sou 2002 35 d1 
 Till statsrådet Boyle 
 Genom beslut den 31 oktober 1996 bemyndigade regeringen chefen för Finansdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utvärdera och se över regelsystemet för enskilda näringsidkare och handelsbolag. 
 Med stöd av detta bemyndigande förordnades fr.o.m. den 1 november 1996 statssekreteraren Hernandez som särskild utredare. 
 Som sakkunnig förordnades fr.o.m. den 21 januari 1997 regeringsrådet Travis (t.o.m. 10 april 2000). 
 Att som experter biträda utredningen vid utarbetandet av slutbetänkandet förordnades fr.o.m. den 21 januari 1997 leg redovisningskonsulten Scott (t.o.m. 14 november 2001), skattedirektören Clark, departementsrådet Lawrence, jur. kand. Calderon, auktoriserade revisorn Peters, auktoriserade revisorn Campbell, redovisningsexperten Mcclain. Som ytterligare experter förordnades fr.o.m. den 1 april 1997 departements- sekreteraren Powers (t.o.m. 15 augusti 2000), från den 1 juni 1997 kanslirådet Kirby, departementssekreteraren Walker (t.o.m.  
 2000-11-30) 
  och kanslirådet Sullivan, från den 1 mars 1999 kammarrättsrådet Rasmussen och skattejuristen Martin, från den 27 mars 2000 kammarrätts- assessorn Davis och advokaten Diaz, från den 10 april 2000 skattechefen Mcdowell, från den 15 februari 2001 departementssekreteraren Harris, från den 18 juni 2001 departementssekreteraren Cameron (t.o.m. 18 novem- ber 2001) och från och med den 19 november 2001 ämnessak- kunnige Marks. 
 Som sekreterare vid utarbetandet av slutbetänkandet förordnades från den 1 mars 1999 jur. kand. Bond (t.o.m. 22 augusti 2001), från den 15 januari 2000 kammarrättsassessorn HowardSOU 2002:35 
 Silfverhjelm. Merparten av sekreteraruppdraget har utförts av Hayes. Under perioden den 23 april 2001 till den 15 juli 2001 har advokaten Diaz biträtt utredningens sekretariat. 
 Utredningen får härmed överlämna slutbetänkandet Ny handels- bolagsbeskattning SOU 2002:35. 
 Särskilda yttrande har avgetts av experterna Mcdowell och Martin. Yttrandena har fogats till betänkandet. 
 Stockholm i april 2002 
 Hernandez 
 /Cecilia Silfverhjelm 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 15 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)............................................................................... 
  
 15 
  
 2 
  
 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen 
  
 (1970:624)................................................................................. 
  
 99 
  
 3 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om 
  
 handelsbolag och enkla bolag ................................................ 
  
 103 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)....... 
  
 105 
  
 5 
  
 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen 
  
 (1994:200)............................................................................... 
  
 106 
  
 6 
  
 Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen 
  
 (1995:1554)............................................................................. 
  
 108 
  
 7 
  
 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen 
  
 (1997:483)............................................................................... 
  
 110 
  
 8 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om 
  
 inkomstgrundad ålderspension.............................................. 
  
 120 
  
 9 
  
 Förslag till lag om ändring i bokföringslagen 
  
 (1999:1078)............................................................................. 
  
 122 
  
 10 Förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen 
  
 (2000:980)............................................................................... 
  
 125 
  
 11 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om 
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter .............................. 
  
 128 
  
 1 
  
 Utredningsuppdraget ................................................ 
  
 137 
  
 2 
  
 Utgångspunkter för en översyn av 
  
 beskattningsreglerna för handelsbolag ........................ 
  
 139 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 139 
  
 2.1.1 
  
 Kort historik................................................................ 
  
 139 
  
 2.1.2 
  
 Vem använder handelsbolag? ..................................... 
  
 140 
  
 2.1.3 
  
 Några statistiska uppgifter ......................................... 
  
 141 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:35 
  
 2.2 
  
 Behovet av nya regler för beskattning av handels- och 
  
 kommanditbolag.................................................................... 
  
 142 
  
 2.2.1 
  
 Allmänt om rättsutvecklingen................................... 
  
 142 
  
 2.2.2 Särskilt om användandet av handelsbolag i 
  
 skatteplaneringssammanhang .................................... 
  
 144 
  
 2.2.3 Ett väl fungerande system?........................................ 
  
 148 
  
 2.3 
  
 Vägval 
  
 ..................................................................................... 
  
 150 
  
 2.3.1 
  
 Enkla bolagsmodellen ................................................ 
  
 150 
  
 2.3.2 
  
 Handelsbolag som skattesubjekt............................... 
  
 151 
  
 3 
  
 Ett nytt system för beskattning av handelsbolag ........... 
  
 153 
  
 3.1 
  
 Huvuddragen i ett system för beskattningen av 
  
 handelsbolaget och bolagsmännen ....................................... 
  
 153 
  
 3.2 
  
 Vad är den materiella innebörden av att handelsbolaget 
  
 blir skattesubjekt?.................................................................. 
  
 155 
  
 3.2.1 
  
 Innebörden av skattesubjektivitet............................. 
  
 155 
  
 4 
  
 Beskattningen av handelsbolag .................................. 
  
 157 
  
 4.1 
  
 Allmänna principer ................................................................ 
  
 157 
  
 4.2 
  
 Fastigheter.............................................................................. 
  
 157 
  
 4.3 
  
 Handelsbolagsbidrag ............................................................. 
  
 158 
  
 4.3.1 Kretsen av skattskyldiga som får ge och ta 
  
 handelsbolagsbidrag ................................................... 
  
 158 
  
 4.3.2 
  
 Beloppsgränserna för handelsbolagsbidraget............ 
  
 160 
  
 4.4 
  
 Näringsbetingade andelar...................................................... 
  
 161 
  
 4.4.1 Sambandet mellan handelsbolagsbidrag och 
  
 vinstutdelning ............................................................. 
  
 163 
  
 4.5 
  
 Underskott i handelsbolag.................................................... 
  
 163 
  
 4.5.1 Spärr på grund av handelsbolagsbidrag ..................... 
  
 164 
  
 4.6 
  
 Byte av företagsform ............................................................. 
  
 165 
  
 4.6.1 
  
 Uttagsbeskattning och underprisöverlåtelser........... 
  
 165 
  
 4.6.2 Övertagande av periodiseringsfond och 
  
 ersättningsfond........................................................... 
  
 167 
  
 6 
 SOU 2002:35 Innehåll 
  
 4.7 
  
 Övriga frågor som rör handelsbolagets beskattning............ 
  
 168 
  
 4.7.1 
  
 Redovisningsfrågor ..................................................... 
  
 168 
  
 4.7.2 
  
 Räkenskapsår............................................................... 
  
 169 
  
 4.7.3 
  
 Nedläggning m.m........................................................ 
  
 169 
  
 5 
  
 Beskattningen av delägare......................................... 
  
 171 
  
 5.1 
  
 Grundläggande principer för beskattningen av delägare ..... 
  
 171 
  
 5.2 
  
 Fysiska personer..................................................................... 
  
 173 
  
 5.2.1 Beskattning av lön, m.m. ............................................ 
  
 173 
  
 5.2.2 Beskattning av penninglån från handelsbolag ........... 
  
 174 
  
 5.2.3 
  
 Beskattning av kapitalavkastning ............................... 
  
 176 
  
 5.2.4 Avyttring av andel i handelsbolag .............................. 
  
 183 
  
 5.3 
  
 Handelsbolag som är fåmansföretag..................................... 
  
 185 
  
 5.3.1 
  
 Definitioner................................................................. 
  
 186 
  
 5.3.2 Utdelning på kvalificerad andel i handelsbolag......... 
  
 187 
  
 5.3.3 Underlag för beräkning av gränsbelopp .................... 
  
 187 
  
 5.3.4 Kapitalvinst på kvalificerad andel i handelsbolag...... 
  
 188 
  
 5.3.5 
  
 Familjebeskattning...................................................... 
  
 188 
  
 5.4 
  
 Juridiska personer................................................................... 
  
 188 
  
 5.4.1 
  
 Allmänt ........................................................................ 
  
 188 
  
 5.4.2 
  
 Handelsbolagsbidrag................................................... 
  
 189 
  
 5.4.3 
  
 Näringsbetingade andelar ........................................... 
  
 189 
  
 5.4.4 Avyttring av andel i handelsbolag .............................. 
  
 190 
  
 6 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och 
  
 näringsbostadsrätt som är anläggningstillgång ............. 
  
 191 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 191 
  
 6.2 
  
 Historisk tillbakablick............................................................ 
  
 191 
  
 6.3 
  
 Beskattning av kapitalvinster vid försäljning av fastighet 
  
 och bostadsrätt i handelsbolag som är skattesubjekt........... 
  
 194 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:35 
  
 7 
  
 Kommanditbolag....................................................... 
  
 197 
  
 7.1 
  
 Kommanditbolagets kännetecken ........................................ 
  
 197 
  
 7.2 
  
 Beskattningen av kommanditbolag och delägare i 
  
 kommanditbolag.................................................................... 
  
 198 
  
 7.2.1 
  
 Beloppsbegränsning i fråga om rätten att dra av 
  
 handelsbolagsbidrag ................................................... 
  
 198 
  
 7.2.2 
  
 Bolagsmännens betalningsansvar för 
  
 kommanditbolagets skatter ....................................... 
  
 199 
  
 8 
  
 Utländska delägare i svenska handelsbolag.................. 
  
 201 
  
 8.1 
  
 Inledning ................................................................................ 
  
 201 
  
 8.2 
  
 Utländska delägare som är fysiska personer ........................ 
  
 201 
  
 8.3 
  
 Utländska delägare som är juridiska personer ..................... 
  
 202 
  
 8.3.1 
  
 Reglerna om handelsbolagsbidrag ............................. 
  
 203 
  
 8.3.2 
  
 Reglerna om näringsbetingade andelar ...................... 
  
 203 
  
 9 
  
 EEIG 
  
 ....................................................................... 
  
 205 
  
 9.1 
  
 Inledning ................................................................................ 
  
 205 
  
 9.2 
  
 Beskattning .............................................................av EEIG 
  
 205 
  
 10 
  
 Redovisningsfrågor .........................och skattekontroll 
  
 207 
  
 10.1 
  
 Bokföringsregler .................................................................... 
  
 207 
  
 10.1.1 .....................................................Löpande bokföring 
  
 207 
  
 10.1.2 ........................................Redovisning av eget kapital 
  
 207 
  
 10.2 
  
 Handelsbolag ..........................................som skattesubjekt 
  
 208 
  
 11 
  
 Skattebetalning ........................................................ 
  
 211 
  
 11.1 
  
 Skattebetalningslagen ............................................................ 
  
 211 
  
 11.1.1 .........................................................Företrädaransvar 
  
 211 
  
 11.1.2 .............................................Handelsbolagets skatter 
  
 213 
  
 11.2 
  
 Handelsbolag ..........................................som skattesubjekt 
  
 215 
  
 8 
  
 SOU 2002:35 
  
 Innehåll 
  
 12 
  
 Övergångsfrågor........................................................ 
  
 219 
  
 12.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 219 
  
 12.2 
  
 Aktiva handelsbolag ............................................................... 
  
 220 
  
 12.2.1 Tillskjutet kapital ........................................................ 
  
 220 
  
 12.2.2 Kapitalunderlag ........................................................... 
  
 223 
  
 12.2.3 Expansionsfond........................................................... 
  
 225 
  
 12.2.4 Periodiseringsfond ...................................................... 
  
 226 
  
 12.2.5 Kvarstående underskott.............................................. 
  
 227 
  
 12.2.6 Överföring av ersättningsfond................................... 
  
 228 
  
 12.2.7 Överföring av pensionsåtaganden.............................. 
  
 228 
  
 12.2.8 Delägare med negativt kapitalkonto respektive 
  
 negativ anskaffningsutgift .......................................... 
  
 229 
  
 12.3 
  
 Inaktiva handelsbolag............................................................. 
  
 230 
  
 13 
  
 Övriga frågor ............................................................ 
  
 233 
  
 13.1 
  
 Ackumulerad inkomst............................................................ 
  
 233 
  
 13.1.1 Gällande regler ............................................................ 
  
 234 
  
 13.1.2 Statistik ........................................................................ 
  
 241 
  
 13.1.3 Behov av ändrade regler.............................................. 
  
 243 
  
 13.1.4 Förslagen ..................................................................... 
  
 246 
  
 13.2 
  
 Djur i jordbruk och renskötsel.............................................. 
  
 248 
  
 13.2.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 248 
  
 13.2.2 Gällande redovisningsregler ....................................... 
  
 249 
  
 13.2.3 Gällande skatteregler .................................................. 
  
 250 
  
 13.2.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 252 
  
 14 
  
 Konsekvensanalyser .................................................. 
  
 255 
  
 14.1 
  
 Kostnads- och intäktskonsekvenser för det allmänna ......... 
  
 255 
  
 14.1.1 Handelsbolag som skattesubjekt samt ändrad 
  
 beskattning vid avyttring av näringsfastigheter ........ 
  
 255 
  
 14.1.2 Finansiella effekter av utredningens övriga 
  
 förslag .......................................................................... 
  
 256 
  
 14.1.3 Förslagens sammanlagda finansiella konsekvenser... 
  
 257 
  
 14.2 
  
 Förslagens konsekvenser för delägare i handelsbolag.......... 
  
 257 
  
 14.3 
  
 Reglernas effekter i övrigt...................................................... 
  
 258 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:35 
  
 15 Författningskommentar 
  
 ..............................................261 
  
 15.1 
  
 Förslaget till lagen om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)......................................................................... 
  
 261 
  
 15.2 
  
 Förslaget till lagen om ändring i kupongskattelagen 
  
 (1970:624)........................................................................... 
  
 291 
  
 15.3 
  
 Förslaget till lagen om ändring i lagen (1980:1102) om 
  
 handelsbolag och enkla bolag............................................ 
  
 292 
  
 15.4 
  
 Förslaget till lagen om ändring i taxeringslagen 
  
 (1990:324)........................................................................... 
  
 292 
  
 15.5 
  
 Förslaget till lagen om ändring i mervärdesskattelagen 
  
 (1994:200)........................................................................... 
  
 293 
  
 15.6 
  
 Förslaget till lagen om ändring i årsredovisningslagen 
  
 (1995:1554)......................................................................... 
  
 293 
  
 15.7 
  
 Förslaget till lagen om ändring i skattebetalningslagen 
  
 (1997:483)........................................................................... 
  
 293 
  
 15.8 
  
 Förslaget till lagen om ändring i lagen (1998:674) om 
  
 inkomstgrundad ålderspension ......................................... 
  
 296 
  
 15.9 
  
 Förslaget till lagen om ändring i bokföringslagen 
  
 (1999:1078)......................................................................... 
  
 296 
  
 15.10 Förslaget till lagen om ändring i socialavgiftslagen 
  
 (2000:980)........................................................................... 
  
 296 
  
 15.11 Förslaget till lagen om ändring i lagen (2001:1227) om 
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter.......................... 
  
 297 
  
 Särskilda yttranden........................................................... 
  
 301 
  
 Bilagor: 
  
 1 
  
 Kommittédirektiv .................................................................. 
  
 307 
  
 2 
  
 Gällande rätt........................................................................... 
  
 319 
  
 3 
  
 Statistik m.m. ......................................................................... 
  
 357 
  
 4 
  
 Tidigare reformförslag........................................................... 
  
 363 
  
 5 
  
 Tabeller m.m. ......................................................................... 
  
 371 
  
 6 
  
 Utländsk rätt.......................................................................... 
  
 383 
  
 7 
  
 Förslagens finansiella konsekvenser..................................... 
  
 397 
  
 10 
  
 SOU 2002:35 
  
 Innehåll 
  
 11 
 Sammanfattning 
 Beskattningen av handelsbolag 
 Utredningens förslag innebär att handelsbolag skall inkomst- beskattas som skattesubjekt och att delägarna skall beskattas för de uttag som de gör från bolaget. En delägare skall kunna ta tillbaka tillskjutet kapital utan beskattningskonsekvenser. 
 För att förhindra att en delägare i ett handelsbolag skjuter upp det andra ledet i beskattningen genom att låna pengar från bolaget föreslår utredningen att det införs ett skatterättsligt låneförbud. Låneförbudet är i princip uppbyggt med motsvarande låneförbud från aktiebolag som förebild och omfattar lån till delägare och delägaren närstående personer. Kommersiella lån och s.k. koncern- lån skall vara undantagna från låneförbudet. 
 Bestämmelserna om utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmansföretag, de s.k.  
 3.12-reglerna, 
  blir med vissa avvik- elser tillämpliga även på utdelning och kapitalvinst på andelar i handelsbolag. Handelsbolag föreslås omfattas av begreppet fåmans- företag vilket innebär att uttrycket fåmanshandelsbolag slopas. De s.k. lättnadsreglerna i 43 kap. blir också tillämpliga för fysisk per- son som är delägare i ett handelsbolag. Vinst vid avyttring av andel i handelsbolag skall beskattas som avyttring av delägarrätt. 
 Till skillnad från vad som gäller i fråga om aktiebolag ställs det inte något krav på att delägarna i ett handelsbolag skall skjuta till kapital till bolaget. En handelsbolagsdelägare kan välja att låna in kapital till verksamheten och ta ut avkastning i form av ränta som, om den är marknadsmässig, får dras av i bolaget. Det betyder att delägare i handelsbolag inte behöver tillämpa  
 3:12-reglerna 
  vid den löpande beskattningen. Enligt utredningens bedömning kommer de flesta handelsbolagsdelägare välja att låna in kapital vilket är en stor fördel ur förenklingssynpunkt både för de skattskyldiga och för det allmänna. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utredningens förslag innebär att reglerna om räntefördelning och expansionsfond kan slopas för delägare i handelsbolag. Det- samma gäller reglerna om justerade anskaffningsutgifter i 50 kap. IL och de särskilda bestämmelserna i 51 kap. IL om beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet vid avyttring av andelar i handels- bolag. 
 Sammantaget innebär utredningens förslag att de nya beskatt- ningsreglerna för handelsbolag i stor utsträckning ansluter till redan existerande regelsystem för beskattning av juridiska personer och särskilt till beskattning av fåmansföretag. Det betyder att beskattningen av fåmansföretag blir mer renodlad och enhetlig vilket leder till ökad neutralitet mellan olika företagsformer. Utredningen föreslår också att den särreglering som gällt sedan 1990 års skattereform i fråga om kapitalvinstbeskattning av fastig- heter i handelsbolag skall slopas. Avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som är kapitaltillgång skall alltså beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet enligt samma principer som gäller för sådan avyttring i aktiebolag. 
 Lagtekniskt innebär utredningens förslag att antalet särbestäm- melser för handelsbolag kan minskas väsentligt. 
 Utredningen har strävat efter att bevara de möjligheter till resultatutjämning mellan handelsbolag och delägare som är skatt- skyldig juridisk person som nuvarande skatteregler medger. Utred- ningen föreslår att detta skall ske genom att handelsbolag och delägare som är juridisk person kan utjämna resultatet mellan verksamheterna med s.k. handelsbolagsbidrag. De nya bestäm- melserna har stora likheter med reglerna om koncernbidrag. Regler om handelsbolagsbidrag införs i ett nytt kapitel i IL. 
 Det har också varit viktigt att skapa regler som förhindrar kedjebeskattningseffekter i bolagskonstruktioner där handelsbolag ingår. Utredningens förslag innebär därför att reglerna om skatte- frihet för utdelning på näringsbetingade andelar utvidgas till att omfatta även utdelning på andelar i handelsbolag och andelar som innehas av handelsbolag. 
 Reglerna om handelsbolagsbidrag och skattefri utdelning på näringsbetingade andelar är sammankopplade på så sätt att förut- sättningar för handelsbolagsbidrag mellan delägaren och handels- bolaget i båda riktningarna skall föreligga om delägarens andel i handelsbolaget är näringsbetingad enligt utredningsregeln i 24 kap. 16 § 2 IL. I annat fall inträder en kedjebeskattningseffekt. 
 12 
  
 SOU 2002:35 
  
 Sammanfattning 
  
 Vissa särskilda bestämmelser som gäller för aktiebolag och vissa andra juridiska personer, bl.a. bestämmelserna om koncernbidrag, kommissionärsförhållanden, fusioner och fissioner, verksamhets- avyttringar samt slutligen särskilda bestämmelser för vissa juridiska personer (bl.a. försäkringsföretag och kooperativa föreningar) har utredningen av förenklingsskäl valt att inte göra tillämpliga på handelsbolag. 
 Beskattningen av JohnsonEnligt förordningen nr 2137/85 om Europeiska ekonomiska intressegrupperingar skall sådana intressegrupperingar delägar- beskattas. Det primära syftet för en EEIG är inte att skapa vinst för grupperingen som sådan utan att förbättra resultatet för med- lemmarnas verksamheter. Antalet grupperingar som finns regist- rerade i Sverige är hittills mycket begränsat. Utredningens förslag innebär dels att avyttring av andel i en EEIG skall anses som avyttring av en andel i grupperingens tillgångar och skulder, dels att antalet regler som berör grupperingarna och dess medlemmar minskas jämfört med vad som gäller idag. 
 Övriga frågor 
 Utredningen föreslår att reglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerade inkomst skall slopas. Inhämtad statistik visar att behovet av särskild skatteberäkning minskat kraftigt efter 1990 års skattereform. Det beror dels på att progressiviteten i inkomst- beskattningen reducerats väsentligt, dels på att engångsbelopp inte längre används i samma utsträckning som tidigare i inkomstslaget tjänst. Utredningen föreslår samtidigt att det för enskilda närings- idkare öppnas en möjlighet att få fördela vissa inkomster inom ramen för det ordinarie omprövningsförfarandet i taxeringslagen. De inkomster som skall kunna fördelas är återförda avdrag i samband med avyttring av näringsfastighet, dvs. värdeminsknings- avdrag m.m. 
 Slutligen analyserar utredningen vilka problem som är för- knippade med skillnaderna i redovisnings- och skattereglerna i fråga om redovisning av djur i jordbruk och renskötsel om driften sker i en juridisk person. I förenklingssyfte föreslås att handels- 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:35 
  
 bolag med enbart fysiska personer som delägare skall ges samma möjlighet som enskilda näringsidkare har enligt årsredovisnings- lagen att välja att redovisa samtliga djur som omsättningstillgångar, oavsett avsikten med innehavet. 
 14 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 dels  
 att 5 kap. 2 §, 13 kap. 5 §, 21 kap. 8 §, 23 kap. 5, 15, 20, 21, 25 och 26 §§, 25 kap. 12 och 18 §§, 27 kap. 7 §, 30 kap. 13 §§, 33 kap. 9, 19 och 20 §§, 34 kap. 12,13,  
 15–17, 
  19, 21 och 22 §§, 45 kap. 30 och 31 §§, 46 kap. 15 och 16 §§, 48 kap. 27 §, 49 kap. 7, 15 och 18 §§,  
 50–51 
  kap., 56 kap. 4 § och 60 kap. 14 § samt rubrikerna närmast före 45 kap. 30 och 31 §§, 46 kap. 15 och 16 §§, 49 kap. 7 § och 66 kap. skall upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att rubrikerna närmast före 25 kap. 12 §, 33 kap. 8 och 19 §§, 34 kap. 12, 19,  
 21–22 
  §§, 45 kap.  
 30–31 
  §§, 46 kap.  
 15–16 
  §§ samt 49 kap. 7 §, skall utgå, 
  
 dels  
 att nuvarande 5 kap. 3 § skall betecknas 5 kap. 2 §, nuvar- ande 40 kap. 19 § skall betecknas 40 kap. 18 a § och nuvarande 26 kap. 15 § skall betecknas 26 kap. 17 §, 
  
 dels  
 att 1 kap. 10 och 14 §§, 2 kap. 1 och 3 §§, 3 kap. 2, 19 och 23 §§, 5 kap. 1 och nya 2 §§, 6 kap. 2 och 13 §§, 10 kap. 3 och 4 §§, 11 kap. 17, 25 och 45 §§, 13 kap. 3, 4, 7 och 9 §§, 14 kap. 10,  
 13–15 
  och 17 §§, 15 kap. 1, 3 och 6 §§, 16 kap. 1, 8, 16, 22, 24, 27 och 31 §§, 17 kap. 29 §, 18 kap. 11, 17 a och 17 b §§, 19 kap. 14 och 14 a §§, 20 kap. 6 och 23 §§, 22 kap. 3 §, 23 kap. 4, 6, 11, 14, 16, 17, 19, 23 och 29 §§, 24 kap. 12, 13 och 15 §§, 25 kap. 2, 6, 11, 14, 28 och 30 §§, 26 kap. 1 §, 27 kap.  
 4–6 
  och 8 §§, 30 kap. 2, 3, 6, 8 och  
 10–12 
  §§, 31 kap. 2 och 20 §§, 33 kap. 1 och 8 §§, 34 kap. 1, 2, 4, 6, 14, 20 och 23 §§, 40 kap.  
 3–7, 
 9–16, 
  21 och 24 §§, 41 kap. 4 §, 42 kap. 3, 14 och 32 §§, 43 kap. 1, 4 och 20 §§, 44 kap. 1, 2, 8 och 34 §§, 45 kap. 32 §, 46 kap. 17 §, 48 kap. 2, 7, 12, 20 och 26 §§, 49 kap. 6 och 19 §§, 52 kap. 1 och 7 §§, 53 kap. 1, 2 och 6 §§, 55 kap. 11 §, 56 kap. 1, 2, 5, 6 och 8 §§, 57 kap.  
 3–5, 
  7, 8 och 12 §§, 
 15 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 59 kap. 4, 10 och 15 §§, 60 kap. 1, 12 och 13 §§, 62 kap. 2 §, 63 kap. 5 §, rubriken till 5 kap. och 56 kap. samt rubrikerna närmast före 1 kap. 14 §, 10 kap. 14 §, 13 kap. 4 §, 23 kap. 17 §, 30 kap. 11 §, 34 kap. 6 §, 56 kap. 2 § och 60 kap. 12 § skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det närmast före rubriken före 42 kap. 18 § skall införas en ny rubrik samt närmast före nya 26 kap. 15 §, 40 kap. 19 §, 44 kap. 5 a § och 48 kap. 7 a § nya rubriker av följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas ett nytt kapitel, 35 a kap., och 22 nya paragrafer, 11 kap. 45  
 a–c 
  §§, 15 kap. 3  
 a–c 
  §§, 24 kap. 16 a §, 26 kap. nya 15 och 16 §§, 30 kap. 12 a §, 31 kap. 25 a §, 40 kap. 12 a, 19 och 19 a §§, 43 kap. 4 a och b §§, 44 kap. 5 a §, 48 kap. 7 a §, 57 kap. 5 a, 8 a och b §§, 62 kap. 4 a §, 
  
 dels  
 att övergångsbestämmelserna till lagen skall ha följande 
  
 lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
  
 Bestämmelser finns om 
  
 10 § 
  
 – vissa inkomster som är 
  
 – vissa inkomster som är 
  
 skattefria i 8 kap., 
  
 skattefria i 8 kap., 
  
 – 
  
 vissa utgifter som inte skall 
  
 – 
  
 vissa utgifter som inte skall 
  
 dras av i 9 kap., 
  
 dras av i 9 kap., 
  
 – 
  
 kapitalvinster och kapital- 
  
 – 
  
 kapitalvinster och 
  
 förluster i  
 44–54 
  kap., 
  
 kapitalförluster i  
 44–54 
  kap., 
  
 – 
  
 insättningsgaranti och in- 
  
 – 
  
 insättningsgaranti och in- 
  
 vesterarskydd i 55 kap., 
  
 vesterarskydd i 55 kap., 
  
 – fåmansföretag  
 och fåmans- 
  
 – fåmansföretag i 56 och 
  
 handelsbolag  
 i 56 och 57 kap., 
  
 57 kap., 
  
 – 
  
 pensionsförsäkringar och 
  
 – 
  
 pensionsförsäkringar och 
  
 pensionssparkonton i 58 kap., 
  
 pensionssparkonton i 58 kap., 
  
 – 
  
 pensionssparavdrag i 
  
 – 
  
 pensionssparavdrag i 
  
 59 kap., 
  
 59 kap., 
  
 – 
  
 familjebeskattning i 
  
 – 
  
 familjebeskattning i 
  
 60 kap., och 
  
 60 kap., och 
  
 – 
  
 värdering av inkomster i 
  
 – 
  
 värdering av inkomster i 
  
 annat än pengar i 61 kap. 
  
 annat än pengar i 61 kap. 
  
 16 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 14 § 
  
 Inkomster i  
 handelsbolag  
 Inkomster i  
 europeiska ekono- miska intressegrupperingar 
  
 Inkomster i  
 ett svenskt han- delsbolag  
 skall tas upp vid den taxering då  
 handelsbolaget  
 skulle ha taxerats om  
 det  
 hade varit  
 skattskyldigt 
 .  
 För delägare som är fysiska personer gäller detta dock bara sådana inkomster som inte skall tas upp i inkomstslaget kapital. 
  
 Inkomster i  
 en europeisk eko- nomisk intressegruppering  
 skall tas upp vid den taxering då  
 grup- peringen  
 skulle ha taxerats om  
 den  
 hade varit skattskyldig. 
  
 2 kap. 
 1 § 
 1 
  
 I detta kapitel finns definitioner av vissa begrepp samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i denna lag. Det finns definitioner och förklaringar också i andra kapitel. 
 Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och uttryck samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används 
  
 finns i nedan angivna paragrafer: 
  
 -------------- 
  
 -------------- 
  
 byggnadsinventarier i 19 kap. 
  
 byggnadsinventarier i 19 kap. 
  
 19–21 
  §§ 
  
 19–21 
  §§ 
  
 delägare i fåmansföretag  
 eller 
  
 delägare i fåmansföretag i 
  
 fåmanshandelsbolag  
 i 56 kap. 6 § 
  
 56 kap. 6 § 
  
 delägarrätt i 48 kap. 2 § 
  
 delägarrätt i 48 kap. 2 § 
  
 -------------- 
  
 -------------- 
  
 fåmansföretag i 56 kap. 2, 3 
  
 fåmansföretag i 56 kap. 2, 3 
  
 och 5 §§ 
  
 och 5 §§ 
  
 fåmanshandelsbolag i 56 kap. 
  
 4 och 5 §§ 
  
 företagsledare i 56 kap. 6 § 
  
 företagsledare i 56 kap. 6 § 
  
 -------------- 
  
 -------------- 
  
 förvärvsinkomst i 1 kap. 5 § 
  
 förvärvsinkomst i 1 kap. 5 § 
  
 handelsbolag i 5 kap., se också 
  
 3 § 
  
 1  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
  
 17 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 hyreshusenhet i 15 § 
  
 hyreshusenhet i 15 § 
  
 ------------- 
  
 ------------ 
  
 3 § 
 2 
  
 Bestämmelserna om juridiska personer skall inte tillämpas på 
  
 – dödsbon, 
  
 – 
  
 svenska handelsbolag 
 , eller 
  
 – europeiska ekonomiska in- 
  
 tressegrupperingar 
 , eller 
  
 – 
  
 juridiska personer som förvaltar samfälligheter och som avses i 
  
 6 kap. 6 § andra stycket. 
 Bestämmelserna om juridiska personer skall tillämpas också på värdepappersfonder. 
 Särskilda bestämmelser om dödsbon efter dem som var be- gränsat skattskyldiga vid dödsfallet finns i 4 kap. 3 §. 
 Att bestämmelserna om svenska handelsbolag gäller också för europeiska ekonomiska intres- segrupperingar framgår av 5 kap. 2 §. 
 I vilka fall utländska associationer anses som eller behandlas som juridiska personer framgår av 6 kap. 8 §. 
 3 kap. 
 2 § Bestämmelser om skattskyldighet finns för 
  
 –  
 delägare i svenska handels- 
  
 –  
 medlemmar i europeiska 
  
 bolag  
 i 5 kap., 
  
 ekonomiska intressegrupperingar 
  
 i 5 kap., 
  
 – 
  
 delägare i vissa samfälligheter i 6 kap. 6 § andra stycket, och 
  
 – 
  
 delägare i andra utländska juridiska personer än utländska bolag i 6 kap.  
  
 13–16 
  §§. 
 Den som är begränsat skatt- skyldig är skattskyldig för kapi- talvinst på sådana tillgångar och förpliktelser som avses i andra stycket, om han vid något till- 
 19 § 
 Den som är begränsat skatt- skyldig är skattskyldig för kapi- talvinst på sådana tillgångar och förpliktelser som avses i andra stycket, om han vid något till- 
  
 2  
 Senaste lydelse 2001:1185. 
 18 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 fälle under det kalenderår då 
  
 fälle under det kalenderår då 
  
 avyttringen sker eller under de 
  
 avyttringen sker eller under de 
  
 föregående tio kalenderåren har 
  
 föregående tio kalenderåren har 
  
 varit bosatt i Sverige eller sta- 
  
 varit bosatt i Sverige eller sta- 
  
 digvarande vistats här. Skatt- 
  
 digvarande vistats här. Skatt- 
  
 skyldigheten gäller oavsett i vil- 
  
 skyldigheten gäller oavsett i vil- 
  
 ket 
  
 inkomstslag kapitalvinsten 
  
 ket inkomstslag kapitalvinsten 
  
 skall 
  
 tas upp.  
 Skattskyldigheten 
  
 skall tas upp. 
  
 gäller också belopp som motsva- rar en kapitalvinst och som enligt 51 kap. 3 och 4 §§ skall tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet. 
 Skattskyldigheten enligt första stycket omfattar 
  
 1. 
  
 andelar i svenska aktiebolag, svenska handelsbolag och svenska ekonomiska föreningar med undantag för andelar i pri- vatbostadsföretag, 
  
 2. 
  
 konvertibla skuldebrev och konvertibla vinstandelsbevis som getts ut av svenska aktiebolag, 
  
 3. 
  
 köp- och teckningsoptioner som utfärdats i förening med skuldebrev av svenska aktiebolag, och 
  
 4. 
  
 terminer och optioner som avser sådana tillgångar som anges i 
  
 1–3. 
  
 23 § 
 Om någon överlåter sin rätt till periodiskt understöd eller liknande periodisk inkomst, är överlåtaren – i stället för förvärvaren 
 – skattskyldig för utfallande belopp. Detta gäller dock inte till den del överlåtaren skulle ha haft rätt till avdrag för beloppet antingen såsom utgift för att förvärva och bibehålla inkomster eller såsom periodiskt understöd, om han hade betalat ut det. 
 Om överlåtaren är ett svenskt handelsbolag gäller första stycket för delägarna i handelsbolaget. 
 19 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 5 kap. 
 Svenska handelsbolag Europeiska ekonomiska intresse- grupperingar (EEIG) 
 Svenska handelsbolag  
 är inte själva skattskyldiga för sina in- komster. Inkomsterna skall i stället beskattas hos  
 delägarna 
 . 
  
 1 § 
 Europeiska ekonomiska intres- segrupperingar  
 är inte själva skattskyldiga för sina inkoms- ter. Inkomsterna skall i stället beskattas hos  
 medlemmarna 
 . 
  
 (nuvarande 3 §) 
  
 2 § 
  
 Varje  
 delägare  
 skall beskattas 
  
 Varje 
  
 medlem  
 skall beskattas 
  
 för så stort belopp som mot- 
  
 för så stort belopp som mot- 
  
 svarar hans andel av handels- 
  
 svarar hans andel av  
 den europe- 
  
 bolagets 
  
 inkomst, 
  
 oavsett om 
  
 iska ekonomiska 
  
 intressegruppe- 
  
 beloppet tas ut ur  
 bolaget  
 eller 
  
 ringens 
  
 inkomst, 
  
 oavsett om 
  
 ej. 
  
 beloppet tas ut ur  
 grupperingen 
  
 När 
  
 det gäller 
  
 delägarnas 
  
 eller ej. 
  
 skattskyldighet tillämpas 
  
 När det gäller  
 medlemmarnas 
  
 skattskyldighet tillämpas 
  
 – 
  
 3 kap. för fysiska personer, 
  
 – 
  
 4 kap. för dödsbon, och 
  
 – 
  
 6 kap. för juridiska personer. 
  
 6 
  
 kap. 
  
 2 § 
 Bestämmelser om skattskyldighet finns för 
  
 – delägare i svenska handels- 
  
 –  
 medlemmar i europeiska 
  
 bolag  
 i 5 kap., 
  
 ekonomiska intressegrupperingar 
  
 i 5 kap., 
  
 – 
  
 delägare i vissa samfälligheter i 6 § andra stycket, och 
  
 – 
  
 delägare i andra utländska juridiska personer än utländska bolag i  
  
 13–16 
  §§. 
 13 § 
 En obegränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person som är delägare i en annan utländsk juridisk person än ett utländskt bolag är skattskyldig i den utsträckning som framgår av 16 § för den 
 20 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 utländska juridiska personens inkomster under de förutsättningar som anges i 14 eller 15 §. 
  
 Innehav genom  
 ett svenskt 
  
 Innehav genom  
 en europeisk 
  
 handelsbolag  
 likställs med direkt 
  
 ekonomisk intressegruppering  
 lik- 
  
 innehav vid tillämpning av 14– 
  
 ställs med direkt innehav vid 
  
 16 §§. 
  
 tillämpning av  
 14–16 
  §§. 
  
 10 kap. 
 3 § 
 3  
 Till inkomstslaget tjänst räknas 
 1. utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m., i den utsträck- ning som anges i 57 kap., i företag som är eller har varit fåmans- företag, 
 2 
 .  
 kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag i den ut- 
  
 sträckning 
  
 som 
  
 anges i 50 
  
 kap. 
  
 7 §, 
  
 2.  
 penninglån 
  
 i 
  
 strid 
  
 med 
  
 3 
 . penninglån 
  
 i 
  
 strid 
  
 med 
  
 12 kap. 7 
  
 § 
  
 aktiebolagslagen 
  
 12 kap. 7 
  
 § aktiebolagslagen 
  
 (1975:1385)  
 eller  
 11 § lagen 
  
 (1975:1385) 
 , 
  
 11 
  
 § 
  
 lagen 
  
 (1967:531) 
  
 om 
  
 tryggande av 
  
 (1967:531) 
  
 om 
  
 tryggande av 
  
 pensionsutfästelse m.m., 
  
 pensionsutfästelse 
  
 m.m. 
  
 och 
  
 penninglån från ett svenskt han- 
  
 delsbolag enligt bestämmelserna i 
  
 11 kap. 45 a §, 
  
 4 
 . avskattning av pensions- 
  
 3 
 . avskattning av pensions- 
  
 försäkring 
  
 enligt 
  
 bestämmel- 
  
 försäkring 
  
 enligt 
  
 bestämmel- 
  
 serna i 58 kap. 19 §, och 
  
 serna i 58 kap. 19 §, och 
  
 5 
 . avskattning av pensions- 
  
 4 
 . avskattning av pensions- 
  
 sparkonto 
  
 enligt 
  
 bestämmel- 
  
 sparkonto 
  
 enligt 
  
 bestämmel- 
  
 serna i 58 kap. 33 §. 
  
 serna i 58 kap. 33 §. 
  
 4 § Till inkomstslaget tjänst räknas inte 
 1. räntor på skulder för utbildning eller på andra skulder för tjänsten, och 
  
 2. vad  
 delägare i ett svenskt  
 2. vad  
 medlem i en europeisk handelsbolag  
 fått i lön från detta.  
 ekonomisk intressegruppering  
 fått 
  
 3  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 i lön från  
 denna 
 . 
 Till inkomstslaget tjänst räknas inte heller inkomster och ut- gifter på grund av sådant fastighetsinnehav som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) likställs med ägande vid beskattningen, även om fastigheten innehas som en löneförmån. 
 11 kap. 
 17 § 
 Förmån i form av utbildning eller annan åtgärd som är av väsentlig betydelse för att den skattskyldige skall kunna fortsätta att örvärvsarbeta skall inte tas upp hos den som riskerar att bli arbetslös på grund av omstrukturering, personalavveckling eller liknande i arbetsgivarens verksamhet. 
  
 Första stycket gäller inte för- 
  
 Första stycket gäller inte för- 
  
 mån från 
  
 fåmansföretag 
  
 eller 
  
 mån från fåmansföretag, om den 
  
 fåmanshandelsbolag,  
 om den an- 
  
 anställde är företagsledare eller 
  
 ställde är 
  
 företagsledare 
  
 eller 
  
 delägare i företaget eller närstå- 
  
 delägare i företaget eller när- 
  
 ende till en sådan person. Om 
  
 stående till en sådan person. 
  
 arbetsgivaren är en enskild när- 
  
 Om arbetsgivaren är en enskild 
  
 ingsidkare, gäller första stycket 
  
 näringsidkare, 
  
 gäller 
  
 första 
  
 inte förmån till sådana anställda 
  
 stycket inte förmån till sådana 
  
 som är närstående till arbets- 
  
 anställda som är närstående till 
  
 givaren. 
  
 arbetsgivaren 
  
 25 § 
  
 Totalförsvarspliktigas dagersättningar och tillägg till sådana er- sättningar, naturaförmåner, fälttraktamenten, befattningspen- ningar, utbildningspremier, utryckningsbidrag samt avgångsveder- 
  
 lag skall inte tas upp. 
  
 Familjebidrag 
  
 till totalför- 
  
 Familjebidrag 
  
 till totalför- 
  
 svarspliktiga skall tas upp bara 
  
 svarspliktiga skall tas upp bara 
  
 om bidraget betalas ut i form av 
  
 om bidraget betalas ut i form av 
  
 näringsbidrag. Familjebidrag an- 
  
 näringsbidrag. Familjebidrag an- 
  
 ses tillfalla den totalförsvars- 
  
 ses tillfalla den totalförsvars- 
  
 pliktige, även om bidraget beta- 
  
 pliktige, även om bidraget beta- 
  
 las ut till någon annan. Familje- 
  
 las ut till någon annan. Familje- 
  
 bidrag i form av näringsbidrag 
  
 bidrag i form av näringsbidrag 
  
 skall tas upp i 
  
 inkomstslaget 
  
 skall tas upp i 
  
 inkomstslaget 
  
 22 
  
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 tjänst, om näringenbedrivs av en 
  
 tjänst, om näringenbedrivs av en 
  
 juridisk person  
 eller av ett 
  
 juridisk person som den värn- 
  
 svenskt handelsbolag  
 som den 
  
 pliktige inte är delägare i, och i 
  
 värnpliktige inte är delägare i, 
  
 annat fall i inkomstslaget när- 
  
 och i annat fall i inkomstslaget 
  
 ingsverksamhet. 
  
 näringsverksamhet. 
  
 Första och andra styckena tillämpas också för annan personal vid det svenska totalförsvaret som avlönas enligt de grunder som gäller 
  
 för totalförsvarspliktiga. 
  
 45 § 
  
 Om penninglån har lämnats i 
  
 Om penninglån har lämnats i 
  
 strid med 12 kap. 7 § aktiebo- 
  
 strid med 12 kap. 7 § aktiebo- 
  
 lagslagen (1975:1385) eller 11 § 
  
 lagslagen (1975:1385) eller 11 § 
  
 lagen (1967:531) om tryggande 
  
 lagen (1967:531) om tryggande 
  
 av pensionsutfästelse m.m., skall 
  
 av pensionsutfästelse m.m., skall 
  
 lånebeloppet tas upp som intäkt 
  
 lånebeloppet tas upp som intäkt 
  
 hos låntagaren  
 eller hos en fysisk 
  
 hos låntagaren, om det inte 
  
 person som är delägare i ett 
  
 finns synnerliga skäl mot detta. 
  
 svenskt handelsbolag som är lån- 
  
 tagare 
 , om det inte finns syn- 
  
 nerliga skäl mot detta. 
  
 45 a § 
  
 Som intäkt hos låntagaren skall 
  
 tas upp penninglån som har läm- 
  
 nats från ett svenskt handelsbolag 
  
 till 
  
 1. en fysisk person som är del- 
  
 ägare i handelsbolaget eller ett 
  
 annat bolag i samma koncern, 
  
 eller 
  
 2. den som är närstående till 
  
 person som avses i 1. 
  
 Bestämmelserna i första stycket 
  
 tillämpas inte 
  
 om låntagaren 
  
 driver 
  
 näringsverksamhet och 
  
 lånet 
  
 betingas 
  
 av affärsmässiga 
  
 skäl samt är avsett uteslutande för 
  
 låntagarens verksamhet. 
  
 Som intäkt hos låntagaren skall 
  
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 även tas upp penninglån som handelsbolag lämnar i syfte att 
 1. låntagaren, 
 2. en närstående till en sådan person som avses i 1, eller 
 3 en juridisk person över vars verksamhet låntagaren eller någon som avses i 2 har ett bestä- mmande inflytande 
 skall förvärva andelar i bolaget eller något annat bolag i samma koncern. 
 Med penninglån avses även ställande av säkerhet. 
 45 b § 
 Lånebeloppet i 45 a § skall inte tas upp som intäkt om det finns synnerliga skäl mot detta. 
 45 c § 
 I fråga om lån eller säkerhet för förvärv av andelar i ett handels- bolag eller ett annat bolag i samma koncern får skattemyndig- heten medge undantag från 45 a § om det behövs på grund av särskilda omständigheter. 
 I andra fall än som avses i första stycket får skattemyndig- heten medge undantag från 45 a § om det finns synnerliga skäl. 
  
 13 kap. 
  
 3 § 
  
 Penninglån som lämnas till en 
  
 Penninglån som lämnas till en 
  
 juridisk 
  
 person 
  
 i strid med 
  
 juridisk 
  
 person 
  
 i 
  
 strid 
  
 med 
  
 12 kap. 
  
 7 
  
 § aktiebolagslagen 
  
 12 kap. 
  
 7 
  
 § aktiebolagslagen 
  
 (1975:1385)  
 eller  
 11 § lagen 
  
 (1975:1385) 
 , 
  
 11 
  
 § 
  
 lagen 
  
 (1967:531) 
  
 om 
  
 tryggande av 
  
 (1967:531) 
  
 om 
  
 tryggande av 
  
 24 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 pensionsutfästelse m.m. 
 ,  
 räknas till inkomstslaget näringsverk- samhet. 
 Handelsbolag 
 Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och ut- gifter hos  
 svenska handelsbolag. 
  
 För delägare som är fysiska personer räknas handelsbolagets kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och närings- bostadsrätter inte till inkomst- slaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital samt han- delsbolagets penninglån som avses i 3 § till inkomstslaget tjänst. 
 pensionsutfästelse m.m.  
 eller penninglån från ett svenskt han- delsbolag enligt bestämmelserna i 15 kap. 3 a §  
 räknas till inkomst- slaget näringsverksamhet. 
 Europeiska ekonomiska intresse- grupperingar 
 4 § 
 Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och ut- gifter hos  
 europeiska ekonomiska intressegrupperingar. 
  
 7 § 
  
 Delägarrätter, fordringsrätter, 
  
 Delägarrätter, fordringsrätter, 
  
 andelar 
  
 i 
  
 svenska handelsbolag 
  
 andelar i europeiska ekonomiska 
  
 och sådana tillgångar som avses i 
  
 intressegrupperingar 
  
 och 
  
 sådana 
  
 52 kap. 
  
 räknas inte som till- 
  
 tillgångar som avses 
  
 i 
  
 52 kap. 
  
 gångar 
  
 i 
  
 näringsverksamheten 
  
 räknas inte som tillgångar i när- 
  
 för enskilda näringsidkare. 
  
 ingsverksamheten 
  
 för 
  
 enskilda 
  
 näringsidkare. 
  
 De skall dock räknas som tillgångar i näringsverksamheten om de är 
  
 – 
  
 lagertillgångar, pågående arbeten, kundfordringar eller lik- nande tillgångar, 
  
 – 
  
 inventarier eller fordringar på grund av avyttring av inventa- 
  
 rier, 
  
 – 
  
 banktillgodohavanden som hör till näringsverksamheten, 
  
 – 
  
 fordringar på sådana försäkringsersättningar eller skadestånd som skall tas upp i näringsverksamheten, 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 – 
  
 andelar i kooperativa föreningar förutsatt att innehavet av an- delarna betingas av näringsverksamheten eller fordringar på grund av avyttring av sådana andelar, eller 
  
 – 
  
 fordringar som medlemmar i kooperativa föreningar har på föreningen förutsatt att medlemskapet i föreningen betingas av näringsverksamheten. 
  
 Vid tillämpning av denna paragraf anses patent och andra sådana rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1 som in- ventarier även om de inte förvärvats från någon annan. 
 Även om en andel i ett aktie- bolag  
 eller  
 i en ekonomisk före- ning enligt 7 § inte räknas som en tillgång i näringsverksam- heten, skall utdelning från aktiebolaget  
 eller  
 den ekono- miska föreningen räknas till in- komstslaget näringsverksamhet, om utdelningen lämnas i för- hållande till köp (rabatt) eller försäljningar (pristillägg) som gjorts i näringsverksamheten. 
 9 § 
 Även om en andel i ett aktie- bolag 
 ,  
 i en ekonomisk förening  
 eller i ett handelsbolag  
 enligt 7 § inte räknas som en tillgång i näringsverksamheten, skall ut- delning från aktiebolaget, den ekonomiska föreningen  
 eller handelsbolaget  
 räknas till in- komstslaget näringsverksamhet, om utdelningen lämnas i för- hållande till köp (rabatt) eller försäljningar (pristillägg) som gjorts i näringsverksamheten. 
  
 14 kap. 
  
 All näringsverksamhet 
  
 som 
  
 10 § 
  
 All 
  
 näringsverksamhet 
  
 som 
  
 bedrivs av en juridisk person 
  
 bedrivs av en juridisk person 
  
 räknas som en enda närings- 
  
 räknas som en enda närings- 
  
 verksamhet. Om den 
  
 juridiska 
  
 verksamhet. Om 
  
 den 
  
 juridiska 
  
 personen är  
 delägare i ett svenskt 
  
 personen är delägare i  
 en euro- 
  
 handelsbolag 
 , skall även  
 handels- 
  
 peisk 
  
 ekonomisk 
  
 intressegruppe- 
  
 bolagets  
 verksamhet räknas in i 
  
 ring 
 , skall även  
 grupperingens 
  
 den juridiska personens närings- 
  
 verksamhet räknas in i den juri- 
  
 verksamhet. 
  
 diska 
  
 personens 
  
 näringsverk- 
  
 I 11 § finns bestämmelser om 
  
 samhet. 
  
 I 11 § finns bestämmelser om 
  
 underskott från vissa utländska 
  
 underskott från vissa utländska 
  
 juridiska personer. I 
  
 14 
  
 och 
  
 juridiska personer. I 
  
 14 
  
 och 
  
 26 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 15 §§ finns bestämmelser om underskott från  
 kommanditbo- lag och vissa andra handelsbolag. 
  
 För en fysisk person som är  
 delägare  
 i  
 ett  
 eller flera  
 svenska handelsbolag  
 räknas verksam- heten i varje  
 handelsbolag  
 som en egen näringsverksamhet. Om  
 ett handelsbolag  
 bedriver själv- ständig näringsverksamhet ut- omlands, räknas dock all sådan verksamhet som en egen när- ingsverksamhet. 
 Om ett svenskt handelsbolag är delägare i ett annat svenskt han- delsbolag, skall verksamheten i det handelsbolaget räknas in i det ägande bolagets näringsverksam- het 
 . I 14 och 15 §§ finns be- stämmelser om underskott från  
 kommanditbolag och vissa andra handelsbolag 
 . 
  
 15 §§ finns bestämmelser om underskott från e 
 uropeiska eko- nomiska intressegrupperingar. 
  
 13 § 
 För en fysisk person som är  
 medlem i en  
 eller flera  
 europeiska ekonomiska intressegrupperingar  
 räknas verksamheten i varje  
 gruppering  
 som en egen närings- verksamhet. Om  
 en europeisk ekonomisk intressegruppering  
 be- driver självständig näringsverk- samhet utomlands, räknas dock all sådan verksamhet som en egen näringsverksamhet. 
 I 14 och 15 §§ finns bestäm- melser om underskott från  
 europeiska ekonomiska intresse- grupperingar. 
  
 Underskott för  
  
 kommandit- delägare och vissa andra handels- bolagsdeläga 
  
 re 
  
 Underskott för  
 medlemmar i europeiska ekonomiska intresse- grupperingar 
  
 14 § 
 En kommanditdelägare i ett svenskt kommanditbolag får inte dra av underskott från komman- ditbolaget till den del summan av avdraget och de avdrag som gjorts tidigare beskattningsår skulle överstiga ett belopp som mot- svarar vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. 
 27 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 En  
 delägare  
 i  
 ett svenskt han- 
  
 En  
 medlem  
 i  
 en europeisk eko- 
  
 delsbolag som i förhållande till 
  
 nomisk intressegruppering 
  
 som 
  
 övriga delägare har förbehållit sig 
  
 genom avtal mellan grupperingen 
  
 ett begränsat ansvar för  
 bolagets 
  
 och tredje man har  
 ett begränsat 
  
 förbindelser  
 skall dra av sam- 
  
 ansvar för  
 skuld eller förpliktelse 
  
 manlagt högst ett belopp som 
  
 som åvilar grupperingen, 
  
 skall 
  
 motsvarar hans ansvar. 
  
 dra av sammanlagt högst ett be- 
  
 lopp som motsvarar hans ansvar. 
  
 15 § 
  
 Underskott som 
  
 inte 
  
 skall 
  
 Underskott som inte 
  
 skall 
  
 dras av på grund av  
 bestämmel- 
  
 dras av på grund av  
 bestämmel- 
  
 serna  
 i 14 §, skall dras av vid be- 
  
 sen  
 i 14 §, skall dras av vid be- 
  
 räkning av resultatet från  
 bolaget 
  
 räkning av resultatet från  
 grup- 
  
 det följande beskattningsåret. 
  
 peringen  
 det följande beskatt- 
  
 ningsåret. 
  
 17 § 
  
 Om ett aktiebolag  
 eller  
 en 
  
 Om ett aktiebolag, en eko- 
  
 ekonomisk förening överlåter 
  
 nomisk förening  
 eller ett han- 
  
 den huvudsakliga delen av sin 
  
 delsbolag  
 överlåter den huvud- 
  
 näringsverksamhet 
  
 eller 
  
 sina 
  
 sakliga delen av sin näringsverk- 
  
 tillgångar till staten, ett lands- 
  
 samhet eller sina tillgångar till 
  
 ting eller en kommun, skall be- 
  
 staten, ett landsting eller en 
  
 stämmelserna i 18 § tillämpas. 
  
 kommun, skall bestämmelserna 
  
 Detsamma gäller om överlåtel- 
  
 i 18 § tillämpas. Detsamma 
  
 sen sker till ett bolag som till 
  
 gäller om överlåtelsen sker till 
  
 övervägande del innehas, direkt 
  
 ett bolag som till övervägande 
  
 eller indirekt, av staten, ett 
  
 del innehas, direkt eller indirekt, 
  
 landsting eller en kommun. 
  
 av staten, ett landsting eller en 
  
 kommun. 
  
 Bestämmelserna i 18 § tillämpas dock inte vid överlåtelser inom en svensk koncern. De tillämpas inte heller om överlåtelsen fram- står som ett normalt led i företagets verksamhet. 
 Vid bedömningen av om det är en huvudsaklig del som överlåts, skall hänsyn tas till hela den näringsverksamhet som bolaget eller föreningen bedrivit vid beskattningsårets ingång, förhållandena efter överlåtelsen samt verksamhetens allmänna art och inriktning. 
 28 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 15 kap. 
 1 § 
 Ersättningar för varor, tjänster och inventarier, avkastning av tillgångar, kapitalvinster samt alla andra inkomster i näringsverk- samheten skall tas upp som intäkt. 
  
 Utöver bestämmelserna i 
  
 Utöver bestämmelserna i 
  
 detta kapitel finns bestämmelser 
  
 detta kapitel finns bestämmelser 
  
 om inkomster i 8,  
 17–39, 
 44–46, 
  
 om inkomster i 8,  
 17–39, 
 44–46, 
  
 48–52, 
  55 och 60 kap. 
  
 48–49, 
  52, 55 och 60 kap. 
  
 Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar finns i 61 kap. 
 Om penninglån har lämnats i strid med 12 kap. 7 § aktiebo- lagslagen (1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., skall lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren  
 eller hos en juri- disk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är lån- tagare 
 , om det inte finns syn- nerliga skäl mot detta. 
 3 § 
 Om penninglån har lämnats i strid med 12 kap. 7 § aktiebo- lagslagen (1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., skall lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. 
 3 a § 
 Som intäkt hos låntagaren skall tas upp penninglån som har läm- nats från ett svenskt handelsbolag till 
  
 1. 
  
 en juridisk person som är delägare i handelsbolaget om den juridiska personen inte ingår i samma koncern som handelsbo- laget, eller 
  
 2. 
  
 en juridisk person över vars verksamhet person som avses i 1 eller person som avses i 11 kap. 45 a § första stycket har ett be- stämmande inflytande och den juridiska personen inte ingår i 
  
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 samma koncern som handelsbo- laget. 
 Bestämmelserna i första stycket tillämpas inte om lånet betingas av affärsmässiga skäl samt är av- sett uteslutande för låntagarens verksamhet. 
 Som intäkt hos låntagaren skall även tas upp penninglån som handelsbolag lämnar i syfte att 
 1. låntagaren, 
 2. en person som har ett bestämmande inflytande över låntagaren, 
 3. en närstående till en sådan person som avses i 2, eller 
 4. en juridisk person över vars verksamhet låntagaren eller någon som avses i 2 eller 3 har ett bestämmande inflytande 
 skall förvärva andelar i handelsbolaget eller något annat bolag i samma koncern. 
 Med penninglån avses även ställande av säkerhet. 
 3 b § 
 Lånebeloppet i 3 a § skall inte tas upp som intäkt om det finns synnerliga skäl mot detta. 
 3 c § 
 I fråga om lån eller säkerhet för förvärv av andelar i ett handels- bolag eller ett annat bolag i sam- ma koncern får skattemyndighet- en medge undantag från 3 a § om det behövs på grund av särskilda omständigheter. 
 I andra fall än som avses i första stycket får skattemyndig- 
 30 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 heten medge undantag från 3 a § om det finns synnerliga skäl. 
 6 § 
 4 
  
 Vad som motsvarar utgående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) skall inte tas upp. I 16 kap. 16 § finns bestämmelser om avdrag för det fall att skatten ändå har tagits upp samt för det fall 
  
 denna sätts ned. 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 svenskt handelsbolag  
 vid redo- 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 visningen av mervärdesskatt har 
  
 gruppering  
 vid redovisningen av 
  
 dragit av ingående skatt enligt 
  
 mervärdesskatt har dragit av in- 
  
 9 kap. 8 § mervärdesskattelagen, 
  
 gående 
  
 skatt enligt 
  
 9 kap. 
  
 8 § 
  
 skall beloppet tas upp till den 
  
 mervärdesskattelagen, 
  
 skall 
  
 be- 
  
 del de utgifter som avdraget av- 
  
 loppet tas upp till den del de 
  
 ser har dragits av omedelbart vid 
  
 utgifter som avdraget avser har 
  
 taxeringen. 
  
 dragits av omedelbart vid taxe- 
  
 ringen. 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 svenskt handelsbolag  
 vid redovis- 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 ningen 
  
 av 
  
 mervärdesskatt har 
  
 gruppering  
 vid redovisningen av 
  
 dragit av ingående skatt på 
  
 mervärdesskatt har dragit av in- 
  
 grund 
  
 av 
  
 jämkning 
  
 enligt 
  
 gående skatt på grund av jämk- 
  
 8 a kap. 
  
 eller 9 kap. 
  
 9–13 
  §§ 
  
 ning enligt 
  
 8 a kap. eller 9 kap. 
  
 mervärdesskattelagen, 
  
 skall 
  
 9–13 
  §§ 
  
 mervärdesskattelagen, 
  
 summan av jämkningsbeloppen 
  
 skall summan av jämkningsbe- 
  
 för den återstående korriger- 
  
 loppen för den återstående kor- 
  
 ingstiden tas upp till den del 
  
 rigeringstiden tas upp till den 
  
 jämkningen 
  
 avser mervärdes- 
  
 del jämkningen avser mervär- 
  
 skatt på sådana utgifter som har 
  
 desskatt på sådana utgifter som 
  
 dragits av omedelbart vid taxer- 
  
 har dragits av omedelbart vid 
  
 ingen. 
  
 taxeringen. 
  
 16 kap. 
 1 § 
 Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av som kostnad. Ränteutgifter och kapitalförluster skall dras av även om de inte är sådana utgifter. 
  
 4  
 Senaste lydelse 2000:1356. 
 31 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utöver bestämmelserna i detta kapitel finns bestämmelser om avdrag i 9,  
 17–25, 
 28–40, 
  44– 46,  
  
 48–52 
 , 
  55 och 60 kap. 
 Utöver bestämmelserna i detta kapitel finns bestämmelser om avdrag i 9,  
 17–25, 
 28–40, 
  44– 46,  
  
 48–49, 
  
  52 
 , 55 och 60 kap. 
 8 § 
 Utgifter som ett aktiebolag har i samband med aktieutdelning och förändring av aktiekapitalet samt andra utgifter för bolagets förvaltning skall dras av. Utgifter som en ekonomisk förening har i samband med förändring av föreningens medlems- och förlags- insatser samt andra utgifter för föreningens förvaltning skall dras av. 
 Utgifter som ett svenskt han- delsbolag har i samband med vinstutdelning och förändring av insatskapital samt andra utgifter för bolagets förvaltning skall dras av. 
 16 § 
 5 
  
 Sådan ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) som medför rätt till avdrag enligt 8 kap. eller återbetalning enligt 
  
 10 kap. nämnda lag får inte dras av. 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 svenskt handelsbolag  
 vid redo- 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk intresse- 
  
 visningen av mervärdesskatt har 
  
 gruppering  
 vid redovisningen av 
  
 återfört ingående skatt på grund 
  
 mervärdesskatt har återfört in- 
  
 av jämkning enligt 8 a kap. eller 
  
 gående skatt på grund av jämk- 
  
 9 kap.  
 9–13 
  §§ mervärdesskat- 
  
 ning enligt 
  
 8 a kap. eller 9 kap. 
  
 telagen, skall summan av jämk- 
  
 9–13 
  §§ 
  
 mervärdesskattelagen, 
  
 ningsbeloppen för den återstå- 
  
 skall summan av jämkningsbe- 
  
 ende korrigeringstiden dras av 
  
 loppen för den återstående kor- 
  
 till den del jämkningen avser 
  
 rigeringstiden dras av till den del 
  
 mervärdesskatt på sådana utgif- 
  
 jämkningen 
  
 avser mervärdes- 
  
 ter som har dragits av omedel- 
  
 skatt på sådana utgifter som har 
  
 bart vid taxeringen. 
  
 dragits av omedelbart vid taxe- 
  
 ringen. 
  
 Mervärdesskatt skall dras av om skatten avser utgående skatt som i strid med 15 kap. 6 § första stycket har tagits upp som intäkt 
  
 5  
 Senaste lydelse 2000:1356. 
 32 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 och som har betalats in till staten. Om denna mervärdesskatt sätts ned skall motsvarande del av avdraget återföras. 
  
 22 § 
  
 Utgifter för sådan hälso- och 
  
 Utgifter för sådan hälso- och 
  
 sjukvård eller tandvård i Sverige 
  
 sjukvård eller tandvård i Sverige 
  
 som inte är offentligt finansie- 
  
 som inte är offentligt finansie- 
  
 rad får inte dras av. Utgifterna 
  
 rad får inte dras av. Utgifterna 
  
 skall dock dras av om de avser 
  
 skall dock dras av om de avser 
  
 en anställd, en enskild närings- 
  
 en anställd  
 eller  
 en enskild när- 
  
 idkare  
 eller en delägare i ett 
  
 ingsidkare som inte omfattas av 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag  
 som 
  
 inte 
  
 den offentligt finansierade vår- 
  
 omfattas av den offentligt finan- 
  
 den enligt lagen (1962:381) om 
  
 sierade 
  
 vården enligt 
  
 lagen 
  
 allmän försäkring eller någon 
  
 (1962:381) om allmän försäk- 
  
 annan svensk författning. 
  
 ring eller någon annan svensk 
  
 författning. 
  
 Utgifter för hälso- och sjukvård, tandvård och läkemedel utom- lands skall dras av om de uppkommit vid insjuknande i samband 
  
 med tjänstgöring utomlands. 
  
 24 § 
  
 Utgifter för 
  
 arbetslivsinrik- 
  
 Utgifter 
  
 för 
  
 arbetslivsinrik- 
  
 tade rehabiliteringsåtgärder skall 
  
 tade rehabiliteringsåtgärder skall 
  
 dras av, om arbetsgivaren skall 
  
 dras av, om arbetsgivaren skall 
  
 svara för dem enligt 22 kap. 
  
 svara för dem enligt 22 kap. 
  
 lagen (1962:381) om allmän för- 
  
 lagen (1962:381) om allmän för- 
  
 säkring eller 
  
 rehabiliteringen 
  
 säkring eller 
  
 rehabiliteringen 
  
 syftar till att den anställde skall 
  
 syftar till att den anställde skall 
  
 kunna fortsätta att förvärvs- 
  
 kunna fortsätta att förvärvs- 
  
 arbeta. Avdrag för sådana ut- 
  
 arbeta. Avdrag för sådana ut- 
  
 gifter skall också göras av en 
  
 gifter skall också göras av en 
  
 enskild näringsidkare  
 eller av en 
  
 enskild näringsidkare, om reha- 
  
 delägare i ett svenskt handelsbo- 
  
 biliteringen syftar till att han 
  
 lag 
 , om rehabiliteringen syftar 
  
 skall kunna fortsätta sitt för- 
  
 till att han skall kunna fortsätta 
  
 värvsarbete. 
  
 Även utgifter 
  
 för 
  
 sitt förvärvsarbete. Även utgif- 
  
 förebyggande behandling 
  
 skall 
  
 ter för förebyggande behandling 
  
 dras av, om behandlingen har ett 
  
 skall dras av, om behandlingen 
  
 sådant syfte. 
  
 har ett sådant syfte. 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 27 § 
 6 
  
 Utgifter för resor som en näringsidkare gör med egen bil i när- ingsverksamheten skall dras av med 1 krona och 60 öre för varje kilometer. Detta gäller dock inte om bilen är en tillgång i närings- verksamheten. 
 Om en sådan delägare i ett svenskt handelsbolag som skall uttagsbeskattas för bilförmån från bolaget använder bilen för resor i näringsverksamheten och betalar samtliga utgifter för drivmedel som är förenade med resorna, skall utgifter för dieselolja dras av med 60 öre för varje kilometer och utgifter för annat drivmedel med 90 öre för varje kilometer. 
 När det gäller  
 svenska han- delsbolag  
 skall avdraget för egen- avgifter beräknas för varje del- ägare för sig och avsättningarna göras hos  
 delägarna 
 . 
 31 § 
 När det gäller  
 europeiska ekonomiska intressegrupperingar  
 skall avdraget för egenavgifter beräknas för varje  
 skattskyldig medlem  
 för sig och avsättning- arna göras hos  
 medlemmarna. 
  
 17 kap. 
 29 § 
 Vid beräkning av anskaffningsvärdet för pågående arbeten skall värdet av sådan arbetsinsats som utförts av den skattskyldige, dennes make eller barn under 16 år inte beaktas. 
 Om uppdragstagaren är ett svenskt handelsbolag, skall värdet av den arbetsinsats som utförts av delägare i handelsbolaget inte beaktas. 
  
 6  
 Senaste lydelse 2000:1003. 
 34 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 18 kap. 
  
 11 § 
 7 
  
 Om den skattskyldige eller en 
  
 Om den skattskyldige eller en 
  
 sådan fysisk eller juridisk person 
  
 sådan fysisk eller juridisk person 
  
 eller  
 ett sådant svenskt handels- 
  
 eller en sådan europeisk eko- 
  
 bolag  
 som står den skattskyldige 
  
 nomisk 
  
 intressegruppering 
  
 som 
  
 nära har vidtagit åtgärder för att 
  
 står den skattskyldige nära har 
  
 den skattskyldige 
  
 skall 
  
 kunna 
  
 vidtagit åtgärder för att den 
  
 tillgodoräkna 
  
 sig 
  
 ett 
  
 högre 
  
 skattskyldige skall kunna tillgo- 
  
 anskaffningsvärde än som fram- 
  
 doräkna sig ett högre anskaff- 
  
 står som rimligt och det kan 
  
 ningsvärde än som framstår som 
  
 antas att detta har gjorts för att 
  
 rimligt och det kan antas att 
  
 någon av dem skall få en obehö- 
  
 detta har gjorts för att någon av 
  
 rig skatteförmån, skall anskaff- 
  
 dem skall få en obehörig skat- 
  
 ningsvärdet 
  
 justeras i 
  
 skälig 
  
 teförmån, skall anskaffningsvär- 
  
 mån. 
  
 det justeras i skälig mån. 
  
 17 a § 
 8 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 svenskt handelsbolag  
 har jämkat 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk intresse- 
  
 avdrag för ingående skatt enligt 
  
 gruppering  
 har jämkat avdrag för 
  
 8 a kap. eller 9 kap.  
 9–13 
  §§ 
  
 ingående skatt enligt 8 a kap. 
  
 mervärdesskattelagen 
  
 eller 9 kap.  
 9–13 
  §§ mervärdes- 
  
 (1994:200), 
  
 gäller 
  
 bestämmel- 
  
 skattelagen (1994:200), 
  
 gäller 
  
 serna i andra och tredje styckena 
  
 bestämmelserna i andra 
  
 och 
  
 till den del det jämkade beloppet 
  
 tredje styckena till den del det 
  
 avser mervärdesskatt på sådana 
  
 jämkade beloppet avser mervär- 
  
 utgifter som ingår i anskaff- 
  
 desskatt på sådana utgifter som 
  
 ningsvärdet för inventarier. 
  
 ingår i 
  
 anskaffningsvärdet för 
  
 inventarier. 
  
 Om den skattskyldige gör avdrag för värdeminskning enligt den räkenskapsenliga avskrivningsmetoden, skall avskrivningsunder- laget enligt 13 § justeras med det belopp som gäller enligt god redovisningssed. Vid beräkning enligt 17 § skall anskaffningsvärdet justeras med motsvarande belopp. 
 Om den skattskyldige gör avdrag för värdeminskning enligt restvärdesmetoden, skall avskrivningsunderlaget enligt 13 § justeras med summan av jämkningsbeloppen för den återstående korriger- ingstiden. 
  
 7 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 8 
  
 Senaste lydelse 2000:1355. 
  
 35 
  
 Om den skattskyldige eller  
  
 en europeisk ekonomisk intresse- gruppering  
  
 har jämkat avdrag för ingående skatt enligt 8 a kap. eller 9 kap.  
  
 9–13 
  
  §§ mervärdes- skattelagen (1994:200), skall anskaffningsvärdet justeras med summan av jämkningsbeloppen för den återstående korriger- ingstiden till den del jämk- ningen avser mervärdesskatt på sådana utgifter som ingår i an- skaffningsvärdet för en bygg- nad. 
  
 Om den skattskyldige eller  
  
 en europeisk ekonomisk intresse- gruppering  
  
 vid redovisningen av mervärdesskatt har dragit av in- gående skatt enligt 9 kap. 8 § mervärdesskattelagen, skall an- 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 17 b § 
 9 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 svenskt handelsbolag  
 vid redo- 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 visningen av mervärdesskatt har 
  
 gruppering  
 vid redovisningen av 
  
 dragit av ingående skatt enligt 
  
 mervärdesskatt har dragit av in- 
  
 9 kap. 8 § mervärdesskattelagen 
  
 gående skatt enligt 
  
 9 kap. 
  
 8 § 
  
 (1994:200), skall 
  
 avskrivnings- 
  
 mervärdesskattelagen 
  
 underlaget enligt 13 § respektive 
  
 (1994:200), 
  
 skall 
  
 avskrivnings- 
  
 anskaffningsvärdet 
  
 enligt 17 § 
  
 underlaget enligt 13 § respektive 
  
 minskas med det avdragna be- 
  
 anskaffningsvärdet 
  
 enligt 
  
 17 § 
  
 loppet till den del detta avser 
  
 minskas med det avdragna be- 
  
 mervärdesskatt på sådana utgif- 
  
 loppet till den del detta avser 
  
 ter som ingår i anskaffningsvär- 
  
 mervärdesskatt på sådana utgif- 
  
 det för inventarier. 
  
 ter som ingår i anskaffningsvär- 
  
 det för inventarier. 
  
 19 kap. 
 14 § 
 10  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 svenskt handelsbolag  
 har jämkat avdrag för ingående skatt enligt 8 a kap. eller 9 kap.  
  
 9–13 
  
  §§ mervärdesskattelagen (1994:200), skall anskaffnings- värdet justeras med summan av jämkningsbeloppen för den återstående korrigeringstiden till den del jämkningen avser mervärdesskatt på sådana utgif- ter som ingår i anskaffningsvär- det för en byggnad. 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett svenskt handelsbolag  
 vid redo- visningen av mervärdesskatt har dragit av ingående skatt enligt 9 kap. 8 § mervärdesskattelagen, skallanskaffningsvärdet minskas 
  
 9 
  
 Senaste lydelse 2000:1355. 
  
 10 
  
 Senaste lydelse 2000:1355. 
  
