Ett steg mot ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande 
 Betänkande av Skuldsaneringsutredningen 
 Stockholm 2004 
 SOU 2004:81 
  
 SOU och Ds kan köpas från Thomas kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Thomas Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets för- valtningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren kan beställas hos: Information Rosenbad Regeringskansliet 
 103 33 Stockholm 
 Fax:  
 08–405 
  42 95 Telefon:  
 08–405 
  47 29 
 www.regeringen.se/propositioner/sou/pdf/remiss.pdf 
 Tryckt av Green Tryckeri AB 
 Stockholm 2004 
 ISBN  
 91-38-22188-8 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Phillips 
 Regeringen beslutade den 28 november 2002 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utvärdera och göra en översyn av 1994 års skuldsaneringslag. Till särskild utredare förordnades fr.o.m. den 1 december 2002 lagmannen Davis. 
 Till sakkunniga förordnades fr.o.m. den 18 december 2002 hovrättsassessorn Parsons och departementssekreteraren Maldonado. Parsons entledigades fr.o.m. den 14 februari 2003 och hovrättsassessorn Fisher förord- nades som sakkunnig samma dag. 
 Att som experter biträda utredningen förordnades fr.o.m. den 18 december 2002 kammarrättsassessorn Hernandez, enhets- chefen Ray, avdelningsdirektören Thomas och verksjuristen Chambers. Som ytterligare experter förordnades fr.o.m. den 16 januari 2003 förbundsjuristen Robertson, vice verkställande direktören Morrison, för- bundsjuristen  
 Brooks 
  Stephens, kreditchefen Ware, bankjuristen Park och skuldrådgivningskonsulten Bailey. 
 Till sekreterare förordnades fr.o.m. den 1 december 2002 hov- rättsassessorn Walker. 
 Utredningen, som antagit namnet Skuldsaneringsutredningen, får härmed överlämna betänkandet Ett steg mot ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande (SOU 2004:81). 
 Utredningsuppdraget är härmed slutfört. 
 Malmö i augusti 2004 
 Davis 
 /Marie Gärtner 
 Innehåll 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 15 
  
 Ordförklaringar .................................................................. 
  
 17 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 21 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 27 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 33 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen 
  
 (1994:334) ................................................................................ 
  
 33 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring i 
  
 skuldsaneringsförordningen (1994:347)................................. 
  
 45 
  
 3 
  
 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)......... 
  
 47 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:892) om ackord 
  
 rörande statliga fordringar m.m. ............................................. 
  
 48 
  
 5 
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)............................................................................... 
  
 49 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande .............................. 
  
 51 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 51 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete ................................................................ 
  
 52 
  
 2 
  
 Den nuvarande regleringen.......................................... 
  
 55 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 55 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2004:81 
  
 2.2 
  
 Kort historik............................................................................. 
  
 55 
  
 2.3 
  
 Skuldsaneringsförfarandets huvudsakliga syften.................... 
  
 56 
  
 2.4 
  
 Tre grundläggande principer.................................................... 
  
 57 
  
 2.5 
  
 Huvuddragen i förfarandet ...................................................... 
  
 57 
  
 2.6 
  
 Innebörden av en skuldsanering.............................................. 
  
 58 
  
 2.7 
  
 Definitionen av termen skuldsanering.................................... 
  
 59 
  
 2.8 
  
 Allmänna villkor för skuldsanering......................................... 
  
 59 
  
 2.8.1 
  
 Gäldenärskretsen........................................................... 
  
 59 
  
 2.8.2 
  
 Kvalificerad insolvens ................................................... 
  
 60 
  
 2.8.3 
  
 Allmän skälighet............................................................ 
  
 61 
  
 2.9 
  
 Skulderna .................................................................................. 
  
 63 
  
 2.9.1 
  
 Huvudregeln.................................................................. 
  
 63 
  
 2.9.2 
  
 Ränta och dröjsmålsavgift ............................................ 
  
 64 
  
 2.9.3 
  
 Undantagen ................................................................... 
  
 64 
  
 2.10 
  
 Innehållet i en skuldsanering ................................................... 
  
 65 
  
 2.11 
  
 Förbud mot exekutiva åtgärder ............................................... 
  
 66 
  
 2.12 
  
 Omprövning ............................................................................. 
  
 66 
  
 3 
  
 Tidigare utvärderingar ................................................. 
  
 67 
  
 3.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 67 
  
 3.2 
  
 Konsumentverkets utvärdering ............................................... 
  
 68 
  
 3.2.1 
  
 Konsumentverkets slutsatser ....................................... 
  
 68 
  
 3.2.2 
  
 Konsumentverkets förslag............................................ 
  
 70 
  
 3.3 
  
 Riksskatteverket ....................................................................... 
  
 72 
  
 3.3.1 
  
 Riksskatteverkets förslag.............................................. 
  
 73 
  
 3.4 
  
 Riksdagen.................................................................................. 
  
 74 
  
 3.4.1 Riksdagens revisorers granskning och förslag ............ 
  
 74 
  
 3.4.2 
  
 Lagutskottet .................................................................. 
  
 75 
  
 3.4.3 Riksdagens revisorers granskning och förslag ............ 
  
 76 
  
 3.5 
  
 Skuldsaneringsprojektet........................................................... 
  
 79 
  
 3.5.1 Riksskatteverkets och Konsumentverkets rapport..... 
  
 79 
  
 6 
  
 SOU 2004:81 Innehåll 
  
 3.6 
  
 Konsumentpolitiska kommitténs förslag ............................... 
  
 82 
  
 4 
  
 Skuldsanering i Norden............................................... 
  
 83 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 83 
  
 4.2 
  
 Danmark................................................................................... 
  
 83 
  
 4.2.1 
  
 Allmänt.......................................................................... 
  
 83 
  
 4.2.2 
  
 Förfarandet ................................................................... 
  
 83 
  
 4.2.3 
  
 Betalningen till borgenärerna....................................... 
  
 85 
  
 4.2.4 Några erfarenheter från Sø- og Handelsretten i 
  
 Köpenhamn................................................................... 
  
 86 
  
 4.2.5 
  
 Pågående översyn.......................................................... 
  
 87 
  
 4.3 
  
 Finland...................................................................................... 
  
 87 
  
 4.3.1 
  
 Allmänt.......................................................................... 
  
 87 
  
 4.3.2 
  
 Förfarandet ................................................................... 
  
 88 
  
 4.3.3 
  
 Kommunal ekonomi- och skuldrådgivning ................ 
  
 89 
  
 4.3.4 
  
 Tilläggsprestationsskyldighet ...................................... 
  
 89 
  
 4.4 
  
 Norge 
  
 ....................................................................................... 
  
 90 
  
 4.4.1 
  
 Allmänt.......................................................................... 
  
 90 
  
 4.4.2 
  
 Förfarandet ................................................................... 
  
 90 
  
 5 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- 
  
 och skuldrådgivning.................................................... 
  
 91 
  
 5.1 
  
 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 91 
  
 5.2 
  
 Närmare om Steg 1 .................................................................. 
  
 91 
  
 5.2.1 
  
 Motiv ............................................................................. 
  
 91 
  
 5.2.2 
  
 Gällande rätt.................................................................. 
  
 92 
  
 5.2.3 
  
 Kommunernas skyldighet ............................................ 
  
 93 
  
 5.2.4 
  
 Den praktiska tillämpningen........................................ 
  
 93 
  
 5.3 
  
 Budget- och skuldrådgivning .................................................. 
  
 94 
  
 5.3.1 Nästan alla kommuner erbjuder rådgivning................ 
  
 94 
  
 5.3.2 
  
 Det praktiska rådgivningsarbetet................................. 
  
 94 
  
 5.4 
  
 Uppföljning.............................................................................. 
  
 97 
  
 5.4.1 Konsumentverket följer upp kontinuerligt................. 
  
 97 
  
 5.4.2 
  
 Statistikföring ............................................................... 
  
 97 
  
 5.5 
  
 Antalet rådgivningsärenden..................................................... 
  
 98 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2004:81 
  
 5.6 
  
 Den som söker rådgivning....................................................... 
  
 98 
  
 5.7 
  
 Resultatet av rådgivningen....................................................... 
  
 99 
  
 5.7.1 Antalet frivilliga uppgörelser i steg 1 m.m. ................. 
  
 99 
  
 5.7.2 Betydelsen av gäldenärens betalningsutrymme, 
  
 skuldbörda och antalet borgenärer ............................ 
  
 100 
  
 5.8 
  
 Rådgivarnas syn på steg 1....................................................... 
  
 104 
  
 5.9 
  
 Några andra aktörers syn på steg 1 ....................................... 
  
 105 
  
 5.9.1 
  
 Inkassoföretag............................................................. 
  
 105 
  
 5.9.2 
  
 Centrala studiestödsnämnden.................................... 
  
 106 
  
 5.9.3 
  
 Skatteverket................................................................. 
  
 107 
  
 5.10 
  
 Utredningens bedömning...................................................... 
  
 107 
  
 6 
  
 Steg 2 – Förfarandet vid kronofogdemyndigheten......... 
  
 109 
  
 6.1 
  
 Utredningens uppdrag ........................................................... 
  
 109 
  
 6.2 
  
 Färre ansökningar än beräknat .............................................. 
  
 109 
  
 6.3 
  
 Den som ansöker om skuldsanering ..................................... 
  
 110 
  
 6.4 
  
 Närmare om steg 2 ................................................................. 
  
 111 
  
 6.4.1 Gällande rätt och motiv .............................................. 
  
 111 
  
 6.4.2 
  
 Beskrivning av förfarandet ......................................... 
  
 111 
  
 6.4.3 
  
 Den administrativa hanteringen................................. 
  
 113 
  
 6.5 
  
 Den inledande prövningen..................................................... 
  
 113 
  
 6.6 
  
 Förbudet mot exekutiva åtgärder.......................................... 
  
 115 
  
 6.7 
  
 Kronofogdemyndighetens utredning.................................... 
  
 117 
  
 6.8 
  
 Frivillig skuldsanering............................................................ 
  
 119 
  
 6.9 
  
 Utformningen av förslaget om skuldsanering...................... 
  
 121 
  
 6.9.1 
  
 Skulderna ..................................................................... 
  
 121 
  
 6.9.2 
  
 Gäldenärens förbehållsbelopp .................................... 
  
 122 
  
 6.9.3 
  
 Betalningsplanens utformning ................................... 
  
 124 
  
 6.9.4 
  
 Betalningsplanens längd.............................................. 
  
 127 
  
 6.10 
  
 Överlämnande till domstol.................................................... 
  
 128 
  
 8 
 SOU 2004:81 Innehåll 
  
 7 
  
 Steg 3 och omprövning – Förfarandet vid domstol........ 
  
 129 
  
 7.1 
  
 Utredningens uppdrag........................................................... 
  
 129 
  
 7.2 
  
 Ärendeutvecklingen............................................................... 
  
 129 
  
 7.3 
  
 Närmare om steg 3................................................................. 
  
 131 
  
 7.3.1 Gällande rätt och motiv.............................................. 
  
 131 
  
 7.3.2 
  
 Beskrivning av förfarandet ......................................... 
  
 132 
  
 7.3.3 
  
 Den praktiska handläggningen .................................. 
  
 132 
  
 7.3.4 
  
 Synpunkter från domare............................................. 
  
 133 
  
 7.4 
  
 Omprövning av skuldsanering .............................................. 
  
 134 
  
 7.4.1 Gällande rätt och motiv.............................................. 
  
 134 
  
 7.4.2 
  
 Den praktiska handläggningen .................................. 
  
 134 
  
 7.4.3 De grunder som oftast åberopas för ansökningar 
  
 om omprövning .......................................................... 
  
 135 
  
 7.4.4 Gäldenären följer inte betalningsplanen.................... 
  
 135 
  
 7.4.5 Väsentligt förbättrade ekonomiska förhållanden 
  
 efter en skuldsanering................................................. 
  
 136 
  
 7.4.6 Gäldenärens ekonomiska förhållanden har 
  
 försämrats.................................................................... 
  
 139 
  
 7.4.7 
  
 Antalet upphävda skuldsaneringar............................. 
  
 140 
  
 7.5 
  
 Utredningens bedömning...................................................... 
  
 141 
  
 8 
  
 Skuldsaneringslagen – Ett helhetsperspektiv ............... 
  
 143 
  
 8.1 
  
 Utredningens uppdrag........................................................... 
  
 143 
  
 8.2 
  
 Ekonomisk rehabilitering ...................................................... 
  
 143 
  
 8.2.1 
  
 Behovet........................................................................ 
  
 144 
  
 8.2.2 
  
 Ny skuldsättning ........................................................ 
  
 145 
  
 8.2.3 Vissa skulder ett särskilt problem.............................. 
  
 147 
  
 8.3 
  
 Preventionen .......................................................................... 
  
 149 
  
 8.4 
  
 Borgenärsgynnandet .............................................................. 
  
 149 
  
 8.5 
  
 Den allmänna skälighetsbedömningen ................................. 
  
 151 
  
 8.5.1 
  
 Gällande rätt................................................................ 
  
 151 
  
 8.5.2 
  
 Rättstillämpningen ..................................................... 
  
