprogrammet, som i sin nuvarande  
  
 form är fastställt av Svenska Spels VD den 5 september 2005, bedriver  
  
 Dixon ett antal aktiviteter som i korthet går ut  
  
 på följande:  
  
  All personal utbildas i frågor om problemspelande  
  
 I den utbildning som Day personal genomgår  
  
 innan de börjar sitt arbete ingår kunskaper om problemspelande.  
  
 Därefter sker fortbildning löpande för den personalgrupp  
  
 som praktiskt arbetar med spelansvar på respektive  
  
 kasino.  
  
  Informationsbroschyrer om spelets risker och hjälpinsatser på alla  
  
 kasinon  
  
 I anslutning till entré, spelbord och automater finns information  
  
 om problemspelande och var man kan söka hjälp.  
  
  Program för frivillig avstängning  
  
 Dixon erbjuder möjligheten för besökare som  
  
 upplever sig ha problem med att kontrollera sitt spelande att  
  
 teckna ett avtal om frivilligt besöksförbud på samtliga Casino  
  
 Cosmopols kasinon under en bestämd tidsperiod (lägst 6  
  
 månader), alternativt att begränsa besöksfrekvensen till  
  
 maximalt 8 gånger/månad.  
  
  Kontakter med lokala myndigheter och hjälpinsatser  
  
 Utöver regelbundna möten sker en löpande dialog och samarbetet  
  
 med sociala myndigheter, polis, Spelberoendes Riksförbund  
  
 och dess kamratföreningar, Spelinstitutet och andra  
  
 organisationer som arbetar med spelberoende.  
  
  Regelbundet kunskapsutbyte  
  
 Representanter från Casino Cosmopol deltar i konferenser  
  
 som hålls inom spelbranschen och där problemspelande står på  
  
 agendan.  
  
 7.2.4 Lotteriinspektionens granskning av Day  
  
 spelansvar  
  
 Lotteriinspektionen har under våren 2005 undersökt hur Moore lever upp till det villkor avseende spelansvar som anges i  
  
 regeringens tillståndsbeslut. Inspektionen har gått igenom den  
  
 56 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 dokumentation som finns beträffande åtgärder för att motverka  
  
 problem med överdrivet spelande och vilka som har det formella  
  
 ansvaret för olika uppgifter. Samtal har hållits med olika personalkategorier  
  
 på kasinon varvid de fått besvara ett antal frågor och  
  
 resonera kring ämnet spelansvar. Frågorna har gällt bl.a. kasinots  
  
 åtgärdsprogram, vilken utbildning de erhållit i ämnet och hur prioriterad  
  
 frågan är i verksamheten. Personalen har också fått besvara  
  
 frågor om vilket formellt ansvar de har för spelansvar i verksamheten  
  
 och hur de praktiskt arbetar med frågan.  
  
 De slutsatser som Lotteriinspektionen drar av denna studie är  
  
 följande.  
  
  Beträffande dokumentationen om spelproblematiken:  
  
 Den befintliga dokumentationen kan förbättras genom att bli  
  
 tydligare när det gäller vilket ansvar varje personalgrupp har  
  
 för att uppfylla ansvaret att förebygga och motverka spelproblem.  
  
  Beträffande besöksförbud/restriktioner:  
  
 Möjligheten att skriva avtal med kasinot om besöksförbud/besöksrestriktioner  
  
 förfaller väl känd av besökarna  
  
 och utnyttjas också i hög grad. Eftersom det till övervägande  
  
 del förefaller vara besökaren som tar kontakt med företrädare  
  
 för kasinot bör rutiner för mer förebyggande insatser övervägas.  
  
 Man menar också att det kan finnas skäl att dokumentera  
  
 alla samtal som hålls med gäster, oavsett spelproblem  
  
 för att på så sätt få en bättre bild av vilka insatser  
  
 kasinot gör.  
  
  Beträffande utbildning:  
  
 Alla anställda skall få någon form av utbildning/information  
  
 avseende spelansvar i början av sin anställning, men undantag  
  
 sker från denna regel och utbildningen ges ibland flera  
  
 månader efter det att anställningen påbörjats. Inspektionen  
  
 anser att huvudregeln bör tillämpas mer strikt. Vidare förekommer  
  
 inte någon generell vidareutbildning eller uppdatering  
  
 i ämnet spelansvar, och Lotteriinspektionen menar  
  
 att det bör ske fortlöpande eftersom de är viktiga för att hålla  
  
 liv i frågan och för att visa att den är viktig i kasinoverksamheten.  
  
 Utbildningen bör också varieras med hänsyn till  
  
 personalens funktion på kasinot, de som arbetar nära besökarna  
  
 bör få särskild utbildning i att identifiera onormala  
  
 spelbeteenden, medan de som håller i samtalen kan ha bättre  
  
 57 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 nytta av en utbildning i samtalspedagogik och konflikthantering.  
  
  Beträffande spelansvarsfrågans prioritering:  
  
 Lotteriinspektionen menar att spelansvar generellt framstår  
  
 som en levande fråga på kasinona, men det förefaller råda  
  
 delade meningar bland personalen hur prioriterad den är i  
  
 själva verket. Ibland förefaller det inte finnas tid för att  
  
 arbeta med frågan och det bör därför övervägas att avsätta  
  
 mer av den tillgängliga tiden för personalen på kasinona för  
  
 spelansvarsfrågor.  
  
 7.2.5 Uppgifter från Stödlinjen i Piteå  
  
 Spelinstitutet i Piteå, bemannar, på uppdrag av Statens folkhälsoinstitut 
  
 , en nationell stöd- och hjälplinje för spelare och anhöriga.  
  
 Den nationella stödlinjen kan nås via ett 020-nummer som har  
  
 öppet helgfria vardagar mellan 10.00–19.00.  
  
 Den som ringer Stödlinjen är anonym, vilket innebär att inga  
  
 uppgifter som kan knytas till en viss person registreras. Inte heller  
  
 sker någon konsekvent insamling av data om de personer som  
  
 ringer, målet är i stället att möta varje person som ringer individuellt  
  
 och försöka hjälpa vederbörande på bästa sätt.  
  
 Utredningen har tagit del av den rapport som Spelinstitutet upprättat  
  
 om Stödlinjen (Rapport från Stöd- och hjälplinjen för spelare  
  
 och anhöriga 2005-08-24) och som omfattar hela verksamhetsåret  
  
 2004 och perioden januari – maj 2005. Under 2004 inkom avsevärt  
  
 fler samtal till Stödlinjen jämfört med 2003. En del av ökningen kan  
  
 enligt rapporten bero på ökad tillgänglighet (utökade öppettider  
  
 och bemanning, möjlighet att ringa via mobiltelefon etc.) samt på  
  
 att s.k. bussamtal/felringningar sedan 1 juli 2004 ingår i databasen  
  
 och som dessutom ökat i antal.  
  
 Av inkomna samtal under år 2004 har 1554 stycken betecknats  
  
 som identifierade, dvs. man har fått så mycket information av den  
  
 uppringande personen att samtalet kunnat användas som underlag i  
  
 den redovisade statistiken. Motsvarande antal samtal under 2003  
  
 var 1221 stycken.  
  
 De flesta som ringer till Stödlinjen är män (87 %), huvuddelen av  
  
 dem är i åldersintervallet 18–34 år (58,6 %). Omkring 45 procent  
  
 (291 personer av 645) har uppgett att automatspelet Alexander är  
  
 det främsta problemet. Därefter följer Trav/galopp med ca  
  
 58 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 11 procent och spel via Internet med knappt 9 procent. De olika  
  
 spelformerna på Casino Cosmopol har angetts som främsta spelproblem  
  
 av knappt 5 procent, något mindre än vad som anges för  
  
 Oddset.  
  
 Sammantaget för alla spelformer uppger cirka 54 procent att  
  
 orsaken till deras spelproblem hänger samman med automatspel,  
  
 oavsett om de finns på restauranger (Alexander), på Casino Cosmopol  
  
 eller på Internet.  
  
 De angivna procenttalen måste tolkas med viss försiktighet  
  
 eftersom det statistiska underlaget är behäftat med en del brister.  
  
 Företrädare för Spellinjen, som intervjuats av utredningen, menar  
  
 att Day kasinon med deras uppsökande verksamhet  
  
 och vaksamhet kring problemspelandet sannolikt ger en överrepresentation  
  
 av hjälpsökande till Stödlinjen jämfört med andra spelformer.  
  
 Dixon uppfattas generellt sett inte som något  
  
 problem ur spelberoendesynpunkt jämfört med andra spelformer.  
  
 Etableringen av de statliga kasinona har troligen inte lett till någon  
  
 ökning av antalet spelberoende personer och troligen inte heller  
  
 påverkat antalet problemspelare, dvs. de som spelar tämligen ofta  
  
 men som inte upplever att spelet tar alltför stor plats i deras tillvaro.  
  
 En hypotes som framförs är att etableringen av nya spelformer  
  
 snarare leder till en omfördelning av spelet hos en del individer  
  
 än till en total ökning av antalet spelberoende eller problemspelare.  
  
 7.2.6 Spelberoendes Riksförbund  
  
 Spelberoendes Riksförbund (SBRF) bildades år 2000 och är en  
  
 partipolitiskt och religiöst obunden sammanslutning av föreningar  
  
 för spelberoende och anhöriga. Förbundet verkar för att förebygga  
  
 och avhjälpa spelberoende. SBRF deltar i samverkansorganet OSS  
  
 (Oberoende Spelsamverkan), i vilket också ingår representanter för  
  
 AB Svenska Spel, ATG, Folkrörelsernas samarbetsorgan för  
  
 Lotterifrågor, Sveriges Bingoarrangörers Centralorganisation,  
  
 Sveriges Hotell  Restaurangföretagare, Lotteriinspektionen och  
  
 Statens folkhälsoinstitut.  
  
 Utredningen har inhämtat SBRF:s synpunkter på den verksamhet  
  
 som bedrivs av Dixon. Förbundet menar det ännu  
  
 är för tidigt att uttala sig huruvida människor blivit spelberoende på  
  
 Dixon. Det tar trots allt viss tid (enligt viss forskning  
  
 59 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 3–3,5 år) att utveckla ett spelberoende och till det kommer också  
  
 bland annat själva förnekelsen av att ha problem med sitt spelande.  
  
 Det innebär att det kan ta flera år innan man söker hjälp för sin  
  
 problematik.  
  
 Den rådande uppfattningen bland förbundets medlemmar är att  
  
 de statliga kasinona inte vänder sig till normalspelaren, som  
  
 spelar för nöjes skull. De anser att det i stället är storspelare och  
  
 problemspelare som söker sig till Casino Cosmopol, d.v.s. de som  
  
 jagar de större vinsterna eller de som försöker vinna tillbaka förluster.  
  
 För dem som hade problem med sitt spelande redan före  
  
 etableringen, beskrivs att problemet accelererat och med svåra  
  
 konsekvenser som följd.  
  
 Möjligheten att stänga av sig själv, som ett led i att man bestämt  
  
 sig för att sluta spela eller begränsa sitt spelande, anses av SBRF  
  
 som positivt. För en del av dem som sökt sig till förbundets spelberoendeföreningar  
  
 förefaller avstängningen vara en symbolisk  
  
 handling och för andra ett sätt att försöka visa anhöriga eller andra  
  
 närstående, att man verkligen vill göra något åt sitt överdrivna  
  
 spelande. Några har stängt av sig i förebyggande syfte för att begränsa  
  
 riskerna för ett återfall.  
  
 Förbundets medlemmar tycker att det är bra med besöksförbud  
  
 på obestämd tid (som måste omfatta minst 12 månader med en  
  
 månads uppsägningstid) men anser att uppsägningstiden skulle  
  
 kunna tillämpas även vid avtal som gäller 6 eller 12 månader. Från  
  
 Stockholmsföreningen uppger många av dem som stängt av sig från  
  
 Dixon i Stockholm att deras önskemål ifrågasatts av  
  
 personalen som då föreslagit en kortare avstängningstid än den som  
  
 besökaren själv önskat.  
  
 En del av förbundets medlemmar menar för övrigt också att det  
  
 finns besökare som är alldeles för onyktra för att spela om pengar.  
  
 De hävdar dessutom att det förekommer prostitution inne på  
  
 kasinot och att det bedrivs låneverksamhet i direkt anslutning till  
  
 spelborden. Medlemmar från Göteborg menar att låneverksamheten  
  
 på Casino Cosmopol flyttats en bit utanför dörrarna och till  
  
 parkeringsplatsen.  
  
 Enligt SBRF:s mening bör Dixon kunna genomföra  
  
 ytterligare åtgärder utifrån sitt spelansvarstagande. Samtliga förbundets  
  
 föreningar är mycket kritiska till de bankautomater som  
  
 finns inne på kasinot då dessa medför risker för att spelandet vidmakthålls  
  
 på ett negativt sätt. Det ges inte någon möjlighet att  
  
 lämna lokalen en stund för att därmed lättare kunna överväga fort60 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 satt spelande eller ej. Detta gäller framförallt personer som redan  
  
 har svårt att begränsa sitt spelande.  
  
 SBRF menar också att kontanthanteringen i övrigt borde kunna  
  
 hanteras på annat sätt, exempelvis genom användning av checkar i  
  
 stället för kontanter vid utbetalningar. Det skulle innebära att  
  
 spelare måste gå till banken för att lösa in sina pengar, vilket ur  
  
 spelberoendeperspektivet är att föredra och förmodligen bättre  
  
 utifrån säkerheten, även för övriga kunder på kasinot. Man föreslår  
  
 också att klockor skall finnas inne på kasinot samt i spelautomaternas  
  
 fönster som ett sätt att bryta den isolering från omvärlden  
  
 som spelare kan uppleva.  
  
 7.2.7 Sociala myndigheters erfarenheter på de aktuella  
  
 orterna  
  
 Utredningen har intervjuat företrädare för de sociala myndigheterna  
  
 på de fyra kasinoorterna för att få en uppfattning om i  
  
 vilken utsträckning de har uppmärksammat negativa effekter av  
  
 kasinoetableringarna. Inte i något fall uppges det att kasinona  
  
 skulle ha påverkat deras arbete, varken direkt eller indirekt, på  
  
 något märkbart sätt.  
  
 I sammanhanget kan nämnas att Folkhälsoinstitutet, som fått i  
  
 uppdrag av regeringen att utarbeta ett program för att motverka  
  
 spelberoende och minska effekterna av överdrivet spelande, under  
  
 år 2004 genomförde en enkätundersökning riktad till anställda  
  
 inom socialtjänst och landsting. Syftet var att ge underlag för att  
  
 förslå lämpliga insatser i handlingsplanen. Enkäten besvarades av  
  
 299 personer, vilket endast är ett fåtal av det totala antalet anställda  
  
 inom berörda socialtjänster och landstingsenheter. Någon analys av  
  
 bortfallet har inte gjorts, men enligt Folkhälsoinstitutet är det  
  
 troligt att de som haft kontakt med spelberoende har varit mer  
  
 motiverade att svara än de som inte kommit i kontakt med problematiken.  
  
 Av de som svarat uppger omkring hälften att de under det  
  
 senaste året mött en hjälpsökande som är spelberoende. De socialsekreterare  
  
 som svarat på enkäten har i genomsnitt haft kontakt  
  
 med en spelberoende person per år.  
  
 Rapporten berör inte vilken eller vilka spelformer som legat till  
  
 grund för de hjälpsökandes kontakter med socialtjänsten och ger  
  
 därför ingen ledning när det gäller att se kasinoverksamhetens  
  
 61 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 betydelse i sammanhanget. Enkätresultatet stärker dock utredningens  
  
 egna iakttagelser, att kasinoetableringarna – i varje fall hittills  
  
 – inte lett till några märkbara effekter för de sociala myndigheterna.  
  
 7.2.8 SoRADs forskningsprojekt om internationella kasinon i  
  
 Sverige  
  
 SoRAD (Centrum för socialvetenskaplig alkohol- och drogforskning  
  
 vid Stockholms universitet) har med medel från Folkhälsoinstitutet  
  
 genomfört ett forskningsprojekt om effekter av att kasinon  
  
 av internationellt slag öppnas i Sverige. Projektet undersöker de  
  
 positiva och negativa effekter av kasinoetableringarna i Malmö och  
  
 Sundsvall. Intervjuer med den vuxna befolkningen gjordes våren  
  
 2001 i Malmö och i Sundsvall och med Karlstad som kontrollort. I  
  
 intervjuerna ställdes frågor om förväntade effekter av kasinot, om  
  
 spelvanor och om erfarenheter av spelproblem. Intervjuerna har  
  
 sedan upprepats efter kasinostarten – då med frågorna omformulerade  
  
 som erfarenheter istället för förväntningar.  
  
 I en rapport från SoRAD (Kasinoetablering, spelvanor och spelproblem  
  
 – situationen före och efter etableringen av statliga kasinon  
  
 i Sundsvall och Malmö, Forskningsrapport nr 16–2004) redovisas  
  
 resultatet ett år efter den första grundläggande studien. Av  
  
 metodtekniska skäl redovisas dock inte resultatet av undersökningen  
  
 i kontrollorten Karlstad. Resultatet av studien sammanfattas  
  
 i tre iakttagelser; spelandet har totalt sett ökat i båda orterna,  
  
 andelen personer med spelproblem är större efter kasinoetableringen  
  
 i Malmö men inte i Sundsvall, de som spelat på de internationella  
  
 kasinona är något resursstarkare och har mer omfattande  
  
 spelvanor och mer spelproblem än övriga spelare.  
  
 Resultaten tyder sålunda på att spelandet generellt sett har ökat  
  
 både i Sundsvall och Malmö mellan de två mättidpunkterna, men i  
  
 Sundsvall ligger ökningen i nivå med riksgenomsnittet medan  
  
 Malmö ligger över. När det gäller spelproblem, som enligt studien  
  
 alltså ökat i Malmö efter kasinoetableringen, framförs hypotesen  
  
 att det i Malmö redan före kasinoetableringen fanns fler personer  
  
 som låg i riskzonen för att utveckla spelproblem av det undersökta  
  
 slaget. En obesvarad fråga i det sammanhanget är om Sundsvall  
  
 också kommer att få en ökning av andelen personer med spelproblem  
  
 efter en tid eller om sådan effekt inte kommer att uppstå. Det  
  
 62 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 kan enligt rapporten endast undersökas med hjälp av ytterligare  
  
 datainsamling.  
  
 Det fanns enligt rapporten även andra skäl att göra en ytterligare  
  
 mätning efter kasinoetableringarna i de båda städerna. Ett metodologiskt  
  
 skäl är att varje studie som endast bygger på en jämförelse  
  
 av två punkter i tiden får problem med att utesluta en del  
  
 alternativa förklaringar till de resultat som erhålls. Det kan till  
  
 exempel vara svårt att utesluta att de skillnader som uppmäts inte  
  
 bara är en naturlig variation. Ett mer teoretiskt skäl är att studien  
  
 gäller sådana eventuella konsekvenser av kasinoetableringen som  
  
 mycket sannolikt kan vara mer eller mindre beständiga samt uppträda  
  
 direkt eller först en tid efter själva etableringen. Ytterligare  
  
 mätning skulle också kunna bekräfta hypotesen att spelberoende  
  
 tar tid att utvecklas, vilket skulle kunna vara fallet i Sundsvall.  
  
 SoRAD har genomfört en sådan uppföljande studie under 2004.  
  
 På samma sätt som de tidigare studierna baseras den på intervjuer.  
  
 2004 års studie har ännu inte slutrapporterats. Utredningen har  
  
 med undersökarens tillstånd tagit del av ett manuskript till rapport.  
  
 Av det framgår att rapporten väntas behandla frågor om trygghet,  
  
 inställning till kasinoetableringen, förväntningar och erfarenheter,  
  
 attityder till spel, spelvanor, spelproblem samt kasinospelare och  
  
 kasinoinsatser i Malmö och Sundsvall. Liksom i de tidigare  
  
 studierna görs jämförelser med Karlstad. Genom denna kompletterande  
  
 studie kan det bli möjligt att se förändringar vid tre mätningar.  
  
 För utredningen är resultaten om spelberoende särskilt intressanta.  
  
 Enligt vad utredningen erfarit pekar SoRAD:s preliminära  
  
 resultat på att spelvanorna i Sundsvall blivit mer omfattande på lång  
  
 sikt (dvs. mätt över de tre mättillfällena) men att denna ökning inte  
  
 verkar vara kasinorelaterad. Även för Malmö finns en långsiktig  
  
 ökning. Enligt de preliminära resultaten har kasinoetableringen i  
  
 Sundsvall lett till en ökning av spelandet på restaurangkasinon.  
  
 För Sundsvall har endast en svag kasionorelaterad ökning av andelen  
  
 personer med spelproblem kunnat uppmätas och detta endast  
  
 på lång sikt och endast enligt ett av de tre mått som använts.  
  
 Malmö har däremot en tydlig ökning enligt samtliga mått både på  
  
 kort och litet längre sikt. Det är dock – enligt rapportutkastet –  
  
 svårt att avgöra i vilken mån ökningen är kasinorelaterad eller inte.  
  
 Vissa uppgifter tyder dock på att kasinoverksamheten har stor plats  
  
 i storspelares och problemspelares spelaktiviteter.  
  
 63 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 7.2.9 Day förslag till utökade  
  
 registreringsmöjligheter  
  
 Under 2002 ansökte Casino Cosmopol hos regeringen om att vissa  
  
 av kasinolagens bestämmelser skulle ändras så att bolaget fick en  
  
 laglig rätt att i ett för samtliga kasinon gemensamt register införa  
  
 uppgifter om besökare vid bl.a. misstanke om brott mot kasinot,  
  
 åsidosättande av ordningsregler och spelberoende (ett s.k. incidentregister).  
  
 Regeringen avslog ansökan den 31 mars 2005  
  
 (Fi2002/2555). I de delar som avsåg registrering av personuppgifter  
  
 som är relaterade till spelberoende anförde regeringen att det  
  
 måste beaktas att sådana registreringsmöjligheter skulle ge stort  
  
 utrymme för att registrera information och värdeomdömen på ett  
  
 sätt som vore integritetskänsligt. Regeringen ansåg att bolagets  
  
 intresse av att registrera uppgifterna inte överväger det intresse som  
  
 en enskild kan ha av att uppgifterna inte registreras.  
  
 I en skrivelse till utredningen den 1 november 2005 återkom  
  
 Dixon i ärendet. I frågan om spelansvar anförde bolaget  
  
 att registreringen skulle ge Dixon möjlighet att aktivt  
  
 förebygga problem med överdrivet spelande genom att i ett tidigt  
  
 skede kunna ta kontakt med och föra diskussioner med de gäster  
  
 som visar tendenser att inte klara av att sätta gränser för sitt  
  
 spelande. Syftet med diskussionerna skulle vara att få gästen att  
  
 frivilligt ingå ett avtal om besöksförbud eller besöksrestriktioner.  
  
 Bolaget menar att man utan incidentregister saknar effektiva  
  
 arbetsmetoder för att ta reda på kasinobesökare som har problem  
  
 med sitt spelande ur ett spelberoendeperspektiv. Bolaget anser att  
  
 det är av fundamental vikt att det ges samma möjlighet att  
  
 registrera uppgifter som andra kasinobolag och redovisar en jämförelse  
  
 med den finska lagstiftningen.  
  
 7.2.10 Utredningens bedömning  
  
 Frågan om kasinoetableringens effekter när det gäller de sociala  
  
 och hälsomässiga konsekvenserna var föremål för en mängd överväganden  
  
 och diskussioner när den nya kasinolagen antogs av riksdagen  
  
 1999 och även därefter. Som framgått tidigare var en del  
  
 remissinstanser, bl.a. Konsumentverket och Socialstyrelsen, tveksamma  
  
 till införandet av statliga kasinon av just detta skäl.  
  
 64 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Efter det att kasinona etablerats har spelberoendefrågan fått  
  
 ökad tyngd i debatten genom att många nya spelformer tillkommit,  
  
 inte minst spel via Internet. Den ökade tillgängligheten på spel i  
  
 olika former och förändrade spelmönster gör det svårare att identifiera  
  
 enskilda spelformers påverkan på spelberoende och spelmissbruk.  
  
 Utredningen har dock, vid samtal med olika experter på området,  
  
 försökt att isolera betydelsen av kasinospel av det slag som  
  
 bedrivs på Casino Cosmopols kasinon när det gäller de sociala och  
  
 hälsomässiga konsekvenserna.  
  
 SoRAD:s undersökning av kasinoetableringens effekter, som  
  
 återgivits i ett föregående avsnitt, indikerar en ökning av antalet  
  
 spelberoende i Malmö, som möjligen skulle kunna knytas till just  
  
 kasinot. I Sundsvall kan inte någon sådan effekt påvisas. Några  
  
 motsvarande mätningar för kasinona i Stockholm och Göteborg  
  
 har inte genomförts. Utredningen avstår från att dra några  
  
 generella slutsatser av detta, men menar att blotta misstanken att  
  
 kasinona skulle medföra en ökning av spelberoendet borde leda till  
  
 ännu mer aktiva åtgärder från kasinonas sida.  
  
 Day åtgärder för att motverka negativa sociala  
  
 och hälsomässiga konsekvenser av kasinospel utgår från Svenska  
  
 Spels spelansvarspolicy och det särskilda program som tagits fram  
  
 för Casino Cosmopols kasinon. Programmet bygger på tre hörnpelare:  
  
 utbildning och information, uppsökande verksamhet på  
  
 kasinona med särskilt program för frivillig avstängning samt samverkan  
  
 med myndigheter och organisationer och kunskapsutbyte  
  
 med andra spelarrangörer.  
  
 Med utgångspunkt i de uppfattningar som kommit fram i utredningens  
  
 dialoger med olika experter och expertorgan på spelberoendeområdet,  
  
 förefaller Day åtgärdsprogram  
  
 fungera på ett, i det hela taget, tillfredsställande sätt. En del inslag  
  
 kan dock förbättras, som framgår av uppfattningarna ovan.  
  
 När det gäller utbildningen av kasinopersonalen delar utredningen  
  
 Lotteriinspektionens uppfattning att den kan förbättras,  
  
 dels när det gäller nyanställd personal och dels för att kontinuerligt  
  
 understryka frågans betydelse även efter den grundläggande introduktionsutbildningen.  
  
 Utredningen ser också en poäng med att  
  
 utbildningen ska kunna varieras med hänsyn till personalens funktion  
  
 på kasinot.  
  
 Informationen till spelarna om spelandets faror och den hjälp  
  
 som finns att få för dem som söker sådan, upplevs i allmänhet som  
  
 tillräcklig. Denna fråga måste dock ses i samma sammanhang som  
  
 65 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Casino Cosmopols mer proaktiva åtgärder för att undvika spelberoende  
  
 och spelmissbruk.  
  
 Den uppsökande verksamheten inne på kasinona och avstängningsprogrammet  
  
 förefaller ha en hög ambitionsnivå, men kan  
  
 troligen förbättras ytterligare. Från etableringen av det första  
  
 kasinot i Sundsvall och fram till och med juli 2005 har 3 823 avtal  
  
 tecknats om frivillig avstängning, varav 1852 avtal var aktiva hösten  
  
 2005. Varje månad rapporterar respektive kasino in aktuell status  
  
 för tecknade avtal för sammanställning till Lotteriinspektionen.  
  
 Kasinopersonalens samtal med personer som förefaller vara alltför  
  
 intensiva i sitt spelande är betydligt fler, men såvitt utredningen  
  
 känner till förs ingen närmare statistik över detta. Enligt utredningens  
  
 mening bör man överväga om detta inte borde ske och att  
  
 sådana uppgifter också skulle ingå i de månatliga rapporterna till  
  
 Lotteriinspektionen.  
  
 Utredningen har uppmärksammats på ett initiativ i Malmö som  
  
 går ut på att kasinot vid vissa tillfällen undersöker de spelare som  
  
 ofta kommer på besök och därefter gör en särskild uppföljning av  
  
 dessa. Enligt uppgift är detta en form av proaktiv åtgärd som i vissa  
  
 fall varit framgångsrik. Dixon lär ha planer på att regelmässigt  
  
 göra sådana undersökningar på alla kasinon, vilket utredningen  
  
 finner lovvärt.  
  
 I sammanhanget är det också värt att betona synpunkterna från  
  
 Spelberoendes Riksförbund om att uppsägningstider för ingångna  
  
 avtal borde gälla även för tidsbegränsade avstängningar under sex  
  
 eller tolv månader och att det naturligtvis inte bör ske någon påverkan  
  
 på spelare att gå med på en kortare avstängningstid än de  
  
 själva föreslår. Utredningen ser dock det senare agerandet som  
  
 undantagsfall gjorda av enskilda funktionärer och som rimligen inte  
  
 kan ha kasinoledningens medgivande.  
  
 En framträdande spelform på de svenska kasinona är penningautomaterna.  
  
 Ett känt faktum bland de som sysslar med  
  
 spelberoendefrågor är att just automater innebär en stor risk för  
  
 spelare att hamna i ett beroende. Utredningen har erfarit att det i  
  
 dag finns tekniska möjligheter att registrera enskilda spelares användning  
  
 av Day penningautomater, som dock inte  
  
 används av olika skäl. Förutsättningen för en sådan registrering är  
  
 att spelarna själva medger att deras spel registreras, t.ex. genom att  
  
 de använder sitt medlemskort under spelets gång, som då stoppas  
  
 in i en kortläsare på automaten. En sådan registrering skulle tjäna  
  
 flera syften, bl.a. skulle det ge spelaren möjlighet att följa sina in66 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 satser och vinster i spelet, men även spelarrangören skulle kunna  
  
 hämta information om spelfrekvens, spelmönster och gjorda  
  
 insatser på enskilda automater som skulle kunna vara av intresse  
  
 från exempelvis spelansvarssypunkt. Enligt utredningens mening  
  
 bör en sådan registrering, som i så fall skulle kräva spelarens medgivande  
  
 och även medverkan, prövas av Dixon som ett  
  
 led arbetet att motverka spelberoende hos sina kunder. Enligt vad  
  
 utredningen erfarit, förutsätter dock en sådan ordning att det finns  
  
 incitament för spelaren att registrera sig, t.ex. genom att spelaren  
  
 genom registreringen deltar i ett särskilt spel.  
  
 Utredningen delar Day uppfattning att ökade  
  
 registreringsmöjligheter i form av ett s.k. incidentregister i och för  
  
 sig skulle underlätta för bolaget att tidigt ta kontakt med spelare  
  
 som befinner sig i riskzonen men noterar att frågan prövats av  
  
 regeringen och avvisats med hänvisning till att det skulle öppna för  
  
 registrering av värdeomdömen som är integritetskänsliga.  
  
 Ytterligare en åtgärd som flera av utredningens kontakter pekat  
  
 på är bankomaternas placering i lokalen. Bl.a. Spelberoendes Riksförbund  
  
 pekar på att lätt tillgängliga bankomater, som medger att  
  
 spelarna utan nämnvärt avbrott i spelet kan ta ut kontanter från  
  
 sina bankkonton, inte medger att spelarna kan få en rimlig tid för  
  
 paus och därmed eftertanke under spelets gång. Enligt utredningens  
  
 mening vore det skäl att pröva en placering av bankomaterna  
  
 som gör detta möjligt i stället för att prioritera lättillgängligheten  
  
 och bekvämligheten för spelarna. Givetvis måste dock  
  
 säkerhetsaspekten vägas in vid en sådan bedömning.  
  
 7.3 Kasinoverksamheten och penningtvätt  
  
 7.3.1 Farhågor och förhoppningar  
  
 Risken för att de svenska kasinona skulle kunna utnyttjas av kriminella  
  
 personer för penningtvätt framhölls av regeringen i propositionen  
  
 1998/99:80 angående ny kasinolag. Vid riksdagsbehandlingen  
  
 av lagförslaget kom dock denna aspekt på kasinospel något i  
  
 bakgrunden jämfört med den uppmärksamhet som riktades mot de  
  
 sociala aspekterna, det illegala spelet och de brottsrisker i övrigt  
  
 som kunde befaras.  
  
 67 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Enligt regeringens mening skulle de kontroll- och ordningsbestämmelser  
  
 som föreslogs i kasinolagen beträffande åldersbegränsning,  
  
 inpasseringskontroller, identifiering och registrering, kameraövervakning  
  
 m.m. begränsa möjligheterna till penningtvätt. I  
  
 regeringens tillstånd till Svenska Spel infördes också ett särskilt  
  
 krav på verksamheten att även på annat sätt aktivt förebygga denna  
  
 företeelse.  
  
 7.3.2 Lagen om åtgärder mot penningtvätt  
  
 Som nämnts i avsnitt 5.6 omfattas kasinoverksamheten sedan 200501-01  
  
 av lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. Det bör  
  
 emellertid noteras att kasinona även före denna lagändring var  
  
 ålagda att i vissa situationer vidta åtgärder för att förhindra  
  
 penningtvätt, vilket reglerades i regeringens tillstånd för Svenska  
  
 Spel att anordna kasinospel.  
  
 Propositionens (prop. 2003/04:156 om skärpta regler mot  
  
 penningtvätt) ändringsförslag byggde, som nämnts, på de ändringar  
  
 av penningtvättsdirektivet som år 2001 beslutades av Europaparlamentet  
  
 och rådet. Från vissa remissinstanser ifrågasattes om inte  
  
 även andra spelverksamheter än kasinon skulle omfattas av  
  
 penningtvättslagen. Penningtvättsdirektivet ställer emellertid inte  
  
 något krav på att andra spelarrangörer än kasinon skall omfattas av  
  
 nationell penningtvättslagstiftning och regeringen menade att  
  
 frågan om att utöka kretsen av spelverksamheter, som skall omfattas  
  
 av penningtvättsreglerna, lämpligen bör hanteras inom ramen  
  
 för det EG-rättsliga samarbetet.  
  
 En viktig bestämmelse enligt 2001 års penningtvättsdirektiv är  
  
 att det krävs identifikation av personer med vilka de som omfattas  
  
 av direktivets skyldigheter gör transaktioner som uppgår till belopp  
  
 motsvarande 15 000 euro eller mer. Motsvarande bestämmelse  
  
 finns även i tredje penningtvättsdirektivet (2005/60/EG). Kravet på  
  
 fastställande av identitet anses uppfyllt av kasinon underkastade  
  
 statlig tillsyn, om dessa registrerar och identifierar samtliga  
  
 besökare oavsett hur stora belopp som växlas in (art. 10.1).  
  
 Av 5 och 6 §§ kasinolagen framgår att kasinon skall registrera  
  
 uppgifter om samtliga besökares namn, personnummer eller annat  
  
 identifieringsnummer och postadress. Registret skall också innehålla  
  
 ett fotografi av besökaren samt uppgift om tidpunkt för  
  
 besöket. Kasinolagens bestämmelser om krav på registrering av  
  
 68 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 samtliga besökare är därmed strängare än de krav på identitetskontroll  
  
 som ställs upp i penningtvättslagen.  
  
 Av kasinolagen följde tidigare en skyldighet att gallra handlingar  
  
 avseende identitetsuppgifter senast ett år efter det att uppgiften  
  
 eller fotografiet registrerades. Efter lagändringen 2005-01-01 gäller  
  
 att uppgifterna skall bevaras i fem år för att därefter gallras.  
  
 I propositionen fördes ett resonemang om det ingrepp i den personliga  
  
 integriteten som en förlängning av fristen för bevarande av  
  
 de aktuella handlingarna skulle kunna innebära. Detta vägdes mot  
  
 intresset av att kunna bedriva en verkningsfull utredning av misstänkt  
  
 penningtvätt och gallringsfristen om fem år ansågs lämplig.  
  
 Därvid togs också hänsyn till vad som är möjligt för kasinona att  
  
 praktiskt hantera i fråga om registrering och bevarande av information  
  
 om besökare. Tiden räknas från det att uppgiften eller fotografiet  
  
 registrerats och efter fem år skall uppgifterna och fotografierna  
  
 genast gallras.  
  
 7.3.3 Day kriterier för penningtvätt och rutiner  
  
 för att uppmärksamma och påtala penningtvätt  
  
 Med utgångspunkt i de lagändringar som trädde i kraft 2005-01-01  
  
 när det gäller åtgärder mot penningtvätt har Casino Cosmopol  
  
 arbetat om sina interna bestämmelser för hantering av penningtvättärenden.  
  
 Bestämmelserna omfattar indikationer som kan tyda på penningtvätt,  
  
 rutiner för att upptäcka, dokumentera och vidarebefordra  
  
 uppgifter om en ovanlig transaktion, hur rapporter om misstänkta  
  
 fall ska utformas samt formerna för personalens utbildning i ämnet.  
  
 Indikationer som kan tyda på penningtvätt är enligt Campos  
  
 Cosmopols interna regler följande:  
  
  Transaktioner som uppgår till ett belopp motsvarande 15 000  
  
 euro eller mer.  
  
  Transaktioner som understiger 15 000 euro men kan antas ha  
  
 samband med annan transaktion och tillsammans med denna  
  
 uppgår till minst detta belopp.  
  
  Transaktioner som är ovanliga och/eller inte förefaller ekonomiskt  
  
 eller lagligt motiverade för kunden.  
  