 36 
  
 Om den skattskyldige eller en sådan fysisk eller juridisk person eller  
  
 en sådan europeisk ekono- misk intressegruppering  
  
 som står den skattskyldige nära har vid- tagit åtgärder för att denne skall kunna tillgodoräkna sig ett högre anskaffningsvärde än som framstår som rimligt och det kan antas att detta har gjorts för att någon av dem skall få en obehörig skatteförmån, skall an- skaffningsvärdet justeras i skälig mån. 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 med det avdragna beloppet till den del avdraget avser mervär- desskatt på sådana utgifter som ingår i anskaffningsvärdet för en byggnad. 
 skaffningsvärdet minskas med det avdragna beloppet till den del avdraget avser mervärdes- skatt på sådana utgifter som in- går i anskaffningsvärdet för en byggnad. 
 14 a § 
 11  
 Om den skattskyldige eller en 
 sådan fysisk eller juridisk person eller  
 ett sådant svenskt handels- bolag  
 som står den skattskyldige nära har vidtagit åtgärder för att denne skallkunna tillgodoräkna sig ett högre anskaffningsvärde än som framstår som rimligt och det kan antas att detta har gjorts för att någon av dem skall få en obehörig skatteförmån, skall anskaffningsvärdet justeras i skälig mån. 
 20 kap. 
 Avdrag skall göras bara för utgifter för markanläggningar som anskaffas under tid då den skattskyldige är ägare till fastig- heten, om inte annat följer av 12 § eller av någon av de be- stämmelser som nämns i 13 §. Motsvarande gäller om  
 ett svenskt handelsbolag  
 är ägare till fastigheten. 
 6 § 
 Avdrag skall göras bara för utgifter för markanläggningar som anskaffas under tid då den skattskyldige är ägare till fastig- heten, om inte annat följer av 12 § eller av någon av de be- stämmelser som nämns i 13 §. Motsvarande gäller om  
 en euro- peisk ekonomisk intressegruppe- ring  
 är ägare till fastigheten. 
  
 11  
 Senaste lydelse 2000:1355 
 37 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Avdrag enligt 22 § skall inte göras, om upplåtelseavtalet har ingåtts mellan varandra närstå- ende personer eller mellan när- ingsidkare i intressegemenskap (moder- och dotterföretag eller företag under i huvudsak ge- mensam ledning). Som närstå- ende till en fysisk person räknas här, utöver vad som sägs i 2 kap. 22 §, sådana fåmansföretag  
 och fåmanshandelsbolag  
 där den fy- siska personen eller någon när- stående till honom är företags- ledare eller, direkt eller indirekt, äger andelar. Vad som sägs om fysiska personer gäller inte dödsbon. 
 23 § 
 Avdrag enligt 22 § skall inte göras, om upplåtelseavtalet har ingåtts mellan varandra närstå- ende personer eller mellan när- ingsidkare i intressegemenskap (moder- och dotterföretag eller företag under i huvudsak ge- mensam ledning). Som närstå- ende till en fysisk person räknas här, utöver vad som sägs i 2 kap. 22 §, sådana fåmansföretag där den fysiska personen eller någon närstående till honom är före- tagsledare eller, direkt eller indi- rekt, äger andelar. Vad som sägs om fysiska personer gäller inte dödsbon. 
 22 kap. 
 Med uttag avses också att den skattskyldige överlåter en till- gång utan ersättning eller mot ersättning som understiger marknadsvärdet utan att detta är affärsmässigt motiverat. Mot- svarande gäller om  
 ett svenskt handelsbolag  
 som den skattskyl- dige är  
 delägare  
 i överlåter en tillgång till den skattskyldige eller någon annan. 
 3 § 
 Med uttag avses också att den skattskyldige överlåter en till- gång utan ersättning eller mot ersättning som understiger marknadsvärdet utan att detta är affärsmässigt motiverat. Mot- svarande gäller om  
 en europeisk ekonomisk intressegruppering  
 som den skattskyldige är  
 med- lem  
 i överlåter en tillgång till den skattskyldige eller någon annan. 
 38 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 23 kap. 
 4 § 
 12  
 Med  
 företag  
 avses i detta kapitel 
  
 1. 
  
 svenskt aktiebolag, 
  
 2. 
  
 svensk ekonomisk förening, 
  
 3. 
  
 svensk sparbank, 
  
 3. svenskt handelsbolag 
 , 
  
 4. 
  
 svenskt ömsesidigt försäk- 
  
 4 
 . svensk sparbank, 
  
 ringsföretag, 
  
 5 
 . svenskt ömsesidigt försäk- 
  
 5. 
  
 svensk stiftelse, 
  
 ringsföretag, 
  
 6. 
  
 svensk ideell förening, och 
  
 6 
 . svensk stiftelse, 
  
 7 
 . utländskt bolag. 
  
 7 
 . svensk ideell förening, och 
  
 8 
 . utländskt bolag. 
  
 Som företag räknas inte privatbostadsföretag eller investment- 
  
 företag . 
  
 6 § 
  
 Med  
 andel  
 avses i detta kapi- 
  
 Med  
 andel  
 avses i detta kapi- 
  
 tel andel i sådant företag som 
  
 tel andel i sådant företag som 
  
 anges i 4 § 1, 2 och  
 7 
 . 
  
 anges i 4 § 1, 2,  
 3  
 och  
 8 
 . 
  
 11 § 
 13 
  
 Om tillgången överlåts av ett företag, skall överlåtelsen inte medföra att någon som direkt eller indirekt äger en andel i före- taget, eller i fråga om ideella föreningar någon som är medlem i föreningen, skall ta upp skillnaden mellan marknadsvärdet och ersättningen som utdelning. Överlåtelsen skall inte heller medföra att skillnaden skall tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst av 
  
 1. 
  
 förvärvaren, 
  
 2. 
  
 den som äger en kvalificerad andel i det förvärvande företaget, 
  
 eller 
  
 3. 
  
 den som indirekt genom innehav av en kvalificerad andel äger en andel i det förvärvande företaget. 
  
 Om tillgången överlåts till en fysisk person och ersättning inte lämnas, gäller bestämmelserna i första stycket inte för det belopp som motsvarar det skattemässiga värdet av tillgången. Om ersätt- ning lämnas med belopp som understiger det skattemässiga värdet, gäller bestämmelserna i första stycket inte det belopp som motsva- rar skillnaden mellan det skattemässiga värdet och ersättningen. 
 Om tillgången överlåts till ett 
  
 12  
 Senaste lydelse 2001:1185. 
  
 13 
 Senaste lydelse 2001:1176. 
 39 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 svenskt handelsbolag med fysiska personer som delägare, tillämpas bestämmelserna i andra stycket på dessa personer. 
 14 § 
 14 
  
 Överlåtaren och förvärvaren 
  
 Överlåtaren och förvärvaren 
  
 skall vara en fysisk person, ett 
  
 skall vara en fysisk person  
 eller 
  
 företag  
 eller ett svenskt handels- 
  
 ett företag. 
  
 bolag 
 . 
  
 En svensk stiftelse eller en svensk ideell förening får inte vara förvärvare. En svensk stiftelse får dock vid ombildning av sparbank till bankaktiebolag enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) förvärva aktier från sparbanken. Vidare får en svensk ideell förening som inte omfattas av bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap. förvärva en tillgång från en annan ideell förening. 
 Ett livförsäkringsföretag får vara förvärvare bara i fråga om till- gångar som ingår i sådan verksamhet som enligt 39 kap. 4 § skall beskattas enligt reglerna för skadeförsäkringsföretag. 
 16 § 
 15 
  
 Förvärvaren skall omedelbart efter förvärvet vara skattskyldig för inkomst av en näringsverksamhet i vilken tillgången ingår. En tillgång anses ingå i en näringsverksamhet bara om ersättningen eller kapitalvinsten vid en avyttring skall tas upp som intäkt i in- komstslaget näringsverksamhet. Inkomsten av näringsverksam- heten eller en del av näringsverksamheten där tillgången ingår får inte vara undantagen från beskattning på grund av ett skatteavtal. 
 Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, gäller det som sägs i första stycket samtliga delägare i bolaget. 
  
 14 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 15 
  
 Senaste lydelse 2000:502. 
  
 40 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 När rätt till avdrag för kon- cernbidrag saknas 
 När rätt till avdrag för kon- cernbidrag  
 eller handelsbolags- bidrag  
 saknas 
 Om överlåtaren inte med av- dragsrätt kan lämna koncern- bidrag till förvärvaren avseende det beskattningsår då överlåtel- sen sker, skall överlåtarens hela näringsverksamhet, en verksam- hetsgren eller en ideell andel av en verksamhet eller en verksam- hetsgren överlåtas. 
 Bestämmelsen i första stycket gäller inte vid överlåtelse mellan ett svenskt handelsbolag och ett företag som är delägare i handels- bolaget. 
 17 § 
 Om överlåtaren inte med av- dragsrätt kan lämna koncern- bidrag  
 eller handelsbolagsbidrag  
 till förvärvaren avseende det beskattningsår då överlåtelsen sker, skall överlåtarens hela näringsverksamhet, en verksam- hetsgren eller en ideell andel av en verksamhet eller en verksam- hetsgren överlåtas. 
  
 19 § 
  
 Om överlåtaren är ett företag 
  
 Om överlåtaren är ett företag 
  
 och om någon andel i företaget 
  
 och om någon andel i företaget 
  
 är kvalificerad, skall förvärvaren 
  
 är kvalificerad, skall förvärvaren 
  
 vara en fysisk person, ett företag 
  
 vara en fysisk person  
 eller  
 ett 
  
 eller ett svenskt handelsbolag med 
  
 företag. 
  
 enbart företag som delägare. 
 Om förvärvaren är ett företag, skall minst samma andel av ande- larna i det förvärvande företaget vara kvalificerade som andelen kvalificerade andelar i det överlåtande företaget. 
 Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, skall minst samma andel av andelarna i vart och ett av de delägande företagen vara kvalificerade som andelen kvali- ficerade andelar i det överlåtande företaget. 
 41 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Villkoret i  
 18–21 
  §§ om att en andel i ett förvärvande företag skall vara kvalificerad skall anses uppfyllt även om andelen först efter förvärvet men under sam- ma år hos samma ägare blir kvalificerad. Lämnas utdelning på andelen efter förvärvet men under samma år hos samma ägare, skall andelen vara kvalifi- cerad vid tidpunkten för utdel- ningen. 
 En fysisk person eller ett företag får avstå från att utnyttja underskott som avses i 24– 27 §§. I sådant fall skall det bortses från underskottet vid tillämpning av dessa bestämmel- ser. 
 23 § 
 Villkoret i 18,  
 19 och 21 §§  
 om att en andel i ett förvärvande företag skall vara kvalificerad skall anses uppfyllt även om an- delen först efter förvärvet men under samma år hos samma ägare blir kvalificerad. Lämnas utdelning på andelen efter för- värvet men under samma år hos samma ägare, skall andelen vara kvalificerad vid tidpunkten för utdelningen. 
 29 § 
 En fysisk person eller ett företag får avstå från att utnyttja underskott som avses i 24  
 och 27 §§ 
 . I sådant fall skall det bortses från underskottet vid tillämpning av dessa bestämmel- ser. 
 24 kap. 
 12 § 
 Med utdelning avses i  
 13–22 
  §§ inte sådan utdelning på andelar i kooperativa föreningar i form av rabatt eller pristillägg som den 
  
 utdelande föreningen skall dra av enligt 39 kap. 22 §. 
  
 Om ett svenskt aktiebolag 
  
 Om ett svenskt aktiebolag 
 , ett 
  
 eller en svensk ekonomisk för- 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag 
  
 eller en 
  
 ening enligt ett skatteavtal skall 
  
 svensk 
  
 ekonomisk 
  
 förening 
  
 anses ha hemvist i en utländsk 
  
 enligt ett skatteavtal skall anses 
  
 stat, skall företaget vid tillämp- 
  
 ha hemvist i en utländsk stat, 
  
 ning av  
 13–22 
  §§ anses som en 
  
 skall företaget vid tillämpning av 
  
 utländsk juridisk person som 
  
 13–22 
  §§ anses som en utländsk 
  
 hör hemma i den utländska 
  
 juridisk person som hör hemma 
  
 staten. 
  
 i den utländska staten. 
  
 42 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 Utdelning som ett förvalt- ningsföretag tar emot från ett svenskt aktiebolag  
 eller  
 en svensk ekonomisk förening skall inte tas upp till den del den motsvaras av utdelning som för- valtningsföretaget beslutar för samma beskattningsår. Sådan utdelning av andelar i ett dot- terbolag som avses i 42 kap. 16 § räknas inte in i utdelningen från förvaltningsföretaget. 
 13 § 
 Utdelning som ett förvalt- ningsföretag tar emot från ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 skall inte tas upp till den del den mot- svaras av utdelning som förvalt- ningsföretaget beslutar för sam- ma beskattningsår. Sådan utdel- ning av andelar i ett dotterbolag som avses i 42 kap. 16 § räknas inte in i utdelningen från för- valtningsföretaget. 
 15 § 
 16 
  
 Utdelning på näringsbetingade andelar i svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar skall inte tas upp, om den tas emot av 
 1. ett sådant svenskt aktiebolag eller en sådan svensk ekonomisk förening som inte är investmentföretag eller förvaltningsföretag, 
  
 2. ett svenskt handelsbolag, 
  
 2 
 . en sådan svensk stiftelse 
  
 3 
 . en sådan svensk stiftelse 
  
 eller svensk ideell förening som 
  
 eller svensk ideell förening som 
  
 inte omfattas av bestämmelserna 
  
 inte omfattas av bestämmelserna 
  
 om undantag från skattskyldig- 
  
 om undantag från skattskyldig- 
  
 het i 7 kap., 
  
 het i 7 kap., 
  
 3 
 . en svensk sparbank, eller 
  
 4 
 . en svensk sparbank, eller 
  
 4 
 . ett svenskt ömsesidigt för- 
  
 5 
 . ett svenskt ömsesidigt för- 
  
 säkringsföretag. 
  
 säkringsföretag. 
  
 Vid tillämpning av bestäm- 
  
 Vid tillämpning av bestäm- 
  
 melserna i första stycket skall 
  
 melserna i första stycket skall 
  
 ett utländskt bolag som hör 
  
 ett utländskt bolag som hör 
  
 hemma i en stat inom Europe- 
  
 hemma i en stat inom Europe- 
  
 iska ekonomiska samarbetsom- 
  
 iska ekonomiska samarbetsom- 
  
 rådet och som motsvarar ett 
  
 rådet och som motsvarar ett 
  
 svenskt företag som avses i för- 
  
 svenskt företag som avses i för- 
  
 sta stycket  
  
 1–4 
 , 
  behandlas som 
  
 sta stycket  
  
 1–5 
  
 behandlas som 
  
 ett sådant företag. 
  
 ett sådant företag. 
  
 16  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 16 a § 
 Bestämmelserna i 15 § gäller också för utdelning från ett svenskt handelsbolag om andelen är näringsbetingad enligt förut- sättningarna i 16 § 2. 
 25 kap. 
 2 § 
 17 
  
 I 44 kap. finns grundläggande 
  
 I 44 kap. finns grundläggande 
  
 bestämmelser om kapitalvinster 
  
 bestämmelser om kapitalvinster 
  
 och kapitalförluster. I 45, 46, 48 
 , 
  
 och kapitalförluster. I 45, 46, 48, 
  
 49 
 , 50 
 , 52 och 55 kap. finns sär- 
  
 49, 52 och 55 kap. finns sär- 
  
 skilda bestämmelser för vissa 
  
 skilda bestämmelser för vissa 
  
 slag av tillgångar. 
  
 slag av tillgångar. 
  
 Särskilda bestämmelser om anskaffningsutgift finns i fråga om 
  
 – 
  
 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §, 
  
 – 
  
 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §, 
  
 – 
  
 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §, 
  
 – 
  
 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §, 
  
 – 
  
 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och 
  
 – 
  
 förvärv av privata tillgångar till underpris i 53 kap. 10 och 11 §§. 
  
 Med  
 koncernintern andelsav- yttring  
 avses avyttring av en an- del ( 
 den avyttrade andelen 
 ) i ett företag ( 
 det avyttrade företaget 
 ) som en juridisk person  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 ( 
 det säl- jande företaget 
 ) gör med kapi- talvinst till en juridisk person  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 inom samma svenska koncern ( 
 det köpande företaget 
 ), om villkoren i  
 13–16 
  §§ är upp- fyllda. 
 6 § 
 Med  
 koncernintern andelsav- yttring  
 avses avyttring av en an- del ( 
 den avyttrade andelen 
 ) i ett företag ( 
 det avyttrade företaget 
 ) som en juridisk person ( 
 det säl- jande företaget 
 ) gör med kapi- talvinst till en juridisk person inom samma svenska koncern ( 
 det köpande företaget 
 ), om villkoren i  
 13–16 
  §§ är upp- fyllda. 
  
 17  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
 44 
  
 Moderföretaget i den svenska koncernen skall vara 
  
 1. ett svenskt aktiebolag, 
  
 2. en svensk ekonomisk för- ening, 
  
 3 
  
 .  
  
 ett svenskt handelsbolag 
  
 , 
  
 4 
  
 . en svensk sparbank, 
  
 5 
  
 . ett svenskt ömsesidigt för- säkringsföretag, eller 
  
 6 
  
 . ett utländskt bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet och som mot- svarar ett svenskt företag som avses i  
  
 1, 2, 4 och 5 
  
 . 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 11 § 
 18 
  
 Bestämmelserna om uppskov skall tillämpas bara om det säljande företaget begär det. 
 Om säljaren är ett svenskt han- delsbolag, skall begäran göras av varje delägare för sig. Om upp- skov beviljas, får delägaren upp- Bauer med beskattningen för den andel av vinsten som han är skattskyldig för. 
 14 § 
 19  
 Moderföretaget i den svenska 
 koncernen skall vara 
 1. ett svenskt aktiebolag, 
 2. en svensk ekonomisk för- ening, 
  
 3.  
 en svensk sparbank, 
  
 4 
 . ett svenskt ömsesidigt för- säkringsföretag, eller 
  
 5 
 . ett utländskt  
 bolag  
 som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet och som mot- svarar ett svenskt företag som avses i  
  
 1–4 
 . 
  
 Om det uppkommer en kapitalförlust när en juridisk person  
 eller ett svenskt handels- bolag  
 (det säljande företaget) av- yttrar en tillgång till en annan juridisk person  
 eller ett annat svenskt handelsbolag  
 (det köp- ande företaget) och de båda företagen är moderföretag och dotterföretag eller står under i 
 28 § 
 Om det uppkommer en kapitalförlust när en juridisk person (det säljande företaget) avyttrar en tillgång till en annan juridisk person (det köpande företaget) och de båda företagen är moderföretag och dotter- företag eller står under i huvud- sak gemensam ledning, skall be- stämmelserna i  
 29–32 
  §§ tilläm- 
  
 18 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 19 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 45 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 huvudsak gemensam ledning, pas. skall bestämmelserna i  
 29–32 
  §§ tillämpas. 
  
 30 § 
  
 Kapitalförlusten får dras av 
  
 Kapitalförlusten får dras av 
  
 som kostnad först när det in- 
  
 som kostnad först när det in- 
  
 träffar en omständighet som 
  
 träffar en omständighet som 
  
 medför att tillgången inte längre 
  
 medför att tillgången inte längre 
  
 existerar eller inte längre inne- 
  
 existerar eller inte längre inne- 
  
 has av en juridisk person  
 eller ett 
  
 has av en juridisk person som 
  
 svenskt handelsbolag  
 som står i 
  
 står i sådant förhållande till det 
  
 sådant förhållande till det säl- 
  
 säljande företaget som anges i 
  
 jande företaget som anges i 28 § 
  
 28 § eller av det säljande företa- 
  
 eller av det säljande företaget. 
  
 get. 
  
 26 kap. 
  
 1 § 
  
 I detta kapitel finns bestämmelser om att gjorda värdeminsk- ningsavdrag m.m. skall återföras om näringsfastigheter och närings- bostadsrätter avyttras eller blir privatbostadsfastigheter respektive 
  
 privatbostadsrätter. 
  
 Bestämmelserna i  
 2–11 
  §§ 
  
 Bestämmelserna i  
 2–11 
  §§ 
  
 gäller för fastigheter och bo- 
  
 gäller för fastigheter och bo- 
  
 stadsrätter som är kapitaltill- 
  
 stadsrätter som är kapitaltill- 
  
 gångar medan bestämmelserna i 
  
 gångar medan bestämmelserna i 
  
 12 och 13 §§ gäller för fastig- 
  
 12 och 13 §§ gäller för fastig- 
  
 heter och bostadsrätter som är 
  
 heter och bostadsrätter som är 
  
 lagertillgångar. 
  
 lagertillgångar.  
 I 15 och 16 §§ 
  
 finns bestämmelser om att åter- 
  
 förda 
  
 värdeminskningsavdrag 
  
 m.m. som avser fastigheter i vissa 
  
 fall får delas upp på flera be- 
  
 skattningsår. 
  
 I 14 § finns en bestämmelse om skattemässig kontinuitet när en näringsbostadsrätt förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodel- ning eller på liknande sätt och den behåller sin karaktär av näringsbostadsrätt. Motsvarande bestämmelser samt bestämmelser om kontinuitet i fråga om värdeminskningsavdrag finns för byggnader och fastigheter i 19 kap. 18 § respektive 20 kap. 12 §. 
 46 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 Uppdelning av återförda värde- minskningsavdrag m.m. i vissa fall 
 15 § 
 Skattskyldig som är fysisk person får genom omprövning enligt 4 kap. 9 § taxeringlagen (1990:324)dela upp avdrag som skall återföras enligt bestämmel- serna i detta kapitel om närings- fastigheter avyttras eller blir privatbostadsfastigheter. 
 Uppdelning enligt första stycket får bara göras om 
 1. det återförda avdraget hänför sig till minst två beskatt- ningsår och uppgår till minst 50 000 kronor, samt 
 2. den beskattningsbara för- värvsinkomsten, inklusive det återförda beloppet, överstiger den nedre skiktgränsen enligt 65 kap. 5 § med minst 50 000 kronor. 
 Det återförda avdraget skall delas upp i så många lika stora belopp som motsvarar det antal år som avdraget hänför sig till, dock högst sex år. 
 16 § 
 Bestämmelserna i 15 § gäller inte för dödsbon efter det tredje beskattningsåret efter det kalende- rår då dödsfallet inträffade. 
 47 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 27 kap. 
 4 § 
 Om en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt av någon som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastig- heter, blir fastigheten en lagertillgång hos förvärvaren. Detsamma gäller om en fastighet förvärvas på sådant sätt av maken till den 
  
 som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter. 
  
 Första stycket 
  
 gäller 
  
 också 
  
 Första stycket 
  
 gäller 
  
 också 
  
 om förvärvaren 
  
 eller 
  
 dennes 
  
 om förvärvaren 
  
 eller 
  
 dennes 
  
 make är företagsledare i ett få- 
  
 make är företagsledare i ett få- 
  
 mansföretag  
 eller ett fåmans- 
  
 mansföretag och 
  
 fastigheten 
  
 handelsbolag  
 och 
  
 fastigheten 
  
 skulle ha varit en lagertillgång i 
  
 skulle ha varit en lagertillgång i 
  
 byggnadsrörelse 
  
 eller 
  
 handel 
  
 byggnadsrörelse 
  
 eller 
  
 handel 
  
 med fastigheter om den hade 
  
 med fastigheter om den hade 
  
 förvärvats av företaget. 
  
 förvärvats av företaget. 
  
 Att första och andra styckena inte gäller fastigheter som blir privatbostadsfastigheter framgår av 13 kap. 1 § andra stycket. 
  
 5 § 
  
 Bestämmelserna i 4 § gäller inte 
  
 1. om fastigheten uppenbar- 
  
 1. om fastigheten uppenbar- 
  
 ligen förvärvas för att till huvud- 
  
 ligen förvärvas för att till huvud- 
  
 saklig del användas stadigvar- 
  
 saklig del användas stadigvar- 
  
 ande i en annan näringsverk- 
  
 ande i en annan näringsverk- 
  
 samhet än fastighetsförvaltning 
  
 samhet än fastighetsförvaltning 
  
 som bedrivs av fastighetsägaren 
  
 som bedrivs av fastighetsägaren 
  
 eller dennes make eller av ett 
  
 eller dennes make eller av ett 
  
 fåmansföretag  
 eller ett fåmans- 
  
 fåmansföretag där fastighets- 
  
 handelsbolag  
 där fastighets- 
  
 ägaren eller maken är företags- 
  
 ägaren eller maken är företags- 
  
 ledare, eller 
  
 ledare, eller 
  
 2. när det gäller byggnadsrörelse, om förvärvet uppenbarligen helt saknar samband med byggnadsrörelsen. 
 6 § 
 Andelar i fastighetsförvaltande företag anses som lagertillgångar, om någon av företagets fastigheter skulle ha varit en lagertillgång i byggnadsrörelse eller handel med fastigheter för det fall att fastig- heten hade ägts direkt av den som innehar andelen. Detta gäller dock bara om 
 48 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 1. det 
  
 fastighetsförvaltande 
  
 1. det 
  
 fastighetsförvaltande 
  
 företaget 
  
 är 
  
 ett fåmansföretag 
  
 företaget 
  
 är ett fåmansföretag 
  
 och innehavaren är företags- 
  
 och innehavaren är företags- 
  
 ledare i företaget eller make till 
  
 ledare i företaget eller make till 
  
 företagsledaren, 
  
 företagsledaren,  
 eller 
  
 2. det på annat sätt finns en 
  
 2. det på annat sätt finns en 
  
 intressegemenskap mellan inne- 
  
 intressegemenskap mellan inne- 
  
 havaren och det fastighetsför- 
  
 havaren och det fastighetsför- 
  
 valtande företaget,  
 eller 
  
 valtande företaget. 
  
 3. det 
  
 fastighetsförvaltande 
  
 företaget är ett svenskt handels- 
  
 bolag. 
  
 8 § 
  
 Om en fastighet som inte är 
  
 Om en fastighet som inte är 
  
 lagertillgång 
  
 har varit föremål 
  
 lagertillgång har varit föremål 
  
 för byggnadsarbeten i en bygg- 
  
 för byggnadsarbeten i en bygg- 
  
 nadsrörelse 
  
 som fastighetsägar- 
  
 nadsrörelse som fastighetsägar- 
  
 en bedriver  
 direkt eller genom ett 
  
 en bedriver skall värdet av 
  
 svenskt handelsbolag 
 , skall värdet 
  
 arbetena tas upp som intäkt i 
  
 av arbetena tas upp som intäkt i 
  
 byggnadsrörelsen. 
  
 byggnadsrörelsen. 
  
 Bedrivs 
  
 byggnadsrörelsen, 
  
 Bedrivs 
  
 byggnadsrörelsen av 
  
 direkt eller genom ett svenskt 
  
 en fysisk person, skall dock 
  
 handelsbolag 
 , av en fysisk per- 
  
 värdet av hans eget arbete tas 
  
 son, skall dock värdet av hans 
  
 upp bara om varor av mer än 
  
 eget arbete tas upp bara om 
  
 ringa värde tas ut ur byggnads- 
  
 varor av mer än ringa värde tas 
  
 rörelsen i samband med arbetet. 
  
 ut ur byggnadsrörelsen i sam- 
  
 band med arbetet. 
  
 30 kap. 
 När det gäller  
 svenska han- delsbolag  
 skall avdraget beräknas för varje  
 delägare  
 för sig och av- sättningarna göras hos  
 deläg- arna 
 . 
 2 § 
 När det gäller  
 europeiska ekonomiska intressegrupperingar  
 skall avdraget beräknas för varje  
 medlem  
 för sig och avsättning- arna göras hos  
 medlemmarna 
 . 
 49 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 3 § 
 Juridiska personer som är skyldiga att upprätta årsredovisning eller årsbokslut enligt bokföringslagen (1999:1078) får göra avdrag 
  
 bara om motsvarande avsättning görs i räkenskaperna. 
  
 När en juridisk person gör av- 
  
 När en juridisk person gör av- 
  
 sättning för en andel i  
 ett svenskt 
  
 sättning för en andel i  
 en europ- 
  
 handelsbolag 
  
 och den juridiska 
  
 eisk ekonomisk intressegruppering 
  
 personen och  
 handelsbolaget  
 inte 
  
 och den juridiska personen och 
  
 har samma 
  
 räkenskapsår, 
  
 skall 
  
 grupperingen 
  
 inte 
  
 har 
  
 samma 
  
 avsättningen 
  
 göras i 
  
 bokslutet 
  
 räkenskapsår, skall avsättningen 
  
 för det räkenskapsår då  
 handels- 
  
 göras i bokslutet för det räken- 
  
 bolagets  
 räkenskapsår 
  
 löper ut. 
  
 skapsår då  
 grupperingens  
 räken- 
  
 Beloppet skall dock alltid dras 
  
 skapsår löper ut. Beloppet skall 
  
 av vid taxeringen för det 
  
 dock alltid dras av vid taxer- 
  
 beskattningsår då 
  
 handelsbo- 
  
 ingen för det beskattningsår då 
  
 lagets  
 överskott eller underskott 
  
 den 
  
 europeiska 
  
 ekonomiska 
  
 tas upp till beskattning. 
  
 intressegrupperingens 
  
 överskott 
  
 eller underskott tas upp till 
  
 beskattning. 
  
 6 § 
  
 Enskilda 
  
 näringsidkare 
  
 och 
  
 Enskilda 
  
 näringsidkare 
  
 och 
  
 fysiska personer som är  
 delägare 
  
 fysiska personer som är  
 med- 
  
 i svenska handelsbolag  
 får dra av 
  
 lemmar i europeiska ekonomiska 
  
 högst ett belopp som motsvarar 
  
 intressegrupperingar 
  
 får 
  
 dra 
  
 av 
  
 30 procent av ett för periodise- 
  
 högst ett belopp som motsvarar 
  
 ringsfond 
  
 justerat 
  
 positivt 
  
 30 procent av ett för periodise- 
  
 resultat. 
  
 ringsfond 
  
 justerat 
  
 positivt 
  
 resultat. 
  
 Med  
 det för periodiseringsfond justerade resultatet  
 avses resultatet av näringsverksamheten före avdrag för avsättning till periodiseringsfond 
 ökat med 
  
 – 
  
 avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, 
  
 – 
  
 avdrag för premie för pensionsförsäkring och inbetalning på pensionssparkonto enligt 16 kap. 32 § samt särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader avse- ende dessa poster, och 
  
 – 
  
 avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap.,  
  
 minskat med 
  
 – 
  
 sjukpenning och liknande ersättningar som avses i 15 kap. 8 §, 
  
 50 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 – återfört avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, och 
 – återfört avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap. 
 8 § 
 En juridisk person skall återföra sina avdrag, även om tiden i 7 § inte har löpt ut, om 
  
 1. 
  
 den upphör att bedriva näringsverksamhet, 
  
 2. 
  
 den beskattas i Sverige 
  
 2. den beskattas i Sverige 
  
 bara såsom  
 delägare i ett svenskt 
  
 bara såsom  
 medlem i en euro- 
  
 handelsbolag  
 och  
 handelsbolaget 
  
 peisk ekonomisk intressegrup- 
  
 upphör att bedriva näringsverk- 
  
 pering  
 och  
 grupperingen  
 upphör 
  
 samheten eller andelen avyttras 
  
 att bedriva näringsverksamheten 
  
 eller övergår till en ny  
 ägare  
 på 
  
 eller andelen avyttras eller över- 
  
 något annat sätt, 
  
 går till en ny  
 medlem  
 på något 
  
 annat sätt, 
  
 3. 
  
 skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, 
  
 4. 
  
 näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal, 
  
 5. 
  
 den upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §, 
  
 6. 
  
 det beslutas att den skall träda i likvidation, eller 
  
 7. 
  
 den försätts i konkurs. 
  
 10 § 
  
 En fysisk person som är  
 del- 
  
 En fysisk person som är  
 med- 
  
 ägare i ett svenskt handelsbolag 
  
 lem i en europeisk ekonomisk 
  
 skall återföra sina avdrag, även 
  
 intressegruppering 
  
 skall återföra 
  
 om tiden i 7 § inte har löpt ut, 
  
 sina avdrag, även om tiden i 7 § 
  
 om 
  
 inte har löpt ut, om 
  
 1.  
 handelsbolaget  
 upphör att 
  
 1.  
 grupperingen 
  
 upphör att 
  
 bedriva näringsverksamheten, 
  
 bedriva näringsverksamheten, 
  
 2. andelen i  
 handelsbolaget  
 av- 
  
 2. andelen i  
 grupperingen  
 av- 
  
 yttras eller övergår till en ny 
  
 yttras eller övergår till en ny 
  
 ägare på något annat sätt, 
  
 medlem  
 på något annat sätt, 
  
 3. 
  
 skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, 
  
 4. 
  
 näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal, 
  
 5. det beslutas att  
 handels- bolaget  
 skall träda i likvidation, eller 
 5. det beslutas att  
 gruppe- ringen  
 skall träda i likvidation, eller 
 51 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 6.  
 delägaren  
 eller  
 handelsbola- 
  
 6.  
 medlemmen  
 eller  
 gruppe- 
  
 get  
 försätts i konkurs. 
  
 ringen  
 försätts i konkurs. 
  
 Från enskild näringsverksamhet 
  
 Från enskild näringsverksamhet 
  
 till aktiebolag 
  
 till aktiebolag  
 eller handelsbolag 
  
 11 § 
  
 Om en enskild näringsidkare 
  
 Om en enskild näringsidkare 
  
 för över sin näringsverksamhet 
  
 för över sin näringsverksamhet 
  
 eller driften av näringsverksam- 
  
 eller driften av näringsverksam- 
  
 heten till ett aktiebolag får en 
  
 heten till ett aktiebolag  
 eller ett 
  
 periodiseringsfond helt eller del- 
  
 svenskt handelsbolag  
 får en peri- 
  
 vis tas över av aktiebolaget om 
  
 odiseringsfond helt eller delvis 
  
 tas över av aktiebolaget  
 eller 
  
 handelsbolaget  
 om 
  
 1. överföringen inte föranle- 
  
 1. överföringen inte föranle- 
  
 der uttagsbeskattning enligt be- 
  
 der uttagsbeskattning enligt be- 
  
 stämmelserna i 22 kap., 
  
 stämmelserna i 22 kap., 
  
 2. den fysiska personen, så- 
  
 2. den fysiska personen, så- 
  
 vida det inte är fråga om apport- 
  
 vida det inte är fråga om apport- 
  
 emission, skjuter till ett belopp 
  
 emission, skjuter till ett belopp 
  
 som motsvarar överförd perio- 
  
 som motsvarar överförd perio- 
  
 diseringsfond 
  
 till  
 aktiebolaget 
 , 
  
 diseringsfond till  
 det mottagande 
  
 och 
  
 bolaget 
 , och 
  
 3.  
 aktiebolaget 
 , såvida det inte 
  
 3.  
 det mottagande bolaget 
 , så- 
  
 är fråga om apportemission, gör 
  
 vida det inte är fråga om apport- 
  
 avsättning i 
  
 räkenskaperna för 
  
 emission, gör avsättning i räken- 
  
 övertagen periodiseringsfond. 
  
 skaperna för övertagen periodi- 
  
 seringsfond. 
  
 Om en fysisk person har flera periodiseringsfonder och förut- sättningarna enligt första stycket 2 och 3 inte är uppfyllda för samtliga fonder, skall senare gjord avsättning till periodiserings- fond anses överförd före tidigare gjord avsättning. 
  
 I 48 kap. 12 § finns bestäm- 
  
 I 48 kap. 12 § finns bestäm- 
  
 melser om beräkningen av om- 
  
 melser om beräkningen av om- 
  
 kostnadsbeloppet för  
 aktierna 
 . 
  
 kostnadsbeloppet för  
 andelarna 
 . 
  
 52 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 12 § 
  
 Om 
  
 näringsverksamheten i 
  
 Om 
  
 näringsverksamheten i 
  
 ett 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag 
  
 förs 
  
 ett 
  
 svenskt handelsbolag 
  
 förs 
  
 över till ett aktiebolag får en 
  
 över till ett aktiebolag får en 
  
 periodiseringsfond 
  
 som avser 
  
 periodiseringsfond 
  
 helt 
  
 eller 
  
 handelsbolaget hos delägarna  
 helt 
  
 delvis tas över av aktiebolaget 
  
 eller delvis tas över av aktiebo- 
  
 om 
  
 laget om 
  
 1. överföringen inte föranle- 
  
 1. överföringen inte föranle- 
  
 der uttagsbeskattning enligt be- 
  
 der uttagsbeskattning enligt be- 
  
 stämmelserna i 22 kap., 
  
 stämmelserna i 22 kap., 
  
 2. 
  
 handelsbolaget, 
  
 såvida 
  
 det 
  
 2. 
  
 handelsbolaget, 
  
 såvida 
  
 det 
  
 inte är fråga om apportemission, 
  
 inte är fråga om apportemission, 
  
 skjuter till ett belopp som mot- 
  
 skjuter till ett belopp som mot- 
  
 svarar överförd 
  
 periodiserings- 
  
 svarar 
  
 överförd periodiserings- 
  
 fond till aktiebolaget 
 , och 
  
 fond till aktiebolaget. 
  
 3. aktiebolaget, såvida det inte 
  
 är fråga om apportemission, gör 
  
 avsättning i 
  
 räkenskaperna 
  
 för 
  
 övertagen periodiseringsfond. 
  
 Om en delägare har flera per- 
  
 iodiseringsfonder 
  
 och förutsätt- 
  
 ningarna enligt första stycket 2 
  
 och 3 inte är uppfyllda för samt- 
  
 liga fonder, skall senare gjord av- 
  
 sättning 
  
 till 
  
 periodiseringsfond 
  
 anses överförd före tidigare gjord avsättning. 
 I 48 kap. 12 § finns bestämmelser om beräkningen av omkost- nadsbeloppet för aktierna. 
 12 a § 
 Om näringsverksamheten i ett svenskt aktiebolag förs över till ett svenskt handelsbolag får en periodiseringsfond helt eller delvis tas över av handelsbolaget om 
 1. överföringen inte föranleder uttagsbeskattning enligt bestäm- melserna i 22 kap., 
 2. aktiebolaget skjuter till ett 
 53 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 belopp som motsvarar överförd periodiseringsfond till handels- bolaget. 
 I 48 kap. 12 § finns bestäm- melser om beräkningen av om- kostnadsbeloppet för andelarna. 
 31 kap. 
 När det gäller  
 svenska han- delsbolag  
 skall avdraget beräknas för bolaget. 
 2 § 
 När det gäller  
 europeiska ekonomiska intressegrupperingar  
 skall avdraget beräknas för  
 grup- peringen 
 . 
 20 § 
 Avdraget skall återföras, även om tiden i 19 § inte har löpt ut, 
  
 om 
  
 1. 
  
 fonden tas i anspråk i strid med bestämmelserna i  
 10–15 
  §§, 
  
 2. 
  
 den huvudsakliga delen av 
  
 2. den huvudsakliga delen av 
  
 näringsverksamheten 
  
 överlåts 
  
 näringsverksamheten 
  
 överlåts 
  
 och inte annat följer av 38 kap. 
  
 och inte annat följer av  
 25 a § 
  
 15 §, 
  
 eller  
 38 kap. 15 §, 
  
 3. 
  
 den huvudsakliga delen av näringsverksamheten tillfaller en eller flera nya ägare på grund av arv, testamente eller bodelning, 
  
 4. 
  
 den som innehar fonden upphör att bedriva näringsverk- samheten, 
  
 5. 
  
 skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, 
  
 6. 
  
 näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal, 
  
 7. 
  
 den som innehar fonden upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §, 
  
 8. 
  
 det beslutas att innehavaren av fonden skall träda i likvidation, 
  
 eller 
  
 9. 
  
 den som innehar fonden försätts i konkurs. 
  
 Vad som sägs i första stycket  
 Weber 
  gäller inte om avsättningen grundas på en sådan avyttring som avses i 5 §  
 1–4. 
  
 I 23  
 och  
 24 §§ finns bestäm- 
  
 I 23 
 ,  
 24  
 och 25 a  
 §§ finns 
  
 melser om att ersättningsfonder 
  
 bestämmelser om att ersätt- 
  
 i vissa fall får tas över av någon 
  
 ningsfonder i vissa fall får tas 
  
 annan i stället för att avdragen 
  
 över av någon annan i stället för 
  
 återförs. 
  
 att avdragen återförs. 
  
 54 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 25 a § 
 Om näringsverksamheten i ett svenskt handelsbolag förs över till ett aktiebolag och villkoren i 38 kap. 2 och  
 6–8 
  §§ är uppfyllda får ersättningsfonder tas över av aktiebolaget. 
 Om överlåtelsen inte omfattar samtliga tillgångar i handelsbola- get, får högst en så stor andel av ersättningsfonderna tas över som motsvarar förhållandet mellan de skattemässiga värdena på de överlåtna tillgångarna och mot- svarande värden på samtliga till- gångar i handelsbolaget vid tid- punkten för överlåtelsen. 
 Bestämmelserna i första och andra stycket skall också gälla om näringsverksamheten i ett svenskt aktiebolag förs över till ett svenskt handelsbolag. 
 33 kap. 
 Bestämmelserna i detta kapi- tel gäller enskilda näringsidkare  
 och fysiska personer som är del- ägare i svenska handelsbolag 
 . 
 Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av  
 europeiska ekonomiska in- tressegrupperingar eller  
 av ut- ländska juridiska personer. 
 1 § 
 Bestämmelserna i detta kapi- tel gäller enskilda näringsidkare. 
 Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av utländska juridiska personer. 
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Med  
 kapitalunderlaget för räntefördelning  
  
 för en enskild näringsidkare  
 avses skillnaden mellan värdet på tillgångarna och värdet på skulderna i när- ingsverksamheten vid det före- gående beskattningsårets utgång 
 ökad med 
 8 § 
 Med  
 kapitalunderlaget för räntefördelning  
 avses skillnaden mellan värdet på tillgångarna och värdet på skulderna i när- ingsverksamheten vid det före- gående beskattningsårets utgång 
  
 – 
  
 underskott av näringsverksamheten under det föregående be- skattningsåret till den del avdrag för underskottet inte har gjorts enligt någon av de bestämmelser som anges i 14 kap. 22 § första och andra styckena, 
  
 – 
  
 kvarstående sparat fördelningsbelopp, 
  
 – 
  
 en sådan övergångspost som avses i 14 §, och 
  
 – 
  
 en sådan särskild post vid arv, gåva m.m. som avses i  
  
 15–17 
  §§,  
 minskad med 
  
 – 
  
 72 procent av expansionsfonden enligt 34 kap. vid det föregå- ende beskattningsårets utgång, och 
  
 – 
  
 sådana tillskott till näringsverksamheten under det föregående beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapi- talet i verksamheten. 
  
 34 kap. 
 1 § 
 Bestämmelserna i detta kapi- tel gäller enskilda näringsidkare  
 och fysiska personer som är del- ägare i svenska handelsbolag. 
  
 Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av  
 en europeisk ekonomisk intres- segruppering eller  
 av en utländsk juridisk person 
 . 
  
 Avdrag får göras för belopp som sätts av till expansionsfond. 
 När det gäller svenska han- delsbolag skall avdraget beräknas 
 Bestämmelserna i detta kapi- tel gäller enskilda näringsidkare. 
 Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av en utländsk juridisk person. 
 2 § 
 Avdrag får göras för belopp som sätts av till expansionsfond. 
 56 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 för varje delägare för sig och av- sättningarna göras hos delägarna. 
  
 4 § 
  
 Avdrag får göras med högst 
  
 Avdrag får göras med högst 
  
 ett belopp som motsvarar ett för 
  
 ett belopp som motsvarar ett för 
  
 expansionsfond justerat positivt 
  
 expansionsfond justerat positivt 
  
 resultat. 
  
 Avdraget 
  
 begränsas 
  
 resultat. 
  
 Avdraget 
  
 begränsas 
  
 också på så sätt att expansions- 
  
 också på så sätt att expansions- 
  
 fonden inte får överstiga det 
  
 fonden inte får överstiga det 
  
 högsta belopp som anges i be- 
  
 högsta belopp som anges i be- 
  
 stämmelserna om kapitalunder- 
  
 stämmelserna om kapitalunder- 
  
 laget i  
 6– 
 13 
  
 §§. 
  
 laget i  
 6– 
 11 
  
 §§. 
  
 Kapitalunderlag 
  
 för 
  
 enskilda 
  
 6 § 
  
 Kapitalunderlag 
  
 näringsidkare 
  
 För enskilda näringsidkare får 
  
 Expansionsfonden 
  
 får 
  
 uppgå 
  
 expansionsfonden 
  
 uppgå 
  
 till 
  
 till högst ett belopp som mot- 
  
 högst ett belopp som motsvarar 
  
 svarar 138,89 procent 
  
 av 
  
 kapi- 
  
 138,89 procent av kapitalunder- 
  
 talunderlaget för 
  
 expansions- 
  
 laget för expansionsfond. 
  
 fond. 
  
 14 § 
  
 Avdrag 
  
 för 
  
 avsättning 
  
 till 
  
 Avdrag 
  
 för 
  
 avsättning till 
  
 expansionsfond 
  
 skall 
  
 återföras 
  
 expansionsfond 
  
 skall 
  
 återföras 
  
 senast när förhållandena är så- 
  
 om 
  
 dana som anges i  
 15–17 
  §§. 
  
 1. expansionsfonden överstiger 
  
 vad som är tillåtet enligt 6 §, 
  
 2. 
  
 den skattskyldige upphör att bedriva näringsverksamheten, 
  
 3. 
  
 skattskyldigheten för när- ingsverksamheten upphör, 
  
 4. 
  
 näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal, 
  
 5. 
  
 den skattskyldige är be- gränsat skattskyldig och dör under beskattningsåret, eller 
  
 6. 
  
 den skattskyldige försätts i 
  
 57 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 konkurs. 
  
 I  
  
 18–22 
  
 §§ finns bestämmel- 
  
 I  
  
 18–20 
  
 §§ finns bestämmel- 
  
 ser om att expansionsfonden i 
  
 ser om att expansionsfonden i 
  
 vissa fall får föras över till annan 
  
 vissa fall får föras över till annan 
  
 näringsverksamhet 
  
 i stället för 
  
 näringsverksamhet 
  
 i stället 
  
 för 
  
 att avdragen återförs. 
  
 att avdragen återförs. 
  
 20 § 
  
 En 
  
 expansionsfond 
  
 upphör 
  
 En 
  
 expansionsfond 
  
 upphör 
  
 utan att bestämmelserna i  
 14– 
  
 utan att bestämmelserna i  
 14 § 
  
 16  
 §§ blir tillämpliga om  
 en en- 
  
 blir tillämpliga om  
 den skatt- 
  
 skild näringsidkare 
  
 skyldige 
  
 – överlåter samtliga realtill- 
  
 – överlåter samtliga realtill- 
  
 gångar 
  
 i näringsverksamheten 
  
 gångar 
  
 i 
  
 näringsverksamheten 
  
 till ett aktiebolag som han  
 äger 
  
 till ett aktiebolag  
 eller ett han- 
  
 aktier i  
 eller genom överlåtelsen 
  
 delsbolag  
 som han  
 är  
 eller gen- 
  
 kommer att  
 äga aktier  
 i, 
  
 om överlåtelsen kommer att  
 bli 
  
 delägare i, 
  
 – begär att expansionsfonden 
  
 – begär att expansionsfonden 
  
 inte skall återföras, och 
  
 inte skall återföras, och 
  
 – såvida det inte är fråga om 
  
 – såvida det inte är fråga om 
  
 apportemission, skjuter till kapi- 
  
 apportemission, skjuter till kapi- 
  
 tal till bolaget och detta kapital 
  
 tal till bolaget och detta kapital 
  
 motsvarar minst 72 procent av 
  
 motsvarar 
  
 minst 72 procent 
  
 av 
  
 expansionsfonden. 
  
 expansionsfonden. 
  
 I 48 kap. 12 § finns bestäm- 
  
 I 48 kap. 12 § finns bestäm- 
  
 melser om beräkningen av om- 
  
 melser om beräkningen av om- 
  
 kostnadsbeloppet för  
 aktierna 
 . 
  
 kostnadsbeloppet för  
 andelarna 
 . 
  
 23 § 
  
 Med 
  
 realtillgångar avses alla 
  
 Med 
  
 realtillgångar avses 
  
 alla 
  
 sådana tillgångar som räknas in i 
  
 sådana tillgångar som räknas in i 
  
 kapitalunderlaget 
  
 för 
  
 expan- 
  
 kapitalunderlaget 
  
 för 
  
 expan- 
  
 sionsfond  
 i enskild näringsverk- 
  
 sionsfond 
  
 med 
  
 undantag 
  
 av 
  
 samhet  
 med undantag av kon- 
  
 kontanter, 
  
 banktillgodohavan- 
  
 tanter, 
  
 banktillgodohavanden 
  
 den och liknande tillgångar. 
  
 och liknande tillgångar. 
 58 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 35 a kap. Handelsbolagsbidrag 
 Huvudregel 
 1 § 
 Handelsbolagsbidrag skall dras av hos givaren och tas upp hos mottagaren, om förutsättningarna för avdrag i detta kapitel är upp- fyllda. 
 Med handelsbolagsbidrag avses inte en ersättning som är en utgift för givaren för att förvärva eller bibehålla inkomster. 
 Definitioner 
 2 § 
 Med  
 givare  
 och  
 mottagare  
 av- ses i detta kapitel 
  
 1. 
  
 ett svenskt handelsbolag, 
  
 2. 
  
 en juridisk person som är delägare i ett bolag som avses i 
  
 3 § 
 Vid tillämpning av bestäm- melserna i detta kapitel skall ett utländskt bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekono- miska samarbetsområdet (EES) och som motsvarar en sådan givare eller mottagare som avses i 2 § behandlas som en sådan, om mottagaren av handelsbolagsbi- draget är skattskyldig i Sverige för den näringsverksamhet som han- delsbolagsbidraget hänför sig till. Mottagare skall också kunna vara ett svenskt handelsbolag eller en annan svensk juridisk person 
 59 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 som enligt ett skatteavtal anses ha hemvist i en utländsk stat inom EES om mottagaren är skattskyl- dig i Sverige för den närings- verksamhet som handelsbolagsbi- draget hänför sig till. 
 Förutsättningar 
 4 § 
 Ett handelsbolagsbidrag från en delägare till ett handelsbolag eller från ett handelsbolag till en delägare skall dras av under för- utsättning att 
 1. både givaren och mottag- aren redovisar bidraget öppet i självdeklarationen vid samma års taxering, 
 2. mottagaren inte enligt ett skatteavtal skall anses ha hemvist i en utländsk stat utom i fall som avses i 3 § andra meningen, och 3. näringsverksamheten som handelsbolagsbidraget hänför sig till inte är undantagen från beskattning i Sverige på grund av 
 skatteavtal. 
 Handelsbolagsbidrag från del- ägare 
 5 § 
 Handelsbolagsbidrag från en delägare får inte dras av med högre belopp än den del av han- delsbolagets underskott vid be- skattningsårets utgång som mot- svarar delägarens andel i han- 
 60 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 delsbolaget. 
 Om delägaren i förhållande till övriga delägare i handelsbolaget har förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser får handelsbolagsbidrag dras av sammanlagt med ett belopp som motsvarar hans ansvar. 
 Handelsbolagsbidrag från kom- manditdelägare 
 6 § 
 Handelsbolagsbidrag från en kommanditdelägare får inte dras av till den del summan av avdra- get och de avdrag som gjorts tidi- gare beskattningsår skulle över- stiga ett belopp som motsvarar vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. 
 Handelsbolagsbidrag från han- delsbolag 
 7 § 
 Handelsbolagsbidrag från han- delsbolaget får dras av med högst ett belopp som motsvarar bolagets överskott för beskattningsåret före avsättning till periodiseringsfond. 
 8 § 
 Handelsbolagsbidrag skall dras av om delägaren inte under be- skattningsåret skall ta upp utdel- ning från handelsbolaget. 
 61 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Bidrag som kunnat förmedlas 
 9 § 
 Ett handelsbolagsbidrag skall dras av om givaren hade kunnat lämna ett handelsbolagsbidrag till en delägare eller ett handelsbolag med rätt till avdrag enligt  
 2–8 
  §§ och bidraget därefter, direkt eller genom förmedling av ytterligare en delägare eller ett handelsbolag, hade kunnat vidarebefordras till mottagaren på ett sådant sätt att varje förmedlande delägare respektive handelsbolag skulle ha haft rätt till avdrag för det vida- rebefordrade bidraget. 
 40 kap. 
 3 § Med  
 företag  
 avses i detta kapitel 
  
 – 
  
 svenskt aktiebolag, 
  
 – 
  
 svensk ekonomisk förening, 
  
 – svenskt handelsbolag 
 , 
  
 – 
  
 svensk sparbank, 
  
 – 
  
 svenskt ömsesidigt försäkringsföretag, 
  
 – 
  
 svensk stiftelse, 
  
 – 
  
 svensk ideell förening, och 
  
 – 
  
 utländskt bolag. 
  
 Med  
 underskottsföretag  
 avses ett företag som hade ett under- skott det föregående beskatt- ningsåret eller som har ett eget eller övertaget underskott från tidigare år som inte har fått dras av än på grund av koncernbi- dragsspärren i 18 § eller be- stämmelserna i 37 kap. 24 och 
 4 § 
 Med  
 underskottsföretag  
 avses ett företag som hade ett under- skott det föregående beskatt- ningsåret eller som har ett eget eller övertaget underskott från tidigare år som inte har fått dras av än på grund av koncernbi- dragsspärren i 18 §,  
 spärren på grund av handelsbolagsbidrag i 
  
 62 
  
 – när det gäller  
  
 svenska han- delsbolag  
  
 och svenska ideella föreningar, en koncern enligt  
  
 definitionen i  
  
 1 kap. 4 § årsredo- visningslagen (1995:1554), 
  
 63 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 25 §§ om rätt till avdrag förun- derskott efter kvalificerade fusioner eller fissioner. 
  
 19 §  
 eller bestämmelserna i 
 37 kap. 24 och 25 §§ om rätt till avdrag för underskott efter kva- lificerade fusioner eller fissio- ner. 
 5 § 
 20 
  
 Ett företag anses i detta kapitel ha  
 bestämmande inflytande  
 över ett annat företag om detta är ett dotterföretag till det förra enligt 
  
 – 
  
 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385), 
  
 – 
  
 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 
  
 – 
  
 1 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619), 
  
 – 
  
 1 kap. 5 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker, 
  
 – 
  
 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713), eller 
  
 – 
  
 1 kap. 5 § stiftelselagen (1994:1220). 
  
 En  
 svensk ideell förening an- 
  
 Ett svenskt 
  
 handelsbolag 
  
 eller 
  
 ses ha bestämmande inflytande 
  
 en  
 svensk ideell förening anses 
  
 över ett annat företag om detta 
  
 ha bestämmande inflytande över 
  
 är ett dotterföretag till före- 
  
 ett annat företag om detta är ett 
  
 ningen enligt 1 kap. 4 § årsredo- 
  
 dotterföretag 
  
 till 
  
 bolaget 
  
 eller 
  
 visningslagen (1995:1554). 
  
 föreningen enligt 
  
 definitionen i 
  
 1 kap. 4 § årsredovisningslagen 
  
 (1995:1554). 
  
 Ett utländskt bolag eller en sådan förvärvare som avses i 11 § anses ha bestämmande inflytande över ett företag om detta skulle ha varit ett dotterföretag till bolaget eller personen, om bolaget eller personen hade varit ett svenskt aktiebolag. 
 6 § 
 21  
 Med  
 koncern  
 avses i detta kapitel 
 – en koncern enligt någon av de bestämmelser som anges i 5 § första stycket, 
 – när det gäller svenska ide- ella föreningar, en koncern en- ligt 1 kap. 4 § årsredovisnings- lagen (1995:1554), och 
  
 20 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 21 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 – en motsvarande utländsk företagsgrupp, om moderföretaget hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbets- området eller är ett utländskt bolag. 
 7 § Med  
 moderföretag  
 avses i detta kapitel 
 – ett företag som är moderföretag enligt någon av de bestäm- melser som anges i 5 § första stycket, 
  
 – en svensk ideell förening 
  
 –  
 ett svenskt handelsbolag  
 eller 
  
 som är moderföretag enligt 
  
 en svensk ideell förening som är 
  
 1 kap. 4 § årsredovisningslagen 
  
 moderföretag enligt  
 definitionen 
  
 (1995:1554), och 
  
 i  
 1 kap. 4 § årsredovisningslagen 
  
 (1995:1554), och 
  
 – ett utländskt bolag som skulle ha varit moderbolag om det hade varit ett svenskt aktiebolag. 
 I  
 10–14 
  §§ finns bestämmel- ser om att en beloppsspärr och en koncernbidragsspärr inträder för underskottsföretaget vid vissa ägarförändringar. Bestäm- melser om innebörden av dessa spärrar finns i  
 15– 
 19 
  
  §§. 
  
 9 § 
 I  
 10–14 
  §§ finns bestämmel- ser om att en beloppsspärr, en koncernbidragsspärr  
 och en spärr på grund av handelsbolags- bidrag  
 inträder för underskotts- företaget vid vissa ägarföränd- ringar. Bestämmelser om inne- börden av dessa spärrar finns i  
 15– 
 19 
  
  a §§. 
  
 10 § 
  
 Vid ägarförändringar 
  
 som 
  
 Vid ägarförändringar 
  
 som 
  
 innebär att ett företag får det 
  
 innebär att ett företag får det 
  
 bestämmande inflytandet 
  
 över 
  
 bestämmande inflytandet 
  
 över 
  
 ett underskottsföretag inträder 
  
 ett underskottsföretag inträder 
  
 en beloppsspärr  
 och  
 en kon- 
  
 en beloppsspärr, en koncern- 
  
 cernbidragsspärr. 
  
 bidragsspärr  
 och en spärr på 
  
 grund av handelsbolagsbidrag. 
  
 Beloppsspärren inträder dock inte om det företag som får det bestämmande inflytandet ingick i samma koncern som under- 
  
 skottsföretaget redan före ägarförändringen. 
  
 Koncernbidragsspärren inträ- 
  
 Koncernbidragsspärren 
  
 och 
  
 der dock inte om ägarföränd- 
  
 spärren på grund av handels- 
  
 ringen bara berör företag som 
  
 bolagsbidrag  
 inträder dock 
  
 inte 
  
 64 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 före ägarförändringen ingick i om ägarförändringen bara berör samma koncern som under- företag som före ägarföränd- skottsföretaget. ringen ingick i samma koncern 
 som underskottsföretaget. 
 11 § 
 I andra fall än som avses i 10 § första stycket inträder en beloppsspärr vid ägarförändringar som innebär att det bestäm- mande inflytandet över ett underskottsföretag erhålls av 
  
 1. 
  
 en fysisk person, 
  
 2. 
  
 ett dödsbo, 
  
 3. 
  
 en annan utländsk juridisk 
  
 3. en annan utländsk juridisk 
  
 person än ett utländskt bolag, 
  
 person än ett utländskt bolag. 
  
 eller 
  
 4. ett svenskt handelsbolag i 
  
 vilket en fysisk person eller en 
  
 sådan person som anges i 2 eller 3 
  
 är delägare direkt eller genom ett 
  
 eller flera svenska handelsbolag. 
  
 En fysisk person och närstå- 
  
 En fysisk person och närstå- 
  
 ende till honom räknas som en 
  
 ende till honom räknas som en 
  
 enda 
  
 person. 
  
 Som närstående 
  
 enda person. Vad som sägs om 
  
 räknas här, utöver vad som anges 
  
 fysisk person i denna paragraf 
  
 i 2 kap. 22 §, ett svenskt handels- 
  
 gäller inte dödsbo. 
  
 bolag där den fysiska personen 
  
 själv eller en närstående fysisk 
  
 person är delägare.  
 Vad som sägs 
  
 om fysisk person i denna para- 
  
 graf gäller inte dödsbo. 
  
 I andra fall än som avses i 
  
 12 § 
  
 I andra fall än som avses i 
  
 10 § första stycket eller 11 § in- 
  
 10 § första stycket eller 11 § in- 
  
 träder en beloppsspärr vid ägar- 
  
 träder en beloppsspärr vid ägar- 
  
 förändringar 
  
 som innebär att, 
  
 förändringar som innebär att, 
  
 under en period av fem be- 
  
 under en period av fem be- 
  
 skattningsår för ett under- 
  
 skattningsår för ett under- 
  
 skottsföretag, sådana förvärvare 
  
 skottsföretag  
 som inte är ett 
  
 som avses i 11 § dels var och en 
  
 svenskt handelsbolag 
 , sådana för- 
  
 har förvärvat andelar med minst 
  
 värvare som avses i 11 § dels var 
  
 5 procent av 
  
 samtliga röster i 
  
 och en har förvärvat andelar 
  
 65 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 underskottsföretaget, dels till- 
  
 med minst 5 procent av samtliga 
  
 sammans har förvärvat andelar 
  
 röster i underskottsföretaget, 
  
 med mer än 50 procent av samt- 
  
 dels tillsammans 
  
 har förvärvat 
  
 liga röster i underskottsföreta- 
  
 andelar med mer än 50 procent 
  
 get. Bestämmelserna i 11 § 
  
 av samtliga röster i under- 
  
 andra stycket gäller också vid 
  
 skottsföretaget. 
  
 Bestämmel- 
  
 tillämpning av denna paragraf. 
  
 serna i 11 § andra stycket gäller 
  
 också vid tillämpning av denna 
  
 paragraf. 
  
 Som förvärv som gjorts av en sådan person som avses i första 
  
 stycket räknas också förvärv som gjorts av 
  
 1. ett företag i vilket perso- 
  
 1. ett företag i vilket perso- 
  
 nen – direkt eller genom för- 
  
 nen – direkt eller genom för- 
  
 medling av en annan juridisk 
  
 medling av en annan juridisk 
  
 person  
 eller av ett svenskt han- 
  
 person som personen har ett 
  
 delsbolag  
 som personen har ett 
  
 bestämmande inflytande över – 
  
 bestämmande inflytande över – 
  
 innehar andelar 
  
 med minst 
  
 innehar 
  
 andelar 
  
 med minst 
  
 5 procent av röstetalet, eller 
  
 5 procent av röstetalet, eller 
  
 2. 
  
 en juridisk person som ett 
  
 2. en juridisk person  
 eller ett 
  
 sådant företag som avses i 1 har 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag  
 som ett 
  
 ett 
  
 bestämmande 
  
 inflytande 
  
 sådant företag som avses i 1 har 
  
 över. 
  
 ett bestämmande 
  
 inflytande 
  
 över. 
 Vid tillämpning av denna paragraf gäller följande. Förvärv av an- delar i förhållande till tidigare andelsinnehav genom emission med lika rätt för andelsägarna skall inte räknas in i antalet förvärvade andelar. Med förvärv av andel likställs avtal om rätt att förvärva an- delar i ett företag och avtal om rätt att besluta i företagets angelä- genheter. 
 12 a § 
 I andra fall än som avses i 10 § första stycket, 11 §, eller 12 § inträder en beloppsspärr vid ägar- förändringar som innebär att, under en period av fem beskatt- ningsår för ett underskottsföretag som är ett svenskt handelsbolag, flera sådana förvärvare som avses i 11 §, tillsammans har förvärvat andelar som medför att de har ett 
 66 
  
 Bestämmelserna i 12  
  
 och 12 a §§  
  
 gäller inte vid sådana förändringar i ägandet som sker på grund av arv, testamente eller bodelning. 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 bestämmande inflytande över underskottsföretaget. 
 Bestämmelserna i 11 § andra stycket gäller också vid tillämp- ning av denna paragraf. Som förvärv som gjorts av en sådan person som avses i första stycket räknas också förvärv som gjorts av 
  
 1. 
  
 ett företag i vilket personen 
  
 – 
  
 direkt eller genom förmedling av en annan juridisk person som personen har ett bestämmande inflytande över – innehar an- delar, eller 
  
 2. 
  
 en juridisk person som ett sådant företag som avses i 1 har ett bestämmande inflytande över. 
  
 Med förvärv av andel likställs avtal om rätt att förvärva andelar i ett företag och avtal om rätt att besluta i företagets angelägen- heter. 
 13 § 
 Bestämmelserna i 11 § gäller inte vid sådana förändringar i det bestämmande inflytandet som uppkommer genom arv, testamente, bodelning eller ändrade familjeförhållanden. De gäller inte heller om den som fått det bestämmande inflytandet har haft ställning som företagsledare i underskottsföretaget under de två föregående beskattningsåren för detta företag. 
 Bestämmelserna i 12 § gäller inte vid sådana förändringar i ägandet som sker på grund av arv, testamente eller bodelning. 
 En koncernbidragsspärr in- träder också vid ägarföränd- ringar som innebär att ett un- 
 14 § 
 En koncernbidragsspärr  
 och en spärr på grund av handelsbo- lagsbidrag  
 inträder också vid 
 67 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 derskottsföretag 
  
 eller 
  
 ett 
  
 ägarförändringar 
  
 som 
  
 innebär 
  
 moderföretag till ett under- 
  
 att ett 
  
 underskottsföretag 
  
 eller 
  
 skottsföretag får det bestäm- 
  
 ett moderföretag till ett under- 
  
 mande inflytandet 
  
 över 
  
 ett 
  
 skottsföretag får det bestäm- 
  
 annat företag. 
  
 mande 
  
 inflytandet över 
  
 ett 
  
 annat företag. 
  
 Koncernbidragsspärren inträ- 
  
 Koncernbidragsspärren 
  
 och 
  
 der dock inte om ägarföränd- 
  
 spärren på grund av handelsbo- 
  
 ringen bara berör företag som 
  
 lagsbidrag  
 inträder dock inte om 
  
 före ägarförändringen ingick i 
  
 ägarförändringen 
  
 bara 
  
 berör 
  
 samma koncern som under- 
  
 företag som före ägarföränd- 
  
 skottsföretaget. 
  
 ringen ingick i samma koncern 
  
 som underskottsföretaget. 
  
 15 § 
  
 Beloppsspärren innebär att underskottsföretaget inte får dra av underskott som uppkommit före det beskattningsår då spärren in- träder till den del underskotten överstiger 200 procent av utgiften 
  
 för att förvärva 
  
 1. det bestämmande inflytan- 
  
 1. det bestämmande inflytan- 
  
 det över underskottsföretaget i 
  
 det över underskottsföretaget i 
  
 sådana fall som avses i 10 och 
  
 sådana fall som avses i 10 och 
  
 11 §§,  
 eller 
  
 11 §§, 
  
 2. andelar med mer än 
  
 2. andelar 
  
 med 
  
 mer 
  
 än 
  
 50 procent av rösterna i under- 
  
 50 procent av rösterna i under- 
  
 skottsföretaget i sådana fall som 
  
 skottsföretaget i sådana fall som 
  
 avses i 12 §. 
  
 avses i 12 §,  
 eller 
  
 3. andelar 
  
 som 
  
 medför 
  
 ett 
  
 bestämmande 
  
 inflytande 
  
 över 
  
 underskottsföretaget i sådana fall 
  
 som avses i 12 a §. 
  
 Om förvärvet omfattar flera underskottsföretag i samma kon- cern, skall avdragsutrymmet fördelas på dessa efter deras andel av koncernens sammanlagda underskott. 
 16 § 
 Utgiften enligt 15 § första Utgiften enligt 15 § första stycket skall minskas med stycket skall minskas med kapitaltillskott som har lämnats kapitaltillskott som har lämnats till underskottsföretaget före till underskottsföretaget före ägarförändringen men tidigast ägarförändringen men tidigast 
 68 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 två beskattningsår före det be- skattningsår då ägarföränd- ringen skedde. Utgiften skall också minskas med kapitaltill- skott som under samma tid har lämnats till en juridisk person  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 som både före och efter ägarföränd- ringen ingick i samma koncern som underskottsföretaget. 
 Första stycket gäller inte kapitaltillskott som har lämnats av en juridisk person  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 som både före och efter ägarförändringen ingick i samma koncern som underskottsföretaget. 
 två beskattningsår före det be- skattningsår då ägarföränd- ringen skedde. Utgiften skall också minskas med kapitaltill- skott som under samma tid har lämnats till en juridisk person som både före och efter ägarför- ändringen ingick i samma kon- cern som underskottsföretaget. 
 Första stycket gäller inte kapitaltillskott som har lämnats av en juridisk person som både före och efter ägarförändringen ingick i samma koncern som underskottsföretaget. 
 Spärr på grund av handelsbolags- bidrag 
 19 § 
 Spärr på grund av handelsbo- lagsbidrag innebär att under- skottsföretaget inte får dra av underskott som uppkommit före det beskattningsår då spärren in- träder, med högre belopp än be- skattningsårets överskott beräknat utan hänsyn till avdragen för underskott och till sådana mot- tagna handelsbolagsbidrag som skall tas upp enligt 35 a kap. 
 Om en del av underskotten inte får dras av på grund av be- loppsspärren, gäller första stycket för den återstående delen. 
 Belopp som på grund av be- stämmelsen i första stycket inte har kunnat dras av skall dras av 
 69 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 det följande beskattningsåret, om det inte finns någon begränsning då. Spärren på grund av hand- elsbolagsbidrag gäller till och med femte beskattningsåret efter det beskattningsår då spärren in- trädde. 
 19 a § 
 Handelsbolagsbidrag från före- tag som ingick i samma koncern som underskottsföretaget redan före ägarförändringen skall vid tillämpning av 19 § räknas med i överskottet. Handelsbolagsbi- draget skall dock inte räknas med i överskottet om ett företag som inte tillhörde samma koncern före ägarförändringen genom fusion har gått upp i det företag som lämnar bidraget. Handelsbolags- bidraget skall inte heller räknas med till den del det motsvaras av handelsbolagsbidrag från något annat företag som inte ingick i samma koncern före ägarföränd- ringen. 
  
 21 § 
  
 Om den skattskyldige eller  
 ett 
  
 Om den skattskyldige eller  
 en 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag som den 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 skattskyldige är delägare  
 i får 
  
 gruppering som den skattskyldige 
  
 ackord utan konkurs eller skuld- 
  
 är medlem  
 i får ackord utan 
  
 sanering 
  
 enligt skuldsanerings- 
  
 konkurs 
  
 eller 
  
 skuldsanering 
  
 lagen (1994:334), skall avdrag 
  
 enligt 
  
 skuldsaneringslagen 
  
 för underskott minskas med ett 
  
 (1994:334), skall 
  
 avdrag 
  
 för 
  
 belopp som motsvarar summan 
  
 underskott 
  
 minskas 
  
 med 
  
 ett 
  
 av de skulder i näringsverksam- 
  
 belopp som motsvarar summan 
  
 heten som fallit bort genom 
  
 av de skulder i näringsverksam- 
  
 ackordet eller skuldsaneringen. 
  
 heten som fallit bort genom 
  
 ackordet eller skuldsaneringen. 
  
 70 
  
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 24 § 
  
 I 14 kap. 17 och 18 §§ finns 
  
 I 14 kap. 17 och 18 §§ finns 
  
 bestämmelser om avdrag för 
  
 bestämmelser om 
  
 avdrag för 
  
 underskott om ett 
  
 aktiebolag 
  
 underskott om ett aktiebolag, 
  
 eller  
 en ekonomisk 
  
 förening 
  
 en ekonomisk förening  
 eller ett 
  
 överlåter sin näringsverksamhet 
  
 svenskt handelsbolag 
  
 överlåter 
  
 eller sina tillgångar till staten, en 
  
 sin näringsverksamhet eller sina 
  
 kommun eller till ett bolag som 
  
 tillgångar till staten, en kommun 
  
 helt eller till övervägande del 
  
 eller till ett bolag som helt eller 
  
 innehas direkt eller indirekt av 
  
 till övervägande 
  
 del 
  
 innehas 
  
 staten eller en kommun. 
  
 direkt eller indirekt av staten 
  
 eller en kommun. 
  
 I 37 kap.  
 21–26 
  och 28 §§ och 38 kap. 17 § finns bestämmelser om behandlingen av avdrag för underskott vid kvalificerade fusio- ner och fissioner respektive vid verksamhetsavyttringar. 
 41 kap. 
 4 § 
 Utdelningar och kapitalvinster på delägarrätter i företag som är eller har varit fåmansföretag eller därmed likställt företag räknas enligt 57 kap. 2 § i viss utsträckning till inkomstslaget tjänst. 
 Kapitalvinster på andelar i svenska handelsbolag räknas enligt 50 kap. 7 § i viss utsträck- ning till inkomstslaget tjänst. 
  
 42 kap. 
  
 3 § 
  
 Bestämmelser 
  
 om kapital- 
  
 Bestämmelser 
  
 om kapital- 
  
 vinster och 
  
 kapitalförluster 
  
 vinster och 
  
 kapitalförluster 
  
 finns i 43 kap. 8 §,  
  
 44–54 
  
  kap 
 . 
  
 finns i 43 kap. 8 §,  
  
 44–49, 
  
  52– 
  
 och 57 kap. 12 §. 
  
 54 kap 
 . och 57 kap. 12 §. 
  
 Bestämmelser om insättningsgaranti och investerarskydd finns i 55 kap. Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar 
  
 finns i 61 kap. 
  
 Utdelning från ett aktiebolag 
  
 14 § 
  
 Utdelning från ett aktiebolag, 
  
 eller  
 en ekonomisk förening i 
  
 en ekonomisk förening  
 eller ett 
  
 förhållande till inköp eller för- 
  
 svenskt handelsbolag  
 i förhåll- 
  
 71 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 säljningar eller efter liknande grunder (återbäring) skall inte tas upp till den del den innebär att den skattskyldiges levnads- kostnader minskar. 
 ande till inköp eller försäljningar eller efter liknande grunder (återbäring) skall inte tas upp till den del den innebär att den skattskyldiges levnadskostnader minskar. 
  