 152 
  
 8.6 
  
 Hanteringen av en fordran som minskar efter 
  
 inledandebeslutet ................................................................... 
  
 154 
  
 9 
  
 Innehåll SOU 2004:81 
  
 8.6.1 
  
 Gällande rätt ................................................................ 
  
 154 
  
 8.6.2 
  
 Den praktiska tillämpningen ...................................... 
  
 155 
  
 8.7 
  
 En skuldsanerings verkställbarhet......................................... 
  
 155 
  
 8.7.1 
  
 Problembeskrivning utifrån gällande rätt.................. 
  
 155 
  
 9 
  
 Handläggningstider................................................... 
  
 157 
  
 9.1 
  
 Utredningens uppdrag ........................................................... 
  
 157 
  
 9.2 
  
 Egenförsöket hos kommunen ............................................... 
  
 157 
  
 9.2.1 
  
 Väntetider .................................................................... 
  
 157 
  
 9.2.2 
  
 Tidsåtgången ............................................................... 
  
 158 
  
 9.2.3 
  
 Är det möjligt att hantera egenförsöket snabbare 
  
 i kommunen ?.............................................................. 
  
 158 
  
 9.3 
  
 Kronofogdemyndigheten....................................................... 
  
 160 
  
 9.3.1 
  
 Handläggningstiderna har blivit kortare.................... 
  
 160 
  
 9.3.2 
  
 K 
 ortast möjliga handläggningstid.............................. 
  
 162 
  
 9.3.3 
  
 Omständigheter som fördröjer handläggningen....... 
  
 164 
  
 9.3.4 
  
 Ett försöksprojekt med hembesök ............................ 
  
 165 
  
 9.4 
  
 Tingsrätten.............................................................................. 
  
 167 
  
 9.4.1 
  
 Handläggningstiden i regel kort................................. 
  
 167 
  
 9.5 
  
 Utredningens bedömning...................................................... 
  
 167 
  
 10 
  
 Det oklara myndighetsansvaret................................... 
  
 169 
  
 10.1 
  
 Utredningens uppdrag ........................................................... 
  
 169 
  
 10.2 
  
 Ansvarsfördelningen mellan kommunen och 
  
 kronofogdemyndigheten ....................................................... 
  
 169 
  
 10.2.1 Kommunen.................................................................. 
  
 169 
  
 10.2.2 Kronofogdemyndigheten ........................................... 
  
 171 
  
 10.2.3 Det handläggningsarbete som görs två gånger.......... 
  
 172 
  
 10.2.4 Utredningens bedömning........................................... 
  
 172 
  
 10.3 
  
 Ansvarsfördelningen mellan Konsumentverket och 
  
 Socialstyrelsen ........................................................................ 
  
 173 
  
 10.3.1 Socialstyrelsen ............................................................. 
  
 173 
  
 10.3.2 Konsumentverket........................................................ 
  
 173 
  
 10.3.3 En svaghet att ansvarsfördelningen är oklar.............. 
  
 174 
  
 10 
  
 SOU 2004:81 
  
 Innehåll 
  
 11 
  
 Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton ............. 
  
 177 
  
 11.1 
  
 Utredningens uppdrag........................................................... 
  
 177 
  
 11.2 
  
 De inkomster och tillgångar som skall tas i anspråk vid 
  
 en skuldsanering..................................................................... 
  
 177 
  
 11.3 
  
 Problembeskrivning............................................................... 
  
 178 
  
 11.4 
  
 Pensionsförsäkringar ............................................................. 
  
 179 
  
 11.4.1 Den civil- och skatterättsliga definitionen................ 
  
 179 
  
 11.4.2 Förmånstagarförordnande ......................................... 
  
 180 
  
 11.4.3 Tjänstepensionsförsäkring och privat 
  
 pensionsförsäkring ..................................................... 
  
 180 
  
 11.4.4 Allmänt om pensionsförsäkringar ............................. 
  
 181 
  
 11.4.5 Utmätning................................................................... 
  
 182 
  
 11.4.6 Återköp ....................................................................... 
  
 184 
  
 11.5 
  
 Det individuella pensionssparandet ...................................... 
  
 186 
  
 11.5.1 Allmänt........................................................................ 
  
 186 
  
 11.5.2 Avslutning av konto i förtid ...................................... 
  
 186 
  
 11.6 
  
 Instansordningen i dispensärenden ...................................... 
  
 186 
  
 11.7 
  
 Tillämpningen ........................................................................ 
  
 187 
  
 11.7.1 Riksskatteverket ......................................................... 
  
 187 
  
 11.7.2 Skattemyndigheten..................................................... 
  
 188 
  
 11.7.3 Domstol ...................................................................... 
  
 195 
  
 11.7.4 Kronofogdemyndigheten........................................... 
  
 196 
  
 11.8 
  
 Något om den totala ålderspensionen .................................. 
  
 200 
  
 11.9 
  
 En jämförelse med Danmark................................................. 
  
 201 
  
 12 
  
 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 207 
  
 12.1 
  
 Allmänna utgångspunkter ..................................................... 
  
 207 
  
 12.2 
  
 Skuldsaneringslagens grundläggande struktur ..................... 
  
 208 
  
 12.3 
  
 Egenförsökskravet ................................................................. 
  
 209 
  
 12.4 
  
 Kommunens uppgifter och ansvar........................................ 
  
 213 
  
 12.5 
  
 Central myndighet för samordningen av den 
  
 kommunala budget- och skuldrådgivningen ........................ 
  
 215 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:81 
  
 12.6 
  
 Kronofogdemyndighetens roll .............................................. 
  
 216 
  
 12.6.1 Europakonventionen .................................................. 
  
 218 
  
 12.6.2 Kronofogdemyndighetens dubbla roller ................... 
  
 220 
  
 12.6.3 Skuldsaneringsbeslutet – hos 
  
 kronofogdemyndigheten!........................................... 
  
 221 
  
 12.7 
  
 Den allmänna skälighetsbedömningen.................................. 
  
 223 
  
 12.8 
  
 Skulderna 
  
 ................................................................................ 
  
 225 
  
 12.9 
  
 Innehållet i en skuldsanering ................................................. 
  
 226 
  
 12.9.1 Det belopp som en fordran skall tas upp till vid 
  
 en skuldsanering.......................................................... 
  
 226 
  
 12.9.2 Fordringarna vid en skuldsanering............................. 
  
 227 
  
 12.9.3 Gäldenärens förbehållsbelopp .................................... 
  
 228 
  
 12.9.4 Betalningsperiodens början ........................................ 
  
 230 
  
 12.9.5 Betalningsplanens utformning ................................... 
  
 231 
  
 12.9.6 Längden på betalningsperioden.................................. 
  
 234 
  
 12.10Förfarandet hos kronofogdemyndigheten ........................... 
  
 237 
  
 12.10.1 
  
 Allmänt .................................................................. 
  
 237 
  
 12.10.2 Beslut om att inleda skuldsanering ...................... 
  
 240 
  
 12.10.3 
  
 Utredningen hos kronofogdemyndigheten ........ 
  
 240 
  
 12.11Ett skuldsaneringsbesluts verkställbarhet............................. 
  
 242 
  
 12.12Omprövning av ett beslut om skuldsanering ....................... 
  
 242 
  
 12.12.1 
  
 Beslutsfunktionens placering ............................... 
  
 242 
  
 12.12.2 Gäldenären följer inte betalningsplanen.............. 
  
 244 
  
 12.12.3 
  
 Gäldenärens ekonomiska förhållanden 
  
 väsentligt förbättras eller försämras ..................... 
  
 244 
  
 12.13Beslut om nedsättning av en statlig fordran ......................... 
  
 245 
  
 12.14Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton.................... 
  
 246 
  
 13 
  
 Genomförandefrågor ................................................. 
  
 249 
  
 13.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 249 
  
 13.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser .................................................... 
  
 249 
  
 13.2.1 Kommunerna............................................................... 
  
 250 
  
 13.2.2 Staten ........................................................................... 
  
 251 
  
 13.2.3 Kreditgivare och andra aktörer................................... 
  
 260 
  
 12 
 SOU 2004:81 Innehåll 
  
 13.3 
  
 Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen ................ 
  
 261 
  
 13.4 
  
 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser......................... 
  
 261 
  
 14 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 263 
  
 14.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i Skuldsaneringslagen 
  
 (1994:334) .............................................................................. 
  
 263 
  
 14.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) ... 
  
 282 
  
 14.3 
  
 Förslaget till lag om ändringen i lagen (1993:892) om 
  
 ackord rörande statliga fordringar m.m................................ 
  
 283 
  
 14.4 
  
 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen 
  
 (1999:1229)............................................................................. 
  
 283 
  
 Bilagor 
  
 1 
  
 Kommittédirektiv 2002:139....................................................... 
  
 287 
  
 2 
  
 Danskt avtal om kontoadministration...................................... 
  
 297 
  
 3 
  
 Betalningsplan ............................................................................ 
  
 299 
  
 4 
  
 Skuldsaneringslagen i dess lydelse efter utredningens 
  
 föreslagna ändringar................................................................... 
  
 307 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:81 
  
 14 
 Förkortningar 
  
 CSN 
  
 Centrala Studiestödsnämnden 
  
 DelgivL 
  
 Delgivningslagen (1970:428) 
  
 DKL 
  
 Den danska konkursloven 
  
 DV 
  
 Domstolsverket 
  
 FAL 
  
 Lagen (1927:77) om försäkringsavtal 
  
 FL 
  
 Förvaltningslagen (1986:223) 
  
 FLSP 
  
 Finlands lag om skuldsanering för 
  
 privatpersoner 
  
 IL 
  
 Inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 IPS 
  
 Lagen (1993:931) om individuellt 
  
 pensionssparande 
  
 KFM 
  
 Kronofogdemyndigheten 
  
 KOV 
  
 Konsumentverket 
  
 Ayala/Mellqvist 
  
 Skuldsaneringslagen – En kommentar, 
  
 andra upplagan 2000, Nielsen 
  
 och Martinez 
  
 MÅHS 
  
 Domstolarnas målhanteringssystem 
  
 Kelley 
  
 Post- och Inrikes Tidningar 
  
 prop. 
  
 Om inte annat anges avses regeringens 
  
 proposition 1993/94:123 
  
 RSV 
  
 Riksskatteverket 
  
 SCB 
  
 Statistiska Centralbyrån 
  
 SksanL 
  
 Skuldsaneringslagen (1994:334) 
  
 SKV 
  
 Skatteverket 
  
 SoL 
  
 Socialtjänstlagen (2001:453) 
  
 UB 
  
 Utsökningsbalken 
  
 ÄL 
  
 Lagen (1996:242) om domstolsärenden 
  
 15 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2004: 
  
 16 
 Ordförklaringar 
  
 Allmänt mål  
 (a-mål) 
  
 Mål om verkställighet avseende en 
  
 fordran av offentligrättslig karaktär, 
  
 t.ex. uttagande av böter och skatt (se 
  
 1 kap. 6 § UB; jfr. även  
 e-mål 
  nedan). 
  
 Betalningsanmärkning 
  
 Kreditupplysningsföretagens benäm- 
  
 ning för att en person (eller företag) 
  
 inte har betalat sina skulder i tid. 
  
 Betalningsutrymme 
  
 Den del av en gäldenärs inkomster 
  
 som enligt 7 kap. 4 och 5 §§ UB får 
  
 utmätas för dennes skulder. 
  
 Petersen 
  
 Den som har åtagit sig att ansvara 
  
 för att någon annan fullgör en för- 
  
 pliktelse. Det vanligaste gäller betal- 
  
 ning av en skuld. 
  
 Om borgensmannen måste infria 
  
 sitt åtagande får denne regressrätt (se 
  
 nedan) mot låntagaren. 
  
 Borgenär 
  
 Den som har en fordran på någon 
  
 annan (även fordringsägare). 
  
 Olson 
  
 Det belopp som gäldenären vid en 
  
 skuldsanering normalt får förbehålla 
  
 sig för oförutsedda utgifter. 
  
 17 
 Ordförklaringar SOU 2004:81 
  
 Egenförsöket 
  
 Gäldenärens egen ansträngning att 
  
 söka nå en frivillig betalningsuppgörel- 
  
 se med sina borgenärer. Att gälde- 
  
 nären gjort denna ansträngning är f.n. 
  
 ett materiellt krav för att beviljas 
  
 skuldsanering (se 4 § andra stycket 
  
 SksanL). 
  
 Enskilt mål  
 (e-mål) 
  
 Mål om verkställighet avseende en fordran av privaträttslig karaktär (se 1 kap. 6 § UB) (jfr. allmänt mål ovan). 
  
 Förmånstagare 
  
 Den som enligt en försäkringstagares 
  
 förordnande har rätt till försäkringen 
  
 eller försäkringsbeloppet. 
  
 Försäkrad 
  
 Den på vars liv eller hälsa en försäk- 
  
 ring är tecknad. 
  
 Försäkringstagare 
  
 Den som ingått avtal om försäkring 
  
 med en försäkringsgivare och som 
  
 äger försäkringen. Om äganderätten 
  
 övergår till annan blir den nye ägaren 
  
 försäkringstagare. 
  
 Fordringsägare 
  
 Se borgenär. 
  