  Stora transaktioner till konto med belopp som sedan snabbt tas  
  
 ut.  
  
  Stora transaktioner med check eller postväxel.  
  
 69 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
  Insättningar från många olika personer till samma konto.  
  
  Stora växlingstransaktioner som inte står i paritet med kundens  
  
 ekonomi eller annars kan förklaras på ett godtagbart sätt.  
  
  Stora växlingstransaktioner eller andra transaktioner med uppvisande  
  
 av många sedlar i små valörer.  
  
  Presentation av postväxlar som överlåtits i flera led.  
  
 I de interna reglerna anges att Dixon skall granska alla  
  
 köp och försäljningar av spelmarker som skäligen kan antas utgöra  
  
 penningtvätt och lämna uppgifter till Finanspolisen om alla  
  
 omständigheter som kan utgöra penningtvätt. De interna reglerna  
  
 beskriver hur olika funktioner och befattningshavare skall agera i  
  
 de fall någon eller några av de beskrivna indikationerna föreligger  
  
 (en s.k. ovanlig transaktion).  
  
 Det samlade ansvaret för penningtvättfrågor på varje kasino har  
  
 lagts på funktionen Vice President Security, som har ett övergripande  
  
 ansvar för kontrollsystem, arbetsrutiner, besluts- och  
  
 rapporteringsordning samt att utbildning ges i penningtvättfrågor  
  
 till personalen. I det vardagliga arbetet hanteras registreringar av  
  
 ovanliga transaktioner av tjänstgörande Security Manager.  
  
 Som ett led i arbetet med att förhindra penningtvätt får också ses  
  
 reglerna för att hantera gästernas pengar. Kasinona erbjuder i detta  
  
 fall två alternativ, deposition och insättning på bankkonto. Deposition  
  
 innebär att en gäst på kasinot kan förvara sina tillgodohavanden  
  
 på ett särskilt depositionskonto som en säkerhetsåtgärd.  
  
 Reglerna för detta är följande:  
  
  Deponering av egna medel ska bestå av spelmarker eller  
  
 plaques. En deponering ska avslutas helt innan ny deponering  
  
 medges. Deluttag från deponerade medel medges inte.  
  
  Deponerade medel får inte överföras till bankkonto. Vinst, som  
  
 kan verifieras, kan sättas in på gästs bankkonto.  
  
  Ingen ränta betalas på deponerade medel.  
  
  Gäst kan inte överlåta sina rättigheter på en tredje part i sitt  
  
 ställe.  
  
  För varje depositionstransaktion måste gästen legitimera sig  
  
 med godkänd ID-handling.  
  
  Deponering som bedöms som ovanlig enligt lagen om penningtvätt  
  
 eller misstänkt sådan registreras som ovanlig transaktion  
  
 enligt kasinots interna regler.  
  
 70 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Bankinsättningar får endast ske av vinstmedel och då till vinnarens  
  
 eget konto. För att sådan insättning ska ske, krävs att summan är  
  
 verifierad som vinst av kasinots personal. Vinst definieras som  
  
 skillnaden mellan summan som gästen lagt in i spelet och summan  
  
 som gästen lämnar kasinot med inom en speldag. Insättning får  
  
 endast ske till ett privat bankkonto, inte till ett företagskonto och  
  
 något särskilt vinstkvitto ges inte.  
  
 7.3.4 Polisens bedömning av penningtvätt på kasinona  
  
 Stockholm  
  
 Enligt den sammanställning som polismyndigheten i Stockholms  
  
 län gjort för kasinoutredningens räkning, Kartläggning av brottslighet  
  
 relaterad till Casino Cosmopol i Stockholm, mottog  
  
 Finanspolisen (Fipo, Rikskriminalpolisen) under år 2004 totalt 23  
  
 kasinorelaterade penningtvättsärenden, varav åtta hade sitt ursprung  
  
 i Stockholm. Detta antal kan ställas i relation till det totala  
  
 antalet penningtvättsanmälningar som under 2004 inkom till  
  
 Finanspolisen och som uppgick till 9 930 stycken, varav knappt  
  
 hälften kom från Stockholmsområdet. Kasinorelaterade penningtvättsanmälningar  
  
 utgör således endast en bråkdel av samtliga  
  
 penningtvättsanmälningar i landet. Det kan dock noteras i sammanhanget  
  
 att den största delen av penningtvättsanmälningarna  
  
 (8 658 stycken eller 90 procent) kommer från växlingsföretag. De  
  
 förseelser som Finanspolisen enligt Stockholmspolisens sammanställning  
  
 noterat i samband med inrapporteringen från kasinona av  
  
 misstänkt penningtvätt är bland annat:  
  
  Inväxlade sedlar som bytts mot spelmarker och som varit  
  
 brända i kanten eller färgade.  
  
  Personer som växlar in stora volymer av 50- eller 100-kronorssedlar  
  
 till större valörer.  
  
  Personer som sätter in mer pengar på sitt kasinokonto än de  
  
 vunnit.  
  
  Personer som vid upprepade tillfällen besökt kasinot och som  
  
 haft med sig en insats på mycket stora belopp.  
  
  Personer som vid inväxling av pengar till spelmarker vill få  
  
 transaktionen registrerad som spelvinst trots att inget spel förekommit.  
  
 71 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Beskrivningen är exempel på händelser som ligger bakom de 23  
  
 anmälningarna från kasinona under år 2004. Det är således inte en  
  
 förteckning över vad som skulle kunna betecknas som vardagliga  
  
 händelser vid kasinona – det rör sig enbart om knappt två fall per  
  
 månad i genomsnitt. Det bör dock i sammanhanget noteras, att  
  
 färgade eller på annat sätt misstänkta sedlar då och då upptäcks i  
  
 samband med att sedlar sorteras av den administrativa personalen  
  
 på kasinona. Dessa sedlar har inte uppmärksammats under spelets  
  
 gång utan först i efterhand och det är då inte möjligt att knyta dem  
  
 till viss kasinobesökare. Sådana incidenter rapporteras i Casino  
  
 Cosmopols s.k. OASE-register, vilket även Lotteriinspektionen har  
  
 tillgång till.  
  
 Malmö  
  
 Malmöpolisen gjorde i januari 2002 en konsekvensanalys av kasinot  
  
 i Malmö i syfte att bedöma de potentiella brottsrisker som kan  
  
 finnas i och kring kasinot. Analysen omfattar en mängd s.k.  
  
 hotande företeelser som skulle kunna uppträda kring verksamhet  
  
 av detta slag och bygger delvis på erfarenheter från det då redan  
  
 etablerade kasinot i Sundsvall och i andra länder, främst Danmark.  
  
 Enligt Malmöpolisens uppfattning torde få tvivla på att det spelas  
  
 med mycket pengar som härrör från olovlig verksamhet, men  
  
 frågan är om det går att utnyttja kasinot för regelrätt penningtvätt?  
  
 Malmöpolisens uppfattning är att det faktum att sannolikheten  
  
 för förlust är större än sannolikheten för vinst gör spelandet till en  
  
 osäker metod för den som vill tvätta pengar. Vad penningtvättaren  
  
 vill komma över är ett vinstkvitto så att skattemyndighetens och  
  
 polisens eventuella frågor om var pengarna kommer ifrån kan bemötas.  
  
 Men Dixon betalar inte ut några checkar och  
  
 lämnar heller inga kvitton på spelvinster. Teoretiskt sett skulle  
  
 penningtvätt kunna ske genom att en vinnare genom hot eller  
  
 liknande lämnar över vinstmarker till annan person som sätter in  
  
 vinsten på ett visst konto, men den risken bedöms som liten eftersom  
  
 personalen håller ett extra öga på den som gjort en storvinst.  
  
 Enligt Malmöpolisen varierar de konkreta brottstyper som kan  
  
 kopplas till tvätt av pengar. Om själva penningtransaktionen  
  
 rubriceras är det fråga om penninghäleri, men enligt Finanspolisen  
  
 är det främst de bakomliggande brotten – de som lett till ekonomisk  
  
 vinning – som utreds vid misstanke om penningtvätt.  
  
 72 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Malmöpolisens slutsats är att även om penningtvätt skulle äga rum  
  
 på kasinot har det bakomliggande brottet ingen direkt koppling till  
  
 kasinot.  
  
 Göteborg  
  
 Liknande bedömning görs av Polismyndigheten i Västra Götaland  
  
 som på motsvarande sätt gjort en riskanalys av kasinot i Göteborg  
  
 och som utredningen tagit del av. I analysen konstateras att även  
  
 om möjlighet finns att penningtvätt förekommer eller kan tänkas  
  
 förekomma på kasinot använder de kriminella grupperingar eller  
  
 enskilda aktörer som finns i regionen andra mer lukrativa och  
  
 lättillgängliga kanaler. Exempelvis genom att man bygger hus och  
  
 hotell i andra länder, växlar pengar till andra valutor, köper lyxiga  
  
 kapitalvaror eller investerar i t.ex. restauranger.  
  
 Den särskilda samarbetsgruppen i Stockholm  
  
 Under 2005 bildades i Stockholm en särskild polisär arbetsgrupp  
  
 för att följa upp kasinot i Stockholm – gruppen tillkom i samband  
  
 med länspolisens särskilda rapport om brottligheten vid Stockholmskasinot  
  
 som nämnts inledningsvis i detta avsnitt. Syftet var  
  
 bl.a. att ge polisen möjligheter till en bättre uppföljning av verksamheten  
  
 vid kasinot, varför ledningen för kasinot i Stockholm  
  
 getts möjlighet att delta i arbetsgruppens möten under hösten  
  
 2005.  
  
 Kasinoutvärderingen har tagit del av de protokoll som upprättas  
  
 i samband med överläggningarna i gruppen. Av protokollen framgår  
  
 att samtliga enheter (dvs. förutom Dixon, Finanspolisen,  
  
 Ekobrottsmyndigheten, Krogkommissionen och Länskriminalpolisen)  
  
 som representerats vid mötena anser att samarbetet  
  
 med kasinot i operativa ärenden fungerar utmärkt. Några problemområden  
  
 som ändå identifierats är:  
  
  Ordningsfrågor i form av stök i entrén.  
  
  Man kan misstänka att det förekommer penningtvätt på  
  
 kasinot.  
  
  Kriminella personer spelar för illegalt åtkomna pengar.  
  
 73 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Det förefaller också som om det på kasinot inte förekommer  
  
  Organiserad prostitution.  
  
  Utbredd narkotikaanvändning.  
  
  Utbredd problematik med alkohol som riskerar kasinots alkoholtillstånd.  
  
 Diskussionerna har också visat på områden där samarbete eller  
  
 faktiska förhållanden kan förbättras. Det går sannolikt att öka  
  
 kasinopersonalens förmåga att upptäcka misstänkt penningtvätt.  
  
 Till exempel kan Finanspolisen ta på sig uppgiften att utbilda kasinopersonalen  
  
 i penningtvättsfrågor. Om kasinot blir bättre på att  
  
 upptäcka penningtvätt kommer troligen antalet anmälningar om  
  
 misstänkt penningtvätt att öka, vilket i förlängningen gör att massan  
  
 av underrättelseinformation ökar – som i sin tur ger en ökad  
  
 möjlighet att upptäcka mönster i eventuell organiserad penningtvätt.  
  
 Av protokollen framgår att utbildning av nyckelpersoner i  
  
 fråga om penningtvätt skall genomföras våren 2006.  
  
 Frågan om penningtvätt har utgjort en viktig del av diskussionerna,  
  
 vilket antagligen till en del kan förklaras av att kasinona  
  
 sedan den 1 januari 2005 omfattas av penningtvättslagen. Enligt  
  
 finanspolisens rapporter till samarbetsgruppen är Moore generellt sett bra på att agera mot penningtvätt. De anmälningar  
  
 om misstänkt penningtvätt som har ursprung i statliga  
  
 kasinon uppges ofta ha hög kvalitet. Finanspolisen meddelar en  
  
 positiv utveckling avseende antalet rapporteringar om misstänkt  
  
 penningtvätt. I jämförelse mellan år 2004 och 2005 har antalet  
  
 penningvättsincidenter fördubblats (från 23 till 51). Enligt polisen  
  
 är en trolig förklaring att kompetensnivån och uppmärksamheten  
  
 hos personalen ökat. Om ökningen hänger samman med en faktisk  
  
 ökning av penningtvätt eller om det förklaras av ökad rapportering,  
  
 framgår dock inte.  
  
 Finanspolisen, som ingår i den nationella kommissionen mot  
  
 värdetransportrån, har uppmärksammat att kända rånare ibland besöker  
  
 kasinot i Stockholm. Enligt polisen kan ökad rapportering  
  
 om misstänkt penningtvätt ge ytterligare tillgång till viktig information.  
  
 Vid det senaste mötet (september 2005) konstaterades ånyo att  
  
 organiserad prostitution, utbredd narkotikaanvändning eller utbredd  
  
 problematik med alkohol inte utgör hot mot kasinots alko74 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 holtillstånd. Allmänt sett rapporteras samarbetet och samverkan  
  
 mellan polisen och kasinot vara god.  
  
 Arbetsgruppens verksamhet har, såvitt utredningen kunnat  
  
 finna, lett till en ökad ömsesidig förståelse mellan polisen och  
  
 Stockholmskasinot när det gäller behovet av samarbete kring ordningsfrågor  
  
 och säkerhet. Kasinot har numera en utpekad kontaktperson  
  
 på Citypolisen, vilket antas underlätta kommunikationen  
  
 mellan parterna.  
  
 Finanspolisens uppgifter för 2005  
  
 Finanspolisen har på utredningens begäran gjort en sammanställning  
  
 av penningtvättsärenden vid kasinona. Av den framgår att det  
  
 under 2005 gjordes 51 anmälningar (Göteborg 31, Malmö 12,  
  
 Stockholm 6 samt Sundsvall 2) från landets olika kasinon. Anmälningarna  
  
 resulterade i 15 underrättelseuppslag till KUT-enheter  
  
 (KUT står för kriminalunderrättelsetjänsten), Säpo samt Ekobrottsmyndigheten  
  
 (EBM).  
  
 Vid 29 tillfällen rörde anmälningarna växling av sedlar från lägre  
  
 till högre valörer. En inväxling av sedlar som två besökare ämnade  
  
 göra avbröts då de anmodades legitimera sig. Anmälningar har  
  
 gjorts då besökarna avlägsnat sig från kasinot efter växlingen eller  
  
 enbart gett sken av att spela.  
  
 Två anmälningar rör storspelare som omsatt 1,3 miljoner kronor  
  
 resp. 940 000 kr under kortare tid på kasinot. Det förstnämnda  
  
 fallet rörde sig om en malaysier (ej boende i landet).  
  
 Vid två tillfällen har kasinot i Malmö mottagit färgade 20-pundsedlar.  
  
 En besökare ville även växla in en check utställd av maltesisk  
  
 bank till ett belopp på 74 600 euro.  
  
 En storspelare har rapporterats tre gånger. Vid samtliga tillfällen  
  
 hade personen med sig amerikanska dollarsedlar. De var vid ett  
  
 tillfälle helt nya (ocirkulerade) och vid ett annat tillfälle i nummerföljd.  
  
 Spelaren har växlat in mellan 20–30 000 dollar per besök.  
  
 Totalt har 38 personer med svenskt personnummer rapporterats.  
  
 Tretton av dessa finns med i belastningsregistret samt några även i  
  
 det allmänna spaningsregistret. Ytterligare sju personer finns med i  
  
 belastningsregistret med enbart domar om penningböter. Utländska  
  
 medborgare som rapporterats kommer från Danmark (3),  
  
 Norge, Slovenien, Malaysia samt USA. En persons nationalitet är  
  
 okänd.  
  
 75 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Finanspolisen rapporterar vidare till utredningen att 60 procent  
  
 av anmälningarna rör växling av sedlar till högre valörer. Något fall  
  
 av färgade sedlar (som enligt finanspolisen inte är att betrakta som  
  
 penningtvätt i egentlig mening) har förekommit samt tre storspelare  
  
 som växlat in stora summor vid varje speltillfälle.  
  
 Ingen enskild anmälan konstituerade en konkret brottsmisstanke.  
  
 I en tredjedel av fallen sändes uppgifterna i anmälningar  
  
 till polismyndigheter där de rapporterade personerna är boende.  
  
 Anmälningarna är värdefulla på underrättelsebasis. I vissa fall råder  
  
 stor disproportionalitet mellan de summor vissa spelare rör sig med  
  
 och vad de enligt en kontantberäkning rimligen borde ha att disponera.  
  
 I fall personen ifråga är inblandad i någon form av brott som  
  
 avser tillgrepp av kontanter utgör en penningtvättsanmälan ett  
  
 starkt indicium, enligt finanspolisen.  
  
 7.3.5 FATF:s iakttagelser  
  
 Som nämnts i avsnitt 5.7.2 har det internationella granskningsorganet  
  
 Financial Action Task Force on Money Laundering  
  
 (FATF) i en utvärdering under 2005 bedömt Sveriges implementering  
  
 av organisationens rekommendationer om penningtvätt  
  
 mm. Bedömningen omfattade även de svenska kasinon som omfattas  
  
 av kasinolagen. Rapporten finns tillgänglig på FATF:s webbplats  
  
 (http://www.fatf-gafi.org/dataoecd/26/35/36461995.pdf).  
  
 Bland FATF:s iakttagelser kan nämnas att de svenska kasinona  
  
 enligt gruppen väl synes uppfylla kraven på rapportering till finanspolisen  
  
 om transaktioner som kan tyda på penningtvätt. Detta bedöms  
  
 hänga samman med ett nära samarbete mellan finanspolisen  
  
 och Dixon. Man har noterat att antalet anmälningar  
  
 ökat över tiden och tillskriver detta dels ett ökat antal kasinon, dels  
  
 ökad insikt om regelverket inom kasinona.  
  
 Gruppen noterar att Dixon utarbetat egna interna  
  
 föreskrifter för granskning och rapportering enligt penningtvättslagen  
  
 och att dessa accepterats av Lotteriinspektionen. Samtidigt  
  
 noterar man att det gränsvärde för granskning och rapportering  
  
 som finns intaget i dessa bestämmelser, nämligen 15 000 euro,  
  
 skiljer sig från FATF:s rekommendation om gränsvärden för  
  
 kasinon, vilket är 3 000 euro (FATF interpretative Note to  
  
 Recommendation 12).  
  
 76 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Den ursprungliga penningtvättslagen gällde endast finansiella  
  
 institutioner, vilka alla omfattas av Finansinspektionens (FI) tillsyn  
  
 och av dess föreskrifter och allmänna råd. År 2005 tillkom ett antal  
  
 nya områden, däribland kasinona. Dessa omfattas dock inte av FI:s  
  
 föreskrifter och råd, och ej heller av dess tillsyn. Gonzalez ser detta  
  
 som en brist, låt vara att man noterar att kasinona och andra  
  
 aktörer inom dessa områden har deltagit i FI:s utbildningar inom  
  
 penningtvättsområdet.  
  
 Varken Finansinspektionen eller Lotteriinspektionen har lagstöd  
  
 för att utöva tillsyn i penningtvättsfrågor vid kasinona. Genom  
  
 detta saknas möjligheter att ingripa med administrativa sanktioner  
  
 (förelägganden m.m.) mot aktörer som inte efterlever bestämmelserna.  
  
 Penningtvättslagen innehåller bestämmelser om identitetskontroll.  
  
 För kasinoverksamhetens del gäller istället kasinolagens  
  
 bestämmelser om generell identitetskontroll. Gonzalez konstaterar att  
  
 detta visserligen medger en fullständig identifikation av samtliga  
  
 besökare men att systemet inte på ett tillfredsställande sätt kopplar  
  
 ihop besökarna med relevanta transaktioner.  
  
 Gonzalez rekommenderar Sverige att kasinoverksamheten skall  
  
 omfattas av den samlade regleringen för penningtvätt. Det innebär  
  
 att myndighetsföreskrifter och allmänna råd inom området också  
  
 skall gälla för kasinoverksamheten. En möjlighet vore att vidga  
  
 tillämpningen av Finansinspektionens föreskrifter och allmänna  
  
 råd. På så sätt skulle man få en konsistent tillämpning av hela regelverket  
  
 för alla aktörer som omfattas av penningtvättslagen.  
  
 Man föreslår också att kasinona bör åläggas att identifiera  
  
 personer som genomför transaktioner över 3 000 euro (istället för  
  
 som för närvarande 15 000 euro) och att identifikationen därvid  
  
 tydligare bör ta fasta på just dessa besökare än vad som följer av  
  
 den allmänna identitetskontroll som sker vid inträdet.  
  
 Slutligen föreslår Gonzalez att en myndighet ges behörighet att  
  
 utöva tillsyn över de nya områdena i penningtvättslagen,  
  
 däribland kasinoverksamheten. Denna bör ges möjlighet att ingripa  
  
 med sanktioner för att tillförsäkra efterlevnad av lag och anslutande  
  
 föreskrifter.  
  
 77 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 7.3.6 Utredningens bedömning  
  
 Utredningen har i samtal med allmänheten inte sällan mött uppfattningen  
  
 att det förekommer penningtvätt på kasinona och spel  
  
 med stora insatser som antas härröra från olaglig verksamhet.  
  
 Också medieuppgifter förekommer om omfattande spel med höga  
  
 insatser som antas finansierade med pengar från skatteflykt eller  
  
 annan olaglig verksamhet. Dessa farhågor förtjänar att tas på allvar  
  
 och utredningen har därför vidtagit två skilda åtgärder för att pröva  
  
 om de har grund och – om så är fallet – lämna förslag till vad som  
  
 skulle kunna göras för att förbättra situationen.  
  
 En åtgärd har bestått i att söka empiriska uppgifter om spelandet  
  
 och spelarna. Det har skett genom att dels ta del av polisens erfarenheter  
  
 och uppfattningar, dels initiera en statistisk studie om besökarnas  
  
 eventuella koppling till brottslighet mm. Den studien har  
  
 genomförts av Brå och redovisas utförligt senare i betänkandet.  
  
 Den andra åtgärden har varit att granska de rutiner som Moore använder för att förhindra penningtvätt och bedöma  
  
 behovet av eventuella ytterligare administrativa arrangemang för att  
  
 upprätthålla efterlevnaden av de interna och externa regelverken  
  
 om penningtvätt.  
  
 Utredningen har värderat om det förekommer penningtvätt i  
  
 meningen tvätta svarta pengar vita, dvs. om rutinerna på kasinona  
  
 t.ex. kan medge att medtagna kontanter kan sättas in på ett eget  
  
 konto mot kvitto och därmed ge sken av att pengarna förvärvats  
  
 genom spelvinster. Utredningens bedömning, baserad på underlag  
  
 från polisen och granskning av Day interna rutiner,  
  
 är att detta knappast kan ske.  
  
 Penningtvätt har ofta i allmänt språkbruk betydelsen konsumtion  
  
 med olagligt förvärvade pengar, vilket är en vidare betydelse  
  
 än lagens definition. Med denna tolkning blir utvärderingen mer  
  
 osäker. Det kan knappast uteslutas att vissa besökare spelar med  
  
 svarta pengar, ibland med stora belopp. Det kan gälla pengar som  
  
 undanhållits från beskattning eller pengar från stölder, rån,  
  
 narkotikaaffärer eller annan kriminalitet. Brå-studien ger en fördjupad  
  
 bild av denna problematik.  
  
 Det är känt att pengar som förvärvats genom brott ofta används  
  
 för lyxkonsumtion. Det kan gälla restaurangbesök, resor eller inköp  
  
 av dyra varor som smycken och bilar. Även kasinospel med  
  
 höga insatser kan ses som en form av lyxkonsumtion. Från samhällssynpunkt  
  
 är det enligt utredningens mening lika allvarligt att  
  
 78 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 olagligt förvärvade pengar omsätts i lyxvaror och restaurangbesök  
  
 som att man spelar med dem på kasinon eller andra spelinrättningar.  
  
 Det huvudsakliga problemet ligger i den bakomliggande  
  
 kriminaliteten eller undandragandet av beskattning. De aktörer  
  
 (juridiska eller fysiska personer) som kan befaras riskera bli föremål  
  
 för sådana transaktioner måste emellertid enligt utredningen  
  
 behandlas enhetligt, med anpassning till förhållandena i varje särskilt  
  
 fall. Insatser mot penningtvätt på kasinona bör därför följa  
  
 samma principer som gäller i andra sammanhang där penningtvätt  
  
 kan misstänkas. Kraven på kasinona bör vara likvärdiga med kraven  
  
 på andra aktörer som omfattas av regelverken om penningtvätt.  
  
 Sveriges sätt att implementera de internationella reglerna mot  
  
 penningtvätt har nyligen granskats av Gonzalez (se avsnitt 7.3.5). Som  
  
 redovisats befanns de svenska kasinona ha ett gott samarbete med  
  
 finanspolisen. Casino Cosmopols interna rutiner – påbjudna i  
  
 penningtvättslagen – är granskade och accepterade av Lotteriinspektionen.  
  
 Utredningen har också kunnat konstatera att de, med  
  
 hänsyn tagen till de speciella förhållandena på ett kasino, väl  
  
 ansluter till principerna i Finansinspektionens föreskrifter och allmänna  
  
 råd.  
  
 FATF:s huvudsakliga invändning bestod i att kasinoverksamheten  
  
 inte är underställd den statliga tillsynen i penningtvättsfrågor.  
  
 Det finns heller ingen myndighet som kan utfärda bindande  
  
 föreskrifter eller allmänna råd riktade till kasinona i penningtvättsfrågor.  
  
 Utredningen finner arbetsgruppens påpekanden relevanta  
  
 och delar slutsatsen att kasinoverksamheten bör bli föremål för  
  
 statlig tillsyn av i princip samma slag som gäller de finansiella institutionerna 
  
 . Tillsynsmyndigheten – eller annan lämplig myndighet  
  
 – bör dessutom få utfärda föreskrifter eller allmänna råd i  
  
 penningtvättsärenden riktade till kasinoverksamheten.  
  
 Utredningen har övervägt lämplig tillsynsmyndighet, men har  
  
 avstått från ett slutligt förslag, bl.a. eftersom regeringen den 9  
  
 februari i år tillkallat en särskild utredare med uppdrag att se över  
  
 frågor som rör vilka åtgärder som behöver vidtas för att ytterligare  
  
 effektivisera bekämpningen av penningtvätt och terrorfinansiering.  
  
 Den utredaren skall bl.a. beakta vad som framförs i FATF:s  
  
 nämnda utvärderingsrapport. Enligt direktiven (2006:17) skall utredaren  
  
 överväga och analysera vilka åtgärder som krävs för att  
  
 verksamheter som faller utanför den finansiella sektorn, men som  
  
 omfattas av EG-direktivet om penningtvätt, skall ställas under tillräcklig  
  
 tillsyn för att uppfylla direktivets krav. I samband med det  
  
 79 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 skall utredaren också överväga vilka myndigheter som skall ges  
  
 föreskriftsrätt för dessa aktörer.  
  
 Denna utredning vill självfallet inte föregripa den sittande utredningen  
  
 om penningtvätt men vill ändå redovisa några iakttagelser  
  
 som gjorts under utredningsarbetet och som kan vara av betydelse  
  
 för valet av den eller de myndigheter som skall ges föreskriftsrätt  
  
 respektive tillsynsansvar i penningtvättsärenden i kasinoverksamhet.  
  
 Utredningen har antagit att valet kommer att stå mellan  
  
 Lotteriinspektionen och Finansinspektionen. Finansinspektionen  
  
 har tillsynsansvar i penningtvättsärenden för de finansiella institutionerna  
  
 och därmed kompetens i penningtvättsärenden. Finansinspektionen  
  
 har också på regeringens uppdrag utfärdat föreskrifter  
  
 och allmänna råd inom området. Även om kasinoverksamheten  
  
 skiljer sig från andra sammanhang där penningtvätt kan befaras, bör  
  
 erfarenheterna kunna komma till nytta också i tillsyn av penningtvättsärenden  
  
 vid kasinoverksamhet. Lotteriinspektionen har tillsynsansvar  
  
 för andra frågor i kasinonas verksamhet och därmed  
  
 god insikt om förhållandena vid kasinona.  
  
 Lotteriinspektionen har möjlighet att meddela närmare villkor i  
  
 de frågor som omfattas av regeringens tillståndsbeslut. Eftersom  
  
 frågor om penningtvätt inte längre regleras i regeringens tillstånd  
  
 till Svenska Spel kan dock Lotteriinspektionen inte med nuvarande  
  
 mandat utfärda närmare villkor i denna del (och ej heller svara för  
  
 tillsyn inom området). Finansinspektionen har möjlighet att utfärda  
  
 föreskrifter inom sitt ansvarsområde (enligt vad regeringen  
  
 bestämmer) medan Lotteriinspektionen inte i någon fråga har möjlighet  
  
 att utfärda föreskrifter.  
  
 De båda myndigheterna har också tillgång till olika ingripandeformer  
  
 (sanktioner) vid överträdelser. Lotteriinspektionen kan vad  
  
 gäller kasinon endast utfärda anvisningar (lotterilagen medger  
  
 andra ingripandeformer för andra typer av lotterier eller spel, t.ex.  
  
 förelägganden med vite). Finansinspektionen kan enligt lagen  
  
 (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse i förhållande till ett  
  
 kreditinstitut ingripa genom utfärdande av föreläggande att vidta  
  
 en viss åtgärd inom en viss tid (beslutet kan förenas med ett beslut  
  
 om vite), genom förbud att verkställa ett beslut, eller genom anmärkning.  
  
 Om överträdelsen är allvarlig skall kreditinstitutets tillstånd  
  
 återkallas, eller om det är tillräckligt, varning meddelas. Anmärkning  
  
 och varning kan förenas med ett beslut om straffavgift.  
  
 80 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 I sina överväganden i anledning av FATF:s rekommendationer,  
  
 vari Lotteriinspektionens bristande befogenheter påpekas, har  
  
 utredningen sökt efter andra fall där flera myndigheter har föreskrifts-  
  
 eller tillsynsansvar inom ett och samma eller närliggande  
  
 områden.  
  
 Sådana exempel finns och de visar att det kan finnas behov av att  
  
 berörda myndigheter på ett mer formaliserat sätt samarbetar eller  
  
 på annat sätt samordnar sin verksamhet. Inom miljöbalkens  
  
 område finns ett tillsyns- och föreskriftsråd som berör de myndigheter  
  
 som har uppdrag att utfärda föreskrifter eller svara för tillsyn  
  
 inom miljöbalkens område. Rådet är ett organ för samråd och samverkan  
  
 för myndigheternas arbete i frågor som rör tillsyn och föreskrifter  
  
 enligt miljöbalken. Det skall föra ett register över samtliga  
  
 förordningar och föreskrifter som är utfärdade med stöd av miljöbalken  
  
 samt över de allmänna råd inom miljöbalksområdet som är  
  
 utfärdade av de centrala myndigheterna. Rådet regleras genom förordningen  
  
 (2001:1096) med instruktion för naturvårdsverket.  
  
 Inom området marknadskontroll av varor finns enligt förordningen  
  
 (2005:893) om marknadskontroll av varor ett marknadskontrollråd  
  
 inrättat som samordningsorgan för de myndigheter  
  
 som ansvarar för marknadskontroll. SWEDAC ansvarar för sekretariatsfunktionen  
  
 och dess generaldirektör är rådets ordförande.  
  
 Dessa exempel visar att det inte finns några principiella hinder  
  
 för ett delat tillsynsansvar. Inte heller finns det principiella  
  
 hinder för en lösning som innebär att en myndighet, i detta fall  
  
 Finansinspektionen, erhåller föreskriftsrätt, som till viss del berör  
  
 kasinonas verksamhet, medan Lotteriinspektionen utövar tillsynen  
  
 på området.  
  
 7.4 Kasinoverksamheten och illegalt spel samt annan  
  
 brottslig verksamhet  
  
 7.4.1 Farhågor och förhoppningar  
  
 Regeringen anförde i prop. 1998/99:80 Kasinospel i Sverige m.m.  
  
 att erfarenheterna utomlands av kasinospel medför att det illegala  
  
 spel som förekommer minskar i omfattning. Den särskilda arbetsgrupp  
  
 inom Finansdepartementet, som arbetade fram regeringens  
  
 slutliga förslag till kasinospel i Sverige, hade vid sina kontakter med  
  
 departement och kasinoanordnare i t.ex. Danmark, Finland och  
  
 81 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Holland inte kunnat finna några påtagliga negativa effekter av  
  
 kasinoverksamheten i dessa länder.  
  
 De flesta remissinstanser var positiva till eller hade inget att  
  
 invända mot att kasinospel skulle få anordnas i Sverige. Brottsförebyggande  
  
 rådet (Brå) avstyrkte dock förslaget, bl.a. med  
  
 motiveringen att en legalisering av en farlig spelform kunde leda till  
  
 illegalt spel eftersom den som vant sig vid kasinospel kunde  
  
 komma att söka sig till mer spännande (illegala) alternativ. I propositionen  
  
 anfördes, å andra sidan, att dåvarande Lotteriutredningen  
  
 ansett att en introduktion av internationellt kasinospel i Sverige  
  
 skulle kanalisera okontrollerat illegalt spel till ett legalt, kontrollerat  
  
 alternativ, och att den illegala spelmarknaden därmed skulle  
  
 saneras. Regeringen ansåg att detta var ett väl optimistiskt antagande,  
  
 men att betydande effekter i gynnsam riktning borde  
  
 kunna uppnås genom att en legal spelmöjlighet erbjöds. Man  
  
 menade att nyrekryteringen till illegalt spel borde kunna minska  
  
 och att många av de mer eller mindre erfarna spelarna på den  
  
 illegala marknaden borde påverkas om nya möjligheter öppnades.  
  
 Som skäl för denna uppfattning hänvisades till erfarenheterna i  
  
 både Danmark och Finland att det illegala spelet där minskat sedan  
  
 kasinospel i kontrollerade former tillåtits.  
  
 I regeringens proposition 1998/99:80 Kasinospel i Sverige m.m.  
  
 anfördes vidare att omsättningen av pengar i ett kasino kan uppgå  
  
 till betydande belopp och att denna förekomst av pengar kan fresta  
  
 till brott av olika slag. I propositionen angavs att det finns flera  
  
 metoder att försöka förebygga och avslöja sådana brott som kan  
  
 begås på ett kasino. Registrering är en sådan metod och kameraövervakning  
  
 en annan. En kombination av dessa metoder ansågs  
  
 som önskvärd. Med dessa konstateranden som grund, och med  
  
 ledning av erfarenheterna från kasinon i andra länder, föreslog  
  
 regeringen att de svenska kasinona skulle använda sig av såväl  
  
 registrering av besökarna som kameraövervakning. Vidare skulle  
  
 besökarna fotograferas och kasinona skulle dessutom kunna spara  
  
 information om besökarna med hjälp av automatiserad behandling.  
  
 Registreringen antogs i första hand fungera som brottsförebyggande  
  
 i det att den kunde avhålla brottsbenägna personer från att  
  
 besöka kasinot, men det framhölls också att ett register över  
  
 besökarna även kan vara till hjälp för polisen att klara upp eventuella  
  
 brott som har begåtts på kasinot.  
  
 82 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 7.4.2 Utredningens underlag för att bedöma brottlighet i  
  
 samband med kasinon  
  
 För att bedöma frågan om kasinoverksamhetens inverkan på det  
  
 illegala spelet i Sverige och på annan kasinoanknuten brottslighet  
  
 har utredningen intervjuat berörda polismyndigheter både centralt  
  
 och lokalt, företrädare för Lotteriinspektionen och Brå, inhämtat  
  
 senare års erfarenheter från såväl Danmark som Finland och därutöver  
  
 också studerat den forskning på området som finns företrädesvis  
  
 i andra länder utanför den nordiska kretsen. Utredningen  
  
 har även uppdragit åt Brå att göra en statistisk undersökning av  
  
 kasinobesökarnas brottsbelastning m.m.  
  
 7.4.3 Polisens erfarenheter av brottslighet knuten till  
  
 kasinoverksamhet  
  
 Illegalt spel  
  
 De illegala spelformerna kan i huvudsak sägas utgöras av kortspel,  
  
 tärningsspel, roulett, Freeman, automatspel, vadhållning etc.  
  
 Utredningen har främst studerat effekterna på den illegala spelautomatmarknaden  
  
 och de illegala kasinon (spelklubbar etc.) som  
  
 tidigare funnits som enda alternativ för dem som velat utöva  
  
 kasinospel i Sverige.  
  