 32 § 
  
 Bestämmelserna i 30 § andra 
  
 Bestämmelserna i 30 § andra 
  
 stycket och 31 § gäller inte i 
  
 stycket och 31 § gäller inte i 
  
 fråga om upplåtelser som sker 
  
 fråga om upplåtelser som sker 
  
 till 
  
 till 
  
 1.  
 ett svenskt handelsbolag  
 av 
  
 1.  
 en europeisk ekonomisk in- 
  
 en  
 delägare i handelsbolaget  
 eller 
  
 tressegruppering  
 av en  
 medlem i 
  
 av en närstående till  
 delägaren 
 , 
  
 grupperingen  
 eller av en närstå- 
  
 ende till  
 medlemmen 
 , 
  
 2. den skattskyldiges arbets- 
  
 2. den skattskyldiges arbets- 
  
 givare eller en arbetsgivare till 
  
 givare eller en arbetsgivare till 
  
 någon som är närstående till den 
  
 någon som är närstående till den 
  
 skattskyldige, eller 
  
 skattskyldige, eller 
  
 3. någon som kan anses ingå i 
  
 3. någon som kan anses ingå i 
  
 samma intressegemenskap som 
  
 samma intressegemenskap som 
  
 en sådan arbetsgivare som avses 
  
 en sådan arbetsgivare som avses 
  
 i 2. 
  
 i 2. 
  
 Vid sådana upplåtelser som avses i första stycket skall skäligt avdrag göras för den skattskyldiges utgifter för upplåtelsen. 
 43 kap. 
 1 § 
 I detta kapitel finns bestämmelser om att utdelningar och kapitalvinster på andelar i viss utsträckning inte skall tas upp. 
  
 Bestämmelserna gäller utdel- 
  
 Bestämmelserna gäller utdel- 
  
 ningar och kapitalvinster på 
  
 ningar och kapitalvinster på 
  
 – aktier i svenska aktiebolag, 
  
 – aktier i svenska aktiebolag, 
  
 – andelar i svenska handels- 
  
 bolag, 
  
 – andelar i svenska ekono- 
  
 – andelar i svenska ekono- 
  
 miska föreningar som inte är 
  
 miska föreningar som inte är 
  
 kooperativa, och 
  
 kooperativa, och 
  
 – andelar i utländska juri- 
  
 – andelar i utländska juri- 
  
 diska personer, om inkomstbe- 
  
 diska personer, om inkomstbe- 
  
 72 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 skattningen av den utländska juridiska personen är jämförlig med inkomstbeskattningen en- ligt denna lag av ett svenskt företag med motsvarande in- komster. 
 skattningen av den utländska juridiska personen är jämförlig med inkomstbeskattningen en- ligt denna lag av ett svenskt företag med motsvarande in- komster. 
  
 4 § 
  
 Underlaget för 
  
 lättnadsbe- 
  
 Underlaget för 
  
 lättnadsbe- 
  
 lopp är summan av 
  
 lopp är 
 , utom för en andel i ett 
  
 svenskt handelsbolag,  
 summan av 
  
 1. 
  
 det 
  
 omkostnadsbelopp 
  
 1. 
  
 det 
  
 omkostnadsbelopp 
  
 som skulle ha använts om ande- 
  
 som skulle ha använts om ande- 
  
 len hade avyttrats vid tidpunk- 
  
 len hade avyttrats vid tidpunk- 
  
 ten för utdelningen, 
  
 ten för utdelningen, 
  
 2. 
  
 sparat 
  
 lättnadsutrymme, 
  
 2. 
  
 sparat 
  
 lättnadsutrymme, 
  
 och 
  
 och 
  
 3. 
  
 löneunderlag 
  
 enligt 12– 
  
 3. 
  
 löneunderlag 
  
 enligt 12– 
  
 16 §§. 
  
 16 §§. 
  
 I 17 och 18 §§ finns bestämmelser om att omkostnadsbeloppet för en andel i vissa fall beräknas efter uppräkning eller på grundval av ett kapitalunderlag. 
 När det gäller kvalificerade andelar tillämpas också de begräns- ningar som följer av 15 och 16 §§. 
 4 a § 
 Underlaget för lättnadsbelopp för en andel i ett svenskt handels- bolag är summan av 
 1. det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen hade avyttrats vid beskattnings- årets ingång, 
 2. sparat lättnadsutrymme, och 
 3. löneunderlag enligt 12– 
 16 §§. 
 Omkostnadsbeloppet enligt första stycket skall  
 minskas  
 med sådana tillskott under det föregå- ende beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka 
 73 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 kapitalet i bolaget. 
 När det gäller kvalificerade andelar tillämpas också de be- gränsningar som följer av 15 och 16 §§. 
 4 b § 
 Underlag för lättnadsbelopp skall inte beräknas om anskaff- ningsutgiften för andelen är negativ. 
 20 § 
 Tillgångarna skall tas upp till det skattemässiga värdet, om inte annat följer av andra stycket eller av 21 eller 22 §. 
  
 Sådana andelar i svenska han- 
  
 Sådana andelar i svenska han- 
  
 delsbolag som är kapitaltill- 
  
 delsbolag som är kapitaltill- 
  
 gångar tas upp till  
 den justerade 
  
 gångar tas upp till  
 det belopp som 
  
 anskaffningsutgiften 
  
 enligt 
  
 skulle ha använts som omkost- 
  
 50 kap. 
  
 nadsbelopp för andelen vid ut- 
  
 gången av det beskattningsår som 
  
 avses i 19 §. 
  
 44 kap. 
 1 § 
 I detta kapitel finns de grundläggande bestämmelserna om kapi- talvinster och kapitalförluster. De gäller, om inte annat anges, alla 
  
 slag av tillgångar och förpliktelser. 
  
 Särskilda bestämmelser för 
  
 Särskilda 
  
 bestämmelser 
  
 för 
  
 olika slag av tillgångar och för- 
  
 olika slag av tillgångar och för- 
  
 pliktelser finns i  
  
 45–52 
  
 kap. 
  
 pliktelser 
  
 finns i  
  
 45–49 
  
 och 
  
 52  
 kap. 
  
 I 53 kap. finns bestämmelser om överlåtelser till underpris från delägare och närstående. 
 I 54 kap. finns bestämmelser om kapitalvinster och kapitalför- luster vid betalning av skulder i utländsk valuta som gäller bara i inkomstslaget kapital. 
 I 55 kap. finns bestämmelser om avyttringar av delägarrätter och fordringsrätter i samband med insättningsgaranti och investerar- skydd. 
 74 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 I 25 kap. finns bestämmelser om kapitalvinster och kapitalför- luster som gäller bara i inkomstslaget näringsverksamhet. 
  
 2 § 
 22 
  
 Vad som sägs om kapital- 
  
 Vad som sägs om kapital- 
  
 vinster i detta kapitel samt i 45, 
  
 vinster i detta kapitel samt i 45, 
  
 46, 48, 48 a,  
 50,  
 52 och 54 kap. 
  
 46, 48, 52 och 54 kap. gäller på 
  
 gäller på motsvarande sätt för 
  
 motsvarande sätt för kapital- 
  
 kapitalförluster. 
  
 förluster. 
  
 Avyttring av andelar i svenska 
  
 handelsbolag 
  
 5 a § 
  
 Om en andel i ett handelsbolag 
  
 inlöses eller bolaget upplöses, an- 
  
 ses andelen avyttrad. 
  
 Som avyttring behandlas också 
  
 att en andel övergår till en ny 
  
 ägare om anskaffningsutgiften hos 
  
 den tidigare ägaren är negativ. 
  
 8 § 
  
 Ett värdepapper anses avyt- 
  
 Ett värdepapper anses avyt- 
  
 trat om det företag som gett ut 
  
 trat om det företag som gett ut 
  
 det 
  
 det 
  
 1. försätts i konkurs och är 
  
 1. försätts i konkurs och är 
  
 ett svenskt aktiebolag  
 eller  
 en 
  
 ett svenskt aktiebolag, en svensk 
  
 svensk ekonomisk förening, 
  
 ekonomisk 
  
 förening 
  
 eller 
  
 ett 
  
 svenskt handelsbolag 
 , 
  
 2. upplöses genom 
  
 konkurs 
  
 2. upplöses genom 
  
 konkurs 
  
 och är ett annat företag än ett 
  
 och är ett annat företag än ett 
  
 svenskt 
  
 aktiebolag 
  
 eller  
 en 
  
 svenskt aktiebolag, en svensk 
  
 svensk 
  
 ekonomisk 
  
 förening, 
  
 ekonomisk 
  
 förening 
  
 eller 
  
 ett 
  
 eller 
  
 svenskt handelsbolag,  
 eller 
  
 3. upplöses genom fusion 
  
 3. upplöses genom fusion 
  
 eller fission. 
  
 eller fission. 
  
 22  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
  
 75 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 Vid sådana konkurser som avses i första stycket 1 skall en kapitalförlust alltid anses definitiv när företaget försätts i konkurs. 
 Av 37 kap. 29 § första stycket framgår att bestämmelsen i första stycket 3 inte gäller värdepapper som innehas av det övertagande företaget vid en kvalificerad fusion eller fission. Bestämmelsen gäller inte heller andelar i en överlåtande ekonomisk förening vid sådana fusioner som avses i 42 kap. 21 §. 
  
 34 § 
  
 Om ett värdepapper enligt 
  
 Om ett värdepapper enligt 
  
 bestämmelserna i 8 § första 
  
 bestämmelserna i 8 § första 
  
 stycket 1 anses ha avyttrats på 
  
 stycket 1 anses ha avyttrats på 
  
 grund av att det svenska aktie- 
  
 grund av att det svenska aktie- 
  
 bolag  
 eller  
 den svenska ekono- 
  
 bolag, den svenska ekonomiska 
  
 miska förening som gett ut det 
  
 förening  
 eller det svenska han- 
  
 försatts i konkurs och värde- 
  
 delsbolag  
 som gett ut det för- 
  
 papperet därefter faktiskt avytt- 
  
 satts i konkurs och värdepappe- 
  
 ras, är omkostnadsbeloppet noll. 
  
 ret därefter faktiskt avyttras, är 
  
 omkostnadsbeloppet noll. 
  
 Om ackord träffas eller utdelning i konkursen erhålls, skall ersättningen tas upp som kapitalvinst till den del den inte över- stiger avdraget för kapitalförlust när värdepapperet ansågs avyttrat. Om avdrag gjordes bara för viss del av kapitalförlusten, skall en motsvarande del av ersättningen tas upp som kapitalvinst. 
 Om beslutet om konkurs upphävs eller om konkursen avslutas med överskott, skall avdraget återföras. Anskaffningsutgiften anses därefter vara omkostnadsbeloppet när värdepapperet ansågs avytt- rat. Vad som sagts nu gäller inte till den del avdraget räknats av mot erhållen ersättning enligt andra stycket. 
 45 kap. 
 32 § 
 I inkomstslaget kapital skall en enskild näringsidkare  
 eller en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag  
 vid avytt- ring av en näringsfastighet göra avdrag från kapitalvinsten för underskott samma beskatt- ningsår i den näringsverksamhet 
 I inkomstslaget kapital skall en enskild näringsidkare vid av- yttring av en näringsfastighet göra avdrag från kapitalvinsten för underskott samma beskatt- ningsår i den näringsverksamhet dit fastigheten hörde. Avdraget får inte överstiga kapitalvinsten, 
 76 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 dit fastigheten hörde. Avdraget 
  
 beräknad utan hänsyn till avdra- 
  
 får inte överstiga kapitalvinsten, 
  
 get. 
  
 beräknad utan hänsyn till avdra- 
  
 get. 
  
 46 kap. 
  
 17 § 
 23 
  
 I 
  
 inkomstslaget kapital 
  
 skall 
  
 I 
  
 inkomstslaget kapital 
  
 skall 
  
 en enskild näringsidkare  
 eller en 
  
 en enskild näringsidkare vid av- 
  
 fysisk person som är delägare i ett 
  
 yttring av en näringsbostadsrätt 
  
 svenskt handelsbolag  
 vid avytt- 
  
 göra 
  
 avdrag från kapitalvinsten 
  
 ring 
  
 av 
  
 en 
  
 näringsbostadsrätt 
  
 för underskott samma beskatt- 
  
 göra 
  
 avdrag 
  
 från kapitalvinsten 
  
 ningsår i den näringsverksamhet 
  
 för underskott samma beskatt- 
  
 dit bostadsrätten hörde. Detta 
  
 ningsår i den näringsverksamhet 
  
 gäller inte till den del under- 
  
 dit bostadsrätten hörde. Detta 
  
 skottet 
  
 skall 
  
 dras 
  
 av 
  
 enligt 
  
 gäller inte till den del under- 
  
 45 kap. 
  
 32 
  
 § 
  
 från 
  
 kapitalvinst 
  
 skottet 
  
 skall 
  
 dras 
  
 av 
  
 enligt 
  
 som 
  
 avser 
  
 en 
  
 näringsfastighet. 
  
 45 kap. 32 
  
 § 
  
 från 
  
 kapitalvinst 
  
 Avdraget 
  
 får 
  
 inte 
  
 överstiga 
  
 som 
  
 avser en 
  
 näringsfastighet. 
  
 kapitalvinsten, 
  
 beräknad 
  
 utan 
  
 Avdraget 
  
 får 
  
 inte 
  
 överstiga 
  
 hänsyn till avdraget. 
  
 kapitalvinsten, 
  
 beräknad 
  
 utan 
  
 hänsyn till avdraget. 
  
 48 kap. 
  
 Med  
 delägarrätt  
 avses 
  
 2 § 
 24 
  
 Med  
 delägarrätt  
 avses 
  
 aktie, 
  
 aktie, 
  
 – rätt på grund av teckning 
  
 – rätt på grund av teckning 
  
 av aktier, 
  
 av aktier, 
  
 – 
  
 teckningsrätt, 
  
 – 
  
 teckningsrätt, 
  
 – 
  
 delrätt, 
  
 – 
  
 delrätt, 
  
 – andel i en värdepappers- 
  
 – andel i en värdepappers- 
  
 fond, 
  
 fond, 
  
 – andel i en ekonomisk före- 
  
 – andel i en ekonomisk före- 
  
 ning,  
 och 
  
 ning, 
  
 –  
 andel 
  
 i ett svenskt handels- 
  
 23 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 24 
  
 Senaste lydelse 2000:1354. 
  
 77 
  
 7 § 
  
 25 
  
 Vid beräkningen av omkostnadsbeloppet skall det genomsnitt- liga omkostnadsbeloppet för samtliga delägarrätter eller fordrings- rätter av samma slag och sort som den avyttrade användas. Det genomsnittliga omkostnadsbeloppet skall beräknas med hänsyn till inträffade förändringar i innehavet. 
  
 Om en andel i en värdepappersfond är förvaltarregistrerad enligt 31 a § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder, skall vid tillämp- ning av genomsnittsmetoden enligt första stycket bortses från andra andelar i samma fond som är registrerade i annan förvaltares eller andelsinnehavarens eget namn. 
  
 I 49 kap. 29 § finns, vad gäller I 49 kap. 29 § finns, vad gäller uppskovsgrundande andelsbyt- uppskovsgrundande andelsbyt- en, ett ytterligare undantag från en, ett ytterligare undantag från bestämmelsen i första stycket. bestämmelsen i första stycket.  
  
 I 7 a § finns också ett undantag från bestämmelsen i fråga om 
  
 andelar i handelsbolag. 
  
 Andelar i handelsbolag 
  
 7 a § 
  
 Vid beräkning av omkostnads- beloppet för en andel i ett svenskt handelsbolag tillämpas 44 kap. 14 §. Anskaffningsutgiften skall 
  
 25  
  
 Senaste lydelse 2001:1242. 
  
 78 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 bolag, och 
  
 – annan tillgång med lik- 
  
 – annan tillgång med lik- 
  
 nande konstruktion eller verk- 
  
 nande konstruktion eller verk- 
  
 ningssätt. 
  
 ningssätt. 
  
 Bestämmelserna om delägarrätter skall tillämpas också på 
  
 – 
  
 vinstandelsbevis som avser lån i svenska kronor, 
  
 – 
  
 konvertibelt skuldebrev i svenska kronor, 
  
 – 
  
 termin och option vars underliggande tillgångar består av aktier eller termin och option som avser aktieindex, och 
  
 – 
  
 annan tillgång med liknande konstruktion eller verkningssätt. Andel i privatbostadsföretag anses inte som delägarrätt. 
  
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 minskas med delägarens uttag av 
  
 inbetald insats  
 (tillskjutet kapi- 
  
 tal) 
 . 
  
 Är 
  
 anskaffningsutgiften 
  
 nega- 
  
 tiv, 
  
 anses 
  
 omkostnadsbeloppet 
  
 vara noll. Ersättningen för ande- 
  
 len skall då ökas med den nega- 
  
 tiva anskaffningsutgiften. 
  
 12 § 
  
 Om 
  
 en 
  
 periodiseringsfond 
  
 Om 
  
 en 
  
 periodiseringsfond 
  
 förs över till ett aktiebolag en- 
  
 förs över till ett aktiebolag  
 eller 
  
 ligt 30 kap. 11  
 eller  
 12 §§, skall 
  
 ett 
  
 svenskt 
  
 handelsbolag 
  
 enligt 
  
 det tillskott som är en förut- 
  
 30 kap. 11 
 ,  
 12  
 eller 12 a  
 §§, skall 
  
 sättning 
  
 för 
  
 överföringen 
  
 inte 
  
 det tillskott som är en förut- 
  
 räknas med vid beräkning av 
  
 sättning för 
  
 överföringen inte 
  
 omkostnadsbeloppet 
  
 för 
  
 akti- 
  
 räknas med vid beräkning av 
  
 erna  
 i bolaget. Om en expan- 
  
 omkostnadsbeloppet 
  
 för 
  
 ande- 
  
 sionsfond 
  
 upphör 
  
 i 
  
 samband 
  
 larna  
 i bolaget. Om en expan- 
  
 med att tillgångar överlåts till 
  
 sionsfond upphör 
  
 i samband 
  
 ett aktiebolag och fonden enligt 
  
 med att tillgångar överlåts till 
  
 34 kap. 20 § inte skall återföras, 
  
 ett aktiebolag  
 eller ett svenskt 
  
 skall det tillskott som är en för- 
  
 handelsbolag 
  
 och 
  
 fonden 
  
 enligt 
  
 utsättning 
  
 för 
  
 tillämpningen av 
  
 34 kap. 20 § inte skall återföras, 
  
 bestämmelsen 
  
 inte 
  
 räknas 
  
 med 
  
 skall det tillskott som är en 
  
 vid beräkning av omkostnads- 
  
 förutsättning för 
  
 tillämpningen 
  
 beloppet. 
  
 av 
  
 bestämmelsen 
  
 inte 
  
 räknas 
  
 med vid beräkning av omkost- 
  
 nadsbeloppet. 
  
 Vid apportemission skall anskaffningsutgiften för aktierna mins- kas med överförd periodiseringsfond minskad med den avsättning som bolaget gör i räkenskaperna för skatt som belöper sig på fon- den. Vidare skall anskaffningsutgiften för aktierna minskas med ett belopp som motsvarar 72 procent av den expansionsfond som upp- hör. 
 79 
  
 Kapitalförluster på andra marknadsnoterade delägarrätter än sådana som avses i 21 §, kapitalförluster på sådana ande- lar i svenska aktiebolag och ut- ländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade  
  
 samt andelar i svenska handelsbolag  
  
 skall dras av i sin helhet mot kapitalvinster på sådana till- gångar. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 20 § 
 26  
 Kapitalförluster på andra 
 marknadsnoterade delägarrätter än sådana som avses i 21 §  
 samt  
 kapitalförluster på sådana ande- lar i svenska aktiebolag och ut- ländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade skall dras av i sin helhet mot kapital- vinster på sådana tillgångar. 
 26 § 
 Juridiska personers kapitalförluster på delägarrätter får dras av bara mot kapitalvinster på delägarrätter. Om en del av en förlust inte kan dras av mot sådana kapitalvinster, behandlas den som en ny kapitalförlust på delägarrätter det följande beskattningsåret. 
 Begränsningen i första stycket gäller inte om innehavet av del- ägarrätterna betingats av rörelse som bedrivs av den skattskyldige eller av företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå den skattskyldige nära. 
  
 Begränsningen 
  
 i 
  
 första 
  
 Begränsningen 
  
 i 
  
 första 
  
 stycket gäller inte heller i fråga 
  
 stycket gäller inte heller i fråga 
  
 om 
  
 kapitalförluster när 
  
 sådana 
  
 om kapitalförluster när sådana 
  
 svenska aktiebolag eller svenska 
  
 svenska aktiebolag eller svenska 
  
 ekonomiska föreningar som inte 
  
 ekonomiska föreningar som inte 
  
 är 
  
 förvaltningsföretag 
  
 avyttrar 
  
 är förvaltningsföretag 
  
 och när 
  
 andelar eller när svenska spar- 
  
 svenska 
  
 handelsbolag 
  
 avyttrar 
  
 banker eller svenska ömsesidiga 
  
 andelar eller när svenska spar- 
  
 skadeförsäkringsföretag avyttrar 
  
 banker eller svenska ömsesidiga 
  
 andelar, om det 
  
 sammanlagda 
  
 skadeförsäkringsföretag avyttrar 
  
 röstetalet för deras innehav vid 
  
 andelar, 
  
 om det 
  
 sammanlagda 
  
 avyttringen motsvarade 25 pro- 
  
 röstetalet för deras innehav vid 
  
 cent eller mer av röstetalet för 
  
 avyttringen motsvarade 25 pro- 
  
 samtliga andelar i företaget. 
  
 cent eller mer av röstetalet för 
  
 samtliga andelar i företaget. 
  
 26  
 Senaste lydelse 2000:540. 
 80 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 49 kap. 
 6 § 
 Bestämmelserna om uppskov skall tillämpas bara om säljaren begär det. 
 Är säljaren ett svenskt handels- bolag, skall begäran göras av varje delägare för sig. Om upp- skov beviljas, får delägaren upp- Bauer med beskattningen för den andel av vinsten som han är skattskyldig för. 
  
 19 § 
 27 
  
 Det uppskovsbelopp som en- 
  
 Det uppskovsbelopp som en- 
  
 ligt  
  
 14–18 
  
  §§  
 avser en mottagen 
  
 ligt  
 14, 16 och 17 §§  
 avser en 
  
 andel skall tas upp som intäkt 
  
 mottagen andel skall tas upp 
  
 senast 
  
 det beskattningsår då 
  
 som intäkt senast det beskatt- 
  
 äganderätten till andelen övergår 
  
 ningsår då äganderätten till an- 
  
 till någon annan eller andelen 
  
 delen övergår till någon annan 
  
 upphör att existera, om inte an- 
  
 eller andelen upphör att exi- 
  
 nat följer av bestämmelserna i 
  
 stera, om inte annat följer av 
  
 detta kapitel. Övergår ägande- 
  
 bestämmelserna i detta kapitel. 
  
 rätten genom ett andelsbyte be- 
  
 Övergår äganderätten genom ett 
  
 höver 
  
 uppskovsbeloppet 
  
 dock 
  
 andelsbyte behöver uppskovsbe- 
  
 inte tas upp vid detta andels- 
  
 loppet dock inte tas upp vid 
  
 byte. I stället fördelas detta på 
  
 detta andelsbyte. I stället för- 
  
 de mottagna andelarna 
  
 enligt 
  
 delas detta på de mottagna an- 
  
 48 a kap. och behandlas som ett 
  
 delarna enligt 48 a kap. och be- 
  
 sådant uppskovsbelopp som av- 
  
 handlas som ett sådant upp- 
  
 ses i första meningen. 
  
 skovsbelopp som avses i första 
  
 meningen. 
  
 Om säljaren är ett svenskt handelsbolag och om äganderät- ten till en delägares andel i han- delsbolaget – eller en delägares andel i något svenskt handelsbo- lag som direkt eller indirekt ge- nom ett svenskt handelsbolag äger en andel i handelsbolaget – över- 
  
 27  
 Senaste lydelse 2001:1176 
 81 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 går till någon annan, skall upp- skovsbeloppet tas upp som intäkt det beskattningsår då detta in- träffar. Detsamma gäller om del- ägarens andel upphör att existera. 
  
 52 kap. 
  
 1 § 
  
 I detta kapitel finns särskilda 
  
 I detta kapitel finns särskilda 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 kapitalvinst 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 kapitalvinst 
  
 vid avyttring av andra tillgångar 
  
 vid avyttring av andra tillgångar 
  
 och förpliktelser än sådana som 
  
 och förpliktelser än sådana som 
  
 avses i 45, 46, 48  
 och 50  
 kap. De 
  
 avses i 45, 46  
 och  
 48 kap. De 
  
 grundläggande 
  
 bestämmelserna 
  
 grundläggande 
  
 bestämmelserna 
  
 finns i 44 kap. 
  
 finns i 44 kap. 
  
 7 § 
  
 I fråga 
  
 om 
  
 kapitalförluster 
  
 I 
  
 fråga 
  
 om 
  
 kapitalförluster 
  
 som uppkommer i  
 svenska han- 
  
 som 
  
 uppkommer 
  
 i  
 europeiska 
  
 delsbolag 
  
 tillämpas 
  
 bestämmel- 
  
 ekonomiska 
  
 intressegrupperingar 
  
 serna i 5 §. Kapitalförluster på 
  
 tillämpas bestämmelserna i 5 §. 
  
 sådana tillgångar eller förpliktel- 
  
 Kapitalförluster på sådana till- 
  
 ser vars innehav betingats av 
  
 gångar eller förpliktelser 
  
 vars 
  
 rörelse som bedrivs av  
 handels- 
  
 innehav betingats av rörelse som 
  
 bolaget  
 eller av någon som med 
  
 bedrivs av  
 grupperingen  
 eller av 
  
 hänsyn 
  
 till 
  
 äganderättsförhål- 
  
 någon som med hänsyn till 
  
 landen eller organisatoriska för- 
  
 äganderättsförhållanden 
  
 eller 
  
 hållanden kan anses stå  
 handels- 
  
 organisatoriska 
  
 förhållanden 
  
 bolaget  
 nära, skall dock alltid 
  
 kan anses stå  
 grupperingen  
 nära, 
  
 dras av i sin helhet. 
  
 skall dock alltid dras av i sin 
  
 helhet. 
  
 53 kap. 
 I detta kapitel finns bestäm- melser om överlåtelser av till- gångar till underpris från en fy- sisk person  
 eller ett svenskt han- delsbolag  
 till ett företag som överlåtaren eller någon närstå- 
 1 § 
 I detta kapitel finns bestäm- melser om överlåtelser av till- gångar till underpris från en fy- sisk person till ett företag som överlåtaren eller någon närstå- ende till överlåtaren är delägare 
 82 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 ende till överlåtaren är delägare i. i. 
 Bestämmelserna  
 2–9 
  §§ gäller bara i inkomstslaget kapital. Bestämmelsen i 4 § andra meningen gäller dock inte i inkomstslaget kapital utan i inkomstslaget näringsverksamhet. 
 Bestämmelserna om förvärvarens anskaffningsutgift eller anskaffningsvärde i 10 och 11 §§ gäller i inkomstslagen närings- verksamhet och kapital. I inkomstslaget näringsverksamhet gäller de inte bara för kapitaltillgångar utan också för lagertillgångar och inventarier. 
 2 § 
 Bestämmelserna i  
 3–5 
  §§ gäller om en fysisk person överlåter en tillgång utan ersättning eller mot ersättning som understiger såväl tillgångens marknadsvärde som omkostnadsbelopp till ett sådant svenskt aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening eller ett sådant svenskt handelsbolag som överlåtaren eller någon närstå- ende till överlåtaren, direkt eller indirekt, äger andelar i. 
 Bestämmelserna i  
 3–5 
  §§ gäller också om ett svenskt handelsbolag som har en fysisk person som del- ägare överlåter en näringsfastighet eller näringsbostadsrätt utan er- sättning eller mot ersättning som understiger såväl tillgångens marknadsvärde som omkostnads- belopp till ett sådant svenskt aktiesbolag, en sådan svensk eko- nomisk förening eller ett sådant svenskt handelsbolag som den fysiska personen eller någon när- stående till honom, direkt eller indirekt, äger andelar i. 
 Bestämmelserna i denna paragraf gäller dock inte överlåtelser som omfattas av bestämmelserna i  
 6–8 
  §§. 
 6 § 
 Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller om en fysisk person överlåter en tillgång utan ersättning eller mot ersättning som understiger tillgångens marknadsvärde till 
 83 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 1. 
  
 en utländsk juridisk person som överlåtaren eller någon när- stående till överlåtaren, direkt eller indirekt, äger andelar i, eller 
  
 2. 
  
 ett sådant svenskt aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening eller ett sådant svenskt handelsbolag som en utländsk juridisk person som avses i 1, direkt eller indirekt, äger andelar i. 
  
 Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller också om ett svenskt han- delsbolag som har en fysisk person som delägare överlåter en när- ingsfastighet eller näringsbostads- rätt utan ersättning eller mot er- sättning som understiger tillgång- ens marknadsvärde till 
  
 1. 
  
 en utländsk juridisk person som den fysiska personen eller någon närstående till honom, direkt eller indirekt, äger andelar i, eller 
  
 2. 
  
 ett sådant svenskt aktiebo- lag, en sådan svensk ekonomisk förening eller ett sådant svenskt handelsbolag som en utländsk juridisk person som avses i 1, direkt eller indirekt, äger andelar i. 
  
 55 kap. 
 Om en obegränsat skattskyl- dig fysisk eller juridisk person eller  
 ett svenskt handelsbolag  
 får ersättning från ett utländskt investerarskydd eller från en ut- ländsk försäkringsgivare enligt en försäkring som motsvarar sådan försäkring som avses i 5 §, skall bestämmelserna i  
 5–10 
  §§ tillämpas. 
 11 § 
 Om en obegränsat skattskyl- dig fysisk eller juridisk person eller  
 en europeisk ekonomisk intressegruppering  
 får ersättning från ett utländskt investerar- skydd eller från en utländsk för- säkringsgivare enligt en försäk- ring som motsvarar sådan för- säkring som avses i 5 §, skall bestämmelserna i  
 5–10 
  §§ tillämpas. 
 84 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 56 kap. 
 Särskilda bestämmelser för få- Särskilda bestämmelser för få- mansföretag  
 och fåmanshan-  
 mansföretag 
 delsbolag 
  
 1 § 
  
 I detta kapitel finns bestäm- 
  
 I detta kapitel finns bestäm- 
  
 melser om vad som avses med 
  
 melser om vad som avses med 
  
 fåmansföretag 
  
 och fåmanshan- 
  
 fåmansföretag 
  
 samt ägare och 
  
 delsbolag  
 samt ägare och före- 
  
 företagsledare i sådana företag. 
  
 tagsledare i sådana företag. 
  
 Särskilda 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 Särskilda 
  
 bestämmelser 
  
 om 
  
 utdelning 
  
 och 
  
 kapitalvinst 
  
 på 
  
 utdelning 
  
 och 
  
 kapitalvinst 
  
 på 
  
 aktier  
 i fåmansföretag och före- 
  
 andelar  
 i 
  
 fåmansföretag 
  
 och 
  
 tag som har varit fåmansföretag 
  
 företag som har varit fåmans- 
  
 finns i 57 kap. I 8 § finns 
  
 företag finns i 57 kap. I 8 § finns 
  
 hänvisningar till övriga bestäm- 
  
 hänvisningar till övriga bestäm- 
  
 melser som berör fåmansföre- 
  
 melser som berör fåmansföretag 
  
 tag,  
 fåmanshandelsbolag 
  
 och 
  
 och deras delägare m.fl. 
  
 deras delägare m.fl. 
  
 Fåmansföretag  
 och fåmanshan-  
 Fåmansföretag  
 delsbolag 
  
 2 § 
 28 
  
 Med  
 fåmansföretag  
 avses aktiebolag och ekonomiska föreningar där 
  
 1. 
  
 fyra eller färre delägare äger andelar som motsvarar mer än 50 procent av rösterna för samtliga andelar i företaget, eller 
  
 2. 
  
 näringsverksamheten är uppdelad på verksamheter som är oberoende av varandra och där en fysisk person genom innehav av andelar, genom avtal eller på liknande sätt har den faktiska bestämmanderätten över en sådan verksamhet och självständigt kan förfoga över dess resultat. 
  
 Med fåmansföretag avses även handelsbolag där 
 1. fyra eller färre delägare gen- om innehav av andelar eller på 
  
 28  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
 85 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 liknande sätt har ett bestäm- 
  
 mande inflytande, eller 
  
 2. 
  
 näringsverksamheten 
  
 är 
  
 uppdelad på verksamheter som är 
  
 oberoende av varandra och där 
  
 en fysisk person genom innehav 
  
 av andelar, genom avtal eller på 
  
 liknande sätt har den faktiska 
  
 bestämmanderätten 
  
 över 
  
 en 
  
 sådan verksamhet. 
  
 5 § 
 29 
  
 Vid bedömningen av om ett 
  
 Vid bedömningen av om ett 
  
 företag är ett fåmansföretag en- 
  
 företag är ett fåmansföretag en- 
  
 ligt 2 § 1  
 eller ett fåmanshandels- 
  
 ligt  
 2 § första och andra stycket 1 
  
 bolag enligt 4 § 1  
 skall en person 
  
 skall en person och hans närstå- 
  
 och hans närstående (närståen- 
  
 ende 
  
 (närståendekrets) 
  
 anses 
  
 dekrets) anses som en delägare. 
  
 som 
  
 en 
  
 delägare. 
  
 Prövningen 
  
 Prövningen skall göras med ut- 
  
 skall 
  
 göras med utgångspunkt 
  
 gångspunkt från den äldste per- 
  
 från den äldste personen och 
  
 sonen och därefter i fallande 
  
 därefter i fallande åldersordning. 
  
 åldersordning. En 
  
 person som 
  
 En person som inräknats i en 
  
 inräknats i en närståendekrets 
  
 närståendekrets skall inte med- 
  
 skall inte medräknas i någon 
  
 räknas i någon ytterligare krets. 
  
 ytterligare krets. 
  
 6 § 
 30 
  
 Med  
 delägare  
 i fåmansföretag 
  
 Med  
 delägare  
 i fåmansföretag 
  
 eller  
 fåmanshandelsbolag 
  
 avses 
  
 avses en fysisk person som, 
  
 en fysisk person som, direkt 
  
 direkt eller indirekt, äger eller på 
  
 eller indirekt, äger eller på lik- 
  
 liknande sätt innehar andelar i 
  
 nande sätt innehar andelar i 
  
 företaget. 
  
 företaget. 
  
 Med  
 företagsledare  
 i ett få- 
  
 Med  
 företagsledare  
 i ett få- 
  
 mansföretag  
 eller ett fåmans- 
  
 mansföretag avses den eller de 
  
 handelsbolag  
 avses den eller de 
  
 fysiska personer 
  
 som genom 
  
 fysiska personer 
  
 som 
  
 genom 
  
 eget eller närståendes innehav av 
  
 eget eller närståendes innehav av 
  
 andelar och sin ställning i före- 
  
 andelar och sin ställning i före- 
  
 taget 
  
 har 
  
 ett väsentligt 
  
 infly- 
  
 29 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 30 
  
 Senaste lydelse 2000:1341. 
  
 86 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 taget har ett väsentligt infly- tande i företaget. När det gäller företag som avses i  
 2 § 2 och 4 § 2  
 anses som företagsledare den som har den faktiska bestäm- manderätten över en viss verk- samhet och självständigt kan förfoga över dess resultat. 
 tande i företaget. När det gäller företag som avses i  
 2 § första stycket 2  
 anses som företags- ledare den som har den faktiska bestämmanderätten över en viss verksamhet och självständigt kan förfoga över dess resultat. 
 När det gäller företag som avses i 2 § andra stycket 2 anses som företagsledare den som har den faktiska bestämmanderätten över en viss verksamhet. 
  
 8 § 
 31 
  
 När det gäller fåmansföretag, 
  
 När det gäller fåmansföretag 
  
 fåmanshandelsbolag  
 och 
  
 deras 
  
 och deras delägare m.fl. finns 
  
 delägare m.fl. finns även sär- 
  
 även särskilda bestämmelser om 
  
 skilda bestämmelser om 
  
 – förmån av 
  
 utbildning i 
  
 – förmån av 
  
 utbildning i 
  
 11 kap. 17 §, 
  
 11 kap. 17 §, 
  
 – avdrag för framtida sub- 
  
 – avdrag för framtida sub- 
  
 stansminskning i 20 kap. 23 §, 
  
 stansminskning i 20 kap. 23 §, 
  
 – underprisöverlåtelser 
  
 i 
  
 – underprisöverlåtelser 
  
 i 
  
 23 kap.  
 18–23 
  §§, 
  
 23 kap.  
 18–19 
  och  
 22–23 
  §§, 
  
 – avdrag för ränta på vinst- 
  
 – avdrag för ränta på vinst- 
  
 andelslån i 24 kap. 6, 7 
  
 och 
  
 andelslån i 24 kap. 6, 7 
  
 och 
  
 10 §§, 
  
 10 §§, 
  
 – när en fastighet eller andel 
  
 – när en fastighet eller andel 
  
 är lagertillgång i 27 kap.  
 4–6 
  §§, 
  
 är lagertillgång i 27 kap.  
 4–5 
  §§, 
  
 – kvalificerade 
  
 fusioner 
  
 och 
  
 – kvalificerade 
  
 fusioner 
  
 och 
  
 fissioner i 37 kap. 27 §, 
  
 fissioner i 37 kap. 27 §, 
  
 – utskiftning vid ombildning 
  
 – utskiftning vid ombildning 
  
 av en ekonomisk förening till 
  
 av en ekonomisk förening till 
  
 aktiebolag i 42 kap. 20 §, 
  
 aktiebolag i 42 kap. 20 §, 
  
 – uppskovsgrundande 
  
 – uppskovsgrundande 
  
 andelsbyten i 49 kap. 10, 16 och 
  
 andelsbyten i 49 kap. 10, 16 och 
  
 32 §§, 
  
 32 §§, 
  
 –  
 avyttring av andelar i sven- ska handelsbolag i 50 kap. 7 § och 
  
 31  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
 87 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 51 kap. 7 §, 
 – pensionssparavdrag i 59 kap. 4, 10 och 15 §§, 
  
 – 
  
 familjebeskattning i 60 kap.  
  
 12–14 
  §§, och 
  
 – 
  
 grundavdrag i 63 kap. 5 §. 
  
 – 
  
 pensionssparavdrag 
  
 i 
  
 59 kap. 4, 10 och 15 §§, 
  
 – 
  
 familjebeskattning i 60 kap. 
  
 12–14 
  §§, och 
  
 – grundavdrag i 63 kap. 5 §. 
  
 57 kap. 
 Vid bedömningen av om ett företag är fåmansföretag  
 eller fåmanshandelsbolag  
 gäller vid tillämpning av detta kapitel, ut- över vad som sägs i 56 kap.  
 2– 5 §§,  
 följande. 
 Om flera delägare själva eller genom någon närstående är eller under något av de fem föregå- ende beskattningsåren har varit verksamma i betydande omfatt- ning i företaget eller i ett av företaget helt eller delvis, direkt eller indirekt, ägt fåmansföretag  
 eller fåmanshandelsbolag 
 , skall de anses som en enda delägare. 
 3 § 
 32 
  
 Vid bedömningen av om ett företag är fåmansföretag gäller vid tillämpning av detta kapitel, utöver vad som sägs i 56 kap.  
 2, 3 och 5  
 §§, följande. 
 Om flera delägare själva eller genom någon närstående är eller under något av de fem föregå- ende beskattningsåren har varit verksamma i betydande omfatt- ning i företaget eller i ett av företaget helt eller delvis, direkt eller indirekt, ägt fåmansföretag, skall de anses som en enda delägare. 
 4 § 
 33 
  
 Med  
 kvalificerad andel  
 avses andel i ett fåmansföretag under 
  
 förutsättning att 
  
 1. andelsägaren eller 
  
 någon 
  
 1. andelsägaren eller någon 
  
 närstående till honom under 
  
 närstående till 
  
 honom 
  
 under 
  
 beskattningsåret eller något av 
  
 beskattningsåret 
  
 eller något av 
  
 de fem föregående beskattnings- 
  
 de fem föregående beskattnings- 
  
 åren varit verksam i betydande 
  
 åren varit verksam i betydande 
  
 omfattning i företaget eller i ett 
  
 omfattning i företaget eller i ett 
  
 annat fåmansföretag  
 eller i ett 
  
 annat fåmansföretag som bedri- 
  
 fåmanshandelsbolag  
 som bedriv- 
  
 ver samma eller likartad verk- 
  
 er samma eller likartad verksam- 
  
 samhet, eller 
  
 32 
  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
  
 33 
  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
  
 88 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 het, eller 
  
 2. företaget, direkt eller indi- 
  
 2. företaget, direkt eller indi- 
  
 rekt, under beskattningsåret el- 
  
 rekt, under beskattningsåret el- 
  
 ler något av de fem föregående 
  
 ler något av de fem föregående 
  
 beskattningsåren har ägt andelar 
  
 beskattningsåren har ägt andelar 
  
 i ett annat fåmansföretag  
 eller i 
  
 i ett annat fåmansföretag och 
  
 ett fåmanshandelsbolag  
 och an- 
  
 andelsägaren eller någon närstå- 
  
 delsägaren eller någon närstå- 
  
 ende till honom under beskatt- 
  
 ende till honom under beskatt- 
  
 ningsåret eller något av de fem 
  
 ningsåret eller något av de fem 
  
 föregående 
  
 beskattningsåren 
  
 föregående 
  
 beskattningsåren 
  
 varit verksam i betydande om- 
  
 varit verksam i betydande om- 
  
 fattning i detta  
 företag. 
  
 fattning i 
  
 detta  
 fåmansföretag 
  
 eller fåmanshandelsbolag. 
  
 Om en sådan andel i ett fåmansföretag som inte skall anses vara kvalificerad enligt bestämmelserna första stycket förvärvats under beskattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren genom sådan utdelning på kvalificerad andel i ett annat fåmans- företag som på grund av bestämmelserna i 42 kap. 16 § inte har beskattats, skall villkoren i första stycket tillämpas som om det företag som den utdelade aktien avser vore det företag som delat ut aktien. 
 Dör ägaren till en kvalificerad andel, anses andelen kvalificerad även hos dödsboet. Delägare i dödsboet likställs då med när- stående. 
 5 § 
 34 
  
 Om utomstående, direkt eller indirekt, i betydande omfattning äger del i företaget och, direkt eller indirekt, har rätt till utdelning, skall en andel anses kvalificerad bara om det finns särskilda skäl. Vid bedömningen skall förhållandena under beskattningsåret och de fem föregående beskattningsåren beaktas. 
 Med företag avses här det företag i vilket delägaren eller någon närstående till honom varit verksam i betydande omfattning under den tid som anges i första stycket. 
 Ett företag anses ägt av utomstående utom till den del det ägs av fysiska personer som 
 1. äger kvalificerade andelar i företaget, 
  
 34  
 Senaste lydelse 2001:1176. 
 89 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 2. indirekt äger andelar i företaget som hade varit kvalificerade 
  
 om de ägts direkt, eller 
  
 3. äger kvalificerade andelar i 
  
 3. 
  
 äger kvalificerade andelar i 
  
 ett annat fåmansföretag som av- 
  
 ett 
  
 annat fåmansföretag som 
  
 ses i 4 §  
 eller andelar i ett få- 
  
 avses i 4 §. 
  
 manshandelsbolag som avses i paragrafen. 
 5 a § 
 Bestämmelsen i 5 § första stycket gäller inte företag som är handelsbolag. 
 7 § 
 Utdelning på en kvalificerad andel skall tas upp i inkomstslaget tjänst till den del den överstiger ett gränsbelopp. Gränsbeloppet är summan av 
  
 1. 
  
 underlaget för gränsbelopp multiplicerat med statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret ökad med fem procentenheter, och 
  
 2. 
  
 sparat utdelningsutrymme. 
  
 För andra delägarrätter än 
  
 För andra 
  
 delägarrätter 
  
 än 
  
 aktier och andelar skall stats- 
  
 aktier och andelar  
 i handelsbolag 
  
 låneräntan ökas bara med en 
  
 och ekonomiska föreningar  
 skall 
  
 procentenhet. 
  
 statslåneräntan 
  
 ökas bara 
  
 med 
  
 en procentenhet. 
  
 Om lättnadsbeloppet enligt 43 kap. 3 § överstiger gränsbeloppet, tillämpas bestämmelserna i första stycket på utdelningen minskad med skillnaden. 
 Underlaget för gränsbelopp är summan av 
  
 1. 
  
 det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andel- en hade avyttrats vid tidpunkten för utdelningen, 
  
 2. 
  
 sparat utdelningsutrymme, 
  
 och 
 8 § 
 Underlaget för gränsbelopp  
 för en andel i ett fåmansföretag som inte är ett svenskt handels- bolag  
 är summan av 
  
 1. 
  
 det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andel- en hade avyttrats vid tidpunkten för utdelningen, 
  
 2. 
  
 sparat utdelningsutrymme, 
  
 och 
 90 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 3. löneunderlag enligt 43 kap. 
  
 3. löneunderlag enligt 43 kap. 
  
 12–16 
  §§. 
  
 12–16 
  §§. 
  
 Vid beräkning av omkostnadsbeloppet tillämpas bestämmelserna om uppräkning i 43 kap. 17 § och, för svenska andelar, bestämmel- serna om kapitalunderlaget i 43 kap. 18 §. 
 Bestämmelserna om löneunderlag i första stycket 3 och om om- kostnadsbeloppet i andra stycket gäller inte för andra delägarrätter än aktier och andelar. 
 8 a § 
 För en andel i ett svenskt han- delsbolag är underlaget för gräns- belopp summan av 
  
 1. 
  
 det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen hade avyttrats vid beskattnings- årets ingång, 
  
 2. 
  
 sparat utdelningsutrymme, 
  
 och 
  
 3. 
  
 löneunderlag enligt 43 kap.  
  
 12–16 
  §§. 
 Omkostnadsbeloppet enligt första stycket skall  
 minskas  
 med sådana tillskott under det föregå- ende beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget. 
 8 b § 
 Gränsbelopp skall inte beräk- nas om anskaffningsutgiften för andelen är negativ. 
 12 § 
 Av en kapitalvinst på en kvalificerad andel skall 50 procent av den del som överstiger det sparade utdelningsutrymmet tas upp i 
  
 inkomstslaget tjänst. 
  
 Den kapitalvinst som enligt 
  
 Den kapitalvinst som enligt 
  
 första stycket skall fördelas får 
  
 första stycket skall fördelas får 
  
 beräknas med utgångspunkt i 
  
 beräknas med utgångspunkt i 
  
 ett omkostnadsbelopp som be- 
  
 ett omkostnadsbelopp som be- 
  
 91 
  
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 stäms med tillämpning av be- 
  
 stäms med tillämpning av be- 
  
 stämmelserna om uppräkning i 
  
 stämmelserna om uppräkning i 
  
 43 kap. 17 § och, för svenska 
  
 43 kap. 17 § och, för svenska 
  
 andelar, bestämmelserna om 
  
 andelar, bestämmelserna om 
  
 kapitalunderlaget i 43 kap. 18 §. 
  
 kapitalunderlaget i 43 kap. 18 §. 
  
 Bestämmelserna i detta stycke 
  
 Bestämmelserna i detta stycke 
  
 gäller inte för andra delägarrät- 
  
 gäller inte för andra delägarrät- 
  
 ter än aktier och andelar. 
  
 ter än aktier och andelar i  
 eko- 
  
 nomiska föreningar. 
  
 En kapitalvinst skall inte tas upp i inkomstslaget tjänst till den del det skulle medföra att den skattskyldige och närstående till honom under avyttringsåret och de fem föregående beskattnings- åren sammanlagt tagit upp högre belopp än som motsvarar 100 gånger det prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde för avyttringsåret. 
 Om sparat lättnadsutrymme enligt 43 kap. 6 § överstiger sparat utdelningsutrymme, tillämpas bestämmelserna i första stycket på kapitalvinsten minskad med mellanskillnaden. 
 59 kap. 
 4 § 
 Pensionssparavdraget får inte överstiga summan av de avdrags- grundande inkomsterna. Med  
 avdragsgrundande inkomst  
 avses 
 1. överskott av aktiv näringsverksamhet beräknat före 
  
 – 
  
 pensionssparavdraget, 
  
 – 
  
 avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader som avser pensionssparavdrag, och 
  
 – 
  
 avdrag för avsättning för egenavgifter, och 
  
 2. överskott i 
  
 inkomstslaget 
  
 2. 
  
 överskott i 
  
 inkomstslaget 
  
 tjänst minskat med sådana lån, 
  
 tjänst minskat med sådana lån, 
  
 utdelningar och 
  
 kapitalvinster 
  
 utdelningar 
  
 och 
  
 kapitalvinster 
  
 som enligt 11 kap. 45  
 §, 50 kap 
 . 
  
 som 
  
 enligt 
  
 11 
  
 kap. 
  
 45 
  
 och 
  
 7 §  
 eller 57 kap. skall tas upp i 
  
 45 a §§  
 eller 
  
 57 kap. 
  
 skall 
  
 tas 
  
 inkomstslaget tjänst. 
  
 upp i inkomstslaget tjänst. 
  
 10 § 
 För skattskyldiga som har bedrivit näringsverksamhet direkt eller indirekt, som har upphört med driften av denna och som inte har skaffat sig ett betryggande pensionsskydd under verksamhets- 
 92 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 tiden, får skattemyndigheten medge att pensionssparavdrag beräk- nas också på 
 – inkomst i inkomstslaget kapital i form av kapitalvinster vid av- yttring av näringsverksamheten minskade med motsvarande kapi- talförluster, 
 – överskott av passiv näringsverksamhet före pensionssparavdrag, 
  
 och 
  
 – sådana utdelningar och 
  
 – sådana utdelningar och 
  
 kapitalvinster som enligt  
 50 kap. 
  
 kapitalvinster som enligt 57 kap. 
  
 7 § eller  
 57 kap. skall tas upp i 
  
 skall tas upp i inkomstslaget 
  
 inkomstslaget tjänst. 
  
 tjänst. 
  
 Avdraget skall beräknas med beaktande av det antal år den skatt- skyldige bedrivit näringsverksamheten, dock högst tio år. Vid beräkningen skall hänsyn tas till den skattskyldiges övriga pen- sionsskydd och andra möjligheter till pensionssparavdrag. 
 15 § 
 Pensionssparavdrag som medges enligt 10 § på grund av att an- delar i ett fåmansföretag avyttrats, skall i första hand göras som allmänt avdrag. Det allmänna avdraget får dock inte uppgå till högre belopp än den del av kapitalvinsten som skall tas upp i in- komstslaget tjänst och får inte heller överstiga överskottet i in- komstslaget tjänst. Om inte hela pensionssparavdraget skall göras som allmänt avdrag, skall återstående del dras av i inkomstslaget kapital. 
 Pensionssparavdrag som med- ges enligt 10 § på grund av att andelar i ett fåmanshandelsbolag avyttrats, skall alltid göras i in- komstslaget kapital. 
 60 kap. 
 1 § 
 I detta kapitel finns bestämmelser om ersättning till barn och make för utfört arbete samt om uppdelning av inkomster i övrigt inom familjen. 
 Bestämmelser om 
  
 – 
  
 ersättning till barn och make i enskild näringsverksamhet samt 
  
 i 
  
 inkomstslagen tjänst och kapital finns i 2 och 3 §§, 
  
 93 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 – makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet 
  
 finns i  
 4–11 
  §§, och 
  
 – fåmansföretag  
 och fåmans- 
  
 – fåmansföretag finns i 12 
  
 handelsbolag  
 finns i  
 12–14 
  §§. 
  
 och 13  
 §§. 
  
 Fåmansföretag  
 och 
  
 fåmanshan- 
  
 Fåmansföretag 
  
 delsbolag 
  
 12 § 
  
 Om ett fåmansföretag 
  
 eller 
  
 Om ett fåmansföretag betalar 
  
 fåmanshandelsbolag 
  
 betalar 
  
 er- 
  
 ersättning för arbete som utförs 
  
 sättning för arbete som utförs 
  
 av företagsledarens eller före- 
  
 av företagsledarens eller före- 
  
 tagsledarens makes barn under 
  
 tagsledarens makes 
  
 barn under 
  
 16 år, skall ersättningen tas upp 
  
 16 år, skall ersättningen tas upp 
  
 av den av makarna som har den 
  
 av den av makarna som har den 
  
 högsta inkomsten från företa- 
  
 högsta inkomsten från företa- 
  
 get. Om makarna har lika stor 
  
 get. Om makarna har lika stor 
  
 inkomst från företaget, skall den 
  
 inkomst från företaget, skall den 
  
 äldsta maken ta upp ersätt- 
  
 äldsta maken ta upp ersätt- 
  
 ningen. 
  
 ningen. 
  
 Om barnet har fyllt 16 år, skall barnet ta upp ersättningen till den del den är marknadsmässig. För överskjutande del tillämpas 
  
 första stycket. 
  
 13 § 
  
 Om den ena maken är före- 
  
 Om den ena maken är före- 
  
 tagsledare 
  
 i 
  
 ett fåmansföretag 
  
 tagsledare i ett fåmansföretag 
  
 eller fåmanshandelsbolag  
 och den 
  
 och den andra maken inte är 
  
 andra maken inte är företagsle- 
  
 företagsledare där, skall den 
  
 dare där, skall den make som 
  
 make som inte är företagsledare 
  
 inte är företagsledare ta upp er- 
  
 ta upp ersättning för arbete som 
  
 sättning för arbete som den 
  
 den maken utför i företaget till 
  
 maken utför i företaget till den 
  
 den del den är marknadsmässig. 
  
 del den 
  
 är 
  
 marknadsmässig. 
  
 Överskjutande del skall tas upp 
  
 Överskjutande del skall tas upp 
  
 av företagsledaren. 
  
 av företagsledaren. 
  
 94 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 62 kap. 
 2 § 
 Underskott av aktiv näringsverksamhet får dras av som allmänt avdrag i den omfattning som anges i 3 och 4 §§. 
 Avdrag får inte göras till den del underskottet dras av enligt 42 kap. 34 §, 45 kap. 32 § eller 46 kap. 17 §. 
 Kommanditdelägare i ett svenskt kommanditbolag och så- dan delägare i ett svenskt han- delsbolag som i förhållande till övriga delägare förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets för- bindelser får inte göra avdrag i vidare utsträckning än som anges i 14 kap. 14 och 15 §§. 
 4 a § 
 Bestämmelserna i 3 och 4 §§ gäller inte för skattskyldig som är medlem i en europeisk ekonomisk intressegruppering för underskott som uppkommit i grupperingen. 
 63 kap. 
 5 § 
 Grundavdraget får inte överstiga den skattskyldiges samman- lagda överskott av aktiv näringsverksamhet och av tjänst, minskat 
  
 med hans allmänna avdrag. 
  
 Vid 
  
 denna 
  
 beräkning 
  
 skall 
  
 Vid 
  
 denna 
  
 beräkning 
  
 skall 
  
 överskottet 
  
 av 
  
 tjänst minskas 
  
 överskottet 
  
 av 
  
 tjänst 
  
 minskas 
  
 med sådana 
  
 lån, 
  
 kapitalvinster 
  
 med sådana 
  
 lån, 
  
 kapitalvinster 
  
 och 
  
 utdelningar 
  
 som 
  
 enligt 
  
 och 
  
 utdelningar 
  
 som 
  
 enligt 
  
 11 kap. 45  
 §, 50 
  
 kap. 7 
  
 § eller 
  
 11 kap. 45 
  
 och 
  
 45 a 
  
 §§ 
  
 och 
  
 57 kap. skall tas upp i inkomst- 
  
 57 kap. skall tas upp i inkomst- 
  
 slaget tjänst. 
  
 slaget tjänst. 
  
 Vidare skall vid beräkningen de allmänna avdragen minskas med sådana avdrag som på grund av dispens enligt 59 kap. 8 och 10– 
  
 12 §§ grundas på 
  
 – 
  
 överskott av passiv näringsverksamhet, eller 
  
 – 
  
 sådana 
  
 kapitalvinster 
  
 och 
  
 – sådana 
  
 kapitalvinster och 
  
 utdelningar 
  
 som enligt  
 50 
  
 eller 
  
 utdelningar 
  
 som enligt 57 kap. 
  
 95 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 57 kap. skall tas upp i inkomst- skall tas upp i inkomstslaget slaget tjänst. tjänst. 
 _________ 
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser skall tillämpas på beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet. 
 2. I fråga om svenska handelsbolag som sedan ingången av år 2002 i mer än obetydlig omfattning har bedrivit näringsverksam- het som avses i 13 kap. 1 § och fortfarande bedriver denna vid utgången av det beskattningsår då handelsbolaget första gången skall beskattas för verksamheten tillämpas bestämmelserna i punkterna  
 4–10. 
  
 3. 
  
 I fråga om delägare i handelsbolag som inte uppfyller förutsättningarna i punkten 2 skall följande gälla. En delägare som har en negativ justerad anskaffningsutgift skall ta upp det negativa beloppet som intäkt i inkomstslaget kapital vid utgången av det beskattningsår som påbörjats närmast före ikraftträdandet. Beloppet får fördelas mellan beskattningsåret och de fyra närmast följande beskattningsåren. Om delägarens anskaffningsutgift är positiv tillämpas punkterna  
  
 4–10. 
  
 4. 
  
 Ett handelsbolag skall vid utgången av det beskattningsår som påbörjats närmast före ikraftträdandet i en sidoordnad bokföring på individuella kapitalkonton specificera delägarnas andel i handelsbolagets egna kapital. 
  
 5. 
  
 En delägares positiva saldo på ett sådant kapitalkonto som avses i punkten 4 utgör delägarens tillskjutna kapital i handelsbolaget vid ikraftträdandet. 
  
 En delägare som på sitt kapitalkonto har ett saldo som är negativt skall anses ha en skuld till handelsbolaget vid ikraftträdandet. En sådan skuld skall vara undantagen från beskattning enligt 11 kap. 45 a § och 15 kap. 3 a §. 
  
 6. 
  
 Vid beräkning av omkostnadsbeloppet för en andel i ett handelsbolag enligt 48 kap. 7 a § utgörs anskaffningsutgiften för andelen av delägarens justerade anskaffningsutgift vid utgången av det beskattningsår som påbörjats närmast före ikraftträdandet, ökad med delägarens avdrag för avsättning till periodiseringsfond och expansionsfond enligt bestämmelserna i 30 och 34 kap. i deras äldre lydelse. 
  
 96 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 Anskaffningsutgiften skall minskas med det belopp som del- ägaren får dra av enligt punkt 10 samma beskattningsår som underskottet utnyttjats. 
 Om delägarens anskaffningsutgift är negativ vid ikraftträdandet får delägaren ta upp beloppet som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet under det första beskattningsåret efter ikraftträdandet eller, om han begär det, fördela det negativa beloppet på det året och de närmast fyra följande beskattningsåren. 
  
 7. 
  
 Första gången lättnadsbelopp enligt 43 kap.  
  
 3–4 
  a §§ och gränsbelopp enligt 57 kap.  
 7–8 
  a §§ skall beräknas för en delägare, skall beräkningen av underlagen ske med utgångspunkt i delägarens omkostnadsbelopp som avses i 6 
 ökat med 
 – kvarstående sparat fördelningsbelopp enligt den upphävda bestämmelsen i 33 kap. 19 §, och 
 – en sådan övergångspost som avses i den upphävda bestäm- melsen i 33 kap. 20 §, 
 minskat med 
 sådana tillskott under det föregående beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget. 
 Vid tillämpning av 57 kap. 7 § första stycket skall vad som sägs om sparat utdelningsutrymme i stället avse kvarstående sparat fördelningsbelopp. 
  
 8. 
  
 Om en delägare har gjort avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt bestämmelserna i 30 kap. i deras äldre lydelse, får en sådan fond, om samtliga delägare lämnar sitt samtycke, efter ikraftträdandet tas över av handelsbolaget. Handelsbolaget skall själv anses ha gjort avsättningen och avdraget för denna vid den taxering som avdraget faktiskt hänför sig till. Handelsbolaget skall ta upp avsättningen i balansräkningen. Ett belopp motsvarande den övertagna fonden skall i handelsbolagets bokföring debiteras delägarens konto för tillskjutet kapital. Om den övertagna periodiseringsfonden uppgår till ett högre belopp än saldot på delägarens konto för tillskjutet kapital skall mellanskillnaden tas upp som intäkt hos delägaren i inkomstslaget näringsverksamhet under det första beskattningsåret efter ikraftträdandet eller, om delägaren begär det, fördelas mellan det året och de fyra närmast följande beskattningsåren. Bestäm- melserna i 30, 33 och 34 kap. får inte tillämpas på sådan intäkt. 
  
 Om första stycket inte tillämpas skall delägarens avdrag för avsättning till periodiseringsfond tas upp som intäkt hos delägaren 
 97 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 i inkomstslaget näringsverksamhet under det första beskattnings- året efter ikraftträdandet eller, om delägaren begär det, fördelas mellan det året och de fyra närmast följande beskattningsåren. Bestämmelserna i 30, 33 och 34 kap. får inte tillämpas på sådan intäkt. 
 9. Om en delägare har gjort avdrag för avsättning till expansionsfond enligt bestämmelserna i 34 kap. i deras äldre lydelse, gäller följande efter ikraftträdandet. Ett belopp motsvarande 72 procent av fonden får, om samtliga delägare lämnar sitt samtycke, föras över till handelsbolaget och tas upp som ackumulerade vinstmedel i bolagets balansräkning. Samma belopp skall debiteras delägarens konto för tillskjutet kapital. Om delägarens konto för tillskjutet kapital understiger 72 procent av expansionsfonden skall skillnaden mellan tillskjutet kapital och expansionsfonden tas upp som intäkt hos delägaren i inkomstslaget näringsverksamhet under det första beskattningsåret efter ikraftträdandet eller, om delägaren begär det, fördelas mellan det året och de fyra närmast följande beskattningsåren. Bestämmelserna i 30, 33 och 34 kap. får inte tillämpas på sådan intäkt. Den expansionsfondsskatt som delägaren har betalat skall inte återbetalas om 72 procent av fonden förs över till handelsbolaget. Om endast viss del av fonden förs över enligt denna punkt fjärde meningen skall återbetalning av expansionsfondsskatten ske med så stort belopp som motsvarar den del som skall återföras till beskattning. 
 Om första stycket inte tillämpas skall delägarens avdrag för avsättning till expansionsfond tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet under det första beskattningsåret efter ikraft- trädandet eller, om delägaren begär det, fördelas mellan det året och de fyra närmast följande beskattningsåren. Bestämmelserna i 30, 33 och 34 kap. får inte tillämpas på sådan intäkt. Den expansionsfondsskatt som delägaren har betalat skall dras av från den slutliga skatten vid återföringen. 
 10. Om en fysisk person som är delägare i ett handelsbolag som avses i punkten 2 har ett kvarstående outnyttjat underskott vid utgången av det beskattningsår som påbörjats närmast före ikraft- trädandet, skall bestämmelserna i 42 kap. 34 § gälla i fråga om sådant underskott. Vad som där sägs om enskild näringsidkare skall i stället avse sådan delägare i handelsbolag. 
 98 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) 
 Härigenom föreskrivs att 1, 4, 18, 22 och 23 §§ kupongskatte- lagen (1970:624) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 35 
  
 Kupongskatt skall betalas enligt denna lag till staten för utdel- ning av annat slag än som avses i 42 kap. 16 § inkomstskattelagen (1999:1229) på aktie i svenskt aktiebolag. 
 Vad i denna lag sägs om aktie i svenskt aktiebolag gäller även andel i svensk värdepappersfond. 
 Vad som sägs i denna lag om aktiebolag som inte är avstäm- ningsbolag samt om utdelning på aktie i sådant bolag skall, om inget annat anges också tillämpas på svenska handelsbolag samt ut- delning på andelar i dem. 
 4 § 
 36 
  
 Skattskyldighet föreligger för utdelningsberättigad om denne är fysisk person, som är begränsat skattskyldig, dödsbo efter sådan person eller utländsk juridisk person, och utdelningen ej är hän- förlig till inkomst av näringsverksamhet som bedrivits från fast driftställe här i riket. Skattskyldighet föreligger dock inte för ut- delningsberättigad utländsk juridisk person för sådan utdelning som delägarna är skattskyldiga för enligt 6 kap.  
 13-15 
  §§ inkomst- 
  
 skattelagen (1999:1229). 
  
 För  
 handelsbolag,  
 europeisk 
  
 För europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 ekonomisk 
  
 intressegruppering 
 , 
  
 intressegruppering 
  
 och 
  
 rederi 
  
 kommanditbolag 
  
 och 
  
 rederi 
  
 föreligger 
  
 skattskyldighet 
  
 för 
  
 föreligger 
  
 skattskyldighet för 
  
 den del av utdelningen som ej är 
  
 den del av utdelningen som ej är 
  
 hänförlig till inkomst av när- 
  
 hänförlig till inkomst av när- 
  
 ingsverksamhet som bedrivits 
  
 ingsverksamhet 
  
 som 
  
 bedrivits 
  
 från fast 
  
 driftställe 
  
 här 
  
 i 
  
 riket 
  
 35 
  
 Senaste lydelse 1999:1240. 
  
 36 
  
 Snaste lydelse 2000:1348. 
  
 99 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 från fast driftställe här i riket 
  
 och som belöper på delägare 
  
 och som belöper på delägare 
  
 eller medlem som är begränsat 
  
 eller medlem som är begränsat 
  
 skattskyldig. 
  
 skattskyldig. 
  
 Skattskyldighet föreligger slutligen för utdelningsberättigad, som innehar aktie under sådana förhållanden, att annan därigenom obehörigen beredes förmån vid taxering till inkomstskatt eller vinner befrielse från kupongskatt. 
 Skattskyldighet föreligger inte för person som avses i 3 kap. 17 §  
 2–4 
  inkomstskattelagen. 
 Skattskyldighet föreligger inte heller för en juridisk person i en främmande stat som är medlem i Europeiska gemenskapen, om den innehar 25 procent eller mer av andelskapitalet i det utdelande bolaget och uppfyller villkoren i artikel 2 i det av Europeiska gemenskapernas råd den 23 juli 1990 antagna direktivet om en gemensam ordning för beskattning avseende moder- och dotter- bolag i olika medlemsstater i direktivets lydelse den 1 januari 1995 (90/435/EEG). 
 Skattskyldighet föreligger inte heller för utländskt bolag som avses i 6 kap. 9 § första stycket och 10 § inkomstskattelagen för utdelning på aktier och andelar, om det utländska bolaget innehar 25 procent eller mer av andelskapitalet i det utdelande bolaget. 
 18 § 
 37 
  
 Aktiebolag skall inom en månad efter utdelningstillfället sända bestyrkt avskrift av beslutet om utdelning till registreringsmyndig- heten som översänder handlingen till beskattningsmyndigheten. 
 Har bolag icke inom föreskriven tid insänt handling som avses i första stycket, skall registreringsmyndigheten erinra bolaget om dess skyldighet. Insändes likväl icke handlingen, skall myndigheten anmäla försummelsen till beskattningsmyndigheten. 
 Handelsbolag skall inom en månad efter utdelningstillfället sända bestyrkt avskrift av hand- ling som visar att utdelning har skett till Riksskatteverket. 
  
 37  
 Senaste lydelse 1993:463. 
 100 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 22 § 
 38 
  
 Om en central värdepappersförvarare eller ett aktiebolag inte betalar in kupongskatt i föreskriven tid, skall beskattningsmyndig- heten förelägga värdepappersförvararen eller bolaget att inom viss tid fullgöra sin betalningsskyldighet. 
  
 Om föreläggandet inte följs, 
  
 Om föreläggandet 
  
 inte följs, 
  
 skall 
  
 beskattningsmyndigheten 
  
 skall 
  
 beskattningsmyndigheten 
  
 anmäla förhållandet till skatte- 
  
 anmäla förhållandet till skatte- 
  
 myndigheten i det län där  
 bo- 
  
 myndigheten i det län där  
 aktie- 
  
 lagets  
 styrelse har sitt säte. 
  
 bolagets  
 styrelse har sitt säte  
 och 
  
 Obetalda 
  
 kupongskattebelopp 
  
 den 
  
 ort 
  
 där 
  
 handelsbolagets 
  
 samt 
  
 dröjsmålsavgifter skall av 
  
 huvudkontor 
  
 finns 
 . 
  
 Obetalda 
  
 skattemyndigheten lämnas 
  
 för 
  
 kupongskattebelopp samt dröjs- 
  
 indrivning. Regeringen får före- 
  
 målsavgifter skall av skattemyn- 
  
 skriva 
  
 att 
  
 indrivning 
  
 inte 
  
 digheten lämnas för indrivning. 
  
 behöver begäras för ett ringa 
  
 Regeringen 
  
 får föreskriva att 
  
 belopp. 
  
 indrivning inte behöver begäras 
  
 för ett ringa belopp. 
  
 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. 
 Överklagande av beslut inverkar inte på skyldigheten att betala 
  
 skatt eller dröjsmålsavgift. 
  
 23 § 
 39 
  
 Försummar aktiebolag annan 
  
 Försummar aktiebolag annan 
  
 skyldighet enligt denna lag än 
  
 skyldighet enligt denna lag än 
  
 skyldigheten 
  
 att innehålla 
  
 eller 
  
 skyldigheten 
  
 att innehålla 
  
 eller 
  
 inbetala kupongskatt i före- 
  
 inbetala kupongskatt i före- 
  
 skriven tid eller ordning, kan 
  
 skriven tid eller ordning, kan 
  
 beskattningsmyndigheten 
  
 före- 
  
 beskattningsmyndigheten 
  
 före- 
  
 lägga bolaget att vid vite fullgöra 
  
 lägga bolaget att vid vite fullgöra 
  
 förstnämnda 
  
 skyldighet. 
  
 För- 
  
 förstnämnda 
  
 skyldighet. 
  
 För- 
  
 suttet vite utdömes efter an- 
  
 suttet vite utdömes efter an- 
  
 mälan av beskattningsmyndig- 
  
 mälan av beskattningsmyndig- 
  
 heten av den länsrätt inom vars 
  
 heten av den länsrätt inom vars 
  
 domkrets bolagets styrelse har 
  
 domkrets aktiebolagets styrelse 
  
 sitt säte. 
  
 har sitt säte 
 , och i fråga om 
  
 handelsbolag, 
  
 den länsrätt 
  
 inom 
  
 38 
  
 Senaste lydelse 1998:1485. 
  
 39 
  
 Senaste lydelse 1997:1087. 
  
 101 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 vars domkrets handelsbolaget har sitt huvudkontor. 
 I fråga om vite enligt första stycket gäller i övrigt 6 kap. 2 § samt 7 kap. 1 och 2 §§ taxeringslagen (1990:324). 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas på utdelning som lämnas efter ikraftträdandet. 
 102 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag 
  
 dels  
 att 2 kap. 3 a 
 40 
 , 6 och 7 §§ skall upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 2 kap. 9, 12 och 32 §§ samt 3 kap. 8 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
 Sedan årsredovisningen eller årsbokslutet har upprättats, har bolagsmännen rätt att få ut vad som har tillgodoförts dem enligt  
 6 och  
 8  
 §§ 
 . Om en bolagsmans behållna insats är lägre än den skall vara enligt vad som avtalats mellan bolagsmännen, skall dock så mycket av vad som till- kommer honom hållas inne som behövs för att fylla bristen. 
 Under bolagets bestånd har en bolagsman inte rätt att mot någon annan bolagsman göra gällande fordran på grund av utgifter för bolagets räkning 
 , fordran på förvaltningsarvode eller fordran på ränta på insats. 
  
 9 § 
 41 
  
 Sedan årsredovisningen eller årsbokslutet har upprättats, har bolagsmännen rätt att få ut vad som har tillgodoförts dem enligt 8 §. Om en bolagsmans behållna insats är lägre än den skall vara enligt vad som avtalats mellan bolagsmännen, skall dock så mycket av vad som tillkommer honom hållas inne som behövs för att fylla bristen. 
 12 § 
 Under bolagets bestånd har en bolagsman inte rätt att mot någon annan bolagsman göra gällande fordran på grund av utgifter för bolagets räkning. 
  
 40 
  
 Senaste lydelse 1999:1089. 
  
 41 
  
 Senaste lydelse 1999:1089. 
  
 103 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 32 § 
  
 Bestämmelserna i 5 § gäller under likvidationen. 
  
 Om inte något annat har 
  
 Om inte något annat har 
  
 avtalats i fråga om bolagsmän- 
  
 avtalats i fråga om bolagsmän- 
  
 nens inbördes rättigheter och 
  
 nens inbördes rättigheter och 
  
 skyldigheter, gäller under lik- 
  
 skyldigheter, gäller under lik- 
  
 vidationen 2 §, 3 § tredje 
  
 vidationen 2 §, 3 § tredje 
  
 stycket, 4,  
 6,  
 8 och  
 12–16 
  §§. 
  
 stycket, 4, 8 och  
 12–16 
  §§. 
  