 Gäldenär 
  
 Den som har en skuld till någon. 
  
 Helhetslösning 
  
 En frivillig betalningsuppgörelse 
  
 mellan en gäldenär och dennes samt- 
  
 liga borgenärer i syfte att gäldenärens 
  
 betalningsproblem skall upphöra efter 
  
 genomförandet. 
  
 En av de definitioner som används 
  
 i statistikprogrammet HEPSTAT; 
  
 programmet är avsett för kommu- 
  
 nala budget- och skuldrådgivare. 
  
 18 
 SOU 2004:81 Ordförklaringar 
  
 Noll-bud 
  
 Ett förslag till frivillig uppgörelse 
  
 utan betalning. Gäldenären 
  
 föreslår 
  
 således att borgenären skriver av hela 
  
 sin fordran mot denne. 
  
 Pensionstillgång 
  
 Pensionsförsäkring 
  
 eller 
  
 tillgodo- 
  
 havande på pensionssparkonto. 
  
 Regressrätt 
  
 Rätten för den som blivit tvungen att 
  
 betala ett belopp, som egentligen faller 
  
 på annan, att få tillbaka det erlagda 
  
 beloppet av denne. 
  
 Rådgivare 
  
 En kommunalt anställd budget- och 
  
 skuldrådgivare. 
  
 Solidariskt betalningsansvar 
  
 En förpliktelse för envar av flera att 
  
 tillsammans med annan gemensamt 
  
 ansvara för betalningen av en skuld. 
  
 Vid krav från borgenären är envar 
  
 skyldig att betala hela skulden. Den 
  
 eller de som betalar får regressrätt (se 
  
 ovan) mot övriga medgäldenärer. 
  
 Utsökningsregister 
  
 Kronofogdemyndighetens 
  
 databas- 
  
 register över gäldenärer som omfattas 
  
 av myndighetens 
  
 verksamhet med 
  
 utsökning och indrivning. 
  
 19 
 Sammanfattning 
 Inledning 
 Skuldsaneringsutredningen har haft i uppdrag att utvärdera och göra en översyn av 1994 års skuldsaneringslag. Utvärderingen har i första hand avsett förfarandet i skuldsaneringsärenden. Utredningen har kommit fram till att det nuvarande systemet för skuldsanering är onödigt tillkrånglat, vilket lett till att förfarandet blivit långdraget och omständligt. Utredningens mål har varit att skuldsanerings- förfarandet skall förenklas och effektiviseras. De förslag som utred- ningen lämnar innebär att det nuvarande förfarandet förändras i tämligen stor omfattning. 
 Utöver en rad förändringar i skuldsaneringslagen (1994:334) föreslår utredningen att vissa förändringar görs i inkomstskatte- lagen (1999:1229) för att bl.a. underlätta återköp av pensionsförsäk- ringar och i lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. för att lättare få till stånd beslut om nedsättning av offentlig- rättsliga fordringar. 
 Förslagets huvudpunkter 
  
 Egenförsöket 
  
 Det s.k. egenförsöket tas bort som ett krav för skuldsanering. Det innebär att en gäldenär inte skall behöva göra ett eget försök, att få till stånd en frivillig uppgörelse med sina borgenärer, innan denne kan ansöka om skuldsanering. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:81 
  
 Kommunens roll 
  
 Den kommunala budget- och skuldrådgivningen ges en innehålls- mässigt tyngre roll genom att gäldenären får råd och stöd inte endast med att ansöka om skuldsanering utan även efter ett beslut om skuldsanering. Genom att frigöra de resurser som de kommunala rådgivarna i tämligen stor omfattning lägger ned på att hjälpa gälde- nären med egenförsöket ges i stället utrymme för denna angelägna uppgift. 
  
 Konsumentverket 
  
 Konsumentverket skall vara samordnande central myndighet för den kommunala budget- och skuldrådgivningen. I detta ligger ett ansvar för utbildning och datastöd. Konsumentverket skall vidare följa upp och vidareutveckla verksamheten samt biträda kommu- nerna med information och råd i deras verksamhet. Dessutom bör en uppgift vara att främja samverkan mellan kommunerna avseende budget- och skuldrådgivning. 
  
 Kronofogdemyndighetens roll 
  
 Kronofogdemyndigheten skall fullt ut pröva en ansökan om skuld- sanering. Det innebär att även om en eller flera borgenärer är emot det förslag till skuldsanerings som tillställts dem, kan kronofogde- myndigheten ändå besluta om skuldsanering. Ärendet skall således inte längre lämnas över till tingsrätten. 
  
 Tingsrättens roll 
  
 Kronofogdemyndighetens olika beslut kan överklagas till tings- rätten. Att begränsa domstolens roll till att endast pröva över- klaganden ligger i linje med den allmänna strävan som funnits sedan en tid tillbaka att renodla såväl domstolens som domarens roll. I detta ligger att domaren inte i någon större omfattning skall göra egna utredningar utan endast pröva det som en sökande eller en part yrkar och åberopar i ett mål eller ärende. I de fall ett ärende har överlämnats till tingsrätten har det mycket sällan förekommit att den borgenär som motsatt sig skuldsanering angivit skäl för sin 
 22 
  
 SOU 2004:81 
  
 Sammanfattning 
  
 inställning. Genom att nu låta tingsrätten endast pröva överklagan- den kan man förvänta sig att den som överklagar anger en grund för sitt överklagande. 
  
 Betalningsplanen 
  
 En betalningsplan skall aldrig kunna löpa under längre tid än fem år. Om särskilda skäl föreligger skall den kunna bestämmas till en kortare tid. Den nuvarande möjligheten att då särskilda skäl föreligger bestämma betalningsplanen till annat än fem år har utnyttjats mycket sällan. Vid en sammanvägning av de olika intressen som gör sig gällande vid en skuldsanering och för att skuldsaneringssystemet även fortsättningsvis skall leva upp till kravet på att vara borgenärsgynnande, är det enligt utredning- ens mening alldeles nödvändigt att behålla den nuvarande ord- ningen med en femårig betalningsplan i det stora flertalet skuld- saneringar. 
 Betalningsplanen skall kunna förlängas till som längst sju år vid omprövning. I huvudsak skall detta ske i samband med att man i efterhand uppmärksammar att gäldenären under en tid haft en väsentligt högre betalningsförmåga jämfört med vad som för- utsattes när det beslutet om skuldsanering fattades. 
 Betalningsplanen börjar normalt löpa från det att ett beslut om inledande fattas (inledandebeslutet). På så sätt kommer skuld- saneringsförfarandet igång väsentligt tidigare än idag då betal- ningsplanen inte kan börja löpa förrän ett slutligt beslut om skuldsanering vunnit laga kraft. 
  
 Uppsamlingskonto 
  
 I samband med att ett inledandebeslutet fattas skall gäldenären i de allra flesta fall öppna ett bankkonto eller liknande, i lagen benämnt uppsamlingskonto. Kronofogdemyndigheten beslutar samtidigt hur mycket gäldenären skall sätta in på kontot varje månad. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:81 
  
 Årlig betalning till borgenärerna 
  
 Betalning till borgenärerna skall ske en gång om året via uppsam- lingskontot. Härigenom reduceras de tämligen omfattande kost- nader som både gäldenären och borgenärerna har i samband med att gäldenären månatligen betalar ofta tämligen små belopp. 
  
 Småskulder 
  
 Möjligheten att låta borgenärer med mindre skuldbelopp få fullt betalt tas bort. Utredningen har ansett att det inte är skäligt, att den borgenär som har en fordran på t.ex. 700 kr får fullt betalt medan den som har en fordran på 5 000 kr endast får mindre än 500 kr i alla de fall då det som gäldenären skall betala understiger tio pro- cent av den totala skulden. Här har utredningen beaktat att så låg återbetalningsprocent är mycket vanlig. 
  
 Det allmänna skälighetsrekvisitet 
  
 Utredningen har, i linje med vad lagrådet föreslog i samband med skuldsaneringslagens tillkomst 1994, valt att formulera om det allmänna skälighetsrekvisitet så att den som är kvalificerat insolvent skall få skuldsanering om det  
 inte är oskäligt 
 . Härigenom har utred- ningen än mer än tidigare velat markera att prövningen skall inne- fatta en totalbedömning av gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden. Det innebär att en enstaka omständighet inte i alla lägen skall leda till avslag om allt annat starkt talar för att gälde- nären bör få skuldsanering. 
  
 Omprövning 
  
 Även en ansökan om omprövning skall prövas av kronofogde- myndigheten med möjlighet att överklaga beslutet till tings- rätten. 
 Det skall vara möjligt att på en borgenärs ansökan om ompröv- ning, på grund av gäldenärens bristande betalning, inte bara kunna upphäva skuldsaneringen utan också ändra skuldsane- ringsbeslutet. Ofta har det i samband med denna omprövning visat sig att gäldenärens uteblivna betalningar berott på att 
 24 
  
 SOU 2004:81 
  
 Sammanfattning 
  
 dennes ekonomiska situation försämrats. Om denne då inte själv ansökt om omprövning, vilken skulle ha lett till ändring av betalningsplanen, bör det inte vara något som hindrar krono- fogdemyndigheten att även på en borgenärs ansökan ändra planen. På så sätt ger man gäldenären en faktisk möjlighet att följa en ny betalningsplan. 
 Även en gäldenär skall kunna ansöka om omprövning om dennes ekonomiska förhållanden förbättrats. På så sätt kan denne undgå att betalningsplanen förlängs i samband med att en borgenär långt senare får kunskap om detta och därför ansöker om om- prövning. 
  
 Verkställbarhet 
  
 En naturlig följd av utredningens förslag att betalningsplanen skall börja löpa när en skuldsanering inleds och att betalning skall ske till borgenärerna en gång om året via ett uppsamlingskonto, är att ett beslut om skuldsanering bör bli gällande omedelbart. 
  
 Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton 
  
 I inkomstskattelagen förtydligas när det skall vara möjligt att åter- köpa en pensionsförsäkring och när ett pensionssparkonto skall få avslutas genom en utbetalning i förtid. Detta skall vara möjligt om försäkringstagaren eller pensionsspararen (gäldenären) är på obestånd och ett återköp eller en utbetalning är en förutsättning för att denne skall kunna träffa en frivillig överenskommelse med sina fordrings- ägare eller beviljas skuldsanering. 
 25 
 Summary 
 Introduction 
 The assignment of the Debt Relief Inquiry has been to evaluate and review the 1994 Parks. The evaluation has focused pri- marily on procedures in debt relief cases. The Inquiry has concluded that the present system for debt relief is unnecessarily complicated, which has led to procedures that are protracted and convoluted. The aim of the Inquiry has Navarro to make Kirby procedures simpler and more efficient. The proposals presented by the Inquiry entail very considerable changes from the present procedures. 
 In addition to a number of changes in the Debt Relief Act (1994:334), the Inquiry proposes that certain changes should be made in the Income Tax Act (1999:1229), e.g. to facilitate the redemption of a pension policy, and in the Act concerning Compo- sition of Accounts Receivable by the State (1993:892) to make it easier to obtain decisions on relief for public debts. 
 Main points of the proposal 
  
 Personal attempt 
  
 The personal attempt requirement for debt relief will be removed. This means that a debtor will not need to have made a personal attempt to bring about a voluntary settlement with his creditors before being able to apply for debt relief. 
  
 Role of the municipality 
  
 Municipal budgetary and debt counselling services are given a weigh- tier role in that the debtor will receive counselling and support not only when applying for debt relief but also after a decision on debt 
 27 
  
 Summary 
  
 SOU 2004:81 
  
 relief has Vincent. Scope will be made available for this important task by freeing up the considerable resources that muni- cipal advisers have devoted to helping debtors with their personal attempt. 
  
 The Swedish Consumer Agency 
  
 The Swedish Consumer Agency shall be the central authority responsible for coordinating municipal budgetary and debt coun- selling services. This role includes a responsibility for training and computer support. Furthermore, the Swedish Consumer Agency shall follow up and further develop its own activities and assist the municipalities in their activities by providing information and advice. An additional task should be to encourage municipalities to cooperate with one another on debt relief. 
  
 Role of the Enforcement Service 
  
 The Enforcement Service shall have full responsibility for exami- ning applications for debt relief. This means that even if one or more creditors is opposed to the proposal for debt relief that is put to them, the Enforcement Service can still pronounce a decision on debt relief. Miranda, the case will no longer be turned over to the district court. 
  