 Ett problem i sammanhanget är att utbredningen och omfattningen  
  
 av illegala spelklubbar är föga känt. I en rapport som Brå  
  
 presenterade 1995, Spelandet i Sverige (Brå-rapport 1995:1, Eckart  
  
 Kühlhorn m.fl.), refereras till en studie av den illegala spelklubbsverksamheten  
  
 i Stockholm (Herrera och Saunders, 1979). I studien  
  
 anges antalet illegala spelkubbar uppgå till cirka 25 stycken i slutet  
  
 av 1970-talet. Det antogs att Stockholm svarade för en tredjedel av  
  
 all illegal spelverksamhet i Sverige. Rimligen kan man anta att de  
  
 övriga huvudsakligen fanns i större städer, främst Malmö och  
  
 Göteborg. Någon säker, sentida uppskattning av antalet illegala  
  
 spelklubbar i Stockholm har inte utredningen kunnat finna. Enligt  
  
 den rapport som Polismyndigheten i Stockholms län tagit fram för  
  
 utredningens räkning om brottsligheten relaterad till Casino Cosmopol  
  
 i Stockholm konstateras, att det förefaller som den illegala  
  
 spelmarknaden lever vidare trots kasinoetableringen. Företrädare  
  
 för Citypolisens Krogkommission anser sig enligt samma rapport  
  
 83 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 dock ha noterat en nedgång av illegala spelklubbar i centrala Stockholm  
  
 sedan Cosmopoletableringen år 2003.  
  
 Inte heller i Göteborg eller Malmö kan polisen se några påtagliga  
  
 effekter av kasinoetableringarna när det gäller den illegala spelklubbsmarknaden.  
  
 I Göteborg antas omfattningen av illegalt  
  
 roulettspel ha minskat som en följd av kasinots tillkomst, men det  
  
 illegala automatspelet har sannolikt inte påverkats. Erfarenheterna  
  
 från Malmö är desamma, de menar också att ett skäl för detta kan  
  
 vara att kasinot har en annan publik än de som frekventerar de illegala  
  
 spelklubbarna. I Sundsvall har det illegala spelet över huvud  
  
 taget inte ansetts vara något polisiärt problem, varken före eller  
  
 efter kasinoetableringen.  
  
 Övrig brottslig verksamhet  
  
 Malmö  
  
 Polismyndigheten i Malmö har i likhet med polismyndigheterna i  
  
 Göteborg, Sundsvall och Stockholm gjort en omfattande analys av  
  
 potentiella brottsrisker i samband med kasinoetableringen. Kasinot  
  
 i Malmö är en tidigare restaurang och kårhus för studenterna i  
  
 staden som byggdes om inför kasinostarten 2001. Malmöpolisen  
  
 har gjort en studie av anmäld brottslighet i anslutning till den gatuadress  
  
 där kasinot ligger omfattande såväl tiden före kasinoetableringen  
  
 som efter. Antalet anmälda brott har inte uppvisat någon  
  
 märkbar förändring över tiden och ligger omkring 18–25 per år,  
  
 eller cirka två per månad. Bland anmälningarna finns misshandel,  
  
 olaga hot, våld mot tjänsteman, missbruk av urkund, penningförfalskning,  
  
 stöld och förlorat gods. Samtliga brottsrubriceringar,  
  
 utom penningförfalskning, fanns även när byggnaden inhyste en  
  
 restaurang. Enligt Malmöpolisen är kasinot inte något polisiärt  
  
 problem. Malmös problem på spelområdet har varit svartklubbarna,  
  
 som dock framgångsrikt bekämpats genom samarbete mellan polis,  
  
 åklagare och sociala myndigheter m.fl. Tidigare fanns cirka 25  
  
 kända svartklubbar som nu mer eller mindre har eliminerats.  
  
 84 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Stockholm  
  
 Polismyndigheten i Stockholms län lämnade i augusti 2005 en utredning  
  
 om brottslighet som kan hänföras till kasinot i Stockholm.  
  
 Rapporten har tagits fram för att ge underlag för Kasinoutvärderingen  
  
 när det gäller att bedöma erfarenheterna av kasinoetableringen  
  
 ur polisiär synvinkel. I sammanfattningen konstaterar  
  
 polismyndigheten att i jämförelse med andra nöjesetablissemang i  
  
 Stockholms län är den synliga brottsligheten som kan knytas till  
  
 Dixon på en relativt låg nivå. Man konstaterar vidare  
  
 att i det polisdistrikt där kasinot ligger betraktas inte kasinot som  
  
 ett stort problem.  
  
 Stockholmspolisen har i likhet med polisen i Malmö undersökt  
  
 antalet anmälda brott som kan direkt relateras till adressen Kungsgatan  
  
 65 där Dixon ligger. Under en 28-månaders  
  
 period från kasinostarten i mars 2003 till juli 2005 uppgick antalet  
  
 anmälningar till 122 stycken, eller 4,35 anmälningar per månad.  
  
 Den vanligaste brottstypen är våldsbrott, hot mot tjänsteman och  
  
 dispyter vid entrén eller inne på kasinot (48 fall) och stöld, snatteri  
  
 och fickstöld inne på kasinot (25 fall). Bland övriga brottsrubriceringar,  
  
 med avsevärt lägre antal, finns narkotikabrott i form  
  
 av innehav eller bruk, användning av falska sedlar eller spelmarker,  
  
 bedrägeri, skadegörelse och rån eller väskryckning.  
  
 I avsnitt 7.3.4, som behandlade penningtvätt, redovisades resultat  
  
 av den arbetsgrupp inom polisen i Stockholms län som särskilt  
  
 undersöker eventuell kasinorelaterad brottslighet. Redovisningen  
  
 behandlade främst penningtvätt, men innehåller även vissa uppgifter  
  
 om annan brottslighet.  
  
 Göteborg  
  
 Polismyndigheten i Göteborg redovisar ingen liknande, mer  
  
 ingående uppföljning av brottlighet som kan knytas till Göteborgskasinot.  
  
 Inför kasinoetableringen gjordes emellertid en mycket  
  
 ingående analys av potentiella brottsrisker som skulle kunna förekomma.  
  
 Enligt polisens uppfattning har dock etableringen inte  
  
 medfört någon märkbar påverkan på brottsfrekvensen i Göteborg.  
  
 Antalet brottsanmälningar från kasinot är få, men polisen följer  
  
 trots detta verksamheten med sedvanliga polisiära metoder för att  
  
 85 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 förebygga de risker som detta slags verksamhet ändå skulle kunna  
  
 ge upphov till.  
  
 Sundsvall  
  
 Sundsvall var den första ort i Sverige där Casino Cosmopol startade  
  
 kasinoverksamhet år 2001. Redan året innan etableringen startade  
  
 polisen i Sundsvall en samverkansgrupp för att inventera och analysera  
  
 de tänkbara konsekvenser som kunde bli en följd därav. Gruppens  
  
 studie kom att bilda mönster för de motsvarande studier som  
  
 senare gjordes på övriga kasinoorter.  
  
 Sundsvallspolisen kan i efterhand konstatera att kasinot i Sundsvall  
  
 varit förskonat från de flesta av de befarade brottstyperna. Den  
  
 kända brottslighet som förekommit i eller i anslutning till kasinot  
  
 är liten. Endast några fall av misshandel har kommit till polisens  
  
 kännedom, ett antal bilinbrott på parkeringen nära kasinot har  
  
 förekommit och endast ett fåtal stölder har anmälts. Över huvud  
  
 taget är det få polisingripanden på kasinot jämfört med övriga citynära  
  
 krogar; krogrelaterade brott anses för övrigt vara ett av de  
  
 största ordningsproblemen i Sundsvalls citykärna. Den nämnda  
  
 samverkansgruppen har numera avvecklats.  
  
 Det låga antalet brottsanmälningar från kasinot är egentligen  
  
 förvånande med hänsyn till verksamhets art, anser polisens företrädare  
  
 i Sundsvall, och kan möjligen tyda på att t.ex. stölder inte  
  
 anmäls i den omfattning som vore rimligt att anta. Möjligen kan  
  
 detta bero på, menar man, att stöld i kasinot ofta är av det slaget att  
  
 uppsåtet kan vara svårt att styrka och att kasinot i hög grad överlåter  
  
 åt den förfördelade parten att göra anmälan – något som sällan  
  
 sker.  
  
 7.4.4 Internationella erfarenheter  
  
 Utredningen har tagit del av den forskning som finns när det gäller  
  
 kasinorelaterad brottslighet i syfte att få ett bredare perspektiv på  
  
 frågan. I Sverige har forskningen kring kasinonas effekter i huvudsak  
  
 koncentrerats på de sociala och hälsomässiga effekterna av  
  
 kasinospel, medan studier av sambandet mellan kasinon och allmän  
  
 brottslighet ännu inte genomförts. Det torde främst hänga samman  
  
 med att internationella kasinon är en relativt ny företeelse i Sverige.  
  
 86 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Däremot finns ett relativt rikhaltigt forskningsmaterial att hämta  
  
 från exempelvis USA. En sådan studie som också kommenterar  
  
 andra forskningsresultat när det gäller eventuella samband mellan  
  
 kasinoverksamhet och brottslighet är Does the Presence of  
  
 Casinos Increase Crime? – An Examination of Casino and Control  
  
 Communities, som presenterades i april 2003 av Stitt, Nichols och  
  
 Giacopasso. Studien finansierades av National Institute of Justice,  
  
 U. S. Department of Justice.  
  
 Studien är en analys av brottsligheten på sex kasinoorter och  
  
 jämför brottsfrekvensen med sex andra kontrollorter som saknar  
  
 kasinon. De båda kategorierna matchades mot varandra med hjälp  
  
 av 15 socioekonomiska variabler för att göra en rättvisande jämförelse  
  
 möjlig. Brottsfrekvensen beräknades genom användning av  
  
 dels den fast bosatta populationen, dels den riskutsatta populationen,  
  
 som inkluderar även turister och tillfälliga besökare i frekvensberäkningen.  
  
 Skälet till detta förfarande var att man ville undvika  
  
 att resultatet för kasinoorterna förbättrades av det faktum att  
  
 befolkningsunderlaget där utökas med tillfälliga besökare, vilket  
  
 per definition alltid ger en lägre brottsfrekvens per capita.  
  
 Såväl person- som egendomsbrott analyserades för situationen  
  
 både före och efter kasinonas etablering. Brottsligheten förväntades  
  
 öka på kasinoorterna i analogi med den så kallade Yoder  
  
 Activity Theory (RAT; en teori som bygger på att när brott begås,  
  
 händer tre saker samtidigt och på samma plats: ett lämpligt mål  
  
 finns tillgängligt, det saknas relevant skydd för att brottet inte ska  
  
 begås och, för det tredje, en potentiell och motiverad gärningsman  
  
 finns på plats) och uppfattningen om att kasinon tjänar som  
  
 magneter för brottslig verksamhet.  
  
 Studien uppvisade få signifikanta skillnader mellan test- och  
  
 kontrollorterna. Brottsfrekvensen ökade på några kasinoorter, en  
  
 del av dem förblev relativt stabila i detta avseende och i andra fann  
  
 man en minskning. Författarna drog slutsatsen att brottslighet inte  
  
 oundvikligen kommer att öka på orter där kasinon etableras och att  
  
 kasinonas effekter på brottsligheten förefaller kopplade till många  
  
 olika variabler som endast till liten del är kända. Det behövs mer  
  
 forskning på detta område, menade författarna, för att förstå sammanhanget  
  
 mellan kasinon och brottslighet.  
  
 Även om en direkt jämförelse mellan kasinoverksamheten i USA  
  
 och motsvarande i Sverige inte kan göras, bör dessa forskningsresultat  
  
 kunna vara tämligen relevanta även för svenskt vidkommande.  
  
 Antalet kasinon i USA har ökat mycket kraftigt i USA lik87 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 som intresset för spel i allmänhet. År 2003 fanns kasinon i 30  
  
 amerikanska delstater och dessa beräknades omsätta 22,3 miljarder  
  
 dollar. Kasinona i USA är ofta öppna dygnet runt, erbjuder inte  
  
 sällan fri alkohol till gästerna och är sannolikt inte bättre övervakade  
  
 än de fåtal svenska kasinona. Det gör att det är rimligt att  
  
 anta, att resultatet av de amerikanska studierna också borde kunna  
  
 vara tillämpliga även på svenska förhållanden.  
  
 En jämförelse kan också göras med förhållandena i Danmark.  
  
 För Köpenhamnskasinot följer Köpenhamnspolisen enbart upp  
  
 brott som händer inne på kasinot. De har sålunda inte samma helhetssyn  
  
 på de konsekvenser kasinoverksamheten kan ha på brottsligheten  
  
 som t.ex. den svenska polisen har. Köpenhamnspolisen gör  
  
 dock bedömningen att kasinot inte har någon nämnvärd inverkan  
  
 på den totala brottsbilden i staden. Den konstaterade brottslighet  
  
 som kan knytas till kasinot är liten. Endast 66 anmälningar om  
  
 brott i spellokalen hade inkommit mellan 1994 och 2002. Vanligast  
  
 är tillgreppsbrott följt av bedrägerier och ordningsstörningar i  
  
 samband med fylleri, därutöver har inte några speciella problem  
  
 kunnat kopplas till kasinot.  
  
 Ytterligare referat av och hänvisningar till den inhemska och  
  
 internationella forskningen om kasinon finns i den bilagda Brårapporten.  
  
 7.4.5 Brottsförebyggande rådets undersökning av besökare  
  
 på de svenska kasinona  
  
 Det finns en – om inte utbredd, så i alla fall inte ovanlig – uppfattning,  
  
 hos allmänhet och media, att kasinona skulle dra till sig ett  
  
 klientel som är mer kriminellt än befolkningen i allmänhet.  
  
 Också inför arbetet med kasinolagen framkom synpunkter att  
  
 kasinona skulle kunna utvecklas till härdar för kriminalitet och att  
  
 brottslingar där skulle samlas, inte bara för att spela utan även förbereda  
  
 brott utanför kasinona. Det har därför varit en central fråga  
  
 för utvärderingen att försöka belysa om kasinonas besökare avviker  
  
 från det svenska folket i stort vad avser kriminalitet, verksamhet  
  
 inom svartbranscher m.m.  
  
 Det finns flera möjligheter att belysa denna fråga. En är systematiska  
  
 intervjuer med poliser som har kännedom och nöjesliv,  
  
 krogliv, och verksamheten vid kasinona. En annan är att i en statistisk  
  
 undersökning samköra register där uppgifter om besökarna vid  
  
 88 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 de svenska kasinona finns registrerade med bl.a. personnummer.  
  
 Genom att samköra besöksregistret har utredningen kunnat belysa  
  
 om det finns en överrepresentation för besökare med kriminellt  
  
 förflutet mm bland kasinonas besökare. Studien torde vara unik i  
  
 sitt slag i världen, vilket bl.a. underlättats av att besökarna vid  
  
 svenska kasinon systematiskt registreras (som en följd av lagstiftningen).  
  
 Brottsförebyggande rådet (Brå) har samkört Day  
  
 besöksregister med personer med svenskt personnummer  
  
 med Brås:s register över misstänkta respektive lagförda personer,  
  
 med Skatteverkets skatteregister inklusive registret över restförda  
  
 personer samt med Finanspolisens penningtvättsregister. I undersökningen  
  
 har Brå kunnat undersöka skillnader mellan de besökare  
  
 som ofta besöker kasinot med engångsbesökare.  
  
 Studien har skett i nära samverkan med utredningen och den  
  
 följande framställningen bygger på den rapport som framställts av  
  
 Brå och som godkänts av utredningen. Hela rapporten bifogas som  
  
 bilaga till detta betänkande. I det följande återges i lätt redigerad  
  
 form rapportens sammanfattning och slutsatser. I denna redigerade  
  
 version har hänvisningar till den vetenskapliga litteraturen tagits  
  
 bort. I dessa delar hänvisar utredningen till den fullständiga bilagan.  
  
 Brå:s studie är explorativ. Utredningen delar Brå:s uppfattning  
  
 att det finns skäl för fördjupade analyser och mera forskning inom  
  
 området, inte minst mot bakgrund av att det finns så många förutfattade  
  
 meningar om svenskt kasinoväsende. Utredningen anser  
  
 dock att två slutsatser kan dras redan med den explorativa studien  
  
 som bas:  
  
 Den ena är att om man jämför kasinobesökarna med ett (geografiskt  
  
 samt ålders-, och könsmässigt) motsvarande urval av  
  
 svenskar, så avviker besökarna inte särskilt mycket i fråga om  
  
 brottslighet från normalbefolkningen, låt vara att brottsprofilen  
  
 är delvis annorlunda mot ett riksurval. Kasinobesökarna är som  
  
 folk är mest, de flesta har inte misstänkts för brott eller penningtvätt,  
  
 lagförts för brott etc. Utmärkande är dock överrepresentationen  
  
 av personer involverade i ekonomisk brottslighet. Andelen  
  
 personer som är registrerade för ekonomisk brottslighet är dock  
  
 liten i förhållande till det totala antalet kasinobesökare.  
  
 Den andra slutsatsen är att relativt många kasinobesökare har sin  
  
 yrkesverksamhet förlagd till sektorer inom samhällsekonomin som  
  
 är kända för svarta affärer. Det senare är självfallet inte i första  
  
 hand ett kasinoproblem utan ett allmänt uttryck för att det inom  
  
 delar av den svenska ekonomin förekommer en stor del svarta  
  
 89 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 pengar. Den svarta ekonomin svarar för 3–5 procent av bruttonationalprodukten  
  
 och de svarta pengarna tar förstås vägen  
  
 någonstans. Flera studier bekräftar att svarta pengar till inte obetydlig  
  
 del används för nöjeskonsumtion och följaktligen hamnar en  
  
 del av dessa på kasino.  
  
 Kasinobesökarnas kriminella bakgrund  
  
 Brå:s studie gäller kasinobesökare under ett år (1 juli 2004–30 juni  
  
 2005) med svenska personnummer. Av dessa omkring 213 000  
  
 besökare var 10,4 procent registrerade som skäligen misstänkta för  
  
 brott i misstankeregistret under en närmast föregående femårsperiod.  
  
 En något lägre andel, 8,0 procent, hade lagförts för brott  
  
 under en lika lång tidsperiod. Hur förhåller sig dessa siffror om  
  
 kasinobesökarna till en normalbefolkning?  
  
 I en normalbefolkning är 6,3 procent misstänkta för brott och  
  
 5,4 procent lagförda. Det innebär att kasinobesökare i högre grad är  
  
 misstänkta och lagförda för brott än befolkningen i övrigt. Kasinobesökarna  
  
 skiljer sig emellertid från normalbefolkningen på tre  
  
 avgörande punkter. De är i huvudsak män, de är unga och de bor i  
  
 hög grad i storstäder, där de flesta kasinon finns. Detta är faktorer  
  
 som är relevanta för en hög brottsbelastning i en befolkning. Det  
  
 innebär sannolikt att kasinobesökarnas högre andel misstänkta och  
  
 lagförda personer i allt väsentligt kan förklaras av dessa tre faktorer.  
  
 Andelen misstänkta och lagförda kasinobesökare får därför anses  
  
 vara logisk och rimlig.  
  
 Vilka är brotten och vad säger dessa?  
  
 Kasinobesökarnas registrerade brottslighet skiljer sig från en  
  
 normalbefolkning gällande brottsstrukturen. I synnerhet har  
  
 kasinobesökarna en proportionellt sett högre andel misstänkta  
  
 personer för:  
  
  hot- och våldsbrott,  
  
  trafikbrott,  
  
  narkotikabrott (bruk och innehav av narkotika),  
  
  ekobrott (bokföringsbrott, brott mot borgenärer, bedrägerier,  
  
 förskingring och förfalskning),  
  
  skattebrott.  
  
 90 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 Överrepresentationen av hot- och våldsbrott förklaras av Brå av att  
  
 kasinobesökarna till stor del består av yngre män som generellt är  
  
 misstänkta för sådan brottslighet i högre grad än en normalbefolkning.  
  
 Till detta kommer att kasinomiljön tillhör nöjesvärlden och  
  
 därför finns en grupp besökare som, även om det inte nödvändigtvis  
  
 sker på kasino, konsumerar alkohol och använder droger. Detta  
  
 kan förklara hot- och våldsbrotten men också överrepresentationen  
  
 av narkotikabrott och trafikbrott (som inkluderar rattfylleri).  
  
 Skattebrotten, där den största överrepresentationen finns, och  
  
 ekobrotten hänger ihop med att svarta pengar (från skattefusk) och  
  
 i någon mån kriminella pengar (bedrägerier, förskingring etc.)  
  
 konsumeras i nöjesvärlden i vid bemärkelse, där kasino intar en  
  
 naturlig plats.  
  
 Konsumeras svarta pengar på kasino?  
  
 Gruppen flergångsbesökare (besökt kasino minst fyra gånger under  
  
 ett år) utmärks av att de har lägre inkomster än den genomsnittliga  
  
 befolkningen. Denna grupp av kasinobesökare har också lägre  
  
 inkomster än engångsbesökarna. Flergångsbesökarna innehåller  
  
 dessutom en högre andel maskinellt nolltaxerade personer i arbetsför  
  
 ålder, det vill säga personer där uppgifter om inkomst saknas i  
  
 skatteregistret, än en jämförbar normalgrupp. En av flera förklaringar  
  
 till de deklarerade låga inkomsterna är förekomsten av  
  
 oredovisade inkomster till beskattning bland flergångsbesökarna.  
  
 Bland de flergångsbesökare som är enskilda näringsidkare utgörs  
  
 den största andelen av personer som är verksamma inom restaurang-,  
  
 taxi-, bygg-, frisör- och städbranscherna. I annan forskning  
  
 har dessa branscher pekats ut som tydliga riskbranscher för ekonomisk  
  
 brottslighet, främst olika typer av skattebrott. Detta är  
  
 ytterligare en indikation på svarta inkomster bland flergångsbesökarna.  
  
 Restförda personer, det vill säga de som inte har betalat sina  
  
 skatter och avgifter, är överrepresenterade bland flergångsbesökarna  
  
 i förhållande till en normalbefolkning. Förekomsten av  
  
 restföringar kan sammankopplas med den höga andelen flergångsbesökare  
  
 med låga inkomster, men kan även vara en indikation på  
  
 ekobrott.  
  
 91 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 Tillsammans utgör dessa indikatorer och resultat tydliga tecken  
  
 på att det förekommer konsumtion av svarta pengar från skattebrottslighet  
  
 på svenska kasinon. Detta är inte överraskande eftersom  
  
 tidigare forskning visar att svarta pengar används till det lilla  
  
 extra som restaurangbesök, nöjesresor och följaktligen också  
  
 kasinobesök.  
  
 Tvättas kriminella eller svarta pengar på kasino?  
  
 Av samtliga kasinobesökare med fullständiga svenska personnummer  
  
 förekommer 0,6 procent i Finanspolisens penningtvättsregister.  
  
 Det är en högre andel av flergångsbesökarna än av  
  
 engångsbesökarna som är rapporterade för misstanke om penningtvätt.  
  
 Av samtliga personer som finns registrerade i penningtvättsregistret  
  
 är inte mindre än tolv procent kasinobesökare under  
  
 ett år. Detta är också en tydlig indikation på att det förekommer  
  
 svarta pengar på kasino, inte minst med tanke på att Finanspolisens  
  
 penningtvättsanmälningar till övervägande del har koppling till  
  
 ekonomisk brottslighet.  
  
 Till detta kommer att en grupp av flergångsbesökarna av Skatteverket  
  
 registrerats för betalningar till utlandet som överstiger  
  
 150 000 kronor.  
  
 Slutsatsen är att penningtvättsanmälningarna i kombination med  
  
 utlandsbetalningarna indikerar att det också förekommer mer  
  
 omfattande former av ekonomisk brottslighet, främst skattebrott,  
  
 framför allt bland flergångsbesökarna. Erfarenheten från Skatteverket  
  
 är att det i de nyss nämnda överrepresenterade branscherna  
  
 också förekommer gärningspersoner som undanhållit betydande  
  
 belopp från beskattning. Vid sidan av konsumtion av svarta pengar  
  
 kan det också finnas ett inslag av penningtvätt. Detta betyder dock  
  
 inte att penningtvätt sker i kasinomiljön. I stället kan vissa  
  
 personer som ägnar sig åt penningtvätt (alltså i andra sammanhang)  
  
 också besöka kasino.  
  
 Vad studien inte funnit  
  
 En hypotes inför undersökningen var att det bland kasinobesökare  
  
 skulle finnas ett inslag av personer som ägnar sig åt organiserad  
  
 brottslighet, exempelvis grova narkotikabrott, eller traditionell  
  
 92 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 brottslighet i större skala, som organiserade rån. Denna studie visar  
  
 inte på någon tydlig överrepresentation av misstänkta och lagförda  
  
 personer för en mer organiserad brottslighet. I själva verket gäller  
  
 överrepresentationen för narkotikabrott snarare eget bruk och  
  
 innehav av narkotika, som inte kan sättas i sådant samband med  
  
 organiserad brottslighet i form av smuggling eller stora innehav.  
  
 Ett möjligt undantag är omkring 80 kasinobesökare som under en  
  
 femårsperiod registrerats som skäligen misstänkta för post-, bank eller  
  
 värdetransportrån. De utgör dock en mycket liten andel av det  
  
 totala antalet kasinobesökare.  
  
 Överrepresentationen av ekobrott, penningtvättsanmälningar  
  
 och stora utlandsbetalningar är emellertid indikationer på att en  
  
 viss del av brottsligheten sker i organiserade former. I den  
  
 meningen förekommer organiserad brottslighet, fast på ekobrottsområdet  
  
 istället för exempelvis narkotikaområdet. Detta är också  
  
 rimligt eftersom en viss del av den ekonomiska brottsligheten är  
  
 storskalig, systematisk, bedrivs av flera personer etc. Dessa är egenskaper  
  
 som förknippas med organiserad brottslighet (Brå 2005:11).  
  
 Sammanfattningsvis är dock inslaget av personer som registrerats  
  
 som misstänkta för mer organiserade former av brottslighet litet  
  
 bland kasinobesökarna.  
  
 7.4.6 Utredningens bedömning  
  
 En allmän uppfattning, inte bara i Sverige utan också i många andra  
  
 länder, är att kasinoverksamhet ger upphov till en ökad brottslighet  
  
 av olika slag inklusive penningtvätt. Vad blir Kasinoutvärderingens  
  
 slutsats grundat på de underlag som inhämtats från relevanta  
  
 aktörer och genom den undersökning som utredningen beställt?  
  
 Ökning eller minskning av det illegala spelandet  
  
 Utredningens samlade bedömning, efter att ha tagit del av främst  
  
 polisens erfarenheter, är att tillkomsten av de internationella  
  
 kasinona i Sverige endast haft en marginell inverkan på omfattningen  
  
 av det illegala spelet. Om det haft någon inverkan, är det  
  
 möjligen i viss positiv riktning, dvs. en del spelare kan ha gått över  
  
 från den illegala marknaden till kasinona. Något belägg för att  
  
 Day spelare i nämnvärd grad skulle övergå till den  
  
 93 
  
 Utvärdering SOU 2006:64  
  
 illegala spelmarknaden, så som Brå befarade i sitt remissyttrande i  
  
 samband med att kasinopropositionen behandlades, har utredningen  
  
 inte kunnat finna.  
  
 Utredningens kontakter med danska och finska kasinointressenter  
  
 förstärker dessa antaganden. I Danmark skedde enligt den  
  
 danska polisen en tydlig minskning av det illegala spelandet i  
  
 Köpenhamn när kasinot öppnade 1991. Enligt polisens uppskattning  
  
 finns det möjligen 2–3 illegala spelklubbar i Köpenhamn som  
  
 fortfarande är verksamma. I Finland, som enbart driver ett kasino i  
  
 Helsingfors anses det illegala spelet helt ha upphört i och med  
  
 kasinoetableringen.  
  
 Brott i anslutning till kasinona  
  
 När det gäller kasinonas påverkan på den allmänna brottligheten,  
  
 förefaller erfarenheterna från de berörda polismyndigheterna också  
  
 tämligen entydiga, nämligen att kasinona inte är ett polisiärt problem.  
  
 Polisens kunskap grundar sig i första hand på brott som begåtts  
  
 i kasinonas närhet. Deras kartläggning, liksom de erfarenheter  
  
 som finns från Finland och Danmark, omfattar i mindre utsträckning  
  
 den brottslighet som kan förekomma i själva kasinot.  
  
 Utredningen, som tagit del av den interna rapportering som  
  
 kasinona gör i det s.k. OASE-registret, noterar att en hel del incidenter  
  
 inne i kasinona inte kommer till polisens kännedom. Det rör  
  
 sig dock i allmänhet om sådana händelser, där brottsuppsåt sällan  
  
 kan styrkas eller som bedöms vara av alltför ringa betydelse för att  
  
 en polisanmälan ska göras. En del stölder av andras spelmarker  
  
 brukar ofta av gärningsmannen förklaras som misstag eller  
  
 missförstånd, vilket i del fall också kan vara sant med hänsyn till  
  
 omständigheterna. I andra fall, där stölden är uppenbar, överlåter  
  
 kasinot åt den bestulne att göra en polisanmälan, vilket dock sällan  
  
 sker.  
  
 I stort kan utredningen dock konstatera, att såväl registreringen  
  
 av besökarna som kameraövervakningen fungerar som en brottshämmande  
  
 faktor. De övriga säkerhetsåtgärderna har naturligtvis  
  
 också en betydelse i sammanhanget. Den interna kontrollen av spel  
  
 i kasinot följs av flera olika funktionärer i en kedja från croupier  
  
 eller dealer till den centrala övervakningsfunktionen (Surveillance)  
  
 som kan följa spelet via monitorer. Dess effektivitet är dock  
  
 94 
  
 SOU 2006:64 Utvärdering  
  
 naturligtvis beroende av personalens uppmärksamhet och kunskap  
  
 om de säkerhetsproblem som kan finnas.  
  
 Utredningen finner således inget stöd för den tämligen utbredda  
  
 uppfattningen att de svenska kasinona skulle vara speciellt brottutsatta.  
  
 I Stockholmspolisens rapport, som tidigare refererats till,  
  
 nämns uppgifter om rykten som gör gällande att det förekommer  
  
 prostitution inne på kasinot, om utlåning av pengar på kasinots  
  
 toaletter med ockerräntor och utpressning som följd, om etniskt  
  
 enhetliga grupper som spelar för osedvanligt stora pengar och om  
  
 brottslingar som omsätter sina pengar på kasinot (penningtvätt).  
  
 Enligt polisen är detta information som inte är tillförlitlighetsgranskad  
  
 eller bekräftad och som ska hanteras på den nivå där  
  
 rykten hanteras.  
  
 Utredningen har behandlat penningtvättsfrågan i ett särskilt  
  
 avsnitt. När det gäller förekomsten av prostitution och olaga utlåningsverksamhet  
  
 finns inga säkra bevis och heller ingen rapportering  
  
 från polisen. Utredningen har med tillfredsställelse  
  
 konstaterat att samarbetet mellan kasinona och polisen fördjupats  
  
 under utredningstiden. Detta gäller särskilt Stockholm, där en särskild  
  
 gupp som nämnts bildats för att kunna följa utvecklingen och  
  
 snabbt kunna ta initiativ.  
  
 Besökarnas kriminalitet  
  
 Vad så slutligen gäller besökarnas koppling till kriminalitet utanför  
  
 kasinoväggarna, så visar Duncan, som refererats utförligt i  
  
 det förra avsnittet, att det visserligen förekommer kriminella bland  
  
 besökarna, men att besökarna inte på ett uppseendeväckande sätt  
  
 avviker från medborgare i stort.  
  
 95 
  
 8 Bedömning av Svenska Spels  
  
 efterlevnad av villkoren för  
  
 kasinoverksamheten  
  
 8.1 Allmänt om efterlevnad av villkoren  
  
 En del i utredningens uppdrag handlar om att följa upp hur AB  
  
 Svenska Spel har följt de regler som gäller för kasinoverksamheten.  
  
 Regelverket som styr kasinoverksamheten finns återgivna i  
  
 kapitel 5 i detta betänkande. Det handlar sålunda om kasinolagens  
  
 bestämmelser, om regeringens villkor för att anordna kasinospel  
  
 och om Lotteriinspektionens (LI) närmare villkor och anvisningar.  
  
 Lagen om penningtvätt, som också hör till de regler som berör  
  
 kasinoverksamheten, har också behandlats i tidigare avsnitt.  
  
 Utredningen har på olika sätt sökt samla in information om hur  
  
 Svenska Spel och Casino Cosmopol följer de nämnda reglerna  
  
 genom att ta del av Lotteriinspektionens erfarenheter liksom erfarenheter  
  
 hos andra myndigheter och institutioner, som har  
  
 beröring med verksamheten. Även egna iakttagelser i samband med  
  
 besök på de fyra kasinona ligger som grund för utredningens  
  
 bedömning.  
  
 Lotteriinspektionens löpande inspektioner, både de som sker av  
  
 egna anställda och av LI:s kontrollanter, visar inte på några påtagliga  
  
 brister i kasinonas verksamhet när det gäller efterlevnaden av  
  
 givna regler. Den s.k. OASE-rapporteringen, som utredningen tagit  
  
 del av, förefaller ge en relativt rättvis bild av de incidenter och händelser  
  
 som inträffar under verksamhetens gång. Det finns naturligtvis  
  
 en viss risk att kasinona underlåter att rapportera händelser  
  
 som skulle vara besvärande för kasinots rykte eller som inte kunnat  
  
 upptäckas vid LI:s kontroller, men det är inget som utredningen  
  
 har kunnat konstatera.  
  
 Den polisiära kontrollen av verksamheten ger ingen annan bild.  
  
 Kasinona uppfattas inte, generellt sett, som något polisiärt problem,  
  
 vilket tidigare konstaterats.  
  
 97 
  
 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 Utredningen kan sålunda vid en samlad bedömning inte finna  
  
 annat än att Svenska Spel och Dixon på ett tillfredsställande  
  
 sätt uppfyller de villkor och anvisningar som ställs på  
  
 verksamheten. De flesta instanser, för att inte säga alla, som utredningen  
  
 haft kontakt med delar den uppfattningen.  
  
 På några områden har utredningen dock kunnat konstatera, att  
  
 det tycks råda delade meningar mellan kasinona och Lotteriinspektionen  
  
 och som föranlett en mer formell behandling. Det rör  
  
 reglerna om inpassering, marknadsföring och implementeringen av  
  
 bestämmelser om socialt ansvar.  
  
 8.2 Inpasseringskontroll  
  
 Enligt kasinolagen får den som är under 20 år inte ges tillträde till  
  
 ett kasino. Inte heller får den som inte är känd och inte legitimerar  
  
 sig ges tillträde. Legitimationskravet är ovillkorligt om besökaren  
  
 inte är känd. Vid kontroll har det dock framkommit att Moore gett besökare tillträde trots att de inte varit kända eller  
  
 kunnat uppvisa legitimation. LI har vid flera tillfällen framfört att  
  
 lagen inte ger utrymme för undantag. Vid kontroller har det ändå  
  
 visat sig att Dixon ger besökare tillträde, trots att de  
  
 inte är kända eller legitimerar sig. Den 19 februari 2003 (dnr  
  
 121/2003) meddelade LI följande anvisning:  
  
 Dixon får inte ge besökare tillträde till något av sina  
  
 kasinon om besökarna inte är kända eller kan uppvisa giltig legitimation 
  
 . Undantag gäller för innehavare av årskort eller månadskort, vilka  
  
 kan uppvisa sådant inträdesbevis. Dessa personer måste självfallet uppvisa  
  
 legitimation i samband med anskaffandet av inträdesbeviset.  
  
 8.3 Marknadsföring  
  
 Marknadsföring av kasinoverksamhet skall enligt kasinotillståndet  
  
 vara socialt ansvarstagande så att den inte uppfattas som alltför  
  
 påträngande. Enligt tillståndet skall Casino Cosmopol vidare  
  
 beakta och aktivt motverka problem med överdrivet spelande.  
  
 Under våren 2005 uppkom en diskussion mellan LI och Moore huruvida bolagets exponering i ett televisionsprogram  
  
 om poker i Kanal 5 stod i strid med dessa bestämmelser. Efter  
  
 98 
  
 SOU 2006:64 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten  
  
 diskussioner och skriftväxling i ärendet beslöt LI den 19 april 2005  
  
 (dnr 271/2005) om följande anvisning:  
  
 Dixon skall omedelbart tillse att den marknadsföring som  
  
 sker av Dixon i TV-programmet Poker i Kanal 5 upphör.  
  
 8.4 Socialt ansvar/spelansvar  
  
 De ovan nämnda anvisningarna är de enda som beslutats av LI. Tillsynen  
  
 över Day sätt att efterleva bestämmelserna  
  
 om spelansvar har formellt behandlats på ett annat sätt. Efter att  
  
 under våren 2005 ha undersökt hur Dixon lever upp till  
  
 de villkor om spelansvar, som anges i kasinotillståndet, upprättade  
  
 LI den 30 augusti 2005 en Tillsynsrapport angående spelansvar i  
  
 kasinoverksamheten (dnr 811/2005). Rapporten är inte ställd till  
  
 Dixon men har enligt en tjänsteanteckning delgivits  
  
 Dixon den 31 augusti samma år. Rapporten utmynnar i  
  
 ett avsnitt med slutsatser och förslag till eventuella förbättringar.  
  
 Det är emellertid för utredningen oklart hur bindande förslagen  
  
 skall anses vara för Casino Cosmopol.  
  