 Bestämmelserna i 3 § tredje 
  
 Bestämmelserna i 3 § tredje 
  
 stycket och 4 § gäller dock inte, 
  
 stycket och 4 § gäller dock inte, 
  
 om särskild likvidator har för- 
  
 om särskild likvidator har för- 
  
 ordnats. 
  
 ordnats. 
  
 När bolaget har trätt i likvidation, får kallelse på bolagets okända borgenärer sökas av bolagsman eller likvidator. 
 3 kap. 
 8 § 
 En kommanditdelägare fullgör sin skyldighet att svara för bolagets förpliktelser genom att betala in sin utfästa insats till bolaget. 
 På begäran av den som har en fordran mot bolaget som är förfallen till betalning är en kommanditdelägare skyldig att betala 
  
 in sin utfästa insats till bolaget. 
  
 En kommanditdelägares ut- 
  
 En kommanditdelägares ut- 
  
 fästa insats anses som inte in- 
  
 fästa insats anses som inte in- 
  
 betald i den mån han har åter- 
  
 betald i den mån han har åter- 
  
 tagit något av insatsen eller, 
  
 tagit något av insatsen eller, 
  
 innan en uppkommen brist i in- 
  
 innan en uppkommen brist i in- 
  
 satsen har blivit fylld, lyft vad 
  
 satsen har blivit fylld, lyft vad 
  
 som har tillgodoförts honom 
  
 som har tillgodoförts honom 
  
 enligt 2 kap.  
 6 eller  
 8 §. 
  
 enligt 2 kap. 8 §. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på räkenskapsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på räkenskapsår som på- börjats före ikraftträdandet. 
 104 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1990:324)  
 dels  
 att 4 kap. 11 a § 
 42  
 skall upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att 1 kap. 3 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
  
 3 § 
 43 
  
 Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse och tillämpningsområden som i inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt. 
  
 Bestämmelserna om juridiska 
  
 Bestämmelserna om juridiska 
  
 personer skall dock tillämpas 
  
 personer skall dock tillämpas 
  
 också på  
 handelsbolag  
 och döds- 
  
 också på  
 europeiska ekonomiska 
  
 bon. 
  
 intressegrupperingar  
 och döds- 
  
 bon. 
  
 Med kommun likställs i denna lag landsting och annan menighet som har beskattningsrätt. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet. 
  
 42 
  
 Senaste lydelse 1999:1261. 
  
 43 
  
 Senaste lydelse 1999:1261. 
  
 105 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 5 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 
 Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § och 7 kap. 4 § mervärdes- skattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 6 kap. 
 För omsättning i den verksam- het som ett handelsbolag bedriver är bolaget skattskyldigt.  
 För om- sättning i den verksamhet som en europeisk ekonomisk intres- segruppering bedriver är grup- peringen skattskyldig. 
  
 1 § 
 44 
  
 För omsättning i den verk- samhet som en europeisk eko- nomisk intressegruppering be- driver är grupperingen skatt- skyldig. 
 7 kap. 
 Vid uttag i form av använ- dande av personbil för privat bruk enligt 2 kap. 5 § 3 utgörs det i 2 § första stycket första meningen avsedda värdet av det värde som enligt 9 kap. 2 § skattebetalningslagen (1997:483) har bestämts i fråga om tillhandahållandet av bilför- måner åt anställda. När det gäller den skattskyldiges eget nyttjande får skattemyndighet- en på ansökan bestämma det i 2 § första stycket första men- ingen avsedda värdet enligt de grunder som anges i 9 kap. 2 § skattebetalningslagen.  
 Detsam- 
  
 4 § 
 45 
  
 Vid uttag i form av använ- dande av personbil för privat bruk enligt 2 kap. 5 § 3 utgörs det i 2 § första stycket första meningen avsedda värdet av det värde som enligt 9 kap. 2 § skattebetalningslagen (1997:483) har bestämts i fråga om tillhandahållandet av bilför- måner åt anställda. När det gäller den skattskyldiges eget nyttjande får skattemyndighet- en på ansökan bestämma det i 2 § första stycket första men- ingen avsedda värdet enligt de grunder som anges i 9 kap. 2 § skattebetalningslagen. 
  
 44 
  
 Senaste lydelse 1994:1893. 
  
 45 
  
 Senaste lydelse 1997:502. 
  
 106 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 ma gäller i fråga om delägare i handelsbolag. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas på redovisningsperiod som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. 
 107 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 6 
  
 Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 
  
 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1 och 9 §§ årsredovisningslagen (1995:1554) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 kap 
  
 1 § 
 46 
  
 Med anläggningstillgång förstås tillgång som är avsedd att stadigvarande brukas eller innehas i verksamheten. Med omsätt- 
  
 ningstillgång förstås annan tillgång. 
  
 Om företaget drivs av en 
  
 Om företaget drivs av en 
  
 fysisk person eller ett dödsbo, 
  
 fysisk person eller ett dödsbo, 
  
 får djur i jordbruk eller ren- 
  
 eller är ett handelsbolag i vilket 
  
 skötsel anses som omsättnings- 
  
 endast fysiska personer är del- 
  
 tillgång oavsett avsikten med 
  
 ägare,  
 får djur i jordbruk eller 
  
 innehavet. 
  
 renskötsel anses som omsätt- 
  
 ningstillgång oavsett avsikten 
  
 med innehavet. 
 9 § 
 47 
  
 Omsättningstillgångar skall, om inte annat följer av 10 eller 12 §, tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och det verkliga värdet på balansdagen. 
 Med anskaffningsvärde förstås, om inte annat följer av 11 §, utgifterna för tillgångens förvärv eller tillverkning. Vid bestäm- mandet av anskaffningsvärdet tillämpas 3 §  
 andra-fjärde 
  styckena. 
 Med det verkliga värdet avses försäljningsvärdet efter avdrag för beräknad försäljningskostnad. Om det finns särskilda skäl, får det verkliga värdet bestämmas till återanskaffningsvärdet, i förekom- mande fall med avdrag för inkurans, eller något annat värde som är förenligt med 2 kap. 2 och 3 §§. 
 Med återanskaffningsvärde avses det belopp som motsvarar den utgift för anskaffandet som företaget skulle ha haft, om tillgången 
  
 anskaffats på balansdagen. 
  
 Om företaget drivs av en 
  
 Om företaget drivs av en 
  
 46 
  
 Senaste lydelse 1999:1112. 
  
 47 
  
 Senaste lydelse 1999:1112. 
  
 108 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 fysisk person eller ett dödsbo, får djur i jordbruk eller ren- skötsel värderas till det värde som fastställs av Riksskatte- verket. 
 fysisk person eller ett dödsbo,  
 eller är ett handelsbolag i vilket endast fysiska personer är del- ägare  
 får djur i jordbruk eller renskötsel värderas till det värde som fastställs av Riksskatte- verket. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på räkenskapsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på räkenskapsår som på- börjats före ikraftträdandet. 
 109 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 7 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) 
  
 dels  
 att 1 kap. 5 § skall upphöra att gälla, 
  
 dels  
 att nuvarande 12 kap. 8 b § skall betecknas 12 kap. 8 c §,  
 dels  
 att 1 kap. 3, 4 och 6 §§, 4 kap. 10 och 13 §§, 5 kap. 3 §, 6 kap. 
 1 §, 8 kap. 12 §, 10 kap. 9, 15 och 31 §§, 12 kap. 1, 3 och 8 a §§ samt att rubriken närmast före 12 kap. 8 c § skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 kap. 8 b § och närmast före 12 kap. 8 b § en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 Termer och uttryck som an- vänds i denna lag har samma betydelse och tillämpningsom- råden som i de lagar som anges i  
 1–2 
  §§ samt i 1 kap. 1 § taxe- ringslagen (1990:324), om inte annat anges i detta kapitel eller framgår av sammanhanget. Med arbetsgivaravgift avses dock även sådan särskild löneskatt och allmän löneavgift som en arbetsgivare är skyldig att betala enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster och 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneav- gift. Vidare avses med juridisk person också dödsbon och  
 han- delsbolag. 
  
 3 § 
 48 
  
 Termer och uttryck som an- vänds i denna lag har samma betydelse och tillämpningsom- råden som i de lagar som anges i  
 1–2 
  §§ samt i 1 kap. 1 § taxe- ringslagen (1990:324), om inte annat anges i detta kapitel eller framgår av sammanhanget. Med arbetsgivaravgift avses dock även sådan särskild löneskatt och allmän löneavgift som en arbetsgivare är skyldig att betala enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster och 1 § lagen (1994:1920) om allmän löneav- gift. Vidare avses med juridisk person också dödsbon och  
 europeiska ekonomiska intresse- grupperingar 
 . 
  
 48  
 Senaste lydelse 2001:328. 
 110 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 4 § 
 49 
  
 Vad som sägs i denna lag om skatt och skattskyldig gäller även 
  
 1. 
  
 avgift och avgiftsskyldig, 
  
 2. 
  
 belopp som skall dras från ersättning för arbete, ränta eller utdelning för betalning av preliminär skatt (avdragen skatt) och den som är skyldig att göra sådant avdrag, samt 
  
 3. 
  
 skattetillägg, förseningsavgift, kontrollavgift och ränta och den som är skyldig att betala skattetillägg, avgift eller ränta. 
  
 Med skatt likställs 
  
 1. 
  
 belopp som någon annan än den skattskyldige är betalnings- skyldig för enligt denna lag eller, såvitt gäller belopp som har debiterats enligt denna lag, 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag, och 
  
 2. 
  
 belopp som betalats tillbaka till den skattskyldige men som på grund av ett senare beskattningsbeslut skall betalas in igen till skattemyndigheten. 
  
 Med skattskyldig likställs 
  
 1.  
 handelsbolag  
 även om  
 det  
 inte är  
 skyldigt  
 att betala någon av de skatter som anges i 1 §, 
  
 Med skattskyldig likställs 
  
 1.  
 europeisk ekonomisk intres- segruppering  
 även om  
 den  
 inte är  
 skyldig  
 att betala någon av de skatter som anges i 1 §, 
  
 2. 
  
 den som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt 10 kap.  
  
 9–13 
  §§ mervärdesskattelagen (1994:200), 
  
 3. 
  
 den som utan att vara skattskyldig här i landet har fått en F- skattsedel enligt 4 kap. 7 eller 8 §, 
  
 4. 
  
 den som skattemyndigheten enligt 23 kap. 3 § har beslutat skall svara för redovisning och betalning av skatt som hänför sig till verksamhet som bedrivs genom enkelt bolag eller partrederi, 
  
 5. 
  
 den som är grupphuvudman enligt 6 §, 
  
 6.  
 delägare i handelsbolag som 
  
 6.  
 medlem i europeisk ekono- 
  
 enligt 2 kap. 20 § lagen om han- 
  
 misk intressegruppering  
 som 
  
 delsbolag och enkla bolag  
 har 
  
 enligt denna lag  
 har ålagts betal- 
  
 ålagts betalningsskyldighet för 
  
 ningsskyldighet för skatt, och 
  
 skatt, och 
  
 7. dödsbo som enligt 54 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvo- skatt skall förskjuta arvsskatt. 
  
 49  
 Senaste lydelse 2001:328. 
 111 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 I denna lag avses med arbetsgivare: den som betalar 
 ut ersättning för arbete, arbetstagare: den som tar 
 emot ersättning för arbete, beskattningsår: beskattnings- 
 år enligt inkomstskattelagen (1999:1229) eller mervärdes- skattelagen (1994:200) eller, i fråga om skatt som inte avses i någon av de nämnda lagarna, kalenderåret för vilket skatten skall betalas, 
 grupphuvudman: den som enligt 6 a kap. 4 § mervärdes- skattelagen (1994:200) utsetts som huvudman för en mervär- desskattegrupp, 
 inkomstår: kalenderåret före taxeringsåret, 
 näringsverksamhet: verksam- het av sådant slag att intäkter i verksamheten enligt bestämmel- serna i 13 kap. inkomstskatte- lagen räknas till inkomstslaget näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av  
 ett han- delsbolag,  
 för någon  
 delägare i bolaget 
 , 
 överskjutande ingående mer- värdesskatt: den del av ingående mervärdesskatt som överstiger utgående mervärdesskatt. 
 6 § 
 50 
  
 I denna lag avses med arbetsgivare: den som betalar 
 ut ersättning för arbete, arbetstagare: den som tar 
 emot ersättning för arbete, beskattningsår: beskattnings- 
 år enligt inkomstskattelagen (1999:1229) eller mervärdes- skattelagen (1994:200) eller, i fråga om skatt som inte avses i någon av de nämnda lagarna, kalenderåret för vilket skatten skall betalas, 
 grupphuvudman: den som enligt 6 a kap. 4 § mervärdes- skattelagen (1994:200) utsetts som huvudman för en mervär- desskattegrupp, 
 inkomstår: kalenderåret före taxeringsåret, 
 näringsverksamhet: verksam- het av sådant slag att intäkter i verksamheten enligt bestämmel- serna i 13 kap. inkomstskatte- lagen räknas till inkomstslaget näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av  
 en europeisk ekonomisk intresse- gruppering,  
 för någon  
 medlem  
 i  
 grupperingen 
 , 
 överskjutande ingående mer- värdesskatt: den del av ingående mervärdesskatt som överstiger utgående mervärdesskatt. 
  
 50  
 Senaste lydelse1999:1300. 
 112 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 4 kap. 
 En  
 F-skattsedel 
  får inte ut- färdas för en  
 delägare i ett han- delsbolag  
 enbart på grund av  
 del- ägarens  
 intäkter från  
 bolaget 
 . 
 10 § 
 En  
 F-skattsedel 
  får inte ut- färdas för en  
 medlem  
 i  
 en euro- peisk ekonomisk intressegruppe- ring  
 enbart på grund av  
 med- lemmens  
 intäkter från  
 gruppe- ringen. 
  
 13 § 
 51 
  
 Skattemyndigheten skall återkalla en  
 F-skattsedel, 
  om inne- havaren 
  
 1. 
  
 begär att skattsedeln skall återkallas, 
  
 2. 
  
 upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet, 
  
 3. 
  
 inte följer villkor som har meddelats enligt 9 § eller på annat sätt missbrukar sin  
  
 F-skattsedel 
  och missbruket inte är obetydligt, 
 4. inte följer ett föreläggande att lämna självdeklaration eller, i fråga om  
 handelsbolag 
 , uppgifter som avses i 3 kap.  
 18  
 eller  
 19 §  
 lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrollupp- gifter, eller endast lämnar en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan ligga till grund för taxe- ring, 
 4. inte följer ett föreläggande att lämna självdeklaration eller, i fråga om  
 europeisk ekonomisk intressegruppering 
 , uppgifter som avses i 3 kap.  
 24  
 eller  
 24 a  
 § lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrollupp- gifter, eller endast lämnar en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan ligga till grund för taxe- ring, 
  
 5. 
  
 brister i redovisning eller betalning av skatt enligt denna lag eller motsvarande utländsk skatt i en utsträckning som inte är obetydlig, 
  
 6. 
  
 har meddelats näringsförbud, 
  
 7. 
  
 är i konkurs, 
  
 8. är eller har varit företags- ledare i ett fåmansföretag  
 eller i ett fåmanshandelsbolag  
 och det finns eller fanns förutsättningar att återkalla företagets  
 eller bolagets  
  
 F-skattsedel 
  på grund av 
 8. är eller har varit företags- ledare i ett fåmansföretag och det finns eller fanns förutsätt- ningar att återkalla företagets F- skattsedel på grund av ett för- hållande som kan hänföras till 
  
 51  
 Senaste lydelse 2001:1239. 
 113 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 ett förhållande som kan hän- föras till företagsledaren, eller 
 9. är ett fåmansföretag  
 eller ett fåmanshandelsbolag  
 och en företagsledare i företaget  
 eller bolaget  
 har handlat på ett sådant sätt att en  
 F-skattsedel 
  inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett förhållande som avses i  
 3–8. 
  
 företagsledaren, eller 
 9. är ett fåmansföretag och en företagsledare i företaget har handlat på ett sådant sätt att en  
 F-skattsedel 
  inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett förhållande som avses i  
 3–8. 
  
 5 kap. 
 3 § 
 52  
 Skatteavdrag skall inte göras, om 
  
 1. 
  
 ersättningen är mindre än 100 kronor, 
  
 2. 
  
 det kan antas att det som utbetalaren kommer att betala ut till mottagaren under inkomståret inte uppgår till 1 000 kronor, 
  
 3. 
  
 utbetalarens sammanlagda ersättning för arbete till mot- tagaren understiger 10 000 kronor under inkomståret och 
  
 a) utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo, 
 b) ersättningen inte utgör utgift i en av utbetalaren bedriven näringsverksamhet, 
 c) utbetalaren och mottagaren inte har träffat en sådan överens- kommelse som avses i 3 kap. 2 a § andra stycket 2 d lagen (1962:381) om allmän försäkring, samtd) det inte är fråga om sådan ersättning för arbete som avses i 12 kap. 16 § föräldrabalken, 
  
 4. 
  
 ersättningen betalas ut till en idrottsutövare av en sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229) och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet och ersättningen under inkomståret understiger ett halvt prisbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring, 
  
 5. ersättningen betalas ut av 
  
 5. ersättningen betalas ut av 
  
 ett handelsbolag  
 till en  
 delägare  
 i 
  
 en europeisk ekonomisk intresse- 
  
 bolaget 
 , 
  
 gruppering  
 till en  
 medlem  
 i  
 grup- 
  
 peringen 
 , 
  
 6. ersättningen är familjebidrag till någon som tjänstgör inom totalförsvaret, eller 
  
 52  
 Senaste lydelse 1999:1300. 
 114 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 7. ersättningen är sjukpenning eller annan ersättning som avses i 15 kap. 8 § inkomstskattelagen till mottagare som debiterats preliminär skatt för inkomståret. 
  
 6 
  
 kap. 
  
 1 § 
  
 F-skatt 
  skall, om inte annat följer av 3 §, beräknas enligt scha- 
  
 blon. 
  
 För 
  
 annan 
  
 skattskyldig 
  
 än 
  
 För 
  
 annan skattskyldig än 
  
 handelsbolag  
 tas  
 F-skatt 
  i sådant 
  
 europeisk ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 fall ut med 110 % av ett belopp 
  
 gruppering  
 tas  
 F-skatt 
  i sådant 
  
 motsvarande den skattskyldiges 
  
 fall ut med 110 % av ett belopp 
  
 slutliga skatt vid den årliga taxe- 
  
 motsvarande den skattskyldiges 
  
 ringen 
  
 året före inkomståret. 
  
 slutliga skatt vid den årliga taxe- 
  
 Om den slutliga skatten under- 
  
 ringen 
  
 året före inkomståret. 
  
 steg den debiterade preliminära 
  
 Om den slutliga skatten under- 
  
 skatten, utan hänsyn till eventu- 
  
 steg den debiterade preliminära 
  
 ella ändringar enligt 5 §, tas 
  
 skatten, utan hänsyn till eventu- 
  
 dock  
 F-skatt 
  ut med 105 % av 
  
 ella ändringar enligt 5 §, tas 
  
 den slutliga skatten. 
  
 dock  
 F-skatt 
  ut med 105 % av 
  
 den slutliga skatten. 
  
 För  
 handelsbolag  
 skall vid be- 
  
 För  
 europeisk ekonomisk in- 
  
 räkning enligt schablon  
 F-skatt 
  
 tressegruppering  
 skall vid beräk- 
  
 tas ut med ett belopp motsva- 
  
 ning enligt schablon  
 F-skatt 
  tas 
  
 rande 
  
 handelsbolagets  
 slutliga 
  
 ut med ett belopp motsvarande 
  
 skatt vid den årliga taxeringen 
  
 grupperingens 
  
 slutliga 
  
 skatt 
  
 vid 
  
 året före inkomståret. 
  
 den årliga taxeringen året före 
  
 inkomståret. 
  
 F-skatt 
  enligt schablon får inte tas ut med ett lägre belopp än som motsvarar den senast debiterade preliminära skatten. 
 8 kap. 
 12 § 
 När skattemyndigheten beslutar om skatteavdrag enligt särskild beräkningsgrund i fråga om ersättning till en juridisk person får hänsyn inte tas till den juridiska personens kostnader för lön till 
  
 delägare. 
  
 När det gäller ersättning till 
  
 När det gäller ersättning till 
  
 handelsbolag  
 får beslut om 
  
 en europeisk ekonomisk intresse- 
  
 115 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 skatteavdrag enligt särskild beräkningsgrund fattas endast om det finns särskilda skäl. 
  
 gruppering  
 får beslut om skatte- avdrag enligt särskild beräk- ningsgrund fattas endast om det finns särskilda skäl. 
 10 kap. 
 9 § 
 53  
 En skattedeklaration skall lämnas av 
  
 1. 
  
 den som har varit skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det, 
  
 2. 
  
 den som har betalat ut sådan ersättning som skatteavdrag skall göras från enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 
  
 3.  
 handelsbolag  
 som är skatt- skyldigt enligt mervärdesskat- telagen (1994:200), 
  
 3.  
 europeisk ekonomisk intres- segruppering  
 som är skattskyl- digt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), 
  
 4. 
  
 annan som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen med undantag av en sådan mervärdesskattegrupp som avses i 6 a kap. 1 § nämnda lag, allt om inte annat följer av 31 eller 32 §, 
  
 5. 
  
 den som är grupphuvudman, 
  
 6. 
  
 den som omfattas av beslut enligt 11 §, och 
  
 7. 
  
 den som skall registreras enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 eller 
  
 5. 
 För en sådan mervärdesskatt- skyldig som inte är skyldig att lämna självdeklaration och som därför skall redovisa mervärdes- skatt i en skattedeklaration samt för  
 handelsbolag 
 , får skattemyn- digheten besluta att redovis- ningsperioden för mervärdes- skatt skall vara ett helt beskatt- ningsår. Detta gäller endast om beskattningsunderlagen exklu- 
 15 § 
 För en sådan mervärdesskatt- skyldig som inte är skyldig att lämna självdeklaration och som därför skall redovisa mervärdes- skatt i en skattedeklaration samt för  
 europeisk ekonomisk intresse- gruppering 
 , får skattemyndig- heten besluta att redovisnings- perioden för mervärdesskatt skall vara ett helt beskattnings- år. Detta gäller endast om 
  
 53  
 Senaste lydelse 2001:970. 
 116 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 sive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas uppgå till högst 200 000 kronor. 
 beskattningsunderlagen exklu- sive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas uppgå till högst 200 000 kronor. 
  
 31 § 
 54 
  
 Den som bedriver en verk- 
  
 Den som bedriver en verk- 
  
 samhet 
  
 där beskattningsunder- 
  
 samhet 
  
 där 
  
 beskattningsunder- 
  
 lagen 
  
 exklusive 
  
 gemenskaps- 
  
 lagen 
  
 exklusive 
  
 gemenskaps- 
  
 interna förvärv och import för 
  
 interna förvärv och import för 
  
 beskattningsåret 
  
 beräknas 
  
 sam- 
  
 beskattningsåret 
  
 beräknas sam- 
  
 manlagt uppgå till högst en 
  
 manlagt uppgå till högst en 
  
 miljon kronor och som är skyl- 
  
 miljon kronor och som är skyl- 
  
 dig att 
  
 lämna självdeklaration 
  
 dig att 
  
 lämna självdeklaration 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (2001:1227) 
  
 om 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (2001:1227) 
  
 om 
  
 självdeklarationer 
  
 och kontroll- 
  
 självdeklarationer 
  
 och kontroll- 
  
 uppgifter och som inte är  
 han- 
  
 uppgifter och som inte är  
 euro- 
  
 delsbolag  
 eller 
  
 grupphuvudman, 
  
 peisk ekonomisk 
  
 intressegruppe- 
  
 skall redovisa mervärdesskatten 
  
 ring  
 eller grupphuvudman, skall 
  
 i självdeklarationen, om skatte- 
  
 redovisa mervärdesskatten 
  
 i 
  
 myndigheten inte beslutat annat 
  
 självdeklarationen, om skatte- 
  
 enligt 11 §. 
  
 myndigheten inte beslutat annat 
  
 enligt 11 §. 
  
 I fråga om förfarandet vid mervärdesbeskattningen gäller då bestämmelserna i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter samt taxeringslagen (1990:324). 
 12 kap. 
 1 § 
 Den som inte har gjort föreskrivet skatteavdrag är skyldig att betala belopp som har bestämts enligt 11 kap. 19 §. 
 Skattemyndigheten får besluta att även den som har tagit emot ersättning för arbete, ränta eller utdelning är skyldig att betala belopp som avses i första stycket till den del beloppet hänför sig till honom. Efter det att det grundläggande beslutet om mottagarens slutliga skatt har fattats får ett beslut som nyss har nämnts fattas 
  
 54  
 Senaste lydelse 2001:1239. 
 117 
  
 Beslut enligt andra stycket får inte gälla  
  
 europeisk ekonomisk intressegruppering. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 endast om det kan antas att den slutliga skatten kommer att höjas med minst motsvarande belopp. 
 Beslut enligt andra stycket får inte gälla  
 handelsbolag. 
  
 3 § 
 Om någon, som i sin näringsverksamhet betalar ut ersättning för arbete till någon som har eller åberopar en  
 F-skattsedel, 
  inte har gjort anmälan enligt 5 kap. 7 § trots att han varit skyldig att göra det, får skattemyndigheten besluta att också utbetalaren är skyldig att betala skatten för ersättningen och räntan på skatten. 
  
 I de fall då arbetet har utförts 
  
 I de fall då arbetet har utförts 
  
 av betalningsmottagaren själv 
  
 av betalningsmottagaren själv 
  
 eller, när  
 ett handelsbolag  
 är 
  
 eller, när  
 en europisk ekonomisk 
  
 betalningsmottagare, av en  
 del- 
  
 intressegruppering  
 är betalnings- 
  
 ägare  
 i  
 bolaget,  
 får beslutet avse 
  
 mottagare, av en  
 medlem  
 i  
 grup- 
  
 högst ett belopp som motsvarar 
  
 peringen 
 , får beslutet avse högst 
  
 60 % av ersättningen för arbe- 
  
 ett belopp som motsvarar 60 % 
  
 tet. 
  
 av ersättningen för arbetet. 
  
 Ansvar för medlemmar i euro- 
  
 peiska ekonomiska intressegrup- 
  
 peringar 
  
 8 b § 
  
 Skattemyndigheten beslutar om 
  
 ansvar för medlem i europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intressegruppering 
  
 avseende skatt enligt denna lag. 
  
 18 kap. 
 3 § 
 Återbetalning får också, på den skattskyldiges begäran, ske av belopp som motsvarar avdragen skatt som ännu inte har tillgodo- räknats den skattskyldige, till den del det kan antas att beloppet annars skulle betalas tillbaka efter den årliga avstämningen av skattekontot. 
 118 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 Återbetalning enligt första stycket till en skattskyldig som är fysisk person får göras endast om det gäller ett belopp som är betydande med hänsyn till den skattskyldiges förhållanden eller om det finns andra särskilda skäl. Efter inkomstårets utgång får återbetalning göras endast om den skattskyldige har inkomst i inkomstslaget näringsverksamhet eller är begränsat skattskyldig 
  
 eller om det finns synnerliga skäl. 
  
 Vid återbetalning enligt första 
  
 Vid återbetalning enligt första 
  
 stycket till en juridisk person får 
  
 stycket till en juridisk person får 
  
 hänsyn inte tas till den juridiska 
  
 hänsyn inte tas till den juridiska 
  
 personens kostnader för lön till 
  
 personens kostnader för lön till 
  
 delägare. 
  
 Återbetalning 
  
 till ett 
  
 delägare. 
  
 Återbetalning till  
 en 
  
 handelsbolag 
  
 får, 
  
 efter 
  
 särskild 
  
 europeisk 
  
 ekonomisk 
  
 intresse- 
  
 ansökan, 
  
 göras 
  
 till 
  
 delägares 
  
 gruppering 
  
 får, 
  
 efter 
  
 särskild 
  
 skattekonto. 
  
 Annan 
  
 återbetal- 
  
 ansökan, 
  
 göras 
  
 till 
  
 medlems 
  
 ning till  
 handelsbolag  
 får göras 
  
 skattekonto. Annan 
  
 återbetal- 
  
 endast om det finns särskilda 
  
 ning till  
 europeisk ekonomisk in- 
  
 skäl. 
  
 tressegruppering  
 får göras endast 
  
 om det finns särskilda skäl. 
  
 Återbetalning som grundas på ett beslut om ändrad beräkning av preliminär skatt i samband med konkurs eller utmätning enligt 8 kap. 27 eller 28 § skall göras till konkursboet respektive krono- fogdemyndigheten. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet. 
 119 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 8 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension 
 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 och 14 §§ lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
 6 § 
 55  
 Pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete är 
  
 1. 
  
 inkomst av en sådan näringsverksamhet som enligt 2 kap. 23 § inkomstskattelagen (1999:1229) utgör aktiv näringsverksamhet, 
  
 2. 
  
 tillfällig förvärvsinkomst av självständigt bedriven verksam- 
  
 het, 
  
 3. 
  
 ersättning för arbete för någon annans räkning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner, 
  
 4. 
  
 sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som har utgetts enligt annan författning eller på grund av regering- ens förordnande, i den utsträckning ersättningen har trätt i stället för inkomst som anges i  
  
 1–3, 
  
 5. 
  
 stipendium som enligt 11 kap. 46 § inkomstskattelagen skall tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. 
  
 Första stycket gäller endast i den utsträckning inkomsten inte skall räknas som inkomst av anställning, såvida inte inkoms- ten utgör ersättning för utfört arbete från  
 ett handelsbolag eller  
 en europeisk ekonomisk intres- segruppering till en  
 delägare i handelsbolaget respektive  
 en medlem i intressegrupperingen. 
 Första stycket gäller endast i den utsträckning inkomsten inte skall räknas som inkomst av anställning, såvida inte inkoms- ten utgör ersättning för utfört arbete från en europeisk eko- nomisk intressegruppering till en medlem i intressegrupper- ingen. 
  
 55  
 Senaste lydelse 1999:1367. 
 120 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
 14 § 
 56 
  
 Ersättning från en stiftelse som har till väsentligt ändamål att tillgodose ekonomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en arbetsgivare som har lämnat bidrag till stiftelsen (vinstandelsstiftelse) eller från en annan juridisk person med mot- svarande ändamål, är inte pensionsgrundande om ersättningen avser en sådan anställd och inte har utgjort ersättning för arbete för den juridiska personens räkning. Detta gäller dock endast om de bidrag arbetsgivaren har lämnat till den juridiska personen varit avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande del av de anställda. 
  
 Om arbetsgivaren är ett få- 
  
 Om arbetsgivaren är ett få- 
  
 mansföretag  
 eller ett fåmanshan- 
  
 mansföretag gäller första styck- 
  
 delsbolag  
 gäller första stycket 
  
 et inte ersättning som den jurid- 
  
 inte ersättning som den jurid- 
  
 iska personen har lämnat till 
  
 iska personen har lämnat till 
  
 sådan företagsledare eller del- 
  
 sådan företagsledare eller del- 
  
 ägare i företaget eller en person 
  
 ägare i företaget eller en person 
  
 som är närstående till någon av 
  
 som är närstående till någon av 
  
 dem. Med fåmansföretag, före- 
  
 dem. Med fåmansföretag,  
 få- 
  
 tagsledare och närstående avses 
  
 manshandelsbolag 
 , företagsled- 
  
 detsamma som i inkomstskatte- 
  
 are och närstående avses det- 
  
 lagen (1999:1229). 
  
 samma som i inkomstskatte- 
  
 lagen (1999:1229). 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som har påbörjats före ikraftträdandet. 
  
 56  
 Senaste lydelse 1999:1301. 
 121 
  
 2. bokslutsföretag: företag som tillhör någon eller några av följande kategorier 
  
 a) aktiebolag, 
  
 b) ekonomiska föreningar, c) handelsbolag, 
  
 d) företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredo- visning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag, 
  
 e) stiftelser som är bok- föringsskyldiga enligt denna lag, f) företag som är moder- 
  
 företag i en koncern, 
  
 g) företag i vilka den årliga nettoomsättningen normalt uppgår till mer än ett belopp motsvarande tjugo prisbasbe- lopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under den försäkring som gällde under den sista månaden av räkenskapsåret. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 9 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i bokföringslagen (1999:1078) 
 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 3 kap. 1 § bokförings- lagen (1999:1078) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
  
 I denna lag betyder 
  
 2 § 
  
 1. företag: en fysisk eller juridisk person som är bokförings- skyldig enligt denna lag, 
 2. bokslutsföretag: företag som tillhör någon eller några av följande kategorier 
 a) aktiebolag, 
 b) ekonomiska föreningar, c) handelsbolag  
 i vilka en 
  
 eller flera juridiska personer är delägare 
 , 
  
 d) företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredo- visning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag, 
 e) stiftelser som är bokför- ingsskyldiga enligt denna lag, 
 f) företag som är moder- företag i en koncern, 
 g) företag i vilka den årliga nettoomsättningen normalt uppgår till mer än ett belopp motsvarande tjugo prisbasbe- lopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under den försäkring som gällde under den sista månaden av räkenskapsåret. 
 122 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 3. 
  
 verksamhet: näringsverksamhet eller annan verksamhet som omfattas av bokföringsskyldighet enligt denna lag, 
  
 4. 
  
 moderföretag: företag som utgör moderföretag enligt definitionen i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554), 
  
 5. 
  
 koncern: vad som utgör koncern enligt definitionen i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen, 
  
 6. 
  
 bokföringspost: varje enskild notering i grundbokföringen eller huvudbokföringen, 
  
 7. 
  
 affärshändelser: alla förändringar i storleken och samman- sättningen av ett företags förmögenhet som beror på företagets ekonomiska relationer med omvärlden, såsom in- och utbetal- ningar, uppkomna fordringar och skulder samt egna tillskott till och uttag ur verksamheten av pengar, varor eller annat, 
  
 8. 
  
 verifikation: de uppgifter som dokumenterar en affärshänd- else eller en vidtagen justering i bokföringen, 
  
 9. 
  
 räkenskapsinformation: 
  
 a) 
  
 sådana sammanställningar av uppgifter som avses i 
  
 – 
  
 4 kap. 3 § (balansräkning), 
  
 – 
  
 5 kap. 1 § (grundbokföring och huvudbokföring), 
  
 – 
  
 5 kap. 4 § (sidoordnad bokföring), 
  
 – 
  
 5 kap. 6 § (verifikation), 
  
 – 
  
 5 kap. 7 § (handling m.m. som en verifikation hänvisar till), 
  
 – 
  
 5 kap. 11§ (systemdokumentation och behandlingshistorik), 
  
 – 
  
 6 kap. 2 § (årsredovisning), 
  
 – 
  
 6 kap. 4 § (årsbokslut), 
  
 – 
  
 6 kap. 5 § (noter till balansräkning och resultaträkning), samt 
  
 – 
  
 6 kap. 11 § (specifikation av balansräkningspost). 
  
 b) 
  
 avtal och andra handlingar av särskild betydelse för att belysa verksamhetens ekonomiska förhållanden, samt 
  
 c) 
  
 sådana uppgifter i övrigt som är av betydelse för att det skall gå att följa och förstå de enskilda bokföringsposternas behandling i bokföringen. 
  
 Trots bestämmelsen i första stycket 2 g skall en bokförings- skyldig fysisk person inte anses som bokslutsföretag om han eller hon med stöd av 4 kap. 4 § andra stycket har olika bokföringar och nettoomsättningen enligt varje enskild bokföring normalt inte uppgår till mer än tjugo prisbasbelopp. 
 123 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 3 kap. 
  
 1 § 
 57 
  
 Ett räkenskapsår skall omfatta tolv månader. 
  
 Fysiska personer 
 , handels- 
  
 Fysiska personer 
  
 och sådana 
  
 bolag där en fysisk person skall 
  
 samfällighetsförvaltande juridi- 
  
 beskattas för hela eller en del av 
  
 ska personer som avses i 6 kap. 
  
 bolagets inkomst  
 och 
  
 sådana 
  
 6 § andra stycket 
  
 inkomst- 
  
 samfällighetsförvaltande 
  
 juridi- 
  
 skattelagen (1999:1229) skall ha 
  
 ska personer som avses i 6 kap. 
  
 kalenderåret som räkenskapsår. 
  
 6 § andra stycket inkomst- 
  
 skattelagen (1999:1229) skall ha 
  
 kalenderåret som räkenskapsår. 
 Andra företag får tillämpa annat räkenskapsår än kalenderår (brutet räkenskapsår). Brutet räkenskapsår skall omfatta tiden den 1  
 maj–den 
  30 april, den 1  
 juli–den 
  30 juni eller den 1 september– den 31 augusti. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på räkenskapsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på räkenskapsår som på- börjats före ikraftträdandet. 
  
 57  
 Senaste lydelse 1999:1304. 
 124 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 10 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) 
 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 §, 2 kap. 9, 23 och 25 §§, 3 kap. 18 och 19 §§ socialavgiftslagen (2000:980) samt rubrikerna närmast före 2 kap 9, 23 och 25 §§ samma lag skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 
  
 kap. 
  
 5 § 
 I denna lag avses med 
  
 F-skattsedel: 
  sådan skattsedel som innebär att innehavaren skall betala  
 F-skatt 
  enligt skattebetalningslagen (1997:483), 
 näringsverksamhet: näringsverksamhet enligt inkomstskatte- lagen (1999:1229), 
 inkomst av tjänst: inkomst i inkomstslaget tjänst enligt inkomst- skattelagen. 
 Vad som sägs i denna lag om handelsbolag och om delägare i dem gäller också i fråga om euro- peiska ekonomiska intressegrup- peringar (EEIG) och delägare i dem. 
  
 2 kap. 
  
 Ersättningar från  
 handelsbolag 
  
 Ersättningar 
  
 från  
 europeisk 
  
 till  
 delägare  
 i  
 bolaget 
  
 ekonomisk 
  
 intressegruppering 
  
 till  
 medlem  
 i  
 grupperingen 
  
 Ett handelsbolag  
 skall inte betala arbetsgivaravgifter på er- sättning till  
 delägare  
 i  
 handels- bolaget 
 . 
  
 9 § 
 En europeisk ekonomisk in- tressegruppering  
 skall inte betala arbetsgivaravgifter på ersättning till  
 medlem  
 i  
 grupperingen 
 . 
  
 125 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
  
 Vissa förmåner och ersätt- 
  
 Vissa förmåner och ersätt- 
  
 ningar från fåmansföretag  
 och 
  
 ningar från fåmansföretag 
  
 fåmanshandelsbolag 
  
 Sådan utdelning och kapital- vinst som enligt 49 kap. 16 §,  
 50 kap. 7 §  
 eller 57 kap. inkomst- skattelagen (1999:1229) skall tas upp i inkomstslaget tjänst är avgiftsfri. 
 23 § 
 Sådan utdelning och kapital- vinst som enligt 49 kap. 16 § eller 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) skall tas upp i in- komstslaget tjänst är avgiftsfri. 
 Fåmansföretag  
 och fåmans-  
 Fåmansföretag  
 handelsbolag 
  
 När avgiftsunderlaget be- stäms skall ersättning till före- tagsledare, make och barn anses ha utgetts till den som enligt bestämmelserna i 60 kap.  
 12– 14  
 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall beskattas för ersättningen. 
 25 § 
 När avgiftsunderlaget be- stäms skall ersättning till före- tagsledare, make och barn anses ha utgetts till den som enligt bestämmelserna i 60 kap.  
 12 och 13  
 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall beskattas för ersättningen. 
 3 kap. 
 18 § 
 Vid beräkning av egenavgifter skall avdrag göras med 5 procent av avgiftsunderlaget, dock högst med 9 000 kronor per år. 
  
 Om 
  
 den 
  
 avgiftsskyldige är 
  
 Om 
  
 den 
  
 avgiftsskyldige är 
  
 delägare  
 i  
 ett handelsbolag 
 , får 
  
 medlem  
 i  
 en europeisk ekonomisk 
  
 det sammanlagda avdraget från 
  
 intressegruppering 
 , får det sam- 
  
 de egenavgifter som är hänför- 
  
 manlagda avdraget från de egen- 
  
 liga till inkomsten från  
 handels- 
  
 avgifter som är hänförliga till 
  
 bolaget  
 för samtliga  
 delägare i 
  
 inkomsten 
  
 från  
 den europeiska 
  
 bolaget 
  
 inte 
  
 överstiga 42 600 
  
 ekonomiska 
  
 intressegrupperingen 
  
 kronor per år. Avdraget skall 
  
 för samtliga  
 medlemmar  
 i  
 grup- 
  
 fördelas mellan  
 delägarna  
 i pro- 
  
 peringen 
  
 inte överstiga 42 600 
  
 portion till hur den skatteplik- 
  
 kronor 
  
 per 
  
 år. Avdraget skall 
  
 126 
  
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 tiga inkomsten från  
 handelsbola- 
  
 fördelas mellan  
 medlemmarna  
 i 
  
 get  
 fördelas mellan dem. 
  
 proportion till 
  
 hur 
  
 den 
  
 skatte- 
  
 pliktiga inkomsten 
  
 från  
 den 
  
 europeiska ekonomiska 
  
 intresse- 
  
 grupperingen 
  
 fördelas 
  
 mellan 
  
 dem. 
  
 19 § 
  
 Om den avgiftsskyldige under året även har gjort avdrag från arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 28 och 29 §§, får avdraget från egenavgifterna tillsammans med avdraget från arbetsgivaravgifterna 
  
 inte överstiga 42 600 kronor per år. 
  
 Om den 
  
 avgiftsskyldige är 
  
 Om den 
  
 avgiftsskyldige är 
  
 delägare  
 i  
 ett handelsbolag  
 och 
  
 medlem  
 i  
 en europeisk ekonomisk 
  
 bolaget  
 under året har gjort av- 
  
 intressegruppering  
 och  
 grupper- 
  
 drag 
  
 från 
  
 arbetsgivaravgifter 
  
 ingen  
 under året har gjort avdrag 
  
 enligt 2 kap. 28 och 29 §§, får 
  
 från arbetsgivaravgifter enligt 
  
 det sammanlagda avdraget från 
  
 2 kap. 28 och 29 §§, får det sam- 
  
 de egenavgifter som är hänför- 
  
 manlagda avdraget från de egen- 
  
 liga till inkomsten från  
 handels- 
  
 avgifter som är hänförliga till 
  
 bolaget  
 för samtliga  
 delägare  
 i 
  
 inkomsten 
  
 från  
 den européiska 
  
 bolaget  
 tillsammans med avdra- 
  
 ekonomiska 
  
 intressegrupperingen 
  
 get 
  
 från arbetsgivaravgifterna 
  
 för samtliga  
 medlemmar  
 i  
 grup- 
  
 inte överstiga 42 600 kronor per 
  
 peringen  
 tillsammans med av- 
  
 år. 
  
 draget från arbetsgivaravgifterna 
  
 inte överstiga 42 600 kronor per 
  
 år. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet. 
 127 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 11 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrolluppgifter 
  
 dels  
 att 3 kap. 18 och 19 §§ skall upphöra att gälla,  
 dels  
 att rubriken närmast före 3 kap. 18 § skall utgå, 
  
 dels  
 att 1 kap. 2, 3 och 5 §§, 2 kap. 2 och 7 §§, 3 kap.  
 21–24 
  §§, 5 kap. 2 §, 9 kap. 3 §, 14 kap. 8 §, 15 kap. 2 § samt rubriken närmast före 3 kap. 20 § skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 2 § 
 I självdeklarationerna lämnas uppgifter till ledning för 1. egen taxering enligt taxeringslagen (1990:324), 
 2. taxering enligt taxerings- 2. taxering enligt taxerings- lagen av  
 delägare i svenska han-  
 lagen av medlemmar i europe-  
 delsbolag och  
 medlemmar i iska ekonomiska intressegrup- europeiska ekonomiska intres- peringar, 
 segrupperingar, 
  
 3. 
  
 beslut om mervärdesskatt i fall som avses i 3 kap. 14 §, 
  
 4. 
  
 bestämmande av underlag för egenavgifter enligt 3 kap. social- avgiftslagen (2000:980), 
  
 5. 
  
 bestämmande av underlag för skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, 
  
 6. 
  
 bestämmande av underlag för avgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, samt 
  
 7. 
  
 beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. 
  
 Bestämmelser om skyldighet att lämna självdeklaration finns i 2 kap. 
  
 3 § 
  
 I de särskilda uppgifterna lämnas uppgifter för 
  
 1. 
  
 bedömning av stiftelsers och föreningars skattskyldighet 
  
 enligt inkomstskattelagen (1999:1229), 
  
 2. 
  
 taxering enligt taxerings- 
  
 2. taxering enligt taxerings- 
  
 128 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 lagen (1990:324) av  
 delägare i  
 lagen (1990:324) av medlemmar  
 svenska handelsbolag  
 och med- i europeiska ekonomiska intres- lemmar i europeiska eko- segrupperingar, samt 
 nomiska intressegrupperingar, samt 
 3. bestämmande av vilket fartområde ett fartyg går i. Bestämmelser om skyldighet att lämna särskilda uppgifter finns i 
 5 kap. 
 5 § 
 Om inget annat anges har termer och uttryck som används i denna lag samma betydelse och tillämpningsområde som i 
 1. a) taxeringslagen (1990:324), 
  
 b) 
  
 inkomstskattelagen (1999:1229), 
  
 c) 
  
 lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 
  
 d) 
  
 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster, 
  
 e) 
  
 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i fall som avses i 2 § första stycket  
  
 1–5 
  och 7 den lagen, 
  
 f) 
  
 lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, 
  
 g) 
  
 lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, 
  
 h) 
  
 lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, i) lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt, och 
  
 j) 
  
 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980) när det gäller bestämmel- ser om skyldighet att lämna uppgifter till ledning för taxering och annat bestämmande av underlag för skatt eller avgift, bedömning av skattskyldighet, beskattning enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller beskattning utomlands, 
  
 2. mervärdesskattelagen (1994:200) när det gäller redovisning av mervärdesskatt, samt 
 3. skattebetalningslagen (1997:483) när det gäller skyldighet att lämna uppgifter till ledning för registrering av skatteavdrag. 
 Vid användandet i denna lag av termer och uttryck som avses i inkomstskattelagen (1999:1229) skall med juridisk person även avses dödsbon 
 , han- delsbolag  
 och europeiska eko- nomiska intressegrupperingar men inte värdepappersfonder. 
 Vid användandet i denna lag av termer och uttryck som avses i inkomstskattelagen (1999:1229) skall med juridisk person även avses dödsbon och europeiska ekonomiska intres- segrupperingar men inte värde- pappersfonder. 
 129 
 Författningsförslag SOU 2002:35 
 2 kap. 
 2 § 
 Fysiska personer skall, om inte annat anges i 6 §, lämna allmän självdeklaration under förutsättning att 
 1. intäkterna i inkomstslaget tjänst och i inkomstslaget när- ingsverksamhet i annat fall än som avses i 2 under beskattningsåret har uppgått till sammanlagt minst 40,3 procent av prisbasbeloppet, 
  
 2. sådan intäkt i inkomst- 
  
 2. sådan intäkt i inkomst- 
  
 slaget tjänst som avses i 11 kap. 
  
 slaget tjänst som avses i 11 kap. 
  
 45 §,  
 50 kap 
 .  
 7 §  
 samt 57 kap. 7 
  
 45  
 och 45 a §§  
 samt 57 kap. 7 
  
 och 12 §§ inkomstskattelagen 
  
 och 
  
 12 §§ inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229) eller intäkt av pas- 
  
 (1999:1229) eller intäkt av pas- 
  
 siv näringsverksamhet under 
  
 siv 
  
 näringsverksamhet under 
  
 beskattningsåret har uppgått till 
  
 beskattningsåret har uppgått till 
  
 sammanlagt minst 100 kronor, 
  
 sammanlagt minst 100 kronor, 
  
 3. 
  
 intäkterna i inkomstslaget kapital, med undantag för sådan ränta eller utdelning för vilken kontrolluppgift skall lämnas enligt 8 eller 9 kap., har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor under beskattningsåret, 
  
 4. 
  
 den skattepliktiga förmögenheten enligt lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt vid beskattningsårets utgång överstiger fribeloppet enligt 19 § den lagen, 
  
 5. 
  
 de är begränsat skattskyldiga och den skattepliktiga intäkten har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor, eller 
  
 6. 
  
 underlag för statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader skall fastställas. 
  
 7 § 
  
 Särskild självdeklaration skall lämnas av 
  
 1. aktiebolag, 
  
 ekonomiska 
  
 1. aktiebolag, 
  
 handelsbolag 
 , 
  
 föreningar och sådana familje- 
  
 ekonomiska föreningar och så- 
  
 stiftelser som avses i 8 § tredje 
  
 dana familjestiftelser som avses 
  
 stycket lagen 
  
 (1997:323) om 
  
 i 8 § tredje 
  
 stycket lagen 
  
 statlig förmögenhetsskatt, 
  
 (1997:323) om statlig förmö- 
  
 genhetsskatt, 
  
 2. sådana ideella föreningar som avses i 7 kap. 7 § inkomst- skattelagen (1999:1229) och av sådana trossamfund som avses i 7 kap. 14 § den lagen, om intäkterna under beskattningsåret har överstigit grundavdraget enligt 63 kap. 11 § samma lag, 
  
 3. andra juridiska personer än 
  
 3. andra juridiska personer än 
  
 130 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 sådana som avses i 1 och 2, med undantag av dödsbon,  
 handels- bolag  
 och europeiska ekono- miska intressegrupperingar, om intäkterna som den skattskyl- dige skall ta upp under beskatt- ningsåret har uppgått till minst 
 sådana som avses i 1 och 2, med undantag av dödsbon och euro- peiska ekonomiska intresse- grupperingar, om intäkterna som den skattskyldige skall ta upp under beskattningsåret har uppgått till minst 100 kronor, 
  
 100 
  
 kronor, 
  
 4. 
  
 sådana juridiska personer som är skattskyldiga enligt 6 § lagen om statlig förmögenhetsskatt och vars skattepliktiga förmögenhet vid beskattningsårets utgång överstiger fribeloppet enligt 19 § den lagen, 
  
 5. 
  
 andra juridiska personer än dödsbon för vilka underlag för statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader skall fastställas, 
  
 6. 
  
 fondbolag eller förvaringsinstitut för varje av bolaget eller institutet förvaltad värdepappersfond, samt 
  
 7. ombudet för en sådan generalrepresentation som avses i 1 kap. 12 § lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verk- samhet i Sverige för skadeförsäkringsföretag som bedriver sin verksamhet genom representationen. 
 3 kap. 
 Den som redovisar intäkter i inkomstslaget näringsverksam- het skall, om inte annat framgår av 9 eller  
 18 §  
 eller av 5 kap. 2 §, för varje näringsverksamhet lämna de uppgifter som behövs för taxeringen. 
 Uppgifterna kan avse 
 5 § 
 Den som redovisar intäkter i inkomstslaget näringsverksam- het skall, om inte annat framgår av 9 eller  
 24 §  
 eller av 5 kap. 2 §, för varje näringsverksamhet lämna de uppgifter som behövs för taxeringen. 
  
 1. 
  
 intäkter, kostnader och bokslutsdispositioner, 
  
 2. 
  
 tillgångar, skulder, avsättningar, obeskattade reserver och eget kapital, 
  
 3. 
  
 justeringar i förhållande till bokföringen, samt 
  
 4. 
  
 andra uppgifter om verksamheten av betydelse för taxeringen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar 
  
 närmare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas för varje näringsverksamhet. 
 131 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Fåmansföretag  
 och fåmanshan-  
 Fåmansföretag  
 delsbolag 
  
 Företagsledare och delägare i fåmansföretag som avses i 20 § och  
 fåmanshandelsbolag samt  
 deras närstående skall lämna de uppgifter som behövs för till- lämpning av bestämmelserna om 
 21 § 
 Företagsledare och delägare i fåmansföretag som avses i 20 § och deras närstående skall lämna de uppgifter som behövs för tillämpning av bestämmelserna om 
  
 1. 
  
 beräkningen av överskottet eller underskottet från företaget, 
  
 och 
  
 2. 
  
 utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar. 
  
 Uppgifter enligt första stycket behöver inte lämnas av närstå- ende som inte har tagit emot ersättning från företaget eller träffat avtal med eller företagit annan rättshandling med detta. 
  
 22 § 
  
 Fåmansföretag skall lämna en 
  
 Fåmansföretag  
 som är aktie- 
  
 sådan förteckning över penning- 
  
 bolag  
 skall lämna en sådan för- 
  
 lån och säkerheter som avses i 
  
 teckning över 
  
 penninglån och 
  
 12 kap. 9 § aktiebolagslagen 
  
 säkerheter som avses i 12 kap. 
  
 (1975:1385) samt en förteck- 
  
 9 § 
  
 aktiebolagslagen 
  
 ning över utbetald vinstandels- 
  
 (1975:1385) samt en förteck- 
  
 ränta till personer som avses i 
  
 ning över utbetald vinstandels- 
  
 24 kap. 6 § andra stycket in- 
  
 ränta till personer som avses i 
  
 komstskattelagen (1999:1229). 
  
 24 kap. 6 § andra stycket in- 
  
 komstskattelagen (1999:1229). 
  
 Fåmansföretag som är handels- 
  
 bolag skall lämna 
  
 en förteckning 
  
 över penninglån 
  
 och säkerheter 
  
 som avses i 11 kap. 45 a § och 
  
 15 kap. 3 a § inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229). 
  
 23 § 
  
 Fåmansföretag,  
 delägare i få- 
  
 Fåmansföretag 
  
 och enskilda 
  
 manshandelsbolag  
 och enskilda 
  
 näringsidkare skall lämna upp- 
  
 näringsidkare skall lämna upp- 
  
 gift om utgift för 
  
 gift om utgift för 
  
 1. ränta, med undantag av dröjsmålsränta, och 
 132 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningsförslag 
  
 2. betalning för nyttjandet av eller för rätten att nyttja upp- hovsrätt till litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt verk, häri inbegripet biograffilm, patent, varumärke, mönster eller modell, ritning, hemligt recept eller hemlig tillverkningsmetod eller för upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell eller vetenskaplig natur. 
 Uppgift behöver endast lämnas om utgifterna har tillgodoräk- nats mottagare i utlandet och utgör utgifter som skall dras av vid inkomsttaxeringen. 
 Uppgiften skall avse ersättningarnas sammanlagda belopp för varje land. 
 Bestämmelserna i 18, 19, 21 och 23 §§ om handelsbolag skall tillämpas även på europeiska ekonomiska intresse- grupperingar. 
 24 § 
 Europeiska ekonomiska intres- segrupperingar skall till ledning för medlemmarnas taxeringar lämna 
  
 1. 
  
 de uppgifter som avses i 5 §, 
  
 2. 
  
 uppgifter för varje medlem om hans andel av bolagets in- komst av varje inkomstslag och näringsverksamhet, samt 
  
 3. 
  
 uppgifter om varje medlems andel i grupperingen. 
  
 Om en europeisk ekonomisk intressegruppering har avyttrat en fastighet och kapitalvinsten inte kan beräknas på grund av att den är beroende av någon händelse i framtiden, skall grupperingen lämna uppgift om detta. 
 24 a § 
 Europeiska ekonomiska intres- segrupperingar skall lämna upp- gifter om det totala beloppet av arbetsgivaravgifter och varje medlems andel av avdraget enligt 2 kap. 28 och 29 §§ socialavgifts- lagen (2000:980) från dessa av- gifter. 
 133 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2002:35 
  
 24 b § 
 Bestämmelserna i 21 och 23 §§ skall tillämpas även på europeiska ekonomiska intressegrupperingar. 
 5 kap. 
 Svenska handelsbolag och européiska  
 ekonomiska intresse- grupperingar som inte är skyl- diga att lämna självdeklaration skall lämna särskilda uppgifter om de förhållanden som avses i 3 kap.  
 18  
 och  
 19  
 §§. 
  
 2 § 
  
 Europeiska  
 ekonomiska in- tressegrupperingar som inte är skyldiga att lämna självdeklara- tion skall lämna särskilda upp- gifter om de förhållanden som avses i 3 kap.  
 24  
 och  
 24 a  
 §§. 
  
 9 
  
 kap. 
  
 3 § 
 Kontrolluppgift om innehav av delägarrätter skall lämnas för sådana fysiska personer och dödsbon som hos  
 den uppgifts- skyldige  
 är antecknade som inne- havare av delägarrätterna vid årets utgång. 
 Kontrolluppgift om innehav av delägarrätter skall lämnas för sådana fysiska personer och dödsbon som  
 enligt avtal med den uppgiftsskyldige eller  
 hos  
 denne  
 är antecknade som inne- havare av delägarrätterna vid årets utgång. 
 14 kap. 
 8 § 
 En kontrolluppgift skall, utöver vad som följer av bestämmel- serna i  
 6–13 
  kap., innehålla 
  
 1. 
  
 identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige och den som kontrolluppgiften lämnas för, 
  
 2. 
  
 uppgift om avdragen skatt enligt skattebetalningslagen (1997:483) och innehållen utländsk källskatt, samt 
  
 3. uppgift huruvida den per- son som kontrolluppgiften läm- nas för är företagsledare, närstå- ende till en sådan person eller 
 3. uppgift huruvida den per- son som kontrolluppgiften läm- nas för är företagsledare, närstå- ende till en sådan person eller 
 134 
 SOU 2002:35 Författningsförslag 
  
 delägare, om 
  
 uppgiften lämnas 
  
 delägare, om uppgiften lämnas 
  
 av ett fåmansföretag  
 eller ett 
  
 av ett fåmansföretag. 
  
 fåmanshandelsbolag. 
  
 15 kap. 
  
 2 § 
  
 Sådana onoterade företag som 
  
 Sådana onoterade företag som 
  
 omfattas av 43 kap. inkomst- 
  
 omfattas av 43 kap. inkomst- 
  
 skattelagen 
  
 (1999:1229) 
  
 samt 
  
 skattelagen (1999:1229) skall till 
  
 fåmanshandelsbolag  
 skall 
  
 till 
  
 företagsledare och delägare samt 
  
 företagsledare och delägare samt 
  
 närstående till dem lämna alla 
  
 närstående till dem lämna alla 
  
 uppgifter som dessa behöver för 
  
 uppgifter som dessa behöver för 
  
 att kunna beräkna sina intäkter 
  
 att kunna beräkna sina intäkter 
  
 från företaget. 
  
 från företaget  
 eller handelsbo- 
  
 laget. 
  
 Bestämmelserna i första stycket skall på motsvarande sätt gälla för europeiska ekonomiska intressegrupperingar. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004 och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 2004 eller senare. Äldre bestämmelser tillämpas på beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet. 
  
 2. 
  
 När handelsbolaget första gången efter ikraftträdandet lämnar självdeklaration skall bolaget bifoga en kopia av en sidordnad bokföring. I den sidordnade bokföringen skall på individuella kapitalkonton specificeras delägarnas andel i handelsbolagets egna kapital. 
  
 135 
 1 Utredningsuppdraget 
 Förenklingsutredningen har ett allmänt uppdrag (dir. 1996:78) att se över regelsystemet för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag i syfte att finna möjligheter till förenklingar. 
 Utredningen har hittills presenterat två delbetänkanden. I december 1997 lämnade utredningen delbetänkandet Enskilda Näringsidkare – Översyn av skattereglerna (SOU 1997:178). I delbetänkandet redovisas utredningens bedömningar och förslag vad gäller skattereglerna för enskilda näringsidkare. Betänkandet har remissbehandlats. Utredningen erhöll i januari 1998 tilläggs- direktiv (dir 1998:4). I direktiven uppdrogs åt utredningen att utreda införandet av ett förenklat deklarations- och redovisnings- förfarande för inkomsttaxering och redovisning enligt redovis- ningslagstiftningen för mindre tjänsteföretag som bedrivs som enskild näringsverksamhet. Utredningens bedömningar och förslag när det gäller tilläggsuppdraget redovisades i delbetänkandet Kontantmetod för småföretagare (SOU 1999:28). 
 Utredningen lägger nu fram sitt slutbetänkande. I betänkandet behandlas utredningens förslag till nya beskattningsregler för handelsbolag. 
 I ett särskilt avsnitt i betänkandet behandlas reglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst och vissa frågor om den skattemässiga och civilrättsliga behandlingen av djur i jordbruk och renskötsel. 
 Enligt direktiven får utredningens förslag inte snedvrida konkur- rensen eller öppna för skatteplanering och skatteflykt. Principen om likabehandling av skattskyldiga skall upprätthållas. Förslagen som utredningen lägger fram får enligt direktiven inte rubba neutraliteten mellan olika företagsformer. Förslagen skall vara bud- getneutrala. Utredningen har tagit fasta på dessa grundläggande krav. 
 137 
  
 2 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 2.1 
  
 Inledning 
  
 2.1.1 
  
 Kort historik 
  
 De civilrättsliga bestämmelserna om handelsbolag finns i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag, HBL, som trädde i kraft den 1 juli 1981. Genom den upphävdes lagen (1895:64 s. 1) om handelsbolag och enkla bolag. Den nya lagen, som tillkom efter förslag av 1974 års bolagskommitté, innebar framför allt att användningsområdet för handelsbolagen utvidgades avsevärt och att en motsvarande inskränkning genomfördes för de enkla bolagen. Kommittén ansåg att de handelsbolagsrättsliga huvud- principerna – rättssubjektivitet för bolaget och solidariskt ansvar för delägarna – var lämpliga för bolag som idkar näring. Beträffande de enkla bolagen föreslog kommittén att de inte fick användas i näringsverksamhet med undantag för näringsverksamhet inom jord- och skogsbruk samt uthyrningsverksamhet som inte med- förde bokföringsplikt. 
 Vissa remissinstanser var kritiska till den av kommittén före- slagna avgränsningen av området för det enkla bolaget. Kritiken gick åt båda hållen. Det fanns de som ansåg att konstruktionen enkelt bolag inte behövdes medan andra ansåg att utrymmet för det enkla bolaget borde ökas. Föreningen Auktoriserade Revisorer, FAR, ansåg bl.a. att det kunde vara önskvärt att samverkan för utförande av ett enskilt projekt skulle kunna ske i formen av enkelt bolag. Svenska byggnadsentreprenörföreningen menade att entre- prenadkonsortier var vanliga i byggbranschen och att det var syn- nerligen viktigt att konsortierna även i fortsättningen skulle få möjlighet att vara enkla bolag. Som skäl för sin ståndpunkt anförde föreningen att fördelarna med konsortiesamverkan skulle gå förlorade om konsortierna ålades ökad administration eller om beskattningssituationen försämrades. Man ansåg vidare att öppen 
 139 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 redovisning av resultatet av en enstaka entreprenad skulle kunna medföra allvarliga nackdelar ur konkurrenssynpunkt. Byggnads- entreprenörföreningen föreslog att enkelt bolag även skulle anses föreligga om två eller flera har avtalat att i bolag för visst företag utöva näringsverksamhet som medför bokföringsplikt. Även Sveriges Industriförbund framförde liknande synpunkter. 
 Regeringen delade (prop. 1979/80:143 s. 40) kommitténs princi- piella uppfattning att bolag som driver näring skall betraktas som handelsbolag med uttryckligt undantag för näringsverksamhet inom jord- och skogsbruk som bedrivs av fysiska personer i bolag. Något undantag för uthyrningsverksamhet utan bokföringsplikt, som kommittén föreslagit, gjordes inte. Regeringen uttalade att det var viktigt att näringsidkande bolag med betydande omslutning eller omsättning skulle falla inom ramen för det handelsbolags- rättsliga regelsystemet. 
 Under mitten av  
 1990-talet 
  reviderade dock riksdagen sin upp- fattning i frågan. Det hade sin upprinnelse i att både 1980 års före- tagsskattekommitté (SOU 1986:44) och utredningen om reforme- rad företagsbeskattning (SOU 1989:34) hade föreslagit att han- delsbolagen skulle bli skattesubjekt men att en förutsättning för detta var att det enkelt kunde konstateras om ett handelsbolag hade konstituerats. Båda utredningarna hade därför föreslagit att han- delsbolag skulle konstitueras genom registrering i handelsregistret. Av detta skäl beslutade riksdagen om den nuvarande ordningen, som gällt fr.o.m. år 1995. Ändringen i handelsbolagslagen – som alltså innebär en ny gränsdragning mellan handelsbolag och enkla bolag – har bäddat för den diskussion som återigen tas upp i denna utredning. 
  
 2.1.2 
  
 Vem använder handelsbolag? 
  
 Någon i lag fastställd gräns för hur stort ett handelsbolag får vara finns inte. De flesta handelsbolagen torde endast ha ett mycket begränsat antal delägare. Två eller tre delägare är vanligast. Detta är säkerligen en följd av det personliga och solidariska ansvar som bolagsmännen har för bolagets förbindelser. Det solidariska ansva- ret medför att den enskilde bolagsmannens person blir betydelse- full för de övriga bolagsmännen. Det är också vanligt att bolags- männen själva aktivt deltar i förvaltningen. 
 140 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 Handelsbolag som bolagsform används ofta inom hotell- och restaurangverksamhet, och fastighetsförvaltning. Uppdragsverk- samhet av olika slag bedrivs också ofta i handelsbolag (se vidare bilaga 3, avsnitt 1.3). 
 Enligt utredningens uppfattning är det inte ovanligt att verk- samhet startas i handelsbolagsform. I takt med att omsättningen ökar och det eventuellt blir aktuellt att anställa personal läggs verksamheten dock ofta över i aktiebolag. 
 Många företag, delar av den offentliga förvaltningen och intres- seorganisationer har under senare år i allt större utsträckning valt att köpa olika typer av tjänster i stället för att ha sådana funktioner inom den egna organisationen. Det har bidragit till stark tillväxt av småföretagen inom servicesektorn. Varje företag är ofta litet varför det blivit vanligt att konsult- och kunskapsföretag samverkar. Det är inte ovanligt att samverkan sker genom handels- eller komman- ditbolag. Det gemensamma bolaget är ansiktet utåt mot klienter och uppdragsgivare med ett gemensamt firmanamn. Marknads- föring, administration och fakturering är uppgifter som ofta utförs av bolaget. Beroende på typ av verksamhet och antalet verksamma personer är den huvudsakliga produktionen av varor och tjänster förlagt till delägarkretsen eller det handelsbolag i vilket samverkan sker. 
 Handelsbolaget är också ett viktigt instrument inom riskkapital- verksamhet. En väsentlig del av verksamheten inom den svenska riskkapitalsektorn utövas av riskkapitalfonder, vilka till sin legala form utgör kommanditbolag. Anledningen till detta torde vara att denna associationsform i många avseenden lämpar sig bättre för gemensamma investeringar än vad både enkla bolag och aktiebolag gör. En väsenlig andel av den internationella verksamheten inom riskkapitalsektorn bedrivs i kommanditbolagsform. Det stora fler- talet internationella investerare har enligt sin investeringspolicy enbart rätt att investera i fonder bedrivna i kommanditbolags- eller partnershipsform. 
  
 2.1.3 
  
 Några statistiska uppgifter 
  
 I mitten av  
 1970-talet 
  noterades en kraftig ökning av antalet han- dels- och kommanditbolag. Ökningen fortsatte in på  
 1980-talet 
  och har förklarats bl.a. med höjningen av lägsta aktiekapital i aktie- bolag från 5 000 kr till 50 000 kr. Andra skäl som har nämnts är den 
 141 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 utvidgning av användningsområdet för handelsbolag i och med in- förandet av handelsbolagslagen. Antalet handels- och kommandit- bolag har varit i princip konstant sedan början av  
 1990-talet. 
  Den 31 december 2001 fanns drygt 109 000 handelsbolag och 31 000 kommanditbolag registrerade i handelsregistret, se vidare bilaga 3. Det finns ingen exakt uppgift om hur delägarkretsen i handelsbolag respektive kommanditbolag fördelar sig. Patent- och Registrerings- verket (PRV) uppskattar att cirka 30 procent av handels- och kommanditbolagen har någon eller några juridiska personer som delägare. Andelen bolag med enbart juridiska personer som del- ägare uppskattas till cirka 20 procent. Enligt PRV har cirka 5 procent av det totala antalet handels- och kommanditbolag en eller flera utländska delägare. PRV noterar en ökning av antalet utländska delägare i svenska handels- och kommanditbolag. 
  
 2.2 
  
 Behovet av nya regler för beskattning av handels- och kommanditbolag 
  
 2.2.1 
  
 Allmänt om rättsutvecklingen 
  
 Bestämmelserna för beskattning av handelsbolag och kommandit- bolag (fortsättningsvis avses med handelsbolag också kommandit- bolag om inget annat framgår av sammanhanget) har under årens lopp ändrats och utvecklats. Det har både varit fråga om att anpassa beskattningen till den allmänna förändringen som skett av skatte- systemet i sin helhet och att vidta åtgärder mot osund skatte- planering. 
 Innan den progressiva inkomstbeskattningen infördes beskat- tades handelsbolaget för sina vinster, som därefter utan ytterligare beskattning kunde disponeras av delägarna. När sedan den progres- siva förvärvsinkomstbeskattningen infördes år 1902 överflyttades beskattningen på delägarna. I svensk rättstradition torde inte han- delsbolagets karaktär av juridisk person och rättssubjekt ha ifråga- satts. Denna förändring i beskattningsordningen torde alltså ha betingats av strikt pragmatiska skäl. 
 1  
 I takt med att uttaget av socialavgifter/särskilda löneskatter – som kan anses som motsvarig- heten till förstaledsbeskattningen av aktiebolagsinkomster – vuxit, har skillnaden mellan enkelbeskattningen av delägande fysiska 
  
 1  
 Inom den internationella rättvetenskapen har länge förts en diskussion huruvida handels- bolag är ett rättssubjekt eller inte, se  
 Tanner, 
  Om handelsbolag och enkla bolag, s. 105 f. 
 142 
 SOU 2002:35 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
 personer och den traditionella dubbelbeskattningen av bolag jämnats ut. 
 Länge rådde uppfattningen att avyttring av en andel i ett han- delsbolag inte kunde kapitalvinstbeskattas utan att avyttringen skulle rörelsebeskattas som om andelsägaren hade avyttrat sin andel i handelsbolagets tillgångar och skulder. Först år 1950 avgjorde Regeringsrätten frågan (RÅ 1950 ref. 16) och slog fast att en andelsförsäljning skulle kapitalvinstbeskattas eftersom en delägares vinst på en andel inte kan hänföras till vinst i bolagets rörelse. 
 I samband med att den eviga kapitalvinstbeskattningen av aktier m.m. infördes år 1966 omnämns andelar i handelsbolag för första gången uttryckligen i lagtexten avseende sådan beskattning. Det visade sig att regelsystemet för kapitalvinstbeskattningen av handelsbolagsandelar kunde användas för skatteplanering som innebar väsentliga skatteförmåner. Särskilt uppmärksammades den dubbla avdragsrätten som innebar att delägaren först löpande kunde dra av sin andel av företagets underskott för att sedan vid avyttring av andelen få avdrag för samma underskott vid kapital- vinstbeskattningen. Detta ledde till att de nuvarande reglerna om justerad anskaffningsutgift infördes år 1988. Anskaffningsutgiften justeras genom att tillskott och hos delägaren beskattat resultat i handelsbolaget ökar anskaffningsutgiften medan uttag och av del- ägaren vid dennes inkomsttaxering gjorda avdrag för underskott från handelsbolaget minskar anskaffningsutgiften. Systemet fick, för att förhindra kringgående, den effekten att avyttring skall anses ha skett även vid upplösning av handelsbolag och vid inlösen av andel samt också vid benefika överlåtelser om den justerade anskaffningsutgiften är negativ. Bestämmelserna om justerad anskaffningsutgift finns närmare beskrivna i bilaga 2, avsnitt 2.15. 
 Kapitalvinst vid försäljning av andel i handelsbolag skall normalt tas upp i inkomstslaget kapital men i vissa fall skall kapitalvinsten i stället tas upp i inkomstslaget tjänst. Bestämmelsen, som numera finns i 50 kap. 7 § IL, syftar till att förhindra kringgående av de sär- skilda reglerna om kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmans- företag. Bestämmelsen är tillämplig när en fysisk person avyttrar en andel i ett handelsbolag som i sin tur, direkt eller indirekt, äger en aktie som skulle ha varit kvalificerad om den ägts direkt av den fysiska personen. Vid sådan andelsförsäljning skall hälften av den del av kapitalvinsten som kan anses belöpa på aktierna tas upp i inkomstslaget tjänst. 
 143 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 De bestämmelser som infördes i och med 1990 års skattereform innebar för handelsbolagen och dess delägare en i jämförelse med aktiebolagen relativt hård beskattning av löpande inkomster men en fördelaktig beskattning av kapitalvinster. Det fick till följd att det blev vanligt med transaktioner i syfte att förvandla löpande inkomster till kapitalvinster. Det skedde genom att andelar i han- delsbolag med tillhörande årsvinst överläts. 
 En särskild lag, lagen (1992:1643) om särskilda regler för beskattning av inkomst från handelsbolag i vissa fall, infördes för att förhindra en sådan omvandling. Bestämmelserna, som nu finns i 51 kap. IL, gäller bara när handelsbolagsandelen säljs till en juridisk person. 
 I början av  
 1990-talet 
  växte också insikten om att beskattningen skulle vara neutral mellan olika företags- och associationsformer. För att åstadkomma detta infördes de nu gällande reglerna om räntefördelning och expansionsfond år 1994. Reglerna, som knyter an till delägarens egna kapital på olika sätt, är tekniskt kopplade till bestämmelserna om justerad anskaffningsutgift. Också dessa bestämmelser finns beskrivna i bilaga 2. 
  