 Role of the district court 
  
 Appeals against decisions by the Enforcement Service can be Mitchell district court. Limiting the role of the court exclusively to hearing appeals is in line with the general ambition that has existed for some time to streamline the role of both Dunn and judges. Baxter streamlining Munoz that rather than conducting investigations of their own to any great extent, judges will simply examine the petitions brought and evidence adduced by an applicant or a party in a case or other matter. In cases where a matter has been turned over to the district court, it has very rarely occurred that a creditor who has opposed debt relief has cited grounds for his position. The expected effect of limiting the role of the district court to hearing appeals is that the appellant will then Reynolds for Young. 
 28 
  
 SOU 2004:81 
  
 Summary 
  
 Payment plan 
  
 A payment plan shall never be allowed to run for a period lasting more than five years. If there are special grounds for doing so, it shall be possible to limit the plan to a shorter period. The present option of setting a period other than five years for a payment plan in the event of special grounds has very rarely Thomas. Taking into account the different interests that come into play in a case of debt relief and in order to ensure that the debt relief system will continue to live up to the requirement that it is to the advantage of creditors, the Inquiry is of the opinion that it is absolutely necessary to retain the present arrangement of a  
 five-year 
  payment plan in the great majority of debt relief cases. 
 The possibility shall exist of extending the payment plan to a maximum of seven years after reconsideration. In the main this shall be done when it is noticed after the initial decision that for a certain period of time, the debtor has had a considerably higher capacity to pay than was presumed at the time when the decision on debt relief Campbell made. 
 The payment plan King run from the time that an initiating decision is made (initiating decision). This will enable the process of debt relief to get underway at a considerably earlier point than is now the case, when the payment plan cannot begin to run before a final decision on debt relief has gained legal force. 
  
 Collecting account 
  
 In connection with an initiating decision being made, in the great majority of cases the debtor is required to open a bank account, or similar account, which in the Act is termed a collecting account. The Enforcement Service will decide at the same time how much the debtor must pay into the account each month. 
 29 
  
 Summary 
  
 SOU 2004:81 
  
 Perkins payment to creditors 
  
 Payment to creditors shall be made once a year via the collecting account. This arrangement will reduce the quite considerable costs incurred by both the debtor and creditors in connection with monthly payments of relatively small amounts by the debtor. 
  
 Soto debts 
  
 The option of allowing creditors who are owed relatively small amounts to be paid in full will be eliminated. The Inquiry has taken the view that it is unreasonable that a creditor who is owed, for example, SEK 700 is paid in full while a creditor who has a claim for SEK 5 000 will receive less than SEK 500 in all those cases where the amount the debtor is required to pay is less than ten per cent of the total debt. Here the Inquiry has taken into account the fact that repayment rates this low are very common. 
  
 The general reasonableness condition 
  
 In line with the proposal made by the Council on Legislation in connection with the drafting of the Debt Relief Act in 1994, the Inquiry has chosen to reformulate the general reasonableness condi- tion to state that a person who is confirmed to be insolvent shall obtain debt relief if this is not unreasonable. In doing this, the Inquiry has desired to emphasise still more clearly than previously that the examination of the case must comprise an overall assess- ment of the debtors personal and financial circumstances. This means that an isolated circumstance shall not inevitably lead to the application being rejected if all other circumstances strongly indicate that the debtor should obtain debt relief. 
  
 Reconsideration 
  
 Applications for reconsideration shall also be examined by the Enforcement Service, with a possibility of appealing the decision to the district court. 
 When a creditor applies for reconsideration on account of the debtors failure to pay, it shall not only be possible to cancel 
 30 
  
 SOU 2004:81 
  
 Summary 
  
 the debt relief but also to modify the debt relief decision. It has often Jones in connection with such reconsideration that the reason why the debtor has missed payments is that his financial situation has deteriorated. If the debtor himself has not applied for reconsideration, which would have led to modification of the payment plan, there should be nothing to prevent the en- forcement service from modifying the plan upon application from a creditor instead. This will give the debtor a genuine possibility of following a new payment plan. 
 A debtor shall also be entitled to apply for reconsideration if his financial circumstances have improved. By this means, the debtor can avoid an extension of the payment plan in connec- tion with a creditor much later learning about the change of circumstances and therefore applying for reconsideration. 
  
 Enforceability 
  
 One natural consequence of the Inquirys proposal that the pay- ment plan shall begin to run when debt relief is initiated and that payment shall be made to the creditors once a year via a collecting account is that a decision on debt relief should come into effect immediately. 
  
 Pension policies and pension savings accounts 
  
 The Income Tax Act shall be amended to make it clear when it shall be possible to redeem a pension policy and when it shall be possible to close a pension savings account with an early disburse- ment. This shall be possible if the  
 policy-holder 
  or pension saver (debtor) is insolvent and a redemption of the policy or disburse- ment from the savings account is essential in order to allow the debtor to reach a voluntary agreement with his creditors or to be granted debt relief. 
 31 
  
 Kronofogdemyndigheten skall pröva en ansökan om skuldsane- ring och en ansökan om ompröv- ning av en skuldsanering. 
  
 Kommunen skall ge budget- och skuldrådgivning till skuldsatta per- soner samt lämna råd och stöd under en skuldsanering. 
  
 Konsumentverket skall sam- ordna den budget- och skuldråd- givning som kommunerna skall svara för. 
  
 33 
  
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334) 
  
 Härigenom föreslås i fråga om skuldsaneringslagen (1994:334) dels att  
 21–24 
  §§ skall upphöra att gälla, 
 dels att rubrikerna närmast före 21 och  
 22–24 
  §§ skall utgå, dels att nuvarande  
 25–26 
  §§ skall betecknas  
 23–24 
  §§, 
 dels att den nya 23 §, rubriken närmast före 12 § och rubriken närmast före  
 18–20 
  §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att rubrikerna närmast före de nuvarande 25 och 26 §§ skall sättas närmast före de nya 23 respektive 24 §§ 
 dels att 1, 4,  
 6–8, 
 12–13, 
 15–16, 
 19–20, 
 27–30 
  och 38 §§ skall ha följande lydelse, 
 dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer  
 25–26 
  §§ av följande lydelse, 
 dels att rubriken närmast före  
 27–28 
  §§ skall sättas närmast före de nya  
 25–26 
  §§. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 § 
 Med skuldsanering enligt denna lag avses sådan frivillig skuld- sanering som fastställs av krono- fogdemyndigheten och tvingande skuldsanering som beslutas av rätten. Kommunen skall inom ramen för socialtjänsten eller på annat sätt lämna råd och anvis- ningar till skuldsatta personer. 
 Författningsförslag SOU 2004:81 
 4 § 
  
 1 
  
 Skuldsanering får beviljas en gäldenär med hemvist i Sverige som är fysisk person, om 
 1. han är på obestånd och så skuldsatt att han inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid och 
  
 2. det är skäligt med hänsyn 
  
 2. det med hänsyn till gälde- 
  
 till gäldenärens personliga och 
  
 närens personliga och ekono- 
  
 ekonomiska förhållanden att 
  
 miska förhållanden inte är 
  
 skuldsanering bevilHolmes honom. 
  
 oskäligt att skuldsanering beviljas 
  
 honom. 
  
 Den som är folkbokförd i Sverige skall vid tillämpningen av första stycket anses ha hemvist i Sverige. 
  
 Vid 
  
 tillämpningen 
  
 av första 
  
 Vid tillämpningen av första 
  
 stycket 2 skall särskilt beaktas 
  
 stycket 2 skall särskilt beaktas 
  
 skuldernas ålder, omständigheter- 
  
 skuldernas ålder, omständigheter- 
  
 na vid deras tillkomst, de an- 
  
 na vid deras tillkomst och de an- 
  
 strängningar gäldenären har gjort 
  
 strängningar gäldenären har gjort 
  
 för att fullgöra sina förpliktelser 
  
 för att fullgöra sina förpliktelser 
  
 och att på egen hand nå en upp- 
  
 samt det sätt på vilket gäldenären 
  
 görelse med sina borgenärer samt 
  
 har medverkat under handlägg- 
  
 det sätt på vilket gäldenären har 
  
 ningen av ärendet om skuld- 
  
 medverkat under handläggningen 
  
 sanering. 
  
 av ärendet om skuldsanering. 
  
 6 § 
  
 2 
  
 En skuldsanering omfattar, om 
  
 En skuldsanering omfattar, om 
  
 inte annat föreskrivs i denna lag, 
  
 inte annat föreskrivs i denna lag, 
  
 alla fordringar på pengar mot 
  
 alla fordringar på pengar mot 
  
 gäldenären som har uppkommit 
  
 gäldenären som har uppkommit 
  
 före den dag då beslut meddelas 
  
 före den dag då inledandebeslut 
  
 enligt 
  
 13 § andra 
  
 stycket att 
  
 meddelas enligt 13 §. Skuldsane- 
  
 inleda skuldsanering. Skuldsane- 
  
 ring medför att rätten till ränta 
  
 ring medför att rätten till ränta 
  
 eller dröjsmålsavgift på en sådan 
  
 eller dröjsmålsavgift på en sådan 
  
 fordran bortfaller för tiden efter 
  
 fordran bortfaller för tiden efter 
  
 nämnda dag. 
  
 nämnda dag. Skuldsaneringen får 
  
 dock inskränkas till att avse de 
  
 fordringar som har 
  
 uppkommit 
  
 före viss tidigare dag, om det är 
  
 1 
  
 Senaste lydelse 1996:780 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 1994:1984 
  
 34 
 SOU 2004:81 Författningsförslag 
 skäligt med hänsyn till omständig- heterna vid skuldernas uppkomst eller andra särskilda omständig- heter. 
 Vid skuldsaneringen får bestämmas att en fordran som avses i första stycket och som är beroende av villkor, inte är till beloppet fastställd eller inte är förfallen till betalning, inte skall omfattas av skuldsaneringen. I fråga om en sådan fordran får borgenären utan hinder av föreskrifter i annan författning bevilja anstånd med betal- ningen under den tid betalningsplanen enligt 8 § löper. 
 En skuldsanering omfattar inte 
 1. en fordran på familjerättsliga underhåll, 
  
 2. en fordran för vilken bor- 
  
 2. en fordran för vilken bor- 
  
 genären har panträtt eller annan 
  
 genären har panträtt eller annan 
  
 förmånsrätt enligt 6 eller 7 § för- 
  
 förmånsrätt enligt 6 eller 7 § för- 
  
 månsrättslagen (1970:979) eller 
  
 månsrättslagen (1970:979) eller 
  
 retentionsrätt, till den del säker- 
  
 retentionsrätt i gäldenärens egen- 
  
 heten förslår till betalning av 
  
 dom, till den del säkerheten för- 
  
 fordran, 
  
 slår till betalning av fordran, 
  
 3. 
  
 en fordran för vilken borgenären, innan beslut om att inleda skuldsanering har meddelats, har fått förmånsrätt enligt 8 § för- månsrättslagen, såvitt avser egendom som har tagits i anspråk vid verkställigheten, 
  
 4. 
  
 en fordran som inte är förfallen till betalning och som är beroende av att borgenären tillhandahåller en motprestation eller 
  
 5. 
  
 en fordran som är tvistig. 
  
 Bestämmelserna i tredje stycket 1 gäller inte när försäkrings- kassan eller ett utländskt offentligt organ inträtt i den underhålls- berättigades rätt till underhållsbidrag. 
 7 § 
  
 Alla fordringar som enligt 6 § 
  
 Alla fordringar som enligt 6 § 
  
 omfattas av skuldsaneringen har 
  
 omfattas av skuldsaneringen har 
  
 lika rätt. 
  
 lika rätt. 
  
 Utan hinder av första stycket 
  
 Utan hinder av första stycket 
  
 får 
  
 får en fordran ges sämre rätt om 
  
 1. en fordran ges sämre rätt, 
  
 borgenären samtycker. 
  
 om borgenären samtycker eller 
  
 2. en borgenär vars fordran är 
  
 på mindre belopp ges full betal- 
  
 ning, om det är skäligt med hänsyn 
  
 35 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 till omfattningen av skulderna och övriga omständigheter. 
 I 26 § föreskrivs vad som skall gälla i fråga om fordringar som inte har anmälts i ärendet. 
 I 24 § föreskrivs vad som skall gälla i fråga om fordringar som inte har anmälts i ärendet. 
 8 § 
  
 3  
  
 Vid en skuldsanering skall bestämmas 
  
 1. 
  
 vilka fordringar som enligt 6 § skall omfattas av skuldsane- ringen, 
  
 2. 
  
 vad som enligt 7 § skall gälla för dem, 
  
 3. vilket belopp som skall 
  
 3. vilket belopp som skall 
  
 fördelas mellan borgenärerna och 
  
 fördelas mellan borgenärerna, 
  
 4. en betalningsplan som visar 
  
 4. vilket belopp som gälde- 
  
 när och hur kvarstående belopp 
  
 nären varje månad skall sätta in 
  
 av varje borgenärs fordran skall 
  
 på det i 13 § angivna uppsam- 
  
 betalas. 
  
 lingskontot och 
  
 5. en betalningsplan som visar 
  
 när och hur kvarstående belopp 
  
 av varje borgenärs fordran skall 
  
 betalas. 
  
 Belopp som avses i första 
  
 Belopp som avses i första 
  
 stycket 3 skall bestämmas så att 
  
 stycket 3 och 4 skall bestämmas 
  
 skuldsaneringen tar 
  
 i anspråk 
  
 så att skuldsaneringen tar i an- 
  
 gäldenärens 
  
 samtliga 
  
 tillgångar 
  
 språk gäldenärens samtliga till- 
  
 och inkomster efter avdrag för 
  
 gångar 
  
 och 
  
 inkomster efter 
  
 vad som skall förbehållas gälde- 
  
 avdrag för vad som skall förbe- 
  
 nären för hans och hans familjs 
  
 hållas gäldenären för hans och 
  
 försörjning. Därvid skall bestäm- 
  
 hans familjs försörjning. Därvid 
  
 melserna 
  
 i 7 kap. 4 
  
 och 
  
 5 §§ 
  
 skall bestämmelserna i 7 kap. 4 
  
 utsökningsbalken om förbehålls- 
  
 och 5 §§ 
  
 utsökningsbalken om 
  
 belopp 
  
 vara 
  
 vägledande. 
  