 Skillnaden mellan formen tillsynsrapport och formen anvisning  
  
 är principiellt intressant. För att visa skillnaden återges här sammanfattningen  
  
 av tillsynsrapporten i sin helhet. De normativa slutsatserna  
  
 i sammanfattningen har kursiverats av utredningen.  
  
 Det finns dokumentation beträffande rutiner vid spelansvar. Dokumentationen  
  
 kan förbättras genom att det blir än mer tydligt vilket ansvar  
  
 varje personalgrupp har för att uppfylla ansvaret att förebygga och motverka  
  
 spelproblem.  
  
 Broschyrer/information avseende problem med överdrivet spelande  
  
 finns tillgänglig på alla kasinon.  
  
 Möjligheten att skriva avtal med kasinot om besöksförbud/besöksrestriktioner  
  
 under viss tid verkar vara välkänd av  
  
 besökarna. Denna möjlighet utnyttjas också i hög grad. Eftersom det  
  
 till övervägande del framstår som om det är besökaren som tar kontakt  
  
 med företrädare för kasinot bör rutiner för mer förebyggande insatser  
  
 övervägas. Projektet i Malmö visar också att det är ett effektivt sätt att  
  
 arbeta på. Det kan finnas skäl att införa en rutin som går ut på att dokumentera  
  
 alla samtal som hålles med gäster avseende spelproblem. Detta  
  
 skulle bl.a. ge en bättre bild av vilka insatser kasinot gör.  
  
 99 
  
 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 Eftersom en del av personalen upplever att de får dålig återkoppling  
  
 efter rapportering av tecken på spelproblem, bör rutiner införas för hur  
  
 personal som rapporterar skall erhålla information om vilka eventuella  
  
 åtgärder som vidtagits.  
  
 Alla anställda får någon form av utbildning/information avseende  
  
 spelansvar i början av sin anställning. Då det i några fall uppgetts att  
  
 utbildningen/informationen hållits efter det att anställningen pågått i  
  
 ett flertal månader bör rutiner införas så att all nyanställd personal får  
  
 utbildningen i samband med tillträdandet av tjänsten. Någon generell  
  
 vidareutbildning/uppdatering förekommer inte. Det finns skäl att överväga  
  
 en rutin som innebär att all personal får uppdateringar i ämnet fortlöpande 
  
 . Vidareutbildningar och uppdateringar är också viktiga för att  
  
 hålla liv i frågan och för att visa att frågan är viktig i kasinoverksamheten.  
  
 Beroende på vilken roll personalen har kan det också finnas anledning  
  
 att ha utbildningar med olika inriktningar. Personal som arbetar  
  
 nära besökarna (t.ex. dealer, inspector dealer och slot attendant) bör  
  
 kanske i högre utsträckning få utbildning i vilka tecken en besökare med  
  
 spelproblem kan uppvisa, medan de som håller i samtalen kan ha bättre  
  
 nytta av en utbildning i samtalspedagogik/konflikthantering.  
  
 Generellt framstår spelansvar som en levande fråga på kasinona. Hur  
  
 prioriterad den är i verksamheten råder det delade meningar om.  
  
 Ibland upplevs det inte finnas tid för att arbeta med frågan i verksamheten.  
  
 Det bör därför övervägas om det skall avsättas mer personaltid för  
  
 arbete med frågan om spelansvar på kasinona.  
  
 8.5 Utformningen av villkoren  
  
 Det finns vissa språkliga och formella skillnader i utformningen av  
  
 regeringens villkor för kasinoverksamheten. Vissa villkor är formulerade  
  
 i absoluta termer. Det gäller exempelvis förbudet för personalen  
  
 att ta emot dricks. Villkoret är enkelt att kommunicera till  
  
 alla berörda, det är också enkelt att vid inspektioner fastställa om  
  
 dricks betalas eller ej. I andra fall lämnar formuleringen av villkoren  
  
 ett visst tolkningsutrymme. Detta har vid några tillfällen föranlett  
  
 en diskussion mellan Svenska Spel, som ansvarar för att kasinona  
  
 uppfyller villkoren, och Lotteriinspektionen som har att utöva tillsyn  
  
 över deras efterlevnad.  
  
 Uttolkningen av marknadsföringsvillkoret är ett sådant fall. Enligt  
  
 villkoret skall markandsföringen vara socialt ansvarstagande så  
  
 att den inte uppfattas som alltför påträngande. Enligt LI har  
  
 100 
  
 SOU 2006:64 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten  
  
 Dixon vid ett tillfälle brutit mot detta villkor och  
  
 inspektionen har därför meddelat Svenska Spel/Casino Cosmopol  
  
 en anvisning. Företaget lät sig dock inte nöja med inspektionens  
  
 beslut utan har i skrivelse den 12 april 2005 begärt att regeringen  
  
 kompletterar gällande kasinotillstånd med preciseringar i bestämmelsen  
  
 om marknadsföring av kasinospel. (Lotteriinspektionens  
  
 formella anvisning meddelades den 19 april samma år, men hade  
  
 föregåtts av en längre tids dialog.) Bolaget hänvisade bl.a. till att det  
  
 är utomordentligt viktigt att regeringens tillstånd på spelområdet är  
  
 tydliga, preciserade och lättillämpade och framhöll att regeringen  
  
 själv pekat på att det värdemässiga innehållet av ord som påträngande,  
  
 när det gäller marknadsföringen av alkohol, inte alltid är  
  
 självklart.  
  
 Efter att ha inhämtat synpunkter från Folkhälsoinstitutet och  
  
 Lotteriinspektionen avslog regeringen Svenska Spels begäran om  
  
 mer precisa villkor om marknadsföring (Regeringsbeslut 2005-1117,  
  
 Fi 2005/2155). Regeringen konstaterade att det aktuella villkoret  
  
 svårligen låter sig uttryckas i precisa termer. Den meddelade  
  
 också att om Lotteriinspektionen och AB Svenska Spel har olika  
  
 uppfattningar om hur de lagbestämmelser och villkor som styr  
  
 verksamheten skall tolkas och tillämpas, så är det tillsynsmyndighetens  
  
 uppfattning som har företräde. I sammanhanget kan dessutom  
  
 noteras att Folkhälsoinstitutet i sitt yttrande funnit de nuvarande  
  
 riktlinjerna vara tillräckliga för att Lotteriinspektionen skall  
  
 kunna utöva sin tillsynsuppgift samt att den då pågående Lotteriutredningen  
  
 hade som uppgift att se över regelverket om marknadsföring  
  
 av lotterier.  
  
 8.6 Tillsynsbarhet och tillsynsinstrument  
  
 Utredningens analys av hur Svenska Spel följt de regler som gäller  
  
 för kasinoverksamheten har främst baserats på underlag från  
  
 Lotteriinspektionen i form av anvisningar med anledning av tillsyn,  
  
 tillsynsrapporter (dvs. sammanställningar av olika slag) och inspektionens  
  
 förfrågningar till Svenska Spel. Baserat på detta drar utredningen  
  
 slutsatsen att Svenska Spel i allt väsentligt följt de regler  
  
 som gäller för kasinoverksamheten.  
  
 När utredningen granskat den aktuella rapporteringen och dialogen  
  
 har dock frågan väckts om ändamålsenligheten i det nuvarande  
  
 tillsynsarrangemanget. Där finns, som framgår av redovisningen  
  
 101 
  
 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 ovan, oklarheter i regelverkets tillsynsbarhet, tillsynsorganets ställning  
  
 i förhållande till den tillsynspliktiga verksamheten, dvs.  
  
 Dixon, samt tillsynsmyndighetens möjligheter att  
  
 ingripa för att skapa rättelse.  
  
 Effektiv tillsyn förutsätter att det finns tydliga regler om den  
  
 tillsynspliktiga verksamheten. Detta är viktigt för tillsynsmyndigheten,  
  
 som måste veta vilka regler som skall ligga till grund för att  
  
 bedöma verksamheten och eventuellt ingripa vid överträdelser. Det  
  
 är också viktigt för den verksamhetsansvarige att veta vad som  
  
 gäller – dvs. att veta vad som är rätt eller fel. Diskussionen om  
  
 marknadsföring av kasinona, som redovisats ovan, visar att detta  
  
 krav inte alltid är uppfyllt inom kasinoverksamheten. Casino Cosmopol  
  
 har inte kunnat tolka vad kraven på marknadsföring med  
  
 en inriktning som är socialt ansvarstagande så att den inte uppfattas  
  
 som alltför påträngande innebär i det enskilda fallet och  
  
 Lotteriinspektionen har haft svårigheter att snabbt ge tydliga svar  
  
 på frågan. Med Tillsynsutredningens terminologi (SOU 2004:100)  
  
 är regelverket inte tillräckligt tillsynsbart, dvs. det anger inte i  
  
 tillräckligt tydliga termer vad som gäller för verksamheten. Utredningen  
  
 delar alltså inte Folkhälsoinstitutets slutsats att de nuvarande  
  
 riktlinjerna är tillräckliga för att LI ska kunna utöva sin tillsyn.  
  
 Om så vore fallet skulle knappast meningsskiljaktigheterna har  
  
 uppstått.  
  
 Oklara regler – t.ex. ramlagar – som grund för tillsyn förekommer  
  
 även på andra tillsynsområden. En vanlig åtgärd för att skingra  
  
 eventuella osäkerheter är att tillsynsmyndigheten ges befogenhet  
  
 att utfärda föreskrifter om verksamheten, vilka tydligare än lagstiftning  
  
 och förordningar anger förutsättningarna. Lotteriinspektionen  
  
 har sådana möjligheter i uppdraget genom regeringens tillståndsbeslut  
  
 om kasinoverksamheten genom möjligheten att  
  
 utfärda närmare villkor för verksamheten (se kapitel 5), alltså  
  
 bestämmelser som fyller ut regeringens villkor i tillståndsbeslutet.  
  
 Det är möjligt att meningsskiljaktigheterna om villkoren  
  
 om marknadsföring hade kunnat undvikas om Lotteriinspektionen  
  
 mer proaktivt och systematiskt utnyttjat detta mandat och på förhand  
  
 sökt precisera regeringens villkor.  
  
 Svenska Spels skrivelse till regeringen med begäran om förtydligande  
  
 om villkoren för marknadsföring visar på skilda rolluppfattningar  
  
 mellan den verksamhetsansvariga och tillsynsmyndigheten  
  
 om den senares ställning. Utredningen har uppfattat situationen  
  
 som att Svenska Spel ansett sig vara en med LI jämställd part i  
  
 102 
  
 SOU 2006:64 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten  
  
 frågor som gäller tolkning av regelverket ifall detta lämnar  
  
 utrymme för olika bedömningar. I det aktuella fallet valde Svenska  
  
 Spel att vända sig till regeringen för besked. Regeringens beslut gav  
  
 inga preciseringar i sak men tar tydligt ställning i formfrågan  
  
 genom att lägga fast att tillsynsmyndighetens tolkning har företräde  
  
 då olika uppfattningar finns. Denna uppfattning ansluter väl  
  
 till etablerad tillsynstradition.  
  
 Utredningen har tidigare beskrivit Lotteriinspektionens tillsynsuppdrag  
  
 och -metoder. Där framgår att den starkaste ingripandemöjligheten  
  
 vid överträdelser är anvisning. Bindande ingripandemöjligheter  
  
 förenade med sanktioner saknas om anvisningen inte  
  
 skulle efterlevas. Inom lotterilagens område, där Lotteriinspektionen  
  
 också är tillsynsmyndighet, är ingripandemöjligheterna  
  
 utformade på annat sätt. Där finns möjlighet till varning eller återkallande  
  
 av tillstånd, förbud liksom möjlighet att besluta om förelägganden  
  
 som kan kombineras med ett vite. Utredningen har  
  
 övervägt att lämna förslag till mer kraftfulla ingripandemöjligheter  
  
 inom kasinoområdet men avstått av två skäl. Dels utgår utredningen  
  
 från att regeringens uttalande i anslutning till Svenska Spels  
  
 skrivelse i marknadsföringsfrågan undanröjt oklarheterna om relationen  
  
 mellan verksamhetsutövaren och tillsynsmyndigheten. Dels  
  
 bör förändrade sanktionsmöjligheter vara anpassade till Lotteriinspektionens  
  
 ingripandemöjligheter på andra områden där inspektionen  
  
 har tillsynsansvar. Eftersom lotterilagen nu är föremål för  
  
 översyn bör en eventuell skärpning av Lotteriinspektionens  
  
 ingripandemöjligheter i kasinoverksamheten prövas som en del av  
  
 dess samlade tillsynsroll.  
  
 Som underlag för regeringens fortsatta beredning av bl.a. tillsynen  
  
 inom spelområdet vill utredningen notera att den erfarit att  
  
 frågorna om effektiviteten i Lotteriinspektionens tillgängliga  
  
 ingripandemöjligheter inte begränsar sig till tillsynen över kasinolagen.  
  
 Också i andra tillsynssammanhang kan svårigheter föreligga.  
  
 Det kan exempelvis ta lång tid innan ett beslut om ett föreläggande  
  
 (med eller utan vite) vinner laga kraft, något som kan skada  
  
 trovärdigheten i tillsynsuppdraget. Denna observation har självfallet  
  
 giltighet också på tillsynsområden utanför spel- och lotteriområdet,  
  
 vilket också uppmärksammades av Tillsynsutredningen  
  
 (Tillsyn – förslag om en tydligare och effektivare tillsyn, SOU  
  
 2004:100, s. 193). I vissa nyare tillsynslagar förekommer därför  
  
 smidigare och snabbare instrument, såsom anmärkning, varning  
  
 103 
  
 Bedömning av Svenska Spels efterlevnad av villkoren för kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 och sanktionsavgifter, som komplement till möjligheten att besluta  
  
 om förelägganden.  
  
 104 
  
 9 Behov av ändringar av  
  
 regleringen av  
  
 kasinoverksamheten  
  
 Enligt direktiven skall utredningen göra en bedömning av behovet  
  
 av ändringar av regleringen av den statliga kasinoverksamheten och  
  
 lämna förslag om sådana förändringar. I tidigare kapitel har utredningen  
  
 behandlat flera aspekter på kasinoverksamheten. I tre fall  
  
 har utredningen övervägt att lämna förslag till regeländringar men  
  
 avstått. Här sammanfattas utredningens överväganden i dessa delar.  
  
 9.1 Spelansvar  
  
 Regeringen har i sitt tillstånd till Casino Cosmopol fastställt villkor  
  
 inom området spelansvar. Kasinoutvärderingen har funnit att  
  
 bolaget på det hela taget lever upp till dessa villkor. Baserat på bl.a.  
  
 iakttagelser gjorda av Spelberoendes Riksförbund pekar utredningen  
  
 på ett antal områden som skulle kunna förbättras. Också  
  
 Lotteriinspektionen har i sin tematillsyn av spelansvarsfrågan pekat  
  
 på ett antal områden som skulle kunna förbättras. Det finns ingen  
  
 anledning att tro att Dixon inte tar dessa förslag och  
  
 påpekanden på allvar. Även om så – mot förmodan – inte skulle bli  
  
 fallet anser utredningen att de institutionella formerna för  
  
 regleringen av spelansvaret är tillräckliga. Eventuellt skärpta krav på  
  
 Dixon kan åstadkommas inom ramen för det nuvarande  
  
 regelverket. Day sätt att hantera spelansvarsfrågorna  
  
 faller inom Lotteriinspektionens tillsyn. Skulle tveksamheter  
  
 föreligga om bolaget uppfyller ställda krav kan inspektionen  
  
 ingripa, t.ex. med en anvisning. Inspektionen kan vidare inom  
  
 ramen för nuvarande befogenheter skärpa eller förtydliga kraven  
  
 genom att lägga fast närmare villkor som preciserar de av  
  
 regeringen fastställda villkoren. Även regeringen har styrparametrar  
  
 inom den nuvarande ordningen. Dels kan den vid behov  
  
 ändra villkoren i tillståndsbeslutet, dels kan den i regleringsbrevet  
  
 105 
  
 Behov av ändringar av regleringen av kasinoverksamheten SOU 2006:64  
  
 till Lotteriinspektionen begära särskilda insatser i form av utvärderingar  
  
 eller andra åtgärder.  
  
 Utredningen noterar i sammanhanget att frågan om en ändring  
  
 av kasinolagens bestämmelser, så att Dixon skulle ges  
  
 laglig möjlighet att registrera uppgifter om besökare vid bl.a.  
  
 befarat spelberoende, prövades av regeringen under hösten 2005.  
  
 Den enskildes intresse av att uppgifterna inte registrerades ansågs  
  
 dock överväga bolagets intresse att registrera uppgifterna.  
  
 9.2 Penningtvätt  
  
 Utredningen har utförligt behandlat frågan hur kasinona hanterar  
  
 befarad penningtvätt. Samstämmiga uppgifter från granskande  
  
 aktörer – den svenska finanspolisen och den internationella  
  
 granskningsorganet Gonzalez – tyder på att det inte finns grund att  
  
 rikta anmärkning mot Dixon. De brister som uppdagats  
  
 avser i stället själva reglerings- och granskningssystemet.  
  
 Gonzalez har pekat på att kasinoverksamheten dels bör underställas  
  
 den nationella regleringen av penningtvätt i dess helhet (dvs. omfattas  
  
 av Finansinspektionens föreskrifter eller motsvarande föreskrifter  
  
 utfärdade av en annan myndighet), dels bör bli föremål för  
  
 tillsyn också i frågor om penningtvätt. Eftersom en särskild  
  
 utredare för närvarande behandlar just dessa frågor har denna  
  
 utredning avstått från att lägga slutliga förslag och istället begränsat  
  
 sig till att redovisa en analys som förhoppningsvis kan bidra till att  
  
 frågan kan ges en smidig lösning, de komplexa organisatoriska  
  
 förutsättningarna till trots.  
  
 9.3 Tillsynsformerna  
  
 Utredningen har fört ett resonemang om Long  
  
 förutsättningar att bedriva tillsyn över kasinoverksamheten. I  
  
 sammanfattning har utredningen pekat på att vissa av de regler,  
  
 vilkas efterlevnad skall tillförsäkras genom tillsynen, är allmänt  
  
 formulerade och därmed svåra att lägga till grund för tillsyn, att  
  
 inspektionens ingripandeformar är svaga, samt att inspektionens  
  
 auktoritet som tillsynsmyndighet de facto vid ett tillfälle ifrågasatts  
  
 av Dixon.  
  
 106 
  
 SOU 2006:64 Behov av ändringar av regleringen av kasinoverksamheten  
  
 I det sista avseendet har förutsättningarna förtydligats genom ett  
  
 regeringsbeslut i november 2005 i vilket Lotteriinspektionens tolkningsföreträde  
  
 av regelverket läggs fast. Med hänvisning till att  
  
 regleringen av hela lotteriverksamheten är föremål för regeringens  
  
 prövning och att denna kan komma att beröra Lotteriinspektionens  
  
 roll som tillsynsmyndighet och därmed dess ingripandemöjligheter,  
  
 avstår utredningen från att lägga mer precisa förslag. Det är dock  
  
 utredningens mening att inspektionens tillsyn skulle bli effektivare  
  
 om slagkraftigare ingripandemöjligheter stod till förfogande.  
  
 107 
  
 Bilaga 1  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Utvärdering av kasinoverksamheten i Sverige Dir.  
  
 2005:69  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 9 juni 2005.  
  
 Sammanfattning av uppdraget  
  
 En särskild utredare tillkallas med uppgift att utvärdera kasinoverksamheten  
  
 i Sverige. Utredaren skall  
  
  kartlägga förekomsten av och klarlägga tänkbara orsaker till  
  
 eventuella sociala eller hälsomässiga skadeverkningar och  
  
 brottslighet i samband med verksamheten,  
  
  undersöka hur det illegala spelet har påverkats av introduktionen  
  
 av kasinospel i Sverige,  
  
  undersöka hur AB Svenska Spel har följt de regler som gäller  
  
 för kasinoverksamheten,  
  
  bedöma behovet av ändringar i regleringen och föreslå de  
  
 ändringar som kan behövas.  
  
 Bakgrund  
  
 I juni 1999 antog riksdagen regeringens förslag till kasinolag (prop.  
  
 1998/99:80, bet. 1998/99:KrU11, rskr. 1998/99:229). Kasinolagen  
  
 (1999:355) trädde i kraft den 1 juli samma år. I beslut den 6 april  
  
 2000 lämnade regeringen AB Svenska Spel tillstånd att anordna  
  
 kasinospel. Det första kasinot öppnade i Sundsvall i juni 2001 och  
  
 det finns i dag kasinon etablerade på ytterligare tre orter: Göteborg,  
  
 Malmö och Stockholm. Kasinoverksamheten bedrivs av  
  
 Casino Cosmopol AB, som är ett helägt dotterbolag till AB  
  
 Svenska Spel.  
  
 109 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:64  
  
 I förarbetena till kasinolagen (prop. 1998/99:80) uppmärksammade  
  
 regeringen att det i utredningsarbetet om kasinon framhållits  
  
 att icke obetydliga belopp omsätts inom olika former av illegalt  
  
 spel om pengar. Lotteriutredningen hade ansett att en introduktion  
  
 av internationellt kasinospel i Sverige skulle kanalisera okontrollerat  
  
 illegalt spel till ett legalt, kontrollerat alternativ, och att den  
  
 illegala spelmarknaden därmed skulle saneras. Enligt regeringens  
  
 uppfattning var detta ett väl optimistiskt antagande. Betydande  
  
 effekter i gynnsam riktning borde dock kunna uppnås genom att en  
  
 legal spelmöjlighet erbjöds.  
  
 Regeringen konstaterade att införandet av kasinospel har den  
  
 nackdelen att sociala skadeverkningar kan uppkomma, också när  
  
 det gäller brottslighet. Främst kan risken för överdrivet spelande  
  
 komma att öka. Regeringen betonade att det var av stor betydelse  
  
 att genom kontroll och väl genomtänkta förebyggande åtgärder  
  
 försöka motverka negativa sociala konsekvenser av spelandet. Det  
  
 ansågs nödvändigt att den som svarar för verksamheten beaktar och  
  
 aktivt arbetar för att motverka dessa problem. Den som svarar för  
  
 verksamheten måste dels följa utvecklingen och ha löpande kontakter  
  
 med ansvariga myndigheter och representanter för organisationer  
  
 som arbetar med överdrivet spelande, dels införa ett åtgärdsprogram  
  
 mot överdrivet spelande. Regeringen anförde också att det  
  
 är viktigt att aktivt motverka att införande av kasinospel leder till  
  
 att det skapas någon osund miljö, för ungdomar eller andra, eller  
  
 drar till sig kriminell verksamhet.  
  
 Regeringen aviserade, med hänsyn till de risker som är förknippade  
  
 med verksamheten, sin avsikt att noga följa utvecklingen när  
  
 kasinospel introducerats i Sverige och att, sedan verksamheten  
  
 bedrivits en tid, följa upp och utvärdera effekterna av den. I propositionen  
  
 Vissa frågor inom spelområdet m.m. (prop. 2002/03:93)  
  
 angav regeringen att utvärderingen skulle ske under våren 2005.  
  
 I regeringens beslut om tillstånd att anordna kasinospel den  
  
 6 april 2000, liksom i det förnyade tillstånd som utfärdats den  
  
 22 december 2004, anges ett antal villkor för tillståndet. Till dessa  
  
 villkor hör bl.a. ett krav på att AB Svenska Spel skall beakta och  
  
 aktivt verka för att motverka problem med överdrivet spelande.  
  
 Det ursprungliga tillståndsbeslutet inkluderade vissa villkor beträffande  
  
 motverkande av penningtvätt. Från och med den 1 januari  
  
 2005 omfattas verksamhet för kasinospel emellertid av lagen  
  
 (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt.  
  
 110 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 1  
  
 I Danmark och Finland har kasinoverksamhet bedrivits sedan  
  
 1991. Dessa länder har således en längre erfarenhet av kasinoverksamhet  
  
 och de effekter sådan verksamhet kan medföra beträffande  
  
 exempelvis illegalt spel och sociala skadeverkningar.  
  
 Uppdraget  
  
 Utredaren skall kartlägga förekomsten av sociala eller hälsomässiga  
  
 skadeverkningar – i synnerhet spelberoendeproblem – och brottslighet  
  
 i samband med den kasinoverksamhet som bedrivs i Göteborg,  
  
 Malmö, Stockholm och Sundsvall. Utredaren skall även klarlägga  
  
 tänkbara orsaker till eventuella sådana problem.  
  
 Vidare skall utredaren undersöka hur det illegala spelet har  
  
 påverkats av introduktionen av kasinospel i Sverige.  
  
 Utredaren skall även undersöka hur AB Svenska Spel har uppfyllt  
  
 villkoren i tillståndet att motverka problem med överdrivet  
  
 spelande och penningtvätt samt hur bolaget i övrigt har följt de  
  
 regler som gäller för kasinoverksamheten.  
  
 Utredaren bör inhämta kunskap om erfarenheterna av introduktionen  
  
 av kasinospel i Danmark och Finland.  
  
 Utifrån sina iakttagelser skall utredaren bedöma om det finns  
  
 behov av ändringar i regleringen av kasinoverksamheten och i så fall  
  
 föreslå sådana ändringar.  
  
 Utredaren skall samråda med Rikspolisstyrelsen, Statens  
  
 folkhälsoinstitut, Lotteriinspektionen, de kommuner där kasinon  
  
 är etablerade samt övriga berörda myndigheter och organisationer.  
  
 Utvärderingen skall redovisas senast den 28 februari 2006.  
  
 (Finansdepartementet)  
  
 111 
  
 Bilaga 2  
  
 Svart på rött  
  
 - statliga kasinon, skattekriminalitet  
  
 och svart konsumtion  
  
 Bilaga till kasinoutvärderingens betänkande  
  
 113 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Innehåll  
  
 Förord .............................................................................117  
  
 Sammanfattning ..............................................................119  
  
 Kasinobesökarnas kriminella bakgrund .........................................119  
  
 Vilka är brotten och vad säger dessa?.............................................120  
  
 Konsumeras svarta pengar på kasino? ............................................120  
  
 Tvättas kriminella eller svarta pengar på kasino?...........................121  
  
 Vad studien inte funnit....................................................................122  
  
 Övergripande slutsatser ..................................................................123  
  
 Undersökningen ..............................................................................123  
  
 Inledning.........................................................................124  
  
 Frågeställningar ...............................................................................126  
  
 Metod .............................................................................127  
  
 Kasinoregistret.................................................................................127  
  
 Kasinobesökarna som är folkbokförda i Sverige ...........................128  
  
 Misstanke- och lagföringsregistren ................................................130  
  
 Skatteregistret..................................................................................131  
  
 Penningtvättsregistret .....................................................................132  
  
 Undersökningen ...............................................................133  
  
 Finns det personer med kriminell bakgrund på svenska  
  
 kasinon och förekommer kriminella pengar? ................133  
  
 Tidigare forskning ............................................................133  
  
 114 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 En spelande livsstil .......................................................................... 133  
  
 Kriminell livsstil .............................................................................. 134  
  
 Penningtvätt och annan bakomliggande brottslighet kopplad  
  
 till kasinon .............................................................................. 137  
  
 Resultat.......................................................................... 140  
  
 Kasinobesökarna som förekommer i misstankeregistret.............. 140  
  
 Kasinobesökarnas misstänkta brottslighet i förhållande till en  
  
 jämförelsepopulations............................................................ 144  
  
 Lagföringsdata ................................................................................. 147  
  
 Vad innebär förekomsten av för brott misstänkta respektive  
  
 lagförda bland kasinobesökarna? .......................................... 151  
  
 Resultat i fokus................................................................................ 152  
  
 Konsumeras eller tvättas svarta pengar på svenska kasinon?. 153  
  
 Tidigare forskning........................................................................... 153  
  
 Resultat.......................................................................... 154  
  
 Vad betyder låga inkomster i kasinosammanhang? ...................... 154  
  
 Vad betyder förekomsten av näringsidkare och  
  
 branschtillhörighet? ............................................................... 157  
  
 Utlandsbetalningar, restförda och skönstaxeringar ...................... 159  
  
 Penningtvättsregistret..................................................................... 160  
  
 Hur ska uppgifterna från penningtvättsregistret tolkas? ............. 162  
  
 Resultat i fokus................................................................................ 164  
  
 Slutsatser och avslutning.................................................. 164  
  
 Behov av ytterligare forskning ....................................................... 166  
  
 Referenser........................................................................................ 167  
  
 Appendix ................................................................................ 172  
  
 115 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Appendix 1 Tabeller och diagram..........................................172  
  
 Tabeller lagföringsdata ...........................................................173  
  
 Tabeller Skatteverkets data ....................................................175  
  
 116 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Förord  
  
 Den statliga kasinoverksamheten utvärderas av den särskilde utredaren  
  
 docent Sanchez; Kasinoutvärderingen (Fi  
  
 2005:07, Dir. 2005:69). På utredningens uppdrag har Brottsförebyggande  
  
 rådet (Brå) genomfört ett kortare forskningsprojekt av  
  
 explorativ karaktär. De frågor som utredningen har ställt gäller  
  
 förekomsten av kriminell bakgrund hos kasinobesökarna och en  
  
 övergripande bedömning av konsumtion eller tvättning av svarta  
  
 eller kriminella pengar på svenska kasinon.  
  
 Rapporten har författats av utredaren Reyes under  
  
 ledning av jur. Johnson vid Brå:s sekretariat för forskning  
  
 om ekonomisk och organiserad brottslighet. Följande personer har  
  
 bidragit till studien: statistikern och utredaren Leonard,  
  
 professorn White och docenten Harris vid Brå,  
  
 analytikern David samt Ferrell vid Finanspolisen,  
  
 analytikerna Thomas, Payne Bahrami och Le  
  
 Barnett vid Skatteverkets analysenhet.  
  
 Flertalet av de personer som bidragit till rapporten har även vid  
  
 två seminarier tillsammans gått igenom och diskuterat material och  
  
 rapportutkast. Vid dessa seminarier har även den särskilde utredaren  
  
 och dennes sekreterare Carlson medverkat.  
  
 Studien har godkänts av den regionala etikprövningsnämnden i  
  
 Stockholm genom beslut den 7 december 2005 (2005/5/11). Flera  
  
 ledamöter i nämnden hade dock reserverat sig mot beslutet med  
  
 motiveringen att det saknades en forskningsplan. Bakgrunden till  
  
 avsaknaden av en forskningsplan i den ansökan som gavs in till  
  
 nämnden var att studien genomfördes under kort tid, var av explorativ  
  
 karaktär och att studiens omfång var helt beroende av flera  
  
 myndigheters möjligheter att fördela resurser till uttag av data.  
  
 Stockholm i mars 2006  
  
 117 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Det första du måste göra i stället för att stå och se ut så där är  
  
 klargöra vilka som är kriminella. Det borde du klara av nu. Svep  
  
 med blicken över denna samling!  
  
 Alvarado (ur Det finns ett liv där borta i Vällingby).  
  
 118 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Sammanfattning  
  
 Många förknippar nog kasinospel och kasinomiljöer med brottslingar  
  
 och brottslighet. Inte minst filmer och TV-serier har bidragit  
  
 till att skapa denna bild. Men hur är det i verkligheten och hur ser  
  
 det ut på Sveriges fyra internationella kasinon? För att anknyta till  
  
 citatet av Alvarado på föregående sida är denna undersökning  
  
 ett slags svepande med blicken över kasinobesökare under en ettårsperiod.  
  
 Kasinobesökarnas kriminella bakgrund  
  
 Denna studie gäller kasinobesökare under ett år (1 juli 2004–30 juni  
  
 2005) med svenska personnummer. Av dessa omkring 213 000 besökare  
  
 var 10,4 procent registrerade som skäligen misstänkta för  
  
 brott i misstankeregistret under en närmast föregående femårsperiod.  
  
 En något lägre andel, 8,0 procent, hade lagförts för brott  
  
 under en lika lång tidsperiod. Hur förhåller sig dessa siffror om  
  
 kasinobesökarna till en normalbefolkning?  
  
 I en normalbefolkning är 6,3 procent misstänkta för brott och  
  
 5,4 procent lagförda. Det innebär att kasinobesökare i högre grad är  
  
 misstänkta och lagförda för brott än befolkningen i övrigt.  
  
 Kasinobesökarna skiljer sig emellertid från en normalbefolkning  
  
 på tre avgörande punkter. Kasinobesökarna är i huvudsak män, de  
  
 är unga och de bor i hög grad i storstäder, där de flesta kasinon  
  
 finns. Detta är faktorer som är relevanta för en hög brottsbelastning  
  
 i en befolkning. Det innebär sannolikt att kasinobesökarnas  
  
 högre andel misstänkta och lagförda personer i allt väsentligt kan  
  
 förklaras av dessa tre faktorer1. Andelen misstänkta och lagförda  
  
 kasinobesökare får därför anses vara logisk och rimlig.  
  
 1 Det har inte funnits möjlighet att inom ramen för denna studie skapa en  
  
 spegelpopulation till kasinopopulationen med avseende på ålder och bostadsort.  
  
 119 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Vilka är brotten och vad säger dessa?  
  
 Kasinobesökarnas registrerade brottslighet skiljer sig från en  
  
 normalbefolkning även gällande brottsstrukturen. I synnerhet har  
  
 kasinobesökarna en proportionellt sett högre andel misstänkta personer  
  
 för:  
  
  hot- och våldsbrott,  
  
  trafikbrott,  
  
  narkotikabrott (bruk och innehav av narkotika),  
  
  ekobrott (bokföringsbrott, brott mot borgenärer, bedrägerier,  
  
 förskingring och förfalskning), med kriminella pengar.  
  
 Överrepresentationen av hot- och våldsbrott förklaras av att kasinobesökarna  
  
 till stor del består av yngre män som generellt är misstänkta  
  
 för sådan brottslighet i högre grad än en normalbefolkning.  
  
 Till detta kommer att kasinomiljön tillhör nöjesvärlden och därför  
  
 finns en grupp besökare som, även om det inte nödvändigtvis sker  
  
 på kasino, konsumerar alkohol och använder droger. Detta kan  
  
 förklara hot- och våldsbrotten men också överrepresentationen av  
  
 narkotikabrott och trafikbrott (som inkluderar rattfylleri). Skattebrotten 
  
 , där den största överrepresentationen finns, och ekobrotten  
  
 hänger ihop med att svarta pengar (från skattefusk) och i någon  
  
 mån kriminella pengar (bedrägerier, förskingring etc.) konsumeras  
  
 i nöjesvärlden i vid bemärkelse, där kasino intar en naturlig plats (se  
  
 vidare nedan).  
  
 Konsumeras svarta pengar på kasino?  
  
 Gruppen flergångsbesökare (besökt kasino minst fyra gånger under  
  
 ett år) utmärks av att de har lägre inkomster än den genomsnittliga  
  
 befolkningen. Denna grupp av kasinobesökare har också lägre inkomster  
  
 än engångsbesökarna. Flergångsbesökarna innehåller dessutom  
  
 en högre andel maskinellt nolltaxerade personer i arbetsför  
  
 ålder, det vill säga personer där uppgifter om inkomst saknas i  
  
 skatteregistret, än en jämförbar normalgrupp. En av flera förklaringar  
  
 till de deklarerade låga inkomsterna är förekomsten av  
  
 oredovisade inkomster till beskattning bland flergångsbesökarna.  
  
 Bland de flergångsbesökare som är enskilda näringsidkare utgörs  
  
 den största andelen av personer som är verksamma inom restaurang-,  
  
 taxi-, bygg-, frisör- och städbranscherna. I annan forskning  
  
 120 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 har dessa branscher pekats ut som tydliga riskbranscher för ekonomisk  
  
 brottslighet, främst olika typer av skattebrott. Detta är  
  
 ytterligare en indikation på svarta inkomster bland flergångsbesökarna.  
  
 Restförda personer, det vill säga dem som inte har betalat sina  
  
 skatter och avgifter, är överrepresenterade bland flergångsbesökarna  
  
 i förhållande till en normalbefolkning. Förekomsten av  
  
 restföringar kan sammankopplas med den höga andelen flergångsbesökare  
  
 med låga inkomster, men kan även vara en indikation på  
  
 ekobrott.  
  
 Tillsammans utgör dessa indikatorer och resultat tydliga tecken  
  
 på att det förekommer konsumtion av svarta pengar från skattebrottslighet  
  
 på svenska kasinon. Detta är inte överraskande eftersom  
  
 tidigare forskning visar att svarta pengar används till det lilla  
  
 extra som restaurangbesök, nöjesresor och följaktligen också  
  
 kasinobesök.  
  
 Tvättas kriminella eller svarta pengar på kasino?  
  
 Av samtliga kasinobesökare med fullständiga svenska personnummer  
  
 förekommer 0,6 procent i Finanspolisens penningtvättsregister.  
  
 Det är en högre andel av flergångsbesökarna än av  
  
 engångsbesökarna som är rapporterade för misstanke om penningtvätt.  
  
 Av samtliga personer som finns registrerade i penningtvättsregistret  
  
 är inte mindre än 12 procent kasinobesökare under ett år.  
  
 Detta är också en tydlig indikation på att det förekommer svarta  
  
 pengar på kasino, inte minst med tanke på att Finanspolisens  
  
 penningtvättsanmälningar till övervägande del har koppling till  
  
 ekonomisk brottslighet.  
  