 2.2.2 
  
 Särskilt om användandet av handelsbolag i skatteplaneringssammanhang 
  
 Av den tidigare redogörelsen framgår att handelsbolag ofta har använts i skatteplaneringssammanhang. Det har bl.a. kunnat ske på grund av brister i beskattningsreglerna för handelsbolag. Den dubbla avdragsrätten och möjligheterna att förvandla löpande inkomster i handelsbolag till kapitalvinster är några exempel som redan nämnts. Men även handelsbolagets civilrättsliga konstruktion är – som framgår nedan – en faktor av betydelse i skatteplanerings- sammanhang. 
 Ett av de stora problemen med handelsbolagsbeskattningen är förknippade med delägarnas möjlighet att fördela resultatet. Enligt de civilrättsliga reglerna skall resultatet – om inget annat avtalats – delas lika mellan delägarna. Vid beskattningen godtas i princip den civilrättsliga resultatfördelningen. Det finns begränsningar i 60 kap. IL i fråga om resultatfördelningen mellan delägare som är när- stående. I praxis har dessutom utvecklats vissa ramar för vad som ansetts vara acceptabelt när det gäller resultatfördelningen. Vid bedömningen beaktas delägarnas arbets- och kapitalinsats i bolaget. 
 144 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 Obehörig överföring av vinst respektive förlust mellan delägarna godtas inte. Detsamma gäller om fördelningen anses som orimlig och väsentligen betingad av skatteskäl. När den avtalade resultat- fördelningen bara avsett det skattemässiga resultatet har Regerings- rätten frångått uppdelningen. Även om det således finns både regler och rättspraxis på området kan den fria resultatfördelningen i handelsbolag fortfarande innebära en möjlighet för delägarna att skatteplanera. 
 Regeringsrätten har nyligen meddelat prövningstillstånd (mål nr  
 3230-1999 
  och  
 3384-1999) 
  i två mål som avgjorts av Kammarrätten i Sundsvall. Målen gäller bl.a. resultatfördelning i handels- och kommanditbolag (taxeringsåren 1989 och 1990). I båda fallen var en fysisk person delägare i bolaget tillsammans med ett av honom ägt aktiebolag. Enligt bolagsavtal var det bara aktiebolagen som var verksamma (mäkleri- och konsultrörelsen) i handels- respektive kommanditbolaget och resultatet hade till nästan 100 procent till- delats aktiebolagen. Aktiebolagen såldes senare samma beskatt- ningsår. 
 Handelsbolag och kommanditbolag har särskilt under de senaste tjugo åren marknadsförts i samband med skatteplanering. Upp- läggen har varit mycket omfattande. Gemensamt för de flesta processer som blivit följden av skattemyndigheternas granskning av uppläggen har varit att domstolarna fått ta ställning till om det funnits fog för att vid den skattemässiga bedömningen se igenom bolagsförhållandet och helt bortse från förvärv och innehav av bolagsandelar, s.k. genomsyn. 
 Regeringsrätten har i rättsfallet RÅ 1994 ref. 52 prövat bl.a. frågan om genomsyn vid taxeringen av delägare i kommanditbolag. Kommanditbolagsformen användes för att ge skattskyldiga med stora kapitalvinster avdragsmöjligheter genom förskottsränte- betalningar och förväntade kapitalförluster. Regeringsrätten fann – mot bakgrund av de uppgifter som förelåg om registrering i handelsregistret samt om innehållet i bolagsavtal, årsredovisning m.m. – att det saknades skäl att frånkänna kommanditbolaget rättskapacitet. Av Regeringsrättens dom framgår också att varken det förhållandet att bolaget så gott som uteslutande hade till- handahållits i skatteplaneringssyfte eller den omständigheten att verksamheten i bolaget till väsentlig del hade varit förutbestämd och inte inriktad på företagsekonomisk vinst ansågs utgöra tillräcklig grund för slutsatsen att de av den skattskyldige ingångna 
 145 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 avtalen rörande bolaget hade haft en annan innebörd än de uppgivna. 
 Bland övriga rättsfall kan nämnas de s.k. flygplansleasingmålen (RÅ 1998 ref. 58 I) där handelsbolag har använts som ett instru- ment för att fördela tillskapade underskott. Handelsbolagen används fortfarande i stor utsträckning på detta sätt. 
 Handelsbolag och kommanditbolag har systematiskt använts i skalbolagsupplägg för att neutralisera obeskattade vinster. Ett typfall är att aktierna i ett skalbolag har sålts till ett handelsbolag som i sin tur ägs av ideella föreningar eller stiftelser. Kapitalvinsten har tagits fram hos de nya ägarna utan beskattning. Andra upplägg har inneburit att uppköpta skalbolag går in som delägare i handelsbolag. Handelsbolagen har redovisat stora förluster som skalbolagen har dragit av mot sina vinster. Förlusterna i handels- bolagen har varit konstruerade. Fram till 1993 skapades under- skotten genom att filmer eller filmrättigheter köptes in och drogs av direkt. Till filmrättigheterna var licensintäkter kopplade. När intäkterna redovisades året efter såldes andelarna i handelsbolagen vidare till underpris. Köpare har varit andra handelsbolag inom samma skalbolagssfär där bolagsmännen många gånger varit skattebefriade pensionsstiftelser. Genom uppläggen har ingen beskattning skett av vinsterna från filmrättigheterna. Direktavdrag för filmrättigheter har numera underkänts i praxis. Från och med taxeringsåret 1994 har underskotten i handelsbolagen bestått av bl.a. optionsförluster. Regeringen har nyligen föreslagit regler för att motverka skalbolagstransaktioner (prop. 2001/02:165). 
 2 
  
 Det har också förekommit försäljning av andelar som bara inne- fattar de ekonomiska rättigheterna i ett handelsbolag, dvs. att andelsinnehavaren inte samtidigt inträtt som bolagsman i bolaget. Konstruktionen har använts för att garantera andelsägaren en viss bestämd kapitalförlust utan att det inneburit något risktagande för andelsägaren (Kammarrättens i Stockholm dom den 1 oktober 1998, mål nr  
 2576-1997). 
  
 Det är inte ovanligt att kontrollproblem uppstår när handels- bolag ägs av utländska delägare. Dessa delägare är ofta baserade i skatteparadis. Utländska delägare i ett svenskt handelsbolag som driver näringsverksamhet i Sverige skall visserligen enligt svensk rätt beskattas här. Skattemyndigheternas erfarenhet visar dock att det är förknippat med stora svårigheter att i realiteten fånga upp de 
  
 2  
 Utredningen har i författningsförslagen utgått från gällande rätt. 
 146 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 utländska delägarna och få till stånd betalning av skatterna. Som framgår av bilaga 3, avsnitt 1.2.1 tenderar det utländska ägandet i svenska handelsbolag att öka. 
 Kontrollproblem föreligger också i de fall där handelsbolag ägs av handelsbolag som i sin tur också ägs av handelsbolag etc. Det handlar alltså om ett slutet system av handelsbolag. I sådana upplägg är det svårt att identifiera någon juridisk eller fysisk person som delägare som kan beskattas. 
 De särskilda reglerna för aktiva andelsägare i fåmansföretag, de s.k.  
 3:12-reglerna, 
  som nu finns i 57 kap. IL har också kopplingar till handelsbolagsbeskattningen. Genom olika bolagskonstruk- tioner där handels- och kommanditbolag varit inblandade har aktiva delägare i fåmansföretag kunnat kringgå regelsystemet. En andelsägare i ett fåmansföretag har t.ex. endast varit verksam i ett handelsbolag i vilket fåmansföretaget ägt andelar. Handelsbolagets vinst har genom delägarbeskattningen beskattats hos fåmans- företaget. När vinsten delats ut till andelsägaren har den bara blivit föremål för kapitalbeskattning eftersom han inte varit verksam i det utdelande fåmansföretaget. Enligt rättsfall från Regeringsrätten (RÅ 2001 ref. 5) har vissa av dessa bolagskonstruktioner inte ansetts omfattas av  
 3:12-reglerna 
  vilket fått regeringen att agera och ändra lagstiftningen (prop. 2001/02:46, SFS 2001:1176). Även den utvidgade fåmansföretagsregeln i 57 kap 3 § IL och utom- ståenderegeln i 57 kap. 5 § IL har ändrats genom lagstiftningen. 
 Ett annat fenomen som uppmärksammats är upplägg som innebär omvandling av förvärvsinkomst till inkomstskattefritt uttag ur kapitalförsäkring. Det handlar om fall där utländska försäkringsbolag används som verktyg bl.a. för att skattefritt överföra resultatet från en verksamhet som bedrivs i handelsbolag och kommanditbolag till en av delägarna tillhörig försäkring hos försäkringsbolaget. Typfallet är att en utländsk kapitalförsäkring tecknas och att t.ex. ett kommanditbolag bildas av försäkrings- tagaren och det utländska försäkringsföretaget med en kapitalinsats i relation 1/99. Försäkringsföretagets andel i bolaget placeras i kapitalförsäkringen. En vinst arbetas upp och hänförs till 99 procent till försäkringsföretaget som tillför vinsten till kapital- försäkringen. Utbetalningar från försäkringen tas inte upp till beskattning. 
 3  
 Utåt och i de avtal som reglerar fördelningen av resultatet framhävs ofta de utländska försäkringsbolagen som 
  
 3  
 Silva, Fåmansföretag och utländska kapitalförsäkringar, SkatteNytt 2001:9 s. 514. 
 147 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 fristående externa motparter. Sedan år 1994/1995 har dessa skatte- upplägg blivit allt mer vanligt förekommande. Enligt grova upp- skattningar gjorda av skattemyndigheten har det förekommit cirka  
 200-300 
  kommanditbolag av aktuellt slag under åren  
 1994–1998. 
  I de fall som utretts av skattemyndigmyndigheterna, vilka omfattar ett  
 25-tal 
  kommanditbolag, uppgår undanhållna inkomster till drygt 100 miljoner kronor. 
 4 
  
 Regeringen har aviserat ett avskaffande av kapitalvinstbeskatt- ningen på näringsbetingade andelar. I syfte att motverka befarad skatteplanering med bl.a. olika handelsbolagskonstruktioner har regeringen i dagarna föreslagit ändringar i rätten till avdrag i inkomstslaget näringsverksamhet för kapitalförluster på delägar- rätter och på andelar i svenska handelsbolag (prop. 2001/02:140, Skr. 2001/02:77). 
 5 
  
 2.2.3 
  
 Ett väl fungerande system? 
  
 Utredningens uppfattning är att det nuvarande regelsystemet för beskattning av handelsbolag är så utformat att det – rätt tillämpat – i rimlig utsträckning uppfyller målsättningen om neutralitet i beskattningen. Det är också en uppfattning som framförts från näringslivets organisationer. Förenklingar är emellertid enligt deras uppfattning både välkomna och nödvändiga men inte till priset av en överbeskattning i förhållande till andra associationsformer. 
 Kritik mot de nuvarande reglernas komplexitet och därmed höga fullgörandekostnader kommer inte bara från företagarnas organi- sationer utan också från Lagrådet och Riksskatteverket (RSV). Som framgår av det följande är Lagrådets kritik massiv. 
 I sitt yttrande över lagrådsremissen om justerade anskaffnings- utgifter konstaterade Lagrådet år 1988 att det var angeläget att snabbt komma till rätta med de skatteundandragande transak- tionerna med andelar i handelsbolag som förekom i slutet av 80- talet. Lagrådet motsatte sig därför inte förslaget om att införa de nya reglerna om justerade anskaffningsutgifter för andelar i handelsbolag, m.m. (prop. 1988/89:55) särskilt med hänsyn till de föreslagna reglernas karaktär av  
 provisorium 
 . Lagrådet anmärkte dock att utrednings- och hanteringsfrågor, som uppkom till följd 
  
 4 
  
 Mendez, SvSkT 5/2000 s. 431. 
  
 5 
  
 Utredningen har i författningsförslagen utgått från gällande rätt. 
  
 148 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 av de nya reglerna, liksom tillämpningen av dem skulle komma att leda till svårigheter. 
 Vidare kan noteras att Lagrådet avstyrkte, med hänvisning till tillämpningssvårigheter, att förslaget om beskattning av inkomst från handelsbolag i samband med att andelar med tillhörande års- vinst överlåtits till juridisk person skulle införas (prop. 1992/93:151 s. 26 ff.). 
 I sitt yttrande över lagförslagen om expansionsfond och ränte- fördelning anförde Lagrådet år 1993 (prop. 1993/94:50 s. 427) att lagstiftningen sammantaget – med hänsyn särskilt till att den riktade sig till mindre rörelser – fick anses ligga nära gränsen för vad som kunde accepteras i fråga om komplexitet. Lagrådet anförde också att det hade varit värdefullt om ytterligare ansträngningar gjorts för att förenkla systemet, om inte annat genom att slå av på ambitionen att för de enskilda näringsidkarna och handelsbolagen uppnå helt neutrala regler i förhållande till aktiebolagsreglerna. 
 I samband med att bestämmelserna överfördes till den nya inkomstskattelagen upprepade Lagrådet kritiken mot beskatt- ningsordningen för handelsbolag (prop.1999/2000:2, del 3 s. 365). Enligt Lagrådet hör dessa regler till de mest komplicerade i IL. Flertalet av de mindre företagen saknar möjlighet att tillämpa reglerna om expansionsfond på ett riktigt sätt utan hjälp av skatteexperter. Lagrådet anförde vidare att det även för sådana experter är svårt att få ett säkert grepp om hur systemet är tänkt att fungera i olika situationer och att även lagstiftaren har svårt att hålla reda på hur bestämmelserna hänger ihop. Man pekade vidare på svårigheterna att avgöra i vilka fall underskott i handelsbolaget skall påverka anskaffningsutgiften för andelen. Det föreligger t.ex. skillnader i fråga om avdragsrätten för underskott av handelsbolag bl.a. beroende på om delägaren är juridisk eller fysisk person. En särskild komplikation utgör vidare det förhållandet att underskott som rullas måste hållas isär i två delar, ett bolagsunderskott som skall påverka anskaffningsutgiften när det utnyttjas och ett delägar- underskott som inte skall påverka anskaffningsutgiften. 
 RSV har också fört fram kritik mot regelsystemets komplexitet. RSV:s kritik är så mycket allvarligare som den går ut på att syste- met inte går att kontrollera i rimlig utsträckning utan antas leda till underbeskattning av verksamhet i handelsbolag. 
 Svårigheterna med dagens beskattningssystem för handelsbolag är framför allt att den löpande beskattningen och kapitalvinst- beskattningen måste samordnas. Det finns ett behov att utforma 
 149 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 ett enklare regelsystem för att av konkurrens- och rättviseskäl säkerställa att det faktiska skatteuttaget överensstämmer med det åsyftade samtidigt som man kan minska fullgörandekostnaderna för det allmänna och för företagen. 
 Ett viktigt argument för att förändra beskattningen av handels- bolag är naturligtvis också att minska möjligheterna att använda dem i skatteplaneringssyfte. 
  
 2.3 
  
 Vägval 
  
 En given utgångspunkt för utredningens diskussioner om en ny beskattningsordning för handelsbolag är att förenklingsvinster framför allt uppkommer om de nya bestämmelserna så långt som möjligt ansluter till redan existerande regelsystem för beskattning av näringsverksamhet. Dessutom utgår utredningen från att de existerande systemen har en utformning som innebär att beskatt- ningsresultaten i stort sett är neutrala oavsett i vilken associations- form man väljer att bedriva verksamheten. 
 Med angivna utgångspunkter finns två vägar att välja vid utform- ningen av ett nytt system för beskattning av handelsbolagen. Det ena är det system som i dag tillämpas för enskild näringsverksam- het och enkla bolag, i fortsättningen kallad  
 enkla bolagsmodellen 
 . Den andra vägen är att behandla  
 handelsbolag som skattesubjekt  
 och därmed skilja på beskattningen av handelsbolaget respektive del- ägarna. Vad respektive metod skulle innebära samt fördelar och nackdelar diskuteras nedan för var och en av metoderna. 
  
 2.3.1 
  
 Enkla bolagsmodellen 
  
 Enkla bolagsmodellen innebär att handelsbolagen beskattas på samma sätt som enkla bolag. Det skulle innebära att bolaget som sådant inte taxerades. I stället skulle inkomsten beskattas hos del- ägarna i förhållande till vars och ens andel av inkomsten. 
 En avyttring av en andel i bolaget skulle behandlas som om mot- svarande andel i bolagets enskilda tillgångar och skulder hade avytt- rats. Säljaren skulle beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet som för förvärvsinkomst. Köpeskillingen skulle behöva fördelas på de olika tillgångarna i förhållande till deras marknadsvärden. För- värvarens skattemässiga anskaffningsutgift för varje enskild tillgång 
 150 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 skulle bli en annan än den som gäller för de kvarstående delägarna och det bokförda värdet i bolaget. Systemet skulle innebära praktiska nackdelar. Vid sidan av handelsbolagets egna redovisning skulle behöva införas bestämmelser om en särskild skattemässig redovisning hos varje delägare. Därtill skulle man särskilt behöva ta ställning till vilka kvalitetskrav och bokföringsprinciper som skulle behövas för att tillåta t.ex. räkenskapsenlig avskrivning. 
 En fördel skulle vara att bestämmelserna om justerad anskaff- ningsutgift slopas. Men förenklingsvinsten skulle bara vara margi- nell om man inte samtidigt förenklade systemet för beräkning av underlag för räntefördelning och expansionsfond. Vid en samman- vägning av detta alternativ och alternativet med handelsbolag som skattesubjekt har utredningen stannat för det senare alternativet. 
  
 2.3.2 
  
 Handelsbolag som skattesubjekt 
  
 Utredningens förslag:  
 Utredningen föreslår att handelsbolag skall beskattas som skattesubjekt. 
 Ett system med handelsbolag som skattesubjekt har fördelen att inkomstberäkningen i inkomstslaget näringsverksamhet blir enhet- lig för i stort sett samtliga juridiska personer. Paralleller skulle kunna dras mycket långt med beskattningen av aktiebolag. Bolaget skulle vara skattskyldigt till statlig inkomstskatt och skattesatsen skulle vara 28 procent. Periodiseringsfondsavsättningar skulle ske på bolagsnivå och inte längre på delägarnivå. Systemet med justerade anskaffningsutgifter, expansionsfond och räntefördel- ningsregler skulle också kunna slopas beträffande delägare i handelsbolag, utan att deras skatteposition förändrades nämnvärt. 
 Paralleller kan också dras när det gäller kapitaluttag i vid mening från bolaget. Ersättning för delägarens arbete i handelsbolaget skulle få dras av som lönekostnad och beskattas hos denne i inkomstslaget tjänst. Bolaget skulle få avdrag för marknadsmässig ränta på av delägaren inlånat kapital. Delägaren skulle beskattas för räntan i inkomstslaget kapital. 
 I fråga om andra utbetalningar skulle tillämpas motsvarande regler som för delägare i aktiebolag, med de anpassningar som är nödvändiga med hänsyn till att handelsbolagets kapital till skillnad mot aktiebolagets är rörligt. Vidare måste en möjlighet till resultat- utjämning med skatterättslig verkan kunna ske mellan bolaget och 
 151 
  
 Utgångspunkter för en översyn av beskattningsreglerna för handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 bolagsman som är juridisk person. Utan en sådan möjlighet skulle Sverige komma att sakna en ändamålsenlig associationsform för risk- och utvecklingsprojekt mellan juridiska personer. Utred- ningen föreslår därför att överföringar liknande koncernbidrag skall kunna göras mellan ett handelsbolag och en delägare som är skatt- skyldig juridisk person. 
 Vid en avyttring av andelarna skulle kapitalvinstbeskattning ske enligt samma regler som gäller för delägarna i aktiebolag m.fl. juridiska personer. 
 152 
  
 3 
  
 Ett nytt system för beskattning av handelsbolag 
  
 3.1 
  
 Huvuddragen i ett system för beskattningen av handelsbolaget och bolagsmännen 
  
 Utredningens förslag:  
 Handelsbolaget skall nettovinstbeskattas till statlig inkomstskatt enligt samma regler som gäller för aktie- bolag m.fl. juridiska personer. Delägarna skall beskattas först när de gör uttag från handelsbolaget. Det tillskjutna kapitalet skall kunna tas ut från bolaget utan att utlösa beskattning hos delägarna. En möjlighet att lämna bidrag mellan handelsbolaget och delägare som är obegränsat skattskyldig juridisk person införs. 
 Utredningen har i föregående avsnitt redovisat de förenklings- vinster och den ökade effektivitet i beskattningen som kan vinnas genom att den nuvarande delägarbeskattningen ersätts med den traditionella dubbelbeskattningen som i övrigt gäller inom före- tagssektorn av juridiska personer och deras delägare. Den nya beskattningsordningen skulle således innebära att i ett första led beskattas handelsbolaget för sina inkomster som ett självständigt skattesubjekt. I ett andra led beskattas delägaren om och till den del denne gör uttag från respektive säljer sin andel i bolaget. 
 Handelsbolaget skall nettovinstbeskattas till statlig inkomstskatt enligt samma regler som gäller för aktiebolag m.fl. juridiska personer. Det innebär bl. a. att bolaget skall ha rätt att göra avsätt- ning till ersättningsfond och periodiseringsfond på samma villkor som för aktiebolagen. Skattesatsen skall vara 28 procent. Vad det innebär att ett handelsbolag inte bara är ett rättssubjekt utan även skattesubjekt behandlas i avsnitt 3.2.1. 
 Ett system där man skiljer beskattningen av handelsbolaget från delägaren innebär att delägare som är fysisk person kan tillgodo- göra sig handelsbolagets överskott på tre olika sätt, nämligen som lön, utdelning och kapitalvinst vid avyttring av hela eller delar 
 153 
  
 Ett nytt system för beskattning av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 av sitt andelsinnehav. Därtill kommer möjlighet att låna in verksamhetskapital till bolaget och ta ut ersättning i form av marknadsmässig ränta. 
 När det gäller handelsbolag med ett fåtal fysiska personer som delägare gör sig samma problematik påmind som i fråga om fåmansföretag. I avsaknad av ett reellt tvåpartsförhållande mellan bolaget och delägaren skulle utan motverkande regler delägaren hellre välja att ta ut medel från bolaget som lägre beskattad kapital- avkastning än som lön. Det behövs alltså bestämmelser mot- svarande de som finns för delägare i fåmansföretag i 57 kap. IL. 
 Så långt kan fullständiga paralleller dras med beskattningen av fåmansföretag, vilket naturligtvis ger stora förenklingsvinster. Det särskilda kännetecknet för handelsbolag är att det egna kapitalet är rörligt och att det dessutom enligt nuvarande skatteregler består av fullbeskattat kapital till den del det inte är avsatt till en delägares expansionsfond. En beskattningsordning där handelsbolag är skattesubjekt kommer innebära att det egna kapitalet hos handels- bolag kommer att bestå både av fullbeskattat kapital och av kapital som bara har beskattats på bolagsnivå. Det fullbeskattade skulle bestå av delägaren tillskjutet insatskapital och det enkelbeskattade kapitalet skulle bestå av ackumulerade vinstmedel. 
 En viktig princip i den nya beskattningsordningen är att del- ägarna skall beskattas först när de gör uttag från handelsbolaget. Det tillskjutna kapitalet skall kunna tas ut från bolaget utan att utlösa beskattning hos delägarna. Det är därför av avgörande betydelse att det egna kapitalet i handelsbolaget delas upp i till- skjutet kapital och ackumulerade vinstmedel. Kännedom måste också föreligga om hur stort tillskjutet kapital respektive delägare har i handelsbolaget. Beskattningen av fysiska personer som är delägare i handelsbolag behandlas i avsnitt 5. 
 Delägarbeskattningen fyller en särskilt viktig funktion inom företagssektorn i de fall flera intressenter tillsammans vill bedriva kostnadskrävande eller riskfyllda projekt. Dagens delägarbeskatt- ning möjliggör att intressenterna själva kan dra av utvecklingskost- nader som handelsbolaget har haft. Handelsbolag är följaktligen i dag – vid sidan av enkla bolag – det alternativ som står till buds när förutsättningen att ge och ta koncernbidrag med skatterättslig verkan saknas. Denna möjlighet att med obeskattade medel täcka utvecklingskostnader m.m. är av fundamental betydelse och måste tillgodoses inom ramen för en ny beskattningsordning av handels- bolagen. Utan en sådan möjlighet ökar risknivån på investering- 
 154 
  
 SOU 2002:35 
  
 Ett nytt system för beskattning av handelsbolag 
  
 arna, vilket vore skadligt. Utredningen föreslår därför att en möjlighet att lämna bidrag mellan handelsbolaget och delägare som är obegränsat skattskyldig juridisk person införs. En särskild poäng är att bidraget med skatterättslig verkan skall kunna lämnas i båda riktningarna. Bidraget benämns i fortsättningen handelsbolags- bidrag. Även beskattningen av juridiska personer som är delägare i handelsbolag behandlas i avsnitt 5. 
  
 3.2 
  
 Vad är den materiella innebörden av att handelsbolaget blir skattesubjekt? 
  
 I detta avsnitt behandlas frågan om vilka konsekvenser det får att handelsbolaget blir skattesubjekt, dvs. skyldigt att betala skatt. Vidare behandlas frågan om det utökade ansvaret för bolagets för- pliktelser bör beaktas vid utformningen av reglerna för förlusttäck- ning. 
  
 3.2.1 
  
 Innebörden av skattesubjektivitet 
  
 Det kan till att börja med noteras att handelsbolaget redan är skattesubjekt i fråga om statlig fastighetsskatt, särskild löneskatt på pensionskostnader, avkastningsskatt på pensionsmedel samt mer- värdesskatt. För dessa skatter liksom skatt och avgift hänförlig till bolagets anställda är bolagsmännen solidariskt ansvariga enligt 2 kap. 20 § HBL; jfr 12 kap. 8 a § skattebetalningslagen (1997:483), SBL. Om handelsbolaget blir skattskyldigt för sin egen inkomst av näringsverksamhet innebär det en utvidgning av varje delägares ekonomiska risk. En potentiell delägare i handelsbolaget måste även beakta risken av att medkontrahenterna inte förmår skjuta till medel för att täcka handelsbolagets skatteskuld i fråga om inkomst- skatt. Det skattebeloppet ligger i nuvarande system utanför det solidariska ansvaret. 
 Bolagsmännens civilrättsliga ansvar för bolagets förpliktelser tvingar dem i praktiken att ytterst göra tillskott till bolaget. Detta förhållande innebär en avgörande skillnad mot vad som gäller för aktiebolaget där den grundläggande idén är att aktieägarna inte har ansvar för bolagets förpliktelser. I kommanditbolagen är situatio- nen också en annan eftersom kommanditdelägarnas ansvar för bolagets förpliktelser begränsar sig till deras insats. Kommandit- 
 155 
  
 Ett nytt system för beskattning av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 bolagen behandlas närmare i avsnitt 7. Ansvarsgenombrottet i han- delsbolaget motiverar i princip att förlusttäckning kan ske med hos ägaren obeskattade medel. I fråga om delägare som är juridisk per- son åstadkoms denna förlusttäckning genom det så kallade han- delsbolagsbidrag som utredningen föreslår och som finns närmare beskrivet i avsnitt 4.4. När det gäller delägare som är fysiska perso- ner bör däremot tillskott som gjorts för att täcka förluster i han- delsbolaget i stället beaktas först i samband med kapitalvinstbe- skattningen. 
 Det bör för sammanhangets skull noteras att det torde vara möj- ligt att åstadkomma ett i stort sett likadant system som det här skisserade utan att handelsbolaget i teknisk mening görs till skatte- subjekt för sin inkomst av näringsverksamhet. Det skulle innebära att handelsbolaget taxerades för sin inkomst men att delägarna debiterades skatten, var och en i enlighet med vad som belöpte på denne enligt delägaravtalet. Dessutom skulle varje delägare beskat- tas för eventuell lön från bolaget, utdelning från ackumulerade vinstmedel, allt i enlighet med det system som beskrivs i av- snitt 5.2. Utredningen har dock stannat för att föreslå att handels- bolaget blir skattesubjekt med de möjligheter till förlusttäckning för delägarna som beskrivits i föregående stycke. 
 Det bör redan här slås fast att utredningen tar som utgångspunkt för sina förslag gällande rätt vid den tidpunkt betänkandet över- lämnas till regeringen. Inom regeringskansliet pågår f.n. behandling av de förslag som lagts fram i 1998 års Företagsskatteutrednings betänkande Utdelningar och kapitalvinster på företagsägda ande- lar (SOU 2001:11). Eftersom de förslagen har central betydelse för företagsbeskattningen har utredningen ansett det som självklart att diskutera om utredningens förslag kan anpassas till det pågående lagstiftningsarbetet. 
 156 
 4 Beskattningen av handelsbolag 
  
 4.1 
  
 Allmänna principer 
  
 Handelsbolag bör nettovinstbeskattas till statlig inkomstskatt enligt samma regler som gäller för aktiebolag och andra juridiska personer. Det innebär bl.a. att bolaget skall ha rätt att göra avsätt- ning till ersättningsfond och periodiseringsfond på samma villkor som gäller för aktiebolagen. Skattesatsen skall vara 28 procent. 
 Handelsbolag skall ha rätt till avdrag för lön till delägarna. Bolaget skall betala sociala avgifter på lönesumman, göra skatte- avdrag samt lämna kontrolluppgifter på samma sätt som för övriga anställda. Dessa frågor som har samband med beskattningen av delägarna behandlas vidare i avsnitt 5.2. 
 I de närmaste avsnitten behandlas dels vissa särskilt betydelse- fulla poster, dels vissa avvikelser från vad som gäller för aktiebo- lagen. 
  
 4.2 
  
 Fastigheter 
  
 I fråga om beskattningen av ett handelsbolags fastigheter skall samma regler gälla som för aktiebolagen. Det gäller både vid den löpande beskattningen och vid avyttring. På bolagsnivå bör alltså inte göras någon skillnad om delägarna i handelsbolaget är fysiska eller juridiska personer. Den skillnad som finns i dag mellan delägare som är fysisk person och juridisk person när det gäller kapitalvinstbeskattning av fastigheter som ägs av handelsbolag bör således slopas, se avsnitt 6. 
 157 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 4.3 
  
 Handelsbolagsbidrag 
  
 Utredningens förslag:  
 En resultatregleringsmöjlighet införs för delägare i handelsbolag som är juridisk person. Det innebär att överföringar, s.k. handelsbolagsbidrag, skall kunna göras mellan ett handelsbolag och delägande juridisk person. Beloppsgränserna bestäms utifrån de möjligheter till resultatutjämning som finns enligt nuvarande bestämmelser. Ett handelsbolagsbidrag får inte medföra underskott hos givaren om denne är ett handelsbolag. Om givaren är delägare får bidraget inte överstiga delägarens andel av underskottet i handelsbolaget. De begränsningar som finns enligt nuvarande bestämmelser om avdrag för underskott för kommandit- delägare och delägare i vissa handelsbolag skall också påverka stor- leken av handelsbolagsbidraget. 
 I detta avsnitt behandlas tekniken för att inom ramen för ett system där handelsbolag är skattesubjekt behålla den möjlighet till resultatutjämning mellan bolag och delägare som dagens regler innebär för delägare som är obegränsat skattskyldiga juridiska personer. Den valda lösningen innebär att överföringar liknande koncernbidrag skall kunna göras mellan ett handelsbolag och sådana delägare. Denna resultatregleringsmöjlighet kan lämpligen kallas handelsbolagsbidrag. Nedan behandlas först kretsen av skattskyldiga som får ge och ta handelsbolagsbidrag och därefter behandlas närmare den tekniska utformningen av en sådan resultat- regleringsmöjlighet. 
  
 4.3.1 
  
 Kretsen av skattskyldiga som får ge och ta handelsbolagsbidrag 
  
 Svenska handelsbolag är enligt gällande regler inte själva skatt- skyldiga för sina inkomster. I stället beskattas varje delägare för så stort belopp som motsvarar hans andel av handelsbolagets inkomst, oavsett om beloppet tas ut eller inte, 5 kap. 1 och 3 §§ IL. Om en juridisk person är delägare i ett svenskt handelsbolag, skall även handelsbolagets verksamhet räknas in i den juridiska personens näringsverksamhet, 14 kap. 10 § första stycket IL. Det betyder att i praktiken föreligger skattemässig resultatutjämning mellan ett handelsbolag och en delägande skattskyldig juridisk person, efter- som andelen i handelsbolagets resultat redovisas direkt i delägarens 
 158 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 näringsverksamhet. Det bör dock framhållas att regleringen inte betyder att skattemässig identitet föreligger mellan verksamhet direkt bedriven av delägaren och indirekt genom handelsbolaget. Särskilt kan nämnas att gällande regler i 24 kap. IL om skattefrihet för utdelning på näringsbetingade andelar inte omfattar andelar som innehas av ett svenskt handelsbolag. Ett annat exempel är att bestämmelsen om att uttagsbeskattning kan underlåtas om över- låtaren med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till förvärvaren i 23 kap. 28 § IL inte har ansetts tillämplig då överlåtaren är ett kom- manditbolag vars delägare visserligen kunnat lämna sådant bidrag men som inte självt kunnat göra det, RÅ 2001 ref. 24. 
 För en fysisk person som är delägare i ett eller flera svenska han- delsbolag räknas verksamheten i varje handelsbolag som en egen näringsverksamhet. Om ett handelsbolag bedriver självständig verksamhet utomlands, räknas dock all sådan verksamhet som en egen näringsverksamhet (14 kap. 13 § IL). I praktiken betyder detta att en fysisk person som bedriver enskild näringsverksamhet och verksamhet i ett handelsbolag eller verksamhet i två eller flera handelsbolag inte kan kvitta överskott mot underskott i de olika näringsverksamheterna. Inte heller kan en fysisk person kvitta ett på honom belöpande underskott i ett handelsbolag mot inkomst av tjänst, med undantag för det särskilda avdrag som får göras under de första fem åren vid nyetablering, se bilaga 2, avsnitt 2.5.2. 
 En utgångspunkt för utredningen är att den möjlighet till resultatutjämning mellan handelsbolag och delägare som är skatt- skyldig juridisk person som det nuvarande systemet med delägar- beskattning innebär inte bör försämras. Utredningen föreslår därför att dessa delägare får ge och ta handelsbolagsbidrag. Det betyder att även handelsbolag därmed kommer att kunna ge och ta handelsbolagsbidrag från ett annat handelsbolag. 
 Någon förlusttäckningsmöjlighet för fysiska personer som är delägare i handelsbolag motsvarande den som gäller för delägare som är juridiska personer finns inte enligt nuvarande bestämmelser. Utredningen anser därför att det inte är nödvändigt att införa regler om handelsbolagsbidrag för dessa delägare. 
 Reglerna om handelsbolagsbidrag måste också överensstämma med våra internationella åtaganden. Vid tillämpningen av reglerna bör därför utländska handelsbolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och som enligt inkomstskattelagens terminologi är att anse som ett utländskt 
 159 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 bolag 
 1 
 , 6 kap. 9 § IL, också kunna vara givare och mottagare av handelsbolagsbidrag. Ett krav för avdragsrätt för handelsbolags- bidrag är att både givare och mottagare är skattskyldiga för närings- verksamhet i Sverige. Bestämmelserna skall också tillämpas om mottagaren är delägare som är en svensk juridisk person och som enligt ett skatteavtal har sitt hemvist i en utländsk stat inom EES. Även i det fallet måste krävas att mottagaren är skattskyldig i Sverige för den näringsverksamhet som handelsbolagsbidraget hän- för sig till. 
 Enligt nuvarande bestämmelser är det delägarnas status som avgör skattskyldigheten i Sverige för handelsbolagets inkomster. Om handelsbolaget blir skattesubjekt kommer formella kriterier, dvs. registreringen, att bli avgörande för skattskyldigheten för bolagets inkomster. Handelsbolag som registrerats enligt svensk lag kommer därför att vara obegränsat skattskyldigt i Sverige. Den här förändringen kommer också få återverkningar på de skatteavtal som Sverige ingått. Ett svenskt handelsbolag kan enligt ett skatte- avtal anses ha hemvist i en utländsk stat. Ett svenskt handelsbolag med hemvist i en stat inom EES bör också kunna vara mottagare av handelsbolagsbidrag om bolaget är skattskyldigt i Sverige för den näringsverksamhet som bidraget hänför sig till. 
  
 4.3.2 
  
 Beloppsgränserna för handelsbolagsbidraget 
  
 När det gäller att bestämma beloppsgränserna för handelsbolags- bidraget är det också möjligheterna till resultatutjämning i det nuvarande systemet som bör vara riktpunkten. Enligt utredningen bör ett handelsbolag få dra av handelsbolagsbidrag som motsvarar bolagets överskott före avsättning till periodiseringsfond. Ett handelsbolagsbidrag bör alltså inte få medföra ett underskott hos givaren om denne är ett handelsbolag. Om givaren är delägande skattskyldig juridisk person bör bidraget inte få överstiga del- ägarens andel av underskottet i handelsbolaget. 
 De begränsningar i avdragsrätten för underskott som finns enligt nuvarande regler för delägare i handelsbolag som i förhållande till övriga delägare förbehållit sig ett begränsat ansvar (externt är ansvaret obegränsat) för bolagets förbindelser bör också påverka storleken av handelsbolagsbidraget. Det betyder att handelsbolags- bidrag från en delägare sammanlagt inte får överstiga ett belopp 
  
 1  
 För definition av uttrycket utländskt bolag, se avsnitt 8.3. 
 160 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 som motsvarar hans ansvar. Kommanditdelägares rätt att dra av handelsbolagsbidrag bör också begränsas på motsvarande sätt. Kommanditbolag behandlas mer utförligt i avsnitt 7. 
  
 4.4 
  
 Näringsbetingade andelar 
  
 Utredningens förslag:  
 Reglerna om skattefrihet för utdelning på näringsbetingade andelar utvidgas till att omfatta utdelning på andelar i handelsbolag och andelar som innehas av handelsbolag. Avgörande för om en andel i ett handelsbolag skall anses närings- betingad eller inte skall bestämmas enligt utredningsregeln i 24 kap. 16 § punkt 2 IL. Ett handelsbolags andelsinnehav kan vara närings- betingat enligt 24 kap. 16 § punkt 1 eller 2 IL. Det finns också en koppling mellan bestämmelserna om skattefri utdelning och de föreslagna bestämmelserna om handelsbolagsbidrag. Om en andel i ett handelsbolag är näringsbetingad hos en delägande juridisk person skall förutsättningar för handelsbolagsbidrag i båda rikt- ningarna föreligga. I annat fall inträder en kedjebeskattningseffekt. 
 Utredningen tar gällande rätt som utgångspunkt för sina förslag. På detta område finns emellertid som påpekats i avsnitt 3.2.1, anled- ning att pröva förslagen även mot 1998 års Företagsskatteutred- ningars förslag i deras gemensamma betänkande Utdelningar och kapitalvinster på företagsägda andelar (SOU 2001:11). I det betänkandet föreslås att beskattningen av utdelningar och kapital- vinster på näringsbetingade andelar slopas. Motivet för det för- slaget är att sådan beskattning innebär kedjebeskattning i företags- sektorn. 
 Den i nämnda betänkande föreslagna skattefriheten begränsas till näringsbetingade andelar. Begreppet näringsbetingade andelar är dock utvidgat i förhållande till den definition som finns i 24 kap. 16 § IL. Företagsskatteutredningarnas förslag (som nu bearbetas i regeringskansliet) innebär emellertid att reglerna om skattefrihet för utdelning och kapitalvinst på näringsbetingade andelar inte skall omfatta utdelning på andelar som innehas av handelsbolag eller kapitalvinst på sådana andelar eller andelar i ett handelsbolag, trots att också avkastningen på sådana andelar är föremål för kedje- beskattning i bolagssektorn. 
 Företagsskatteutredningarnas två tyngsta argument mot att låta bestämmelserna omfatta andelar i handelsbolag och av handels- 
 161 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 bolag ägda aktier och andelar är att det grundläggande röstvillkoret blir svårt att bestämma i ett handelsbolag och att det inte heller är säkert att man i ett bolagsavtal kan finna någon given motsvarighet till andel i kapitalet. Företagsskatteutredningarna pekar även på kontrollproblem för skatteförvaltningen eftersom skattefriheten för näringsbetingade andelar även måste omfatta aktier som inne- has av ett delägarbeskattat handelsbolag som hör hemma i en EES- stat. Det finns också problem i samband med ägarförändringar i handelsbolag. Skattskyldigheten för resultatet i ett handelsbolag kan föras över till ett köpande företag med möjligheter till resultatutjämning som strider mot principerna för begränsningarna i rätten till avdrag för underskott i 40 kap. IL. Särskilda regler som förhindrar detta måste därför skapas anser utredningarna. 
 Med handelsbolag som skattesubjekt faller flera av de problem som företagsskatteutredningarna pekat på. Därmed öppnas också möjligheter att på ett godtagbart sätt lösa problemen med närings- betingade andelar för handelsbolagens del. Enligt utredningens uppfattning bör det avgörande för om en andel i ett handelsbolag skall anses näringsbetingad eller inte uteslutande bestämmas av om ägarföretaget kan göra sannolikt att innehavet av andelarna betingas av rörelse som bedrivs av ägarföretaget eller av ett företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhåll- anden kan anses stå det nära, 24 kap. 16 § punkt 2 IL (utrednings- regeln). Den första punkten i nämnda lagrum som har utformats som en presumtionsregel, att 25 procent av röstetalet motiverar att aktien alltid skall betraktas som näringsbetingad, är inte applicerbar på en handelsbolagsandel där inflytandet styrs av bolagsavtalet som i princip kan ändras från tid till annan och också genom muntliga överenskommelser. Utredningsregeln är däremot möjlig att tillämpa och kontrollera av myndigheterna. 
 Huruvida handelsbolag kan ta emot skattefri utdelning på sitt eget andelsinnehav bör bedömas enligt samma regler som gäller för aktiebolag. Ett handelsbolags andelsinnehav kan därför vara när- ingsbetingat antingen enligt 24 kap. 16 § punkt 1 eller 2. Därtill bör alltså ett handelsbolag få ta emot skattefri utdelning på reellt när- ingsbetingade andelar i ett annat handelsbolag, dvs. andelar som om de hade varit aktier hade varit näringsbetingade med stöd av utredningsregeln i 24 kap. 16 § punkt 2 IL. 
 Med hänsyn till våra internationella åtaganden bör skattefriheten även omfatta andelar som innehas av vissa utländska handelsbolag. En första förutsättning är att bolaget hör hemma i en  
 EES-stat 
  och 
 162 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 beskattas som skattesubjekt i hemlandet. Vidare skall det utländska handelsbolaget driva verksamhet genom ett fast driftställe i Sverige och andelarna skall vara knutna till det fasta driftstället här. 
 I vissa fall skall utdelning från ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening anses som utdelning från en utländsk juridisk person enligt bestämmelserna om skattefri utdelning i 24 kap. IL. Det gäller om företaget har sin verkliga ledning i ett annat land än Sverige. Enligt skatteavtal kan nämligen ett sådant företag anses ha hemvist i den utländska staten. Om handelsbolaget blir skattesubjekt torde även svenska handelsbolag behandlas på samma sätt i skatteavtalen och därigenom skall de nämnda reglerna i 24 kap. IL också tillämpas på utdelning från handelsbolag. 
  
 4.4.1 
  
 Sambandet mellan handelsbolagsbidrag och vinstutdelning 
  
 När det gäller samordningen av utdelningsreglerna och reglerna om handelsbolagsbidrag är det naturligt att knyta an till skattefriheten för utdelning på näringsbetingade andelar i 24 kap. IL på samma sätt som bestämmelserna om koncernbidrag är kopplade till de nämnda reglerna. Om en andel i ett handelsbolag är närings- betingad hos en delägande juridisk person bör förutsättningar för handelsbolagsbidrag i båda riktningarna med skatteplikt respektive avdragsrätt föreligga. I annat fall saknas avdragsrätt hos givaren och skatteplikt föreligger hos mottagaren, dvs. en kedjebeskattnings- effekt inträder. 
  
 4.5 
  
 Underskott i handelsbolag 
  
 Utredningens förslag:  
 I och med att handelsbolaget blir skatte- subjekt skall huvudregeln att underskott skall rullas vidare i bolagets näringsverksamhet gälla. 
 Bestämmelserna om begränsningar i avdragsrätten för under- skott i 40 kap. IL ändras så att de även omfattar handelsbolag. Det införs en spärr på grund av handelsbolagsbidrag för att förhindra att underskott kan dras av mot handelsbolagsbidrag i samband med ägarförändringar. 
 163 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 Om handelsbolaget är skattesubjekt skall underskott som upp- kommit i handelsbolaget inte längre fördelas på delägarna i förhål- lande till deras andel i förlusten enligt bolagsavtalet. Underskotten skall i stället rullas vidare i bolagets näringsverksamhet enligt huvudregeln i inkomstslaget näringsverksamhet. Det innebär i sin tur att regler motsvarande dem i 40 kap. IL om begränsningar i avdragsrätten för underskott måste omfatta även handelsbolag. 
 Reglerna i 40 kap. IL är hämtade från lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet, LAU. Bestämmel- serna har karaktär av stopplagstiftning och avser att förhindra en alltför omfattande handel med förlustföretag. I det nuvarande regelsystemet finns det en beloppsspärr och en koncernbidrags- spärr som inträder vid vissa ägarförändringar. Det finns också begränsningar i rätten till avdrag för underskott vid konkurs och ackord. 
 Med ägarförändringar menas i det här sammanhanget föränd- ringar i det bestämmande inflytandet över eller ägandet av ett underskottsföretag. Även ägarförändringar som innebär att ett underskottsföretag eller ett moderbolag till ett sådant företag får bestämmande inflytande över ett annat företag medför att spärreglerna inträder. I författningskommentaren finns närmare beskrivet hur begränsningarna i rätten att dra av underskott har anpassats till att också omfatta handelsbolag. 
  
 4.5.1 
  
 Spärr på grund av handelsbolagsbidrag 
  
 Syftet med de föreslagna bestämmelserna om handelsbolagsbidrag är som redan nämnts att även i fortsättningen ge handelsbolag och delägare som är juridisk person möjlighet till resultatutjämning. Det är samma syfte som reglerna om koncernbidrag har i fråga om företag inom samma koncern. Av samma skäl som det har ansetts föreligga behov av en koncernbidragsspärr för att förhindra att underskott kan dras av mot koncernbidrag i samband med ägar- förändringar, bör det införas en motsvarande spärr för handels- bolagsbidrag. 
 164 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 4.6 
  
 Byte av företagsform 
  
 4.6.1 
  
 Uttagsbeskattning och underprisöverlåtelser 
  
 Utredningens förslag:  
 Regelsystemet om underprisöverlåtelser som gäller för aktiebolag kommer att omfatta även ombildningar av handelsbolag som är skattesubjekt. Det betyder bl.a. att ombild- ning från enskild näringsverksamhet till handelsbolag åter blir möjlig utan att uttagsbeskattning behöver ske. Underprisöver- låtelser mellan handelsbolag kan också göras. 
 Under hösten 1998 beslutade riksdagen om nya skatteregler för omstruktureringar av företag. De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari 1999. Bestämmelserna om underprisöverlåtelser, som nu finns intagna i 23 kap. IL, var ett av de områden som omfattades av den nya lagstiftningen, se bilaga 2 avsnitt 2.12. 
 De nya reglerna vilar på principen att omstruktureringar inom företagssektorn skall kunna genomföras utan omedelbara skatte- konsekvenser. Reglerna syftar inte till några definitiva skatte- lättnader utan innebär uppskov med beskattningen. De är därför konstruerade så att uttagsbeskattning alltid kan ske i de fall en otillbörlig skatteförmån skulle kunna uppkomma. Reglerna anger vad som krävs för att en överlåtelse till underpris inte skall medföra uttagsbeskattning. Dessutom finns det bestämmelser om de övriga beskattningskonsekvenserna när en sådan överlåtelse inte skall medföra uttagsbeskattning. 
 Handelsbolag kan vara både överlåtare och förvärvare i en under- prisöverlåtelse. I de nuvarande reglerna finns ett antal bestäm- melser som bara tar sikte på överlåtelser där ett handelsbolag upp- träder som överlåtare eller förvärvare. Anledningen till dessa bestämmelser är de skillnader som finns i dag i beskattningen av delägare som är fysiska respektive juridiska personer. 
 I förarbetena till underprisreglerna (prop. 1998/99:15 s. 154 f.) uttalades att uttagsbeskattning borde kunna underlåtas vid över- låtelse av egendom till underpris mellan å ena sidan ett handels- bolag och å andra sidan ett aktiebolag eller en fysisk person. Det motiverades med att inkomst i handelsbolag är underkastat en skattebelastning som totalt sett är ungefär densamma som inkomst i enskild näringsverksamhet och aktiebolag. Överlåtelse till under- pris från en enskild näringsidkare till ett handelsbolag – som före det att omstruktureringsreglerna infördes sedan lång tid tillbaka 
 165 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 accepterats i rättspraxis – ansågs dock inte längre vara möjlig utan uttagsbeskattning. Det beror på att sådana överföringar skulle kunna medföra ej avsedda skattelättnader. Denna reglering kan emellertid sägas innebära ett brott mot den neutralitetsprincip som bör upprätthållas inom företagsbeskattningen. Strävandena att upp- nå neutralitet i beskattningen av olika företagsformer fick dock stå tillbaka för önskemålet att inte öka komplexiteten i regelsystemen. 
 De möjligheter som reglerna om underprisöverlåtelser innebär när det gäller att ombilda aktiebolag till annan företagsform bör enligt utredningen öppnas även för ombildningar av handelsbolag som är skattesubjekt. Det ovan omtalade neutralitetsproblemet kan därför lösas med utredningens förslag om en sådan reform. 
 Det betyder till att börja med att övergång från handelsbolag till aktiebolag kommer att underlättas ytterligare genom att båda bolagsformerna är föremål för bolagsbeskattning. Det är särskilt betydelsefullt eftersom det finns ett stort behov av att just sådana ombildningar går att genomföra på ett effektivt sätt. Det är inte ovanligt att nystartad verksamhet börjar i handelsbolag. I takt med att omsättningen ökar och behovet av att anställa personer utanför delägarkretsen blir större växer ofta intresset att driva verksam- heten i en mer ändamålsenlig företagsform. I många fall flyttas verksamheten därför över till ett aktiebolag. Även övergång från aktiebolag till handelsbolag underlättas givetvis av att båda företagsformerna beskattas på i princip samma sätt. 
 En annan effekt av övergången till att behandla handelsbolag som skattesubjekt är att ombildning från enskild näringsverk- samhet till handelsbolag åter blir möjlig utan att uttagsbeskattning behöver ske. Liksom i fråga om aktiebolag, bör i dessa fall krävas att samtliga andelar i det förvärvande handelsbolaget är kvalifi- cerade. Även omstruktureringar mellan handelsbolag blir möjliga att genomföra utan uttagsbeskattning. En annan viktig aspekt – särskilt ur förenklingssynpunkt – är att delägarkretsens samman- sättning i ett handelsbolag inte får den betydelse som den har enligt dagens regler. De särbestämmelser avseende handelsbolag som finns i det nuvarande regelsystemet kan därför tas bort. 
 166 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 4.6.2 
  
 Övertagande av periodiseringsfond och ersättningsfond 
  
 Utredningens förslag:  
 Periodiseringsfond och ersättningsfond skall kunna tas över vid byte av företagsform både från handelsbolag till aktiebolag och från aktiebolag till handelsbolag. 
 Enligt nuvarande bestämmelser saknas möjlighet att i samband med en underprisöverlåtelse föra över periodiserings- och ersättnings- fond mellan t.ex. två aktiebolag. I 30 kap. 14 § IL regleras över- tagande av periodiseringsfond mellan olika slag av juridiska personer. I fråga om övertagande av periodiseringsfond mellan bl.a. aktiebolag hänvisas till bestämmelserna i 37 kap. IL om fusioner och fissioner och till 38 kap. IL om verksamhetsavyttringar. Dessa regelverk är inte tillämpliga på handelsbolag i dag. Utredningen anser att de inte heller bör tillämpas på handelsbolag som är skattesubjekt. Vid överföring av näringsverksamhet mellan ett handelsbolag som är skattesubjekt och ett aktiebolag bör det emellertid vara möjligt att också föra över en periodiseringsfond. Förutsättningarna för sådana övertaganden bör i princip vara desamma som gäller enligt nuvarande bestämmelser i 30 kap. 12 § IL. Med andra ord bör det krävas att överföringen inte föranleder uttagsbeskattning och att det överlåtande företaget skjuter till ett belopp motsvarande överförd periodiseringsfond till det över- tagande företaget. Kravet på avsättning i det övertagande bolagets räkenskaper kan slopas. 
 I fråga om ersättningsfonder finns bestämmelser om övertagande i 31 kap.  
 23-25 
  §§ IL. Även när det gäller dessa fonder hänvisas till bestämmelserna i 37 – 38 kap. IL om fusioner m.m. Skattemyndig- heten får, om det finns särskilda skäl, medge att fonder tas över av en annan skattskyldig vid övertagande av en näringsverksamhet i samband med arv, testamente eller bodelning. Inom sådana kon- cerner som avses i 35 kap. IL kan ersättningsfonder också tas över efter medgivande av skattemyndigheten. Utredningen anser att det bör införas en möjlighet att också föra över ersättningsfonder vid byte av företagsform mellan handelsbolag och aktiebolag. Bestäm- melsen bör formuleras med regeln i 38 kap. 15 § IL som förebild. I 31 kap. 26 § IL regleras effekterna hos den som tar över fonderna. Om överföringen inte omfattar samtliga tillgångar i handelsbolaget skall aktiebolaget få ta över motsvarande delar av ersättnings- fonderna. 
 167 
  
 Beskattningen av handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 4.7 
  
 Övriga frågor som rör handelsbolagets beskattning 
  
 4.7.1 
  
 Redovisningsfrågor 
  
 Utredningens förslag:  
 Undantaget i bokföringslagen från skyldig- heten att avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut som gäller för de minsta handelsbolagen slopas. 
 Att handelsbolag alltid är bokföringsskyldiga och i vilka fall ett handelsbolag skall upprätta årsbokslut respektive årsredovisning har beskrivits i bilaga 2, avsnitt 1.10. 
 Före den 1 januari 2000 gällde att samtliga handelsbolag var skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med ett årsbokslut. Vid arbetet med den nya bokföringslagen (1999:1078), BFL, ansåg regeringen att det, i likhet med vad som redan gällde för enskilda näringsidkare med begränsad omsättning, borde införas ett undan- tag från den skyldigheten i fråga om mindre handelsbolag där samtliga bolagsmän är fysiska personer som bär ett direkt personligt och solidariskt ansvar för bolagets skulder. Beträffande undantaget för de minsta enskilda näringsidkarna har uppfatt- ningen varit att krav på bokslut skulle vara alltför betungande. Riksdagen – som följde regeringens förslag – ansåg att det inte fanns skäl att ha strängare krav för de minsta handelsbolagen med fysiska personer som delägare. 
 Samtidigt med att undantaget infördes kompletterades lagen om handelsbolag och enkla bolag med en bestämmelse om att var och en av bolagsmännen har rätt att påkalla att ett årsbokslut upprättas. Bestämmelsen, som finns i 2 kap. 3 a § HBL, motiverades med att fördelningen av vinstmedel mellan bolagsmännen kan vara bero- ende av att det finns ett årsbokslut (prop. 1998/99:130 s. 285 f). 
 Det råder ett starkt samband mellan företagens redovisning och beskattning som innebär att redovisningen utan större korriger- ingar skall kunna ligga till grund för beskattningen. Denna sam- ordning är grundläggande för företagsbeskattningen. 
 I anslutning till skattereformen år 1990 infördes bestämmelser om näringsidkares uppgiftsskyldighet. RSV har genom verkställig- hetsföreskrifter närmare angett vilka uppgifter som skall lämnas i s.k. standardiserat räkenskapsutdrag (SRU) eller räkenskaps- schema. I och med införandet av den nya lagen om självdeklara- tioner och kontrolluppgifter (2001:1227) anges numera en yttre ram för vilka uppgifter som skall lämnas, 5 kap. 2 § och 3 kap. 18– 
 168 
 SOU 2002:35 Beskattningen av handelsbolag 
 19 §§ LSK. Det handlar om uppgifter som behövs för att en korrekt taxering skall kunna åsättas. 
 Om handelsbolag blir skattesubjekt finns enligt utredningen skäl att slopa det nämnda undantaget för de minsta handelsbolagen. Som närmare beskrivs i följande avsnitt bygger den föreslagna beskattningsordningen för handelsbolag på att redovisningen av skulder och eget kapital sker på ett korrekt sätt. För att underlätta tillämpningen av de nya skattereglerna bör även de minsta handels- bolagen omfattas av kravet på att avsluta bokföringen med års- bokslut. I praktiken innebär förslaget inte någon skillnad mot vad som gäller i dag eftersom de särskilda uppgifter som ett handels- bolag skall lämna enligt 5 kap. 2 § jämfört med 3 kap.  
 18–19 
  §§ LSK nästan alltid förutsätter att ett årsbokslut upprättas även om det inte krävs formellt enligt bokföringslagen. 
  
 4.7.2 
  
 Räkenskapsår 
  
 Utredningens förslag:  
 Handelsbolag skall ha rätt att tillämpa brutet räkenskapsår. 
 Bestämmelser om räkenskapsår finns i 3 kap. BFL. För bl.a. fysiska personer och handelsbolag där en fysisk person skall beskattas för hela eller en del av bolagets inkomst gäller att de skall ha kalender- året som räkenskapsår, 3 kap. 1 § BFL. 
 I och med att handelsbolaget blir ett eget skattesubjekt finns inte längre behov av att bolaget och dess ägare som är fysisk person har samma redovisningsperiod. Det innebär att den möjlighet till flexi- bilitet som flertalet juridiska personer har genom rätten att tillämpa brutet räkenskapsår bör omfatta samtliga handelsbolag efter att dessa gjorts till skattesubjekt. 
  
 4.7.3 
  
 Nedläggning m.m. 
  
 Om verksamheten i ett handelsbolag läggs ner och bolaget likvid- eras eller om bolaget försätts i konkurs skall kapitalvinstbeskatt- ning ske som om andelarna i bolaget hade avyttrats. Detsamma gäller om en bolagsman utträder ur bolaget. Vad som gäller vid avyttring av andel i handelsbolag finns närmare beskrivet i avsnitt 5.2.4. 
 169 
 5 Beskattningen av delägare 
  
 5.1 
  
 Grundläggande principer för beskattningen av delägare 
  
 Utredningens förslag:  
 Handelsbolag skall beskattas för sina inkomster separat från delägarna. Delägare skall beskattas för sina uttag ur handelsbolaget och inte som nu för sin andel av bolagets resultat. 
 I handelsbolagslagen finns bestämmelser om insats och resultat- fördelning m.m. i handelsbolag. Bestämmelserna är i detta avseende dispositiva, dvs. de skall tillämpas när inget annat avtalats mellan delägarna. Det finns inte något kapitalkrav i handelsbolag. Det är en konsekvens av det personliga och solidariska betalningsansvar för bolagets förpliktelser som åvilar bolagsmännen. Detta har påverkat utformningen av bestämmelserna om insats m.m. Handelsbolagslagen skiljer på avtalad och behållen insats. Den avtalade insatsen är bestämd genom bolagsavtalet och kan bara ökas respektive minskas genom ett nytt bolagsavtal. Behållen insats markerar delägarnas andel av bolagets förmögenhet. Den påverkas därför dels av bolagets resultat, dels av bolagsmännens inbetal- ningar till och uttag ur bolaget. Bolagsmans insats (avtalad eller behållen) får ökas respektive minskas endast under förutsättning att övriga bolagsmän lämnar sitt samtycke. Bolagsman i handels- bolag har varje räkenskapsår rätt dels till ränta på den insats (behållen) han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets början, dels till ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. Det överskott eller den brist som finns kvar sedan bolagsmannen har tillgodoräknats ränta och arvode utgör räkenskapsårets resultat. 
 Enligt handelsbolagslagen skall resultatet fördelas lika mellan bolagsmännen (2 kap. 8 §). I bolagsavtalet brukar emellertid regleras hur vinsten och förlusten skall fördelas mellan delägarna. 
 171 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utgångspunkten enligt nuvarande regler är att den av delägarna bestämda fördelningen också skall ligga till grund för deras beskattning. Den fördelning som kommer till uttryck genom bolagsmännens faktiska uttag sedan handelsbolaget blivit skatte- subjekt bör som regel godtas även i fortsättningen. De korriger- ingar av resultatfördelningen som slagits fast i praxis bör dock vara gällande även i det nya beskattningssystemet. Det betyder att fördelningen kan frångås om den innebär en obehörig inkomst- överföring eller framstår som orimlig och väsentligen betingad av skatteskäl. 
 Den nya beskattningsordningen kommer att innebära att han- delsbolaget beskattas för sina inkomster separat från delägarna och att varje delägare i ett handelsbolag blir beskattad för sina uttag ur bolaget och inte som nu för sin andel av bolagets resultat. Delägarens uttag skall beskattas i inkomstslaget tjänst, kapital eller näringsverksamhet. 
 I ett system med handelsbolag som skattesubjekt kan  
 delägare som är fysisk person  
 göra uttag i form av lön och ränta på inlånat kapital. Både löneuttag och uttag av ränta som är marknadsmässig är resultatpåverkande. Handelsbolagets vinst kan delägaren till- godogöra sig i form av utdelning och kapitalvinst. I dessa fall bör de s.k.  
 3:12-reglerna 
  i 57 kap. IL kunna bli tillämpliga. Slutligen finns det civilrättsligt också en möjlighet för delägaren att låna pengar från handelsbolaget. Enligt utredningens förslag som presenteras i avsnitt 5.2.2 skall det införas ett skatterättsligt låneförbud motsvarande det låneförbud som gäller för aktieägare m.fl. vid lån från aktiebolag, dvs. beskattning sker för det otillåtna lånebeloppet i inkomstslaget tjänst. Sammanfattningsvis kan alltså konstateras att beskattningen av fysiska personer som är delägare i handelsbolag blir densamma som beskattningen av delägare i aktie- bolag. 
 Delägare som är skattskyldig juridisk person  
 skall också beskattas för sina uttag. Dessa delägare kan göra uttag i form av utdelning och dessutom tillgodoföras ränta på inlånat kapital. Kapitalvinst vid försäljning av andel skall beräknas enligt kapitalvinstreglerna men beskattas som all övrig inkomst hos en juridisk person i inkomst- slaget näringsverksamhet. Det kan förekomma att också en del- ägande juridisk person lånar pengar från handelsbolaget. Även lån till delägare som är juridisk person bör beskattas. 
  
 En delägare i ett handelsbolag skall kunna ta tillbaka tillskjutet kapital utan beskattningskonsekvenser. Som tidigare nämnts måste 
 172 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 det egna kapitalet i handelsbolaget delas upp i tillskjutet kapital och ackumulerade vinstmedel. Kontot för tillskjutet kapital, som bara skall bestå av fullbeskattat kapital, skall ökas respektive minskas med delägarens tillskott till och uttag från bolaget. För delägare som förvärvat sin andel från annan gäller att uttag får ske utan beskattningskonsekvenser av det tillskjutna kapital som fanns hänförligt till andelen vid överlåtelsen och kapital som förvärvaren därefter tillskjutit. 
 Transaktioner mellan bolaget och delägare som är fysisk person brukar vanligtvis redovisas över kapitalkonton eller direkt i deklarationen. I den nya beskattningsordningen är det nödvändigt att det också i handelsbolagets bokföring avspeglas vad ett tillskott respektive ett uttag faktiskt avser. Om delägaren valt att sätta in medel i form av insats, dvs. tillskjutet kapital, skall detta också framgå av bokföringen genom att medlen bokförs som eget kapital. Om delägaren i stället väljer att ge ett penninglån till bolaget skall en sådan insättning bokföras som en skuld i bolaget. Motsvarande gäller i fråga om uttag. Redovisning i handelsbolag behandlas mer utförligt i avsnitt 10. 
  
 5.2 
  
 Fysiska personer 
  
 5.2.1 
  
 Beskattning av lön, m.m. 
  
 Utredningens förslag:  
 Delägare i handelsbolag skall kunna göra uttag av lön från bolaget. 
 Ett anställningsförhållande mellan ett handelsbolag och en delägare som i dag är civilrättsligt giltigt kommer – när delägarbeskatt- ningen slopats – också att behandlas som skattemässigt giltigt. I detta avseende blir reglerna identiska med vad som gäller för den som är anställd och delägare i ett aktiebolag. 
 I korthet innebär reglerna följande. Inkomst av tjänst redovisas enligt kontantprincipen. Enligt 10 kap. 8 § IL skall inkomster tas upp som intäkt det beskattningsår då de kan disponeras eller på något annat sätt kommer den skattskyldige till del. Bestämmelsen blir tillämplig på inkomst av tjänst som handelsbolagsdelägare upp- bär från handelsbolaget. För handelsbolagets del gäller att löne- kostnad skall dras av det år då kostnaden enligt god redovisnings- sed tas upp i räkenskaperna. Bolaget skall göra skatteavdrag, betala 
 173 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 arbetsgivaravgifter och lämna kontrolluppgift på grundval av de utbetalda lönerna. 
  
 5.2.2 
  
 Beskattning av penninglån från handelsbolag 
  
 För en beskrivning av regler om förbjudna lån enligt nuvarande bestämmelser hänvisas till bilaga 2, avsnitt 2.7. 
 Enligt dagens regler finns det varken ett civilrättsligt eller ett skatterättsligt förbud mot att en handelsbolagsdelägare tar upp lån i det egna bolaget. 
 Om handelsbolaget blir skattesubjekt och delägarna lånar i bolaget upparbetade vinstmedel skjuts det andra ledet i dubbel- beskattningen upp. Enligt utredningens uppfattning saknas skäl att för handelsbolagens del föreslå ett civilrättsligt låneförbud. Möjlig- heter till skatteundandragande genom att låna pengar från handels- bolaget för privat konsumtion utan beskattningskonsekvenser bör emellertid förhindras i det nya beskattningssystemet. 
  
 5.2.2.1 
  
 Alternativ till ett skatterättsligt låneförbud 
  
 En av komplikationerna med att införa en skatterättslig låneför- budsregel – som saknar koppling till en motsvarande civilrättslig regel – för lån från handelsbolag är att utforma bestämmelsen så att den täcker alla de lånesituationer som bör förhindras. Eftersom det för närvarande pågår lagstiftningsarbete vad gäller just det aktiebolagsrättsliga låneförbudet kan det antas att frågan om att omarbeta det nu gällande skatterättsliga låneförbudet också blir aktuell. Frågan om en frikoppling mellan det civilrättsliga och det skatterättsliga låneförbudet för lån från aktiebolag har tidigare behandlats av regeringen i prop. 1999/2000:15 med anledningen av ett förslag av Stoppregelutredningen i betänkandet Stopp- reglerna, (SOU 1998:116). Regeringen tyckte då att det inte fanns skäl att avskaffa kopplingen mellan låneförbuden innan frågan om den civilrättsliga regleringen av förbjudna lån avgjorts. Det kan nämnas att Stoppregelutredningen ansåg att det torde finnas ett behov av särskilda skatteregler avseende vissa typer av lån, nämligen lån från fåmansföretag. De särskilda reglerna borde, enligt nämnda utredning, omfatta endast delägarna och delägarna närstående personer. Beskattningen av fysiska personer föreslogs 
 174 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 ske i inkomstslaget kapital. För att uppnå ungefär samma beskatt- ningseffekter som tidigare föreslog utredningen vidare att ett belopp motsvarande en och halv gånger lånesumman skulle tas upp i inkomstslaget kapital. Vid återbetalning av lånet skulle låntagaren få dra av motsvarande del av det återbetalade beloppet. I de fall även juridiska personer skulle beskattas för lån skulle det ske i inkomstslaget näringsverksamhet. 
 Ett annat alternativ till ett skatterättsligt låneförbud är att lagstifta om lägsta räntesats för lån till delägare. För en aktiv del- ägare med inkomster över brytpunkten för statlig inkomstskatt är det skattemässigt mer förmånligt att låna pengar från handels- bolaget i stället för att ta ut ytterligare lön om lånet löper med marknadsmässig ränta. Risken är därför stor att dessa delägare väljer att låna pengar från bolaget för privat konsumtion vilket enligt utredningens uppfattning är principiellt felaktigt. 
 Utredningen anser att det i detta sammanhang saknas skäl att föreslå annat än ett skatterättsligt låneförbud. 
  
 5.2.2.2 
  
 Ett skatterättsligt låneförbud 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett särskilt skatterättsligt förbud för penninglån från handelsbolag till bl.a. delägare i bolaget införs. Omfattningen av låneförbudet skall vara i princip detsamma som motsvarande låneförbud från aktiebolag. 
 Det är viktigt att förhindra, som inledningsvis påpekats, att det framstår som mer attraktivt för en handelsbolagsdelägare att låna pengar från bolaget för privat konsumtion i stället för att göra uttag i form av lön eller utdelning. 
 Den väg som utredningen valt när det gäller reformeringen av handelsbolagsbeskattningen är att så långt som möjligt knyta an till regelsystemet för delägare i aktiebolag. När det gäller lån till delägare, m.fl. i aktiebolag finns visserligen fortfarande ett civil- rättsligt låneförbud som det skatterättsliga låneförbudet är kopplat till. Syftet med den skatterättsliga bestämmelsen som finns i inkomstskattelagen är dock att motverka att delägarna skjuter upp det andra ledet i beskattningen genom att – i stället för att göra beskattningsbara uttag i form av lön eller utdelning – låna medel från bolaget. Motiven för ett skatterättsligt låneförbud för lån från 
 175 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 handelsbolag sammanfaller således med motiven för låneförbudet som finns enligt gällande regler i inkomstsskattelagen. 
 Utredningen anser därför att det bör införas ett särskilt skatte- rättsligt förbud för penninglån från handelsbolag till bl.a. delägare i bolaget. I avvaktan på eventuella förändringar av nuvarande regler för lån till delägare m.fl. från aktiebolag bör omfattningen av låneförbudet från handelsbolag vara i princip detsamma som motsvarande låneförbud från aktiebolag. Det innebär samman- fattningsvis att delägare och delägaren närstående personer skall omfattas av låneförbudet. Om handelsbolaget – i stället för att låna ut pengar – ställer säkerhet bör det, precis som i fråga om lån från aktiebolag, jämställas med lån. S.k. kommersiella lån bör vara undantagna från de av utredningen föreslagna låneförbudsreglerna. Det bör också införas en dispensmöjlighet som är uppbyggd på samma sätt som dispensmöjligheten i aktiebolagslagen. Lån som delägare har redan vid tidpunkten före övergången till den nya beskattningsordningen bör inte omfattas av det nya låneförbudet. I övrigt hänvisas till författningskommentaren i avsnitt 15. 
  
 5.2.2.3 
  
 Beskattning av räntefria lån m.m. 
  
 I fråga om ränteförmånliga lån till anställda i handelsbolag bör de allmänna reglerna om lån till anställda i 11 kap. 1 § IL vara tillämpliga. Värdet skall då beskattas som intäkt av tjänst. Det- samma gäller om det är ett lån till en delägare (lån som inte omfattas av låneförbudet) som också är anställd i bolaget. Lån till delägare som inte är anställd skall beskattas som utdelning. 
 Värdet av ränteförmån beräknas enligt reglerna i 61 kap. 15– 17 §§. 
  