 Vid 
  
 förbehållsbelopp vara vägledande. 
  
 skuldsaneringen får 
  
 bestämmas 
  
 Vid skuldsaneringen får bestäm- 
  
 att förbehåll även skall göras för 
  
 mas att förbehåll även skall 
  
 betalning av en fordran som, 
  
 göras för betalning av en fordran 
  
 enligt 6 § tredje stycket 
  
 eller 
  
 som, enligt 
  
 6 § tredje stycket 
  
 beslut som fattas med stöd av 
  
 eller beslut som fattas med stöd 
  
 6 § andra stycket, inte omfattas 
  
 av 6 § andra stycket, inte om- 
  
 av skuldsaneringen. 
  
 fattas av skuldsaneringen. 
  
 3  
 Senaste lydelse 1997:848 
 36 
 SOU 2004:81 Författningsförslag 
 Av fördelningen enligt första stycket 3 skall framgå hur stor procentandel av fordringarnas belopp som skall kvarstå. 
  
 Den betalningsplan som skall 
  
 Betalningsplanen enligt första 
  
 bestämmas enligt första stycket 4 
  
 stycket skall löpa under fem år, 
  
 skall löpa under fem år, om det 
  
 om det inte finns särskilda skäl 
  
 inte finns särskilda skäl att be- 
  
 att bestämma en kortare tid. Den 
  
 stämma en längre eller kortare 
  
 skall börja löpa från dagen för 
  
 tid. 
  
 inledandebeslutet enligt 13 §, om 
  
 det inte finns skäl att bestämma 
  
 en senare dag. Vid omprövning 
  
 kan betalningsplanen förlängas till 
  
 högst sju år. 
  
 Belopp som avses i första 
  
 stycket 5 skall betalas till borge- 
  
 närerna en gång om året via det i 
  
 13 § angivna uppsamlingskontot, 
  
 om inte särskilda skäl talar emot 
  
 det. 
  
 Avslag  
 hos kronofogdemyndig- 
  
 Avslag  
 på ansökan 
  
 heten 
  
 12 § 
  
 Om det av ansökan om skuld- 
  
 Om det av ansökan om skuld- 
  
 sanering 
  
 eller 
  
 annan tillgänglig 
  
 sanering eller annan tillgänglig 
  
 utredning framgår att gäldenären 
  
 utredning framgår att gäldenären 
  
 inte uppfyller 
  
 villkoren 
  
 enligt 
  
 inte uppfyller villkoren enligt 4 
  
 4 § eller inte kan beviljas skuld- 
  
 och 4 a §§ eller inte kan beviljas 
  
 sanering på grund av 5 §, skall 
  
 skuldsanering på grund av 5 §, 
  
 kronofogdemyndigheten 
  
 avslå 
  
 skall kronofogdemyndigheten 
  
 ansökan. 
  
 avslå ansökan. 
  
 Om det, sedan beslut har 
  
 Om det, sedan inledande- 
  
 fattats enligt 13 § andra stycket 
  
 beslut har meddelats enligt 13 §, 
  
 om att inleda skuldsanering, fram- 
  
 framkommer att förutsättningar- 
  
 kommer 
  
 att 
  
 förutsättningarna 
  
 na för skuldsanering enligt denna 
  
 för skuldsanering enligt 
  
 denna 
  
 lag inte är uppfyllda, skall krono- 
  
 lag inte är uppfyllda, skall krono- 
  
 fogdemyndigheten avslå ansökan. 
  
 fogdemyndigheten avslå ansökan. 
  
 Ansökan får också avslås, om 
  
 Ansökan får också avslås, om 
  
 gäldenären inte inställer sig per- 
  
 gäldenären inte inställer sig per- 
  
 sonligen vid ett sammanträde 
  
 37 
  
 Om kronofogdemyndigheten inte enligt 11 § avvisar eller enligt 12 § första stycket avslår en ansökan om skuldsanering, skall myndigheten snarast besluta att skuldsanering skall inledas (inle- dandebeslut). 
  
 Har skuldsanering inletts skall gäldenären öppna ett bankkonto eller liknande (uppsamlingskonto), om inte särskilda skäl talar emot det. 
  
 Vid inledandebeslut skall för tiden till dess att frågan om skuld- sanering har avgjorts bestämmas 
  
 1. vilket belopp gäldenären enligt 8 § första stycket 4 skall sätta in på uppsamlingskontot och 2. när denna insättning skall ske. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 sonligen vid ett sammanträde eller om han i övrigt inte med- verkar vid ärendets handlägg- ning. 
 eller om han i övrigt inte med- verkar vid ärendets handlägg- ning. 
 13 § 
 Kronofogdemyndigheten skall i den utsträckning det behövs inhämta upplysningar om gälde- närens personliga och ekonomiska förhållanden från andra myndig- heter. Kronofogdemyndigheten får också om det finns särskilda skäl hålla sammanträde som avses i 16 § för att avgöra om skuld- sanering skall inledas. 
 Om kronofogdemyndigheten inte enligt 11 § avvisar eller enligt 12 § första stycket avslår en ansökan om skuldsanering, skall myndigheten snarast besluta att skuldsanering skall inledas. 
 15 § 
  
 Har skuldsanering inletts skall 
  
 Kronofogdemyndigheten skall 
  
 kronofogdemyndigheten se till 
  
 se till att ärendet blir så utrett 
  
 att ärendet blir så utrett som 
  
 som dess beskaffenhet kräver och 
  
 dess beskaffenhet kräver. 
  
 i den utsträckning det behövs 
  
 38 
  
 SOU 2004:81 Författningsförslag 
  
 inhämta upplysningar om gälde- 
  
 närens personliga och ekonomiska 
  
 förhållanden från andra myndig- 
  
 heter. 
  
 16 § 
  
 Om det kan antas vara till 
  
 Kronofogdemyndigheten skall 
  
 fördel för utredningen, får krono- 
  
 kalla gäldenären personligen till 
  
 fogdemyndigheten kalla gäldenären 
  
 ett sammanträde, om det kan 
  
 att inställa sig personligen vid ett 
  
 antas vara till fördel för utred- 
  
 sammanträde hos myndigheten. 
  
 ningen. Vid sammanträdet skall 
  
 Vid sammanträdet skall gälde- 
  
 gäldenären lämna de ytterligare 
  
 nären lämna de ytterligare upplys- 
  
 upplysningar som behövs för att 
  
 ningar som behövs för att avgöra 
  
 avgöra frågan om skuldsanering. 
  
 frågan om skuldsanering. 
  
 Kallelsen skall sändas till gäldenären under den adress gäldenären senast har uppgivit i ärendet. Kallelsen behöver inte delges. 
 I kallelsen skall gäldenären upplysas om syftet med samman- trädet och om att hans ansökan kan avslås om han inte inställer sig 
  
 personligen. 
  
 Frivillig skuldsanering 
  
 Beslut om skuldsanering 
  
 19 § 
  
 Förslaget 
  
 om 
  
 skuldsanering 
  
 Förslaget om skuldsanering 
  
 skall sändas till samtliga kända 
  
 skall sändas till samtliga kända 
  
 borgenärer vilkas fordringar om- 
  
 borgenärer vilkas fordringar om- 
  
 fattas 
  
 av skuldsaneringen med 
  
 fattas av skuldsaneringen med 
  
 föreläggande för dem att yttra 
  
 föreläggande för dem att yttra 
  
 sig över förslaget inom viss tid. 
  
 sig över förslaget inom viss tid. 
  
 I föreläggandet skall anges att 
  
 I föreläggandet skall anges att 
  
 uteblivet yttrande 
  
 inte hindrar 
  
 ett uteblivet yttrande inte hind- 
  
 ett beslut om frivillig skuld- 
  
 rar ett beslut om skuldsanering. 
  
 sanering enligt förslaget. Före- 
  
 Föreläggandet skall delges bor- 
  
 läggandet skall delges borgenärer- 
  
 genärerna. Om en fordran som 
  
 na. Om en fordran som anmälts 
  
 anmälts enligt 14 § inte omfattas 
  
 enligt 
  
 14 § 
  
 inte 
  
 omfattas av 
  
 av skuldsaneringen skall borge- 
  
 skuldsaneringen skall borgenären 
  
 nären underrättas om detta. 
  
 underrättas om detta. 
  
 39 
  
 Författningsförslag SOU 2004:81 
  
 20 § 
  
 Godtar samtliga borgenärer för- 
  
 Efter utgången av den i 19 § 
  
 slaget 
  
 om skuldsanering, 
  
 skall 
  
 angivna tiden skall kronofogde- 
  
 kronofogdemyndigheten genom 
  
 myndigheten snarast pröva 
  
 om 
  
 beslut 
  
 fastställa 
  
 skuldsaneringen 
  
 gäldenären skall beviljas skuld- 
  
 om den uppfyller de förutsätt- 
  
 sanering. 
  
 ningar för skuldsanering som anges 
  
 Ett beslut om skuldsanering 
  
 i denna lag. 
  
 skall genast kungöras i Post- och 
  
 En borgenär som inte har yttrat 
  
 Inrikes Tidningar. 
  
 sig inom den enligt 19 § förelagda 
  
 tiden skall anses ha godtagit för- 
  
 slaget. 
  
 Ett beslut enligt första stycket 
  
 skall genast kungöras i Post- 
  
 och Inrikes Tidningar. 
  
 25 § 
  
 4 
  
 23 § 
  
 får 
  
 Efter kronofogdemyndighetens 
  
 Har skuldsanering inletts 
  
 beslut om att inleda skuldsane- 
  
 utmätning för fordringar 
  
 som 
  
 ring får utmätning för fordring- 
  
 uppkommit dessförinnan inte äga 
  
 ar som uppkommit dessförinnan 
  
 rum innan frågan om skuldsane- 
  
 inte äga rum innan frågan om 
  
 ring är avgjord, om inte, efter 
  
 skuldsanering 
  
 är avgjord, 
  
 om 
  
 överklagande, rätten på begäran 
  
 inte, efter överlämnade eller över- 
  
 av en borgenär bestämmer annat. 
  
 klagande, rätten på begäran av en 
  
 Om utmätning ändå sker är 
  
 borgenär bestämmer annat. Om 
  
 åtgärden utan verkan. 
  
 utmätning ändå sker är åtgärden 
  
 utan verkan. 
 Första stycket gäller inte fordringar, som enligt 6 § tredje stycket inte omfattas av skuldsaneringen. 
 Vad som sägs i denna paragraf tillämpas även i fråga om beslut om betalningssäkring och verkställighet av sådant beslut. 
 25 § 
 En ansökan om omprövning skall göras skriftligen hos den kronofogdemyndighet som anges i 9 §. Ansökan skall innehålla 
 1. uppgift om det skuldsane- 
  
 4  
 Senaste lydelse 1995:313 
 40 
  
 SOU 2004:81 
  
 Författningsförslag 
  
 ringsbeslut som skall omprövas och 2. de omständigheter som åbe- 
 ropas till stöd för omprövningen. Om en ansökan om ompröv- 
 ning är bristfällig gäller 11 § i tillämpliga delar. 
 26 § 
 Kronofogdemyndigheten skall kalla gäldenären personligen till ett sammanträde om det kan antas vara till fördel för utredningen. 
 Om det finns skäl får krono- fogdemyndigheten även kalla en borgenär till sammanträdet. 
 27 § 
  
 5 
  
 På ansökan av en borgenär vars 
  
 På ansökan av en borgenär vars 
  
 fordran omfattas av ett beslut 
  
 fordran omfattas av ett beslut 
  
 om skuldsanering enligt denna 
  
 om skuldsanering kan detta upp- 
  
 lag kan en tingsrätt som avses i 
  
 hävas eller, i fall som avses i 4 och 
  
 21 § upphäva eller, i fall som 
  
 5 ändras, om 
  
 avses i 5, ändra beslutet om 
  
 1. 
  
 gäldenären har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer eller i hemlighet gynnat någon borgenär för att inverka på skuld- saneringsfrågans avgörande, 
  
 2. 
  
 gäldenären i sin ansökan om skuldsanering eller annars under ärendets handläggning medvetet har lämnat oriktiga uppgifter till men för borgenären, 
  
 3. 
  
 gäldenären lämnat oriktig uppgift till ledning för myndighets beslut i fråga om skatt eller avgift som omfattas av skuldsaneringen eller underlåtit att lämna uppgift trots att han är uppgiftsskyldig och den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten medfört att ett beslut blivit felaktigt eller inte fattats, 
  
 4. 
  
 gäldenären inte följer betalningsplanen, såvida avvikelsen inte är ringa eller 
  
 5. 
  
 gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen förbättrats efter skuldsaneringen. 
  