 Till detta kommer att en grupp av flergångsbesökarna av Skatteverket  
  
 registrerats för betalningar till utlandet som överstiger  
  
 150 000 kronor.  
  
 Slutsatsen är att penningtvättsanmälningarna i kombination med  
  
 utlandsbetalningarna indikerar att det också förekommer mer  
  
 omfattande former av ekonomisk brottslighet, främst skattebrott,  
  
 framför allt bland flergångsbesökarna. Erfarenheten från Skatteverket  
  
 är att det i de nyss nämnda överrepresenterade branscherna  
  
 också förekommer gärningspersoner som undanhållit betydande  
  
 belopp från beskattning. Vid sidan av konsumtion av svarta pengar  
  
 kan det också finnas ett inslag av penningtvätt. Detta betyder dock  
  
 121 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 inte att penningtvätt sker i kasinomiljön. I stället kan vissa  
  
 personer som ägnar sig åt penningtvätt också besöka kasino.  
  
 Vad studien inte funnit  
  
 En hypotes är att det bland kasinobesökare finns ett inslag av  
  
 personer som ägnar sig åt organiserad brottslighet, exempelvis  
  
 grova narkotikabrott, eller traditionell brottslighet i större skala,  
  
 som organiserade rån. Denna studie visar inte på någon tydlig överrepresentation  
  
 av misstänkta och lagförda personer för en mer  
  
 organiserad brottslighet. I själva verket gäller överrepresentationen  
  
 för narkotikabrott snarare eget bruk och innehav av narkotika, som  
  
 inte kan sättas i sådant samband med organiserad brottslighet i  
  
 form av smuggling eller stora innehav. Ett möjligt undantag är omkring  
  
 80 kasinobesökare som under en femårsperiod registrerats  
  
 som skäligen misstänkta för post-, bank- eller värdetransportrån.  
  
 De utgör dock en mycket liten andel av det totala antalet kasinobesökare.  
  
 Överrepresentationen av ekobrott, penningtvättsanmälningar  
  
 och stora utlandsbetalningar är emellertid indikationer på att en  
  
 viss del av brottsligheten sker i organiserade former. I den  
  
 meningen förekommer organiserad brottslighet, men på ekobrottsområdet  
  
 istället för exempelvis narkotikaområdet. Detta är  
  
 också rimligt eftersom en viss del av den ekonomiska brottsligheten  
  
 är storskalig, systematisk, bedrivs av flera personer etc. Dessa  
  
 är egenskaper som förknippas med organiserad brottslighet (Brå  
  
 2005:11). Det finns också internationell forskning som tyder på att  
  
 det främst är på skatte- och ekobrottsområdet där tillräckligt stora  
  
 belopp ackumuleras för att det ska finnas ett behov av penningtvätt  
  
 (jfr Naylor, 2004; Reuter och Le, 2004). Sammanfattningsvis  
  
 är dock inslaget av personer som registrerats som misstänkta för  
  
 mer organiserade former av brottslighet litet.  
  
 Svagheten med en registerstudie, som denna, är att den naturligtvis  
  
 endast omfattar personer som registrerats, för exempelvis  
  
 misstanke om brott eller penningtvätt. Ett rimligt antagande är att  
  
 de mest framgångsrika gärningspersonerna inte hamnar i myndigheternas  
  
 register. För att komma längre i en beskrivning av  
  
 kasinomiljön krävs kompletterande metoder, som observationsstudier,  
  
 intervjuer och underrättelsedata. Ytterligare forskning kan  
  
 därför ge en mer mångfacetterad bild.  
  
 122 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Övergripande slutsatser  
  
 Det finns två övergripande slutsatser att dra av de nyss nämnda  
  
 resultaten. Den första är att kasinobesökarna är som folk är mest,  
  
 de flesta har inte misstänkts för brott eller penningtvätt, lagförts  
  
 för brott etc. Utmärkande är dock överrepresentationen av personer  
  
 involverade i ekonomisk brottslighet. Andelen personer som är  
  
 registrerade för ekonomisk brottslighet är dock liten i förhållande  
  
 till det totala antalet kasinobesökare.  
  
 Den andra är att förekomsten av svarta pengar säger mer om  
  
 Sverige än om svenska kasinon. Den svarta ekonomin svarar för 3– 
  
 5 procent av bruttonationalprodukten och de svarta pengarna tar  
  
 vägen någonstans. Denna studie bekräftar att svarta pengar till inte  
  
 obetydlig del används för nöjeskonsumtion och följaktligen hamnar  
  
 en del av dessa på kasino.  
  
 Undersökningen  
  
 I Sverige finns fyra internationella kasinon, belägna i Malmö, Göteborg,  
  
 Stockholm och Sundsvall. Varje besökare måste legitimimera  
  
 sig och personnummer eller liknande uppgifter registreras. Omkring  
  
 235 000 personer har besökt dessa kasinon under perioden 1  
  
 juli 2004–30 juni 2005. Av dessa har omkring 213 000 personer fullständigt  
  
 svenskt personnummer, och har därmed kunnat köras mot  
  
 Brottsförebyggande rådets (Brå) register över misstänkta respektive  
  
 lagförda personer, Skatteverkets register inklusive registret  
  
 över restförda personer samt Finanspolisens penningtvättsregister.  
  
 De utländska medborgarna som besöker svenska kasinon har inte  
  
 kunnat undersökas i registren, men det är ingen stor begränsning  
  
 då de endast står för 6,1 procent av samtliga kasinobesök.  
  
 123 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Inledning  
  
 Det finns två olika former av kasinon i Sverige dels restaurangkasinon,  
  
 dels internationella kasinon. Denna studie berör endast internationella  
  
 kasinon. I Sverige finns fyra internationella kasinon som  
  
 drivs av Casino Cosmopol AB, ett helägt dotterbolag till Svenska  
  
 Spel. Dessa kasinon ligger i Malmö, Göteborg, Stockholm och  
  
 Sundsvall. De etablerades under åren 2001–2003 (Dir. 2005:69, Fi  
  
 2005:07).  
  
 Traditionellt har spel förknippats med sådan brottslighet som  
  
 hänger samman med beroende och drifter (engelska vice). Spel kan  
  
 vara beroendeframkallande (Kühlhorn m.fl., 1994). Det gynnar i  
  
 sin tur illegal spelverksamhet och därför sammankopplas ofta spel  
  
 på ett internationellt plan med organiserad brottslighet (Cressey,  
  
 1969; Davidson, 1997; Block, 1991). Även i Sverige har illegala spel  
  
 uppmärksammats (Brå, 1979). Vid sidan av restaurangkasinon och  
  
 numera internationella kasinon skulle det därför gå att tala om en  
  
 tredje form, de illegala. Även om illegala spelklubbar förekommer,  
  
 talar allt för att dessa har minskat sedan 1970-talet till följd av att  
  
 de legala spelmarknaderna ökat kraftigt (jfr AMOB, 1977; Hawkins  
  
 och Walker, 1976, Herrera och Saunders 1978 och 1979). En  
  
 jämförelse kan göras med illegala spritklubbar, som med dagens  
  
 alkoholutbud knappast längre har någon större marknad.  
  
 Inte endast illegala utan även legala spel har förknippats med  
  
 brottslighet. Det handlar om vilka brott spelare kan begå, eller  
  
 sådan brottslighet som kasinon och andra spel kan sägas generera,  
  
 något som är av visst intresse för denna studie. Ett tydligt exempel  
  
 är att spelskulder ibland lett till att personer begått ekonomiska  
  
 brott (Young, 1953; Ellis och Waring, 2001). I en rapport  
  
 från Australien redovisas ett flertal studier som visat att sådan  
  
 brottslighet främst handlar om att få fram medel att spela med.  
  
 Personer som har problem med sitt spelande har generellt spelat en  
  
 längre tidsperiod än de spelare som inte begår brott, vilket kan ses  
  
 som stöd för antagandet att brottsligheten är knuten till själva  
  
 spelandet (Doley, 2000). Där spel leder till skulder uppstår en  
  
 marknad för snabba krediter och följaktligen oförmånliga lånevillkor  
  
 (loan sharking). När skulder ska drivas in kan hot och våld  
  
 förekomma. Skuldsättning till följd av personliga tillkortakommanden,  
  
 som spelskulder, kan leda till förskingring och bedrägerier  
  
 (Young, 1953; jfr Doley, 2000). Doley påpekar att medan gär124 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 ningspersoner generellt begår egendomsbrott, ibland med våldsamma  
  
 inslag, handlar spelarnas brottslighet snarare om fuskspel,  
  
 bedrägerier, förskingring och förfalskningar (Doley, 2000). I kölvattnet  
  
 kring spel kan prostitution finnas (Hawkins och Walker,  
  
 1976), och annan kriminalitet som exempelvis hälerier (Steffensmeier,  
  
 1986).  
  
 Det som denna undersökning primärt intresserar sig för är  
  
 sådana brott där kasinospel används som ett medel. Legalt spel kan  
  
 nämligen användas för konsumtion eller tvättning av kriminella  
  
 pengar från en regelrätt kriminell verksamhet, till exempel rån.  
  
 Dessutom kan konsumtion eller tvättning av svarta pengar förekomma,  
  
 pengarna kommer då från en laglig verksamhet, men inkomsterna  
  
 har inte redovisats till beskattning (jfr Doley, 2000).  
  
 Konsumtionen handlar om att personer med (oftast) mycket  
  
 pengar, från kriminell verksamhet och svarta affärer, har möjlighet  
  
 att konsumera stora summor på spel. Det kan också finnas kopplingar  
  
 till livsstil där spel ingår som en del i en festande tillvaro  
  
 (Wahlin, 1999; Steffensmeier, 1986). Tvättningen tar sikte på att  
  
 föregivna spelvinster kan legitimera höga inkomster eller en hög  
  
 levnadsstandard, som inte väcker misstankar hos myndigheterna.  
  
 Tvättning innebär också att pengarnas svarta eller kriminella ursprung  
  
 döljs genom olika transaktioner som sker i syfte att skapa  
  
 en legitim bakgrund för pengarna.  
  
 Westfelt (2003) har undersökt svenska kasinon. Genom telefonintervjuer  
  
 har han studerat människors spelvanor i Malmö, Sundsvall  
  
 och Karlstad en tid före kasinoetableringen på de två första  
  
 orterna samt ett år efteråt. I studien finner han ett tydligt negativt  
  
 samband mellan inkomstnivå och andel av inkomsten som satsats  
  
 på spel den senaste månaden. Främst i Malmö, men även i Sundsvall,  
  
 uppgav de intervjuade kasinospelarna med en årsinkomst i de  
  
 lägsta inkomstklasserna (under 100 000 kronor) att de använde en  
  
 större andel av sin inkomst till spel än dem med en betydligt högre  
  
 årsinkomst. Det tydligaste exemplet på detta är från Malmö där de  
  
 intervjuade kasinospelarna med en årsinkomst inom intervallet  
  
 50 000–99 999 kronor uppgett att de använde 21,3 procent av sin  
  
 inkomst till spel, medan de i årsinkomstgruppen 500 000–1 000 000  
  
 kronor endast använde 1,5 procent. Det handlar dock inte om särskilt  
  
 många personer inom varje intervall (den totala svarsfrekvensen  
  
 låg dessutom endast runt 60 procent), vilket gör att extremvärden  
  
 påverkar resultatet för varje inkomstgrupp (Westfelt, 2003).  
  
 125 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 För föreliggande undersökning är dock även extremvärden  
  
 intressanta, speciellt när de sammankopplas med en rapport från  
  
 Länskriminalpolisen (LKP KUT-rapport 2005:53). I denna uppges  
  
 att det finns personer som besökt kasinot i Stockholm upprepade  
  
 gånger och haft med sig insatser på omkring en miljon kronor. När  
  
 dessa personer undersökts närmare har det framgått att de levt på  
  
 socialbidrag. Krogkommissionen har enligt samma rapport vid flera  
  
 tillfällen noterat hur personer som är kända som kriminellt aktiva  
  
 och saknar officiella inkomster omsätter hundratusentals kronor  
  
 inne på kasinot i Stockholm. Eftersom denna information baseras  
  
 på tips och kontroller är det emellertid oklart hur utbrett det är  
  
 med kriminella och svarta pengar på svenska kasinon.  
  
 Frågeställningar  
  
 Mot bakgrund av forskningen om organiserad och ekonomisk  
  
 brottslighet är en hypotes att kriminella och svarta pengar svarar  
  
 för ett inte helt obetydligt inslag i kasinoverksamheten, även om  
  
 detta döljs av stora volymer av tillfälliga besökare och andra seriösa  
  
 spelare.  
  
 Frågeställningarna är följande:  
  
 1. Vilka antaganden kan göras om kasinobesökarnas kriminella  
  
 bakgrund?  
  
 2. Kan besökare på svenska kasinon antas konsumera och/eller  
  
 tvätta kriminella pengar genom spel?  
  
 3. Vilken brottslig verksamhet kan antas ligga bakom konsumtionen  
  
 eller tvättningen?  
  
 4. Kan besökare på svenska kasinon antas konsumera och/eller  
  
 tvätta svarta pengar genom spel?  
  
 5. Från vilka branscher kan dessa svarta pengar antas komma  
  
 från?  
  
 126 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Metod  
  
 Metoden som använts i denna studie är registerkörningar. Ett  
  
 register över kasinobesökare under ett år har samkörts med  
  
 Brottsförebyggande rådets (Brå) register över misstänkta respektive  
  
 lagförda personer, Skatteverkets skatteregister inklusive  
  
 registret över restförda personer samt Finanspolisens penningtvättsregister.  
  
 Registren och tillvägagångssättet beskrivs närmare i  
  
 detta avsnitt.  
  
 Resultaten från registerkörningarna samt hur de kan tolkas har  
  
 diskuterats vid interna seminarier. Seminariedeltagarna2 har även  
  
 läst och kommit med synpunkter på manus till denna rapport.  
  
 Kasinoregistret  
  
 Denna studie har möjliggjorts av det faktum att alla besökare på de  
  
 fyra internationella kasinon som finns i Sverige registreras vid inträdet.  
  
 Casino Cosmopol AB har bistått med ett register över  
  
 samtliga kasinobesökare under perioden 1 juli 2004–30 juni 2005,  
  
 totalt omkring 235 000 personer. Folkbokförda i Sverige registreras  
  
 med personnummer, övriga besökare med födelsedatum. Det  
  
 register Brå tagit del av innehåller följande uppgifter: antal kasinobesök  
  
 under perioden, kön samt personnummer för besökare folkbokförda  
  
 i Sverige, i andra fall födelsedatum och medborgarskap.3  
  
 Det registrerade antalet kasinobesökare som är folkbokförda i  
  
 Sverige uppgår till omkring 213 000. Eftersom registret upprättats  
  
 manuellt förekommer några personer med ofullständiga personnummer,  
  
 de utgör dock endast 0,1 procent av dessa kasinobesökare.  
  
 Personerna med ofullständiga personnummer har inte  
  
 kunnat köras mot övriga register, eftersom dessa är uppbyggda  
  
 efter personnummer.  
  
 De utländska medborgarna är sannolikt omkring 21 700 till  
  
 antalet. I filen med 21 700 poster finns 12 000 unika födelsedatum.  
  
 Det är teoretiskt möjligt att samma person dubbelregistrerats, men  
  
 det finns inte två födelsedatum där både kön och nationalitet är  
  
 desamma, varför risken för dubbelregistreringar bedöms vara  
  
 2 Vilka seminariedeltagarna är framgår av förordet.  
  
 3 I registret kan också anställda vid Casino Cosmopol AB förekomma i egenskap av  
  
 kasinobesökare på fritiden, men enligt de interna reglerna får anställda aldrig spela, inte ens  
  
 på fritiden.  
  
 127 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 mycket liten. De flesta av de 21 700 utländska besökarna har medborgarskap  
  
 i närliggande länder. Personerna är i 28 procent av  
  
 fallen medborgare i övriga nordiska länder, sammanlagt 57 procent  
  
 är medborgare i ett europeiskt land.  
  
 De utländska besökarna har en annan könsfördelning än de  
  
 övriga besökarna (se vidare nedan), den består endast av en fjärdedel  
  
 kvinnor och tre fjärdedelar män. Besöksfördelningen liknar  
  
 dock den för besökarna som är folkbokförda i Sverige, där de allra  
  
 flesta endast besökt kasinon en gång under undersökningsperioden.  
  
 Det har endast varit möjligt att studera besökarna som är  
  
 folkbokförda i Sverige närmare, eftersom registren är uppbyggda  
  
 efter personnummer. För denna studie är det ingen egentlig  
  
 begränsning, eftersom de utländska besökarna endast står för  
  
 9,2 procent av kasinobesökarna eller 6,1 procent av samtliga  
  
 kasinobesök. När kasinobesökare nämns i fortsättningen refererar  
  
 det till de besökare som är folkbokförda i Sverige om inte annat  
  
 anges.  
  
 Kasinobesökarna som är folkbokförda i Sverige  
  
 Av kasinobesökarna var 39 procent kvinnor och 61 procent män.  
  
 Något fler än hälften av besökarna var 20–39 år vid undersökningsperiodens  
  
 mitt (årsskiftet 2004/05), medan endast 12 procent var  
  
 60 år eller äldre.4 Detta är i linje med resultat från Krueger (2003)  
  
 svenska och Doleys (2000) australiska studie om kasinobesökarnas  
  
 åldersfördelning. En åldersfördelning för kasinobesökare folkbokförda  
  
 i Sverige visas i diagram 1. Som senare kommer att visas är  
  
 kön och ålder viktiga variabler för brottsbelastningen hos gruppen  
  
 kasinobesökare.  
  
 4 Åldersgräns för inträde är 20 år på statliga kasinon.  
  
 128 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Diagram 1 Åldersfördelning bland de i Sverige folkbokförda kasinobesökarna.  
  
 Procent (n=213 252)  
  
 29,1%  
  
 26,4%  
  
 17,9%  
  
 15,0%  
  
 8,0%  
  
 3,6%  
  
 0,1%  
  
 20-29 år 
  
 30-39 år 
  
 40-49 år 
  
 50-59 år 
  
 60-69 år 
  
 70- år 
  
 Ofullständigt 
  
 födelsedatum 
  
 För att få en bild av hur stor andel av kasinobesöken som utgörs av  
  
 engångs- respektive flergångsbesökare, redovisas antalet besökare  
  
 samt antalet besök de står för inom respektive besöksfrekvensgrupp  
  
 i tabell 1. Med flergångsbesökare avses en person som besökt  
  
 kasino fyra eller fler gånger under undersökningsperioden (fyra  
  
 högsta besöksgrupperna). Av tabellen framgår att av besökarna  
  
 som är folkbokförda i Sverige har nära 69 procent besökt kasino  
  
 endast en gång under perioden 1 juli 2004–30 juni 2005, men dessa  
  
 besökare svarar enbart för omkring 16 procent av kasinobesöken.  
  
 Den lilla grupp (1,5 procent av samtliga besökare folkbokförda i  
  
 Sverige) som gått på kasino minst 53 gånger, det vill säga mer än en  
  
 gång i veckan, står för en tredjedel av besöken. Kvinnor är i högre  
  
 grad än män engångsbesökare (76 respektive 64 procent), detsamma  
  
 gäller för äldre i förhållande till yngre kasinobesökare  
  
 (65 procent av 20–29 åringarna, men 79 procent av dem som är  
  
 70 år och äldre är engångsbesökare).  
  
 129 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Tabell 1 Folkbokförda kasinobesökare efter besöksfrekvens. Antal och  
  
 procent  
  
 Antal besök  
  
 (klassindelat)  
  
 Antal  
  
 kasinobesökare  
  
 Andel av  
  
 kasinobesökarna  
  
 Antal  
  
 kasinobe sök  
  
 Andel av  
  
 kasinobe  
  
 söken  
  
 1– besök 146 655 68,8 % 146 655 16,4 %  
  
 2–3 besök 34 412 16,1% 78 513 8,8%  
  
 4–12 besök 19 427 9,1% 125 967 14,1%  
  
 13–26 besök 6 049 2,8% 109 358 12,2%  
  
 27–52 besök 3 612 1,7% 133 492 14,9%  
  
 53– besök 3 096 1,5% 299 266 33,5%  
  
 Totalt 213 251 100 % 893 251 100 %  
  
 Misstanke- och lagföringsregistren  
  
 Kasinobesökarna med fullständiga personnummer har undersökts  
  
 mot Brå:s misstanke- respektive lagföringsregister över samtliga  
  
 brott och vissa utvalda brottstyper. Misstankarna avser sådana som  
  
 registrerats under perioden 1 juli 2000–30 juni 2005. Lagföringarna  
  
 avser sådana som registrerats under tiden 1 januari 2000–31  
  
 december 2004. Tidsperioderna bestämdes till fem år för att spegla  
  
 en brottslighet som är relativt aktuell i tiden och samtidigt kunna  
  
 omfatta mer ovanliga eller svårutredda brott. Ytterligare ett skäl till  
  
 att studera misstänkta personer under en femårsperiod var att det  
  
 fanns tillgång till motsvarande data för en så kallad normalpopulation,  
  
 vilket möjliggör en jämförelse med kasinobesökarna.  
  
 Registret över misstänkta personer innehåller dem som ansetts  
  
 vara skäligen misstänkta för ett (eller flera) brott. Personerna  
  
 finns kvar i misstankeregistret även om de senare lagförs för samma  
  
 brott. Registret över lagförda personer innehåller alla personer som  
  
 dömts för brott, meddelats åtalsunderlåtelse eller godkänt  
  
 strafföreläggande.5  
  
 Resultaten för de misstänkta besökarna nettoredovisas. Med  
  
 andra ord anger redovisningen i vilken mån besökarna varit misstänkta  
  
 för brott minst en gång under undersökningsperioden totalt  
  
 sett, samt per redovisad brottstyp.  
  
 5 Domen som registreras är den som faller i tingsrätten, hovrättens och högsta domstolens  
  
 domar redovisas inte i denna statistik ens där de olika instanserna dömt olika (Olsson, 2001).  
  
 130 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Anledningen till att kasinopopulationen undersökts mot både  
  
 misstanke- och lagföringsregistren beror på att det är av stor vikt  
  
 för en explorativ studie som denna att få data från flera olika håll.  
  
 Lagföringsregistret har den fördelen att personerna faktiskt är lagförda,  
  
 de har bedömts vara skyldiga till brottet de misstänkts för.  
  
 Samtidigt innebär det ytterligare en selektion, och det är troligt att  
  
 brott av en svårutredd karaktär som exempelvis skattebrott selekteras  
  
 bort i högre grad än brott där bevisningen kan vara enklare att  
  
 få fram (Hernandez, 2003). Dessutom kan det vid vissa brott ta lång tid  
  
 mellan registrerad misstanke och eventuell lagföring, därför är  
  
 misstankeregistret en viktig källa. Genom att använda båda  
  
 registren och jämföra resultaten bör en relativt god bild av kasinobesökarnas  
  
 aktuella och registrerade brottslighet fås.  
  
 Skatteregistret  
  
 Kasinopopulationen har undersökts mot Skatteverkets skatteregister  
  
 inklusive registret för restförda personer. Registren baseras  
  
 på uppgifter från år 2005 om registrering till F-skatt, SNI-kod eller  
  
 branschtillhörighet för enskilda näringsidkare samt restförda  
  
 personer (begreppen förklaras närmare i resultatredovisningen). En  
  
 kasinobesökares samband med ett fåmansbolag, förekomsten av  
  
 maskinell nolltaxering och betalningar till utlandet gäller år 2004.  
  
 Övriga uppgifter som exempelvis inkomst och skönstaxering avser  
  
 år 2003.6  
  
 Undersökningen av kasinobesökarna i detta register har begränsats  
  
 till flergångsbesökarna (minst fyra kasinobesök), det  
  
 handlar om totalt 32 184 individer. Dessa utgör ca 15 procent av  
  
 kasinobesökarna, men står för nästan 75 procent av kasinobesöken,  
  
 varför de utgör en central del av besökarna. För några uppgifter har  
  
 emellertid kompletterande körningar gjorts om dem som besökt  
  
 kasinon färre än fyra gånger, i syfte att se om mönstret gäller för  
  
 kasinobesökare generellt eller endast för dem som går oftare på  
  
 kasino.  
  
 6 Samtliga uppgifter från Skatteverkets register kommer från det senaste år det fanns  
  
 tekniska möjligheter att få fram uppgifter från.  
  
 131 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Penningtvättsregistret  
  
 Kasinopopulationen med fullständiga personnummer har undersökts  
  
 mot Finanspolisens penningtvättsregister. En första körning  
  
 har visat om besökarna finns med i penningtvättsregistret eller inte.  
  
 En närmare granskning har sedan skett av vem som gjorde denna  
  
 anmälan, hur många gånger en kasinobesökare förekommer i  
  
 registret och vilket belopp anmälningarna gäller.  
  
 I penningtvättsregistret fanns vid körningstillfället i december  
  
 2005 omkring 11 000 unika personnummer. Det är viktigt att minnas  
  
 att personuppgifterna i detta register främst bygger på rapporter  
  
 från växlingskontor, men även från banker och andra institutioner/aktörer  
  
 om misstänkta fall av penningtvätt. Det har förekommit  
  
 att växlingskontor använts för att växla kriminella pengar,  
  
 som byten från rån eller pengar från narkotikahandel, men det  
  
 bedöms som betydligt vanligare att kontantuttag skett för att till  
  
 exempel kunna avlöna svart arbetskraft (RKP KUT-rapport  
  
 2005:2b).  
  
 Enligt Finanspolisen kan upp mot 80 procent av anmälningarna  
  
 vara relaterade till skattebrott och annan ekonomisk brottslighet.  
  
 Det anmälda uttaget behöver inte bestå av svarta pengar, det kan  
  
 gälla vita pengar som tas ut i kontanter, för att användas som  
  
 betalning av svarta löner. För att minska risken för upptäckt betalas  
  
 svarta löner kontant och för arbetsgivaren, som ofta får betalt via  
  
 konto, uppkommer problematiken med penningtvätt när medel på  
  
 konto ska förvandlas till stora mängder kontanter.  
  
 Enligt lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt ska  
  
 finansinstitut och andra aktörer rapportera misstänkta transaktioner,  
  
 utan att det finns ett fastställt belopp transaktionen ska  
  
 överstiga. Bedömare på Finanspolisen är av uppfattningen att växlingskontor  
  
 regelmässigt rapporterat transaktioner som gällt belopp  
  
 högre än 15 000 euro, oavsett om det varit något misstänkt  
  
 med transaktionen eller inte. Beloppet 15 000 euro är gränsen för  
  
 när kunden måste legitimera sig, det kan vara ett skäl till varför  
  
 växlingskontor använder sig av samma gräns för att rapportera till  
  
 penningtvättsregistret. Banker har dock rapporterat misstänkta  
  
 transaktioner under detta belopp och inte med nödvändighet följt  
  
 några beloppskriterier.  
  
 132 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Undersökningen  
  
 Resultatavsnittet är uppdelat i två delar. Den första handlar om  
  
 förekomsten av kriminella personer, bakomliggande brottslighet  
  
 och kriminella pengar på svenska kasinon, den andra delen tar sikte  
  
 på förekomsten av svarta pengar på svenska kasinon och vilka  
  
 branscher dessa kan komma ifrån. I varje del tas aktuell tidigare  
  
 forskning upp. Sedan redovisas och diskuteras resultaten i ljuset av  
  
 tidigare forskning.  
  
 Finns det personer med kriminell  
  
 bakgrund på svenska kasinon och  
  
 förekommer kriminella pengar?  
  
 Mot bakgrund av framför allt den internationella forskningen om  
  
 brottslighet och kasinon är det centralt att försöka belysa förekomsten  
  
 av personer med kriminell bakgrund på svenska kasinon.  
  
 Detta har, som ovan nämnts, skett genom en körning av kasinobesökarna  
  
 mot registren över misstänkta respektive lagförda personer.  
  
 En relativt snäv tidsperiod har valts eftersom studien inte  
  
 intresserar sig för personer som begått brott långt tillbaka i tiden.  
  
 Den typ av brott som valts ut för undersökningen gäller sådan  
  
 brottslighet som enligt tidigare forskning kan sammankopplas med  
  
 kasinon. Genom dessa resultat kan även en bedömning göras av  
  
 förekomsten av kriminella pengar på kasinon. Innan resultaten presenteras  
  
 redovisas tidigare forskning om kriminalitet och spelande.  
  
 Tidigare forskning  
  
 En spelande livsstil  
  
 Det finns svensk forskning som tyder på att kasinospelare har mer  
  
 omfattande spelvanor än de som inte spelar på kasinon. De boende  
  
 i Sundsvall och Malmö som spelat på hemortens kasino har i en  
  
 studie funnits ha mer omfattande spelvanor än de som inte besökt  
  
 det lokala kasinot. De spel som är vanligast i kasinobesökargruppen  
  
 är sportspel, häst- och hundspel samt diverse små spelformer,  
  
 133 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 det vill säga Internetspel, restaurangkasino, spelautomater,  
  
 kort/tärning privat, bingo etc. (Westfelt, 2003). Dessa resultat  
  
 ska tas med viss försiktighet eftersom svarsfrekvensen är blygsam.  
  
 Undersökningen skedde genom telefonintervjuer riktade till  
  
 boende i Malmö och Sundsvall varför turister inte ingår i urvalet.  
  
 Kühlhorn m.fl. (1994) har bland annat studerat kopplingen mellan  
  
 alkohol och spel. Slutsatsen som dras är att det finns ett samband  
  
 mellan att spendera stora summor på alkohol och att spela  
  
 ofta på mer äventyrliga spel (som är jämförbara med kasinospel).  
  
 Kriminell livsstil  
  
 Det är rimligt att anta att en betydande del av överskottet av  
  
 kriminella pengar, det vill säga efter det att nödvändig konsumtion  
  
 är finansierad, går till olika former av lyxbetonad konsumtion och  
  
 ett utsvävande liv. Trots omfattande litteratursökningar har ingen  
  
 litteratur som direkt tar upp kasinospel och kopplingen till konsumtion  
  
 av kriminella pengar hittats. Farrell (1999) nämner dock  
  
 att inbrottstjuvar har ägnat sig åt spel. Studier av narkotikaentreprenörer  
  
 visar att de kan sprida mycket pengar omkring sig som ett  
  
 led i en överdriven konsumtion (Edwards, 1985; Zaitch, 2002;  
  
 Desroches, 2005). En studie av hälare nämner att en grupp framgångsrika  
  
 kriminella umgås genom spel och ett och annat besök på  
  
 kasino (Steffensmeier, 1986). En annan studie gör en uppdelning i  
  
 tjuvar som stjäl för att finansiera narkotika, spel och high living,  
  
 och personer som säljer stöldgods för att få lite extrapengar till  
  
 familjen (Klockars, 1974). Dessutom finns två svenska studier som  
  
 sammankopplar hallickar med spel, spelskulder kan vara en av flera  
  
 skäl till varför de utnyttjar prostituerade kvinnor (Månsson, 1981;  
  
 Walker och Hawkins, 1976).  
  
 Mahoney och Simmons (2003) tar upp hur Dixon  
  
 marknadsför sig som ett skandinaviskt lagomkasino. Författarna  
  
 behandlar två berättelser, den första är mytens och den fokuserar  
  
 på glamour, maffiakopplingar och spelberoende, den andra berättelsen  
  
 är Day motberättelse om underhållning, god  
  
 mat och lagomkasino. Spelet är i den andra berättelsen inte det  
  
 centrala, utan en del av ett större underhållningspaket. Troligen  
  
 handlar detta om att framställa kasinot som en naturlig och  
  
 socialt accepterad mötesplats. Det finns dock enligt Mahoney och  
  
 Andreasson delar av Day presentation som inne134 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 håller drag av den första mytliknande berättelsen. Det blir tydligt i  
  
 invigningsfesterna som syftar till att skapa en illusion av lyx och  
  
 glamour. De drar slutsatsen att det handlar om att behålla tanken  
  
 på spänning och exklusivitet som ordet kasino förmedlar, samtidigt  
  
 som man vill tona ner de delar av mytbilden som handlar om spelmissbruk  
  
 och kopplingar till organiserad brottslighet (Mahoney och  
  
 Andreasson, 2003).  
  
 Samhället i övrigt har andra strukturer och prioriteringar än  
  
 kasinot, på det senare råder normer om konsumtion istället för  
  
 produktion. Genom att besökarna rycks loss från vardagslivets  
  
 normer om arbete och enkelhet ska konsumtion av det goda livet  
  
 genom mat, dryck och spel på kasinot underlättas. Mahoney och  
  
 Simmons påpekar att nykomlingar på kasinot ibland sticker ut  
  
 genom att vara för uppklädda, de kanske beställer in champagne  
  
 etc. i syfte att leva lyxliv en kväll. Detta står i kontrast till många av  
  
 de vana spelarna, dessa klär inte upp sig speciellt, de dricker sällan  
  
 alkohol, de håller sig till kaffe, vatten eller Thomas, för dem är  
  
 det spelet och inte känslan av lyx som gäller. Nybesökarnas beteende  
  
 kan enligt Mahoney och Simmons tolkas med Veblens  
  
 begrepp iögonfallande konsumtion, vilket innebär den konsumtion  
  
 som sker för att indikera social position eller för att skapa en illusion  
  
 av att vara mer välbesutten än vad som är fallet (Mahoney och  
  
 Andreasson, 2003). Ett konkret exempel på detta finns i ett fall av  
  
 ekonomisk brottslighet där en välbeställd tjänsteman spenderade  
  
 en stor del av pengarna på ett dyrbart krog- och nöjesliv, konsumtionen  
  
 skedde för att erhålla status och göra intryck i linje med  
  
 Veblens iögonfallande konsumtion (Obrien, 2005).  
  
 Piscitelli och Hampton (2000) menar i linje med Martinez och  
  
 Hirschis självkontrollteori att kriminella har en låg självkontroll  
  
 och att aktiviteter som kasinospel troligen är intressant för dessa  
  
 människor. Kasinospel är liksom viss brottslighet en fartfylld aktivitet  
  
 som ger snabba och kortsiktiga belöningar och spänning (jfr  
  
 Nicholson, Tapia och Ball, 1995; Steffensmeier, 1986). Spelet sker också  
  
 i en lyxbetonad miljö som på samma sätt som restauranger kan  
  
 höra samman med det goda livet (jfr Sund, 1999). Krogmiljön är  
  
 ett exempel på en miljö där umgänge i trendiga innekretsar är möjligt,  
  
 något som är i linje med en kriminell livsstil (jfr RKP KUTrapport  
  
 2005:2b). Vissa paralleller kan sannolikt dras mellan krogliv  
  
 och kasinomiljön, även om det också finns skillnader. Länskriminalpolisen  
  
 drar i sin rapport slutsatsen att den synliga brottsligheten  
  
 som kan relateras till kasinot i Stockholm, i förhållande till  
  
 135 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 andra nöjesetablissemang på samma ort, ligger på en relativt låg  
  
 nivå (LKP KUT-rapport 2005:53).  
  
 Den syn på brottslingar som Piscitelli och Hampton för fram  
  
 delas inte av alla, Alalehto påpekar att ekobrott kräver rationalitet  
  
 och planering, det är med andra ord inget som utförs spontant av  
  
 gärningspersoner med låg självkontroll (Alalehto, 1999; jfr. Steffensmeier  
  
 och Weiss, 2005). Men som Edwards (1985) visar kan  
  
 brottslighet ske med stor rationalitet och planering i syfte att  
  
 kunna finansiera en hedonistisk livsstil på fritiden. Både hög och  
  
 låg självkontroll kan således leda till brottslig verksamhet. Det  
  
 finns många exempel på ekobrott där de inblandade rimligtvis hade  
  
 förmåga att vara långsiktiga samtidigt som de levde ett utsvävande  
  
 liv eller åtminstone gjorde av med mycket pengar. I Sverige har vi  
  
 på senare tid tydliga exempel med Trustor och Skandia (Michael,  
  
 2000; Nachemson-Ekwall och Miller, 2004). Alalehto (2002) tar  
  
 upp tidigare forskning som visar att den kalkylerande ekobrottslingen  
  
 strävar efter att framstå som populär och rör sig i statusmeriterande  
  
 miljöer och har statushöjande objekt såsom dyra bilar,  
  
 båtar och hus. Att kasinon skulle vara en statusmeriterande miljö är  
  
 i linje med Mahoney och Stone forskning om hur Moore framställer sina kasinon, även om de inte undersökt hur  
  
 besökarna uppfattar kasinomiljön. Det finns dock även andra bilder  
  
 av ekobrottslingar än den kalkylerande, Alalehto (2002) tar upp  
  
 svensk forskning som tyder på att en del ekobrottslingar begår  
  
 brottet för att en konkurs hotar dem. Ekobrottslingen är ofta en  
  
 småföretagare, gärna med en svårkontrollerad verksamhet. Alalehto  
  
 (2002) refererar till en studie av Hernandez, Hess och Franklin  
  
 (Brå 1996:5) som visar att den lagförde ekobrottslingen i regel är en  
  
 manlig småföretagare som tidigare är ostraffad. Med i bilden finns  
  
 betydande alkoholproblem, det kan finnas en historia av rattfylleribrott,  
  
 men främst betydande finansiella problem vilket kan ligga  
  
 bakom ekobrottet. Det handlar inte om en välutbildad eller resursstark  
  
 person, utan någon som befinner sig i en perifer situation i  
  
 det lokala näringslivet (jfr. Korsell, 2003). Detta kan kopplas ihop  
  
 med missbruk och möjligen också med spel.  
  