 5.2.3 
  
 Beskattning av kapitalavkastning 
  
 5.2.3.1 
  
 Allmänt om kapitalavkastning 
  
 När det gäller beskattningen av en handelsbolagsdelägares avkast- ning från bolaget bör reglerna också utformas efter samma mönster som gäller för delägare i aktiebolag. Handelsbolaget skiljer sig emellertid, som påpekats vid flera tillfällen, från aktiebolaget eftersom det inte finns något krav på minsta eget kapital eller på att kapitalet skall vara bundet i bolaget. Bolagsmännen i ett handels- 
 176 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 bolag har därför civilrättsligt en möjlighet att välja att låna in kapital till verksamheten eller att avtala om att kapital skall tillskjutas genom insats. Enligt utredningen finns skäl att utveckla vilken betydelse denna valmöjlighet har när det gäller att bestämma hur avkastningen skall beskattas hos delägarna. 
 Enligt reglerna för aktiebolag gäller följande. Utdelning skall enligt huvudregeln tas upp i inkomstslaget kapital. För delägare i onoterade aktiebolag finns en möjlighet att göra uttag av vinst- medel utan ytterligare beskattning än den som skett i bolaget genom de s.k. lättnadsreglerna. För delägare i fåmansföretag gäller särskilda regler för utdelning och kapitalvinst på s.k. kvalificerade andelar som innebär att uttaget skall fördelas till beskattning i inkomstslagen kapital och tjänst. Kapitalunderlaget för skattefri utdelning och utdelning på kvalificerade andelar i fåmansföretag är anskaffningsutgiften för aktierna. Vidare medför inlånat kapital rätt till marknadsmässig ränta som är avdragsgill i aktiebolaget och som beskattas som inkomst av kapital hos aktieägaren. 
 Ur förenklingssynpunkt har den synpunkten förts fram att ovan nämnda regler skulle kunna slopas till förmån för en modell där allt tillskjutet kapital i ett handelsbolag skattemässigt betraktas som inlånat kapital. Konsekvensen av en sådan modell är att handels- bolagsdelägaren endast kommer att beskattas för löneuttag och för uttag av ränta på inlånat kapital, vilket i båda fallen skulle utgöra en kostnad i handelsbolaget som får dras av. Om allt kapital i ett handelsbolag skattemässigt betraktas som inlånat kapital kommer något motsvarande kapitalunderlag för lättnadsbelopp och kapital- inkomstbeskattad utdelning inte att existera. 
 För att uppnå neutralitet i beskattningen med delägare i aktie- bolag som är fåmansföretag måste handelsbolagsdelägaren på samma sätt som delägare i aktiebolag kunna göra uttag av acku- mulerade vinstmedel. För detta krävs ett underlag i form av till- skjutet eget kapital – motsvarande aktiekapitalet – även i handels- bolaget. Det är därför nödvändigt att låta handelsbolagsdelägaren  
 välja  
 om det kapital som tillförs verksamheten ska specificeras som tillskjutet kapital, som ligger till grund för utdelning enligt lättnadsreglerna och fåmansföretagsreglerna, eller som inlånat kapital som ligger till grund för avkastning i form av marknads- mässig ränta. I likhet med förhållandena i fåmansaktiebolag blir därmed ackumulerade vinstmedel utdelningsbara, men vinstmedlen kommer i sig inte att påverka underlaget för kapitalinkomst- beskattade uttag från handelsbolaget. 
 177 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 Att definiera hela kapitalinsatsen som inlånat kapital torde emellertid inte medföra att de särskilda fåmansföretagsreglerna helt kan undvaras. Ett fall då behovet av att tillämpa dessa regler kvarstår, är vid försäljning av andelar i handelsbolaget. Om det vid försäljningstidpunkten finns ackumulerade vinstmedel i bolaget är det nödvändigt att tillämpa fåmansföretagsreglerna vid beskatt- ningen av en eventuell kapitalvinst som uppkommer hos den tidigare delägaren. 
 För handelsbolagsdelägare med löneinkomster under den lägre brytpunkten för statlig inkomstskatt (taxerad inkomst över 273 800 kr under beskattningsåret 2002) är det alltid skattemässigt mer gynnsamt att ta ut ersättning i form av lön än som dubbel- beskattad kapitalinkomst. För delägare med inkomster som överstiger brytpunkten för statlig inkomstskatt kommer det också i flertalet fall att vara skattemässigt gynnsamt att låna in kapitalet eftersom ränta till skillnad mot utdelning är avdragsgill i bolaget. I praktiken torde därför möjligheten till kapitalinkomstbeskattad utdelning endast komma att utnyttjas i begränsad omfattning. Det stora flertalet handelsbolagsdelägare kommer troligtvis bara tillföra verksamheten kapital genom inlåning. De kommer därmed inte heller att beröras av lättnadsreglerna och de särskilda fåmans- företagsreglerna annat än vid avyttring av andel. 
 Ett beskattningssystem som bygger på att allt investerat kapital skattemässigt  
 skall  
 betraktas som inlånat kapital innebär att det skapas ytterligare ett regelkomplex som bara gäller för handels- bolag och delägare i handelsbolag. Ett sådant system är inte acceptabelt ur neutralitetssynpunkt. Utredningen kan därför inte förorda en sådan modell. Utredningens förslag bygger i stället på att beskattningen av delägare som är fysiska personer görs enhetlig med beskattningen av delägare i aktiebolag. Som redan påpekats kan emellertid antas att handelsbolagsdelägare kommer att välja att tillföra bolaget kapital genom inlåning i de fall det är skattemässigt gynnsamt. Det innebär i praktiken att dessa delägare normalt sett – till skillnad mot delägare i ett fåmansaktiebolag – inte behöver tillämpa de särskilda fåmansföretagsreglerna och lättnadsreglerna vid den årliga taxeringen. Från ett förenklingsperspektiv är detta förhållande naturligtvis positivt. 
 178 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 5.2.3.2 
  
 Beskattning av avkastning i form av ränta 
  
 Utredningens förslag:  
 Handelsbolagsdelägare har rätt till avkast- ning på inlånat kapital i form av ränta. Om räntan överstiger marknadsmässig ränta är överskjutande del att anse som förtäckt vinstutdelning och skall beskattas som löneförmån hos delägare som är anställd och som utdelning för övriga delägare. 
 När handelsbolagsdelägaren lånar pengar till handelsbolaget kan han tillgodogöra sig avkastning på det inlånade kapitalet i form av ränta. Räntan skall beskattas i inkomstslaget kapital. 
 Om delägaren tillgodogör sig ränta som överstiger marknads- mässig ränta är överskjutande del att anse som förtäckt vinstutdel- ning som beskattas som löneförmån hos delägare som är anställd och som utdelning för övriga delägare. 
 Ränta som är marknadsmässig får dras av i handelsbolaget. Den del av räntan som överstiger marknadsmässig ränta och som tas ut av handelsbolagsdelägare som är aktiv i handelsbolaget får också dras av i bolaget men ingår i underlaget för socialavgifter. Över- ränta till delägare som är passiv betraktas som utdelning och är följaktligen inte avdragsgill i bolaget. 
 Bolaget skall lämna kontrolluppgift avseende utbetalda räntor. 
  
 5.2.3.3 
  
 Beskattning av avkastning i form av utdelning 
  
 Utredningens förslag:  
 Delägare har rätt till avkastning på till- skjutet kapital i form av utdelning. 
 Om delägaren – i stället för eller vid sidan av ett penninglån – gör en kapitalinsats i handelsbolaget kan delägaren tillgodogöra sig avkastning i form av utdelning. Utdelningen som betalas ut till delägarna får inte dras av i bolaget. 
 Som redan nämnts behövs i ett beskattningssystem med handels- bolag som är skattesubjekt både lättnadsregler och fördelnings- regler för utdelning på kvalificerade andelar i fåmansföretag. Den del av den avtalade insatsen som en delägare betalar in till bolaget motsvarar hans anskaffningsutgift för andelen. Anskaffningsut- giften för en delägare som förvärvat sin andel från en annan del- ägare motsvaras av vad han har betalat för andelen. Anskaffnings- utgiften ligger till grund för beräkning av andelens omkostnads- 
 179 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 belopp. Anskaffningsutgiften skall minskas respektive ökas när del- ägaren tar ut respektive skjuter till fullbeskattat kapital i handels- bolaget. 
 Omkostnadsbeloppet vid ingången av beskattningsåret ligger till grund dels för beräkningen av lättnadsbelopp, dels för hur stor del av utdelningen som skall beskattas i kapital respektive tjänst, se nedan avsnitt 5.3.3. 
 I fråga om beräkning av lättnadsbelopp och de skillnader som gäller i jämförelse med utdelning på andelar i andra juridiska personer hänvisas till författningskommentaren i avsnitt 15. 
 För handelsbolag bör införas en skyldighet att lämna kontroll- uppgift även avseende uttag av utdelning. 
  
 5.2.3.4 
  
 Bolagsmans rätt till kompensation för sin insats enligt handelsbolagslagen 
  
 Utredningens förslag:  
 Den nuvarande rätten till arvode som bolagsman i handelsbolag har enligt handelsbolagslagen tas bort. Vidare föreslås att bolagsman skall ha rätt till  
 avkastning  
 på insatt kapital endast om handelsbolaget har gått med vinst. 
 Bolagsman i handelsbolag har enligt 2 kap. 6 § HBL rätt till  
 dels  
 ränta på den insats han eller hon hade kvar i bolaget (behållen insats) vid räkenskapsårets början,  
 dels  
 ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. Både ränta och arvode räknas som kostnader för handelsbolaget och skall tillgodoräknas bolagsmannen även om bolaget inte redovisar någon vinst. 
 Enligt norsk och finsk rätt har bolagsman rätt till ränta endast om bolaget har gått med vinst. Även i tysk rätt är bolagsmans rätt till ränta numera att jämställa med vinstutdelning. 
 Bestämmelsen i 2 kap. 6 § HBL måste ses mot bakgrund av bestämmelsen i 2 kap. 8 § HBL om vad som gäller i fråga om resultatfördelningen i ett handelsbolag. Där anges att resultatet skall fördelas lika mellan bolagsmännen om inget annat har avtalats. Om inte bolagsmännens insatser i form av arbete och/eller kapital kompenseras särskilt kan regeln om lika fördelning av resultatet många gånger få orättvisa konsekvenser. Det är dock vanligt att resultatfördelningen på förhand regleras i bolagsavtalet. Genom bestämmelsen om bolagsmans rätt till arvode och ränta skapas möjlighet att kompensera de bolagsmän som av olika anledningar 
 180 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 kan sägas ha lagt ner mer arbete eller satsat mer kapital än vad som förutsågs när bolagsavtalet skrevs.  
 1 
  
 Bestämmelsen att resultatet skall fördelas lika mellan bolags- männen fanns redan i den äldre lagen (1895:64 s.1) om handels- bolag och enkla bolag. Bestämmelsen motiverades främst med att en fördelning utifrån bolagsmännens insatser – som egentligen ansågs mer rättvis – innebar praktiska svårigheter i fråga om värderingen av olika slag av insatser.  
 2  
 I förarbetena till den nuvarande handelsbolagslagen (prop. 1979/80:43 s. 116) påpekades att det i många fall vore naturligare att fördelningen av resultatet baserades på bolagsmännens olika insatser och att den nya lagen därför borde föreskriva att vinstfördelningen skulle ske efter insatsernas storlek. Samtidigt ansåg man att en sådan regel skulle vara orättvis i bolag där vissa bolagsmän gjort insatser i form av pengar eller annan egendom medan någon eller några bolagsmän medverkat i bolaget endast genom arbetsinsatser. Slutsatsen blev därför att likafördelningsregeln borde behållas som en dispositiv huvudregel. 
 Det kan konstateras att vinst och förlust som uppkommer i ett handelsbolag i första hand skall fördelas enligt vad som avtalats mellan bolagsmännen. Har inget avtalats träder bestämmelsen i 2 kap. 8 § HBL in och anger att resultatet skall fördelas lika mellan bolagsmännen. Bestämmelsen förutsätter i princip att det finns en regel som ger bolagsman rätt till någon form av avkastning på den insats som han gör om behovet inte tillgodoses på annat sätt. 
 Vare sig enligt den nuvarande beskattningsmetoden där handels- bolagets inkomster beskattas hos delägarna, eller enligt den före- slagna beskattningsmetoden som innebär att handelsbolag blir skattesubjekt kan en delägares eget arbete skattemässigt anses som insats i handelsbolaget. I ett system med handelsbolag som skatte- subjekt är det naturligt att delägare som arbetar i bolaget kompenseras genom att de erhåller lön från bolaget. Enligt utred- ningens uppfattning finns det därför inte längre behov av en särskild civilrättslig reglering av bolagsmans rätt till arvode. Utred- ningens förslag bygger på att delägarens avkastning på investerat kapital skall beskattas antingen som ränta, vilken i de flesta fall skall dras av i bolaget, eller som utdelning som inte i något fall får dras av. Den civilrättsliga bestämmelsen om bolagsmans rätt till ränta kan innebära att tolkningsproblem uppstår när det skatterättsligt 
  
 1 
  
 Hunt, Lagen om handelsbolag och enkla bolag – En kommentar, 2001, s. 336 f. 
  
 2 
  
 Miller, a.a. s. 155 f. 
  
 181 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 gäller att avgöra vad som skall anses utgöra ränta respektive utdelning. 
 Som redan nämnts finns det enligt utredningen inte skäl att behålla regeln om bolagsmans rätt till arvode om handelsbolag blir skattesubjekt. Det förhåller sig emellertid annorlunda med bestäm- melsen som ger bolagsman rätt till ränta. Vid bedömningen av behovet av en sådan bestämmelse beaktar utredningen att resultat- fördelningen i det stora flertalet handelsbolag redan torde regleras särskilt i bolagsavtalen. Enligt utredningen bör räntan – som fallet är i flera andra jämförbara länder – jämställas med utdelning. Det betyder att en handelsbolagsdelägares rätt till avkastning på till- skjutet kapital förutsätter att bolaget har vinstmedel till för- fogande. Avkastningen kommer därmed att utgöra en vinst- disposition jämförbar med den resultatfördelning som sker till följd av bestämmelserna i 2 kap. 8 § HBL. Det betyder att bestämmelsen fortsättningsvis kommer att säkerställa att den del av vinstdisposi- tionen kommer att ske på grundval av storleken på var och en av bolagsmännens investerade kapital. Till skillnad mot vad som gäller idag kommer emellertid förluster att fördelas lika mellan bolags- männen utan att hänsyn tas till storleken på den insats bolags- männen hade vid räkenskapsårets början. Det innebär en skillnad mot dagens rättsläge. 
 Sammanfattningsvis föreslår alltså utredningen att bestämmelsen i 2 kap. 6 § HBL ändras så att den nuvarande rätten till arvode tas bort. Vidare föreslås att bolagsman skall ha rätt till  
 avkastning  
 på insatt kapital endast om handelsbolaget har gått med vinst. Avkast- ningen kommer därmed att utgöra en resultatdisposition i stället för att, såsom är fallet med ränta i dag, betraktas som en omkostnad i verksamheten. Det betyder att förluster kommer att fördelas på ett något annorlunda sätt än vad som följer av de nuvarande bestämmelserna, se vidare författningskommentaren i avsnitt 15. 
  
 5.2.3.5 
  
 Beskattningstidpunkten 
  
 Enligt de civilrättsliga reglerna kan bolagsmännen i ett handels- bolag, om de är överens, när som helst, utan hänsyn till om årsbokslut är upprättat eller till bokslutets innehåll, ta ut de belopp de önskar från bolaget. 
 182 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 I inkomstslaget kapital gäller som huvudregel en strikt kontant- princip. Kapitalinkomster skall beskattas det år de kan disponeras, 41 kap. 8 § IL. Precis som i fråga om utdelning och ränta från fåmansföretag kan delägare i handelsbolag disponera sådan ersätt- ning först i och med att en utbetalning faktiskt skett från bolaget. Det betyder att delägare i handelsbolag skall beskattas för bl.a. ränteinkomst det beskattningsår som delägaren gjort uttaget av räntan från handelsbolaget. 
  
 5.2.4 
  
 Avyttring av andel i handelsbolag 
  
 5.2.4.1 
  
 Vad innebär avyttring av andel i handelsbolag? 
  
 Det finns anledning att först kort redovisa vissa civilrättsliga bestämmelser om innebörden av att vara bolagsman i handelsbolag. En bolagsman har enligt huvudregeln rättigheter av två olika slag. För det första har en bolagsman rätt att delta i förvaltningen av och kontrollen över verksamheten, 2 kap. 3 och 5 §§ HBL. Förvalt- ningsrätten och kontrollrätten kan inte överlåtas till annan utan övriga bolagsmäns samtycke, 2 kap. 2 § HBL. För det andra har bolagsmannen vissa ekonomiska rättigheter. 
 En bolagsmans  
 andel  
 i ett handelsbolag omfattar i princip hans ekonomiska rättigheter i bolaget. Andelsöverlåtelse – överlåtelse av de ekonomiska rättigheterna – kan ske utan samtycke av övriga bolagsmän. I 2 kap. 21 § HBL anges vilken rättsverkan mot bolaget som en sådan andelsöverlåtelse har. Förvärvaren av andelen har rätt att få ut vad bolagsmannen enligt 2 kap. 9 § HBL har rätt att lyfta, dvs. rätt till ränta på insats och skäligt förvaltningsarvode samt rätt till resultatandel. Förvärvaren har dessutom rätt att vid bolagsskifte få ut den del av behållna tillgångar som belöper på bolagsmannen. 
 Den som övertar en andel har samma rätt som överlåtaren att säga upp bolaget eller att på annat sätt kräva dess upplösning. Det solidariska ansvaret och andra förpliktelser som åvilar en bolags- man övergår på en ny andelsinnehavare först sedan denne inträtt som bolagsman i bolaget. 
 183 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 5.2.4.2 
  
 Beräkning av kapitalvinst respektive kapitalförlust 
  
 Utredningens förslag:  
 Avyttringsbegreppet i fråga om andelar i handelsbolag skall ha samma omfattning som enligt dagens regler. På samma sätt som enligt nuvarande regler skall en delägares negativa anskaffningsutgift bli föremål för kapitalvinstbeskattning vid överlåtelse av andelen. Beräkning av kapitalvinst respektive kapitalförlust skall ske enligt de allmänna reglerna för kapitalvinst- beräkning. Bestämmelserna i 50 kap. IL slopas. 
 Med avyttring avses försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar (44 kap. 3 § IL). Avyttringsbegreppet i fråga om andelar i handelsbolag skall ha samma omfattning som enligt dagens regler. Det innebär bl.a. att om en bolagsman utträder ur handelsbolaget och andelen blir inlöst av bolaget eller övertas av en annan bolagsman anses avyttring av andelen ha skett. Detsamma gäller om bolaget upplöses. 
 Även efter det att handelsbolaget har blivit skattesubjekt kan en delägare ha en negativ anskaffningsutgift för sin andel. På samma sätt som i dag skall motsvarande belopp bli föremål för kapital- vinstbeskattning vid överlåtelse av andelen. Det gäller både vid försäljning av andelen och vid arv, gåva och liknande benefika överlåtelser. En negativ anskaffningsutgift utgör – precis som enligt dagens modell med delägarbeskattning – en latent skatteskuld för delägaren. Negativa anskaffningsutgifter påverkar inte det egna kapitalet i handelsbolaget. 
 Det är dagen för andelsöverlåtelsen som styr beskattningstid- punkten. Registreringen av den nye bolagsmannen kan alltså ske vid en annan tidpunkt. 
 Beräkning av kapitalvinst respektive kapitalförlust skall ske enligt de allmänna reglerna för kapitalvinstberäkning. Nettoin- täkten skall således minskas med omkostnadsbeloppet. Omkost- nadsbeloppet inkluderar anskaffningsutgiften, eventuella utgifter i samband med förvärvet av andelen och tillskjutet fullbeskattat kapital, minskat med uttag av fullbeskattat kapital. Om anskaff- ningsutgiften är negativ blir omkostnadsbeloppet noll. Ersätt- ningen för andelen skall då ökas med det negativa beloppet på samma sätt som sker enligt nuvarande regler. 
 Utredningens förslag innebär att bestämmelserna i 50 kap. kan slopas. 
 184 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 Om en andel förvärvats genom benefik överlåtelse tillämpas kontinuitetsprincipen när anskaffningsutgiften är positiv. Det omkostnadsbelopp som gällde för arvlåtaren, givaren eller maken övertas av den nye ägaren. Om anskaffningsutgiften i stället är negativ beräknas förvärvarens omkostnadsbelopp till noll och över- låtaren beskattas på samma sätt som gäller i dag för det negativa beloppet. Vid blandade förvärv bör samma delningsprincip som i fråga om aktier tillämpas. 
 I ett handelsbolag måste det finnas minst två andelar, en andel för varje delägare. Handelsbolagsdelägarna kan i bolagsavtalet före- skriva att bolaget skall delas upp i visst antal andelar. Andelarna slås dock i praktiken samman på delägarens hand så att varje delägare i princip har en andel. En person, fysisk eller juridisk, kan naturligt- vis förvärva andelar i ett handelsbolag vid olika tillfällen. En del- ägare kan också avyttra en del av sin andel. Vid beräkning av omkostnadsbeloppet skall, på samma sätt som enligt nuvarande regler, omkostnadsbeloppet för den del av andelen som avyttrats beräknas som en del av den totala anskaffningsutgiften för andelen oavsett om den förvärvats vid olika tillfällen. 
 I fråga om beskattning vid avyttring av kvalificerad andel i handelsbolag hänvisas till avsnitt 5.3.4. 
 Om förlust uppkommer i samband med andelsförsäljning tillämpas reglerna om kapitalförlust på delägarrätter i 48 kap. 20 § IL. Vid kvittning mot utdelningar, ränteinkomster och kapital- vinster på annan egendom än delägarrätter reduceras avdragsrätten till 70 procent av kapitalförlusten. 
  
 5.3 
  
 Handelsbolag som är fåmansföretag 
  
 Utredningens förslag:  
 De särskilda reglerna som finns i 57 kap. IL skall med vissa avvikelser tillämpas även på utdelning och kapital- vinst på kvalificerade andelar i handelsbolag. 
 Begreppet fåmansföretag skall i fortsättningen även omfatta han- delsbolag. Utomståenderegeln i 57 kap 5 § IL skall inte utvidgas till att omfatta handelsbolag. 
 För en andel i ett handelsbolag är det omkostnadsbeloppet vid beskattningsårets ingång som skall tillämpas när underlaget för gränsbelopp skall beräknas. Omkostnadsbeloppet skall minskas med tillskott som gjorts under det föregående beskattningsåret i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget. 
 185 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 Bestämmelserna i 60 kap. 14 § IL som avser den beloppsmässiga fördelningen av handelsbolagets resultat när det gäller dels ersätt- ning för utfört arbete, dels avkastning på kapitalinsats till delägare som är make eller barn till företagsledare i handelsbolag slopas. 
 I samband med 1990 års skattereform infördes särskilda regler, de s.k.  
 3:12-reglerna, 
  för aktiva andelsägare i aktiebolag och eko- nomiska föreningar som är fåmansföretag. Syftet med reglerna är att förhindra att delägare som är verksamma i fåmansföretag tar ut arbetsinkomster som lägre beskattad utdelning eller kapitalvinst. Regelsystemet har ändrats vid flera tillfällen. De senaste ändring- arna trädde i kraft den 1 januari 2002 (se prop. 2001/02:46, SFS 2001:1176). Regeringen har under år 1999 tillsatt en utredning som har i uppdrag att se över bl.a.  
 3:12-reglerna 
  (dir. 1999:72). Utredningens förslag skall redovisas senast den 31 maj 2002. 
 Om handelsbolag görs till skattesubjekt finns som påpekats tidigare, samma behov som i aktiebolag och ekonomiska föreningar att förhindra att arbetsinkomster tas ut som kapitalinkomster. De särskilda reglerna som finns i 57 kap. IL bör därför, med vissa avvikelser, tillämpas även på utdelning och kapitalvinst på kvalifi- cerade andelar i handelsbolag. 
  
 5.3.1 
  
 Definitioner 
  
 Begreppet  
 fåmansföretag  
 föreslås i fortsättningen även omfatta han- delsbolag. Det innebär en förenkling att lagtexten inte behöver tyngas med särskilda stadganden för att definiera i vilka fall han- delsbolagen, delägare och företagsledare i sådana bolag, skall omfattas av de särskilda bestämmelserna. Begreppen  
 delägare  
 och  
 företagsledare  
 är desamma som idag, se 56 kap. 6 § IL. Begreppet  
 närstående  
 finns definierat i 2 kap. 22 § IL. Begreppet  
 kvalificerad andel  
 i 57 kap. 4 § IL föreslås omfatta även andel i handelsbolag som är fåmansföretag. Någon motsvarighet till utomståenderegeln i 57 kap 5 § IL föreslås däremot inte för handelsbolagen. 
 186 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 5.3.2 
  
 Utdelning på kvalificerad andel i handelsbolag 
  
 Utgångspunkten för utredningens förslag i dessa delar är det nu gällande regelsystemet, som finns beskrivet i bilaga 2 avsnitt 2.13, för utdelning på kvalificerade andelar i fåmansföretag. De anpass- ningar som görs motiveras främst med att kapitalet i ett handels- bolag är rörligt. Vad gäller beräkning av underlaget för kapital- beskattning anser utredningen att endast huvudregeln, utan index- uppräkning, bör göras tillämplig i handelsbolagsfallet. 
 Regelsystemet utgår från att avkastningen på det i företaget inve- sterade kapitalet bestäms schablonmässigt. Det belopp som får hänföras till inkomstslaget kapital kallas gränsbelopp. Gränsbelop- pet utgörs av anskaffningsutgiften för handelsbolagsandelen multi- plicerad med statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret plus fem procentenheter. Utdelning som över- stiger gränsbeloppet skall delägaren ta upp som intäkt av tjänst (socialavgifter utgår ej på beloppet). Utdelning skall kunna sparas till ett senare år. 
  
 5.3.3 
  
 Underlag för beräkning av gränsbelopp 
  
 Underlaget för beräkning av gränsbeloppet skall i likhet med vad som gäller för aktieägare ha sin utgångspunkt i anskaffningsut- giften. 
 Tidpunkten för att bestämma underlaget måste dock på grund av de civilrättsliga skillnaderna mellan handelsbolag och aktiebolag bli olika för de olika bolagsformerna. För andel i handelsbolag föreslås att det är omkostnadsbeloppet vid beskattningsårets ingång som blir styrande. I likhet med vad som gäller enligt det nuvarande systemet med räntefördelning bör även i det nya beskattnings- systemet omkostnadsbeloppet minskas med tillskott som gjorts under det föregående beskattningsåret i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget. 
 Till gränsbeloppet skall läggas sparat utdelningsutrymme. Bestämmelserna i 57 kap.  
 10–11 
  §§ IL om sparat utdelnings- utrymme föreslås därför bli tillämpliga på utdelning från handels- bolaget. Har bolaget betalat ut löner skall dessa beaktas enligt löneunderlagsreglerna i 43 kap.  
 12–16 
  §§ IL. 
 187 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 5.3.4 
  
 Kapitalvinst på kvalificerad andel i handelsbolag 
  
 De särskilda reglerna föreslås också omfatta kapitalvinst vid för- säljning av andel i handelsbolag. Av en kapitalvinst på en kvalifi- cerad andel skall 50 procent av den del som överstiger det sparade utdelningsutrymmet tas upp i inkomstslaget tjänst. Resten av vinsten beskattas i inkomstslaget kapital. I fråga om det belopp som skall tas upp i inkomstslaget tjänst skall samma begränsningar tillämpas som gäller för kapitalvinst på aktier i aktiebolag. 
  
 5.3.5 
  
 Familjebeskattning 
  
 Bestämmelserna i 60 kap.  
 12–13 
  §§ IL om ersättning från fåmans- företag och fåmanshandelsbolag till barn och make för utfört arbete, se bilaga 2 avsnitt 2.13.2, påverkas inte på annat sätt än att begreppet fåmansföretag även kommer att omfatta handelsbolag. 
 Bestämmelserna i 60 kap. 14 § IL som avser den beloppsmässiga fördelningen av handelsbolagets resultat när det gäller ersättning för utfört arbete till delägare som är make eller barn till företags- ledare i handelsbolag kan slopas. I fråga om ersättning för utfört arbete till sådan delägare tillämpas bestämmelserna i  
 12-13 
  §§. 
 Begränsningarna i möjligheterna till inkomstuppdelning när det gäller avkastning i 60 kap. 14 § tredje stycket som infördes i samband med 1990 års skattereform, kan också upphävas. I fråga om avkastning skall bestämmelserna i 57 kap. tillämpas. 
  
 5.4 
  
 Juridiska personer 
  
 5.4.1 
  
 Allmänt 
  
 Det nya beskattningssystemet betyder att även delägare som är juridiska personer skall beskattas för sina uttag, dvs. avkastning på investerat kapital, i handelsbolag. Liksom delägare som är fysisk person har delägande juridisk person möjlighet att välja om det investerade kapitalet sätts in som tillskjutet eller som inlånat kapital. Avkastningen – utdelning eller ränta – beskattas i inkomst- slaget näringsverksamhet. Om delägaren lånar från handelsbolaget skall beskattning också ske i enlighet med vad som beskrivits i avsnitt 5.2.2. Naturligtvis har en juridisk person som är delägare i 
 188 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 ett handelsbolag samma rätt som en delägare som är fysisk person att ta tillbaka tillskjutet kapital utan beskattningskonsekvenser. 
 De nuvarande möjligheterna till resultatutjämning mellan ett handelsbolag och delägare som är juridisk person ersätts av ett system med handelsbolagsbidrag. Dessa bestämmelser har en stark koppling till bestämmelserna om skattefri utdelning på närings- betingade andelar på motsvarande sätt som det finns en koppling mellan koncernbidragsreglerna och utdelningsreglerna. 
  
 5.4.2 
  
 Handelsbolagsbidrag 
  
 En utgångspunkt för utredningens förslag har varit att den funktion som handelsbolagen har inom företagssektorn i dag bör tillgodoses även i den nya beskattningsordningen. Utredningen föreslår därför, som tidigare redovisats, att det införs en möjlighet att lämna bidrag, som kallas handelsbolagsbidrag, mellan handels- bolaget och delägare som är skattskyldig juridisk person. Genom att handelsbolagsbidrag skall kunna lämnas i båda riktningarna mellan handelsbolaget och delägarna skapas den eftersträvade resultatutjämnande effekten. I fråga om utformningen av bestäm- melserna om handelsbolagsbidrag och sambandet mellan dessa regler och reglerna om skattefri utdelning på näringsbetingade andelar, hänvisas till avsnitt 4.3 och 4.4. 
 Om delägaren är givare av handelsbolagsbidrag och delägaren i förhållande till övriga delägare har förbehållit sig ett begränsat ansvar (externt är ansvaret obegränsat) för bolagets förbindelser får bidraget inte överskrida ett belopp som motsvarar delägarens ansvar. Motsvarande begränsning gäller för handelsbolagsbidrag från en kommanditdelägare till ett kommanditbolag. 
  
 5.4.3 
  
 Näringsbetingade andelar 
  
 Inom bolagssektorn är en huvudprincip att en inkomst bara skall beskattas en gång. Principen tillämpas dock bara för utdelnings- inkomster på s.k. näringsbetingade andelar. Utdelningsinkomster på kapitalplaceringstillgångar är skattepliktiga vilket innebär att det uppstår en kedjebeskattningseffekt. 
 Utredningens förslag att göra handelsbolaget till eget skatte- subjekt innebär, som tidigare beskrivits, att reglerna om skattefri 
 189 
  
 Beskattningen av delägare 
  
 SOU 2002:35 
  
 utdelning på näringsbetingade andelar kommer att omfatta även utdelning på andelar i handelsbolag och av handelsbolag ägda aktier och andelar. Om en andel i ett handelsbolag skall anses vara näringsbetingad eller inte får bedömas utifrån utredningsregeln i 24 kap. 16 § punkt 2 IL. Beträffande beskattningen i handelsbolaget hänvisas till avsnitt 4. 
  
 5.4.4 
  
 Avyttring av andel i handelsbolag 
  
 Vad som sagts om beräkning av kapitalvinst respektive kapital- förlust vid försäljning av andel i avsnitt 5.2.4.2 gäller också för delägare som är juridisk person. Beskattningen skall dock ske i inkomstslaget näringsverksamhet. Det betyder att en eventuell kapitalförlust skall dras av mot alla intäkter och i sin helhet enligt 48 kap. 25 § IL. När det gäller kapitalförluster på delägarrätter som är kapitalplaceringstillgångar, får dessa dras av bara mot kapital- vinster på sådana tillgångar. Kapitalförlust som inte kan dras av rullas till följande beskattningsår, medan kapitalförlust på närings- betingade delägarrätter får dras av utan begränsning. 
 I syfte att motverka befarad skatteplanering med anledning av det nyligen aviserade förslaget att avskaffa beskattningen av kapitalvinster på näringsbetingade andelar har regeringen, som tidigare nämnts, i dagarna föreslagit ändringar i rätten till avdrag i inkomstslaget näringsverksamhet för kapitalförluster på delägar- rätter och på andelar i svenska handelsbolag (prop. 2001/02:140, Skr. 2001/02:77). 
 3  
 Juridiska personers kapitalförluster på närings- betingade delägarrätter skall fortsättningsvis endast få dras av mot kapitalvinster på delägarrätter. Den särskilda undantagsregleringen som ger möjlighet till en vidare avdragsrätt för kapitalförluster på delägarrätter vars innehav betingas av den skattskyldiges rörelse förslås därför avskaffad. (En förändring av motsvarande innebörd föreslås för kapitalförluster som uppkommer i svenska handels- bolag samt för kapitalförluster på andelar i handelsbolag.) De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juni 2002 och tillämpas första gången vid 2002 års taxering på avyttringar av delägarrätter fr.o.m. den 7 december 2001, dvs. dagen efter överlämnandet av regeringens skrivelse till riksdagen. I vissa fall skall de föreslagna reglerna kunna tillämpas även på avyttringar före detta datum. 
  
 3  
 Utredningen har i författningsförslagen utgått från gällande rätt. 
 190 
  
 6 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som är anläggningstillgång 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Utredningens ställningstagande till hur kapitalvinstbeskattningen av näringsfastighet respektive  
 -bostadsrätt 
  bör hanteras om han- delsbolaget blir skattesubjekt behandlas i detta avsnitt. Avsnittet inleds med en historisk tillbakablick av nuvarande bestämmelser, som också behandlas i bilaga 2, avsnitt 2.8. 
  
 6.2 
  
 Historisk tillbakablick 
  
 Före 1990 års skattereform 
 Före 1990 års skattereform beskattades vinst vid icke yrkesmässig avyttring av fastigheter och bostadsrätter i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. Vinsten lades samman med den skattskyldiges övriga inkomster och blev därigenom föremål för progressiv inkomstbeskattning. För fastigheter beräknades vinsten med hän- syn till den allmänna prisutvecklingen – förutom under de första fyra åren – under innehavstiden. Reglerna medgav möjligheter till uppskov med beskattningen av vinsten. För bostadsrätter beräkna- des den skattepliktiga vinsten som en med innehavstiden sjunkande andel av den nominella vinsten. Uppskovsregler fanns inte för bostadsrätter. 
 1990 års skattereform 
 I och med skattereformen 1990 övergick man till en nominell vinst- beräkningsmetod och uppskovsreglerna slopades. Skattereformen byggde på att hela kapitalvinsten skulle beskattas medan förlusten kvoterades. Fastigheter delades upp i kategorierna näringsfastig- heter och privatbostadsfastigheter (när vi i fortsättningen talar om 
 191 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som.. 
  
 SOU 2002:35 
  
 näringsfastigheter avser vi också näringsbostadsrätter om inget annat anges). 
 Vid arbetet med skattereformen föreslogs att alla näringsfastig- heter skulle reavinstbeskattas i inkomstslaget näringsverksamhet och privatbostadsfastigheter skulle reavinstbeskattas i inkomst- slaget kapital. För att förhindra inlåsningseffekter föreslogs att skatteuttaget vid vinstbeskattningen av fysiska personers närings- fastigheter skulle begränsas genom särskilda schablonregler. 
 Förslaget avseende näringsfastigheterna utsattes för kritik. Kriti- Castillo tog i första hand sikte på att kapitalvinster på fysiska personers näringsfastigheter skulle komma att utsättas för en hårdare beskattning än andra fastigheter på grund av den högre skattebe- lastningen i inkomstslaget näringsverksamhet. I prop. 1989/90:110 föreslogs därför att även näringsfastigheter som utgjorde anlägg- ningstillgångar skulle vinstbeskattas i inkomstslaget kapital. För att inte den totala skattebelastningen på fastigheter skulle bli för låg höjdes den löpande beskattningen av avkastningen genom en begränsningsregel om att endast 70 procent av fastighetsvärdet fick räknas in i kapitalunderlaget enligt lagen (1990:654) om skatteut- jämningsreserv (survlagen). Beträffande värdeminskningsavdrag m.m. som gjorts under innehavstiden gjordes en speciallösning som innebar att dess skulle återföras till beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet. Vid skattereformen infördes också en scha- blonregel för vinstberäkning vid försäljning av näringsfastigheter som ägdes av fysiska personer och dödsbon. Det var en motsvarig- het till den takregel som infördes vid beskattning av privat- bostadsfastigheter. För att undvika negativa övergångseffekter in- fördes övergångsregler i samband med skattereformen. 
 Takreglerna för permanentbostäder upphävdes 1993. Samtidigt slopades även schablonregeln som gällde vid försäljning av när- ingsfastigheter som ägdes av fysiska personer och dödsbon. Reg- lerna ersattes med en bestämmelse om att även kapitalvinster på näringsfastigheter skulle kvoteras i likhet med vad som kom att gälla för privatbostadsfastigheter. 
 En konsekvens av att vinstbeskattningen av näringsfastigheter skall ske i inkomstslaget kapital och den löpande beskattningen i näringsverksamhet är att det inte föreligger full kvittningsrätt mellan löpande kostnader för fastigheten och kapitalvinster. En tvingande regel har införts som innebär att ett belopp motsvarande det underskott som redovisats i den aktuella näringsverksamheten 
 192 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som.... 
  
 samma beskattningsår skall dras av mot kapitalvinst på grund av försäljning av näringsfastighet. 
 SOU 1991:100, Neutral företagsbeskattning 
 I betänkandet Neutral företagsbeskattning, SOU 1991:100, behandlades beskattningen av näringsfastigheter på nytt. Utred- ningen föreslog till att börja med att begränsningsregeln som inne- bar att endast 70 procent av fastighetsvärdet fick räknas in i kapi- talunderlaget enligt survlagen skulle tas bort. Önskemålet om skattemässig neutralitet vid behandlingen av kostnader under fas- tighetsinnehavet och kapitalvinst vid avyttring innebar enligt utredningen att förslaget om att ta bort begränsningsregeln i prin- cip borde leda till att kapitalvinst vid avyttring av fastighet skulle tas upp som intäkt av näringsverksamhet för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. 
 Utredningen konstaterade att möjligheten att göra avsättning till surv och öka expansionsmedel gjorde att fastighetsvinsten kunde återinvesteras i verksamheten på samma skattemässiga villkor som för aktiebolag. När vinsten inte återinvesterades i verksamheten var situationen däremot en annan. När vinsten utgjorde en mer bety- dande del av vederlaget kunde det höga skatteuttaget leda till besvä- rande inlåsningseffekter. Utredningens uppfattning var att önske- målet om skattemässig neutralitet i de fallen delvis borde få stå till- baka för önskemålet om att begränsa inlåsningen. Utredningen föreslog därför att någon form av lättnad i kapitalvinstbeskatt- ningen borde införas i de fall då kapitalvinsten var stor i förhållande till vederlaget. Lättnaden skulle utformas så att den ökade i takt med att vinstens andel av vederlaget ökade. Lättnadsreglerna borde enligt utredningen utformas så att avdrag medgavs för en viss andel av kapitalvinsten samtidigt som tillägg skulle göras för en viss andel av vederlaget. I fråga om handelsbolag som ägde fastigheter anför- des att handelsbolagsdelägarna hade möjlighet att avveckla fastig- hetsinnehavet genom att avyttra andelen. De ansågs därför befinna sig i samma situation som en aktieägare i ett fastighetsförvaltande aktiebolag och lättnadsregler behövdes inte enligt utredningen. 
 Utredningens förslag i fråga om försäljningsvinstbeskattning av fastigheter utsattes för liknande kritik som hade framförts i sam- band med skattereformen. Med undantag för slopandet av  
 70-pro- 
  centsregeln genomfördes inte förslaget. 
 193 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som.. 
  
 SOU 2002:35 
  
 Regler som infördes genom 1990 års skattereform har alltså inte ändrats vilket innebär att neutralitet i beskattningen råder för fysisk person som äger näringsfastighet i enskild näringsfastighet respektive i handelsbolag. Om fastigheten i stället ägs genom ett aktiebolag beskattas kapitalvinsten såväl i bolaget som hos del- ägaren vid uttag. 
  
 6.3 
  
 Beskattning av kapitalvinster vid försäljning av fastighet och bostadsrätt i handelsbolag som är skattesubjekt 
  
 Utredningens förslag:  
 Kapitalvinst och kapitalförlust som upp- kommer i ett handelsbolag vid försäljning av näringsfastighet och näringsbostadsrätt skall beskattas som intäkt av näringsverksamhet. Någon kvotering av kapitalvinsten eller kapitalförlusten skall inte ske. 
 Den naturliga följden av att handelsbolaget görs till skattesubjekt är att bolagets fastighetsförsäljning beskattas på samma sätt som ett aktiebolags fastighetsförsäljningar. På så sätt uppnår man den för- enklingsvinst som enhetlighet i beskattningsordningen för juridiska personer innebär samt konkurrensneutralitet mellan verksamheter bedrivna i olika associationsformer. 
 Vid övervägandet hur avyttring av näringsfastighet i handelsbo- lag skall beskattas måste emellertid samtidigt beaktas att flertalet av delägarna i handelsbolag är fysiska personer. Inom utredningen har framförts kritik mot att de fysiska delägarna kommer att drabbas av en högre skattebelastning vid fastighetsavyttringar när handelsbo- lagen blir skattesubjekt om vinsten skall bli föremål för uttag av såväl socialavgifter som inkomstskatt. Den ökade skattebelast- ningen befaras i sin tur leda till ökade inlåsningseffekter på fastig- hetsmarknaden. Som ytterligare argument för att behålla kapital- beskattningen av fastighetsvinster för fysiska delägare i handels- bolag har kritikerna pekat på att handelsbolaget, även efter det att det gjorts till skattesubjekt, ur civilrättslig synvinkel företer stora likheter med enskild näringsverksamhet vad gäller ansvar, vinst- fördelning och kapitalinsats. 
 Önskemålet att uppnå mer enhetliga beskattningsregler för juridiska personer, vilket innebär att både den löpande beskatt- ningen och vinstbeskattningen sker i samma inkomstslag, måste 
 194 
  
 SOU 2002:35 
  
 Beskattning vid avyttring av näringsfastighet och näringsbostadsrätt som.... 
  
 alltså ställas mot risken för ökade inlåsningseffekter på fastighets- marknaden. En särlösning för fysiska delägare i handelsbolag inne- bär att dessa även i fortsättningen kommer att behandlas mer gynnsamt än motsvarande delägare i t.ex. aktiebolag. 
 Utgångspunkten för utredningens ställningstagande är att det inte framkommit skäl att ändra den ordning som infördes genom 1990 års skattereform för beskattning av fastighetsförsäljningar i aktiebolag och andra juridiska personer. Målet att uppnå förenk- lingar i handelsbolagsbeskattningen genom att skapa ett beskatt- ningssystem som i så stor utsträckning som möjligt liknar beskatt- ningsordningen för övriga juridiska personer och därigenom uppnå neutralitet i beskattningen måste eftersträvas enligt utredningen. De befarade inlåsningseffekterna måste ses i relation till antalet fastighetsförsäljningar som enligt tillgänglig statistik visar att fas- tighetsförsäljningar i handelsbolag under åren  
 1994–1997 
  endast uppgått till cirka 4 000, se vidare bilaga 3, avsnitt 1.5. Det faktum att handelsbolagsdelägaren precis som delägaren i ett aktiebolag har möjlighet att i stället avyttra andelen i handelsbolaget bör också beaktas. 
 Så länge man inte anser att beskattningen av fastighetsför- säljningar i aktiebolag är fel, anser utredningen att det är svårt att förorda en särlösning för handelsbolag som är skattesubjekt. Utredningen kan inte heller finna några bärande argument att bibehålla den skattefavör som handelsbolag för närvarande har. Den omständigheten att en anpassning av de nämnda beskattnings- reglerna för handelsbolag till vad som gäller i aktiebolag leder till en högre beskattning för fysiska delägare är enligt utredningen inte ett tillräckligt skäl att avstå från att föreslå en sådan förändring. Detta särskilt som syftet är att uppnå en enhetlig beskattning vid avyttring av fastighet i näringsverksamhet. Fastighetsförsäljningar i handelsbolag bör därför beskattas på samma sätt som sådana försäljningar beskattas i bl.a. aktiebolag. 
 Utredningens förslag innebär att vinst och förlust som upp- kommer i ett handelsbolag vid försäljning av näringsfastighet som är anläggningstillgång i fortsättningen skall beskattas som intäkt av näringsverksamhet. Kapitalvinstreglerna skall tillämpas vid beräk- ningen av vinst respektive förlust. Någon kvotering av kapitalvins- ten eller kapitalförlusten bör inte ske. Kapitalvinsten beskattas med 28 procent i handelsbolaget. Härutöver kommer beskattning att ske hos delägarna vid uttag. 
 195 
 7 Kommanditbolag 
  
 7.1 
  
 Kommanditbolagets kännetecken 
  
 Av handelsbolagslagen framgår att kommanditbolag är en form av handelsbolag. I förarbetena till inkomstskattelagen ansågs en upp- lysning om att bestämmelserna i lagen som gäller handelsbolag också skall gälla kommanditbolag därför överflödig (prop. 1999/2000:2, del 2 s. 67). 
 Kommanditbolag skiljer sig, som framgår av bilaga 2, avsnitt 1.7, från handelsbolaget genom att kommanditdelägarna har ett begränsat ansvar för bolagets förpliktelser motsvarande vad bolags- mannen satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Minst en delägare, komplementären, skall vara solidariskt betalningsansvarig för kommanditbolagets förpliktelser. Kommanditdelägarnas situa- tion med begränsat betalningsansvar påminner mycket om aktie- ägarnas förhållande i ett aktiebolag. 
 I samband med arbetet med den nuvarande handelsbolagslagen diskuterades om kommanditbolag som företagsform borde av- skaffas. Något sådant förslag lades dock aldrig fram eftersom kommanditbolag ansågs fylla en funktion inom näringslivet särskilt för småföretagens kapitalförsörjning. Av hänsyn till borgenärernas intressen infördes dock en begränsning genom att stiftelser och ideella föreningar inte tillåts vara komplementärer. Begränsningen gäller enligt övergångsbestämmelserna inte stiftelser och ideella föreningar som sedan tiden före det att lagen trädde i kraft varit komplementärer (prop. 1979/80:143 s. 44). 
 Som redan påpekats i avsnitt 2.1.2 är framför allt kommandit- bolag ett viktigt instrument i riskkapitalsektorn såväl i Sverige som i andra länder. 
 197 
  
 Kommanditbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 7.2 
  
 Beskattningen av kommanditbolag och delägare i kommanditbolag 
  
 Kommanditbolag skall beskattas enligt samma regler som utred- ningen har föreslagit för övriga handelsbolag, se avsnitt 4. Beskatt- ningen av delägare i kommanditbolag överensstämmer också i princip med beskattningen av handelsbolagsdelägare, se avsnitt 5. När det gäller tillämpningen av de föreslagna bestämmelserna om handelsbolagsbidrag finns dock en särskild beloppsbegränsning som beskrivs i följande avsnitt. 
  
 7.2.1 
  
 Beloppsbegränsning i fråga om rätten att dra av handelsbolagsbidrag 
  
 Som framgår av bilaga 2, avsnitt 2.5.1 är rätten till avdrag för underskott för bl.a. kommanditdelägare begränsad enligt nuvarande skatteregler, 14 kap. 14 § IL. Bestämmelsen, som gäller både fysiska och juridiska personer, infördes 1993. Tidigare hade kommandit- delägare, trots sitt begränsade ansvar för bolagets förpliktelser, kunnat dra av underskott från bolaget med större belopp än det belopp som delägaren åtagit sig att sätta in i. På grund av kom- manditdelägarens ställning – som ansågs jämförbar med aktie- ägarens – fann regeringen att möjligheten att dra av underskott borde begränsas. För att förhindra renodlat skattemässiga kom- manditbolagsetableringar men samtidigt ge utrymme för sam- verkan i seriös näringsverksamhet föreslog regeringen att kom- manditdelägares rätt att dra av underskott skulle begränsas till vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget (prop. 1993/94:50 s. 248 f.). 
 För att motverka kringgående föreslogs en motsvarande regel gälla även delägare i vanliga handelsbolag som förbehållit sig ett begränsat ansvar (externt är ansvaret obegränsat) för bolagets förpliktelser i förhållande till övriga delägare. 
 Av 4 kap. 18 § lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomst- skattelagen framgår att vid tillämpningen av 14 kap. 14 § IL skall för juridiska personer inte beaktas underskott som har dragits av ett beskattningsår som påbörjats före år 1989. 
 Utredningens förslag innebär att möjligheterna till resultat- utjämning i det nuvarande systemet bör ligga till grund för beloppsgränserna för handelsbolagsbidrag. Det betyder att en kom- 
 198 
  
 SOU 2002:35 
  
 Kommanditbolag 
  
 manditdelägare (juridisk person) får dra av handelsbolagsbidrag till kommanditbolaget med belopp som sammanlagt inte överstiger den insats som delägaren åtagit sig att sätta in i bolaget. Om kommanditdelägaren tillskjutit mer än vad han åtagit sig att sätta in får handelsbolagsbidrag dras av med belopp som motsvarar det faktiskt tillskjutna kapitalet (jfr prop. 1993/94:50 s. 341). 
  
 7.2.2 
  
 Bolagsmännens betalningsansvar för kommanditbolagets skatter 
  
 Förslaget att göra handelsbolag och kommanditbolag till skatte- subjekt innebär att bolagsmän i handelsbolag och komplementärer i kommanditbolag får ett utökat betalningsansvar motsvarande bolagets inkomstskatt. Bestämmelserna i skattebetalningslagen om betalningsansvar för företrädare för juridiska personer behandlas mer utförligt i avsnitt 11. 
 Kommanditbolag (och handelsbolag) är, som utredningen på- pekat tidigare, redan i dag skattesubjekt när det gäller vissa skatter, bl.a. mervärdesskatt. Det innebär att det betalningsansvar som en komplementär har enligt bestämmelserna i handelsbolagslagen omfattar dessa skatter. 
 I fråga om kommanditdelägaren gäller i stället att betalnings- ansvaret är begränsat till vad han satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget, 1 kap. 2 § och 3 kap. 8 § HBL. Om kommanditdelägaren kan anses som företrädare för kommanditbolaget kan betalnings- ansvar även aktualiseras med stöd av 12 kap. 6 § SBL, dvs. utan beloppsbegränsningen till insatsen. Företrädaren är dock inte betalningssskyldig om han innan skatten skulle ha betalats har vidtagit sådana åtgärder som krävs för att få till stånd en samlad avveckling av den juridiska personens skulder med hänsyn till samtliga borgenärers intressen. Företrädaren kan också befrias från betalningsskyldighet om det finns särskilda skäl. 
 Som påpekats tidigare är kommanditdelägarnas ställning, genom det begränsade ansvaret, mycket lik aktieägarens ställning. Det utökade betalningsansvaret som är en följd av att handelsbolag och kommanditbolag blir skattskyldiga för inkomstskatt torde kunna leda till att antalet kommanditbolag ökar medan antalet övriga handelsbolag i stället kommer att minska. 
 199 
  
 8 
  
 Utländska delägare i svenska handelsbolag 
  
 8.1 
  
 Inledning 
  
 Juridiska personer som registrerats enligt svensk lag betraktas i skattehänseende som svenska juridiska personer med obegränsad skattskyldighet för alla sina inkomster i Sverige och från utlandet. Det spelar ingen roll var den verkliga ledningen i företaget utövas. Det har inte heller någon betydelse om samtliga delägare är bosatta utomlands eller om den juridiska personen driver all sin verksamhet utomlands, 6 kap. 3 § IL. 
 Som berörts i avsnitt 4.3.1 är det enligt nuvarande regler del- ägarnas status som avgör om inkomsterna i ett svenskt handels- bolag skall beskattas i Sverige. I och med utredningens förslag att göra handelsbolagen till skattesubjekt kommer i stället formella kriterier bli avgörande också för skattskyldigheten för inkomsterna i svenska handelsbolag. 
 Enligt uppskattning av PRV finns det utländska delägare i cirka 5 procent av det totala antalet svenska handelsbolag och kom- manditbolag. Det finns inga uppgifter om hur antalet delägare fördelar sig på fysiska respektive juridiska personer. 
  
 8.2 
  
 Utländska delägare som är fysiska personer 
  
 Bestämmelser om skattskyldighet för fysiska personer finns i 3 kap. IL. Bestämmelser om skattskyldighet för fysiska personer finns också i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., och i kupongskattelagen (1970:624). 
 Utredningens förslag att göra handelsbolag till skattesubjekt innebär när det gäller utländska fysiska personer som är delägare att samma regler som gäller för sådana delägare i svenska aktiebolag skall tillämpas. 
 201 
  
 Utländska delägare i svenska handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 8.3 
  
 Utländska delägare som är juridiska personer 
  
 Enligt 6 kap. 7 § IL är utländska juridiska personer begränsat skatt- skyldiga. 
 I 6 kap. 8 § IL definieras vad som skall avses med utländsk juridisk person. En utländsk juridisk person skall enligt lagstift- ningen i den stat där den hör hemma ha de kännetecken som är karaktäristiska för en juridisk person (med undantag för handels- bolag och dödsbon) enligt svensk rätt. Med andra ord skall associationen vara rättssubjekt och dessutom skall de enskilda delägarna inte fritt (enligt lag) kunna förfoga över förmögenhets- massan i associationen. 
 I inkomstskattelagen skiljer man på utländska juridiska personer som är  
 utländska bolag  
 och  
 andra utländska juridiska personer än utländska bolag 
 . Med utländskt bolag avses enligt 6 kap. 9 § IL en utländsk juridisk person som beskattas självständigt i den stat där den hör hemma, om beskattningen är likartad med den som gäller för svenska aktiebolag. Med likartad beskattning brukar avses att den utländska juridiska personen belastas med en skatt på i vart fall 10 procent beräknat på ett motsvarande underlag som gäller för svenska aktiebolag. I 6 kap. 10 § IL finns en tilläggsregel som säger att uttrycket utländskt bolag alltid omfattar utländska juridiska personer som hör hemma i en rad uppräknade länder med vilka Sverige träffat skatteavtal, förutsatt att den juridiska personen är skattskyldig till inkomstskatt och att avtalets regler om begräns- ning av beskattningsrätten är tillämpliga på den juridiska personen samt att den enligt avtalet har hemvist i denna andra avtalsslutande stat. Ett utländskt handelsbolag som  
 inte  
 är skattesubjekt kan inte anses som utländskt bolag. 
 Utredningens förslag att göra handelsbolag till skattesubjekt kommer när det gäller skattskyldigheten för utländska delägare som är juridiska personer att bestämmas utifrån reglerna i 6 kap. IL. Precis som i fråga om fysiska personer finns bestämmelser om skattskyldighet också i lagen om särskild inkomstskatt för utom- lands bosatta och i kupongskattelagen. 
 202 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utländska delägare i svenska handelsbolag 
  
 8.3.1 
  
 Reglerna om handelsbolagsbidrag 
  
 Utredningens förslag:  
 Ett utländskt bolag som är delägare i ett svenskt handelsbolag skall under vissa förutsättningar kunna vara både mottagare och givare av handelsbolagsbidrag. 
 Ett svenskt handelsbolag skall enligt utredningens förslag kunna vara såväl givare som mottagare av handelsbolagsbidrag, av- snitt 4.3.1. Det innebär med andra ord att handelsbolaget skall kunna ge respektive ta emot handelsbolagsbidrag till respektive från sina delägare som är juridiska personer. 
 Ett utländskt bolag som är delägare i ett svenskt handelsbolag bör, vid tillämpningen av reglerna om handelsbolagsbidrag, kunna vara både mottagare och givare av handelsbolagsbidrag. Det spelar ingen roll om delägaren är ett utländskt handelsbolag eller t.ex. ett utländskt aktiebolag. Det avgörande är att beskattningen av delägaren i hemlandet, som måste vara en  
 EES-stat, 
  är likartad med den som gäller för svenska aktiebolag. En ytterligare förutsättning bör vara att både givare och mottagare av bidraget är skattskyldiga i Sverige för den näringsverksamhet som handelsbolagsbidraget hänför sig till. Det innebär för utländska bolag att näringsverk- samheten bedrivs från ett fast driftställe här i Sverige. Ett utländskt handelsbolag som hör hemma inom en  
 EES-stat 
  bör alltså vid tillämpningen av reglerna om handelsbolagsbidrag kunna uppträda i egenskap av både handelsbolag och delägare. 
  
 8.3.2 
  
 Reglerna om näringsbetingade andelar 
  
 Utredningens förslag:  
 Bestämmelserna om skattefri utdelning på näringsbetingade andelar skall också kunna tillämpas för utländska bolag som är delägare i ett svenskt handelsbolag. 
 I avsnitt 4.4 har utredningen redogjort för förslaget att även utländska handelsbolag skall kunna ta emot skattefri utdelning på näringsbetingade andelar. 
 Bestämmelserna om skattefri utdelning på näringsbetingade andelar bör också kunna tillämpas för utländska bolag som är delägare i ett svenskt handelsbolag. För detta bör krävas dels att det utländska bolaget har hemvist inom en  
 EES-stat, 
  dels att andels- innehavet hänför sig till ett fast driftställe i Sverige. För utländska 
 203 
  
 Utländska delägare i svenska handelsbolag 
  
 SOU 2002:35 
  
 juridiska personer som hör hemma i andra stater än  
 EES-stater 
  får frågan om skattefrihet för utdelning på andelsinnehav i svenska handelsbolag regleras i skatteavtal på samma sätt som i fråga om utdelning från svenska aktiebolag. 
 204 
 9 EEIG 
  
 9.1 
  
 Inledning 
  
 Inom EU har det sedan 1989 varit möjligt att bilda europeiska eko- nomiska intressegrupperingar, EEIG. Associationsformen regleras delvis i förordningen nr 2137/85 om Europeiska ekonomiska intressegrupperingar, EEIG. Genom Sveriges medlemskap i EU gäller förordningen som svensk lag. I lagen (1994:1927) om europeiska ekonomiska intressegrupperingar finns bestämmelser som kompletterar förordningen. 
 Av  
 EG-rätten 
  följer att det är medlemmarna och inte grup- peringen som skall vara skattesubjekt för inkomstskatt. Det inne- bär att utredningens förslag att göra handelsbolag till skattesubjekt inte kan omfatta EEIG. Även i fortsättningen skall därför inkomst- erna i en gruppering beskattas hos medlemmarna. 
  
 9.2 
  
 Beskattning av EEIG 
  
 Utredningens förslag:  
 Regelsystemet för beskattning av EEIG bantas kraftigt. Möjligheterna att med skatterättslig verkan överlåta en andel i en gruppering tas bort. Oavsett om andelen eller inkråmet avyttras skall beskattning ske i inkomstslaget närings- verksamhet. 
 Det primära syftet för en EEIG är inte att skapa vinst för gruppe- ringen som sådan utan att förbättra resultatet för medlemmarnas verksamheter. Antalet grupperingar som finns registrerade i Sverige är hittills mycket begränsat. Sammantaget motiverar detta enligt utredningen att regelsystemet för EEIG bantas kraftigt. Det inne- bär samtidigt att väsentliga förenklingar uppnås. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna i 23 kap. IL om underprisöver- låtelser, i 25 kap. IL om uppskov med beskattningen vid koncern- 
 205 
  
 EEIG 
  
 SOU 2002:35 
  
 interna andelsavyttringar m.m. och i 49 kap. IL om uppskov med beskattningen vid andelsbyten inte skall gälla för EEIG. Utred- ningen anser också att den särskilda regleringen som innebär att en grupperings kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastig- heter och näringsbostadsrätter skall räknas till inkomstslaget kapital för medlemmar som är fysiska personer, skall slopas. 
 En medlem i en EEIG kan, under vissa förutsättningar, överlåta sin andel. I dag tillämpas bestämmelserna i 50 kap. IL vid kapital- vinstberäkningen. Utredningen har föreslagit att dessa regler skall tas bort, se avsnitt 5.2.4.2. För att uppnå eftersträvade förenklingar bör därför enligt utredningen möjligheterna att med skatterättslig verkan överlåta en andel i en gruppering tas bort. En andels- försäljning skall i stället ses som en försäljning av medlemmens andel i grupperingens tillgångar och skulder. Det betyder att oavsett om andelen eller inkråmet avyttras skall beskattning ske i inkomstslaget näringsverksamhet. Försäljningspriset fördelas på de tillgångar av olika slag som ingår i grupperingen. För en närmare beskrivning av de ändringar i beskattningen av EEIG som föreslås hänvisas till författningskommentaren. 
 206 
  
 10 
  
 Redovisningsfrågor och skattekontroll 
  
 10.1 
  
 Bokföringsregler 
  
 10.1.1 
  
 Löpande bokföring 
  
 Att handelsbolag alltid är bokföringsskyldiga och i vilka fall ett handelsbolag skall upprätta årsbokslut respektive årsredovisning har beskrivits i bilaga 2, avsnitt 1.10. 
 I 4 kap. bokföringslagen (1999:1078), BFL, beskrivs bokförings- skyldighetens innebörd och i 5 kap. BFL finns bestämmelser om löpande bokföring och verifikationer. 
 Av 4 kap. 1 § BFL framgår att ett företag skall bokföra alla affärshändelser enligt bestämmelserna i 5 kap.  
 1–5 
  §§ BFL. Begrep- pet affärshändelser definieras i 1 kap. 2 § 7 BFL. Där sägs att som affärshändelse anses alla förändringar i storleken och sammansätt- ningen av ett företags förmögenhet som beror på företagets eko- nomiska relationer med omvärlden, såsom in- och utbetalningar, uppkomna fordringar och skulder samt egna tillskott till och uttag ur verksamheten av pengar, varor eller annat. 
  
 10.1.2 
  
 Redovisning av eget kapital 
  
 Balansräkningen skall i sammandrag redovisa företagets samtliga tillgångar, avsättningar och skulder samt eget kapital på balans- dagen, 3 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554), ÅRL. Speci- fikation av det egna kapitalet skall enligt bilaga 1 till ÅRL göras på följande sätt: Eget kapital vid räkenskapsårets början, insättningar eller uttag under året, årets resultat och eget kapital vid räken- skapsårets slut. 
 Varken bokföringslagen eller årsredovisningslagen uppställer krav på att det egna kapitalet i ett handelsbolag skall fördelas på de olika delägarna. Enligt 3 kap. 18 § nya lagen (2001: 1227) om 
 207 
  
 Redovisningsfrågor och skattekontroll 
  
 SOU 2002:35 
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter, LSK, skall handelsbolag till ledning för varje delägares taxering dels lämna uppgifter om varje näringsverksamhet som bedrivs i bolaget, dels för varje del- ägare lämna uppgift om hans andel av bolagets inkomst av varje inkomstslag och näringsverksamhet och uppgifter om varje del- ägares andel eller lott i bolaget. 
  
 10.2 
  
 Handelsbolag som skattesubjekt 
  
 Utredningens förslag:  
 Handelsbolag blir alltid skyldigt att själv lämna särskild självdeklaration. Handelsbolaget föreslås även bli skyldigt att lämna kontrolluppgifter omfattande varje delägares samtliga beskattningsbara uttag från bolaget under räkenskapsåret. 
 Den föreslagna beskattningsordningen förutsätter, som tidigare nämnts, att det egna kapitalet i bolaget delas upp på fullbeskattat tillskjutet kapital och ackumulerade vinstmedel. Med  
 tillskjutet kapital  
 avses kapital som bolagsmännen satt in som insats i han- delsbolaget till skillnad från  
 ackumulerade  
 vinstmedel som genere- rats i bolaget. Det är vidare nödvändigt att tillskjutet kapital indivi- dualiseras i bokföringen. 
 Mot bakgrund av att uppdelningen av det egna kapitalet och individualiseringen av tillskjutet kapitalet är skattemässigt beting- ade kan övervägas att regler härom införs i LSK. Samtidigt finns ett intresse av att redovisningen utan större korrigeringar skall kunna ligga till grund för beskattningen. Denna samordning är grund- läggande för företagsbeskattningen. Enligt utredningens uppfatt- ning är det därför av stort värde att fördelningen och individ- ualiseringen av handelsbolagets kapital också framgår av bok- föringen. I 5 kap. 4 § BFL beskrivs begreppet sidoordnad bokföring. I bokföringen skall konton över tillgångar, avsättningar och skulder specificeras i en sidoordnad bokföring i den utsträck- ning det behövs för att ge en tillfredställande kontroll och överblick. I lagtexten nämns inte något om specifikation av det egna kapitalet. Bokföringsnämnden, BFN, har dock i Allmänna råd om löpande bokföring som beslutades den 2 april 2001, BFNAR 2001:2, kompletterat bestämmelsen om sidoordnad bokföring. I punkt 15 anges att även konton över det egna kapitalet skall specificeras i en sidoordnad bokföring i den utsträckning det behövs för att ge en tillfredsställande kontroll och överblick. Med 
 208 
  
 SOU 2002:35 
  
 Redovisningsfrågor och skattekontroll 
  
 beaktande av den betydelse som BFNs allmänna råd har vid tolkningen av vad som är god redovisningssed (jfr. 8:1 BFL) torde någon uttrycklig bestämmelse i bokföringslagen om redovisning av det egna kapitalet i ett handelsbolag inte vara nödvändig enligt utredningen. 
 Genom att bolagsmännens insatser tydligt redovisas med belopp i bokföringen på kapitalkonton skapas ett system som gör det möj- ligt att hålla reda på varje enskild delägares kapitalinsats. Tillskjuten avtalad insats respektive uttag av avtalad insats skall bokföras som en ökning respektive en minskning av tillskjutet kapital i handels- bolaget. 
 I stället för att skjuta till kapital genom insats i handelsbolaget kan delägaren välja att ge ett penninglån till bolaget. Ett lån från en delägare skall alltid redovisas som en skuld i handelsbolaget. På motsvarande sätt skall ett lån från bolaget till delägaren alltid redo- visas som en fordran i bolaget. I fråga om utredningens förslag om låneförbud hänvisas till avsnitt 5.2.2. 
 Bestämmelserna i HBL bygger på att bolagsmännen är överens både i fråga om insättning av kapital och i fråga om kapitaluttag. Den föreslagna beskattningsordningen förutsätter att samtliga kapitalflöden mellan bolaget och delägarna redovisas korrekt och på ett enhetligt sätt. Det är t.ex. viktigt att vad delägaren sätter in i bolaget som insats också redovisas som tillskjutet kapital under det egna kapitalet i handelsbolaget. Det är bara tillskjutet kapital (inbetald del av avtalad insats) som ingår i anskaffningsutgiften för andelen och som ligger till grund för beräkning av kapitalvinsten vid andelsförsäljning. 
 Om delägaren valt att låna in pengar till bolaget i stället för att skjuta till kapital i form av insats innebär det att vid en försäljning skall försäljningsintäkten, med avdrag endast för eventuella försälj- ningsutgifter, tas upp till beskattning. 
 När det gäller avkastning kan delägaren tillgodogöra sig ränta på inlånat kapital till bolaget eller vinstutdelning. Däremot föreligger ingen skillnad om man ser till effekterna av bolagets återbetalning av lån till delägaren jämfört med återbetalning av insats. Inte någon av dessa transaktioner föranleder beskattning för delägaren. För delägare som förvärvat sin andel från annan gäller att uttag får ske utan beskattningskonsekvenser av det tillskjutna kapital som fanns hänförligt till andelen vid överlåtelsen och kapital som förvärvaren därefter tillskjutit. En konsekvens av detta är att anskaffnings- 
 209 
  
 Redovisningsfrågor och skattekontroll 
  
 SOU 2002:35 
  
 utgiften för en andel även enligt den nya beskattningsordningen kan vara negativ. 
 För en skattemässig riktig bedömning krävs alltså att redovisning av lån respektive insats också görs på rätt sätt. Det kan ibland vara oklart vad som är lån och vad som är insats. De principer som har utvecklats civilrättsligt måste få genomslag även skatterättsligt. Om delägaren t.ex. gör ett tillskott av kapital som överstiger avtalad insats innebär det civilrättsligt att han får en fordran på bolaget och tillskottet skall därför bokas som en skuld i bolaget. Delägaren kan därmed betinga sig avkastning i form av marknadsmässig ränta. Om delägaren tar ut ränta som överstiger marknadsmässig ränta är mellanskillnaden att se som förtäckt vinstutdelning. Om delägaren tar ut ett högre belopp än vad han tillskjutit som insats innebär det i stället att han får en skuld till bolaget. Lån från handelsbolaget till delägare skall alltid redovisas som tillgång i bolaget. 
 En följd av att handelsbolaget görs till skattesubjekt är naturligt- vis också att bolaget alltid blir skyldigt att själv lämna särskild självdeklaration. Handelsbolaget föreslås även bli skyldigt att lämna kontrolluppgifter omfattande varje delägares samtliga beskattnings- bara uttag från handelsbolaget under räkenskapsåret. Förslagen i dessa delar kommer att innebära ändringar i främst lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. 
 210 
 11 Skattebetalning 
  
 11.1 
  
 Skattebetalningslagen 
  
 11.1.1 
  
 Företrädaransvar 
  
 Skattebetalningslagen (1997:483), SBL, trädde i kraft den 1 november 1997 och tillämpas i princip på skatter och avgifter som hänför sig till tid efter utgången av år 1997. Lagen innehåller regler för redovisning och betalning av skatter och avgifter. Bestämmelser om betalningsansvar för företrädare för juridiska personer fanns, innan de samlades i SBL, bl.a. i uppbördslagen (1953:272), UBL, lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, USAL, och mervärdesskattelagen (1994:200), ML. 
 I skattebetalningslagen har bestämmelserna om företrädaransvar samlats i en och samma paragraf, 12 kap. 6 § SBL. Ansvaret har utvidgats till att också omfatta den juridiska personens egen inkomstskatt. Regeringen påpekade att olikformigheter i reglering- en av företrädaransvaret skapar utrymme för den skattskyldige att styra sina betalningar vilket är till men för staten. Ett generellt och enhetligt företrädaransvar leder enligt regeringen till förenklad hantering och effektivare uppbörd. Regeringen underströk att för- ändringen av företrädaransvaret inte var avsedd att föregripa de överväganden om ansvarsgenombrott som Aktiebolagskommittén enligt sina direktiv skulle göra (prop. 1996/97:100 Del 1 s. 439). 
 Aktiebolagskommittén har i sitt slutbetänkande Ny aktie- bolagslag (SOU 2001:1) ingående behandlat frågan om ansvars- genombrott. Kommittén, som fann att någon generell regel om ansvarsgenombrott inte borde föreslås, påpekade att det företrädar- ansvar som gäller bl.a. i olika skatteförfattningar inte kan anses vara ett genombrott i principen om aktieägarnas ansvarsfrihet. Reglerna om personligt betalningsansvar för bl.a. aktiebolagets skatteskulder har i stället karaktär av påföljd för framför allt bolagsfunktionärer 
 211 
  
 Skattebetalning 
  
 SOU 2002:35 
  
 som försummat sina lagfästa skyldigheter eller överträtt vissa bestämda regler (SOU 2001:1 s. 280). 
 Enligt de äldre bestämmelserna i uppbördslagen m.fl. författ- ningar om en företrädares ekonomiska ansvarighet för en juridisk persons skatter och avgifter begränsades ansvaret till sådana fall där uppsåt eller grov oaktsamhet förelåg. Gränserna för och utform- ningen av företrädaransvaret har alltså styrts av det straffrättsliga ansvaret i motsvarande fall. I rättspraxis har det subjektiva rekvisitet grov oaktsamhet haft samma innehåll såväl när det gällt straffansvar som när det gällt betalningsansvar. 
 I samband med införandet av skattebetalningslagen har bestäm- melsen om betalningsbrott i skattebrottslagen (1971:69) slopats. Därmed upphörde kopplingen som funnits mellan betalnings- skyldigheten för företrädare och straffansvaret. I den nya bestäm- melsen i 12 kap. 6 § SBL har de tidigare subjektiva förutsättning- arna omarbetats till objektiva förutsättningar genom att det i lagtexten konkret anges vad som tidigare gällt enligt praxis. Det betyder att betalningsskyldighet får göras gällande endast om företrädaren eller någon annan inte har vidtagit sådana åtgärder att en samlad avveckling kan komma till stånd av den skattskyldiges skulder med hänsyn tagen till samtliga borgenärers intressen. Enligt förarbetena (prop. 1997/98:100 Del 1 s. 443) var avsikten med utformningen av bestämmelsen inte att åstadkomma någon skärp- ning av företrädaransvaret jämfört med tidigare reglering. 
 Om det finns särskilda skäl får företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten, 12 kap. 6 § fjärde stycket SBL. Vid bedömningen skall beaktas både sådana omständigheter som enligt tidigare bestämmelser i bl.a. uppbördslagen varit skäl för jämkning men även en del omständigheter som varit av betydelse för att bedöma de subjektiva förutsättningarna. Den myndighet som för talan, dvs. skattemyndigheten har också en möjlighet att inskränka betalningsskyldigheten av handläggnings- eller process- ekonomiska skäl. Sådana förhållanden brukar ses som förliknings- grunder och kan inte bli föremål för bedömning av överprövande instanser. 
 Talan om att ålägga betalningsskyldighet enligt 12 kap. 6 § SBL förs vid allmän domstol. 
 Regeringen tillsatte år 2000 på initiativ av Riksdagens skatte- utskott en utredning (Dir. 2000:89) med uppgift bl.a. att analysera hur de nya bestämmelserna om företrädaransvar i skattebetalnings- lagen förhåller sig till de äldre bestämmelserna i uppbördslagen 
 212 
  
 SOU 2002:35 
  
 Skattebetalning 
  
 m.fl. författningar. Bakgrunden är ett rättsfall från Högsta Domstolen, HD, (NJA 2000 s. 132) om ställföreträdaransvar. I målet uppkom fråga om företrädare för juridisk person, med hänsyn till retroaktivitetsförbudet i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen, kunde åläggas betalningsansvar för skatter och avgifter som förfallit till betalning vid tidpunkten då skatte- betalningslagen ännu inte trätt i kraft. Om en tillämpning av den nya lydelsen i skattebetalningslagen skulle leda till ett mer oförmånligt resultat än de tidigare bestämmelserna i uppbördslagen kunde bestämmelsen i skattebetalningslagen inte tillämpas med retroaktiv verkan. HD ansåg att formuleringen i 12 kap. 6 § SBL är sådan att den tyder på en viss skärpning av ansvaret. HD uttalade att det på grund av den utformning bestämmelsen fått, väl kan tänkas att den i praktiken kommer att medföra att företrädare för juridiska personer blir betalningsskyldiga i större utsträckning än tidigare. 
 Utredningen om betalningsansvar för företrädare för juridiska personer har överlämnat sitt betänkande Företrädaransvar (SOU 2002:8) i februari 2002. Utredningen föreslår att bestämmelsen i 12 kap. 6 § SBL omformuleras genom att det införs ett krav på att företrädaren skall ha insett eller skäligen bort inse att skatten inte skulle kunna betalas i tid. Betalningsansvar skall dock inte kunna fastställas om företrädarens förfarande varit ursäktligt. Av lag- texten skall också framgå att med företrädare för en juridisk person i bestämmelsen avses någon som har ett bestämmande inflytande i den juridiska personen. Möjligheten att jämka betalningsskyldig- heten vid särskilda skäl skall inte ändras enligt utredningen. 
  