 5  
 Senaste lydelse 1996:267 
 41 
  
 På ansökan av en gäldenär kan vad som har bestämts i en fråga som avses i 8 § första stycket 2– 5 ändras, om 
  
 1. gäldenärens ekonomiska för- hållanden väsentligen förändrats efter beslutet om skuldsanering och 
  
 2. detta beror på omständig- heter som inte kunnat förutses vid beslutet eller om det finns syn- nerliga skäl. 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 I fall som avses i första stycket 5 skall ansökan ges in inom fem år från dagen för skuld- saneringen. Om betalningsplanen löper under längre tid gäller i stället den tiden. 
 I fall som avses i första stycket 5 skall ansökan ges in inom fem år från dagen för inle- dandebeslutet enligt 13 §. Om betalningsplanen löper under längre tid gäller i stället den tiden. 
 Innan rätten prövar borgenärens ansökan skall gäldenären och de borgenärer som avses i 19 § höras. I övrigt gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden för hand- läggningen. 
 Upphävs ett beslut om skuldsanering, blir en borgen eller annan säkerhet som tredje man har ställt för betalning av belopp som avses i 8 § första stycket 3 ogiltig, om inte tredje mannen kände till eller borde känt till de i 27 § första stycket 1 angivna omständig- heterna eller medverkade till att gäldenären åsidosatt sina förplik- telser enligt 27 § första stycket 2. 
 28 § 
  
 6  
  
 På ansökan av gäldenären kan 
 en tingsrätt som avses i 21 § ändra vad kronofogdemyndig- heten eller rätten har bestämt i en fråga som avses i 8 § första stycket  
 2–4, 
  om det efter beslutet om skuldsanering har inträffat omständigheter som inte då kunnat förutses eller om det finns synner- liga skäl. Vid sådan omprövning tillämpas 27 § tredje stycket. 
 29 § 
  
 7 
  
 Kronofogdemyndighetens be- 
  
 Kronofogdemyndighetens be- 
  
 slut att avvisa eller avslå en 
  
 slut överklagas till tingsrätten i 
  
 ansökan om skuldsanering, inleda 
  
 den ort där gäldenären är bosatt. 
  
 skuldsanering eller fastställa en 
  
 Om gäldenären inte är bosatt i 
  
 6 
  
 Senaste lydelse 1997:848 
  
 7 
  
 Senaste lydelse 1996:267 
  
 42 
  
 SOU 2004:81 
  
 Författningsförslag 
  
 skuldsanering överklagas till den tingsrätt som avses i 21 §. Det- samma gäller kronofogdemyndig- hetens beslut att avskriva ett skuldsaneringsärende från vidare handläggning. Överklagandet skall ges in till kronofogdemyn- digheten inom tre veckor från dagen för beslut. Vid överkla- gande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat följer av denna lag. Kronofogde- myndigheten skall inte vara part i domstolen. 
 Kronofogdemyndighetens beslut om att överlämna ett skuld- saneringsärende till tingsrätt får inte överklagas. Detsamma gäller ett beslut varigenom en ansökan om skuldsanering förklaras vilande. 
 Sverige skall ärendet överklagas till Stockholms tingsrätt. Över- klagandet skall ges in till krono- fogdemyndigheten inom tre veckor från dagen för beslutet. Vid överklagandet gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat följer av denna lag. Kronofogdemyndigheten skall inte vara part i domstolen. 
 Ett beslut varigenom en an- sökan om skuldsanering förklaras vilande får inte överklagas. I övrigt får samtliga beslut över- klagas särskilt. 
 30 § 
  
 Om tingsrätten bifaller ett 
  
 Om det vid överklagande av 
  
 överklagande av gäldenären, skall 
  
 ett avslagsbeslut saknas skäl att 
  
 den återförvisa ärendet till krono- 
  
 avslå gäldenärens ansökan om 
  
 fogdemyndigheten eller, om krono- 
  
 skuldsanering skall ärendet åter- 
  
 fogdemyndigheten avslagit gälde- 
  
 förvisas till kronofogdemyndig- 
  
 närens ansökan med tillämpning 
  
 heten eller beslut om skuldsane- 
  
 av 12 § andra stycket, besluta om 
  
 ring fattas. 
  
 tvingande skuldsanering. 
  
 Ett beslut av tingsrätten att 
  
 Ett beslut av tingsrätten att 
  
 återförvisa ett ärende till krono- 
  
 återförvisa ett ärende till krono- 
  
 fogdemyndigheten får inte över- 
  
 fogdemyndigheten får inte över- 
  
 klagas. 
  
 klagas. Tingsrätten får dock tillåta 
  
 att beslutet överklagas till hov- 
  
 rätten, om det finns särskilda skäl 
  
 för en prövning om tillstånd skall 
  
 ges enligt 31 § första stycket. 
  
 43 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 38 § 
  
 En skuldsanering som 
  
 har 
  
 Ett beslut om skuldsanering får 
  
 fastställts eller beslutats 
  
 enligt 
  
 verkställas på samma sätt som en 
  
 denna lag får sedan beslutet har 
  
 dom och utan hinder av att det 
  
 vunnit laga kraft verkställas på 
  
 inte vunnit laga kraft, om inte 
  
 samma sätt som en lagakraft- 
  
 något annat förordnas med an- 
  
 ägande dom. 
  
 ledning av ett överklagande. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006. 
  
 2. 
  
 Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ärenden som kommit in till kronofogdemyndigheten eller tingsrätten före ikraftträdandet. 
  
 44 
  
 Om ett ärende skall över- lämnas till en tingsrätt på grund av överklagande enligt 29 § skuldsaneringslagen, skall krono- fogdemyndigheten lämna över akten i ärendet. Handlingarna skall ingå i den mottagande dom- stolens akt. 
  
 SOU 2004:81 
  
 Författningsförslag 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring i skuldsaneringsförordningen (1994:347) 
  
 Härigenom föreslås att 5 och  
 8–9 
  §§ skuldsaneringsförordningen (1994:347) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 5 § 
  
 8 
  
 En kungörelse enligt 20 eller 
  
 En 
  
 kungörelse 
  
 enligt 
  
 20 § 
  
 24 § skuldsaneringslagen 
  
 skall 
  
 skuldsaneringslagen 
  
 skall 
  
 inne- 
  
 innehålla uppgift om beslutsdag, 
  
 hålla 
  
 uppgift 
  
 om 
  
 beslutsdag, 
  
 gäldenärens namn och person- 
  
 gäldenärens namn och person- 
  
 nummer samt 
  
 kronofogde- 
  
 nummer 
  
 samt 
  
 kronofogde- 
  
 myndighetens eller 
  
 domstolens 
  
 myndighetens 
  
 eller 
  
 domstolens 
  
 adress. I övrigt får kungörelsen 
  
 adress. I övrigt får kungörelsen 
  
 innehålla de upplysningar 
  
 som 
  
 innehålla 
  
 de upplysningar 
  
 som 
  
 Skatteverket föreskriver. 
  
 Skatteverket föreskriver. 
  
 8 § Om ett ärende skall över- 
 lämnas till en tingsrätt med stöd av 21 § skuldsaneringslagen eller på grund av överklagande enligt 29 § samma lag, skall krono- fogdemyndigheten lämna över akten i ärendet. Handlingarna skall ingå i den mottagande dom- stolens akt. 
 Första stycket skall tillämpas också när ett ärende på grund av överklagande lämnas över till högre domstol. 
 Om en domstol återförvisar ett ärende till kronofogdemyndig- heten enligt 30 § skuldsaneringslagen eller på annan grund, skall domstolen till kronofogdemyndigheten återlämna kronofogde- myndighetens akt tillsammans med domstolens beslut och övriga handlingar av betydelse för den fortsatta handläggningen vid kronofogdemyndigheten. 
  
 8  
 Senaste lydelse 2003:697 
 45 
 Författningsförslag SOU 2004:81 
  
 9 § 
  
 9 
  
 Underrättelse om domstolens 
  
 Underrättelse om domstolens 
  
 slutliga beslut eller beslut enligt 
  
 slutliga beslut i ett ärende enligt 
  
 25 § skuldsaneringslagen i 
  
 ett 
  
 skuldsaneringslagen skall av dom- 
  
 skuldsaneringsärende 
  
 eller 
  
 om- 
  
 stolen lämnas till kronofogde- 
  
 prövningsärende enligt skuldsane- 
  
 myndigheten i den region där 
  
 ringslagen 
  
 skall av 
  
 domstolen 
  
 gäldenären är bosatt. 
  
 lämnas till 
  
 kronofogdemyndig- 
  
 heten i den region där gälde- nären är bosatt. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006. 
  
 9  
 Senaste lydelse 1997:378 
 46 
  
 SOU 2004:81 
  
 Författningsförslag 
  
 3 
  
 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 
  
 Härigenom föreslås att 7 kap. 35 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 
 7 kap. 
 35 § 
  
 10 
  
 Sekretess gäller hos kommunal 
  
 Sekretess gäller hos kommunal 
  
 konsumentvägledare, kronofogde- 
  
 budget- och skuldrådgivning, 
  
 myndighet eller domstol i ärende 
  
 kronofogdemyndighet eller dom- 
  
 om skuldsanering för uppgift 
  
 stol i ärende om skuldsanering 
  
 om enskilds personliga förhål- 
  
 för uppgift om enskilds person- 
  
 landen, om det kan antas att den 
  
 liga förhållanden, om det kan 
  
 enskilde eller någon honom när- 
  
 antas att den enskilde eller någon 
  
 stående lider men om uppgiften 
  
 honom närstående lider men om 
  
 röjs. Sekretessen gäller dock inte 
  
 uppgiften röjs. Sekretessen gäller 
  
 beslut i ärendet. 
  
 dock inte beslut i ärendet. 
  
 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst femtio år. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006. 
  
 10  
 Senaste lydelse 1994:341 
 47 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 4 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. 
  
 Härigenom föreslås att 4 och 5 §§ lagen (1993:892) om ackord rörande statliga fordringar m.m. skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 11 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 nedsättning 
  
 av 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 nedsättning 
  
 av 
  
 fordran och beslut om att godta 
  
 fordran fattas av kronofogde- 
  
 förslag om frivillig skuldsanering 
  
 myndigheten i den region där 
  
 fattas av kronofogdemyndighet- 
  
 gäldenärens hemortskommun är 
  
 en i den region där gäldenärens 
  
 belägen. Om gäldenären saknar 
  
 hemortskommun är belägen. Om 
  
 hemortskommun i landet fattas 
  
 gäldenären 
  
 saknar 
  
 hemorts- 
  
 beslutet av kronofogdemyndig- 
  
 kommun i landet fattas beslutet 
  
 heten i Stockholm. 
  
 av kronofogdemyndigheten 
  
 i 
  
 Stockholm. 
  
 5 § 
  
 12 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 nedsättning 
  
 av 
  
 Beslut 
  
 om 
  
 nedsättning 
  
 av 
  
 fordran får fattas och förslag om 
  
 fordran får fattas om det finns 
  
 frivillig 
  
 skuldsanering 
  
 får godtas 
  
 särskilda skäl. Därvid skall sär- 
  
 om förutsättningarna för skuld- 
  
 skilt beaktas om gäldenären är på 
  
 sanering 
  
 enligt 
  
 skuldsanerings- 
  
 obestånd och att denne genom en 
  
 lagen (1994:334) 
  
 är 
  
 uppfyllda. 
  
 nedsättning kan få en varaktig lös- 
  
 Beslut om nedsättning av fordran 
  
 ning på sina ekonomiska problem. 
  
 får dock fattas endast om de 
  
 övriga borgenärer som skuldsane- 
  
 ringen 
  
 angår 
  
 gör 
  
 motsvarande 
  
 eftergift. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006. 
  
 11 
  
 Senaste lydelse 1998:195 
  
 12 
  
 Senaste lydelse 1998:195 
  
 48 
  
 SOU 2004:81 
  
 Författningsförslag 
  
 5 
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 
  
 Härigenom föreslås att 58 kap. 18 och 32 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 58 kap. 
  
 13 
  
 18 § 
 En pensionsförsäkring får återköpas trots bestämmelserna i detta kapitel, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst 30 procent av prisbasbeloppet. Återköp får också ske om 
  
 1. 
  
 det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett prisbasbelopp, 
  
 2. 
  
 försäkringen inte är förenad med ett oåterkalleligt förmåns- tagarförordnande, och 
  
 3. 
  
 premier för försäkringen inte har betalats under de senaste tio 
  
 åren. 
  
 Om det i andra fall finns syn- 
  
 Om det i andra fall finns syn- 
  
 nerliga skäl för återköp och så- 
  
 nerliga skäl för återköp och så- 
  
 dant får ske enligt försäkrings- 
  
 dant får ske enligt försäkrings- 
  
 avtalet och försäkringstekniska 
  
 avtalet och försäkringstekniska 
  
 riktlinjer, får återköp medges av 
  
 riktlinjer, får återköp medges av 
  
 Skatteverket. 
  
 Skatteverket. Som synnerligt skäl 
  
 skall särskilt beaktas att försäk- 
  
 ringstagaren är på obestånd och 
  
 att denne genom en återbetalning 
  
 kan få en varaktig lösning på sina 
  
 ekonomiska problem. 
  
 Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § äktenskapsbalken av försäkringstagarens tillgodohavande. De hindrar inte heller en överföring av hela pensionsförsäkringens värde direkt till en annan pensionsförsäkring än som avses i 5 § om försäkringstagaren tecknar den i samband med överföringen hos samma eller annan försäkringsgivare med samma person som för- säkrad. Överföringen skall i så fall inte anses som pension enligt 10 kap. 5 § första stycket 5 och inte heller som en betalning av premier för pensionsförsäkring. 
  
 13  
 Senaste lydelse 2003:669 
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:81 
  
 32 § 
  
 14 
  
 Ett pensionssparkonto får avslutas genom en utbetalning i förtid vid den tidpunkt pensionen får börja betalas ut, om behållningen då uppgår till högst 30 procent av prisbasbeloppet. Utbetalning i för- tid får också ske om 
  
 1. 
  
 behållningen på kontot uppgår till högst ett prisbasbelopp, 
  
 2. 
  
 kontot inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagar- förordnande, och 
  
 3. 
  
 inbetalning på kontot inte har gjorts under de senaste tio åren. 
  
 Om det i andra fall finns syn- 
  
 Om det i andra fall finns syn- 
  
 nerliga skäl, får Skatteverket med- 
  
 nerliga skäl, får Skatteverket med- 
  
 ge att kontot får avslutas genom 
  
 ge att kontot får avslutas genom 
  
 utbetalning i förtid. 
  
 utbetalning i förtid. Som synner- 
  
 ligt skäl skall särskilt beaktas att 
  
 pensionsspararen är på obestånd 
  
 och att denne genom en utbetal- 
  
 ning kan få en varaktig lösning på 
  
 sina ekonomiska problem. 
  
 Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § äktenskapsbalken av pensionsspararens tillgodohavande. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2006. 
  
 14  
 Senaste lydelse 2003:669 
 50 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Skuldsaneringsutredningens direktiv fastställdes genom beslut vid regeringssammanträde den 28 november 2002. 
 Enligt direktiven skall utredaren utvärdera och göra en översyn av 1994 års skuldsaneringslag. Utvärderingen skall i första hand avse förfarandet i skuldsaneringsärenden. Utredaren skall utifrån utvärderingen bedöma om det nuvarande systemet för skuldsane- ring är ändamålsenligt utifrån lagens syften eller om systemet bör ändras i grunden. 
 Utredaren skall lämna förslag till åtgärder som förbättrar det nuvarande systemet eller, om utvärderingen skulle visa att det finns skäl, lämna förslag till ett nytt system för skuldsanering. 
 Utredaren skall särskilt undersöka vilka möjligheter det finns att förkorta handläggningstiderna i skuldsaneringsärenden och i det sammanhanget bl.a. granska rollfördelningen mellan ansvariga myndigheter. Utredaren skall också särskilt analysera och ta ställ- ning till frågor om hur tillgångar i form av pensionsförsäkringar och tillgodohavanden på pensionssparkonton skall behandlas i en skuldsaneringssituation. Utredaren skall även behandla andra frågor om skuldsanering som uppmärksammats under den tid lagen har funnits eller som annars bedöms motiverat. 
 Direktiven finns i sin helhet i bilaga 1. 
 Enligt de ursprungliga direktiven skulle utredaren redovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2003. Genom tilläggsdirektiv den 6 november 2003 beslutade regeringen att uppdraget i stället skall redovisas den 30 juni 2004. 
 51 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2004:81 
  
 1.2 
  
 Utredningens arbete 
  
 Utredningen, som inledde sitt arbete i december 2002, har haft tolv sammanträden, varav ett  
 3-dagarssammanträde, 
  med sakkunniga och experter. 
 I enlighet med direktiven har utredningen tagit del av de utvär- deringar om tillämpningen av skuldsaneringslagen som tidigare har gjorts av Konsumentverket, Riksskatteverket och Riksdagens revi- sorer. Utredningen har kompletterat materialet genom att inhämta statistik över handläggningstider m.m. från Riksskatteverket (nu- mera Skatteverket) och Konsumentverket. 
 Utredningen har besökt ett antal myndigheter, organisationer och företag som tillämpar eller berörs av skuldsaneringslagen. Syftet med besöken har varit att få information om hur lagen har tillämpats i praktiken och få belyst vilka moment som försinkar handlägg- ningen. Ett annat syfte med besöken har varit att inhämta syn- punkter på för- och nackdelar med det nuvarande systemet. De myndigheter, organisationer och företag som utredningen besökt är: 
  
 Allmänna Inkassobyrån, Göteborg 
  
 Budget- och Hyresrådgivningen i Malmö 
  
 Centrala Studiestödsnämnden, Sundsvall 
  
 Domstolsverket 
  
 Göteborgs tingsrätt 
  
 Intrum Williams i Sverige AB, Göteborg 
  
 Konsument Göteborg 
  
 Kronofogdemyndigheten i Göteborg 
  
 Kronofogdemyndigheten i Härnösand 
  
 Kronofogdemyndigheten i Karlstad 
  
 Kronofogdemyndigheten i Malmö 
  
 Kronofogdemyndigheten i Stockholm 
  
 Kundinkasso AB K.I.A.B, Göteborg 
  
 Malmö tingsrätt 
  
 Skatteverket 
  
 Skuldrådgivningskonsulterna i Stockholm 
  
 Stockholms tingsrätt 
  
 Svenska Bankföreningen 
  
 Sveriges Advokatsamfund 
  
 Sveriges Försäkringsförbund 
  
 Yrkesföreningen för budget- och skuldrådgivare i kommunal tjänst 
  
 52 
  
 SOU 2004:81 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 Därutöver har utredningen varit i Danmark och Finland och besökt: 
  
 Sø- og Handelsretten i Köpenhamn 
  
 Bankföreningen i Finland 
  
 Helsingfors tingsrätt 
  
 Justitieministeriet i Finland 
  
 Konsumentverket i Finland 
  
 Syftet med besöken har varit att få information om den praktiska tillämpningen av respektive lands skuldsaneringslagstiftning. 
 I syfte att kartlägga hur rättstillämpande myndigheter behandlar tillgångar i form av pensionsförsäkringar och tillgångar som sparats på pensionssparkonton har utredningen haft kontakt med skuld- saneringshandläggare på samtliga tio kronofogdemyndigheter. Ut- redningen har även haft kontakt med handläggare på samtliga dåvarande tio skattemyndigheter (avvecklade fr.o.m. den 1/1 2004 och sammanslagna med Riksskatteverket till en ny för landet gemensam skattemyndighet, Skatteverket). 
 Under arbetets gång har samråd skett med Utredningen om Kronofogdemyndigheternas framtid (Fi 2002:10). 
 I sitt arbete har utredningen dessutom haft kontakt med och fått värdefulla synpunkter från en rad personer, såväl tjänstemän som privatpersoner. 
 Vid Kronofogdemyndigheten i Stockholm pågick på utredningens initiativ under perioden september – november 2003 ett försöks- projekt med hembesök hos gäldenärer som ansökt om skuld- sanering. Utredningens sekreterare har deltagit vid två sådana hembesök. 
 53 
 2 Den nuvarande regleringen 
  
 2.1 
  
 Inledning 
  
 Skuldsaneringslagen (1994:334) (SksanL) trädde i kraft den 1 juli 1994. Enligt lagen kan en fysisk person, med hemvist i Sverige, som är på obestånd och så skuldsatt att han inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid beviljas skuldsanering om det är skäligt med hänsyn till gäldenärens personliga och eko- nomiska förhållanden. 
  
 2.2 
  
 Kort historik 
  
 Under  
 1970-talet 
  och långt in på  
 1980-talet 
  var det förhållandevis billigt att låna till konsumtion och till investeringar. Inflationen var hög och i kombination med det dåvarande skattesystemet stimu- lerade detta till skuldsättning. Dessutom avreglerades kreditmark- naden under mitten av  
 1980-talet. 
  Det ledde till att det blev påtagligt lättare att låna. Möjligheterna till skuldsättning ökade också kraf- tigt genom att värdet på belåningsbara tillgångar, såsom fastigheter, då också gick upp kraftigt. Under åren  
 1985–1988 
  flerdubblade hushållen sin nettoupplåning hos banker, bostadsinstitut och finansbolag samtidigt som deras sparande minskade. Mot denna bakgrund uppmärksammades problemen med privata personers överskuldsättning. 
 Mot slutet av  
 1980-talet 
  och i början av  
 1990-talet 
  blev problemen med hushållens ökade skuldsättning allt värre. Värdenedgången på fastighetsmarknaden och den ökade arbetslösheten var en bidra- gande orsak. I riksdagen lyftes frågan om ekonomisk rehabilitering för gäldenärer fram. Efter det att ett flertal motioner väckts i ämnet behandlades frågan 1987 av riksdagens lagutskott. I sitt betänkande anförde utskottet att tiden var mogen för att spörsmålet om införandet i Sverige av en möjlighet till skuldsanering blev föremål 
 55 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 för en samlad bedömning. 
  
 1  
  
 Riksdagen godkände utskottets betän- kande och tillsatte 1988 Insolvensutredningen 
  
 2 
  
 , som 1990 avgav sitt delbetänkande Skuldsaneringslag. 
  
 3  
  
 I betänkandet lämnades förslag till en lag om skuldsanering. Överskuldsatta fysiska personer skulle få en möjlighet att under vissa förutsättningar genom beslut av tingsrätt få till stånd en lättnad i sin skuldbörda. Betänkandet re- missbehandlades men ledde inte till något omedelbart lagförslag. På grund härav väcktes i riksdagen motioner i frågan, och i juni 1993 beslutade riksdagen att förorda regeringen att utarbeta former för en skuldsaneringsverksamhet i enlighet med vissa av Lagutskottet angivna riktlinjer. 
  
 4 
  
 Riksdagen antog i februari 1994 regeringens förslag till en skuld- saneringslag, vilken trädde i kraft den 1 juli samma år. 
  
 2.3 
  
 Skuldsaneringsförfarandets huvudsakliga syften 
  
 I förarbetena till skuldsaneringslagen angavs utförligt de syften lagstiftaren ville uppnå med införandet av skuldsaneringslagen. 
  
 5 
  
 Det huvudsakliga syftet med skuldsaneringsförfarandet var att det skulle vara rehabiliterande genom att svårt skuldsatta personer skulle få en möjlighet att lösa sina ekonomiska problem och därige- nom kunna få en chans till ett drägligare och mer samhällsnyttigt liv. Ett annat syfte var att förfarandet skulle verka preventivt så att färre personer skulle hamna i situationer med övermäktig skuldbelast- ning i och med att det inte skulle bli lika lätt för en del personer att erhålla krediter. Ytterligare ett syfte med ett skuldsaneringssystem ansågs kunna vara att det skulle gynna borgenärskollektivet på så sätt att gäldenären skulle komma att betala åtminstone någon del av sina skulder. Tanken var att ett skuldsaneringssystem borde ut- formas så att det i realiteten skulle ge borgenärerna vinst jämfört med hur det var dessförinnan. Avsikten var således att lagen skulle gynna borgenärskollektivet som helhet. 
  
 1 
  
 Se bet. 1987/88:LU12 och rskr 1987/88:57 
  
 2 
  
 Se dir. 1988:52 
  
 3 
  
 Se SOU 1990:74 
  
 4 
  
 Se bet 1992/93:LU49 och rskr 1992/93:412 
  
 5 
  
 Se prop. s. 73 
  
 56 
  
 SOU 2004:81 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 2.4 
  
 Tre grundläggande principer 
  
 För att skuldsaneringssystemet skulle tjäna sina syften ansåg lag- stiftaren att institutet borde bygga på tre grundläggande principer. 
  
 6  
  
 Det första var att institutet skall vara generellt, dvs. en skuld- sanering borde i görligaste mån omfatta alla gäldenärens skulder. Det skulle således vara präglat av en helhetssyn och medföra en totalreglering av gäldenärens ekonomiska situation. Det andra var att de fordringar som omfattas av en skuldsanering i allmänhet skall behandlas lika, den s.k. likabehandlingsprincipen. Det tredje var att skuldsaneringsinstitutet till sin karaktär i huvudsak skall vara definitiv 
 .  
 Ett beslut om skuldsanering skall således inte kunna rivas upp hur som helst. Trots det borde det finnas möjlighet till om- 
 prövning. 
 I övrigt betonades i förarbetena vissa andra aspekter på skuld- saneringssystemets utformning, såsom att systemet inte fick skada den allmänna betalningsmoralen. Vidare skulle en skuldsanering vara något extraordinärt som skall tillgripas endast i situationer med extrema skuldsättningsproblem och vara förenad med omfattande uppoffringar för den som får en skuldsanering. Förfarandet skulle dessutom vara snabbt och enkelt. 
  