 136 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Penningtvätt och annan bakomliggande brottslighet  
  
 kopplad till kasinon  
  
 Kasinon anges av ett flertal författare som ett exempel på en verksamhet  
  
 som är idealisk för penningtvätt, det är en miljö där stora  
  
 summor kontanter förekommer, och det kan vara möjligt att dölja  
  
 pengarnas egentliga ursprung (Exempelvis Gallegos, 2003; Hines  
  
 Hansen, 1998; Dutton m.fl., 1996; Hoffman och Friedman, 1998; Folkhälsoinstitutet  
  
 2002). Spelens snabbhet och det faktum att kasinon  
  
 kan erbjuda sina kunder många bankliknande tjänster bidrar till att  
  
 göra verksamheten mer intressant för penningtvättare (Dutton  
  
 m.fl., 1996).  
  
 Penningtvätt sker ofta i tre steg. Det första innefattar att  
  
 pengarna placeras genom att föras in i det legala penningsystemet,  
  
 exempelvis genom att pengarna växlas mot spelmarker. Kriminella,  
  
 särskilt narkotikalangare, tenderar att ha stora summor i små  
  
 valörer, vilket gör pengarna svåra att förvara, transportera, använda  
  
 och hantera obemärkt. Det är därför en nödvändighet att växla till  
  
 sig högre valörer eller få dem insatta på ett konto. Steg två kallas  
  
 skiktning och innebär att tillgångarna flyttas mellan exempelvis  
  
 olika konton i syfte att försvåra en spårning till den illegala källan. I  
  
 kasinofallet kan det även innebära att penningtvättaren försöker få  
  
 pengarna förvandlade till en spelvinst, ett sätt är att spela på både  
  
 svart och rött på rouletten. Genom att på detta sätt överföra  
  
 pengarna till en spelvinst döljs det verkliga ursprunget. Det tredje  
  
 steget, integrering, innebär att pengarna kan användas öppet i tvättat  
  
 skick (jfr Hoffman och Friedman, 1998; Cooke, 1998).  
  
 Penningtvätt gör inte pengarna mindre illegala, utan syftar endast  
  
 till att göra det svårare att spåra och bevisa pengarnas illegala ursprung  
  
 (Mills, 2001).  
  
 Det är inte kriminaliserat att tvätta egna pengar, men tvättar man  
  
 pengar åt någon kan det röra sig om brottet penninghäleri. Dessutom  
  
 finns alltid ett förbrott vid penningtvätt där pengarna härrör  
  
 ifrån. Problematiken med synlig respektive dold brottslighet är  
  
 relativt tydlig i fallet penninghäleri, ett skäl till detta är att det  
  
 utgör ett exempel på ett så kallat offerlöst brott, eftersom offren  
  
 (staten, medborgarna) inte känner till att de drabbats. Det finns  
  
 inget tydligt brottsoffer som direkt tar skada och anmäler brottet  
  
 (jfr Alalehto, 1999; jfr Lindgren, 2001; Korsell, 2003). Vid förbrottet  
  
 kan det dock finnas direkta offer som anmäler, till exempel vid  
  
 rån.  
  
 137 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Enligt den internationella forskningslitteraturen framställs  
  
 riskerna för förekomsten av penningtvätt på kasinon som beroende  
  
 av ett flertal faktorer. En sådan är regleringen, som främst diskuteras  
  
 i amerikanska vetenskapliga rapporter och artiklar och därför  
  
 till övervägande del handlar om amerikanska kasinon (se exempelvis  
  
 Dutton m.fl., 1996; Hoffman och Friedman, 1998). Intressant för  
  
 denna undersökning är inte hur den amerikanska regleringen ser ut  
  
 i detalj, utan varför den finns och hur forskare bedömer vikten av  
  
 att reglera kasinoverksamheten för att förebygga penningtvätt.  
  
 Regleringen har delvis uppstått i syfte att försvåra eller omöjliggöra  
  
 penningtvätt genom att göra det möjligt att spåra misstänkta  
  
 transaktioner (Hoffman och Friedman, 1998). Reglering och krav på rapportering  
  
 av misstänkta transaktioner beskrivs av flera författare  
  
 som den viktigaste vägen för att förebygga penningtvätt på kasinon  
  
 (Dutton m.fl., 1996; jfr Piscitelli och Hampton, 2000; jfr även argument  
  
 i Mahoney och Simmons, 2003). Det finns enligt Hoffman och  
  
 Friedman ingen anledning att generalisera och utan bevis sammankoppla  
  
 penningtvätt och kasinon. Att kasinon är en plats där stora  
  
 summor kontanter hanteras innebär inte per automatik att penningtvätt  
  
 förekommer (Hoffman och Friedman, 1998). Andra faktorer,  
  
 som kameraövervakning kan också bidra till att göra kasinomiljön  
  
 mindre attraktiv för brottslighet av olika slag (jfr Stitt, Nichols och  
  
 Giocapassi, 2003). Konsumtion av alkohol kan påverka riskerna för  
  
 brott på kasinon (Stitt, Martin och Williams, 2003), Mahoney  
  
 och Simmons (2003) menar dock att alkohol spelar en ytterst  
  
 liten roll på Malmökasinot som de har studerat.  
  
 Det finns indikationer på att regleringen inte efterlevs på  
  
 kasinon eller kontrolleras av ansvariga myndigheter i USA, och de  
  
 som vill tvätta pengar kan sannolikt komma runt de regler som  
  
 finns (Dutton m.fl., 1996: Hoffman och Friedman, 1998). Andra författare  
  
 menar att den verkligt stora risken för penningtvätt och kasinon är  
  
 Internetkasinon, som ännu är oreglerade och där det krävs omfattande  
  
 internationellt samarbete för att kryphål inte ska uppstå  
  
 (Mills, 2001; Hoffman och Friedman, 1998; Doley, 2000). Internetkasinon  
  
 innehåller dock en stor potential för kontroll, det är en kasinoform  
  
 där varje spel och transaktion i teorin kan bevakas (Hoffman och  
  
 Friedman, 1998).  
  
 De största riskerna för penningtvätt, men även för korruption  
  
 och att personer knutna till organiserad brottslighet är delägare i  
  
 kasinon, finns följaktligen på de platser i världen där kasinon är  
  
 tämligen oreglerade och där kontrollen av kasinon är närmast obe138 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 fintlig, alternativt på illegala kasinon (jfr Ramirez och Miller, 1999;  
  
 Moulette, 1995). Det har förekommit problem med korruption och  
  
 dolda kriminella ägare på såväl illegala som legala kasinon (Doley,  
  
 2000). Dessa förhållanden är inte aktuella för Sveriges del med  
  
 statligt spelmonopol.  
  
 Som redan nämnts har Länskriminalpolisen gjort en kartläggning  
  
 av kasinot i Stockholm och där redovisas några fall av misstänkt  
  
 penningtvätt. Under perioden mars 2003–juli 2005 har totalt 122  
  
 polisanmälningar gjorts, av dessa har endast sju fall rört användning  
  
 av falska sedlar eller spelmarker vid spel (LKP KUT-rapport  
  
 2005:53). Det var med andra ord betydligt vanligare att anmälningarna  
  
 rörde våldsbrott, hot mot tjänsteman eller liknande  
  
 dispyter vid dörren eller inne på kasinot. Samma rapport tar upp  
  
 kriminalunderrättelseregistret (KUR), som innehåller viss underrättelseinformation  
  
 som exempelvis tips eller spaningsnotiser. Det  
  
 finns 18 notiser lagrade i KUR som kan kopplas till Moore i Stockholm under perioden mars 2003–juli 2005. Sex av  
  
 dessa notiser rör iakttagelser av personer som är kända som kriminella  
  
 inne på kasinot, lika många rör misstänkt eller förmodad  
  
 brottslighet. Det finns även obekräftade rykten om att exempelvis  
  
 rånare och narkotikabrottslingar spenderar sina pengar på kasinot.  
  
 Enligt Länskriminalpolisens KUT-rapport (2005:53) fick  
  
 Finanspolisen in 23 kasinorelaterade penningtvättsärenden under år  
  
 2004, där åtta kan kopplas till kasinot i Stockholm. Bland dessa  
  
 finns fall där någon försökt byta inväxlade sedlar som varit brända i  
  
 kanten mot spelmarker, vilket kan indikera att sedlarna kommer  
  
 från en bankboxsprängning eller liknande. Liknande uppgifter finns  
  
 i en pågående undersökning på Brå om hälerier som en del av den  
  
 organiserade brottsligheten (Brå, 2006). Färgade sedlar har även  
  
 förekommit i något fall på kasino, detta kan tyda på att sedlarna  
  
 kommer från ett värdetransportrån eller andra stölder av värdeväskor  
  
 med färgampuller. Dessutom har personer växlat in stora  
  
 mängder 50- eller 100-kronorssedlar, vilket kan vara men inte med  
  
 nödvändighet är en indikation på penningtvätt (LKP KUT-rapport  
  
 2005:53). Det var emellertid först år 2005 kasinon enligt lag blev  
  
 skyldiga att rapportera misstänkta fall av penningtvätt, och under år  
  
 2005 ökade de kasinorelaterade penningtvättsanmälningarna enligt  
  
 Finanspolisen till 51 fall.  
  
 139 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Ytterligare en indikator på penningtvätt kan vara när personer  
  
 försöker sätta in mer pengar på sitt kasinokonto än de vunnit eller  
  
 när personer försöker växla in pengar mot spelmarker och få  
  
 pengarna registrerade som en vinst trots att inget spel förekommit  
  
 (jfr Curran, 1995; Hoffman och Friedman, 1998; Moulette, 1995). Hines  
  
 Hansen (1998) tar upp att det går att köpa spelmarker för ett  
  
 högre belopp i svarta pengar än de är värda, därefter är det möjligt  
  
 att lösa in markerna mot vita pengar som om markerna hade köpts  
  
 på ett legalt sätt, om dessa uppgifter gäller svenska eller utländska  
  
 kasinon är dock oklart.  
  
 Det finns även ett annorlunda exempel på hur kriminella i USA  
  
 använt kasinon som ett medel för att komma åt stulna pengar. Det  
  
 rör välorganiserade ligor som stjäl kreditkort och använder dessa på  
  
 kasino (Zavala, 2003).  
  
 Resultat  
  
 Kasinobesökarna som förekommer i misstankeregistret  
  
 Frågorna gäller kasinobesökarnas i tiden närliggande kriminella  
  
 bakgrund och förekomsten av kriminella pengar i kasinomiljön. En  
  
 körning har gjorts av kasinobesökarna mot registret över misstänkta  
  
 personer. Alla personer som begått brott behöver inte finnas  
  
 i registret över misstänkta personer7, och alla registrerade misstänkta  
  
 behöver inte heller ha begått brott, men det rör sig om  
  
 skäligen misstänkta och med den relativt snäva tidsperiod som  
  
 studerats är det en acceptabel indikator på om personer med kriminell  
  
 bakgrund besöker svenska kasinon. Eftersom kasinobesöken  
  
 inträffade under perioden 1 juli 2004–30 juni 2005 har besökarna i  
  
 de flesta fall misstänkts för brott innan kasinobesöket och resultaten  
  
 kan därför inte användas i debatten om huruvida kasinobesök  
  
 förorsakar kriminalitet.  
  
 Andelen kasinobesökare8 som var skäligen misstänkta för brott  
  
 någon gång under femårsperioden 1 juli 2000–30 juni 2005 är  
  
 10,4 procent. Hur stor andel misstänkta personer det finns i varje  
  
 ålderskategori samt uppdelat på kön visas i tabell 2. Av de misstänkta  
  
 kasinobesökarna är 86 procent män och 14 procent kvinnor,  
  
 7 För mer om felkällor i statistiken, se Juarez, 2001.  
  
 8 De 213 114 kasinobesökare under perioden 1/7 2004-30/6 2005 som var folkbokförda i  
  
 Sverige och hade fullständigt personnummer i kasinoregistret.  
  
 140 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 med andra ord är det både betydligt fler och en större andel män än  
  
 kvinnor som misstänkts för brott. De flesta som misstänks för  
  
 brott är män, och eftersom kasinobesökarna, som ovan visats, består  
  
 av en högre andel män än kvinnor är det inte förvånande att  
  
 skillnaderna är så markanta mellan könen (jfr Brå 2005:12 för  
  
 andelar under ett år i riket).  
  
 Åldersfördelningen ser något annorlunda ut än för samtliga  
  
 kasinobesökare, de misstänkta är som grupp betraktat något yngre  
  
 än kasinobesökarna generellt. Det gäller i synnerhet de för brott  
  
 misstänkta männen, även om skillnaden till kvinnorna inte är stor  
  
 (70 procent av de misstänkta männen och 65 procent av de misstänkta  
  
 kvinnorna var 20–39 år).  
  
 Tabell 2 Andelen kasinobesökare som var skäligen misstänkta för brott  
  
 under en femårsperiod efter ålder och kön. Procent  
  
 Ålder Kön Totalt  
  
 Kvinna Man  
  
 n=82 089 n=131 023 n=213 112  
  
 20–29 1,5 6,1 4,3  
  
 30–39 0,9 4,1 2,9  
  
 40–49 0,7 2,7 2,0  
  
 50–59 0,4 1,2 0,9  
  
 60– 0,2 0,5 0,3  
  
 Totalt 3,7 14,6 10,4  
  
 En fråga av intresse för studien är huruvida kasinobesökare som  
  
 misstänkts för brott går oftare på kasino än övriga besökare. Resultatet  
  
 visar att det bland dem som besökt kasino mer än en gång  
  
 under ettårsperioden finns en överrepresentation av personer som  
  
 är misstänkta för brott, vilket framgår av tabell 3.9 Överrepresentationen  
  
 blir särskilt tydlig redan vid personer som besökt kasino fler  
  
 än en gång under undersökningsperioden. Ett annat mått på samma  
  
 sak är att de misstänkta står för 18,7 procent av kasinobesöken,  
  
 men endast utgör 10,4 procent av besökarna. Överrepresentationen  
  
 ska dock inte överdrivas, det är trots allt en majoritet av de misstänkta  
  
 liksom av de inte misstänkta personerna (50 procent respektive  
  
 71 procent) som endast besökt kasino vid ett tillfälle under  
  
 9 Ett χ2-test ger att skillnaderna i besöksfrekvens mellan misstänkta respektive ej misstänkta  
  
 besökare är signifikant på 1-% nivån. (p = 0,001).  
  
 141 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 perioden. Detta förhållande är speciellt tydligt hos de för brott  
  
 misstänkta kvinnorna, männen har som grupp betraktat något fler  
  
 kasinobesök. Detta förhållande gäller dock inte endast för de  
  
 misstänkta utan för samtliga kasinobesökare.  
  
 Tabell 3 Andelen skäligen misstänkta respektive ej misstänkta efter  
  
 antalet kasinobesök. Procent  
  
 Antal besök  
  
 Tankeregistret  
  
 1  
  
 n=  
  
 146 544  
  
 2–3  
  
 n=  
  
 34 388  
  
 4–12  
  
 n=  
  
 19 426  
  
 13–26  
  
 n=  
  
 6 048  
  
 27–52  
  
 n=  
  
 3 612  
  
 53–  
  
 n=  
  
 3 096  
  
 Totalt  
  
 n=  
  
 213 114  
  
 Ja 8 13 19 22 21 22 10  
  
 Nej 92 87 81 78 79 78 90  
  
 100 100 100 100 100 100 100  
  
 En annan fråga av intresse för studien är vilka brottstyper kasinobesökarna  
  
 misstänkts för, eller mer specifikt, om det är en typ av  
  
 brottslighet som kan generera pengar som kan konsumeras eller  
  
 tvättas på ett kasino. I tabell 4 visas vilka brottstyper det handlar  
  
 om. Noterbart är att den vanligaste brottsmisstanken gäller brott  
  
 mot liv och hälsa, därefter följer brott enligt trafikbrottslagen och  
  
 tillgreppsbrott. Sammanlagt 5 procent av kasinobesökarna var  
  
 misstänkta för något vålds- eller hotbrott (minst ett brott i 3–4  
  
 kap. eller 17 kap. BrB), men även ekobrottsinslaget är synligt,  
  
 2,1 procent var misstänkta för någon sådan brottslighet (definierat  
  
 som minst ett brott i 9–11 kap. BrB eller ett brott enligt skattebrottslagen) 
  
 .  
  
 Även organiserad brottslighet kan generera pengar, men utöver  
  
 vissa alternativa former av mer avancerade ekobrott som kan ske i  
  
 organiserad form finns ytterst få indikationer på att personer med  
  
 kopplingar till organiserad brottslighet besöker kasinon. Bland de  
  
 besökare som misstänkts för narkotikabrott dominerar till exempel  
  
 gärningar som bruk och innehav av narkotika (8,2 respektive  
  
 6,7 procent), medan misstankar för överlåtelse och framställelse av  
  
 narkotika är betydligt mer ovanligt (3,1 respektive 0,08 procent).  
  
 Det finns dock en liten grupp besökare som misstänkts för rån  
  
 av en typ som ofta sker i mer organiserade former. Ett 80-tal  
  
 kasinobesökare har varit misstänkta för post-, bank- eller värdetransportrån,  
  
 vilket stämmer överens med de iakttagelser som  
  
 Länskriminalpolisen gjort, som nämndes ovan. Antalet rånmiss142 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 tänkta besökare under en femårsperiod kan jämföras med att det  
  
 totalt sett misstänks i genomsnitt 100 personer årligen för dessa  
  
 råntyper de senaste åren.10 Även om 80 personer relativt sett är en  
  
 hög andel av de omkring 500 misstänkta personer det skulle bli  
  
 under en femårsperiod (förutsatt att samma personer inte varit  
  
 misstänkta för rån under fler än ett år), bör det påpekas att dessa  
  
 personer utgör en försvinnande liten andel av samtliga kasinobesökare.  
  
 Tabell 4 Kasinobesökarnas misstänkta brottslighet efter några  
  
 brottstyper. Procent11  
  
 Brott Kvinna Man Totalt  
  
 n= 3 027 n= 19 109 n= 22 136  
  
 Brott mot liv och  
  
 hälsa (3 kap. BrB)  
  
 21,4 34,5 32,7  
  
 Trafikbrottslagen 14,4 28,0 26,2  
  
 Tillgreppsbrott (8 kap  
  
 BrB)  
  
 36,5 22,6 24,5  
  
 Brott mot frihet och  
  
 frid ( 4 kap BrB)  
  
 16,1 25,0 23,8  
  
 Narkotikastrafflagen 9,8 13,9 13,4  
  
 Bedrägeribrott m.m.  
  
 (9 kap BrB)  
  
 12,5 12,8 12,8  
  
 Brott mot allmän  
  
 verksamhet (17 kap.  
  
 BrB)  
  
 5,7 12,3 11,4  
  
 Skadegörelsebrott (12  
  
 kap. BrB)  
  
 4,5 8,9 8,3  
  
 Bokföringsbrott och  
  
 brott mot borgenärer  
  
 (11 kap. BrB)  
  
 2,3 4,7 4,3  
  
 Förskingringsbrott  
  
 m.m. (10 kap. BrB)  
  
 3,9 3,9 3,9  
  
 Förfalskningsbrott (14  
  
 kap. BRB)  
  
 3,4 3,4 3,4  
  
 Skattebrottslagen 1,3 3,2 3,0  
  
 Samtliga brott 100 100 100  
  
 En jämförelse mellan kvinnor och män visar att männen oftast var  
  
 misstänkta för brott mot liv och hälsa, trafikbrott och brott mot  
  
 frihet och frid. Bland kvinnorna dominerade också brott mot liv  
  
 10 Siffran 100 personer baseras på det genomsnittliga antalet personer skäligen misstänkta för  
  
 post- och bankrån, respektive rån mot värdetransport och värdebefordran, åren 2000-2004.  
  
 11 Då en och samma person kan vara misstänkt för olika typer av brott överstiger summan av  
  
 procentandelarna i tabellen 100 procent.  
  
 143 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 och hälsa samt brott mot frihet och frid, men till skillnad mot  
  
 männen var tillgreppsbrott den allra vanligaste brottstypen.  
  
 Det finns även skillnader i misstänkt brottslighet mellan åldersgrupper.  
  
 De för brott misstänkta kasinobesökarna delades in i tre  
  
 olika åldersgrupper: 20–29 år, 30–49 år och 50 år och äldre. Den  
  
 yngsta gruppens brottsmisstankar har en ungdomsbrottsprägel,  
  
 vilket är naturligt då de yngsta var 15–20 år under den tid deras  
  
 brottsmisstankar registrerats. I den yngsta åldersgruppen (20–29 år  
  
 vid kasinobesöksperiodens mitt) är tillgreppsbrott och i viss mån  
  
 brott mot liv och hälsa vanligare än i de äldre grupperna och det är  
  
 den enda grupp där brott enligt narkotikastrafflagen kommer med  
  
 bland de fem vanligaste misstänkta brottstyperna. Den äldsta gruppen  
  
 utmärker sig genom att trafikbrotten är de vanligaste tillsammans  
  
 med brott mot frihet och frid. I förhållande till de två yngsta  
  
 grupperna är det vanligare i den äldsta gruppen med misstanke om  
  
 ekobrott i form av bokföringsbrott, brott mot borgenärer samt  
  
 brott enligt skattebrottslagen. En viktig förklaring till detta är att  
  
 sådana ekobrott förutsätter en etablering som näringsidkare och  
  
 det är vanligt att detta sker efter utbildning och en viss yrkeserfarenhet  
  
 (Brå 2002:1; Korsell, 2003).  
  
 Kasinobesökarnas misstänkta brottslighet i förhållande till  
  
 en jämförelsepopulations  
  
 En väsentlig fråga är hur kasinobesökarnas misstänkta brottslighet  
  
 förhåller sig till en jämförbar population av ickebesökare. Det har  
  
 dock inte funnits möjlighet att inom ramen för denna studie ta  
  
 fram en jämförelsepopulation som överensstämmer med kasinopopulationen  
  
 i avseende på väsentliga faktorer vid brottslighet som  
  
 kön, ålder och bostadsort etc. Däremot har kasinobesökarnas  
  
 brottsmisstankar jämförts med en befintlig population, bestående  
  
 av i Sverige folkbokförda personer som vid ingången av år 1997 var  
  
 15–52 år gamla.12 Det rör sig i det fallet om registrerade skäligen  
  
 misstänkta personer under femårsperioden 1997–2001. Eftersom  
  
 yngre personer oftare är misstänkta för brott än äldre sker jämförelsen  
  
 med kasinobesökare som vid utgången av år 2000 (det vill  
  
 säga ett halvår in i denna studies femårsperiod för brottsmisstankar)  
  
 var 15–52 år gamla. Trots denna anpassning är kasinobesökarna  
  
 yngre som grupp betraktat, en större andel av besökarna är  
  
 12 Populationen har använts i Brå 2005:17.  
  
 144 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 i åldrarna 15–25 samt 26–35 i förhållande till jämförelsepopulationen.  
  
 Förutsatt att jämförelsepopulationen och kasinobesökarna  
  
 löper lika stor risk att misstänkas för brott finns, förutom att jämförelsepopulationen  
  
 är något äldre, ytterligare två avgörande  
  
 punkter där jämförelsepopulationen skiljer sig från kasinobesökarna.  
  
 För det första är det ungefär lika många män som kvinnor  
  
 i den populationen, vilket som nämnts inte är fallet i kasinopopulationen.  
  
 För det andra bor en tredjedel av jämförelsepopulationen i  
  
 storstäder och övriga två tredjedelar på landsbygden. Var kasinobesökarna  
  
 bor är okänt, men eftersom tre av fyra kasinon ligger i  
  
 storstadsområden är det rimligt att anta att en högre andel än en  
  
 tredjedel av kasinobesökarna bor i en storstad. Eftersom män  
  
 respektive personer som bor i storstäder oftare misstänks för brott  
  
 än kvinnor respektive personer som bor på landsbygden är det förväntat  
  
 att kasinobesökarna innehåller en större grupp som misstänkts  
  
 för brott än jämförelsepopulationen.  
  
 145 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Tabell 5 Kasinobesökarnas samt jämförelsepopulationens (i  
  
 åldrarna 15–52 år) andelar brottsmisstänkta efter  
  
 brottstyp. Procent  
  
 Brottstyp Kasino-besökare Folkbokförda 1997  
  
 Kvinna  
  
 n =  
  
 62 808  
  
 Man  
  
 n =  
  
 113 383  
  
 Totalt  
  
 n =  
  
 176 191  
  
 Kvinna  
  
 n=  
  
 2 153 838  
  
 Man  
  
 n =  
  
 2 243 354  
  
 Totalt  
  
 n =  
  
 4 397 192  
  
 Brott mot  
  
 liv och hälsa  
  
 (3 kap. BrB)  
  
 1,01 5,66 4,00 0,52 3,20 1,88  
  
 Brott mot  
  
 frihet och  
  
 frid (4 kap.  
  
 BrB)  
  
 0,72 4,04 2,86 0,42 2,47 1,47  
  
 Bedrägeri-,  
  
 förskingrings-,  
  
 bokförings brott 
  
 , brott  
  
 mot borge närer  
  
 etc.  
  
 (9–11 kap.  
  
 BrB)  
  
 0,80 3,01 2,22 0,58 1,92 1,27  
  
 Skadegörelse brott  
  
 (12 kap.  
  
 BrB)  
  
 0,22 1,46 1,01 0,15 1,27 0,72  
  
 Brott mot  
  
 allmän  
  
 verksamhet  
  
 (17 kap.  
  
 BrB)  
  
 0,26 2,03 1,40 0,13 1,05 0,60  
  
 Trafikbrotts lagen  
  
 (ej ratt fylleri)  
  
 0,42 2,95 2,04 0,21 1,62 0,93  
  
 Rattfylleri 0,32 2,48 1,71 0,20 1,58 0,91  
  
 Narkotika strafflagen  
  
 0,47 2,33 1,66 0,22 1,08 0,66  
  
 Smugglings lagen  
  
 0,03 0,18 0,13 0,03 0,19 0,11  
  
 Skatte brottslagen  
  
 0,06 0,46 0,32 0,03 0,20 0,12  
  
 Samtliga brott 4,48 15,95 11,86 2,75 9,76 6,33  
  
 I tabell 5 visas andelen för brott misstänkta kasinobesökare respektive  
  
 andelen misstänkta personer i jämförelsepopulationen. För att  
  
 korrigera för det faktum att jämförelsepopulationen innehåller en  
  
 lägre andel män redovisas kvinnor och mäns brottsmisstankar  
  
 separat, observera dock att kolumnen med andelen misstänkta  
  
 totalt i kasinobesökarnas fall innehåller en högre andel män än i  
  
 jämförelsepopulationen. Notera att eftersom de äldsta kasinobesökarna  
  
 som i lägre grad misstänkts för brott än de yngre, tagits  
  
 bort i denna jämförelse har nu 11,9 procent av kasinobesökarna (i  
  
 146 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 åldern 15–52 vid utgången av år 2000) varit skäligen misstänkta för  
  
 brott.  
  
 Det är som förväntat en högre andel misstänkta personer bland  
  
 kasinobesökarna än i jämförelsepopulationen. Beroende på brottstyp  
  
 har kasinobesökarna en överrisk, vilket innebär att kasinobesökarna  
  
 i högre grad än i normalpopulationen misstänkts för ett  
  
 brott, på mellan 1,2 till 2,5. Det intressanta för undersökningen är  
  
 inte bara andelen misstänkta utan hur fördelningen av brottsmisstankar  
  
 ser ut i de två grupperna. De största överriskerna för kasinobesökarna  
  
 finns främst vid skattebrott, men även vid brott mot  
  
 narkotikastrafflagen, vålds- och hotbrott (3–4 kap. eller 17 kap.  
  
 BrB, även vapenlagen), trafikbrott (inkl. rattfylleri), samt övriga  
  
 ekobrott (9–11 kap. samt 14 kap. BrB som kan räknas hit). När det  
  
 gäller exempelvis tillgreppsbrott och skadegörelsebrott är överriskerna  
  
 mindre.  
  
 Överrisken när det gäller brott mot liv och hälsa, kan åtminstone  
  
 delvis sammankopplas med den ovan redovisade tidigare forskning  
  
 som visat på ett samband mellan spel och alkohol (Kühlhorn m.fl.,  
  
 1995). Något som talar för detta är den överrisk som finns för  
  
 kasinopopulationen vid rattfylleri. Det behöver inte med automatik  
  
 betyda att alkoholkonsumtionen sker i kasinomiljön, Mahoney och  
  
 Andreasson (2003) framhåller att de flesta vana spelare koncentrerar  
  
 sig på spelet och dricker alkoholfria drycker när de spelar.  
  
 Överrisken för skattebrott och ekobrott kan förklaras av att oredovisade  
  
 inkomster, så kallade svarta pengar och i någon mån kriminella  
  
 pengar används i nöjeslivet, exempelvis på kasinon. Det är en  
  
 fråga som återkommer i nästa kapitel.  
  
 Lagföringsdata  
  
 Det är viktigt att inte sätta likhetstecken mellan andelen skäligen  
  
 misstänkta för brott och andelen kasinobesökare som är lagförda  
  
 för brott, även om det i många fall är så att de misstänkta personerna  
  
 också lagförs. De skäligen misstänkta för brott motsvarar  
  
 endast de som upptäckts och registrerats som misstänkta av  
  
 polisen. När det gäller lagförda har ytterligare en selektion skett, de  
  
 lagförda är de som bedömts vara skyldiga till brott. Brotten begås  
  
 normalt 3–6 månader före en lagföring, eftersom tidsperioden för  
  
 lagföringar endast överlappar den för kasinobesök med ett halvår  
  
 har lagföringarna i de allra flesta fall inträffat före kasinobesöken.  
  
 147 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Det är också viktigt att notera att det i många fall säkerligen är  
  
 samma kasinobesökare som återfinns i misstanke- respektive lagföringsregistren.  
  
 Under femårsperioden 2000–2004 har 8,0 procent av kasinobesökarna13  
  
 lagförts för brott. Det är med andra ord en något lägre  
  
 andel som lagförts än som misstänkts för brott under en femårsperiod.  
  
 Det är också naturligt att denna siffra är lägre eftersom det  
  
 är vanligt att misstankar skrivs av på grund av exempelvis bevissvårigheter.  
  
 Av de lagförda kasinobesökarna är 89 procent män och  
  
 11 procent kvinnor, vilket är en något större skillnad än vid skäligen  
  
 misstänkta. Att skillnaden mellan andelen män respektive  
  
 kvinnor bland de lagförda är något större än bland de misstänkta är  
  
 i linje med könsfördelningen bland misstänkta respektive lagförda  
  
 personer generellt under en ettårsperiod (se Brå 2005:12). De äldsta  
  
 kasinobesökarna är generellt mer sällan lagförda än de yngre och  
  
 medelålders besökarna, detta förhållande är ännu tydligare för  
  
 kvinnor än för män.  
  
 Andelen kasinobesökare som lagförts för brott kan även uttryckas  
  
 som förekomsten av lagföringar i kasinopopulationen  
  
 under en femårsperiod. I studien kommer detta att anges som  
  
 promille, vilket alltså innebär att samtliga kasinobesökare har en  
  
 lagföringsprevalens på 80 (80 per 1 000 kasinobesökare). Detta  
  
 förhållande kan jämföras med att lagföringsprevalensen för de som  
  
 var bosatta i Sverige och minst 15 år gamla under sexårsperioden  
  
 1998–2003 var 54. Tidsperioden är visserligen ett år längre för  
  
 normalbefolkningen, men det är ingen bra jämförelsegrupp för  
  
 kasinobesökarna vilka, som redan konstaterats, skiljer sig från en  
  
 normalbefolkning på flera avgörande sätt.  
  
 För att få en annan referenspunkt kan kasinobesökarnas lagföringsprevalens  
  
 jämföras med en jämförelsegrupp med ett starkt  
  
 inslag av kriminalitet i livsstilen. Personer som enligt Socialstyrelsens  
  
 patientregister vid en inskrivning på sjukhus fått en narkotikarelaterad  
  
 diagnos, har lagföringsprevalensen 400 (gäller en sexårsperiod),  
  
 för motsvarande grupp med en alkoholrelaterad diagnos  
  
 uppgår den till 194 (Kühlhorn, 2006). I ljuset av dessa uppgifter är  
  
 kasinobesökarnas förekomst i lagföringsregistret inte särskilt  
  
 framträdande. Kasinobesökarnas lagföringsprevalens ligger mycket  
  
 närmare normalbefolkningens.  
  
 13 De omkring 213 100 kasinobesökare under perioden 1/7 2004-30/6 2005 som var  
  
 folkbokförda i Sverige och hade fullständigt personnummer i kasinoregistret.  
  
 148 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Antalet tillfällen när kasinobesökare har lagförts för brott är  
  
 något större än antalet lagförda kasinobesökare, i snitt har de under  
  
 femårsperioden 2000–2004 blivit lagförda 1,7 gånger. Meddelade  
  
 domar är den vanligaste formen av lagföringar för kasinobesökarna,  
  
 60 procent av de lagförda kasinobesökarna är dömda vid minst ett  
  
 tillfälle. Därefter följer strafförelägganden, 51 procent, och  
  
 11 procent har minst en åtalsunderlåtelse.14 Den höga andelen  
  
 strafförelägganden och åtalsunderlåtelser tyder på att många av  
  
 lagföringarna gäller mindre grov brottslighet. Omkring 13 procent  
  
 av de lagförda personerna har fått minst en frihetsberövande påföljd15 
  
 , vilket endast motsvarar drygt 1 procent av samtliga kasinobesökare.  
  
 Som ovan konstaterats var andelen kasinobesökare som misstänkts  
  
 för brott något högre bland dem som besökt kasino fler än  
  
 en gång under ettårsperioden. Samma tendens finns bland de lagförda  
  
 (se tabell i appendix). Det finns ett tydligt samband mellan  
  
 besöksfrekvens och förekomst av lagföring. Den stora gruppen engångsbesökare  
  
 utgörs till 94 procent av personer som inte är lagförda  
  
 under den aktuella femårsperioden. Motsvarande andel i kategorin  
  
 med fler än tio besök16 är endast 84 procent. Det finns dock  
  
 ingen särskild koncentration av personer med många lagföringar  
  
 bland de allra flitigaste kasinobesökarna. Andelen personer med  
  
 minst sju lagföringar ligger nämligen på en stabil nivå bland samtliga  
  
 som besökt kasino minst fyra gånger (0,4 procent, se tabell i  
  
 appendix).  
  
 I ljuset av dessa resultat får en annan fråga betydelse. Är förekomsten  
  
 av lagföringar direkt kopplad till besöksfrekvensen? Eller  
  
 handlar det istället om att fler män än kvinnor besöker kasino ofta?  
  
 Underförstått gäller att män har en högre brottsbelastning än kvinnor.  
  
 I genomsnitt har kvinnorna 3,4 kasinobesök mot männens 4,7.  
  
 Män går således oftare på kasino än kvinnor och det kan medföra  
  
 att sambandet mellan flergångsbesökare och en hög brottsbelastning  
  
 ser starkare ut än det är. Dessutom är det viktigt att utreda  
  
 hur stor andel av besöken som personer med lagföringar svarar för.  
  
 14 En person kan räknas på flera lagföringstyper, men endast en gång per lagföringstyp.  
  
 15 Med frihetsberövande påföljd avses domar där fängelse, sluten ungdomsvård eller  
  
 rättspsykiatrisk vård utgör huvudpåföljd.  
  
 16 Eftersom registerkörningarna gjorts av olika personer är klassindelning av kasinobesök  
  
 gjord på ett något annorlunda sätt när det gäller lagförda personer.  
  
 Kasinobesökarna är i  
  
 dessa körningar något färre än vid misstänkta personer, men inte på ett sådant sätt att det  
  
 påverkar analysen. Det rör sig endast om ett tiotal personer färre.  
  
 149 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 I den tidigare nämnda undersökningen av lagföringar bland folkbokförda  
  
 personer under en sexårsperiod, var 2,1 procent av kvinnorna  
  
 och 8,8 procent av männen lagförda för brott. I denna studie  
  
 är motsvarande andelar 2,4 procent av de kvinnliga kasinobesökarna  
  
 och 11,5 av de manliga.  
  
 Ett liknande förhållande som för kön gäller också för ålder,  
  
 yngre personer lagförs i högre grad än äldre. Däremot går en högre  
  
 andel av de äldsta kasinobesökarna ofta på kasino i förhållande till  
  
 de allra yngsta besökarna, i synnerhet gäller det personer som är  
  
 40–49 år. Som tabell 6 visar minskar andelen lagförda kasinobesökare  
  
 med stigande ålder.  
  