 11.1.2 
  
 Handelsbolagets skatter 
  
 Uttrycket juridisk person i skattebetalningslagen omfattar även dödsbon och handelsbolag, 1 kap. 3 § SBL. Handelsbolag likställs med skattskyldig även om bolaget inte är skyldigt att betala någon av de skatter som omfattas av lagen, 1 kap. 4 § tredje stycket punkt 1 SBL. Om en bolagsman i ett handelsbolag enligt 2 kap. 20 § HBL har ålagts betalningsskyldighet för skatt betraktas även han som skattskyldig enligt skattebetalningslagen, 1 kap. 4 § tredje stycket punkt 6 SBL. 
 Betalningsansvaret för delägare i handelsbolag kan grundas dels på den tvingande bestämmelsen om solidariskt betalningsansvar i 
 213 
 Skattebetalning SOU 2002:35 
 2 kap. 20 § HBL, dels på bestämmelsen om företrädaransvar i 12 kap. 6 § SBL. I det förra fallet är skattemyndigheten behörig att fastställa betalningsansvaret medan det är allmän domstol som fattar beslut om betalningsansvar enligt skattebetalningslagen. 
 Om den juridiska personen är ett kommanditbolag gäller följande. En komplementär har i likhet med en delägare i ett handelsbolag ett obegränsat betalningsansvar enligt handelsbolags- lagen samtidigt som betalningsansvar också kan fastställas enligt 12 kap. 6 § SBL. En kommanditdelägare har däremot ett begränsat ansvar för kommanditbolagets förpliktelser som motsvarar vad han satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget, kap. 2 § och 3 kap. 8 § HBL. Om kommanditdelägaren kan anses som företrädare för kommanditbolaget kan betalningsansvar även utkrävas enligt 12 kap. 6 § SBL, dvs. utan beloppsbegränsningen till insatsen. 
 Det personliga ansvar som åvilar en bolagsman i ett handelsbolag respektive en komplementär i ett kommanditbolag är som redan påpekats tvingande. De har dock möjlighet att dels göra gällande samma invändningar som bolaget kunnat göra, dels komma med invändningar om de varit ansvarig bolagsman eller inte vid tid- punkten när skattefordran uppkom. I 2 kap. 22 § HBL anges att den som inträder som bolagsman i ett handelsbolag även svarar för de förbindelser som bolaget ingått före hans inträde i bolaget. Det betyder att en ny bolagsman, solidariskt med handelsbolaget, ansvarar för samtliga skatteskulder som belastar bolaget vid bolagsmannens inträde. Det saknar betydelse för bolagsmannens betalningsansvar att skulderna uppkommit under tid då han inte ingått i bolaget. Den som avgår som bolagsman svarar enligt samma paragraf inte för de av bolagets förpliktelser som uppkommer efter avgången, om bolagets motpart kände till eller borde ha känt till att bolagsmannen avgått. När det gäller skatteskulder där skattemyn- digheten är motpart har Regeringsrätten ansett (RÅ 1990 ref. 50) att en avgången bolagsman inte kan bli ansvarig för efter avgången uppkomna skatteskulder även om skattemyndigheten var i god tro. 
 Fr.o.m. den 1 januari 1998 gäller enligt 12 kap. 8 a § SBL att beslut om ansvar för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 § HBL avseende skatt enligt skattebetalningslagen skall fattas av skatte- myndigheten. Skattemyndigheten torde även fatta beslut i fråga om betalningsansvar för medlem i EEIG om det grundas på förord- ningen (EEG) nr 2137/85 om Europeiska ekonomiska intresse- 
 214 
  
 SOU 2002:35 
  
 Skattebetalning 
  
 grupperingar, artikel 24 
 1 
 . Intressegrupperingens inkomstskatt inkluderas i medlemmarnas betalningsansvar, se bilaga 2 avsnitt 1.9. 
  
 11.2 
  
 Handelsbolag som skattesubjekt 
  
 Utredningens förslag:  
 Delägare i handelsbolag och komplementär i kommanditbolag blir betalningsskyldiga även för bolagets in- komstskatt. Det gäller också för kommanditdelägare. I det senare fallet kan fullt ansvar utkrävas endast med stöd av 12 kap. 6 § SBL och då krävs att delägaren samtidigt är företrädare för bolaget. 
 Den föreslagna förändringen av beskattningsmetod för handels- bolag får även konsekvenser i fråga om handelsbolagsdelägarnas betalningsansvar. En följd av att handelsbolag blir skattesubjekt är nämligen att delägarnas ansvar utökas till att även omfatta bolagets inkomstskatt. 
 De argument som fördes fram i samband med utökningen av företrädaransvaret vid tillkomsten av skattebetalningslagen till att omfatta alla skatter och avgifter som ingår i skattekontosystemet kan enligt utredningen åberopas även till stöd för det utökade betalningsansvaret för handelsbolagsdelägare. Olikformigheter i betalningsansvaret bör undvikas eftersom de skapar utrymme för den skattskyldige delägaren att styra sina betalningar vilket i sin tur kan ge möjlighet till skatteundandragande. Ett generellt och enhetligt regelsystem i fråga om ansvaret för skattebetalningar leder till förenklad hantering och effektivare uppbörd vilket naturligtvis bör eftersträvas. 
 I handelsbolag – precis som i de flesta mindre aktiebolag – är företrädarna oftast delägare. Det finns anledning att återknyta till Aktiebolagskommitténs uttalande i samband med övervägandena om det borde införas en generell regel om ansvarsgenombrott i den nya aktiebolagslagen. Kommittén ansåg, som tidigare nämnts, att reglerna i skattebetalningslagen om bolagsföreträdares betalnings- ansvar inte har någonting att göra med den grundläggande prin- cipen att en aktieägare inte har något ansvar för bolagets för- pliktelser. Enligt kommittén har reglerna om företrädaransvar snarare karaktär av påföljd för försumliga företrädare. 
  
 1  
 Det framgår dock inte av lagtexten som bara hänvisar till HBL. Av 1 kap. 5 § SBL framgår dock att vad som sägs om handelsbolag också skall gälla intressegrupperingar om inte annat föreskrivs. 
 215 
  
 Skattebetalning 
  
 SOU 2002:35 
  
 Den civilrättsliga regleringen i handelsbolagslagen innebär – i fråga om handelsbolag – att bolagsmännen har ett solidariskt betalningsansvar för bolagets samtliga förpliktelser. Det gäller även om en företrädare för handelsbolaget – som inte är bolagsman – har överträtt lagregler. Det finns alltså en skillnad i fråga om synsättet på betalningsansvaret för skatter som åvilar en delägare som är företrädare för ett aktiebolag jämfört med det ansvar som en handelsbolagsdelägare har enligt handelsbolagslagen. I det första fallet förutsätts viss försumlighet för att ansvaret skall inträda för delägaren/företrädaren, vilket inte krävs för att handelsbolags- delägaren skall bli betalningsskyldig. Enligt utredningen kan de olika synsätten på betalningsansvaret i ett handelsbolag jämfört med i ett aktiebolag förklaras med skillnaderna i fråga om del- ägarnas ansvar för skulderna i de olika bolagsformerna. 
 Komplementären i ett kommanditbolag har som redan nämnts motsvarande betalningsansvar som en delägare i ett handelsbolag. I fråga om kommanditdelägaren gäller i stället att betalningsansvaret är begränsat enligt bestämmelserna i handelsbolagslagen till vad han satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Naturligtvis kan skattemyndigheten med stöd av 12 kap. 6 § SBL kräva betalning av en kommanditdelägare i egenskap av företrädare för ett kom- manditbolag. 
 Som utredningen redan påpekat i avsnitt 3.2.1 kan ett alternativ till att göra handelsbolag till skattesubjekt vara att bolaget taxeras för sin inkomst men att delägarna debiteras skatten. På så sätt skulle delägarna inte drabbas av ett utökat betalningsansvar efter- som inkomstskatten skulle fördelas mellan dem utifrån deras andelar i handelsbolaget. Enligt utredningens uppfattning saknas dock skäl att lägga fram ett förslag när det gäller betalningsansvaret för handelsbolagets inkomstskatt som avviker från vad som gäller i fråga om övriga skatter som handelsbolaget är skattskyldigt för enligt dagens regler, t.ex. mervärdesskatt. 
 I sammanhanget vill utredningen också hänvisa till de möjlig- heter som finns för bolagsmän i handelsbolag att i bolagsavtalet begränsa – gentemot övriga bolagsmän – sitt ansvar för bolagets förpliktelser. Ansvaret kan visserligen inte begränsas utåt mot tredje man men bolagsmännen kan ändå i förhållande till varandra komma överens om begränsningar i betalningsansvaret t.ex. när det gäller bolagets inkomstskatt. Om i sådant fall betalningsansvar för en skatteskuld aktualiseras för en delägare i ett handelsbolag med stöd av 2 kap. 20 § HBL har delägaren möjlighet att i sin tur kräva 
 216 
  
 SOU 2002:35 
  
 Skattebetalning 
  
 övriga delägare i enlighet med avtalet. I ett kommanditbolag är kommanditdelägarnas ansvar också begränsat. Skattemyndigheten har dock i båda dessa fall möjlighet att med stöd av 12 kap. 6 § SBL kräva betalning av företrädaren för bolaget under de förutsätt- ningar som finns angivna i lagtexten. 
 Utredningens förslag innebär alltså sammanfattningsvis att delägare i handelsbolag och komplementär i kommanditbolag bör ha betalningsansvar även för bolagets inkomstskatt. Skattemyndig- heten har gentemot dessa möjlighet att kräva betalning antingen med stöd av 2 kap. 20 § HBL eller 12 kap. 6 § SBL. För kom- manditdelägare skall begränsningen i betalningsansvaret enligt 1 kap. 2 § och 3 kap. 8 § HBL gälla. För kommanditdelägare som är företrädare kan fullt betalningsansvar däremot utkrävas med stöd av 12 kap. 6 § SBL. 
 217 
 12 Övergångsfrågor 
  
 12.1 
  
 Inledning 
  
 Övergången från delägarbeskattning till bolagsbeskattning av han- delsbolag kan i väsentligt avseende anses jämförbar med för- hållandet vid byte av företagsform från handelsbolag till aktiebolag. Det finns dock viktiga skillnader. För det första sker ett byte av företagsform på delägarnas egna initiativ medan bytet av beskatt- ningsmetod som utredningen nu föreslår blir obligatoriskt. För det andra är det inte fråga om ett byte av företagsform utan bytet gäller beskattningsmetoden. Det är således inte fråga om en överlåtelse av verksamhet i ett handelsbolag till ett nytt rättssubjekt. 
 Enligt utredningen bör ett av målen vid utarbetandet av över- gångsbestämmelserna vara att förhindra att delägare i handelsbolag som inte bedriver någon verksamhet kan för med sig negativa justerade anskaffningsutgifter in i det nya systemet med bolags- beskattning. Anledningen till att dessa bolag fortfarande finns registrerade är många gånger att de inte kan upplösas utan skattemässiga konsekvenser för dessa delägare. Utredningen har därför valt att föreslå övergångslösningar med utgångspunkt i om handelsbolaget bedriver näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning eller inte. 
 En frågeställning som redan här bör beröras är om det finns behov av särskild reglering för det fall att delägarna i ett handels- bolag väljer att i stället samarbeta i ett enkelt bolag när de nya beskattningsreglerna träder i kraft. Det finns i dag ett regelsystem som i normalfallet gör det möjligt att föra över en verksamhet i ett handelsbolag till en eller flera enskilda firmor eller ett enkelt bolag utan att uttagsbeskattnings sker. Enligt utredningen saknas det anledning att i det här sammanhanget göra någon ändring i dessa bestämmelser. 
 219 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 12.2 
  
 Aktiva handelsbolag 
  
 Med aktiva handelsbolag avser utredningen bolag som sedan ingången av år 2002 i mer än obetydlig omfattning har bedrivit näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § IL och fortfarande bedriver denna vid utgången av det beskattningsår då handels- bolaget första gången skall beskattas för verksamheten. 
 Övergångsbestämmelserna som gäller aktiva handelsbolag skall också gälla i tillämpliga delar för de delägare i inaktiva handelsbolag som har en positiv justerad anskaffningsutgift. 
  
 12.2.1 
  
 Tillskjutet kapital 
  
 Utredningens förslag:  
 Bokföringen skall vara underlag för för- delning av tillskjutet kapital på respektive delägare i ett handels- bolag. Om delägarnas andelar inte har redovisats individuellt i bok- föringen skall bolaget i samband med övergången komma in med sådan redovisning. 
 I ett aktiebolag och en ekonomisk förening delas eget kapital upp i bundet eget kapital och fritt eget kapital eller ansamlad förlust, jfr 5 kap. 14 och 15 §§ ÅRL. I ett handelsbolag görs ingen uppdel- ning av det egna kapitalet eftersom ett handelsbolag saknar bundet eget kapital, se bilaga 1 till ÅRL. 
 Det egna kapitalet som finns i ett handelsbolag består av medel som bolagsmännen satt in. Det egna kapitalet är alltså fullbeskattat. Ackumulerade vinstmedel existerar inte eftersom inkomsterna fördelas och beskattas hos delägarna. 
 Om handelsbolaget blir skattesubjekt, skall enligt utredningens förslag eget kapital i bolaget delas upp i tillskjutet kapital och ackumulerade vinstmedel. Det tillskjutna kapitalet skall delägaren kunna ta ut från handelsbolaget utan beskattningskonsekvenser medan uttag av vinstmedel enligt huvudregeln skall beskattas. 
 När handelsbolaget blir skattesubjekt måste alltså det tillskjutna kapitalet fördelas på delägarna. I handelsbolagets bokföring brukar delägarnas insatser redovisas på kapitalkonton. Det saknas lagbestämmelser som föreskriver att handelsbolag skall redovisa eget kapital på delägarnivå i bokföringen. Det kan alltså vara så att det av bokföringen inte går att se exakt de olika delägarnas kapital- behållning. 
 220 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 Om redovisningen inte kan ligga till grund för fördelningen av tillskjutet kapital måste fördelningen bestämmas efter annan grund. Ett alternativ som skulle kunna prövas är att utgå från den just- erade anskaffningsutgiften som delägarna i handelsbolag i princip skall redovisa varje år i självdeklarationen. 
 Den justerade anskaffningsutgiften är ett skattemässigt begrepp (se bilaga 5, tabell 12:1) och skiljer sig från redovisningen av delägarens kapitalbehållning i handelsbolaget. (I bilaga 5 finns ett exempel som illustrerar skillnaderna mellan den justerade anskaff- ningsutgiften och redovisningen av delägarnas kapitalbehållning i bolaget, se exempel 12:3.) 
 Det egna kapitalet i ett handelsbolag som belöper sig på en delägare påverkas av delägarens andel av det redovisade resultatet i bolaget samt av hans insättningar och uttag (behållen insats). Den justerade anskaffningsutgiften påverkas – förutom av insättningar och uttag – i stället av delägarens andel av det skattemässiga resultatet. Det betyder att vinst respektive förlust vid fastighets- avyttring skall redovisas med faktiska belopp i bokföringen medan det skattemässiga resultatet naturligtvis bara påverkas av den del av vinsten respektive förlusten som motsvarar skattepliktig kapital- vinst alternativt del av kapitalförlust som får dras av. Samma för- hållanden gäller i fråga om skattefria inkomster, tex. lotterivinster, och kostnader som inte får dras av. Ett annat skäl till att det föreligger skillnader mellan eget kapital och justerade anskaff- ningsutgifter är att om handelsbolaget går med förlust så påverkas det egna kapitalet omedelbart men delägarnas justerade anskaff- ningsutgifter påverkas först i samband med att förlusten kan utnyttjas hos delägarna som underskottsavdrag. 
 En annan viktig förklaring till att den justerade anskaffnings- utgiften för en andel och det egna kapitalet som belöper sig på andelen uppgår till olika belopp beror på att köpeskillingen som belöper på en andel i handelsbolaget kan ha varit högre eller lägre än andelens värde enligt bokföringen. 
 För att kunna fördela kapitalet med utgångspunkt i den justerade anskaffningsutgiften måste anskaffningsutgiften korrigeras så att den överensstämmer med redovisat kapital i handelsbolaget (se bilaga 5, tabell 12:2). Det kan innebära stora problem eftersom skillnader mellan redovisat och skattemässigt resultat kan ligga långt tillbaka i tiden och möjligheterna att korrigera därför är begränsade. Detsamma gäller i fråga om att ta reda på om en del- ägare erlagt ett över- eller underpris för sin andel. Mot bakgrund av 
 221 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 dessa svårigheter är det utredningens uppfattning att den justerade anskaffningsutgiften inte bör utgöra underlag för fördelningen av eget kapital i handelsbolag på respektive delägare. 
 Utredningen vill sträva efter att skapa ett regelsystem för att lösa övergångsfrågorna som blir så enkelt som möjligt. Det samman- lagda belopp som delägarna kan ta ut från handelsbolaget utan beskattning framgår av bolagets bokföring. Det är därför naturligt att det är bokföringen som bör ligga till grund för uppdelningen av tillskjutet kapital på respektive delägare. 
 Det kan i vissa handelsbolag där delägarna har en stark koppling till varandra, t.ex. familjeföretag, finnas ett visst utrymme att föra över kapital mellan delägarna i samband med övergången. Effekt- erna härav bör dock inte överdrivas. I handelsbolag där delägarna är fristående från varandra går det regelmässigt av redovisningen att se de olika delägarnas andelar i bolagets kapital. Det ligger i delägarnas intresse att det klart och tydligt framgår vad som är deras respektive kapitalbehållning. 
 Utredningen anser sammanfattningsvis att delägarnas tillskjutna kapital skall bestämmas med utgångspunkt i handelsbolagets bok- föring. Det innebär att redovisningen på kapitalkontona skall ligga till grund för vad var och en av delägarna kan ta ut utan beskatt- ningskonsekvenser. Om uppdelning av eget kapital på respektive delägare inte gjorts i bokföringen skall handelsbolaget i samband med övergången till den nya beskattningsordningen inkomma med sådan redovisning. Handelsbolaget skall i samband med utgången av det sista året som delägarbeskattning sker i en sidoordnad bokföring specificera delägarnas kapitalkonton. 
 222 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 12.2.2 
  
 Kapitalunderlag 
  
 Utredningens förslag:  
 Utredningen föreslår att delägarens just- erade anskaffningsutgift vid utgången av beskattningsåret närmast före ikraftträdandet skall ligga till grund för beräkningen av hans kapitalunderlag. Sparat räntefördelningsbelopp skall dels öka kapitalunderlaget, dels omvandlas till sparat utdelningsutrymme när gränsbelopp enligt bestämmelserna i 57 kap. IL för första gången skall beräknas. Övergångsposten skall också öka under- laget. Tillskott som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i handelsbolaget skall minska kapitalunderlaget. 
 I det nya beskattningssystemet krävs att det fastställs ett kapitalunderlag för varje delägare. Underlaget ligger till grund för beräkning av i vilken utsträckning utdelning från handelsbolaget skall beskattas och för kapitalvinstberäkningen, se avsnitt 5.3.3. 
 När det gäller att fastställa kapitalunderlaget kan övervägas om det bör baseras på det redovisade tillskjutna kapitalet eller om den justerade anskaffningsutgiften bör ligga till grund för beräkningen. Precis som fallet är för delägare i aktiebolag fastställs kapital- underlaget på delägarnivå. Det är enligt huvudregeln inte kopplat till det redovisade kapitalet i bolaget. Den justerade anskaffnings- utgiften ligger till grund för kapitalunderlaget enligt de nuvarande räntefördelningsreglerna, vilka har en viss koppling till lättnads- reglerna 43 kap. IL och  
 3:12-reglerna 
  som nu finns i 57 kap. samma lag. 
 Det är utredningens uppfattning att det ligger närmast till hands att utgå från den justerade anskaffningsutgiften när kapitalunder- laget skall bestämmas. Härigenom uppnås kontinuitet med dagens regler om räntefördelning. Som framgår av utredningens förslag i avsnitt 5.3.3 är det andelens omkostnadsbelopp, som i sin tur baserar sig på andelens anskaffningsutgift, vid ingången av beskatt- ningsåret som skall ligga till grund för beräkning av lättnads- och gränsbelopp. Vid ingången av det beskattningsår då handelsbolaget för första gången skall beskattas som skattesubjekt bör anskaff- ningsutgiften korrigeras med nedan angivna poster. 
 Delägaren har möjlighet att tillämpa räntefördelningsreglerna även det sista året som handelsbolaget delägarbeskattas. Om del- ägaren har ett  
 kvarstående sparat fördelningsbelopp 
 , se bilaga 2, avsnitt 2.9.1, vid utgången av det sista året bör detta därför ingå i den anskaffningsutgift som delägarna för med sig in i det nya 
 223 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 beskattningssystemet. Det sparade fördelningsbeloppet skall alltså tas med vid beräkning av underlaget för lättnadsbelopp och gräns- belopp enligt bestämmelserna i 43 kap. 4 a § och 57 kap. 8 a § IL. Fördelningsbeloppet bör också omvandlas till sparat utdelnings- utrymme vid beräkning av gränsbelopp enligt 57 kap. 7 § IL. 
 Vid övergången bör  
 övergångsposten  
 läggas till anskaffningsut- giften. Den nollställning av negativa justerade anskaffningsutgifter som reglerades i övergångsbestämmelserna till räntefördelnings- reglerna bör få effekt även på kapitalunderlaget i det nya beskatt- ningssystemet. 
 Tillskott som delägaren gör under det sista beskattningsåret i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i handelsbolaget bör inte få påverka den ingående anskaffningsutgiften. Sådana tillskott skall därför minska anskaffningsutgiften på samma sätt som utredningen föreslagit vid den löpande beskattningen, se avsnitt 5.3.3. 
 Nedan föreslås att avdrag för avsättning till expansionsfond och periodiseringsfond skall få föras över till det nya handelsbolaget. Som alternativ föreslås att delägare får skatta av fonderna i stället. Avdrag för avsättning till expansionsfond och periodiseringsfond har minskat den justerade anskaffningsutgiften. Genom att fonderna antingen lyfts in i handelsbolaget i samband med över- gången eller tas upp som intäkt hos delägaren bör anskaffnings- utgiften för andelen ökas med motsvarande belopp vid nämnda tidpunkt. Anskaffningsutgiften skall vidare minskas i takt med att delägaren utnyttjar ett kvarstående underskott som föreslås nedan i avsnitt 12.2.5. 
 En förutsättning för att lättnadsbelopp och gränsbelopp skall beräknas är naturligtvis att delägarens anskaffningsutgift inte är negativ. 
 224 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 12.2.3 
  
 Expansionsfond 
  
 Utredningens förslag:  
 En valmöjlighet införs i fråga om behandlingen av expansionsfonder. Det ena alternativet innebär att en delägare själv kan återföra fonden till beskattning i samband med övergången till det nya systemet. Det andra alternativet innebär att 72 procent av expansionsfonden förs över till handelsbolaget genom att tas upp som ackumulerade vinstmedel. En sådan överföring skall medföra att tillskjutet kapital minskas i motsvarande utsträckning. En förutsättning för det sistnämnda alternativet är att övriga delägare godkänner en sådan överföring. 
 Avsättning till expansionsfond har varit föremål för beskattning (expansionsfondsskatt) motsvarande bolagsskattesatsen. Det är bara fysiska personer som har rätt att göra avdrag för avsättning till expansionsfond. Avsättningarna görs i delägarnas deklarationer. I princip får delägaren återföra fonden i den takt han vill. Om kapitalunderlaget för expansionsfond är negativt måste emellertid fonden återföras helt eller delvis. Det är inte ovanligt att delägaren återför fonden när bolaget redovisar underskott. På så sätt kan beskattningseffekten av återföringen minskas. En redogörelse av bestämmelserna finns i bilaga 2, avsnitt 2.10. 
 Fonden representerar dels en icke förfallen skuld avseende delägarens statliga och kommunala inkomstskatt samt social- avgifter, dels en icke förfallen fordran avseende erlagd expansions- fondsskatt. 
 Utredningen anser att det finns två alternativ att hantera expansionsfonder i samband med övergången till den nya beskatt- ningsordningen. 
 Det första alternativet som utredningen vill peka på är att en delägare får återföra expansionsfonden till beskattning. Enligt nuvarande regler i 34 kap. 17 § IL skall avdrag för avsättning till expansionsfond återföras och expansionsfondsskatten återbetalas till delägaren om skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör. I praktiken är det vad som händer när handelsbolaget blir skattesubjekt, dvs. skattskyldigheten övergår från delägarna till bolaget. För att lindra beskattningseffekten föreslår utredningen att intäkten som skall tas upp får fördelas på fem år. 
 Det andra alternativet bygger på att expansionsfonden får föras in i handelsbolaget. I handelsbolaget behandlas fondmedlen som ackumulerade vinstmedel, eftersom expansionsfondsskatten kan 
 225 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 sägas motsvara första ledet i det föreslagna systemet med dubbel- beskattning. En sådan överföring bör förutsätta att övriga delägare lämnat sitt samtycke till överföringen. 
 Handelsbolagets sammanlagda egna kapital skall inte påverkas av att delägaren för in expansionsfonden i bolaget. Därför måste delägarens tillskjutna kapital minskas i motsvarande utsträckning. Utredningen föreslår emellertid att den betalda expansionsfonds- skatten i sådana fall skall frysas inne vid övergången till att handelsbolaget skall bolagsbeskattas. Av detta skäl bör det räcka att endast 72 procent av utestående expansionsfonder förs in i handelsbolaget. Tekniskt sker detta genom en omföring från tillskjutet kapital till ackumulerade vinstmedel och detta belopp blir därmed vid kommande uttag föremål även för det andra ledet i dubbelbeskattningen. Om delägarens konto för tillskjutet kapital understiger 72 procent av fondbeloppet bör endast så mycket av detta fondbelopp som motsvarar tillskjutet kapital få tas upp som ackumulerade vinstmedel. Mellanskillnaden bör därvid tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet hos delägaren. Även i detta fall bör beloppet få fördelas på period av fem år. 
 Om 72 procent av fondbeloppet förs över till handelsbolaget som ackumulerade vinstmedel skall expansionsfondsskatten inte till någon del återbetalas till delägaren. Om bara viss del av fonden kan föras över till bolaget på grund av att delägarens tillskjutna kapital inte täcker ett belopp motsvarande 72 procent av fonden bör en justering göras av expansionsfondsskatten så att viss del återbetalas i samband med att delar av fonden tas upp som intäkt hos delägaren. 
 Utredningen föreslår alltså att delägarna ges möjlighet att välja något av de nu nämnda alternativen vid övergången. 
  
 12.2.4 
  
 Periodiseringsfond 
  
 Utredningens förslag:  
 En valmöjlighet införs även i fråga om periodiseringsfond. En delägare i ett handelsbolag skall själv kunna återföra fonden till beskattning i samband med övergången. Delägaren skall emellertid kunna välja att i stället föra över sin periodiseringsfond och återföringsskyldigheten till handelsbolaget. Sistnämnda alternativ förutsätter att övriga delägare godkänner överföringen. 
 226 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 Även avdrag för avsättning till periodiseringsfond görs på del- ägarnivå i handelsbolag enligt nuvarande skatteregler. En närmare beskrivning av bestämmelserna finns i bilaga 2, avsnitt 2.11. 
 Utredningen anser att den valmöjlighet som föreslagits i fråga om behandlingen av expansionsfond även bör gälla för behand- lingen av periodiseringsfonder vid övergången till den nya beskatt- ningsordningen. Det innebär att en delägare kan återföra avdrag för avsättning till periodiseringsfond till beskattning i samband med bytet av beskattningsmetod för handelsbolag. Såsom utredningen föreslagit när det gäller expansionsfond bör de återförda beloppen få fördelas på fem år. 
 Såvida övriga delägare lämnar sitt samtycke bör en delägare få välja att i stället föra över sin periodiseringsfond till handelsbolaget. Fonden skall vid en sådan överföring tas upp i bolagets balans- räkning. Bolaget anses själv ha gjort avsättningen och avdraget för denna vid den taxering som avdraget hos delägaren faktiskt hänför sig till. Det betyder att periodiseringsfonden återförs i handels- bolaget. 
 På samma sätt som utredningen föreslagit beträffande överföring av expansionsfond bör överföringen av periodiseringsfond ske genom att motsvarande belopp dras av från delägarens tillskjutna kapital. Om fondavsättningen uppgår till ett högre belopp bör mellanskillnaden tas fram till beskattning. En sådan intäkt bör kunna fördelas på högst fem år. 
  
 12.2.5 
  
 Kvarstående underskott 
  
 Utredningens förslag:  
 Utredningen föreslår att delägare som är fysisk person och som vid tidpunkten för övergången har ett kvarstående outnyttjat underskott på andelen skall få möjlighet att dra av underskottet med 70 procent i inkomstslaget kapital. Underskottet skall dras av det första beskattningsåret efter övergången eller, om delägaren begär det, fördelas på det året och de två därefter följande beskattningsåren. 
 För delägare som är juridiska personer redovisas handelsbolags- verksamhet direkt i delägarens egen näringsverksamhet. Ett eventu- ellt underskott från näringsverksamhet i handelsbolag kan därför utnyttjas direkt av en sådan delägare. För delägare som är fysisk person gäller i stället enligt huvudregeln att underskott rullas 
 227 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 framåt. Underskottet kan dras av mot framtida överskott av verk- samheten som belöper sig på delägaren. 
 I det nuvarande beskattningssystemet sker en s.k. tyst kvittning av eventuellt kvarstående underskott hos dessa delägare i samband med kapitalvinstberäkningen. 
 Enligt utredningens uppfattning bör delägare som är fysisk person och som har kvarstående underskott (på bolagsnivå) från handelsbolagsverksamheten som inte har kunnat dras av mot andra inkomster, kompenseras för att den tidigare kvittningsrätten försvinner. 
 För en enskild näringsidkare gäller att underskott som upp- kommer det beskattningsår då han upphör att bedriva närings- verksamheten har rätt att dra av 70 procent av underskottet i inkomstslaget kapital enligt 42 kap. 34 § IL. Utredningen föreslår därför att en motsvarande möjlighet att dra av underskott som kapitalförlust införs för fysiska personer som är delägare i handels- bolag. Underskottet bör få dras av det första beskattningsåret efter övergången eller, om delägaren begär det, fördelas på det året och de två därefter följande beskattningsåren. 
  
 12.2.6 
  
 Överföring av ersättningsfond 
  
 Eventuell avsättning till  
 ersättningsfond 
 , som enligt dagens regler görs på bolagsnivå, kan utan problem föras över och återföras till beskattning i handelsbolaget sedan det blivit skattesubjekt. 
  
 12.2.7 
  
 Överföring av pensionsåtaganden 
  
 Utgifter för anställdas pensionering  
 får dras av inom bestämda ramar under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Bestämmelserna om pensionsavdrag för arbetsgivare finns i 28 kap. IL. Fysisk person som driver verksamhet i handelsbolag anses inte som anställd men enligt särskilda regler i 59 kap. IL har näringsidkare som driver aktiv näringsverksamhet rätt att dra av utgifter för egna pensionsutgifter. Avdragsrätten är anpassad till reglerna för arbetsgivare. Det finns även likheter med de regler som gäller för avdrag för pensionsavgifter som allmänt avdrag. 
  
 228 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 I fråga om pensionsåtaganden för anställda i handelsbolaget sker ingen förändring i och med att handelsbolaget blir skattesubjekt. Arbetsgivaren, dvs. handelsbolaget, är fortfarande densamma. 
  
 När det gäller  
 delägarnas egna pensionsutgifter  
 blir det däremot en förändring. Avdragsmöjligheterna som en handelsbolagsdelägare har, pensionssparavdrag, avser avdrag för premier för pensions- försäkring och inbetalningar på pensionssparkonton. De premie- betalningar som en delägare gör torde i väsentlig utsträckning vara kopplade till den rätt till avdrag som de har enligt nuvarande regler. Handelsbolagets omvandling till skattesubjekt får, som tidigare redovisats, den effekten att även delägare skatterättsligt betraktas som anställda. Det innebär således att delägarnas rätt att göra pensionssparavdrag kommer att bli betydligt snävare efter över- gången till den nya ordningen. Avdragsreglerna för anställda är i princip uppbyggda mot bakgrund av att arbetsgivaren förväntas ge de anställda ett visst pensionsskydd. 
  
 Vid övergången till att behandla handelsbolag som skattesubjekt är det enligt gällande regler möjligt för en delägare att överlåta sin pensionsförsäkring till handelsbolaget enligt bestämmelsen i 58 kap. 17 § KL. Försäkringen övergår då till att vara en tjänste- pensionsförsäkring med bibehållet pensionsskydd för delägaren. 
 Om delägaren i stället valt att spara genom inbetalning på pensionssparkonto ändras också rätten till avdrag på samma sätt som i fråga om pensionsförsäkring. Det betyder att pensions- sparavdrag får göras som allmänt avdrag med de belopps- begränsningar som gäller för övriga anställda. 
  
 12.2.8 
  
 Delägare med negativt kapitalkonto respektive negativ anskaffningsutgift 
  
 Utredningens förslag:  
 Delägare med negativt kapitalkonto vid ingången av det första beskattningsåret då handelsbolaget för första gången skall beskattas för verksamheten skall erlägga marknads- mässig ränta till bolaget för lånet. 
 Om delägarens anskaffningsutgift för andelen vid ingången av beskattningsåret 2004 är negativ får delägaren ta upp beloppet som intäkt i inkomstslaget kapital. Beloppet får fördelas mellan beskatt- ningsåret 2004 och de fyra närmast följande beskattningsåren. 
 229 
  
 Övergångsfrågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Utredningen har slagit fast att det är handelsbolagets bokföring som skall ligga till grund för vad var och en av delägarna kan tillgodoräkna sig som tillskjutet kapital. Fördelningen av tillskjutet kapital på kapitalkonton för de olika delägarna skall framgå av den balansräkning som bolaget måste ge in vid utgången av de sista året som inkomsterna är föremål för delägarbeskattning. 
 Ett positivt kapitalkonto innebär att delägaren har en fordran på handelsbolaget. Om delägarens kapitalkonto i stället är negativt har bolaget en fordran på delägaren. En sådan fordran på delägaren bör inte omfattas av det nya skatterättsliga låneförbudet som utred- ningen föreslår skall införas. Lånet bör dock medföra att delägaren blir skyldig att betala marknadsmässig ränta till bolaget. I annat fall skall ränteförmånen beskattas som intäkt av tjänst eller kapital beroende på om delägaren är anställd i bolaget eller inte. 
 Om delägarens anskaffningsutgift är negativ vid ingången av det första året som handelsbolaget skall beskattas som skattesubjekt bör införas en möjlighet för delägaren att ta upp det negativa beloppet som intäkt av kapital. Beloppet bör få fördelas på detta beskattningsår och de fyra närmast följande beskattningsåren. Delägaren kan i stället föra med sig den negativa anskaffnings- utgiften vilket innebär att han då inte kan ta ut någon enkel- beskattad eller kapitalbeskattad utdelning från handelsbolaget. Om andelen avyttras skall på samma sätt som enligt dagens regler beskattning av det negativa beloppet ske. Detsamma gäller om bolaget upplöses. 
  
 12.3 
  
 Inaktiva handelsbolag 
  
 Utredningens förslag:  
 En delägare som har en negativ justerad anskaffningsutgift i ett inaktivt handelsbolag skall, vid utgången av beskattningsåret närmast före ikraftträdandet, beskattas för det negativa beloppet i inkomstslaget kapital. Beloppet bör få fördelas på beskattningsåret och de fyra närmaste beskattningsåren. 
 Det finns ett antal handelsbolag som inte längre bedriver närings- verksamhet men som fortfarande finns registrerade. Det visar en jämförelse av statistiken från PRV och RSV som finns presenterad i bilaga 3 (se också statistik över justerade anskaffningsutgifter i bilaga 5). En anledning till att dessa handelsbolag inte likvideras är, som nämnts tidigare, att delägarnas justerade anskaffningsutgifter 
 230 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övergångsfrågor 
  
 är negativa. Det betyder att bolagen inte kan avvecklas utan skatte- mässiga konsekvenser för dessa delägare. 
 Det kan påpekas att det i 13 § handelsregisterlagen (1974:157) föreskrivs en skyldighet för näringsidkare att utan dröjsmål anmäla till PRV om verksamheten upphör. 
 Det kan vara svårt att avgöra om ett handelsbolag har avvecklat sin verksamhet. Endast den omständigheten att bolaget innehåller kvarvarande rörelsetillgångar från en tidigare bedriven verksamhet bör inte innebära att bolaget är aktivt. Genom att uppställa krav på att verksamheten är av mer än obetydlig omfattning torde de handelsbolag som har upphört med sin verksamhet kunna avgränsas. 
 Utredningen anser att negativa justerade anskaffningsutgifter i dessa handelsbolag bör tas fram till beskattning i samband med övergången. Utredningen föreslår därför att en delägare i ett inaktivt handelsbolag, som vid övergången har en negativ justerad anskaffningsutgift, skall beskattas för det negativa beloppet i inkomstslaget kapital. Delägaren bör får fördela det negativa beloppet på beskattningsåret och de närmaste fyra beskattnings- åren. 
 För de delägare som har en positiv justerad anskaffningsutgift gäller i stället övergångsbestämmelserna som avser delägare i aktiva handelsbolag i tillämpliga delar. 
 231 
 13 Övriga frågor 
  
 13.1 
  
 Ackumulerad inkomst 
  
 Reglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst kom till år 1951, lagen (1951:763) om statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst, SAIL (prop. 1951:170). Bestämmelserna finns nu i 66 kap. IL. Principen om beskattningsårets slutenhet innebar att progressiviteten i inkomstbeskattningen slog särskilt hårt för inkomster som varierade starkt mellan åren. 
 Syftet med lagen var att lindra den progressiva beskattningen av inkomster som betalades ut ett visst år men kunde hänföras till tidigare och även till senare år. Det var inte meningen att försöka nå en beskattning som exakt överensstämde med den som skulle ha skett om beskattningen gjorts det år då inkomsten verkligen hänförde sig. Man ville mildra obilliga verkningar av de då gällande beskattningsreglerna. Tanken var att skatten inte skulle beräknas till högre belopp än om inkomsten skulle ha beskattats de år den avsåg. 
 När lagförslaget remissbehandlades i början på  
 1950-talet 
  sågs det som ett provisorium i avvaktan på en generell lösning av ojämna inkomsters beskattning. Från regeringens sida ansåg man att problemet hade lösts på ett tillfredsställande sätt. Man menade att förslaget byggde på samma principer som vid eftertaxering, dock med den väsentliga skillnaden att det aldrig var fråga om att bryta upp de tidigare taxeringarna. 
 I början gällde lagen generellt avseende inkomstslagen tjänst, kapital och annan fastighet. För inkomster i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet gällde lagens bestämmelser ursprungligen inte alls för kapitalvinster. För inkomster i inkomstslagen jordbruks- fastighet och rörelse gällde den bara i vissa särskilt uppräknade fall. 
 Lagen ändrades, i samband med en översyn, i väsentliga delar år 1962 (prop. 1962:114). Tillämpningsområdet utvidgades för in- komstslagen jordbruksfastighet och rörelse. Samtidigt ändrades 
 233 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 vissa bestämmelser om beräkningen av inkomsten, fördelnings- tiden, spärregelns avvägning, ansökningstiden m.m. Reglerna anpassades år 1971 (prop. 1970:170) till 1970 års skattereform. För inkomstslaget annan fastighet begränsades tillämpningsområdet år 1981 som en följd av det utvidgade driftförlustbegreppet. År 1983 (prop. 1982/83:157) anpassades reglerna till 1982 års skatte- reform. Samtidigt tillkom av förenklingsskäl nya regler för själva skatteberäkningen. Den ackumulerade inkomsten fördelades inte som tidigare på de verkliga inkomsterna under de år den belöper sig på. I stället utgick man från en genomsnittsinkomst. Den nya beräkningsmetoden började gälla fr.o.m. 1986 års taxering. 
 Vid 1990 års skattereform diskuterades huruvida det minskade progressiva inslaget medförde att regler om särskild skatteberäk- ning för ackumulerad inkomst inte längre behövdes (prop. 1990/91:54 s. 268). Slutsatsen blev dock att det i vissa situationer likväl kunde behövas sådana regler. Eftersom systemet med statlig inkomstskatt på grundbelopp och tilläggsbelopp övergavs och ersattes med ett system med proportionell statlig inkomstskatt över en viss skiktgräns krävdes en ny beräkningsmetod. 
 Bestämmelserna tillämpas numera i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet. Beloppsgränsen för att få särskild skatteberäk- ning har höjts till 50 000 kr. Beskattningsbar förvärvsinkomst inklusive den ackumulerade inkomsten skall också uppgå till minst skiktgränsen plus 50 000 kr. De processuella reglerna har ändrats så att de överensstämmer med reglerna i den nya taxeringslagen. 
 De viktigaste ändringarna efter 1990 års skattereform kom i samband med den reformerade företagsbeskattningen år 1993, bl.a. som en följd av att särskild skatteberäkning även skulle få tillämpas på återföring av periodiserings- och expansionsfond. De bestäm- melser i den gamla lagen som avsåg förfarandet fördes över till taxeringslagen. Vissa tekniska ändringar gjordes i samband med att reglerna flyttades över till IL. 
  
 13.1.1 
  
 Gällande regler 
  
 Reglernas syfte 
 En ackumulerad inkomst är en inkomst som hänför sig till minst två år men som beskattas vid ett tillfälle. På grund av att den stat- liga inkomstskatten är progressiv för fysiska personer och dödsbon 
 234 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 kan inkomsten komma att belastas med en högre skatt än om den beskattas successivt under de år till vilka den hänför sig. Lagens syfte är att undvika detta. Det sker på ett schablonmässigt sätt genom att den ackumulerade inkomsten delas upp på det antal år den hänför sig till, dock högst tio år. Varje sådant årsbelopp beskattas sedan i skiktet ovanför ett genomsnitt av motsvarande antal års inkomster. 
 Vem kan få särskild skatteberäkning? 
 Det är fysiska personer som kan få särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst. Dödsbon kan också komma i fråga för sär- skild skatteberäkning men bara i deklarationerna för dödsåret och de därpå följande tre åren, 66 kap. 1 § IL. Enligt nuvarande regler kan även inkomster från handelsbolag komma i fråga för särskild skatteberäkning, under förutsättning att de beskattas hos en fysisk person eller ett dödsbo. 
 Bestämmelserna om särskild skatteberäkning beaktas inte ex officio utan den skattskyldige måste ansöka särskilt, 66 kap. 2 § IL. 
 Vad är en ackumulerad inkomst? 
 Med ackumulerad inkomst förstås, som tidigare nämnts, inkomst som har tjänats in under minst två beskattningsår eller på något annat sätt hänför sig till minst två beskattningsår. I förarbetena till bestämmelserna (SOU 1961:56 s. 88) förklaras att härmed menas att den uppburna inkomsten är av ett och samma slag och att inkomsten uppburits vid ett och samma tillfälle. Med uttrycket att inkomsten hänför sig till minst två beskattningsår avses att inkomsten skall ha tjänats in eller motprestation i någon form skall ha lämnats under minst två år. Det år som inkomsten tas upp till beskattning kan vara ett av dessa år. Reglerna gäller både för inkomst som erhållits i efterskott och för en i förskott erhållen inkomst. 
 Rätten till särskild skatteberäkning är begränsad till fall där den ackumulerade inkomsten minskad med avdragsgilla kostnader, nettobeloppet, uppgår till minst 50 000 kr. Beskattningsbar för- värvsinkomst skall dessutom överstiga den nedre skiktgränsen för statlig skatt med minst 50 000 kr, 66 kap. 4 § IL. 
 235 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Vilka inkomster kan komma i fråga? 
 Inkomst av tjänst 
 Reglerna om skatteberäkning vid ackumulerad inkomst är med ett undantag generellt tillämpliga på samtliga ackumulerade inkomster i inkomstslaget tjänst, 66 kap. 3 § första stycket IL. Undantaget gäller engångsbelopp till följd av personskada och får ses mot bakgrund av att sådana belopp bara delvis är skattepliktiga. 
 Den vanligaste typen av ärenden i inkomstslaget tjänst gäller avgångsvederlag vid uppsägningar, retroaktiva pensioner, livräntor och liknande ersättningar från försäkringsbolag. Ett avgångsveder- lag kan anses hänförligt både till förfluten och kommande tid beroende på syftet med vederlaget. 
 Bestämmelserna om särskild skatteberäkning kan också tillämpas på inkomster från fåmansföretag. Det handlar oftast om vinst vid avyttring av andelar, dvs. den del av kapitalvinsten som skall beskattas i inkomstslaget tjänst. För att vinsten skall anses acku- mulerad skall den hänföra sig till arbetsinsatser under flera år. Kapitalvinsten kan delvis vara föranledd av att företagsledarens löneuttag under den period som aktieinnehavet hänför sig till varit begränsade. Vidare kan reglerna tillämpas på den del av utdelningen från ett fåmansföretag som skall beskattas i inkomstslaget tjänst under förutsättning att utdelningen kan anses hänföra sig till mer än ett år. 
 1  
 Ibland förekommer också avgångsvederlag eller lön från tidigare år då bolaget inte haft råd att betala ut någon ersättning. Enligt RSV är det mycket sällan som delägare i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag ansöker om särskild skatteberäkning. 
 Inkomst av näringsverksamhet 
 I inkomstslaget näringsverksamhet kan den skattskyldige få sär- skild skatteberäkning endast för sådana inkomster som finns upp- räknade i lagtexten, 66 kap. 3 § jämförd med  
 18–21 
  §§ IL. 
 I 66 kap. 18 § IL finns bestämmelser som företrädesvis kan komma i fråga vid den löpande inkomstbeskattningen av närings- verksamhet. Det gäller t.ex. inkomst av vetenskaplig och liknande inkomst som inte medför avdrag på grund av insättning på upp- 
  
 1  
 I prop. 1990/91:54 s. 273 sägs att i den mån de under ett år utdelade vinstmedlen kan anses hänförliga till flera års arbetsinsatser, framstår inkomsten som ackumulerad och särskild skatteberäkning bör kunna göras. 
 236 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 hovsmannakonto, inkomster vid överlåtelse av hyresrätt samt av varumärke m.m., ersättning som den skattskyldige får för att flytta från en lokal som används i näringsverksamheten, återföring av värdeminskningsavdrag m.m. och avdrag för utgifter för för- bättrade reparationer och underhåll avseende näringsfastigheter och näringsbostadsrätter, engångsersättning vid upplåtelse eller upphörande av nyttjanderätt, dock inte upplåtelse av rätt att avverka skog, eller servitutsrätt och vid överlåtelse av nyttjanderätt, samt slutligen ersättning vid avräkning enligt 9 kap. 23 § jorda- balken och inkomster för en fastighetsägare som avser värdet av sådan förbättring som en nyttjanderättshavare bekostat. 
 I 66 kap. 19 § IL behandlas försäkringsersättningar, skadestånd och liknande ersättningar vid inkomstbortfall, ersättning för till- gångar som tas i anspråk genom expropriation, ersättningar för skada genom brand eller annan olyckshändelse på byggnader, markanläggningar eller växande skog, samt inkomster genom avytt- ring av skog och skogsprodukter om avverkningen var nödvändig på grund av brand eller liknande, allt under förutsättning att avdrag inte får göras för avsättning till ersättningsfond eller insättning på skogskonto. 
 Bestämmelserna i 66 kap.  
 20–21 
  §§ IL avser ackumulerade inkomster i samband med att näringsverksamhet på något sätt avslutas alternativt upplåts som ett led i verksamhetens avveckling. Det gäller engångsersättningar vid avyttring av patenträtt eller lik- nande rättigheter, inkomster vid avyttring av maskiner m.m. och inkomster vid avyttring av djur i jordbruk och renskötsel samt inkomster i form av avdrag för avsättning till periodiseringsfond, ersättningsfond och expansionsfond som återförs. 
 Fördelningstid och beräkningsmetod 
 Huvudregeln är att inkomsten anses ha tjänats in med lika belopp de år till vilka den hänför sig. Maximal fördelningstid är tio år. Om det antal år som den ackumulerade inkomsten inte kan utredas, skall inkomsten anses hänföra sig till tre år, om inte särskilda omständigheter föranleder något annat. Det finns vissa undantag från treårsregeln. Engångsbelopp som uppbärs såsom ersättning för årlig pension skall i allmänhet anses hänföra sig till tio år. Även för inkomster i näringsverksamhet finns vissa specialbestämmelser, 66 kap.  
 8–9 
  § IL. 
 237 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Tidigare beräkningsmetoder 
 De regler som gällde t.o.m. 1985 års taxering innebar att den stat- liga inkomstskatten på den ackumulerade inkomsten beräknades på ett tillägg till respektive års beskattningsbara inkomst samt – vid 1984 och 1985 års taxeringar – underlag för tilläggsbelopp. Skatten beräknades med tillämpning av skatteskalan för det senaste taxe- ringsåret. 
 Fr.o.m. 1986 års taxering ändrades metoden eftersom systemet med grundbelopp och tilläggsbelopp ansågs kräva förenklingar (prop. 1982/83:157). Dessa regler, som tillämpades fram till 1990 års skattereform, innebar att endast en skatteberäkning gjordes i stället för en för vart och ett av beskattningsåren. Först beräknades ett genomsnitt av de tre senaste årens beskattningsbara inkomst respektive underlag för tilläggsbelopp. Den ackumulerade in- komsten dividerades med det antal år som den hänförde sig till. Det erhållna beloppet lades sedan vid skattens beräkning, ovanpå de nyssnämnda genomsnitten. Det grundbelopp resp. tilläggsbelopp som därvid beräknades med ledning av det senaste årets skatte- skalor multiplicerades med det antal år till vilka inkomsten hän- förde sig. 
 I och med 1990 års skattereform övergavs systemet med grund- belopp och tilläggsbelopp. Det medförde att beräkningsreglerna behövde ändras. Departementschefen anförde att den lagtekniskt minst ingripande åtgärden var att så långt som möjligt knyta an till den metod som gällde då (prop. 1990/91:54 s. 270). Den metoden, som alltså beräknades med utgångspunkt i ett genomsnitt av de tre senaste årens beskattningsbara inkomster, ansågs vara förhållande- vis enkel. Samtidigt gav den utrymme för skatteplanering. Det kunde leda till avsevärda skattefördelar om de löpande inkomsterna hölls nere under en treårsperiod i samband med en förväntad ackumulerad inkomst. Man kom därför fram till att beräknings- reglerna borde ändras så att möjligheterna till missbruk av systemet begränsades. 
 För att förhindra skatteplanering som gick ut på att skjuta inkomster framför sig i syfte att få en högre skiktgräns infördes regler för justering av skiktgränsens förändring. Med skiktgräns avses gränsen för procentuell statlig inkomstskatt. 
 Departementschefen uttalade bl.a. följande (prop. 1990/91:54 s. 270 ff.). 
 238 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 Av likformighets- och rättviseskäl bör reglerna för ackumulerad in- komst utformas så att det totala skatteuttaget i största möjliga ut- sträckning är likvärdigt med det skatteuttag som skulle ha uppkommit om den ackumulerade inkomsten i stället hade beskattats successivt under de år som inkomsten hänför sig till. Den särskilda skatte- beräkningen borde således i princip baseras på beskattningsbara för- värvsinkomster och skatteskalor för vart och ett av de år som den ackumulerade inkomsten hänför sig till. En sådan metod skulle dock bli tungrodd. Frågan är då hur reglerna skall utformas för att uppfylla både kraven på enkelhet och kraven på ekonomisk rättvisa. Därvid dis- kuteras först det vanligaste fallet när inkomsten hänför sig till förflutna år. 
 Av förenklingsskäl bör skatten på den ackumulerade inkomsten beräknas genom att årsbeloppet av den ackumulerade inkomsten läggs till ett genomsnitt av de beskattningsbara förvärvsinkomsterna för taxeringsåret och så många år före taxeringsåret som tillsammans motsvarar det antal år mellan vilka inkomsten skall fördelas. En sådan metod bör leda till ett rättvisare resultat än den nu gällande treårs- regeln. Vidare bör skatteskalans förändring under de år på vilka inkomsten fördelas beaktas på ett schablonmässigt sätt vid inkomst- beräkningen. 
 Nuvarande beräkningsmetod 
 Den särskilda skatteberäkningen inleds med att den genomsnittliga beskattningsbara förvärvsinkomsten, exklusive den ackumulerade inkomsten, räknas fram. Genomsnittsberäkningen omfattar samma antal år som den ackumulerade inkomstens fördelningstid. Om fördelningen skall göras på tio år sker genomsnittsberäkningen alltså för inkomsterna för de tio senaste åren. Även år då den skattskyldige inte taxerats skall räknas med vid genomsnittsberäk- ningen, 66 kap. 12 § första stycket IL. Om det för ett taxeringsår fattats beslut om två taxeringar för den skattskyldige på grund av att han ändrat räkenskapsår, skall dessa taxeringar behandlas som två skilda taxeringsår, 66 kap. 12 § andra stycket IL. Ett årsbelopp av den ackumulerade inkomsten skall läggas på toppen av den genomsnittliga beskattningsbara förvärvsinkomsten för det aktuella taxeringsåret och föregående taxeringsår. På så sätt får man fram den genomsnittliga inkomsten inklusive den ackumulerade inkomsten. 
 Skiktgränsjusteringen är en förutsättning för att skatteskalans förändring under de år på vilken den ackumulerade inkomsten för- delas, beaktas vid beräkningen. Om en ackumulerad inkomst helt 
 239 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 eller delvis hänför sig till tid före beskattningsåret skall justeringar därför ske för förändringar i skiktgränsen. Detta innebär att man skall öka genomsnittsinkomsten med ett belopp motsvarande för- ändringen av skiktgränsen, 66 kap. 13 § IL. Av samma kapitel 14– 15 §§ framgår hur denna justering skall gå till. Ju fler år bakåt i tiden en inkomst hänför sig till desto större tillägg för skiktgräns- förändringar bör göras för att skatten på den ackumulerade in- komsten skall bli ungefär densamma som om den beskattas för vart och ett av åren. Justering skall inte göras om den ackumulerade inkomsten hänför sig till bara två år. År 1998 infördes ytterligare en skiktgräns vid höga inkomster. Bestämmelsen om justering för skiktgränsens förändring avser den nedre skiktgränsen. 
 Skatten på den ackumulerade inkomsten skall beräknas enligt den skatteskala som gäller det beskattningsår då den skall tas upp till beskattning, 66 kap. 16 § IL. 
 Statlig inkomstskatt beräknas på 
  
 genomsnittlig beskattningsbar förvärvsinkomst efter skikt- gränsjustering  
  
 inklusive  
 den ackumulerade inkomsten 
  
 genomsnittlig beskattningsbar förvärvsinkomst efter skikt- gränsjustering  
  
 exklusive  
 den ackumulerade inkomsten. 
 Skillnaden mellan dessa två belopp är den statliga inkomstskatten på den ackumulerade inkomstens årsbelopp. Detta skattebelopp multipliceras med det antal år fördelningen av den ackumulerade inkomsten avser. Man får då skattebeloppet på den totala ackumu- lerade inkomsten. Detta skattebelopp läggs samman med skatte- beloppet för övriga inkomster det taxeringsår skatteberäkningen avser. Summan är årets statliga inkomstskatt med särskild skatte- beräkning för ackumulerad inkomst. Detta belopp jämförs med det skattebelopp man får vid den vanliga skatteberäkningen. Det lägsta av de två beloppen är årets statliga inkomstskatt på förvärvs- inkomster. 
 Om det finns flera ackumulerade inkomster och de hänför sig till olika antal år, skall de fördelas oberoende av varandra, 66 kap. 17 § IL. 
 Om förutsättningarna är uppfyllda både för skatteberäkning enligt reglerna i 66 kap. IL och för nedsättning av skatten enligt lagen (1997:324) om begränsning av skatt, tillämpas de bestäm- melser som leder till lägst skatt. 
 240 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 13.1.2 
  
 Statistik 
  
 Antalet ärenden med ackumulerade inkomster har minskat betyd- ligt under senare år. RSV har uppskattat antalet ärenden under taxeringsåren 1999, 2000 och 2001 till 3 488, 3 391 respektive 2 949 slutliga beslut. 
 Storleken på de ackumulerade inkomsterna varierar mycket. Generellt kan sägas att beloppsmässigt höga är de ärenden som avser arbetsskadelivräntor, avgångsvederlag, avtalspensioner, ut- betalningar från vinstandelsstiftelser samt försäljning av närings- verksamhet. När det gäller ärenden som rör retroaktiva pensioner och försäkringsersättningar är beloppen däremot i regel låga. 
  
 Tabell 14:1 
 . Antal ärenden taxeringsåren  
 1999–2001 
  
 Tax.år 1999 
  
 Tax.år 2000 
  
 Tax.år 2001 
  
 Totalt 
  
 3.488 
  
 3.439 
  
 2.972 
  
 varav ej nedsatt skatt (felreg.) 
  
 18 
  
 48 
  
 23 
  
 Endast inkomst av tjänst 
  
 3.203 
  
 3.152 
  
 2.763 
  
 Endast inkomst av Nrv 
  
 22 
  
 49 
  
 44 
  
 Både inkomst av tjänst och 
  
 263 
  
 190 
  
 142 
  
 inkomst av Nrv 
  
 Summa differens 
  
 107.822.057 
  
 99.482.528 
  
 85.193.884 
  
 Som framgår av tabellerna gäller den klart dominerande delen av ärenden inkomstslaget tjänst och då främst avgångsvederlag. Här- efter kommer ärenden som avser ersättningar från försäkrings- bolag. Endast ett fåtal ärenden gäller inkomst av näringsverk- samhet. Under de senaste åren har antalet ärenden som kan avse inkomstslaget näringsverksamhet 
 2  
 minskat kraftigt från 285 ären- den år 1999 till 186 ärenden år 2001. De ärenden som avser inkomstslaget näringsverksamhet är i regel enskilda näringsidkare som ansöker om särskild skatteberäkning i samband med att verk- samheten upphör. Det har hittills handlat främst om försäljning av inventarier men även försäljning av lager och djur. Några ärenden avser också återföring av avdrag för avsättning till periodiserings- och expansionsfond samt återföring av värdeminskningsavdrag. 
  
 2  
 I tillgänglig statistik ingår ärenden där den skattskyldige redovisat både inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. I dessa fall går det inte att säga om ärendet om särskild skatteberäkning avsett det ena eller andra inkomstslaget. 
 241 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Tabell 14:2 
 . Fördelning av ärenden på inkomstlägen 
 3 
 , taxeringsåren  
 2000–2001 
  
 Antal/ tax.år 2000 
  
 Antal/ tax.år 2001 
  
 Differenser  
  
 161 
  
 152 
  
 Sammanräknad inkomst  
  
 78 
  
 18 
  
 300.000 
  
 - 400.000 
  
 1.174 
  
 786 
  
 400.000 
  
 - 500.000 
  
 839 
  
 777 
  
 500.000 
  
 - 600.000 
  
 496 
  
 448 
  
 600.000 
  
 - 700.000 
  
 261 
  
 271 
  
 700.000 
  
 - 800.000 
  
 129 
  
 158 
  
 800.000 
  
 - 900.000 
  
 51 
  
 83 
  
 900.000 
  
 - 1.000.000 
  
 52 
  
 48 
  
 1.000.000 - 2.000.000 
  
 108 
  
 165 
  
 > 2.000.000 
  
 42 
  
 43 
  
 Tabell 14:3.  
 Storlek på skattesänkningarna inom olika inkomst- lägen, taxeringsåren  
 2000–2001 
  
 Intervall 
  
 Antal /tax.år 
  
 De flesta inom 
  
 Antal /tax.år 
  
 De flesta inom 
  
 2000 
  
 2001 
  
 1.000 - 10.000 
  
 497 
  
 Över hela 
  
 542 
  
 Över hela 
  
 10.000 
  
 - 20.000 
  
 1.034 
  
 300.000 - 350.000 
  
 814 
  
 300.000 - 350.000 
  
 20.000 
  
 - 30.000 
  
 558 
  
 330.000 - 390.000 
  
 447 
  
 350.000 - 400.000 
  
 30.000 
  
 - 40.000 
  
 357 
  
 390.000 - 430.000 
  
 293 
  
 400.000 - 440.000 
  
 40.000 
  
 - 50.000 
  
 222 
  
 430.000 - 470.000 
  
 210 
  
 440.000 - 480.000 
  
 50.000 
  
 - 60.000 
  
 163 
  
 470.000 - 500.000 
  
 149 
  
 480.000 - 530.000 
  
 60.000 
  
 - 70.000 
  
 134 
  
 500.000 - 530.000 
  
 90 
  
 530.000 - 560.000 
  
 70.000 
  
 - 80.000 
  
 84 
  
 560.000 - 580.000 
  
 58 
  
 560.000 - 600.000 
  
 80.000 
  
 - 90.000 
  
 49 
  
 600.000 - 650.000 
  
 58 
  
 600.000 - 650.000 
  
 90.000 
  
 - 100.000 
  
 25 
  
 640.000 - 670.000 
  
 35 
  
 650.000 - 700.000 
  
 100.000 - 120.000 
  
 44 
  
 670.000 - 710.000 
  
 47 
  
 700.000 - 750.000 
  
 120.000 - 150.000 
  
 30 
  
 750.000 - 840.000 
  
 32 
  
 770.000 - 860.000 
  
 150.000 - 200.000 
  
 22 
  
 950.000 - 1.300.000 
  
 14 
  
 900.000 - 1.000.000 
  
 200.000 - 300.000 
  
 11 
  
 1.400.000 - 2.300.000 
  
 8 
  
 1.150.000 - 1.250.000 
  
 >300.000 
  
 2 
  
 > 1.500.000 
  
 - 
  
 - 
  
 3  
 I den sammanräknade inkomsten ingår inkomst av tjänst resp. näringsverksamhet inklusive den ackumulerade inkomsten. 
 242 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 13.1.3 
  
 Behov av ändrade regler 
  
 13.1.3.1 RSV Rapport 1995:10 
 RSV har i sin rapport anfört att hanteringen av ackumulerade inkomster i sig är tungrodd. Tillämpning av reglerna yrkas normalt i deklarationen. Ärendet måste ofta utredas och den särskilda skatteberäkningen tar tid att göra även maskinellt. Informations- problemen är betydande eftersom reglernas komplexitet gör det svårt att förklara för den skattskyldige. Skattehandläggarna får lägga ner mycket tid på rättsutredningar för att komma fram till lösningar på de problem som idag inte är tydligt reglerade. I rap- porten redovisar RSV ett antal förslag till förenklingar av reglerna om särskild skatteberäkning. Den maximala fördelningstiden för den ackumulerade inkomsten föreslås nedkortad från tio till sex år. Vidare föreslås att systemet med tillägg för skiktgränsförändringar avskaffas samt att vissa schablonregler införs i syfte att slippa utredningar och tvister avseende fördelningstiden. RSV har dess- utom ifrågasatt om bestämmelserna överhuvudtaget behövs. 
 13.1.3.2 Överväganden 
 Antalet ärenden om särskild skatteberäkning minskar stadigt varje år. De förslag till förenklingar som RSV har presenterat i sin rapport går dels ut på att göra själva skatteberäkningen enklare, dels att införa ett antal bevisregler. De hanteringsproblem som finns med de nuvarande reglerna, främst de tidskrävande rättsutred- ningarna, informationsproblemen som är kopplade till regel- systemet och svårigheterna med själva skatteberäkningen skulle kunna minska betydligt med sådana förändringar. 
 Behovet av särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst är efter 1990 års skattereform begränsat till de fall då den skatt- skyldige uppburit en ackumulerad inkomst som medför att hans beskattningsbara förvärvsinkomst det året hamnar över nedre skiktgränsen (232 600 kr vid 2001 års taxering) och att han något eller några av de taxeringsår som läggs till grund för den särskilda skatteberäkningen haft en beskattningsbar inkomst som under- stiger skiktgränsen. 
 Det nuvarande systemet med särskild skatteberäkning av den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster för den som uppburit en ackumulerad inkomst har brister. Det finns t.ex. inte någon 
 243 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 koppling till socialförsäkringssystemet. Det betyder att när den ackumulerade inkomsten delas upp sker inte någon motsvarande korrigering av den skattskyldiges rätt till socialförsäkringsför- måner. För en skattskyldig som uppbär en ackumulerad inkomst i inkomstslaget näringsverksamhet ingår inkomsten i överskottet av näringsverksamheten vilket berättigar honom att göra avdrag för sociala avgifter med högst 25 procent det året. Om den skatt- skyldige, efter ansökan, får lägre skatt genom tillämpning av särskild skatteberäkning sker inte någon nedsättning av avgifterna eller den särskilda löneskatten. Resultatet av den särskilda skatte- beräkningen kan alltså inte jämställas med det resultat som en särskild taxering för vart och ett av åren skulle få. 
 Det dominerande antalet ärenden avser inkomstslaget tjänst. Som framgått av den presenterade statistiken är antalet ärenden som avser inkomstslaget näringsverksamhet mycket begränsat och gäller främst inkomster i samband med att verksamheten upphör. 
 Enligt utredningen kan det antas att ärenden som gäller åter- föring av värdeminskningsavdrag m.m. vid försäljning av närings- fastighet kommer att öka i framtiden. Det har att göra med de regler om beskattning vid avyttring av näringsfastighet och – bostadsrätt som infördes vid 1990 års skattereform och de sam- tidigt införda övergångsbestämmelserna som gällde fram till och med utgången av beskattningsåret 1999. 
 För näringsfastigheter får under innehavstiden utgifter för att anskaffa en byggnad dras av genom värdeminskningsavdrag, 19 kap. 4 § IL. Utgifter för reparation och underhåll får dras av omedelbart, 19 kap. 2 § IL. Dessutom får, enligt 20 och 21 kap. IL, avdrag göras för substansminskning för utvinning av naturtillgång och på grund av avyttring av skog (skogsavdrag) för vissa fastig- heter som är kapitaltillgångar. I och med 1990 års skattereform infördes regler om att vinst vid avyttring av bl.a. näringsfastighet skall beskattas i inkomstslaget kapital hos fysisk person och dödsbo. Samtidigt beslöts att bl.a. värdeminskningsavdrag och avdrag för utgifter för förbättrande reparationer och underhåll under beskattningsåret och de fem föregående beskattningsåren skall återföras vid avyttringen i inkomstslaget näringsverksamhet, dvs. i samma inkomstslag som de löpande utgifterna har dragits av, 26 kap. 2 § IL. Samtliga utgifter får i stället räknas in i omkostnads- beloppet vid kapitalvinstberäkningen. 
 För att förhindra vissa negativa övergångseffekter på grund av den skärpta beskattningen som de nya reglerna innebar infördes 
 244 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 övergångsregler. Dessa innebar att omkostnadsbeloppet vid försälj- ning av fastighet fick beräknas enligt reglerna som gällde före skattereformen med vissa justeringar fram till och med utgången av år 1999. 
 Vid försäljningar som äger rum från och med 1 januari 2000 skall alltså värdeminskningsavdrag m.m. tas upp till beskattning i in- komstslaget näringsverksamhet. De återförda avdragen kan uppgå till betydande belopp. Reglerna om särskild skatteberäkning får tillämpas på de återförda beloppen, 66 kap. 18 § IL. Den statistik som finns tillgänglig utgör ännu inte ett bra underlag för att visa de ärenden som beror återföring av värdeminskningsavdrag m.m. Det är takten på avyttringarna som styr återföringarna. 
 I anknytning till reglerna om särskild skatteberäkning för acku- mulerad inkomst har förslag väckts om att återföring av avdrag för framför allt substansminskning och avdrag på grund av avyttring av skog men även värdeminskningsavdrag och avdrag för förbättringar i stället borde ske i inkomstslaget kapital. Bakgrunden till det är följande. Återföring av substansminskningsavdrag medför att intäkten som erhållits på grund av utvinningen beskattas som intäkt av näringsverksamhet. När fastigheten säljs skall vid kapitalvinstberäkningen avdrag göras för hela anskaffningsvärdet trots att den utvunna fastighetsdelen sålts tidigare. Substansminsk- ningsavdraget innebär i praktiken en skattekredit. Det kapitaluttag som utvinningen av naturtillgången innebär beskattas enligt nuvarande regler med skillnaden mellan beskattning av förvärvs- inkomst och kapitalinkomst. Om återföringen i stället sker i in- komstslaget kapital påverkar inte den tidigare erhållna intäkten för utvinningen vinstberäkningen av fastighetsavyttringen vilket är principiellt riktigt. Motsvarande resonemang kan föras i fråga om skogsavdrag med den skillnaden att skogen växer under innehavs- tiden. De grundlägganden tankarna bakom skogsbeskattningen är att en skogsägare skall beskattas endast för avverkningar som innebär att han tillgodogör sig avkastningen på skogen, medan den del av avverkningen som utgör ett kapitaluttag inte skall beskattas. Det sker genom att skogsägaren får göra skogsavdrag motsvarande kapitaluttaget. En återföring av skogsavdraget i inkomstslaget kapital skulle vara principiellt riktig genom att eventuell värde- tillväxt då beskattas i inkomstslaget kapital. När det gäller värde- minskningsavdrag har den synpunkten framförts i utredningen att om avdragen motsvarar en faktisk värdenedgång, vilket de enligt 
 245 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 lagstiftaren i princip skall göra, är det fel att återföring av avdraget skall ske i inkomstslaget näringsverksamhet. 
 En förändring av reglerna om återföring av värdeminsknings- avdrag m.m. som framförts av vissa experter i utredningen skulle kunna leda till att det inte längre finns behov av regler om särskild skatteberäkning vid försäljning av näringsfastighet. Ett sådant förslag skulle samtidigt innebära att utredningen måste ta ställning till frågan om vinst vid avyttring av näringsfastighet skall beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital hos skattskyldig som är fysisk person och dödsbo. Dessa frågor är mycket om- fattande och kan enligt utredningens uppfattning inte avgöras inom ramen för det här arbetet. 
 Mot bakgrund av att antalet ärenden som gäller särskild skatte- beräkning för ackumulerad inkomst har minskat väsentligt sedan slutet av  
 1990-talet 
  anser utredningen att det finns anledning att pröva om reglerna bör behållas. 
  