 Tabell 6 Kasinobesökarnas lagföringsprevalens efter åldersgrupp.  
  
 Procent  
  
 Åldersgrupper (under 2004 uppnådd ålder)  
  
 19–24 25–29 30–39 40–49 50–64 65– Samtliga  
  
 Antal  
  
 besökare  
  
 29 269 33 022 56 306 38 145 42 762 13 591 213 098  
  
 Andel  
  
 lagförda  
  
 14,1 9,8 8,4 7,8 4,2 1,5 8,0  
  
 För att svara på frågan om antalet besök på kasino samvarierar med  
  
 förekomst av lagföring även om man kontrollerar för kön och ålder  
  
 har en logistisk regressionsanalys17 genomförts. Den variabel som  
  
 ska förklaras är alltså besöksfrekvensen. Resultaten visar att förekomst  
  
 av lagföring ger en statistiskt säkerställd förklaring till  
  
 antalet kasinobesök även om man samtidigt kontrollerar för två  
  
 andra betydelsefulla förklaringar, nämligen ålder och könstillhörighet.  
  
 Även ålder och könstillhörighetens förklaringsförmåga för att  
  
 vara högfrekvent kasinobesökare är statistiskt säkerställd. Betydelsen  
  
 av dessa förklarande faktorer kan uttryckas som oddskvoter i  
  
 relation till en referenskategori (se tabell 11 i appendix).  
  
 Oddsen för män i relation till kvinnor för att vara högfrekventa  
  
 kasinobesökare är 1,58, vilket innebär en måttlig överrepresenta17  
  
 Metoden förutsätter att man dikotomiserar variabeln besöksfrekvens, det vill säga delar in  
  
 den i två kategorier av lågfrekventa respektive högfrekventa besökare. Besökare med högst  
  
 tio besök under ett år har klassificerats som lågfrekventa besökare, medan de med elva eller  
  
 fler besök har klassificerats som högfrekventa besökare. För en förklaring av logistisk  
  
 regressionsanalys se Rodriguez, 1995.  
  
 150 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 tion av männen bland besökarna med minst elva besök, om man tar  
  
 hänsyn till ålder och lagföringsfrekvens. Även åldern har betydelse,  
  
 oddsen är två och därutöver för alla åldersgrupper över 40 år, trots  
  
 att antalet lagföringar går i den andra riktningen.  
  
 Störst är dock betydelsen av lagföringar för besöksfrekvensen (se  
  
 tabell 11 i appendix). Det finns en klar tendens i materialet att besöksfrekvensen  
  
 på kasino ökar med besökarnas lagföringar för  
  
 brott under en femårsperiod. Detta kan sammankopplas med den  
  
 tidigare forskning som redovisats ovan, om att kasinospel kan ingå  
  
 i en så kallad kriminell livsstil. Mot bakgrund av denna tendens bör  
  
 dock inte glömmas att antalet besökare med många lagföringar är  
  
 lågt. Det finns exempelvis inte fler än 344 personer med sju eller  
  
 fler lagföringar bland kasinobesökarna. De svarar för 3 206 av  
  
 893 010 eller 0,4 procent av alla kasinobesök. En enda lagföring behöver  
  
 inte vara ett tecken på att personen har någon djupgående  
  
 kriminell förankring. Personer som saknar eller endast har en lagföring  
  
 under femårsperioden dominerar bland kasinobesökarna,  
  
 eftersom de svarar för 95 procent av alla besök inom gruppen  
  
 kasinobesökare folkbokförda i Sverige.  
  
 Vad innebär förekomsten av för brott misstänkta respektive  
  
 lagförda bland kasinobesökarna?  
  
 Vad berättar nu uppgifterna från misstanke- respektive lagföringsregistret?  
  
 De tendenser som observerades bland de för brott misstänkta  
  
 kasinobesökarna återfanns även bland de lagförda  
  
 personerna. En första slutsats som kan dras är att andelen kasinobesökare  
  
 som registrerats som skäligen misstänkta för brott är  
  
 högre än motsvarande i en normalbefolkning, något som i allt  
  
 väsentligt kan förklaras med att kasinobesökarna i högre grad än  
  
 normalbefolkningen består av yngre män som bor i storstäder och  
  
 dessutom deltar i det nattliga nöjeslivet. Sett till andelen lagförda  
  
 för brott finns det dessutom betydligt fler lagförda i riskpopulationer  
  
 som personer med narkotika- respektive alkoholrelaterade  
  
 diagnoser.  
  
 Den brottslighet som kan knytas till kasinobesökarna är inte  
  
 förvånande med tanke på den tidigare forskningen som visar att det  
  
 i en kriminell livsstil kan ingå att besöka exempelvis kasinon.  
  
 Kasinon påminner om krog- och annat nöjesliv i den meningen att  
  
 151 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 många unga, framför allt män dras dit. Det är också samma grupp  
  
 som generellt sett är mer brottsbelastad.  
  
 Ser man till vilka brott kasinobesökarna misstänkts för är det  
  
 inte särskilt många personer som har registrerats för brottslighet  
  
 som genererar direkta pengar. Undantagen är ett inslag av ekonomisk  
  
 brottslighet i form av skäligen misstänkta för brott mot  
  
 skattebrottslagen samt brottsbalkens kapitel som rör exempelvis  
  
 bedrägerier, förskingring och brott mot borgenärer. Tillgreppsbrott  
  
 finns också bland kasinobesökarna, något som kan ge kontanter  
  
 att konsumera på kasino, i linje med tidigare forskning som  
  
 beskrivits ovan.  
  
 En mer organiserad brottslighet, där penningtvätt är ett  
  
 bestående inslag, är relativt osynlig i denna studies material. Narkotikabrott  
  
 finns visserligen med, men en klar majoritet av dessa rör  
  
 eget bruk och innehav. Ett möjligt undantag finns i form av ett 80tal  
  
 kasinobesökare som varit skäligen misstänkta för post-, bank och  
  
 värdetransportrån. Det är som ovan nämnts en stor andel av de  
  
 personer som misstänkts för sådana brott, men ett försvinnande  
  
 litet antal personer i förhållande till övriga kasinobesökare.  
  
 Resultat i fokus  
  
  Det stora flertalet kasinobesökare har varken varit skäligen  
  
 misstänkta eller lagförda för brott under en femårsperiod.  
  
  Av kasinobesökarna hade 10,4 procent registrerats som misstänkta  
  
 för brott, 8,0 procent hade lagförts. Det rör sig med all  
  
 säkerhet delvis om samma personer som återfinns i båda kategorierna.  
  
  Det finns en tendens till att de för brott misstänkta eller lagförda  
  
 kasinobesökarna går oftare på kasino än de som inte varit  
  
 misstänkta eller lagförda för brott under en femårsperiod.  
  
  Kasinobesökarna har en högre brottsbelastning än en  
  
 normalpopulation, men detta kan i allt väsentligt förklaras med  
  
 att kasinobesökarna i högre grad är unga män som bor i storstäder.  
  
  Kasinobesökarna har främst misstänkts för hot- och våldsbrott,  
  
 trafikbrott, ekobrott, skattebrott och narkotikabrott.  
  
  Resultaten från lagföringsregistret stödjer resultaten om  
  
 kasinobesökarna från körningarna i misstankeregistret.  
  
 152 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Konsumeras eller tvättas svarta pengar  
  
 på svenska kasinon?  
  
 I detta avsnitt ska den fjärde frågeställningen besvaras, om kasinobesökare  
  
 kan antas konsumera och/eller tvätta svarta pengar genom  
  
 spel? Vidare besvaras den sista frågeställningen från vilka branscher  
  
 de svarta pengarna kan antas komma.  
  
 Tidigare forskning  
  
 För dessa frågeställningar måste begreppet svart arbete definieras.  
  
 Med svart arbete menas inkomster av arbete som inte redovisas till  
  
 Skatteverket och därför inte beskattas. Det gäller både arbete utfört  
  
 av arbetstagare och företagare, dessutom kan oriktiga avdrag förekomma  
  
 hos företagare, typiskt sett för privata levnadskostnader,  
  
 som leder till lägre skatt (RRV 1997:59).  
  
 Skatteverket har studerat i vilka branscher det är vanligast med  
  
 svarta inkomster. I kronor räknat är de dolda arbetsinkomsterna  
  
 störst bland uthyrnings- och företagsservicefirmor, i detaljhandeln  
  
 och byggbranschen. Om förhållandet mellan dolda och deklarerade  
  
 inkomster studeras är det i stället andra branscher som blir synliga.  
  
 Jordbruk, skogsbruk, fiske, restauranger, taxi och hårfrisörer är  
  
 exempel på branscher där en större andel av inkomsterna är dolda i  
  
 förhållande till andra branscher (Skatteverket, 2005).  
  
 Restaurangbranschen är en av de branscher som uppges innehålla  
  
 en stor andel svarta inkomster. Den ekonomiska brottsligheten  
  
 handlar främst om att inte all försäljning redovisas och att svarta  
  
 löner betalas ut. Enligt Williams (1999) förekommer penningtvätt och  
  
 andra former av illegala penningtransaktioner inom restaurangbranschen.  
  
 Williams menar att svartjobb och annan ekonomisk brottslighet  
  
 av varierande allvarlighetsgrad blivit en del av restaurangbranschen,  
  
 det har blivit en social institution.  
  
 Det är dock viktigt att påpeka att de flesta studier gjorts av de  
  
 branscher som av tradition förknippats med svart arbete, det vill  
  
 säga kontantbranscher som till exempel tillfällig handel samt  
  
 restaurang-, transport-, bygg- och städbranschen (SOU 1997:111)  
  
 Dessutom är många branscher heterogena, med andra ord är det  
  
 vanligt med svarta inkomster och andra former av ekonomisk  
  
 153 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 brottslighet i vissa delar eller segment av branschen, medan andra  
  
 delar inte drabbas alls (RRV 1997:59; SOU 1997:111).  
  
 Det är rimligt att anta att en betydande del av de svarta pengarna  
  
 går till olika former av lyxbetonad konsumtion. Riksrevisionsverket  
  
 fann i en studie att de som vanligen hade svarta inkomster  
  
 tillhörde en kategori som arbetar extra, utöver eller utanför det  
  
 vanliga arbetet, för att förstärka sin ekonomi på marginalen (RRV  
  
 1998:29). Det kunde röra sig om allt ifrån att kunna unna sig något  
  
 extra vid ett enstaka tillfälle till att mer permanent försöka höja sin  
  
 levnadsnivå. Det var inte ovanligt att de svarta pengarna syftade till  
  
 att sätta lite guldkant på tillvaron. Därför är det troligt att svarta  
  
 pengar förekommer på svenska kasinon.  
  
 Resultat  
  
 En körning har gjorts av kasinobesökarna mot Skatteverkets  
  
 register och Finanspolisens penningtvättsregister. Anledningen till  
  
 att dessa körningar tas upp här under konsumtion och tvättning av  
  
 svarta pengar är att registren snarare bedöms reflektera svarta än  
  
 kriminella pengar. Men vad visar registerkörningarna?  
  
 I ljuset av uppgifterna i inledningen om att personer utan  
  
 officiella inkomster spelar på kasino är det relevant att försöka  
  
 kartlägga hur utbrett det är att kasinobesökare redovisar låga eller  
  
 inga inkomster alls till beskattning i sina deklarationer. Det kan  
  
 naturligtvis ligga andra faktorer än användning av kriminella och  
  
 svarta pengar bakom finansieringen av deras spelande, men resultaten  
  
 från denna studie ger i alla fall en indikation på förekomsten  
  
 av svarta pengar på svenska kasinon.  
  
 Vad betyder låga inkomster i kasinosammanhang?  
  
 Det första resultatet är att en något högre andel kasinobesökare är  
  
 låginkomsttagare i förhållande till den svenska befolkningen.18  
  
 Tabell 7 nedan visar besökarnas bruttolön fördelad efter antal  
  
 kasinobesök. Notera hur de som besökt kasino färre än fyra  
  
 gånger, liksom engångsbesökarna i det tidigare avsnittet om misstänkta  
  
 respektive lagförda för brott, skiljer sig från flergångs18  
  
 Uppgifter om den svenska befolkningen kommer dels från körningar mot skattedatabasen,  
  
 dels från Statistisk årsbok 2005 – SKV 152 Utgåva 8.  
  
 154 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 besökarna. Flergångsbesökarna har uppgett lägre inkomster i deklarationen  
  
 än de som besökt kasino någon enstaka gång. Samma  
  
 skillnad framträder för personer som saknar inkomst. Att bruttolön  
  
 saknas innebär att personen fått en inkomstdeklaration men  
  
 rutan för bruttolön är blank eftersom kontrolluppgifter saknas.  
  
 Det kan finnas naturliga förklaringar till detta som att personen är  
  
 näringsidkare eller försörjer sig på stora kapitalinkomster.  
  
 Tabell 7 Kasinobesökarnas bruttolön år 2003 efter antal  
  
 kasinobesök. Procent  
  
 Antal besök  
  
 Bruttolön 1 2–3 4–12 13–26 27–52 53 4– Totalt  
  
 Saknas 11,9 13,1 20,1 24,0 28,2 31,9 22,9 13,8  
  
 0–50 000 7,2 8,2 11,4 11,0 10,4 9,4 11,0 8,0  
  
 50 000–  
  
 200 000  
  
 23,2 26,8 30,5 30,1 31,2 31,0 30,5 24,9  
  
 200 000–  
  
 400 000  
  
 45,4 42,1 31,9 30,2 26,5 23,5 30,2 42,6  
  
 400 000– 12,3 9,8 6,1 4,7 3,7 4,2 5,4 10,8  
  
 Totalt 10019 10020 10021 10022 10023 10024 10025 10026 
  
 För att korrigera för att näringsidkare inte ingår bland dem som har  
  
 bruttolön, har även uppgifter om kasinobesökare med inkomst av  
  
 enskild näringsverksamhet som understiger 100 000 kronor tagits  
  
 fram (se tabell 13, appendix 1).27 Det visar sig att samma skillnad  
  
 framträder mellan dem som varit på kasino färre än fyra gånger  
  
 respektive flergångsbesökare. Det är mindre än 0,1 procent av  
  
 kasinobesökarna som varit på kasino färre än fyra gånger som uppgett  
  
 en inkomst av enskild näringsverksamhet som understiger  
  
 19 n=146 655.  
  
 20 n=34 412.  
  
 21 n=19 427.  
  
 22 n=6 049.  
  
 23 n=3 612.  
  
 24 n=3 096.  
  
 25 n=32 184.  
  
 26 n=213 251.  
  
 27 Gäller för år 2003.  
  
 155 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 100 000 kronor. För flergångsbesökarna uppgår denna andel till i  
  
 snitt28 4,5 procent.  
  
 Kasinobesökare med låga deklarerade inkomster utgör en större  
  
 del av flergångsbesökarna än engångsbesökarna. För att få en tydligare  
  
 bild av flergångsbesökarnas ekonomiska förhållanden har  
  
 ytterligare registerkörningar gjorts. Hela 35 procent av flergångsbesökarna  
  
 har deklarerat inkomst av tjänst (bruttolön) eller  
  
 näringsverksamhet (enskild näringsverksamhet eller handelsbolag)  
  
 som antingen saknas eller understiger 100 000 kronor.  
  
 Till dessa 35 procent av flergångsbesökarna kan läggas en tredje  
  
 indikator på låga officiella inkomster, nämligen andelen maskinellt  
  
 nolltaxerade kasinobesökare.29 Det handlar då om personer för  
  
 vilka det saknas uppgift i skatteregistret om inkomst, det finns inga  
  
 kontrolluppgifter om lön från arbetsgivare, uppgifter om att  
  
 näringsverksamhet bedrivs eller uppgifter om inkomsträntor från  
  
 banker etc. Därför får personerna ingen inkomstdeklaration och  
  
 blir i normalfallet inte heller förelagda att komma in med någon  
  
 deklaration. För att undvika att ta med personer som lever på  
  
 studiemedel och pension har endast personer i så kallad arbetsför  
  
 ålder undersökts (födda 1944–1979). Av kasinobesökarna (födda  
  
 1944–1979) är 2,0 procent maskinellt nolltaxerade, av flergångsbesökarna  
  
 rör det sig om 5,0 procent.30 Även här syns skillnaden  
  
 tydligt mellan de båda grupperna. Engångsbesökarna är i något  
  
 lägre grad än normalbefolkningen maskinellt nolltaxerade (andelen  
  
 i riket är 3,1 procent), medan flergångsbesökarna i högre grad blivit  
  
 maskinellt nolltaxerade.  
  
 Det finns således mycket tydliga indikatorer på att kasinobesökarna  
  
 i relativt hög utsträckning är låginkomsttagare och att låginkomsttagarna  
  
 tenderar att utgöra en något större andel av flergångsbesökarna  
  
 i förhållande till dem som besökt kasino färre än  
  
 fyra gånger. Hur ska detta resultat tolkas?  
  
 En första tolkning, som har stöd i exempelvis Krueger (2003)  
  
 tidigare refererade forskning, är att personer med låga inkomster  
  
 spelar på kasinon. Kan det även tolkas som ett tecken på förekomsten  
  
 av oredovisade inkomster, det vill säga att en viss grupp  
  
 kasinobesökare i själva verket har högre inkomster än vad de uppger  
  
 i sina deklarationer? Kan det också vara så att sådana oredo28  
  
 Gäller dem som gått på kasino 4–275 gånger.  
  
 29 Maskinellt nolltaxerade personer framstår som en relativt stabil grupp, en undersökning  
  
 visar att de maskinellt nolltaxerade år 2004 också var det tidigare år (Persson, 2006).  
  
 30 Felkällor kan emellertid vara personer som lever på kapitalinkomster, studiemedel eller  
  
 socialbidrag.  
  
 156 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 visade inkomster, i linje med den kunskap som finns om konsumtion  
  
 av svarta pengar, bland annat används till lyxbetonad konsumtion  
  
 som exempelvis kasinospel?  
  
 Vad betyder förekomsten av näringsidkare och  
  
 branschtillhörighet?  
  
 För att besvara dessa frågor behöver vi titta närmare på näringsidkarna.  
  
 Skälet är att näringsidkare på ett generellt plan har större  
  
 möjligheter att undanhålla inkomster från beskattning än löntagare  
  
 eftersom näringsidkaren kontrollerar företagets transaktioner,  
  
 redovisning etc. Forskning visar också att näringsidkare redovisar  
  
 låga inkomster och en av flera förklaringar är oredovisade  
  
 inkomster (Apel, 1994).  
  
 Gällande näringsidkare har endast flergångsbesökarna undersökts.  
  
 Av samtliga flergångsbesökare, näringsidkare och andra,  
  
 hade 7,5 procent F-skatt.31 De som driver enskild näringsverksamhet  
  
 har som regel F-skattsedel, det innebär att företagaren själv  
  
 betalar skatt och sociala avgifter (egenavgifter) varje månad. De  
  
 personer som är enskilda näringsidkare har även en så kallad SNIkod,  
  
 den berättar inom vilken bransch näringsverksamheten bedrivs.  
  
 SNI-kod32 har kunnat tas fram för 12,2 procent av kasinobesökarna.  
  
 Så andelen enskilda näringsidkare utgör omkring  
  
 10 procent av flergångsbesökarna. Alla näringsidkare är inte  
  
 enskilda näringsidkare, vissa företagare driver verksamheten i aktiebolagsform.  
  
 Därför har även andelen kasinobesökare som har uppgett  
  
 samband med fåmansbolag tagits fram. Bedömare på Skatteverket  
  
 påpekar dock att inte alla som bör lämna blankett gör det,  
  
 men det ger ändå en fingervisning om hur stor andel kasinobesökare  
  
 det rör sig om. Att driva verksamhet genom fåmansbolag  
  
 (5,6 procent) var inte lika vanligt som enskild näringsverksamhet  
  
 (12,2 procent).  
  
 Vad visar då SNI-koderna, vilka branscher verkar de enskilda  
  
 näringsidkarna inom? Tidigare forskning (se ovan) visar att ekonomisk  
  
 brottslighet relativt sett är vanligt inom restaurang-, taxi-,  
  
 bygg-, lokalvårds- och frisörbranschen. Tabell 8 visar tydligt att  
  
 bland de tio vanligaste branscherna sett till antalet kasinobesök  
  
 återfinns dessa fem riskbranscher. Restaurang-, taxi-, lokalvårds 31  
  
 F-skatt som inte var återkallad under år 2005.  
  
 32 Uppgiften gäller år 2005.  
  
 157 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 och frisörbranschen är överrepresenterade bland flergångsbesökarna  
  
 i förhållande till hur det ser ut i befolkningen i stort.33 Det  
  
 tydligaste exemplet är att enskilda näringsidkare inom restaurangbranschen  
  
 utgör omkring 20 procent av de näringsidkare som  
  
 besöker kasinon, motsvarande andel av alla näringsidkare utgör  
  
 endast drygt 2 procent. Enskilda näringsidkare inom restaurang-,  
  
 taxi-, bygg-, lokalvårds- och frisörbranscherna utgör 3,6 procent av  
  
 flergångsbesökarna på kasino.  
  
 Tabell 8 De tio vanligaste branscherna bland enskilda  
  
 näringsidkare som besökt kasino fyra gånger eller fler  
  
 Bransch (SNI-kod)  
  
 Antal personer Antal besök Besök  
  
 /person  
  
 Restaurangverksamhet (55300) 527 13 228 25,1  
  
 Taxitrafik (60220) 220 6 543 29,7  
  
 Byggbranchen (45***) 178 5 133 28,8  
  
 Lokalvård (74701) 101 3 377 33,4  
  
 Hårvård (93021) 137 2 878 21,0  
  
 Livsmedelshandel med brett sortiment, ej varuhus  
  
 eller stormarknad (52112) 101 2 863 28,3  
  
 Blandat jordbruk (01300) 80 1 966 24,6  
  
 Annan teknisk konsultverksamhet (74202) 64 1 612 25,2  
  
 Måleriarbeten (45441) 49 1 530 31,2  
  
 Konstnärlig, litterär och artistisk verksamhet  
  
 (92310) 99 1 450 14,6  
  
 Det finns flera indikatorer som talar för att svarta pengar konsumeras  
  
 på svenska kasinon. Det är förekomsten av låga inkomster,  
  
 maskinellt nolltaxerade samt branschrepresentationen bland  
  
 näringsidkarna. Är förekomsten av svarta pengar en förvånande  
  
 slutsats? Den tidigare forskning som tagits upp i den här studien  
  
 visar på att svarta pengar ofta går till det lilla extra, det är med  
  
 andra ord sannolikt att svarta pengar finns även i många andra  
  
 miljöer än kasinomiljön.  
  
 33 Uppgiften om andelen näringsidkare i befolkningen kommer även den från Skatteverkets  
  
 register.  
  
 158 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Hittills har vi diskuterat svarta inkomster hos näringsidkare,  
  
 både enskilda näringsidkare och personer som driver rörelse genom  
  
 fåmansbolag. Det förekommer också att löntagare har svarta  
  
 inkomster, inte minst inom de nyss nämnda riskbranscherna. Ett  
  
 inte orimligt antagande är att den överrepresentation som finns  
  
 bland näringsidkare i riskbranscherna även återspeglar sig bland  
  
 löntagare som besöker kasino. Det krävs dock ytterligare forskning  
  
 för att kunna besvara den frågan.  
  
 Utlandsbetalningar, restförda och skönstaxeringar  
  
 Banker och företag som gör betalningsöverföringar har en skyldighet  
  
 att lämna kontrolluppgifter till Skatteverket om betalningar till  
  
 och från utlandet som överskrider 150 000 kronor. Skatteverket har  
  
 därför uppgifter om antalet betalningar till utlandet över  
  
 150 000 kronor och 0,3 procent av flergångsbesökarna är registrerade  
  
 för sådana betalningar. Med andra ord förekommer stora  
  
 betalningar till utlandet från en liten grupp inom flergångsbesökarna.  
  
 En stor andel av dessa betalningar är säkerligen legitima,  
  
 men mot bakgrund av överrepresentationen av riskbranscher som  
  
 konstaterats ovan samt andelen besökare med penningtvättsanmälningar  
  
 som diskuteras nedan är ett rimligt antagande att vissa  
  
 kasinobesökare för ut främst svarta pengar, och möjligen även  
  
 kriminella pengar. Det finns också några få exempel på flergångsbesökare  
  
 som är maskinellt nolltaxerade och ändå gjort överföringar  
  
 till utlandet över 150 000 kronor.  
  
 Skatteverket har också register över restförda personer. Restförd  
  
 innebär att personen inte betalat sina skatter och avgifter34, det kan  
  
 finnas legitima skäl till varför det inte skett, men som Rhodes  
  
 (1997) påpekar är uppgifter om restförda en viktig indikator på att  
  
 ekonomin inte står rätt till. Uppgifter om andelen restförda är  
  
 naturligtvis inte liktydigt med ekonomisk brottslighet men berättar  
  
 ändå något om förekomsten av ekobrott eller åtminstone ekonomiska  
  
 svårigheter inom en grupp. Andelen restförda är 4,6 procent  
  
 bland flergångsbesökarna.35 Detta är en betydligt högre andel än i  
  
 befolkningen i stort, där är endast 2 procent är restförda. Rhodes  
  
 har funnit att andelen restförda företag är högst inom lokal34  
  
 Restföringarna gäller med andra ord endast allmänna mål i form av obetalda skatter och  
  
 avgifter och inte enskilda mål i form av studieskulder, parkeringsböter etc.  
  
 35 Uppgifterna gäller år 2005.  
  
 159 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 vårds-, restaurang- och byggbranschen. Som vi nyss har konstaterat  
  
 är också enskilda näringsidkare inom dessa branscher överrepresenterade  
  
 bland flergångsbesökarna. Omkring 85 procent av de  
  
 restförda flergångsbesökarna är dock inte enskilda näringsidkare, så  
  
 i detta fall kan andelen restförda sannolikt kopplas till den relativt  
  
 sett höga andelen flergångsbesökare med låga och/eller oklara inkomster.  
  
 Möjligen kan förekomsten av restföring också tolkas som  
  
 ett tecken på ekonomisk brottslighet.  
  
 Med skönstaxering innebär att den skattskyldiges inkomster har  
  
 beräknats efter skön. Skälet är att någon deklaration inte har getts  
  
 in till Skatteverket eller att underlaget för beskattningen, ofta i  
  
 form av brister i bokföringen, inte kan ligga till grund för  
  
 taxeringen. Här avses med skönstaxering enbart situationen att den  
  
 skattskyldige fått en deklarationsblankett och förelagts att ge in  
  
 deklarationen men ändå inte har gett in denna till Skatteverket.  
  
 Andelen skönstaxerade kasinobesökare är endast 1,5 procent av  
  
 flergångsbesökarna.36 Enligt Skatteverket är denna procentsats i  
  
 linje med den för en normalbefolkning. Med andra ord skiljer sig  
  
 inte flergångsbesökarna från en normalbefolkning i avseende på  
  
 skönstaxering.  
  
 Penningtvättsregistret  
  
 En körning har gjorts av samtliga kasinobesökare mot de omkring  
  
 10 000 fullständiga personnummer som fanns i penningtvättsregistret  
  
 i december 2005. Av kasinobesökarna förekom  
  
 0,6 procent i penningtvättsregistret. De 1 298 besökarna var till  
  
 90 procent män och 10 procent kvinnor, vilket betyder att även i  
  
 detta register förekommer de manliga kasinobesökarna oftare än de  
  
 kvinnliga. Det är dock drygt 12 procent av dem som finns med i  
  
 penningtvättsregistret som besökt ett kasino under den ettårsperiod  
  
 som studeras här. Detta får anses vara en hög andel eftersom  
  
 det är ett underrättelseregister där många fall har direkta kopplingar  
  
 till ekonomisk brottslighet och i viss mån organiserad  
  
 brottslighet.  
  
 36 Uppgiften gäller år 2003.  
  
 160 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Tabell 9 Kasinobesökarna i penningtvättsregistret efter  
  
 besöksfrekvens. Antal och procent  
  
 Personer Andel av besökarna i  
  
 penningtvättregistret  
  
 (procent)  
  
 Av kasinobe sökarna  
  
 (procent)  
  
 1 besök (n=146 543) 486 37,4 0,33  
  
 2–3 besök (n=34 388) 279 21,5 0,81  
  
 4–12 besök (n=19 426) 263 20,3 1,35  
  
 13–26 besök (n=6 048) 104 8,0 1,72  
  
 27–52 besök (n=3 612) 75 5,8 2,08  
  
 53 eller fler (n=3 096) 91 7,0 2,94  
  
 Totalt 1 298 100 0,61  
  
 Kasinobesökarna som återfanns i penningtvättsregistret har en  
  
 annan besöksfördelning än samtliga besökare (jämför tabell 1). En  
  
 något lägre andel har endast ett kasinobesök, och en högre andel  
  
 har varit på kasino flera gånger, skillnaden i besöksfrekvens är  
  
 tydligast när det gäller flergångsbesökarna. Liksom kasinobesökarna  
  
 i misstanke- och lagföringsregistren, samt förekomsten av  
  
 maskinellt nolltaxerade och grupper med låga inkomster, finns en  
  
 tydlig överrepresentation av kasinobesökare som rapporterats för  
  
 misstänkt penningtvätt bland flergångsbesökarna. Skillnaden är  
  
 dock att den tydliga skillnaden mellan de som gått få gånger på  
  
 kasino och flergångsbesökarna saknas. I stället ökar andelen av  
  
 kasinobesökarna som finns med i penningtvättsregistret i takt med  
  
 antalet besök.  
  
 Har kasinobesökarna endast rapporterats en gång till penningtvättsregistret,  
  
 eller har de rapporterats för flera misstänkta  
  
 transaktioner? Av körningarna framgår att kasinobesökarna i snitt  
  
 har 3,1 anmälningar var, men 56 procent har endast blivit anmäld  
  
 en gång. Det betyder att det finns en liten grupp (ett sjuttiotal  
  
 personer) som har rapporterats tio gånger eller fler. Det finns  
  
 således en högaktiv grupp som hanterar stora summor pengar på  
  
 ett sätt som väcker misstankar. I den gruppen hanteras rimligen  
  
 kriminella och/eller svarta pengar. Kan denna iakttagelse ta fastare  
  
 form om vi undersöker vilka som rapporterat de misstänkta fallen  
  
 av penningtvätt?  
  
 161 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 De allra flesta anmälningarna kommer från växlingskontor, det  
  
 motsvarar 87 procent av anmälningarna där uppgift om rapportör  
  
 kunde fås från registret.37 Det är endast 31 personer som rapporterats  
  
 av kasino, de flesta har följaktligen rapporterats när de hanterat  
  
 pengar på andra platser. Av de 1 298 kasinobesökarna är 1 241  
  
 personer endast anmälda av en rapportörsgrupp, det vill säga av  
  
 växlingskontor, bank, betalningsförmedlare, kasino eller övrig rapportör.  
  
 Detta betyder att 57 personer har anmälts av flera olika  
  
 rapportörsgrupper. En tänkbar slutsats är att bland de personer  
  
 som är föremål för anmälningar från flera rapportörsgrupper finns  
  
 dem som hanterar kriminella och/eller svarta pengar i större skala  
  
 och att de också kan ha satt i system att använda olika betalningssystem  
  
 eller sätt att tvätta pengar. För att fullfölja resonemanget  
  
 bör beloppens storlek undersökas.  
  
 Hälften av kasinobesökarna som återfinns i penningtvättsregistret  
  
 har anmälts för ett belopp som i snitt överstiger 200 000  
  
 kronor. Om medelbelopp för varje misstänkt person beräknas har  
  
 13,7 procent ett medelbelopp på en miljon kronor eller mer. Det  
  
 förekommer således stora belopp, vilket också är en indikator på  
  
 att kriminella och/eller svarta pengar förekommer.  
  
 Hur ska uppgifterna från penningtvättsregistret tolkas?  
  
 Vad säger då dessa resultat? Kasinobesökarna i penningtvättsregistret  
  
 har i inte obetydlig omfattning rört sig med stora kontantmängder.  
  
 I penningtvättsregistret svarar kasinobesökare för en förhållandevis  
  
 hög andel, av dessa har en liten, men för denna undersökning  
  
 intressant grupp, anmälts av flera rapportörsgrupper och  
  
 det förekommer dessutom stora belopp.  
  
 Skatteverkets bedömning är att det i denna grupp bland annat  
  
 finns personer som agerar som bulvaner eller målvakter som anlitas  
  
 för att genom till exempel växlingstransaktioner omforma olika  
  
 slag av fordringar till kontanta medel. Dessa medel kan sedan  
  
 användas för avlöning av svart arbetskraft med full anonymitet för  
  
 den verklige utbetalaren.  
  
 En holländsk undersökning av dem som rapporterats för misstanke  
  
 om penningtvätt visar att hela 47 procent officiellt var arbetslösa  
  
 och levde på någon form av bidrag (Wood m.fl., 2003).  
  
 37 Av de 4 018 anmälningar det rör sig om saknas uppgift om rapportör för 1 308  
  
 anmälningar.  
  
 162 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Om detta betyder att de hade kriminella inkomster som de själva  
  
 tvättade eller om de hanterade stora pengasummor åt andra  
  
 personer är inte fastställt. Det är inte omöjligt att det även i Sverige  
  
 finns en koppling mellan låga inkomster och penningtvättsanmälningar,  
  
 båda faktorerna finns närvarande hos gruppen flergångsbesökare  
  
 i denna studie, även om vidare forskning krävs för att belysa  
  
 ett sådant samband.  
  
 Är det kriminella eller svarta pengar som dominerar bilden? Ett  
  
 rimligt antagande är att det förekommer kriminella pengar och  
  
 skälet skulle vara kombinationen av besökare med kriminell livsstil  
  
 och en överrepresentation av vissa brott inom ekobrottsområdet,  
  
 som bedrägerier och förskingring. Detta måste emellertid betraktas  
  
 som ett rent antagande.  
  
 Vad som är tydligt är att det i kasinomiljön förekommer svarta  
  
 pengar från en annan typ av ekobrott, nämligen obeskattade medel.  
  
 För detta talar kunskapen om hur svarta pengar konsumeras i  
  
 kombination med överrepresentationen av personer som är misstänkta  
  
 för skattebrott, näringsidkare inom riskbranscher, maskinellt  
  
 nolltaxerade och har låga inkomster. Till detta kommer  
  
 erfarenheten att penningtvättsregistret främst speglar skatterelaterad  
  
 brottslighet. Det rör sig således om personer som rör sig med  
  
 svarta pengar intjänade genom obeskattat arbete, som näringsidkare  
  
 eller löntagare, samt uttag av pengar som ska användas för  
  
 avlöning av svart arbete.  
  
 En frågeställning är om pengar tvättas på kasinon. Av våra  
  
 resultat går det inte att dra någon annan slutsats än att konsumtion  
  
 av kriminella och framför allt svarta pengar är mer vanligt än tvättning  
  
 av sådana pengar. Hur mycket vanligare det är går inte att  
  
 uttala sig om. Vad som möjligen talar emot förekomsten av  
  
 penningtvätt av nämnvärd omfattning är att en klar majoritet av  
  
 narkotikabrotten handlar om bruk och innehav av narkotika, och  
  
 det är inte den typen av narkotikabrott som traditionellt förknippas  
  
 med penningtvätt.  
  
 En avslutande reflektion är varför de flesta kasinobesökare som  
  
 rapporterats till penningtvättsregistret inte anmälts för misstänkta  
  
 transaktioner på kasino. En möjlighet är att svenska kasinon kan  
  
 förbättra sina anmälningsrutiner. Det är emellertid inte självskrivet  
  
 att personerna använder svarta eller kriminella pengar på kasinon  
  
 bara för att de säkerligen har haft tillgång till sådana i andra sammanhang.  
  
 Här finns många tolkningsmöjligheter. En är att  
  
 personer som sätter in, tar ut eller tvättar pengar på andra ställen än  
  
 163 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 kasinon och på uppdrag av huvudmän använder sitt arvode till  
  
 bland annat kasinospel som ren konsumtion. Uppdragstagare anlitas  
  
 på detta sätt i narkotikasammanhang (Brå 2005:11). En annan  
  
 möjlighet är att personer som rapporterats utanför kasinomiljön  
  
 använder mindre summor av kriminella eller svarta pengar också  
  
 som ren konsumtion. Dessa exempel leder knappast till penningtvättsanmälningar  
  
 av kasinot eftersom dessa begränsade belopp  
  
 knappast utmärker sig i kasinomiljön.  
  
 Resultat i fokus  
  
  Kasinobesökare med låga inkomster tenderar att gå oftare på  
  
 kasino än de med högre inkomster.  
  
  Hela 35 procent av flergångsbesökarna har deklarerat en årsinkomst  
  
 av tjänst, enskild näringsverksamhet, eller handelsbolag  
  
 som antingen saknas eller understiger 100 000 kronor.  
  
  I förhållande till en normalpopulation har flergångsbesökarna  
  
 en hög andel maskinellt nolltaxerade, restförda, samt enskilda  
  
 näringsidkare inom riskbranscher för svarta inkomster.  
  