 13.1.4 
  
 Förslagen 
  
 Utredningens förslag:  
 Utredningen föreslår att reglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst slopas. För vissa inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet införs en möjlighet att inom ramen för det ordinarie omprövningsförfarandet enligt taxeringslagen få fördela inkomsterna. 
 Det kraftigt minskade behovet av särskild skatteberäkning för ackumulerade inkomster på senare år kan förklaras med att antalet skiktgränser för statlig inkomstskatt är betydligt färre nu är före 1990 års skattereform och att skiktgränserna höjs varje år. Av inhämtade uppgifter från RSV framgår att antalet beräknings- transaktioner som görs av skattemyndigheterna är många jämfört med antalet slutliga beslut om särskild skatteberäkning. De flesta beräkningar som skattemyndigheterna gör resulterar alltså inte i lägre skatt. I det enskilda fallet kan dock den särskilda skatte- beräkningen ge upphov till betydande skattelättnader för den skattskyldige. 
 Utredningen anser att det bör undersökas om det finns andra alternativ för att nå samma syfte att minska progressiviteten i beskattningen av ackumulerade inkomster. 
 246 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 Ackumulerade inkomster i inkomstslaget tjänst 
 Avgångsvederlagen utgör den största andelen av antalet ärenden och de rör dessutom ofta stora belopp. Det förekommer ett stort antal olika varianter av avgångsvederlag och skattemyndigheterna måste ofta utreda omständigheterna för att kunna ta ställning till om inkomsten är ackumulerad och vilken tid den i så fall hänför sig till. 
 Utvecklingen torde gå mot att avgångsvederlag i form av engångsbelopp blivit mindre vanliga och att ersättninarna i stället betalas ut i form av månadslön. Om bestämmelserna om särskild skatteberäkning slopas kan det också antas att utbetalning av sådana engångsbelopp i praktiken upphör. Det är emellertid inte riskfritt för en skattskyldig att genom avtal med t.ex. en tidigare arbetsgivare komma överens om utbetalningar som sträcker sig flera år framöver. I vissa fall kan olika försäkringslösningar vara ett alternativ till avgångsvederlag. 
 I de fall då försäkringskassan står som utbetalare av den acku- mulerade inkomsten, t.ex. i fråga om retroaktiva pensioner, kan den skattskyldige ges möjlighet att välja om ersättningen skall betalas ut i en klumpsumma eller fördelas på flera år. 
 En typ av ärenden utgör utdelnings- och kapitalvinstinkomster som en fåmansföretag skall ta upp i inkomstslaget tjänst. Dessa tjänsteinkomster berättigar inte till socialförsäkringsförmåner. Enligt RSV är det sällan som delägare i fåmansföretag ansöker om särskild skatteberäkning. 
 När det gäller ackumulerade inkomster hänförliga till inkomst- slaget tjänst, som är den klart största gruppen, är det från förenklingssynpunkt betydelsefullt att undvika regler som innebär svåra gränsdragningar av det slag som dessa ärenden många gånger innebär. Det ökade skatteuttaget som är följden av progressiviteten i inkomstskatteskalan och principen om beskattningsårets sluten- het kan lindras genom olika civilrättsliga lösningar, t.ex. avtal om periodvisa utbetalningar eller försäkringslösningar. Mot bakgrund av de sänkta marginalskatterna kan det antas att behovet av särskild skatteberäkning kommer att fortsätta minska, vilket även befintlig statistik tydligt visar. Utredningens uppfattning är därför att reglerna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst i inkomstslaget tjänst bör slopas. 
 247 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Ackumulerade inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet 
 För den lilla grupp av skattskyldiga som uppbär ackumulerade inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet torde det även i framtiden finnas ett visst behov av att minska skatteeffekterna. Det är samtidigt inte försvarbart att behålla reglerna för särskild skatte- beräkning med de tillämpningssvårigheter som dessa innebär för bara ett fåtal ärenden. Detta särskilt som regelsystemet saknar samband med socialförsäkringssystemet i fråga om såväl avgifter som förmåner. Det sistnämnda är en stor nackdel eftersom dessa inkomster i regel avser förfluten tid. 
 Som utredningen tidigare påpekat kan det antas att behovet av en möjlighet att minska progressiviteten i beskattningen i samband med återföring av värdeminskningsavdrag m.m. kommer att öka för skattskyldiga som bedriver näringsverksamhet. Återföringarna kan uppgå till stora belopp. Utredningen anser därför att det för just dessa inkomster, dvs. återföring av substansminskningsavdrag, skogsavdrag, avdrag för utgifter för förbättrande reparationer och underhåll samt värdeminskningsavdrag bör införas en bestämmelse som innebär att inkomsterna får fördelas inom ramen för det ordinarie omprövningsförfarandet enligt taxeringslagen (1990:324), TL. Det betyder att det återförda beloppet kan fördelas på beskattningsåret och de fem föregående beskattningsåren, 4 kap. 9 § TL. Förslaget får också den effekten att den skattskyldige kan tillgodogöra sig socialförsäkringsförmåner på de återförda beloppen vilket får anses vara principiellt riktigt. 
 Utredningens förslag begränsar sig till de ovan uppräknade inkomsterna. En förutsättning för att omprövning skall kunna ske är att inkomsten hänför sig till minst två beskattningsår och att den uppgår till minst 50 000 kr. Den sammanlagda inkomsten skall också överstiga den nedre skiktgränsen med samma belopp. Det förutsätts vidare att den skattskyldige begär att inkomsten skall fördelas genom omprövning av tidigare års taxeringar. 
  
 13.2 
  
 Djur i jordbruk och renskötsel 
  
 13.2.1 
  
 Bakgrund 
  
 I utredningsuppdraget ingår att utredningen skall belysa vilka praktiska problem som kan uppkomma på grund av skillnader i redovisningsreglerna respektive skattereglerna vad gäller djurlager. 
 248 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 Skillnaderna mellan redovisningsreglerna och inkomstskatte- reglerna innebär att vissa skattskyldiga måste återföra avskrivningar som gjorts i bokföringen i samband med att självdeklarationen upprättas. 
  
 13.2.2 
  
 Gällande redovisningsregler 
  
 I och med införandet av nya bokföringslagen (1999:1078)omfattas jordbrukare av samma bokföringsskyldighet som andra enskilda näringsidkare. Tidigare gällde i stället jordbruksbokföringslagen (1979:141) för enskild person och dödsbo som ägde eller brukade fastighet. Enligt jordbruksbokföringslagen skulle djur alltid anses som omsättningstillgång och anskaffningsvärdet för djur utgjordes av det värde som RSV fastställt. Jordbruksbokföringslagen upp- hörde vid utgången av år 2000. 
 I samband med införandet av den nya bokföringslagen togs särskilda bestämmelser som underlättar värderingen av djur i enskilt bedriven jordbruksverksamhet in i årsredovisningslagen (1995:1554). Det ansågs i detta fall lämpligt med en viss särreglering. Skälet var att en tillämpning av allmänna redovis- ningsprinciper leder till att djur ibland är att klassificera som anläggningstillgångar och i andra fall som omsättningstillgångar och att gränsdragningen i praktiken kan vara svår att göra (prop. 1998/99:130 s. 209). Bestämmelserna i årsredovisningslagen är till skillnad från de äldre bestämmelserna i jordbruksbokföringslagen inte tvingande. Som framgår av årsredovisningslagen får nämligen djur i jordbruk eller renskötsel som drivs av en fysisk person eller ett dödsbo, anses som omsättningstillgång oavsett avsikten med innehavet, 4 kap. 1 § andra stycket ÅRL, respektive värderas till det värde som fastställts av RSV, 4 kap. 9 § femte stycket ÅRL. 
 I samband med regeringens arbete med den nya bokföringslagen framfördes önskemål om att den aktuella klassificeringsregeln borde få tillämpas även av aktiebolag som bedriver jordbruk. Regeringen bedömde att det inte var möjligt att låta även aktiebolag redovisa djur som omsättningstillgångar, oavsett avsikten med innehavet, eftersom detta skulle strida mot EG:s redovisnings- direktiv (prop. 1998/99:130, s. 209). Det innebär att sådana företags innehav av djur i jordbruk och renskötsel i redovisningen alltid skall delas upp i anläggningstillgångar respektive om- sättningstillgångar enligt bestämmelserna i årsredovisningslagen. 
 249 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 13.2.3 
  
 Gällande skatteregler 
  
 I fråga om djur i rörelse gäller generellt att endast de djur som är avsedda för omsättning behandlas som lager medan andra djur behandlas som inventarier (stamdjur). 
 När inkomst av jordbruksfastighet fortfarande redovisades enligt kontantprincipen hade indelningen i stamdjur och omsättningsdjur stor betydelse. Försäljning av hela eller större delen av en stam- djursbesättning hänfördes till realisation. Om innehavstiden över- steg fem år var ersättningen skattefri. I konsekvens med detta fick avdrag för utgifter för den första anskaffningen av stamdjur inte göras. Försäljning av omsättningsdjur beskattades däremot alltid som inkomst av jordbruksfastighet. 
 År 1951 fick jordbrukare uttryckligen möjlighet till bokförings- mässig inkomstberäkning under förutsättning av räkenskaper fördes. För de jordbrukare som gick över till en sådan inkomst- beräkning räknades samtliga djur i jordbruket som lager. Tidigare skedde en uppdelning av djuren så att vissa räknades som inventarier och andra som lager. Detsamma gällde år 1972 då samtliga jordbrukare gick över till bokföringsmässig inkomst- beräkning. 
 År 1976 anknöts värderingen av djur i renskötselrörelse till vad som gällde i jordbruk, i samband med övergången till bokförings- mässig inkomstberäkning. Den ursprungliga fria lagervärderingen fick tillämpas utom för lager av djur. Dessa skulle normalt tas upp till vissa minimivärden, i praktiken värden motsvarande 80 procent av genomsnittspriserna. 
 År 1979 infördes produktionskostnaden som värderingsgrund. Bestämmelsen om djurens sammanlagda saluvärde infördes år 1987. 
 Vid 1990 års skattereform förenklades de skattemässiga bestäm- melserna om värdering av lager, bl.a. slopades den generella rätten till nedskrivning. Frågan om den skattemässiga behandlingen av djur var också uppe till diskussion i propositionen (prop. 1989/90:110 s.  
 532–534). 
  Mot bakgrund av att det nya inkomst- skattesystemet inte tillåter konsolidering via en försiktig lager- värdering hävdade Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) att gräns- dragningen mellan inventariedjur och omsättningsdjur måste upp- rätthållas efter strikta redovisningsmässiga principer. Enligt LRF fanns det egentligen inte några beaktansvärda problem vid gräns- dragningen och man ansåg att de speciella bestämmelserna i jord- bruksbokföringslagen kunde upphävas. 
 250 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 Departementschefen ansåg inte att det fanns tillräcklig anledning att ändra på djurens skattemässiga klassificering. Skälen var i huvudsak följande. Före 1990 års skattereform var det av mindre vikt till vilket tillgångsslag djuren hänfördes. I det nya skatte- systemet där den generella rätten till lagernedskrivning har tagits bort ökar intresset att hänföra djur till anläggningstillgångar och på så sätt få rätt till total avskrivning på fem år. Även om det rent företagsekonomiskt kan vara korrekt att hänföra vissa djur till inventarier talar starka praktiska skäl för att alla djur i jordbruk och renskötsel skall behandlas på samma sätt skattemässigt. Under kontantprincipens tid hörde nämligen mål om gränsdragningen mellan stamdjur och omsättningsdjur till de vanligare målen i skattedomstolarna. Det klargjordes att bestämmelsen också skulle gälla för aktiebolagens och handelsbolagens del. Sammanslagningen till ett inkomstslag (näringsverksamhet) ledde visserligen till att djur skulle följa olika regler i samma inkomstslag beroende på om de ingår i ett jordbruk eller annan verksamhet. Departements- chefen bedömde det dock som viktigare att få en enkel hantering och slippa problem i samband med övergång från ett tillgångsslag till ett annat. 
 Med hänsyn till inställningen i klassificeringsfrågan var departe- mentschefen dock beredd att föreslå en alternativ värderingsregel för djurlager. Slutsatsen blev att lager av djur i jordbruk och i renskötsel får tas upp till lägst 85 procent av den genomsnittliga produktionsutgiften men att djuren aldrig behöver tas upp till högre belopp än det allmänna saluvärdet. Termen  
 saluvärde  
 har i inkomstskattelagen bytts ut till  
 verkligt värde 
 . Med  
 verkligt värde  
 avses detsamma som i 4 kap. 9 § tredje stycket ÅRL, dvs. för- säljningsvärdet efter avdrag för beräknad försäljningskostnad eller i vissa fall återanskaffningsvärdet, i förekommande fall med avdrag för inkurans eller till annat värde som är förenligt med god redo- visningssed (prop. 1999/2000:2, del 2. s 220). 
 Bestämmelserna om djurlager i jordbruk och renskötsel finns samlade i 17 kap. 5 § IL. Ordet omsättningstillgångar, som är den korrekta bokföringstermen, används inte i inkomstskattelagen, i stället används lagertillgångar. Skälet är att lager och omsättnings- tillgång tidigare använts inkonsekvent i inkomstskattelagstift- ningen och att omsättningstillgång inte alltid hade samma betydelse som i bokföringssammanhang (prop. 1999/2000:2, del 2, s. 507 f). 
 251 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2002:35 
  
 Riksskatteverket fastställer för varje taxeringsår föreskrifter för beräkning av produktionsutgiften för djur i jordbruk respektive renskötsel (avseende 2002 års taxering gäller RSFS 2001:25 och 2001:26). 
  
 13.2.4 
  
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningens förslag:  
 Bestämmelsen i 4 kap. 1 § andra stycket ÅRL utvidgas till att även omfatta företag som drivs i form av handelsbolag där samtliga delägare är fysiska personer. 
 De flesta jordbruk drivs som enskild näringsverksamhet. I de fall driften sker i ett aktiebolag eller ett handelsbolag skall enligt redovisningsreglerna djuren delas upp i anläggningstillgångar och omsättningstillgångar. För anläggningstillgångar finns krav på planenlig avskrivning. Eftersom djur skatterättsligt alltid är att anse som lager måste företaget i samband med upprättandet av sin inkomstdeklaration korrigera den resultatpåverkan som uppstått på grund av gränsdragningen av djuren som gjorts i bokföringen. Korrigeringarna innebär praktiska problem för dessa företag vilket leder till att de många gånger drabbas av extra kostnader. Praktiska problem uppkommer även hos skattemyndigheterna som måste kontrollera att korrigeringarna görs på rätt sätt. 
 En förändring som innebär att den skatterättsliga bestämmelsen i 17 kap. 5 § IL ändras så att djur i jordbruk och renskötsel alltid  
 får  
 anses som lagertillgång skulle göra att aktiebolag och handelsbolag ges en möjlighet att välja hur djuren skall klassificeras skatte- rättsligt. Härigenom kan den uppdelning av djuren som företaget måste göra i bokföringen även ligga till grund för den skatte- rättsliga klassificeringen. Fördelen med att göra bestämmelsen i 17 kap. 5 § IL frivillig är alltså att de skattskyldiga som inte kan redovisa stamdjur som omsättningstillgångar slipper ändra i sin bokföring i samband med upprättandet av sin självdeklaration. Detta skulle kunna innebära en administrativ förenkling för dessa företagare. 
 De skäl som talade mot en ändring av den skattemässiga klassificeringsregeln vid 1990 års skattereform är dock fortfarande relevanta. Att avgöra vilka djur som är inventarier och vilka som är lager kan i många fall vara en grannlaga uppgift. Eftersom 
 252 
  
 SOU 2002:35 
  
 Övriga frågor 
  
 inventarier kan skrivas av men inte lager skulle en ändring av bestämmelsen troligen leda till ett flertal tvister. Detta skulle inte innebära en förenkling vare sig för de skattskyldiga eller för skattemyndigheterna och skulle dessutom medföra en ökad arbets- börda för skattedomstolarna. Starka praktiska skäl talar därför för att bestämmelsen inte bör ändras. 
 Möjligheten att ändra de svenska civilrättsliga klassificerings- reglerna för djur i jordbruk och renskötsel som drivs av juridisk person styrs i princip av EG:s redovisningsdirektiv. Redovisnings- direktiven omfattar – förutom aktiebolag – även vissa handelsbolag. Det gäller sådana handelsbolag där samtliga obegränsat ansvariga delägare är företag som i sin tur ägs av delägare med ett begränsat personligt ansvar för företagets förpliktelser. 
 Enligt uppgifter utredningen inhämtat är antalet djurbesätt- ningar i handelsbolag relativt lågt. Med den förändring som utred- ningen föreslagit i fråga om inkomstbeskattningen av handelsbolag torde dessa bolag komma att få en mer betydande roll för driften jordbruk. Delägarna består då av fysiska personer. Enligt utred- ningen är det fullt möjligt att låta dessa företag redovisa djur i jordbruk och renskötsel som omsättningstillgång oavsett avsikten med innehavet. De praktiska problem som är kopplade till skillnaderna mellan redovisningsreglerna och skattereglerna skulle upphöra genom en sådan lagändring. Ändringen bör begränsas till handelsbolag där samtliga delägare är fysiska personer. Utred- ningen föreslår därför att bestämmelsen i 4 kap. 1 § andra stycket ÅRL utvidgas till att även omfatta företag som drivs i form av handelsbolag där samtliga delägare är fysiska personer. 
 253 
 14 Konsekvensanalyser 
  
 14.1 
  
 Kostnads- och intäktskonsekvenser för det allmänna 
  
 14.1.1 
  
 Handelsbolag som skattesubjekt samt ändrad beskattning vid avyttring av näringsfastigheter 
  
 När handelsbolaget blir skattesubjekt medför det ett antal väsentliga skillnader som får betydelse för skatteintäkterna. Är delägaren verksam i handelsbolaget är det sannolikt att det kommer att utgå lön som är avdragsgill i verksamheten. Verksamhetens överskott kommer att bli föremål för bolagsskatt och eventuellt överskott efter bolagsskatt kommer till viss del att kunna delas ut till delägarna. Nuvarande regler om expansionsfond och ränte- fördelning kommer att försvinna för fysiska personer som är delägare i handelsbolag. 
 Enligt nuvarande regler avgår nettoutfallet från försäljningar av näringsfastigheter från delägarens andel av handelsbolagets resultat. I stället för att beskattas som inkomst i näringsverksamheten, beskattas dessa vinster i inkomstslaget kapital direkt hos delägaren. Enligt utredningens förslag ska denna typ av intäkter fortsättnings- vis betraktas som intäkt i handelsbolaget och kommer därmed att beskattas i två led vid ägaruttag. 
 I beräkningarna jämförs de totala skatteintäkterna från handels- bolagsdelägarna enligt nuvarande regler med de totala skatteintäkt- erna enligt de föreslagna reglerna. Av beräkningstekniska skäl har utgångspunkten för beräkningarna varit att delägarens beteende inte väsentligt skall påverkas av förändringarna. Detta innebär att ägarens sammanlagda bruttouttag från handelsbolaget genom lön och utdelning, maximalt uppgår till nuvarande bruttouttag i form av vinster på näringsfastigheter, positiv räntefördelning och över- skott efter sociala avgifter. En mer omfattande beskrivning av de 
 255 
  
 Konsekvensanalyser 
  
 SOU 2002:35 
  
 förutsättningar och antaganden som ligger till grund för beräk- ningarna återfinns i bilaga 7. 
 Att omvandla handelsbolaget till skattesubjekt beräknas medföra ett årligt skattemässigt bortfall om 76 miljoner kr. Omläggningen av beskattningen av näringsfastigheter beräknas, å andra sidan, ge ett årligt finansiellt tillskott om 127 miljoner kr. Dessa delar av utredningens förslag beräknas därmed öka de årliga skatteintäkt- erna med 0,05 miljarder kr. 
  
 Tabell 14.1:  
 Förslagens finansiella konsekvenser, miljarder kr 
  
 Periodiserad effekt 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Varaktigt 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, brutto 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, netto 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 +0,05 
  
 14.1.2 
  
 Finansiella effekter av utredningens övriga förslag 
  
 Enligt nuvarande regler har alla skattskyldiga fysiska personer möjlighet att i deklarationen yrka att en ackumulerad inkomst skall fördelas över en period om högst 10 år givet att vissa förutsätt- ningar är uppfyllda. Utredningen föreslår att denna möjlighet skall slopas. Förslaget kommer att ha en positiv effekt på skatte- intäkterna. Med hänsyn till beteendeförändringar är det dock svårt att beräkna dess storlek. 
 Delägare med en negativ justerad anskaffningsutgift (JAU) i handelsbolag som inte bedriver någon verksamhet har en latent skatteskuld. Utredningen föreslår att denna skatteskuld successivt betalas när handelsbolaget blir skattesubjekt. Förslaget torde ha en viss positiv effekt på de årliga skatteintäkterna under avskattnings- perioden. 
 Utredningen föreslår vidare att reglerna om skattefrihet för utdelning på näringsbetingade andelar utvidgas till att omfatta utdelning på andelar i handelsbolag som innehas av aktiebolag, samt på andelar som innehas av handelsbolag. Förslaget innebär att utdelning på sådana innehav inte skall kedjebeskattas. I den mån innehavet inte kan betraktas som näringsbetingat kommer utdel- ningen till aktiebolagen att vara föremål för bolagsskatt i det mottagande aktiebolaget vilket medför ett statsfinansiellt tillskott i jämförelse med nuvarande regler. 
 256 
  
 SOU 2002:35 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Det saknas dessvärre uppgifter om hur stor andel av aktie- bolagens nuvarande innehav av andelar i handelsbolag som skatte- mässigt är att betrakta som näringsbetingat. Baserat på de antagan- den som framgår av bilaga 7, beräknas förslaget medföra ett årligt finansiellt tillskott om 0,085 miljarder kr. Denna beräkning är dock mycket osäker. 
  
 Tabell 14.2:  
 Finansiell konsekvens av övriga förslag, miljarder kr 
  
 Periodiserad effekt 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Varaktigt 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, brutto 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, netto 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 +0,09 
  
 14.1.3 
  
 Förslagens sammanlagda finansiella konsekvenser 
  
 Sammantaget beräknas utredningens förslag medföra ett årligt finansiellt tillskott om 0,14 miljarder kr per år genom ökade skatte- intäkter. I denna beräkning bortses från de positiva effekter som uppkommer genom slopad ackumulerad inkomst, avskattning av latenta skatteskulder som belöper sig på delägare till bolag utan verksamhet och slopad kedjebeskattning av mottagen utdelning i handelsbolag på andelar som innehas av aktiebolag. Sammantaget torde dessa förslag komma att medföra ett visst finansiellt tillskott utöver det beräknade, årliga tillskottet om 0,14 miljarder kr. 
  
 Tabell 14.3:  
 Förslagens totala finansiella konsekvenser, miljarder kr 
  
 Periodiserad effekt 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Varaktigt 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, brutto 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 Konsoliderad offentlig sektor, netto 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 +0,14 
  
 14.2 
  
 Förslagens konsekvenser för delägare i handelsbolag 
  
 Utredningens förslag innebär att handelsbolag skall beskattas som skattesubjekt. Utgångspunkten för utredningens arbete har varit att de nya bestämmelserna så långt som möjligt ansluter till redan existerande regelsystem för beskattning av juridiska personer. 
 257 
  
 Konsekvensanalyser 
  
 SOU 2002:35 
  
 Förslagen bygger på ambitionen att dra paralleller med beskatt- ningen av aktiebolag och delägare i sådana bolag. 
 Utredningen föreslår att många av de regler som i det nuvarande beskattningssystemet är de mest komplexa och svårtillämpliga tas bort. Det gäller framför allt reglerna om justerade anskaffnings- utgifter och de särskilda bestämmelserna om beskattning av inkomst från handelsbolag i samband med att andelar med till- hörande årsvinst överlåts till juridisk person. Även räntefördel- ningsreglerna och reglerna om expansionsfond tas bort när det gäller delägare i handelsbolag. För att uppnå eftersträvade förenk- lingsvinster föreslår utredningen också att antalet beskattnings- regler som gäller för EEIG minskas. 
 Utredningens förslag innebär att handelsbolag kommer att om- fattas av reglerna som gäller för utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmansföretag,  
 3:12-reglerna. 
  Samtidigt inne- bär handelsbolagets civilrättsliga konstruktion att  
 3:12-reglerna 
  inte behöver tillämpas vid den löpande beskattningen när delägaren väljer att låna in riskkapital i stället för att göra kapitaltillskott. Enligt utredningens bedömning kommer flertalet handelsbolags- delägare därför att genom lån till bolaget skjuta till medel till verksamheten. 
 Lagstiftningstekniken när det gäller beskattningsregler för handelsbolag har hittills krävt många särskilda bestämmelser som nu kan slopas. Vissa nya regler med inriktning uteslutande på handelsbolag kommer samtidigt att införas, nämligen ett nytt kapitel med regler om handelsbolagsbidrag. Dessa regler gäller bara för handelsbolag med skattskyldiga juridiska personer som del- ägare. 
 Av effektivitetsskäl är det angeläget att information om de nya reglerna sprids i god tid innan reglerna träder i kraft. Skatteförvalt- ningen måste därför ta fram informationsmaterial om förslagen och sprida detta till de berörda skattskyldiga. 
  
 14.3 
  
 Reglernas effekter i övrigt 
  
 Ett av målen med utredningens förslag är att minska utnyttjandet av handelsbolag som instrument vid osund skatteplanering. Slopan- det av delägarbeskattningen kan därför få effekter av positiv betyd- else i arbetet med att förebygga ekonomisk brottslighet. I övrigt berörs inte den kommunala självstyrelsen av utredningens förslag. 
 258 
  
 SOU 2002:35 
  
 Konsekvensanalys 
  
 Inte heller innebär förslagen några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet berörs inte heller. 
 259 
 15 Författningskommentar 
  
 15.1 
  
 Förslaget till lagen om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 1 kap. 
 10 § 
 Begreppet fåmansföretag föreslås omfatta även fåmanshandelsbolag varför det senare begreppet utmönstras. 
 14 § 
 Svenskt handelsbolag byts ut mot europeiska ekonomiska intresse- grupperingar i ett flertal bestämmelser i IL. Andra meningen tas bort eftersom den inte längre är aktuell. 
 2 kap. 
 1 § 
 Förutom att begreppet fåmanshandelsbolag tas bort på två ställen stryks hänvisningen till regleringen av handelsbolag i 5 kap. 
 3§ 
 Ändringen innebär att svenska handelsbolag i första stycket tas bort och ersätts med EEIG. Dessutom tas andra stycket bort som en konsekvens av att 5 kap. 2 § upphävs. 
 261 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 3 kap. 
 2 § 
 Ändringen innebär att första strecksatsen görs om till en EEIG- bestämmelse. 
 19 § 
 Ändringen innebär att sista meningen i första stycket tas bort. I andra stycket punkt 1 görs inte något tillägg för andelar i europe- iska ekonomiska intressegrupperingar eftersom avyttring av sådana andelar inte längre skall kapitalvinstbeskattas. 
 23 § 
 Andra stycket slopas. Bestämmelsen skall inte längre omfatta medlemmar i EEIG. 
 5 kap. 
 Rubriken ändras till Europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) 
 1 § 
 I kapitlets första paragraf slås fast att EEIG inte är skattesubjekt. 
 2 § 
 Stadgandet i den tidigare 3 § flyttas till 2 § med samma lydelse som tidigare med undantag för att ordet delägare byts ut mot medlem och ordet bolaget mot grupperingen. 
 6 kap. 
 2 § 
 Bestämmelsen ändras genom att den första strecksatsen ändras till  
 medlemmar i EEIG 
 . 
 262 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 13 § 
 Ändring i andra stycket genom att ett  
 svenskt handelsbolag  
 byts ut till en EEIG. 
 10 kap. 
 3 § 
 Ändringarna innebär dels att första stycket 2 tas bort, dels att ett tillägg görs i första stycket nya 2 för penninglån från handelsbolag enligt den nya bestämmelsen i 11 kap. 45 a §. 
 4 § 
 Ändringen i första stycket 2 innebär att bestämmelsen behålls för EEIG. 
 11 kap. 
 17 § 
 Ändringen innebär att begreppet fåmanshandelsbolag i andra stycket tas bort. 
 25 § 
 Handelsbolag faller in under begreppet juridisk person vilket gör att  
 eller av ett svenskt handelsbolag  
 kan tas bort. 
 45 § 
 Ändringen innebär att det som sägs om beskattningen av fysisk person som är delägare i ett handelsbolag som får ett förbjudet lån tas bort. 
 45 a § 
 Bestämmelsen, som är ny, innehåller ett skatterättsligt låneförbud för lån från ett svenskt handelsbolag. Låneförbudet innebär att en låntagare som är fysisk person skall beskattas för ett sådant lån i inkomstslaget tjänst. Bestämmelsen har utformats med det gällande 
 263 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 straffrättsliga låneförbudet i aktiebolagslagen (1975:1385), ABL, som förebild. 
 I första stycket 1 och 2 finns bestämmelserna om att som intäkt hos låntagaren skall tas upp lån till delägare i handelsbolaget eller ett annat bolag inom samma koncern och lån till en närstående till delägaren. Låneförbudet är inte lika omfattande som förbudet i ABL som förbjuder lån till den som är styrelseledamot och verk- ställande direktör. Begreppet närstående definieras i 2 kap. 22 § IL. Kretsen av personer som omfattas av låneförbudet skiljer sig där- med något från de personer som räknas upp i släktkatalogen i ABL genom att även fosterbarn och dödsbon kommer att omfattas av det skatterättsliga låneförbudet. Om en fysisk person omfattas av låneförbudet gäller förbudet också en juridisk person över vars verksamhet denne har ett bestämmande inflytande. Det framgår dock inte av denna bestämmelse utan av 15 kap. 3 a §. 
 I ABL finns fyra undantag från låneförbudet. I fråga om lån från handelsbolag skall undantag gälla för s.k. kommersiella lån och koncernlån. Bestämmelsen i andra stycket omfattar undantaget för kommersiella lån. Undantaget för koncernlån finns i stället i 15 kap. 3 a §. 
 I tredje stycket finns förvärvslåneförbudet som innebär att en låntagare som är en fysisk person skall beskattas om lån lämnats i syfte att vissa uppräknade personer skall förvärva andelar i handelsbolaget eller något annat bolag i samma koncern. Det gäller låntagaren själv, någon närstående till honom eller en juridisk person över vars verksamhet låntagaren eller någon närstående till honom har ett bestämmande inflytande. 
 I fjärde stycket finns bestämmelsen att ställande av säkerhet jämställs med lån. 
 45 b § 
 I bestämmelsen, som också är ny, anges att lånet inte skall tas upp till beskattning om det föreligger synnerliga skäl. Det är mot- svarande situationer som gäller i fråga om lån från aktiebolag som kan göra att ett lån inte skall tas upp till beskattning enligt huvud- regeln, t.ex. att lånet har återbetalats under beskattningsåret. 
 264 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 45 c § 
 I den nya bestämmelsen ges möjlighet för skattemyndigheten att medge dispens från förvärvslåneförbudet i 45 a §. Även denna bestämmelse är uppbyggd som motsvarande dispensmöjlighet i 12 kap. 8 § ABL. Vid förvärv av andelar i det handelsbolag som lämnar lån eller ställer säkerhet får dispens medges om lånet eller säkerheten behövs på grund av särskilda omständigheter. För lån till andra ändamål får skattemyndigheten medge dispens om det finns synnerliga skäl. Dispensinstitutet är främst avsett för att underlätta generationsskiften i familjeföretag. 
 13 kap. 
 3 § 
 Ändringen innebär att det görs ett tillägg för penninglån från ett svenskt handelsbolag till en delägare i bolaget enligt bestäm- melserna i 15 kap. 3 a §. 
 4 § 
 Bestämmelserna om avgränsningen av inkomstslaget näringsverk- samhet ändras så att 4 § handlar om vad som gäller för EEIG. Specialbestämmelserna avseende kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och näringsbostadsrätter tas dock bort för medlemmar i EEIG. I fråga om penninglån jämför vad som sagts under 10 kap. 3 §. Ändringen i kapitlet innebär också att 5 § skall tas bort. 
 7 § 
 Paragrafen ändras så att  
 andelar i  
 EEIG uttryckligen anges i första stycket medan  
 andelar i svenska handelsbolag  
 tas bort eftersom dessa efter ändringen i 48 kap. 2 § faller in under begreppet del- ägarrätter. 
 9 § 
 Ändringen innebär att tillägg görs för andel respektive utdelning i respektive från handelsbolag. 
 265 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 14 kap. 
 10 § 
 I första stycket andra meningen ändras  
 delägarskap i ett svenskt handelsbolag till medlemskap i en EEIG 
 . I andra stycket ändras hän- visningen för att avse underskott från EEIG. 
 13 § 
 Frågan om gemensam eller särskild beräkning för fysiska personer behandlas bl.a. i denna paragraf. I första stycket byts  
 handelsbolag  
 respektive  
 delägare  
 ut mot  
 EEIG  
 respektive  
 medlem 
 . I första meningen i andra stycket finns i ett stadgande som behandlar det fallet att ett handelsbolag är delägare i ett annat handelsbolag. Eftersom en EEIG inte får vara medlem i en annan EEIG utgår meningen. I den andra meningen finns en hänvisning till 14 och 15 §§ i fråga om bestämmelser om underskott. 
 14 och 15 §§ 
 Enligt rådets förordning nr 2137/85 om europeiska ekonomiska intressegrupperingar artikel 24 gäller att varje medlem i gruppe- ringen ansvarar obegränsat och solidariskt för grupperingens skul- der och andra förbindelser. Betalning måste först begäras hos grup- peringen. Ansvaret gentemot tredje man är tvingande. Rättsfölj- derna av ansvaret bestäms av den nationella lagstiftningen. Av ingressen till förordningen, tionde stycket, framgår att ansvaret omfattar även skatter och sociala avgifter. Där anges också att det obegränsade solidariska ansvaret inte inverkar på rätten att genom ett särskilt avtal mellan grupperingen och en tredje man bestämma att ansvaret skall uteslutas eller begränsas i fråga om en eller flera medlemmar när det gäller en viss skuld eller någon annan förbin- delse. Bestämmelsen i 14 § har formulerats om för att anpassas till den ansvarsbegränsning som en medlem i en EEIG kan uppnå, genom avtal mellan grupperingen och tredje man. Detta föranleder också viss ändring av 15 §. 
 17 § 
 Ändringen innebär att handelsbolag infogas i första stycket första meningen. 
 266 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 15 kap. 
 1 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 3 § 
 Jämför vad som sagts i kommentaren till 10 kap. 3 §. 
 3 a § 
 I den nya bestämmelsen finns det skatterättsliga låneförbudet för lån från ett svenskt handelsbolag, dvs. att lånet skall tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet hos låntagare som är juridisk person. I första stycket 1 anges att låneförbudet gäller för lån till en juridisk person som är delägare i handelsbolaget om den juridiska personen inte ingår i samma koncern som handelsbolaget, jfr undantaget för koncernlån i ABL. Undantaget behövs för att inte omöjliggöra normala dispositioner inom en koncern. I första stycket 2 regleras förbudet för lån från ett handelsbolag till en juridisk person över vars verksamhet en juridisk person som avses i 1 eller en fysisk person som avses i 11 kap. 45 a § första stycket har ett bestämmande inflytande. Även i detta fall görs undantag för det fall att långivare och låntagare ingår i samma koncern. 
 Bestämmelsen i andra stycket avser undantaget för kommersiella lån. 
 I tredje stycket finns förvärvslåneförbudet när låntagaren som skall beskattas är en juridisk person. I fjärde stycket finns bestämmelsen att med lån jämställs ställande av säkerhet. 
 3 b och c §§ 
 Jfr kommentaren till 11 kap. 45 b och c §§. 
 6 § 
 I andra och tredje styckena byts  
 ett svenskt handelsbolag  
 ut mot  
 en EEIG 
 . 
 267 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 16 kap. 
 1 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 8 § 
 I paragrafen görs tillägg för motsvarande utgifter i ett svenskt han- delsbolag. 
 16 § 
 Jfr 15 kap. 6 §. 
 22 § 
 Ändringen innebär att den reglering som finns om rätt till avdrag för vårdkostnader som bl.a. en delägare i ett svenskt handelsbolag har, tas bort. Bestämmelsen ersätts inte med motsvarande reglering för medlem i EEIG. 
 24 § 
 Samma ändring som i 22 §. 
 27 § 
 Ändringen innebär att andra stycket slopas. Ingen motsvarande  
 EEIG-regel 
  införs. 
 31 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 17 kap. 
 29 § 
 Ändringen innebär att andra stycket upphävs. 
 268 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 18 kap. 
 11 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 17 a och b §§ 
 Ändringen innebär att svenskt handelsbolag omfattas av begreppet den skattskyldige vilket däremot inte en EEIG gör. Tillägg görs därför i båda paragraferna för EEIG. 
 19 kap. 
 14 och 14 a §§ 
 Ändringar av samma slag som i 18 kap. 
 20 kap. 
 6 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 23 § 
 Ändringen innebär att fåmanshandelsbolag tas bort. 
 22 kap. 
 3 § 
 Paragrafens andra mening ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 23 kap. 
 4 § 
 I kapitlet finns bestämmelser om underprisöverlåtelser. Förslaget innebär att dess bestämmelser inte längre blir tillämpliga på EEIG. I paragrafen definieras vad som avses med företag i kapitlet. Änd- ringen innebär att tillägg görs för svenskt handelsbolag. Samtidigt tas bestämmelsen i 5 § bort. 
 269 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 6 § 
 Ändringen är en konsekvensändring till följd av tillägget av han- delsbolag i 4 §. 
 11 § 
 Paragrafens tredje stycket reglerar beskattningen när en tillgång överlåts till ett handelsbolag som ägs av fysiska personer och ersättning antingen inte lämnas eller att den understiger det skatte- mässiga värdet. Ändringen innebär att stycket slopas. 
 14 § 
 I bestämmelsen anges vilka rättssubjekt som kan vara överlåtare och förvärvare vid en underprisöverlåtelse. I första meningen skall  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 tas bort eftersom handelsbolag räknas som företag. Genom ändringen kan 15 § tas bort. 
 16 § 
 Ändringen innebär att särregleringen för handelsbolag i andra stycket tas bort. 
 17 § 
 Ändringen innebär att ett tillägg görs för handelsbolagsbidrag i första stycket och att undantaget i andra stycket för överlåtelse mellan ett handelsbolag och ett företag som är delägare slopas. 
 19 § 
 Som en följd av att även svenska handelsbolag skall räknas som företag enligt bestämmelserna i detta kapitel kan  
 eller ett svenskt handelsbolag med enbart företag som delägare  
 i första stycket slopas. Ändringen innebär också att det tredje stycket tas bort. Bestäm- melserna i 20, 21, 25 och 26 §§ kan också tas bort. 
 23 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 270 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 29 § 
 Ändringen innebär en konsekvensändring. 
 24 kap. 
 12 § 
 Ändringen innebär att definitionen i andra stycket kompletteras med svenska handelsbolag. Det betyder att ett svenskt handels- bolag som enligt skatteavtal har hemvist i en utländsk stat skall anses som utländsk juridisk person på samma sätt som aktiebolag och ekonomiska föreningar. 
 13 § 
 I paragrafen görs ett tillägg i första meningen för utdelning som ett förvaltningsföretag tar emot från  
 ett svenskt handelsbolag 
 . 
 15§ 
 Bestämmelsen handlar om utdelning på näringsbetingade andelar. Bestämmelserna om skattefrihet för utdelning på näringsbetingade andelar utvidgas till att omfatta även utdelning som tas emot av handelsbolag. Ändringen i 15 § innebär att första stycket punkten 2 ändras till  
 ett svenskt handelsbolag 
 . I andra stycket görs en konse- kvensändring. Förutsättningarna för att en andel skall vara en när- ingsbetingad andel finns i 16 §. 
 16 a § 
 Paragrafen är ny och behandlar den situationen att det utdelande företaget är ett svenskt handelsbolag. Skattefrihet för utdelning på en andel i ett handelsbolag förutsätter att andelen är närings- betingad enligt utredningsregeln i 16 § punkten 2. 
 25 kap. 
 2 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 271 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 6 § 
 Bestämmelserna om uppskov med beskattningen vid koncern- interna andelsavyttringar och avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap gäller i dag både för handelsbolag och EEIG. Sedan handelsbolaget blivit skattesubjekt och omfattas av begreppet juridisk person kan även i detta kapitel särbestämmel- serna som avser handelsbolag tas bort. Reglerna skall i fortsätt- ningen inte omfatta EEIG. 
 11 § 
 Specialbestämmelsen för handelsbolag i andra stycket tas bort. Även bestämmelserna i 12 och 18 §§ kan tas bort. 
 14 § 
 Bestämmelsen om vilka företag som kan vara moderföretag kom- pletteras i den nya punkten 3 med  
 ett svenskt handelsbolag 
 . Beträffande ändringen i andra stycket hänvisas till kommentaren till 24 kap. 15 §. 
 28 och 30 §§ 
 Ändringarna är en följd av att begreppet juridisk person efter ändringen av 2 kap. 3 § omfattar även svenska handelsbolag. 
 26 kap. 
 1 § 
 I kapitlets inledande bestämmelse görs ett tillägg som hänvisar till två nya bestämmelser i slutet av kapitlet. Dessa innehåller regler om rätten att dela upp återförda värdeminskningsavdrag m.m. vid beskattningen. 
 15 § 
 Bestämmelsen, som är ny, anger förutsättningarna för att få dela upp återförda värdeminskningsavdrag m.m. på flera beskattningsår enligt det ordinarie omprövningsförfarandet i 4 kap. 9 § taxerings- lagen (1990:324). Beloppsgränserna m.m. är desamma som tidigare 
 272 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 gällt enligt bestämmelserna om särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst i det upphävda 66 kap. IL. 
 16 § 
 Bestämmelsen, som också är ny, innebär att dödsbon inte har rätt att tillämpa 15 §. 
 27 kap. 
 4 och 5 §§ 
 Bestämmelserna, som gäller i fråga om byggnadsrörelse och handel med fastigheter, ändras genom att begreppet fåmanshandelsbolag tas bort i  
 4 och 5 §§. 
  
 6 och 8 §§ 
 Ändringen innebär att det som anges om svenska handelsbolag tas bort. Även specialbestämmelsen för handelsbolag i 7 § tas bort. 
 30 kap. 
 2 och 3 §§ 
 Ändringarna innebär att den särreglering som idag finns för svenska handelsbolag och delägare i sådana bolag skall finnas kvar för EEIG respektive medlemmar i sådana grupperingar. 
 6 § 
 Svenska handelsbolag skall omfattas av beloppsgränsen i 5 § medan medlemmar i EEIG omfattas av beloppsgränsen i 6 §. Ändringen innebär delägare i svenska handelsbolag byts ut mot medlemmar i EEIG. 
 8 och 10 §§ 
 I dessa bestämmelser regleras när en juridisk person respektive en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag skall åter- föra en periodiseringsfond. Ändringarna innebär att bestämmel- 
 273 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 serna som avsett delägare i handelsbolag, handelsbolag respektive andel i handelsbolag ändras till att avse medlemmar i EEIG, EEIG respektive andel i EEIG. 
 11 § 
 Bestämmelsen handlar om att periodiseringsfonder får övertas när en enskild näringsidkare överför sin näringsverksamhet till ett aktiebolag. Ändringen innebär att enskild näringsidkare också skall kunna överföra fonderna till ett svenskt handelsbolag. 
 12 § 
 Även efter att handelsbolaget blivit skattesubjekt måste det finnas möjlighet att föra över en periodiseringsfond från ett handelsbolag till ett aktiebolag. För en sådan överföring krävs att det inte blir fråga om uttagsbeskattning och att handelsbolaget skjuter till ett belopp som motsvarar överförd periodiseringsfond på samma sätt som enligt dagens regler. Något avsättningskrav behöver inte ställas vid sådan återföring. 
 12 a § 
 Bestämmelsen, som är ny, innehåller förutsättningarna för över- föring av en periodiseringsfond från ett aktiebolag till ett handels- bolag. Enligt nuvarande regler kan periodiseringsfond tas över mellan juridiska personer endast i samband med verksamhets- avyttringar och i vid kvalificerade fusioner och fissioner. De nämnda reglerna skall inte tillämpas på handelsbolag. De krav som ställs för ett övertagande från ett aktiebolag till ett handelsbolag är desamma som i föregående bestämmelse. 
 13 § 
 Bestämmelsen tas bort eftersom periodiseringsfond som avser en EEIG inte skall kunna överföras till aktiebolag eller enskild när- ingsidkare. 
 274 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 31 kap. 
 2 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 20 § 
 Ändringarna i första och tredje styckena innebär konsekvens- ändringar med anledning av att det har förts in en ny bestämmelse, 25 a §, i kapitlet. 
 25 a § 
 I bestämmelsen, som är ny, regleras att även ersättningsfond skall kunna föras över mellan handelsbolag och aktiebolag vid byte av företagsform. Den är utformad med 38 kap. 15 § som förebild. För att överföring skall kunna göras krävs – i likhet med vad som gäller vid överföring mellan två aktiebolag – att villkoren i 38 kap. 2 och  
 6–8 
  §§ är uppfyllda. 
 33 kap. 
 1 § 
 Bestämmelserna i kapitlet renodlas till att bara gälla för enskilda näringsidkare. Det innebär till att börja med att 1 § ändras samt att bestämmelserna i 9, 19 och 20 §§ tas bort. 
 8 § 
 Jfr kommentaren till 1 §. 
 34 kap. 
 1 och 2 §§ 
 Paragraferna ändras med anledning av att kapitlet bara skall gälla enskilda näringsidkare. 
 4 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 275 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 6 § 
 Jfr ovan kommentaren till  
 1–2 
  §§. 
 14 § 
 Bestämmelserna i  
 14–16 
  §§ har slagits samman till en paragraf. Ändringen innebär också att uttrycket  
 den som innehar fonden  
 har bytts ut till  
 den skattskyldige  
 och att en konsekvensändring gjorts i andra stycket. 
 20 § 
 Ändringen innebär att tillägg görs för handelsbolag. Det kapitaltill- skott som skall göras innebär att ackumulerade vinstmedel i aktie- bolaget respektive handelsbolaget ökar. 
 23 § 
 Jfr kommentaren till 1 och 2 §§. 
 35 a kap. 
 1 § 
 I paragrafen finns den grundläggande bestämmelsen om handels- bolagsbidrag. Utgångspunkten är för uppbyggnaden av bestämmel- serna är koncernbidragsreglerna. Regelsystemet finns beskrivet i avsnitt 4.3. 
 2 § 
 Handelsbolagsbidrag skall kunna lämnas mellan ett handelsbolag och en delägare i bolaget som är skattskyldig juridisk person. I paragrafen definieras vad som avses med uttrycken  
 givare  
 och  
 mottagare 
 . 
 3 § 
 I vissa fall skall även ett utländskt handelsbolag eller en utländsk delägare i ett svenskt handelsbolag kunna vara givare och mottagare av handelsbolagsbidrag. I paragrafen regleras vilka situationer det är 
 276 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 fråga om. En första förutsättning är att både givare och mottagare är skattskyldiga för näringsverksamhet i Sverige, dvs. att de för det första är skattesubjekt och för det driver fast driftställe här. Handelsbolagsbidraget skall vara hänförligt till det fasta driftstället. Mottagare skall också kunna vara ett svenskt handelsbolag eller en delägare som är svensk juridisk person och som enligt skatteavtal har hemvist i en  
 EES-stat 
  under förutsättning att delägaren är skattskyldig i Sverige för den näringsverksamhet som handels- bolagsbidraget hänför sig till. 
 4 § 
 I paragrafen anges de gemensamma förutsättningarna för både givare och mottagare som måste vara uppfyllda. I likhet med vad som gäller i fråga om koncernbidrag krävs enligt  
 punkt 1  
 inte att redovisningen av handelsbolagsbidraget i bokföringen sker över resultaträkningen eller på annat sätt. Däremot krävs att givare och mottagare redovisar bidraget öppet i självdeklarationen vid samma års taxering (jfr RÅ 1998 ref. 6). För att förhindra att handels- bolagsbidrag får dras av om mottagaren inte beskattas för bidraget på grund av skatteavtal uppställs kravet i  
 punkt 2 
 . Undantag görs för de fall som behandlas i andra meningen i 3 §.  
 Punkt 3  
 hänger samman med att reglerna om handelsbolagsbidrag också skall gälla för utländska bolag som hör hemma i en stat inom EES. En förutsättning för detta är att både givare och mottagare av bidraget är skattskyldiga för näringsverksamhet i Sverige. 
 5 § 
 Här regleras beloppsbegränsningar i fråga om handelsbolagsbidrag från delägare till handelsbolaget. Syftet med regelsystemet om handelsbolagsbidrag är att uppnå sådan resultatutjämning som delägarskap i handelsbolag enligt nuvarande regler innebär för en juridisk person. För att åstadkomma samma effekt när delägaren och handelsbolaget är olika skattesubjekt krävs att ett visst års uppkommet överskott kan kvittas mot ett samma år lämnat handelsbolagsbidrag. Det innebär att delägaren skall redovisa bidraget avseende år 1 redan i bokslutet för detta år och att beloppet samma år redovisas som intäkt hos handelsbolaget (jfr anteciperad utdelning). 
 277 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 6 § 
 I bestämmelsen görs en inskränkning i fråga om storleken på han- delsbolagsbidrag från kommanditdelägare. Jfr också kommentaren till 5 §. 
 7 och 8 §§ 
 Här finns förutsättningarna för handelsbolagsbidrag när handels- bolaget är givare. I fråga om  
 7 §  
 se ovan kommentaren till 5 §. I  
 8 §  
 anges att ett krav för att bidraget skall få dras av i handelsbolaget är att delägaren skall kunna ta emot utdelning skattefritt från handels- bolaget. 
 9 § 
 Bestämmelsen behandlar handelsbolagsbidrag som kunnat för- medlas. 
 40 kap. 
 3 § 
 I paragrafen görs tillägg för svenskt handelsbolag bland de företag som omfattas av bestämmelserna i kapitlet. 
 4 § 
 I kapitlet infogas regler som innebär att vid ägarförändringar i underskottsföretag och i det omvända fallet skall även  
 en spärr på grund av handelsbolagsbidrag 
 , beaktas. Tillägg görs i 4 § för den nya spärren. 
  
 5–7 
  §§ 
 Definitionen av uttrycket bestämmande inflytande i 5 § komplet- teras med i vilka situationer som ett svenskt handelsbolag anses ha ett sådant inflytande. Bedömningen av om en ny ägare som är ett svenskt handelsbolag har förvärvat ett bestämmande inflytande över underskottsföretaget görs på samma sätt som i fråga om svenska ideella föreningar. Hänvisning görs därför till koncern- begreppet i 1 kap. 4 § ÅRL. Lagtexten förtydligas på så sätt att 
 278 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 hänvisning görs till koncernbegreppet  
 enligt definitionen  
 i 1 kap. 4 § ÅRL. Det innebär att vid prövningen av om ett koncernförhållande föreligger eller om ett handelsbolag (en ideell förening) är ett moderföretag skall de kriterier som anges i 1 kap. 4 § ÅRL tilläm- pas. Det är däremot inte nödvändigt att handelsbolaget (den ideella föreningen) omfattas av årsredovisningslagen. Motsvarande änd- ringar görs i 6 och 7 §§ avseende begreppen  
 koncern  
 och  
 moder- företag 
 . 
 9 § 
 I paragrafen som inleder bestämmelserna om begränsningar i avdragsrätten för underskott efter ägarförändringar görs ett tillägg för den nya spärren på grund av handelsbolagsbidrag. I andra meningen görs en konsekvensändring. 
 10 § 
 I denna paragraf som behandlar ägarförändringar som innebär att ett företag får det bestämmande inflytandet över ett underskotts- företag görs tillägg i första och tredje styckena för den nya spärren. 
 11 § 
 I paragrafen regleras den situationen att en fysisk person eller andra juridiska personer, bl.a. vissa svenska handelsbolag, än de som i kapitlet kallas företag förvärvat ett bestämmande inflytande över ett underskottsföretag. Ändringen innebär att bestämmelserna om handelsbolag i första och andra stycket tas bort. 
 12 § 
 Enligt 12 § inträder en beloppsspärr när flera sådana personer som räknas upp i 11 § förvärvar andelar i ett underskottsföretag. Bestämmelsen är, på grund av röstbestämmelserna, svår att ändra så att den kan göras tillämplig även när underskottsföretaget är ett handelsbolag. Bestämmelsen i 12 § ändras därför endast på så sätt att det i första stycket görs ett tillägg som innebär att den bara är tillämplig på ägarförändringar i underskottsföretag som  
 inte är ett svenskt handelsbolag 
 . I andra stycket, som handlar om indirekta förvärv, innebär ändringen att  
 eller ett svenskt handelsbolag  
 kan tas 
 279 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 bort eftersom de skall omfattas av begreppet juridiska personer i inkomstskattelagen. 
 12 a § 
 I paragrafen, som är ny, finns en motsvarande bestämmelse för ägarförändringar i underskottsföretag som är handelsbolag. Bestämmelsen anpassas på så sätt att det avgörande är att den omfattar det fallet att flera förvärvare som avses i 11 § tillsammans har förvärvat andelar som medför att de tillsammans har ett bestämmande inflytande över underskottsföretaget. I andra stycket finns en motsvarande bestämmelse som i 12 §. Tredje stycket har anpassats jämfört med bestämmelsen i 12 § mot bakgrund av att det i denna paragraf bara handlar om underskottsföretag som är handelsbolag. 
 13 § 
 I andra stycket görs en konsekvensändring med anledning av att 12 § har delats upp i två paragrafer. 
 14 § 
 Tillägg görs i både första och andra stycket för spärren för han- delsbolagsbidrag. 
 15 § 
 I paragrafen finns bestämmelser om beloppsspärren. Det belopp som ligger till grund för spärren är den eller de nya ägarnas kostnad för att erhålla det bestämmande inflytandet. I första stycket görs ett tillägg för förvärv av andelar som avses i den nya 12 a §. 
 16 § 
 Ändringarna i paragrafen är en följd av att svenska handelsbolag skall omfattas av begreppet juridisk person. 
 280 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 19 och 19 a §§ 
 Paragraferna, som inleds med en rubrik, behandlar den nya spärren för underkottsavdrag,  
 spärren på grund av handelsbolagsbidrag 
 . Bestämmelserna är uppbyggda på samma sätt som bestämmelserna om koncernbidragsspärr. De senare betecknas 18 och 18 a §§ efter- som de hör ihop. 
 21 § 
 Ändringen innebär att svenskt handelsbolag ersätts med EEIG. 
 24 § 
 Ändringen innebär att tillägg görs för svenska handelsbolag. 
 41 kap. 
 4 § 
 Ändringen innebär att andra stycket, som hänvisar till 50 kap. 7 §, slopas. 
 42 kap. 
 3 § 
 Ändringen innebär en konsekvensändring med anledning av att 50– 51 kap. skall upphöra att gälla. 
 14 § 
 Ändringen innebär att tillägg görs för utdelning från svenska han- delsbolag. 
 32 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 281 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 43 kap. 
 1 § 
 Lättnadsreglerna skall också omfatta utdelningar och kapitalvinster på andelar i svenska handelsbolag. Ändringen innebär att tillägg görs för sådana andelar. 
 4 § 
 Ändringen innebär att paragrafen inte skall tillämpas vid beräkning av underlag för lättnadsbelopp för andel i handelsbolag. 
 4 a § 
 Paragrafen är ny och den beskriver hur underlaget för lättnads- belopp avseende andel i handelsbolag skall beräknas. Jfr 57 kap. 8 a §. 
 4 b § 
 Bestämmelsen är ny och innebär att underlag för lättnadsbelopp inte skall beräknas om anskaffningsutgiften för andelen är negativ. 
 20 § 
 När det gäller alternativregeln och beräkningen av kapitalunder- laget skall i fråga om andelar i svenska handelsbolag som är kapital- tillgångar hänvisning göras till det belopp som skulle ha använts som omkostnadsbelopp vid utgången av det beskattningsår som anges i 19 §. Begreppet justerad anskaffningsutgift försvinner i och med utredningens förslag. 
 44 kap. 
 1 och 2 §§ 
 Ändringarna innebär konsekvensändringar. 
 282 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 5 a § 
 Avyttringsbegreppet i fråga om andelar i handelsbolag skall ha samma omfattning som enligt dagens regler. 
 8 § 
 Paragrafen ändras så att svenska handelsbolag jämställs med svenska aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar när det gäller avyttringstidpunkten vid konkurs, dvs. andelen skall anses avyttrad redan när handelsbolaget försätts i konkurs. 
 34 § 
 Ändringen föranleds av ändringen i 8 §. 
 45 kap. 
 32 § 
 Ändringen innebär att bestämmelsen bara skall gälla för enskilda näringsidkare. Jämför kommentaren till 13 kap. 4 §. 
 46 kap. 
 17 § 
 Jämför kommentaren till 45 kap. 32 §. 
 48 kap. 
 2 § 
 Bestämmelserna i kapitlet handlar om avyttring av delägarrätter och fordringsrätter. Definitionen av delägarrätt skall också omfatta andel i ett svenskt handelsbolag. 
 7 § 
 Genomsnittsmetoden som normalt skall tillämpas vid beräkning av omkostnadsbeloppet för delägarrätter och fordringsrätter skall inte tillämpas på andelar i handelsbolag. I tredje stycket görs med anledning härav ett undantag för andelar i handelsbolag. 
 283 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 7 a § 
 Paragrafen är ny och anger hur beräkning av omkostnadsbelopp för en andel i handelsbolag skall göras. Det är huvudregeln i 44 kap. 14 § som skall tillämpas vilket innebär att omkostnadsbeloppet utgörs av anskaffningsutgiften med tillägg för förbättringsutgifter och minskad med uttag av insatt fullbeskattat kapital, dvs.  
 inbetald insats 
 . I andra stycket regleras vad som skall gälla om anskaffnings- utgiften är negativ. 
 12 § 
 Här anges hur omkostnadsbeloppet skall beräknas när en periodi- seringsfond förs över från enskild näringsverksamhet till aktiebolag eller handelsbolag, mellan handelsbolag och aktiebolag och när expansionsfond upphör i samband med att tillgångar överlåts till ett aktiebolag eller ett handelsbolag och fonden enligt 34 kap. 20 § inte skall återföras. 
 20 § 
 Bestämmelsen ändras för att också tillämpas på förluster på andelar i svenska handelsbolag. 
 26 § 
 I paragrafen görs tillägg för kapitalförluster när svenska handels- bolag avyttrar andelar. Samtidigt kan bestämmelsen i 27 § slopas. (Regeringen har föreslagit begränsningar i rätten till avdrag i inkomstslaget näringsverksamhet för kapitalförluster på delägar- rätter och på andelar i svenska handelsbolag m.m. (prop. 2001/02:140, Skr. 2001/02:77). Utredningen har dock i författ- ningsförslagen utgått från gällande rätt.) 
 49 kap. 
 6 § 
 Enligt nuvarande bestämmelser i detta kapitel om uppskov med beskattningen vid andelsbyten kan handelsbolag vara säljare. Någon utvidgning av bestämmelserna så att handelsbolag också skulle kunna vara ett köpande företag föreslås inte. Ändringen i 
 284 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 paragrafen innebär att andra stycket kan slopas eftersom det är handelsbolaget och inte delägarna som skall begära uppskov. Detta innebär även att de särregler i 7, 15 och 18 §§ som gäller i dag för det delägarbeskattade handelsbolaget kan tas bort. 
 19 § 
 Ändringen i första stycket är en konsekvensändring. Andra stycket tas bort eftersom det inte längre behövs. 
 52 kap. 
 1 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 7 § 
 Ändringen innebär att svenska handelsbolag i första stycket resp. handelsbolaget i andra stycket byts ut mot EEIG resp. gruppe- ringen. 
 53 kap. 
 1 § 
 Bestämmelserna i kapitlet om kapitalvinstbeskattning vid över- låtelse av tillgångar till företag utan ersättning eller till underpris kommer i fortsättningen inte omfatta överlåtelser från handels- bolag utan bara överlåtelser från fysiska personer. Ändringen inne- bär därför att  
 eller ett svenskt handelsbolag 
  i paragrafen kan tas bort. 
 2 § 
 Ändringen innebär att andra stycket skall tas bort. 
 6 § 
 Jfr kommentaren till 2 §. 
 285 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 55 kap. 
 11 § 
 Ändringen innebär att svenskt handelsbolag ersätts med EEIG. 
 56 kap. 
 1 § 
 Ändringen i kapitel 56 kap innebär att begreppet fåmansföretag också skall omfatta svenska handelsbolag. Det betyder att ordet fåmanshandelsbolag slopas helt. Rubriken till kapitlet skall därför ändras. I andra stycket ändras  
 aktier  
 till  
 andelar. 
  
 2 § 
 Paragrafen delas in i två stycken. De nuvarande bestämmelserna för aktiebolag och ekonomiska föreningar tas in i det första stycket. Bestämmelserna i nuvarande 4 § flyttas till ett nytt andra stycke. 
 5 § 
 Ändringen innebär en konsekvensändring. 
 6 och 8 §§ 
 Ändringarna innebär att begreppet  
 fåmanshandelsbolag  
 tas bort samt att vissa konsekvensändringar görs. 
 57 kap. 
 3 och 5 §§ 
 Ändringarna här innebär att  
 fåmanshandelsbolag  
 tas bort. 
 5 a § 
 Bestämmelsen är ny och innebär att den s.k. utomståenderegeln i 57 kap. 5 § inte skall tillämpas på handelsbolag. 
 286 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 7 § 
 I andra stycket görs ett tillägg så att andelar i handelsbolag likställs med aktier och andelar i ekonomiska föreningar. 
 8 § 
 Bestämmelsen handlar om hur underlaget för gränsbelopp skall beräknas. Utgångspunkten vid beräkning av gränsbeloppet för andel i aktiebolag är det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen hade avyttrats vid tidpunkten för utdelningen. P.g.a. handelsbolagets civilrättsliga utformning och de möjligheter som handelsbolagsdelägaren har att göra uttag måste en annan lösning väljas för andelar i handelsbolag. Paragrafen ändras därför så att den bara avser andelar i aktiebolag och ekonomiska föreningar. 
 8 a § 
 Paragrafen är ny och beskriver hur underlaget för gränsbelopp skall bestämmas för en andel i ett handelsbolag. Utgångspunkten är även här omkostnadsbeloppet för andelen men tidpunkten är en annan, nämligen beskattningsårets ingång. För att undvika att gränsbelop- pet kan manipuleras skall omkostnadsbeloppet minskas med sådana tillskott som gjorts under det föregående beskattningsåret i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget. 
 8 b § 
 Bestämmelsen är ny och anger att gränsbelopp inte skall beräknas om anskaffningsutgiften för andelen är negativ. 
 12 § 
 När andelarna avyttras skall kapitalvinsten beräknas på vanligt sätt. När omkostnadsbeloppet beräknas för aktier och andelar i ekono- miska föreningar får reglerna om indexuppräkning alternativt kapitalunderlagsregeln tillämpas. Ändringarna här innebär därför ett förtydligande i andra stycket. 
 287 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 59 kap. 
 4, 10 och 15 §§ 
 Ändringarna är konsekvensändringar. 
 60 kap. 
 1 § 
 I andra stycket har begreppet fåmanshandelsbolag tagits bort. Vidare har hänvisningen ändrats till  
 12–13 
  §§ eftersom 14 § upp- hävs. 
 12 och 13 §§ 
 Ändringarna innebär att uttrycket fåmanshandelsbolag tas bort. 
 62 kap. 
 2 § 
 Ändringen innebär att tredje stycket utgår. 
 4 a § 
 Paragrafen är ny och innebär att de särskilda avdragsmöjligheterna för underskott av viss näringsverksamhet som finns i kapitlets 3 och 4 §§ inte skall tillämpas på underskott som uppkommit i en EEIG. 
 63 kap. 
 5 § 
 Ändringarna i andra och tredje styckena är konsekvensändringar. 
 288 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 Övergångsbestämmelser 
  
 Punkt 1.  
 Det nya beskattningssystemet skall träda i kraft fr.o.m. den 1 januari 2004 och tillämpas första gången för handelsbolag med beskattningsår som påbörjas detta datum. För handelsbolag som har brutet räkenskapsår tillämpas de äldre bestämmelserna fram till och med det beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 2004. 
  
 Punkt 2.  
 I bestämmelsen anges att handelsbolag som under åren i anslutning till ikraftträdandet har bedrivit näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning skall omfattas av övergångsbestäm- melserna i punkterna  
 4–10. 
  En delägare i ett handelsbolag som inte driver sådan verksamhet skall, som framgår i punkten 3, beskattas om han har en negativ justerad anskaffningsutgift. 
  
 Punkt 3.  
 I övergångsbestämmelsen anges att en delägare i ett handelsbolag som inte omfattas av punkten 2 skall beskattas om han har en negativ justerad anskaffningsutgift. Det negativa beloppet skall tas upp som intäkt i inkomstslaget kapital vid ut- ången av det beskattningsår som påbörjats närmast före ikraft- trädandet. Beloppet får fördelas på högst fem år. Om delägarens justerade anskaffningsutgift tillämpas punkterna  
 4–10. 
  
 Punkt 4.  
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.2.1. För att säkerställa att det belopp som en delägare skall anses ha som ingående balans på sitt konto för tillskjutet kapital vid ingången av det första året handelsbolaget är skattskyldigt måste tillförlitlig redovisning av det egna kapitalet i handelsbolaget vara tillgänglig. Redovisningen av delägarnas utgående balans på kapitalkonton görs lämpligast i en sidordnad bokföring där även den löpande bok- föringen av tillskjutet kapital i det nya systemet skall redovisas. 
  
 Punkt 5.  
 I bestämmelsen definieras vad ett positivt respektive negativt kapitalkonto är, dvs. tillskjutet kapital respektive skuld till bolaget. 
 289 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 Punkt 6.  
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.2.2. Med omkostnadsbelopp avses enligt huvudregeln i 44 kap. 14 § anskaff- ningsutgifter ökade med förbättringsutgifter. Anskaffningsutgiften för en andel skall minskas med uttag av tillskjutet kapital. Beräk- ningen av en delägares omkostnadsbelopp för andelen i handels- bolaget görs med utgångspunkt i den justerade anskaffnings- utgiften. 
 Den justerade anskaffningsutgiften har minskats med avdrag för avsättning till periodiserings- och expansionsfond. Vid övergången skall fonderna antingen föras över till handelsbolaget eller tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet. Det betyder att den justerade anskaffningsutgiften skall ökas med belopp motsvarande de överförda fondernas belopp. Det belopp som den justerade anskaffningsutgiften härefter uppgår till utgör andelens anskaff- ningsutgift i det nya systemet. Om delägarens har kvarstående outnyttjade underskott som skall dras av skall anskaffningsutgiften minskas i den takt som underskottet dras av. 
 Om anskaffningsutgiften för andelen efter nämnda beräkningar är negativ får delägaren ta upp beloppet som intäkt i inkomstslaget kapital. Beloppet får fördelas på högst fem år. Delägaren kan inte göra uttag av utdelning så länge som anskaffningsutgiften är negativ. 
  
 Punkt 7.  
 Här anges hur lättnadsbelopp och gränsbelopp skall beräknas för första gången. Bestämmelsen innebär att kontinuitet med reglerna om räntefördelning uppnås. 
  
 Punkt 8 och 9.  
 Bestämmelserna har beskrivits i avsnitt 12.2.3 och 12.2.4. 
  
 Punkt 10.  
 Bestämmelsen har beskrivits i avsnitt 12.2.5. 
 290 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 15.2 
  
 Förslaget till lagen om ändring i kupongskattelagen (1970:624) 
  
 1 § 
 I ett nytt tredje stycke tas in en bestämmelse som likställer handelsbolag och utdelning i sådana bolag med aktiebolag som inte är avstämningsbolag och utdelning i sådana bolag vid tillämpning av bestämmelserna i lagen. 
 4 § 
 Bestämmelsen ändras genom att handelsbolag och kommandit- bolag tas bort i andra stycket. 
 18 § 
 Bestämmelsen utökas med ett tredje stycke som bara gäller för handelsbolag. Handling som visar att utdelning från handelsbolag har skett skall sändas direkt till Riksskatteverket. 
 22 § 
 I andra stycket görs ett tillägg för vilken skattemyndighet som skall vara behörig att lämna obetalda kupongskattebelopp och dröjs- målsavgifter för indrivning. Handelsbolag saknar ofta styrelse. I bestämmelsen anges för dessa bolag att det är skattemyndigheten i det län där handelsbolaget enligt handelsregisterlagen skall ha sitt huvudkontor som skall vara behörig. 
 23 § 
 I bestämmelsen görs motsvarande tillägg som gjorts i 22 § i fråga om vilken länsrätt som behörig att utdöma vite enligt kupong- skattelagen. 
 291 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 15.3 
  
 Förslaget till lagen om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag 
  
 2 kap. 
 9 § 
 Ändringen innebär en konsekvensändring med anledning av att 6 § har tagits bort. 
 12 § 
 Bestämmelsen ändras med anledning av att bolagsmans rätt till arvode och ränta på kapitalinsats inte regleras särskilt i handels- bolagslagen. 
 32 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 3 kap. 
 8 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
  
 15.4 
  
 Förslaget till lagen om ändring i taxeringslagen (1990:324) 
  
 1 kap. 
 3 § 
 Ändringen är en följd av att uttrycket juridisk person i inkomst- skattelagen (1999:1229) även skall omfatta handelsbolag. Samtidigt byts ordet handelsbolag ut mot europeisk ekonomisk intresse- gruppering. 
 292 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 15.5 
  
 Förslaget till lagen om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 
  
 6 kap. 
 1 § 
 Ändringen innebär att första meningen tas bort. 
 7 kap. 
 4 § 
 Ändringen innebär att sista meningen tas bort. 
  
 15.6 
  
 Förslaget till lagen om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 
  
 4 kap. 
 1§ 
 Ändringen i andra stycket innebär att den valmöjlighet i fråga om att redovisa djur i jordbruk och renskötsel som finns för fysiska personer utvidgas till att även gälla handelsbolag med enbart fysiska personer som delägare. 
 9 § 
 Ändringen innebär en följdändring med anledning av ändringen som gjorts i 1 §. 
  
 15.7 
  
 Förslaget till lagen om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 
  
 1 kap. 
 3 § 
 Ändringen är en följd av att uttrycket juridisk person i bl.a. inkomstskattelagen (1999:1229) även skall omfatta handelsbolag. I sista meningen byts ordet handelsbolag ut mot europeisk ekonomisk intressegruppering. 
 293 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 4 § 
 Ändringen innebär att andra stycket 1 och 6 ändras till EEIG- bestämmelser. 
 6 § 
 Definitionen av näringsverksamhet ändras. 
 4 kap. 
 10 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 13 § 
 Ändringen innebär att första stycket 4 ändras till en  
 EEIG-bestäm- 
  melse och att begreppet fåmanshandelsbolag i första stycket 8 och 9 tas bort. 
 5 kap. 
 3 § 
 Ändringen innebär att första stycket 5 ändras till en EEIG- bestämmelse. 
 6 kap. 
 1 § 
 Ändringen innebär att ordet handelsbolag i andra och tredje styckena ändras till europeisk ekonomisk intressegruppering. 
 8 kap. 
 12 § 
 Bestämmelsen i andra stycket ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 294 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 10 kap. 
 9 § 
 Ändringen innebär att första stycket 3 ändras till en EEIG- bestämmelse. 
 15 § 
 Ändringen innebär att ordet handelsbolag byts ut mot europeisk ekonomisk intressegruppering. 
 31 § 
 Ändringen innebär att ordet handelsbolag byts ut mot europeisk ekonomisk intressegruppering. 
 12 kap. 
 1 § 
 Ändringen innebär att tredje stycket ändras till en EEIG- bestämmelse. 
 3 § 
 Bestämmelsen i andra stycket ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 8 b § 
 Bestämmelsen är ny och motsvarar 8 a § men gäller i stället europeiska ekonomiska intressegrupperingar. 
 18 kap. 
 3 § 
 Ändringen innebär att tredje styckets andra och tredje meningar ändras till  
 EEIG-bestämmelser. 
  
 295 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 15.8 
  
 Förslaget till lagen om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension 
  
 2 kap. 
 6 § 
 Ändringen innebär att det som anges om handelsbolag och delägare i sådant bolag i andra stycket tas bort. 
 14 § 
 Ändringen innebär att uttrycket fåmanshandelsbolag i andra stycket tas bort. 
  
 15.9 
  
 Förslaget till lagen om ändring i bokföringslagen (1999:1078) 
  
 1 
  
 kap. 
  
 2 
  
 § 
  
 Ändringen innebär att definitionen av bokslutsföretag utvidgas till att omfatta alla handelsbolag. 
 3 kap. 
 1 § 
 Handelsbolag skall få tillämpa brutet räkenskapsår. Ändringen innebär att det som sägs om vissa handelsbolag i andra stycket tas bort. 
  
 15.10 
  
 Förslaget till lagen om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) 
  
 1 kap. 
 5 § 
 Ändringen innebär att kopplingen mellan handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegruppering tas bort genom att andra stycket upphävs. 
 296 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 2 kap. 
 9 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 23 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 25 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 3 kap. 
 18 § 
 Bestämmelsen i andra stycket ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 19 § 
 Bestämmelsen i andra stycket ändras till en  
 EEIG-bestämmelse. 
  
 15.11 
  
 Förslaget till lagen om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 
  
 1 
  
 Kap. 
  
 2 
  
 § 
  
 Första stycket 2 ändras så att bestämmelsen bara omfattar med- lemmar i EEIG. 
 3 § 
 Första stycket 2 ändras så att bestämmelsen bara omfattar med- lemmar i EEIG. 
 5 § 
 Ändringen innebär att ordet handelsbolag i andra stycket tas bort. 
 297 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2002:35 
  
 2 kap. 
 2 § 
 Ändringen är en konsekvensändring. 
 7 § 
 Bestämmelserna ändras så att i första stycket 1 skjuts handelsbolag in efter aktiebolag och i samma stycke 3 tas ordet handelsbolag i stället bort. 
 3 kap. 
 5 § 
 I första stycket görs en konsekvensändring. 
 21 § 
 Ändringen innebär att orden  
 fåmanshandelsbolag  
 och  
 samt  
 tas bort i första stycket. 
 22 § 
 Bestämmelsen ändras genom ett tillägg i första stycket för att avgränsa fåmansföretagen till aktiebolag. I ett nytt andra stycke föreskrivs samma skyldighet för handelsbolag som är fåmans- företag att lämna förteckning över förbjudna penninglån m.m. 
 23 § 
 Ändringen innebär att orden  
 delägare i fåmanshandelsbolag  
 tas bort i första stycket. 
 24 § 
 Bestämmelsen ändras i sin helhet för att bli tillämplig bara för EEIG. I bestämmelsen anges vilka uppgifter som en EEIG skall lämna till ledning för medlemmarnas taxeringar på samma sätt som gjordes i den upphävda 18 § i samma kapitel i fråga om vilka uppgifter som ett handelsbolag skulle lämna. 
 298 
  
 SOU 2002:35 
  
 Författningskommentar 
  
 24 a § 
 Bestämmelsen, som är ny, har sin motsvarighet i den gamla 19 § men gäller i stället för EEIG. 
 24 b § 
 Bestämmelsen, som är ny, hänvisar till två andra paragrafer i kapitlet som skall tillämpas även på EEIG. 
 5 kap. 
 2 § 
 Bestämmelsen ändras till en  
 EEIG-bestämmelse 
  med en ny hänvis- ning. 
 9 kap. 
 3 § 
 I bestämmelsen görs ett tillägg så att kontrolluppgiftsskyldigheten även omfattar innehav av delägarrätter i handelsbolag. 
 14 kap. 
 8 § 
 Ändringen innebär att orden  
 eller et fåmanshandelsbolag  
 tas bort. 
 15 kap. 
 2 § 
 Ändringen innebär att vad som anges om fåmanshandelsbolag och handelsbolag tas bort. 
 299