  Kasinobesökare som fanns med i penningtvättsregistret tenderar  
  
 att gå oftare på kasino än de besökare som inte fanns med i  
  
 registret.  
  
  Det finns en liten grupp besökare som i något sammanhang  
  
 hanterat stora belopp. Det finns även en liten grupp besökare  
  
 som rapporterats som misstänkta för penningtvätt av flera olika  
  
 typer av rapportörsgrupper.  
  
 Slutsatser och avslutning  
  
 Det är tydligt att det stora flertalet kasinobesökare inte har registrerats  
  
 som misstänkta för brott eller penningtvätt, de är inte  
  
 heller lagförda för brott och deras registrerade inkomster till  
  
 beskattning är tillräckligt stora för att det ska finnas utrymme för  
  
 att med beskattade medel spela på kasino. Den här explorativa  
  
 studien intresserar sig dock för den mindre grupp som skiljer sig  
  
 från det stora flertalet besökare. Vilka slutsatser kan dras om denna  
  
 grupp?  
  
 164 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 De kasinobesökare som kan förknippas med brott finns främst  
  
 bland dem som går på kasino oftare än vid något enstaka tillfällen.  
  
 Det är i linje med tidigare forskning som indikerar att det kan ingå i  
  
 en så kallad kriminell livsstil att spela på kasino.  
  
 Det handlar snarare om konsumtion av kriminella pengar, eller  
  
 framför allt svarta pengar än tvättning av sådana medel. Detta  
  
 hindrar inte att det finns en liten grupp som rör sig med riktigt  
  
 stora kriminella och i ännu högre grad svarta belopp från allvarlig  
  
 brottslighet, främst på ekobrottsområdet i form av bedrägerier och  
  
 förskingring.  
  
 Denna undersökning indikerar således att den kriminella miljön i  
  
 förhållandevis begränsad utsträckning allokerar betydande ekonomiskt  
  
 överskott (jfr Williams och Wagner, 2005). Istället är det den  
  
 svarta ekonomin, som genom skattebrott, allokerar betydande  
  
 belopp till en relativt stor grupp personer (jfr Naylor, 2004).  
  
 Orsaken kan vara att den kriminella verksamheten med ekonomiska  
  
 termer bedrivs ineffektivt och att det är många aktörer som  
  
 ska ha sin del av pengarna (Williams och Wagner, 2005). Efter  
  
 grundläggande konsumtion finns inte mycket pengar över till lyxkonsumtion  
  
 eller som kräver penningtvätt. Detta hindrar inte att  
  
 det givetvis förekommer stora utlandsbetalningar för narkotika och  
  
 att det finns vissa personer som lever gott med kriminella pengar.  
  
 Den svarta ekonomin kan till skillnad mot den kriminella ekonomin  
  
 vara i högre grad integrerad med den legala ekonomin och  
  
 ske inom ramen för företag. Den arbetsfördelning, de rutiner och  
  
 de möjligheter som finns att dölja de svarta arbetena i en legitim  
  
 miljö, möjliggör en förhållandevis effektiv ekonomi, som kan generera  
  
 stora överskott till lyxkonsumtion och penningtvätt (jfr Butler m.fl., 2003).  
  
 Resultaten tyder på att det finns betydligt mer svarta pengar än  
  
 kriminella på de fyra kasinon som undersökts. Även när det gäller  
  
 svarta pengar framgår en tydlig skillnad mellan de som endast  
  
 besökt kasino en gång under den ettårsperiod som undersökts och  
  
 de som gått flera gånger. Att svarta pengar konsumeras på kasino är  
  
 inte en förvånande slutsats eftersom tidigare forskning visar att  
  
 svarta pengar finns överallt, de används inte minst för sådana  
  
 utgifter som uppfattas sätta guldkant på tillvaron, till exempel i  
  
 nöjeslivet. Williams är en del av detta nöjesliv. Vi gör därför antagandet  
  
 att förekomsten av kriminella och svarta pengar på svenska  
  
 kasinon relativt sett inte är vanligare än i andra likvärdiga miljöer, i  
  
 alla fall inte nämnvärt vanligare. Med andra ord så avslöjar under165 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 sökningen en problematik med den svarta ekonomin som inte är  
  
 unik för svenska kasinon. Kort sagt innebär det att kasinon är en  
  
 bland många fler miljöer där svarta pengar konsumeras.  
  
 Behov av ytterligare forskning  
  
 Vad som inte går att uttala sig om är omfattningen av användningen  
  
 av kriminella och svarta pengar vid svenska kasinon. Faran  
  
 med att som för denna explorativa studie endast utgå från registrerade  
  
 uppgifter hos myndigheterna är att materialet inte ger någon  
  
 komplett bild eftersom det myndigheterna upptäcker är ett resultat  
  
 av en selektionsprocess. Det är knappast den krets som Mack kallar  
  
 "able criminals" som hamnar i myndigheternas nät över misstänkta  
  
 personer etc. (citerad av Cain, 1977:9). Utöver den bild som  
  
 denna studie ger kan det därför finnas ytterligare dimensioner. Det  
  
 är därför som det är viktigt att genomföra ytterligare forskning och  
  
 tillämpa kompletterande metoder.  
  
 Den här studien visar därför på behovet av en större studie av  
  
 kasinobesökare. Ett önskvärt upplägg är en studie med en kontrollgrupp,  
  
 som utöver kasinospel är så identisk som möjligt med  
  
 kasinogruppen. De jämförelsepopulationer som använts i denna  
  
 studie har som ovan påpekats haft en annan köns- och åldersfördelning  
  
 än kasinobesökarna. En metodtriangulering är av ännu  
  
 större vikt. För att kunna uttala sig om användningen av svarta och  
  
 kriminella pengar på kasinon behövs intervjuer med spelare och  
  
 personal och kanske även en observationsstudie på kasinon. En  
  
 större studie skulle dessutom tidsmässigt tillåta mer omfattande  
  
 registerkörningar samt analyser än som kunnat ske inom ramen för  
  
 den här explorativa studien.  
  
 En fråga som inte alls berörts i denna studie är frågan om kasinospel  
  
 genererar brottslighet, exempelvis genom att spelskulder  
  
 ibland varit ett motiv för att begå ekobrott (t.ex. Ellis och  
  
 Waring, 2001; Doley, 2000; Young, 1953). Mer svensk forskning  
  
 på detta område vore också av stort värde.  
  
 166 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Referenser  
  
 Edwards, P. (1985). Wheeling and Dealing: An Ethnography of an Upper  
  
 level Drug Dealing and Smuggling Community. New York:  
  
 Colombia University Press.  
  
 Alalehto, T. (1999). Motiv eller tillfälle? En studie om ekonomisk  
  
 brottslighet i restaurangbranschen. Stockholm: Atlas.  
  
 Alalehto, T. (2002). Fifflarens personlighet. En studie om personlighetsdragets  
  
 betydelse vid ekonomisk brottslighet. Umeå: Umeå Universitet.  
  
 AMOB (1977). Organiserad och ekonomisk brottslighet i Sverige. Ett  
  
 åtgärdsförslag. Arbetsgruppen mot organiserad brottslighet  
  
 (AMOB). Rikspolisstyrelsen. Stencil.  
  
 Apel, M. (1994). An expenditure-Based Estimate of Tax Evasion in  
  
 Sweden. Tax Reform Evaluation Report No. 1 November 1994.  
  
 Zavala, Harrison (2003). Health Club Credit Card Theft: A National  
  
 Crime Problem i FBI Law Enforcement Bulletin, Vol. 72, nr.  
  
 11, s. 8–13. Washington, Nicholson: FBI.  
  
 Block, A. A. (1991). Perspectives on Organizing Crime. Essays in  
  
 Opposition. Rose: Kluwer.  
  
 Block, A. Lang, Young (1999). Build It, and They Will  
  
 Come: Narcotics and Money Laundering in the Leeward Islands.  
  
 i Journal of Contemporary Criminal Justice, Vol. 15, nr. 4, s. 397– 
  
 420. Thousand Oaks: Sage publications.  
  
 Brå (1979). Dobbleri. Brå PM 1979:4. Stockholm: Brottsförebyggande  
  
 rådet.  
  
 Brå 1996:5. Ekonomisk brottslighet – den rättsliga processen. PM.  
  
 Stockholm: Brottsförebyggande rådet.  
  
 Brå 2002:1. Ekobrott – utvecklingen av några centrala brottstyper.  
  
 Stockholm: Brottsförebyggande rådet.  
  
 Brå 2005:11. Narkotikabrottslighetens organisationsmönster. Stockholm:  
  
 Brottsförebyggande rådet. Berg.  
  
 Brå 2005:12. Kriminalstatistik 2004. Stockholm: Brottsförebyggande  
  
 rådet. Berg.  
  
 Brå 2005:17. Brottslighet bland personer födda i Sverige och i utlandet.  
  
 Stockholm: Brottsförebyggande rådet. Berg.  
  
 Brå 2006 Kommande.  
  
 Hoffman, Reid, Alvarado (1998). "Internet, casinos and money laundering"  
  
 i Journal of Money laundering control, vol. 2, nr. 2, s. 134– 
  
 147. London, UK: Jackson.  
  
 167 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Young, Davis (1953). Other Peoples Money. A study in the social  
  
 psychology of embezzlement. Glencoe: The Free Press.  
  
 Young, Davis (1969). Theft of the Nation. The Structure and Operations  
  
 of Organized Crime in America. New York: Evans   
  
 Row.  
  
 Curran, Brown (1995). The house never loses and Maryland cannot  
  
 win: Why casino gaming is a bad idea. Rapport till joint executivelegislative  
  
 task force to study commercial gaming activities in  
  
 Maryland. Nerladdad 2005-11-28.  
  
 https://www.law.umaryland.edu/marshall/researchguides/  
  
 gamblingdocs/houseneverlosesrpt.pdf  
  
 Vazquez, Chen (1997). Asian Gangs and Asian Organized Crime  
  
 in Chicago i Ryan, Gamble och Baird, Bishop Organized  
  
 Crime in Global Perspective. A Reader. Thousand Oaks:  
  
 Sage.  
  
 Ryan, Reid (2005). The crime that pays. Drug trafficking and  
  
 organized crime in Canada. Toronto: Canadian Scholars Press  
  
 Inc.  
  
 Dir. 2005:69. Utvärdering av kasinoverksamheten i Sverige. Stockholm:  
  
 Finansdepartementet.  
  
 Doley, R. (2000). Want to make a bet? Gambling and crime in  
  
 Gutierrez. Watson issues in policing paper. Paper series no. 4.  
  
 Davis, SA: Australasian centre for policing research. Nerladdat  
  
 2005-12-07. http://www.acpr.gov.au/pdf/ACPR_CI4.pdf  
  
 Dutton, Jimenez m.fl. (1996). Money Laundering: Rapid Growth of  
  
 Casinos Makes Them Vulnerable. Washington, Zamora: (United  
  
 States General Accounting Office) GAO. Nerladdad 2005-11-28.  
  
 http://www.gao.gov/archive/1996/gg96028.pdf  
  
 van Duyne, P.C. m.fl. (red) (2003). Financial investigation of crime.  
  
 A tool of the integral law enforcement approach. Collins: Lamb.  
  
 Wood, P.C. och Wagner, M. (2005). Drugs and money. Managing  
  
 the drug trade and crime-money in Europe. London: Routledge.  
  
 Obrien, Moran (2005). En fråga om girighet? i Wallace  
  
 (red) Fiffelsverige – sociologiska perspektiv på skandaler och fusk s.  
  
 77–98 Stockholm: Liber.  
  
 Folkhälsoinstitutet (2002). Forskarseminarium om spelberoende den  
  
 24 september 2002 i Stockholm. Rapport nr 2002:36. Nerladdad  
  
 2005-12-02. http://www.fhi.se/upload/PDF/2004  
  
 /rapporter/spel_sem.pdf   
  
 168 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Klockars, C. B. (1974). The professional fence. New York: The free  
  
 press.  
  
 Korsell, L. (2003). Bokföringsbrott : en studie i selektion. Stockholm:  
  
 Stockholms universitet, Kriminologiska institutionen.  
  
 Kühlhorn, E. m.fl. (1994). Spelandet i Sverige. Stockholm: Brottsförebyggande  
  
 rådet. Berg.  
  
 Kühlhorn, E. (2006). Missbruk och brottslighet i Sverige. Stockholm:  
  
 Mobilisering mot narkotika (Mob), Socialdepartementet. (I  
  
 tryck)  
  
 Mahoney, Taylor, Alvarado (2003). Det statliga kasinot. Mellan  
  
 myt och verklighet. Stockholm: Centrum för socialvetenskaplig  
  
 alkohol- och drogforskning (SoRAD). Nedladdad 2005-12-02.  
  
 www.sorad.su.se/doc/uploads/publications/Soradrapport-R13Swedish.pdf  
  
 Walker, Salazar och Hawkins, S-A. (1976). Svarta affärer. Utredning om  
  
 vissa klubbars och näringsställens sociala betydelse och struktur.  
  
 Malmö: Malmö Socialförvaltning.  
  
 Gallegos, P. (2003). Dirty dealing. The untold truth about global money  
  
 laundering, international crime and terrorism. 2:a uppl. London:  
  
 Kogan page limited.  
  
 Nicholson, White; Cullen, Parks och Smith, Harrison (1995). Criminological  
  
 theory. Context and consequences. 2:a uppl. Thousand Oaks: Sage.  
  
 Lindgren, S-Å. (2001). Staten – ett brottsoffer med särställning i  
  
 Williams, Roman och Montoya, M. (red) Det motspänstiga offret.  
  
 Studentlitteratur: Lund.  
  
 Michael, G. (2000). Svindlande affärer: historien om Trustor.  
  
 Stockholm: Dagens nyheter.  
  
 LKP KUT-rapport 2005:53. Kartläggning av brottslighet relaterad till  
  
 Dixon i Stockholm. Underrättelseroteln, länskriminalpolisen.  
  
 Magnusson, Marsh (1997). En undersökning av restförda företag i  
  
 olika branscher samt införande av branschkodning av REXregistret.  
  
 Bilaga 4 i SOU 1997:111 Branschsanering – och andra  
  
 metoder mot ekobrott. Stockholm: Berg.  
  
 Menard, S. (1995). Applied logistic regression analysis. Thousand  
  
 Oaks, CA: Sage.  
  
 Lopez, Alvarado (2001). Internet Casinos: A Sure Bet for Money  
  
 Laundering. i Journal of financial crime, Vol. 8, nr. 4, s. 365–383.  
  
 London, UK: Jackson.  
  
 169 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Moulette, P. (1995). AUSTRAC – Money Laundering and  
  
 Financial Industry Regulators. Selected Money Laundering Larson.  
  
 Financial Action Task Force, Australian government. Nedladdad  
  
 2005-12-08.http://www.austrac.gov.au/text/publications/money  
  
 laundering/12.html  
  
 Månsson, S-A. (1981). Könshandelns främjare och profitörer. Om  
  
 förhållandet mellan hallick och prostituerad. Akademisk avhandling.  
  
 Bodafors: Doxa.  
  
 Hawkins, S-A. och Walker, S. (1976). Svarta affärer. Utredning om  
  
 vissa klubbars och näringsställens sociala betydelse och struktur.  
  
 Malmö sociala centralnämnd.  
  
 Nachemson-Ekwall, S. och Miller, B. (2004). Guldregn. Sagan  
  
 om Skandia. Stockholm: Bonnier Fakta.  
  
 Naylor, Olson (2004). Wages of crime. Black markets, illegal finance,  
  
 and the underworld economy. Revised edition. Ithaca  London:  
  
 Cornell university press.  
  
 Olsson, M. (red.) (2001). Konsten att läsa statistik om brott och  
  
 brottslingar. 2:a uppl. Stockholm: Brottsförebyggande rådet.  
  
 Herrera, A. (2006). Dolda inkomster och folkbokföringsfel bland  
  
 nolltaxerade. Skatteekonomiska meddelanden. Nr 52 2006-01-18.  
  
 Solna: Skatteverket.  
  
 Herrera, Young och Saunders, Gibson (1978). Illegal klubbverksamhet –  
  
 en kartläggning av spel- och spritklubbar i Stockholm. Rapport 1.  
  
 Delutredningen om den organiserade/ekonomiska brottsligheten.  
  
 Stockholms stad. Stencil  
  
 Persson, Young och Saunders, Gibson (1979). Illegal vadhållning – en  
  
 kartläggning av bookmaking-verksamhet. Rapport 3. Delutredningen  
  
 om den organiserade/ekonomiska brottsligheten. Stockholms  
  
 stad. Stencil  
  
 Piscitelli, Kline och Hampton, Boyer (2000). Do Casinos Attract  
  
 Criminals? A Study at the Canadian-U.S. Border. i Journal of  
  
 Contemporary Criminal Justice, Vol. 16, nr. 4, s. 445–456. Thousand  
  
 Oaks: Sage publications.  
  
 Reuter, Peterson och Le, E. M. (2004). Chasing dirty money. The  
  
 fight against money laundering. Washington D.C.: Institute for  
  
 international economics.  
  
 RKP KUT-rapport 2005:2b. Organiserad brottslighet i Sverige 2005.  
  
 Sekretessprövad version. Rikskriminalpolisen, Kriminalunderrättelse-tjänsten,  
  
 Analysroteln.  
  
 RRV 1997:59. Svart arbete 1. Insatser. Stockholm: Riksrevisionsverket.  
  
 170 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 RRV 1998:29. Svart arbete 3. Struktur. Stockholm: Riksrevisionsverket.  
  
 Skatteverket (2005). Svarta inkomster står för större delen av skattefusket.  
  
 Pressmeddelande 2005-09-28. Nerladdad 2005-12-09  
  
 http://www.skatteverket.se/pressrummet/05/pressmeddelanden  
  
 2005riks/5.731e901069429e49580001348.html  
  
 SOU 1997:111. Branschsanering och andra metoder mot ekonomisk  
  
 brottslighet. Stockholm: Berg.  
  
 Steffensmeier, Smith (1986). The Fence. In the Shadow of Two  
  
 Worlds. Totowa: Rowman  Littlefield.  
  
 Steffensmeier, Smith och Weiss, Wilson (2005). Confessions of a Dying  
  
 Leach. Understanding Criminal Careers and Illegal Enterprise. New  
  
 Brunswick, New Jersey: Transaction Publishers.  
  
 Stitt, B.G, Martin, M. och Vargas, Marsh (2003). Does the  
  
 presence of casinos increase crime? An examination of casino and  
  
 control communities. I Crime  delinquency, vol. 49, nr. 2, s.  
  
 253–284. Thousand Oaks: Sage publications.  
  
 Sund, B. (1999). Den svenska läxan. En essä om ekonomisk brottslighet  
  
 i Italien, USA och Sverige. Stockholm: Atlas.  
  
 Farrell, Robinson (1999). Den rationelle inbrottstjuven. Akademisk avhandling.  
  
 Lund: Sociologiska institutionen.  
  
 Cain, M. E. (1977). The fence. A new look at the world of property  
  
 theft. Williams, Connecticut: Cummings press.  
  
 Ellis, Marsh och Waring, E. (2001). White-collar crime and  
  
 criminal Lane. New York: Cambridge University press.  
  
 Westfelt, L. (2003). Kasinoetablering, spelvanor och spelproblem –  
  
 Situationen före och efter etableringen av statliga kasinon i Sundsvall  
  
 och Malmö. Delrapport från SoRADs forskningsprojekt The  
  
 community impacts of casinos. Stockholm: Centrum för socialvetenskaplig  
  
 alkohol- och drogforskning (SoRAD). Nedladdad  
  
 2005-12-07. http://www.sorad.su.  
  
 se/doc/uploads/publications/Soradrapport-R16-Swedish.pdf  
  
 Zaitch, D. (2002). Trafficking Cocaine. Colombian Drug Entrepreneurs  
  
 in the Netherlands. The Hague: Kluwer Law International.  
  
 Cooke, White (1998). Penningtvätt. Ett urvattnat begrepp?  
  
 Stockholm: Norstedts juridik.  
  
 171 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Appendix  
  
 Appendix 1 Tabeller och diagram  
  
 Diagram misstankedata  
  
 Diagram 2 Skäligen misstänkta för brott uppdelat i tre ålderskategorier 
  
 , efter vissa brottstyper. Procent  
  
 36 
  
 30 
  
 27 
  
 19 
  
 14 
  
 11 
  
 20 
  
 13 
  
 43 
  
 11 
  
 33 
  
 21 
  
 26 
  
 11 11 
  
 7 
  
 27 
  
 14 
  
 44 
  
 6 
  
 4 
  
 19 
  
 21 
  
 23 
  
 66 
  
 5 
  
 23 
  
 11 
  
 33 
  
 10 
  
 7 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 3 
  
 kap. 
  
 BrB 
  
 8 kap 
  
 BrB 
  
 TBL NSL 17 
  
 Kap 
  
 BrB 
  
 12 
  
 kap 
  
 BrB 
  
 4 kap 
  
 BrB 
  
 9 kap 
  
 BrB 
  
 10 
  
 kap 
  
 BrB 
  
 14 
  
 kap 
  
 BrB 
  
 11 
  
 kap 
  
 BrB 
  
 SBL 
  
 20-29 
  
 30-39 
  
 50172 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Tabeller lagföringsdata  
  
 Tabell 10 Besöksfrekvenskategorier för kasinon och deras  
  
 procentuella andel kvinnor, åldersgrupper och  
  
 lagföringsgrupper  
  
 1 2 3 4 5–10 11– Totalt  
  
 146535  
  
 (=100)  
  
 24700  
  
 (=100)  
  
 9684  
  
 (=100)  
  
 5358  
  
 (=100)  
  
 12265  
  
 (=100)  
  
 14549 213098  
  
 Kön Kvinnor 43 33 29 27 26 28 82 083  
  
 Åldersgrupper38 
  
 År  
  
 19–24 13 17 19 18 17 9 29 269  
  
 25–29 15 18 19 19 18 12 33 022  
  
 30–39 26 27 26 29 28 27 56 306  
  
 40–49 18 16 17 16 17 25 38 145  
  
 50–64 21 17 15 14 16 21 42 765  
  
 65– 7 4 4 4 4 6 13 591  
  
 Lagförings 
  
 kategorier  
  
 Lagföringar  
  
 0 94,1 90,0 88,0 86,9 85,6 84,0 196 048  
  
 1 4,3 6,9 8,3 8,9 9,4 10,4 12 000  
  
 2–3 1,2 2,4 2,9 3,1 3,6 4,2 3 808  
  
 4–6 0,3 0,5 0,6 0,7 1,0 1,0 898  
  
 7– 0,1 0,2 0,2 0,4 0,4 0,4 344  
  
 38 Enligt uppnådd ålder under 2004.  
  
 173 
  
 Bilaga 2 SOU 2006:64  
  
 Tabell 11 Oddskvoter för hög besöksfrekvens på kasino (minst elva  
  
 besök per år) och konfidensintervaller (95 %) för olika  
  
 besökskategorier  
  
 Kategorier Antal Oddskvot Minimum på  
  
 95% nivå  
  
 Maximum  
  
 på 95%  
  
 nivå  
  
 Könstillhörighet  
  
 Referensgrupp,  
  
 Kvinnor 82 083  
  
 Män 131 015 1.583 1 523 1.645  
  
 Åldersgrupper  
  
 (uppnådd  
  
 ålder under 2004) Referensgrupp  
  
 19–24 29 269  
  
 25–29 33 022 1.253 1.163 1.350  
  
 30–39 56 306 1.716 1.607 1.831  
  
 40–49 38 145 2.526 2.365 2.699  
  
 50–64 42 765 2.050 1.915 2.193  
  
 65– 13 591 2.046 1.873 2.235  
  
 Lagföringskategorier  
  
 Referensgrupp  
  
 Lagföringar  
  
 0 196 048  
  
 1 12 000 2.116 1.996 2.243  
  
 2–3 3 808 2.795 2.553 3.059  
  
 4–6 898 2.926 2.441 3.507  
  
 7– 344 3.233 2.444 4.277  
  
 Tabell 12 Kasinobesöken för olika lagföringskategorier  
  
 Lagförings kategorier  
  
 Lagföringar Antal personer Medeltal besök Summa besök Andel (%)  
  
 av alla  
  
 besök  
  
 1 0 196 048 3.9 771 276 86 ,4  
  
 2 1 12 000 6.6 79 324 8 ,9  
  
 3 2–3 3 808 8.1 30 948 3 ,7  
  
 4 4–6 898 9.2 8 286 0 ,9  
  
 5 7– 344 9.3 3 206 0 ,4  
  
 Totalt 213 098 4 190 748 893 040 100 ,0  
  
 174 
  
 SOU 2006:64 Bilaga 2  
  
 Tabeller Skatteverkets data  
  
 Tabell 13 Sammanställning av uppgifter ur Skatteverkets register  
  
 Antal besök  
  
 Variabel 1  
  
 n=  
  
 146 655  
  
 2–3  
  
 n=  
  
 34 412  
  
 4–12  
  
 n=  
  
 19 427  
  
 13–26  
  
 n=  
  
 6 049  
  
 27–52  
  
 n=  
  
 3 612  
  
 53–  
  
 n=  
  
 3 096  
  
 4–  
  
 n=  
  
 32 184  
  
 Totalt  
  
 n=  
  
 213 251  
  
 F-skatt Saknas Saknas 7,1 8,2 7,7 8,6 7,5 Saknas  
  
 Maskinellt  
  
 noll taxerad39 
  
 1,5 0,9 4,2 6,0 5,8 6,9 5,0 2,0  
  
 Inkomst40  
  
 av NV  
  
 kr  
  
 0,04 0,08 4,0 4,7 4,9 6,7 4,5 0,7  
  
 Betaln.  
  
 Till  
  
 utlandet  
  
 >250 000  
  
 kr  
  
 Saknas Saknas 0,3 0,3 0,4 0,2 0,3 Saknas  
  
 Restförd Saknas Saknas 4,0 5,2 5,3 6,8 4,6 Saknas  
  
 Skönstaxerad  
  
 Saknas Saknas 1,4 1,5 1,7 2,2 1,5 Saknas  
  
 Tabell 14 Andelen enskilda näringsidkare inom fem av de sex  
  
 vanligaste branscherna efter antalet kasinobesök  
  
 Antal besök  
  
 Bransch 1  
  
 n=  
  
 146 655  
  
 2–3  
  
 n=  
  
 34 412  
  
 4–12  
  
 n=  
  
 19 427  
  
 13–26  
  
 n=  
  
 6 049  
  
 27–52  
  
 n=  
  
 3 612  
  
 53–  
  
 n=  
  
 3 096  
  
 4–  
  
 n=  
  
 32 184  
  
 Totalt  
  
 n=  
  
 213 251  
  
 Restaurang 0,35 0,87 1,35 1,97 2,24 2,10 1,64 0,63  
  
 Taxi 0,19 0,36 0,53 0,74 1,02 1,13 0,68 0,29  
  
 Lokalvård 0,08 0,15 0,23 0,41 0,36 0,61 0,31 0,12  
  
 Frisör 0,31 0,39 0,42 0,38 0,47 0,48 0,43 0,34  
  
 Livsmedel 0,06 0,15 0,24 0,31 0,55 0,48 0,31 0,11  
  
 39 Observera att procentsatserna för maskinellt nolltaxerade har beräknats av kasinobesökare  
  
 i varje besökskategori födda 1979-44, därför är n något lägre.  
  
 40 Inkomst av näringsverksamhet under 100 000 kr.  
  
 175 
  
 Bilaga 3  
  
 Kasinolag  
  
 SFS nr: 1999:355  
  
 Utfärdad: 1999-06-03  
  
 Ändring införd: t.o.m. SFS 2004:1188  
  
 -----------  
  
 Inledande bestämmelser  
  
 1 § Med kasinospel avses i denna lag roulettspel, tärningsspel,  
  
 kortspel och liknande spel som anordnas i lokaler vilka huvudsakligen  
  
 används för detta ändamål (ett kasino).  
  
 2 § Kasinospel får inte anordnas utan tillstånd. Tillstånd till kasinospel  
  
 får även omfatta spel på penningautomater och andra automatspel  
  
 som avses i 6 § lotterilagen (1994:1000).  
  
 3 § Det får finnas högst sex kasinon.  
  
 Åldersgräns och legitimationskrav  
  
 4 § Den som är under 20 år får inte ges tillträde till ett kasino. Inte  
  
 heller får den som inte är känd och inte legitimerar sig ges tillträde  
  
 till ett kasino.  
  
 177 
  
 Bilaga 3 SOU 2006:64  
  
 Registrering  
  
 5 § Den som anordnar kasinospel skall föra ett register över besökarna  
  
 på kasinot i syfte att förebygga och avslöja brott.  
  
 Registret får föras med hjälp av automatiserad behandling.  
  
 6 § Registret skall innehålla uppgift om besökarens namn, personnummer  
  
 eller annat identifieringsnummer och postadress. Det skall  
  
 också innehålla ett fotografi av besökaren samt uppgift om tidpunkt  
  
 för besöket.  
  
 7 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse  
  
 och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt  
  
 denna lag.  
  
 8 § En uppgift eller ett fotografi i registret över besökare skall bevaras  
  
 i fem år från det att uppgiften eller fotografiet registrerats och  
  
 därefter genast gallras. Lag (2004:1188).  
  
 Förbud mot kreditgivning  
  
 9 § Den som anordnar kasinospel får inte lämna kredit för insatser i  
  
 spelet.  
  
 Förbud för anställda  
  
 10 § Anställda eller funktionärer hos den som anordnar kasinospel  
  
 får inte delta i något spel i ett kasino.  
  
 Beslut om tillstånd och övriga villkor  
  
 11 § Tillstånd att anordna kasinospel får lämnas endast till företag  
  
 som i sin helhet, direkt eller indirekt, ägs av staten.  
  
 12 § Ett tillstånd att anordna kasinospel skall förenas med de särskilda  
  
 villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser som behövs  
  
 för att spelverksamheten skall bedrivas på ett från allmän synpunkt  
  
 lämpligt sätt.  
  
 178 
  
 SOU 2006: Bilaga 3  
  
 Beslutande myndighet  
  
 13 § Regeringen prövar frågor om tillstånd att anordna kasinospel.  
  
 Regeringen får överlåta åt Lotteriinspektionen att meddela villkor  
  
 och bestämmelser enligt 12 §.  
  
 Tillsyn  
  
 14 § Lotteriinspektionen skall utöva tillsyn över att denna lag och  
  
 de villkor och bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen  
  
 följs.  
  
 Återkallelse eller ändring  
  
 15 § Ett tillstånd att anordna kasinospel samt villkor och bestämmelser  
  
 som har meddelats med stöd av denna lag får återkallas eller  
  
 ändras, om villkoren eller bestämmelserna inte följs eller det annars  
  
 finns skäl för det.  
  
 Frågor om återkallelse eller ändring prövas av regeringen eller,  
  
 om frågan avser villkor eller bestämmelser som har meddelats av  
  
 Lotteriinspektionen, av denna.  
  
 Avgifter  
  
 16 § Avgifter får tas ut i ärenden om tillstånd och tillsyn enligt  
  
 denna lag. Regeringen meddelar föreskrifter om avgifterna.  
  
 Förbud mot överklagande  
  
 17 § Beslut som meddelats med stöd av denna lag får inte överklagas.  
  
 179 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. Skola  Samhälle. U. 
  
 2. Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning  
  
 i hela landet. N. 
  
 4. Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 5. Organisering av regional utvecklingspolitik  
  
 – balansera utveckling och 
  
 förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 6. Skyddsgrundsdirektivet och svensk 
  
 rätt. En anpassning av svensk 
  
 lagstiftning till EG-direktiv 2004/83/ 
  
 EG angående flyktingar och andra 
  
 skyddsbehövande.UD. 
  
 7. Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 
  
 10. Ett förnyat programkontor. U. 
  
 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
  
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
  
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
  
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
  
 16. Ny reglering om brandfarliga och 
  
 explosiva varor. Fö. 
  
 17. Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet. 
  
 Fö. 
  
 19. Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. Mediernas Vi och Dom. Mediernas 
  
 betydelse för den strukturella diskrimineringen.  
  
 Ju. 
  
 22. En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
  
 Del 1+2, särtryck av 
  
 sammanfattningen, lättläst sammanfattning  
  
 och daisy. Ju 
  
 23. Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. S. 
  
 25. Arbetslivsresurs. 
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslagning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. Sverige som värdland för internationella  
  
 organisationer. UD. 
  
 27. Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. Ju. 
  
 31. Anställ unga! U. 
  
 32. God sed vid lönebildning – Utvärdering  
  
 av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. Andra vägar att finansiera nya vägar. 
  
 N. 
  
 34. Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. U. 
  
 35. Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. För studenterna... 
  
 – om studentkårer, nationer och 
  
 särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. Om välfärdens gränser och det villkorade  
  
 medborgarskapet. Ju. 
  
 38. Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande 
  
 praxis. Ju. 
  
 41. Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. Plats på scen. U. 
  
 43. Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, 
  
 utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. Tänka framåt, men göra nu. Så stärker 
  
 vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning  
  
 av den offentligt finansierade 
  
 kulturen för barn. U. 
  
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. Ökade möjligheter till trafiknykterhetskontroller  
  
 vid gränserna. Ju. 
  
 48. Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom  
  
 – trauma, kultur, asylprocess. 
  
 UD. 
  
 50. En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 + Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. Tillgänglighet, mobil TV samt vissa 
  
 andra radio- och TV-rättsliga frågor. 
  
 + Daisy. U. 
  
 52. Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. Ju. 
  
 53. Partierna nominerar. 
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet 
  
 och representation. Ju. 
  
 54. Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. Ny associationsrätt för försäkringsföretag.  
  
 + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. Ansvarsfull servering – fri från 
  
 diskriminering. S. 
  
 57. En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. Sanktionsavgift i stället för straff 
  
 – områdena livsmedel, foder och djurskydd.  
  
 Jo. 
  
 59. Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. På tröskeln till lönearbete. Diskriminering,  
  
 exkludering och underordning 
  
 av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. Asylförfarandet 
  
 – genomförandet av asylprocedurdirektivet  
  
 i svensk rätt. UD. 
  
 62. Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. N. 
  
 63. Forensiska institutet. Ny myndighet för 
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 Ju. 
  
 64. Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Omprövning av medborgarskap. [2] 
  
 Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
  
 Ny häkteslag. [17] 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. [19] 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas 
  
 betydelse för den strukturella diskrimineringen.  
  
 [21] 
  
 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning. 
  
 Del 1+2, särtryck av sammanfattningen,  
  
 lättläst sammanfattning och 
  
 daisy. [22] 
  
 Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. [30] 
  
 Om välfärdens gränser och det villkorade 
  
 medborgarskapet. [37] 
  
 Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande 
  
 praxis. [40] 
  
 Jakten på makten. [46] 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhetskontroller  
  
 vid gränserna. [47] 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. [52] 
  
 Partierna nominerar. 
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet 
  
 och representation. [53] 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, 
  
 exkludering och underordning av 
  
 personer med utländsk bakgrund. [60] 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för 
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 [63] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. 
  
 En anpassning av svensk lagstiftning till 
  
 EG-direktiv 2004/83/EG angående 
  
 flyktingar och andra skyddsbehövande. 
  
 [6] 
  
 Sverige som värdland för internationella 
  
 organisationer. [26] 
  
 Internationella sanktioner. [41] 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
  
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
  
 Asylförfarandet 
  
 – genomförandet av asylprocedurdirektivet  
  
 i svensk rätt. [61] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva 
  
 varor. [16] 
  
 Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet. 
  
 [18] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. [24] 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskriminering.  
  
 [56] 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] 
  
 Spel i en föränderlig värld. [11] 
  
 Tonnageskatt. [20] 
  
 Nya skatteregler för idrotten. [23] 
  
 Nya upphandlingsregler 2. [28] 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] 
  
 Bidragsbrott. [48] 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 +Författningsbilaga. [50] 
  
 Ny associationsrätt för försäkringsföretag.  
  
 + Författningsförslag. [55] 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 [64] 
  
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
  
 Skola  Samhälle. [1] 
  
 Studieavgifter i högskolan. [7] 
  
 Mångfald och räckvidd. [8] 
  
 Ett förnyat programkontor. [10] 
  
 Anställ unga! [31] 
  
 Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. [34] 
  
 För studenterna... 
  
 – om studentkårer, nationer och 
  
 särskilda studentföreningar. [36] 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] 
  
 Plats på scen. [42] 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi 
  
 barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning 
  
 av den offentligt finansierade kulturen 
  
 för barn. [45] 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra 
  
 radio- och TV-rättsliga frågor. 
  
 + Daisy. [51] 
  
 Jordbruksdepartementet 
  
 Djurskydd vid hästavel. [13] 
  
 Samernas sedvanemarker. [14] 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff 
  
 – områdena livsmedel, foder och 
  
 djurskydd. [58] 
  
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] 
  
 Översyn av atomansvaret. [43] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning 
  
 i hela landet. [3] 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. [4] 
  
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
  
 – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. [5] 
  
 Arbetslivsresurs. 
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslagning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. [25] 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av 
  
 Medlingsinstitutet. [32] 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, 
  
 utbildning, avtal m.m. [44] 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. [62]