 2.5 
  
 Huvuddragen i förfarandet 
  
 Skuldsaneringsförfarandet består av tre steg och bygger på en aktiv medverkan från gäldenärens sida. Varje steg är ett klart avgränsat delmoment i förfarandet och kan sägas utgöra en procedur i sig, i syfte att få till stånd en totalreglering av gäldenärens ekonomiska situation. De tre stegen är en del i ett sammanhängande förfarande och gäldenären måste gå igenom det första steget innan han kan gå vidare till nästa steg. 
 I det första steget, som i huvudsak lämnas utanför det lag- reglerade området, skall gäldenären på egen hand försöka nå en uppgörelse med sina fordringsägare; i fortsättningen kallat egenför- söket. Kommunen är därvid skyldig att lämna råd och anvisningar till den skuldsatte personen. 
 Om gäldenären med eller utan kommunal hjälp inte lyckas träffa en uppgörelse med sina fordringsägare, kan denne i ett andra steg ansöka om skuldsanering hos kronofogdemyndigheten. Här prövas 
  
 6  
 Se prop. s. 76 ff. 
 57 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 preliminärt om gäldenären uppfyller förutsättningarna för att be- viljas skuldsanering. Om dessa vid den prövningen är uppfyllda beslutar kronofogdemyndigheten att skuldsanering skall inledas. Därefter vidtar ett bevakningsförfarande, varvid samtliga borgenärer bereds tillfälle att anmäla sina fordringar till kronofogdemyndig- heten. Efter utgången av en bevakningsfrist skall gäldenären och myndigheten tillsammans upprätta ett förslag om skuldsanering. Om förslaget godtas av samtliga fordringsägare eller ingen av dem motsätter sig förslaget, kan kronofogdemyndigheten i ett beslut fastställa en s.k. frivillig skuldsanering. 
 Om någon fordringsägare däremot motsätter sig förslaget till skuldsanering och ansökan inte avslås, skall ärendet överlämnas till tingsrätten. Tingsrätten kan i det tredje steget fatta beslut om s.k. tvingande skuldsanering, även om någon eller några fordringsägare motsätter sig att gäldenären beviljas skuldsanering. 
  
 2.6 
  
 Innebörden av en skuldsanering 
  
 Ett beslut om skuldsanering innebär att gäldenären befrias från ansvar för betalningen av de skulder som omfattas av skuldsane- ringen i den utsträckning som dessa sätts ned (26 § SksanL). Fordringsförhållandet upphör således inte, men betalningsförplik- telsen reduceras helt eller delvis. I praktiken innebär detta i korthet att hänsyn tas till vad gäldenären skall få förbehålla sig för sin egen och sin familjs försörjning, ett förbehållsbelopp. Det eventuella överskottet, gäldenärens betalningsförmåga eller betalningsutrymme, fördelas mellan fordringsägarna. Fördelningen sker enligt en betal- ningsplan som fastställs vid beslutet om skuldsanering. Betalnings- planen löper normalt under fem år. Om gäldenären saknar betal- ningsförmåga upprättas inte någon betalningsplan, utan han befrias i stället omedelbart från betalningsansvaret för de skulder som omfattas av skuldsaneringen. 
 Efter ett beslut om skuldsanering finns under vissa förutsätt- ningar möjlighet för såväl fordringsägarna som gäldenären att vid tingsrätten ansöka om omprövning av beslutet. En beviljad om- prövning kan leda till att beslutet om skuldsanering ändras eller upphävs. 
 58 
  
 SOU 2004:81 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 2.7 
  
 Definitionen av termen skuldsanering 
  
 Termen skuldsanering infördes i svenskt lagspråk i och med skuld- saneringslagens ikraftträdande. Den används i lagen inte bara som beteckning på den skuldbefrielse som utgör resultatet av för- farandet hos kronofogdemyndighet eller domstol, utan avser även proceduren som sådan. 
  
 7  
  
 I lagens mening är det således, förutom själva skuldbefrielsen, processen i steg 2 och steg 3 som avses med skuldsanering. 
  
 2.8 
  
 Allmänna villkor för skuldsanering 
  
 Förutsättningarna för att bevilja någon skuldsanering regleras huvud- sakligen i 4 § SksanL. Av betydelse är också 4 a och 5 §§. 
  
 2.8.1 
  
 Gäldenärskretsen 
  
 För att beviljas skuldsanering krävs att gäldenären är en fysisk person med hemvist i Sverige. Den som är folkbokförd i Sverige förutsätts därvid ha sitt hemvist i landet. 
 En fysisk person som är näringsidkare får dock beviljas skuld- sanering endast om det finns särskilda skäl med hänsyn till närings- verksamhetens ringa omfattning och enkla beskaffenhet. Skuld- saneringsinstitutet är således huvudsakligen avsett för personer som inte driver rörelse i någon form. En viss kategori näringsidkare kan emellertid komma ifråga för skuldsanering. Av förarbetena framgår att den gäldenärskrets som avses är näringsidkare vars näringsverksamhet närmast har karaktären av extraknäck. 
  
 8  
  
 De som avses är således gäldenärer som driver en mindre rörelse av enkel beskaffenhet och som har sin huvudsakliga försörjning genom inkomster från annat håll. 
 Att någon är före detta näringsidkare utgör däremot inget hinder mot skuldsanering. Det förhållandet att en persons skuldsättning härrör från en tidigare seriöst bedriven näringsverksamhet kan till och med tala för att skuldsanering bör beviljas. Det kan vidare nämnas att det inte heller finns något hinder för den som har be- viljats skuldsanering att starta egen rörelse och således bli närings- idkare. 
  
 7 
  
 Se Ayala/Mellqvist s. 42 
  
 8 
  
 Se prop. s. 163 f. 
  
 59 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 En gäldenär som är ålagd näringsförbud enligt lagen (1986:436) om näringsförbud får däremot inte beviljas skuldsanering. 
 Den som tidigare har beviljats skuldsanering kan endast beviljas skuldsanering ytterligare en gång om det finns synnerliga skäl. Förutom vid speciella undantagssituationer skall således en person kunna beviljas skuldsanering endast en gång under sin livstid. Vid tillkomsten av skuldsaneringslagen förutsattes tillämpningen av undantaget bli mycket restriktiv. Som exempel på undantag angavs i förarbetena att en person i yngre år har erhållit skuldsanering och sedan efter lång tid på nytt hamnar i en långvarig obestånds- situation, t.ex. på grund av allvarlig sjukdom, förtidspensionering eller långvarig arbetslöshet. 
  
 9  
  
 Vidare angavs att vid en prövning som föregår ett andra beslut om skuldsanering, särskild vikt bör läggas vid huruvida gäldenären har uppfyllt sina förpliktelser enligt det tidigare skuldsaneringsbeslutet. 
  
 2.8.2 
  
 Kvalificerad insolvens 
  
 Den andra förutsättning som krävs för att en ansökan om skuld- sanering skall kunna bifallas är att gäldenären är på obestånd och så skuldsatt att han inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid (kvalificerad insolvens). 
 Med obestånd (insolvens) menas att gäldenären inte rätteligen kan betala sina skulder allteftersom de förfaller till betalning och att denna oförmåga inte endast är tillfällig (jfr 1 kap. 2 § konkurs- lagen). Att insolvensen dessutom skall vara kvalificerad innebär att betalningsoförmågan skall antas vara bestående i ett längre tids- perspektiv. 
 Bedömningen av om gäldenären skall anses vara kvalificerat in- solvent är till karaktären en prognos. I varje enskilt fall får hänsyn tas till om gäldenären trots utnyttjande av alla tänkbara egna resurser 
 – exempelvis egen förvärvsförmåga och pensionsförsäkringar – i framtiden kommer att förbli oförmögen att infria sina skulder allteftersom de förfaller till betalning. I de fall det inte är möjligt eller förenat med större svårigheter att göra en någorlunda säker prognos kan skuldsanering inte beviljas. I förarbetena angavs att ett typexempel då sådana svårigheter torde föreligga, är när gäldenären drabbats av konjunkturbetingad arbetslöshet. 
  
 10 
  
 9 
  
 Se prop. s. 198 
  
 10 
  
 Se prop. s. 92 f. 
  
 60 
  
 SOU 2004:81 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 Vid bedömningen av om en gäldenär är kvalificerat insolvent eller inte uppställer lagen inget krav på att gäldenärens skuldbörda skall eller bör uppgå till en viss storlek. Lagstiftaren har till och med tagit klart avstånd från en sådan bedömningsgrund. 
  
 11  
  
 I stället har det framhållits att varje fall måste bedömas individuellt. I den praktiska tillämpningen har detta kommit till uttryck genom att skuldbördans storlek ställts i relation till exempelvis gäldenärens försörjningsbörda, förväntat ekonomiskt utfall av pågående studier, antalet kvarvarande yrkesverksamma år och preskription av skatte- skulder. 
  
 2.8.3 
  
 Allmän skälighet 
  
 Den tredje förutsättning som krävs för att beviljas skuldsanering är att det är skäligt med hänsyn till gäldenärens personliga och eko- nomiska förhållanden att skuldsanering beviljas denne. Det är en totalbedömning som skall göras med beaktande av samtliga relevanta förhållanden. En särskilt viktig punkt vid bedömningen är gälde- närens behov av ekonomisk rehabilitering. 
  
 12  
  
 I den praktiska tillämp- ningen har detta lyfts fram. 
 Lagen anger att det vid den allmänna skälighetsbedömningen särskilt skall beaktas skuldernas ålder, omständigheterna vid deras tillkomst, de ansträngningar gäldenären har gjort för att fullgöra sina förpliktelser och att på egen hand nå en uppgörelse med sina borgenärer samt det sätt på vilket gäldenären har medverkat under handläggningen av ärendet om skuldsanering. Det bör framhållas att detta enbart är omständigheter som särskilt skall beaktas, men att det är en totalbedömning som skall göras av gäldenärens per- sonliga och ekonomiska förhållanden. 
 Den första omständigheten som skall tillmätas särskild betydelse är skuldernas ålder. Huvuddelen av skuldbördan bör enligt lag- stiftaren vara minst tre år gammal vid ansökningstillfället. 
 Den andra omständigheten som skall tillmätas särskild betydelse är omständigheterna vid skuldernas tillkomst. Vad lagstiftaren menat är omständigheterna kring hur och varför en skuld har uppkommit. 
 I de fall skuldbördan härrör från en seriöst bedriven näringsverk- samhet talar detta normalt för en skuldsanering. I den praktiska tillämpningen har en skuldbörda, som härrör från en förlustbringande 
  
 11 
  
 Se prop. s. 93 
  
 12 
  
 Se prop. s. 96 f. 
  
 61 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 fastighets- eller bostadsrättsförsäljning, i normalfallet talat för en skuldsanering om det varit fråga om gäldenärens bostad. 
 En typ av skulder som talar emot en skuldsanering är skadestånd på grund av brott. Det bör dock påpekas att denna typ av skuldsätt- ning inte generellt utgör hinder för skuldsanering. I undantagsfall bör skuldsanering kunna beviljas trots förekomsten av dylika skulder. I förarbetena angavs som exempel på undantagsfall skadestånd av äldre datum där gäldenären fullgjort en del av sin betalningsför- pliktelse eller där den skadelidande är positivt inställd till en skuldsanering för gäldenären eller där skadeståndet utgör endast en mindre del av gäldenärens samtliga skulder. 
  
 13  
  
 Lagstiftaren har uttalat att ett brottsligt förflutet, särskilt om det avser s.k. ekonomisk brottslighet, är en omständighet som starkt talar emot att skuldsane- ring beviljas. 
  
 14  
  
 I den praktiska tillämpningen har den som ådragit sig stora bötesskulder genom upprepade lagöverträdelse normalt inte beviljats skuldsanering. Har det i gäldenärens skuldbörda däremot förekommit enstaka skulder på böter har detta inte ansetts påverka bedömningen negativt. Felparkeringsavgifter har i den praktiska tillämpningen behandlats på samma sätt som böter. 
 I praxis har bedömningen utfallit negativt då gäldenärens skuld- börda uppkommit till följd av vidlyftiga eller spekulativa affärer med högt risktagande, företrädesvis inom fastighets- och aktie- marknaden. 
  
 15 
  
 Avslutningsvis kan nämnas att skuldsättning som härrör från lyxkonsumtion har ansetts tala emot att skuldsanering beviljas. 
 Den tredje omständigheten som skall tillmätas betydelse är de ansträngningar gäldenären har gjort för att fullgöra sina förpliktel- ser. Av detta följer att innan gäldenären ansöker om skuldsanering, skall han ha försökt komma till rätta med sina ekonomiska problem. Har gäldenären t.ex. i samband med tidigare vidtagna indrivnings- åtgärder öppet redovisat sina tillgångar och inkomster m.m. finns det anledning att se mer positivt på dennes ansökan om skuld- sanering. 
 Om gäldenären däremot på ett aktivt sätt försökt hålla sig undan krav från borgenärerna, överlåtit egendom på närstående eller på något annat sätt försökt att skydda sig mot betalningskrav talar detta emot att denne skall beviljas skuldsanering. Som praktiska exempel i övrigt kan nämnas fall då gäldenären frivilligt avstått från 
  
 13 
  
 Se prop. s. 102 
  
 14 
  
 Se prop. s. 90 och 101 
  
 15 
  
 Se NJA 2001 s. 601 
  
 62 
  
 SOU 2004:81 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 att arbeta heltid eller inte aktivt sökt arbete. Vidare kan nämnas fall då gäldenären vistats utomlands under längre perioder utan att höra av sig till sina fordringsägare. Att gäldenären ådragit sig orimligt höga bostadskostnader, är normalt en omständighet som talar emot att denne skall beviljas en skuldsanering. 
 Den fjärde omständigheten som skall tillmäts betydelse, är de ansträngningar gäldenären har gjort för att på egen hand söka nå en uppgörelse med sina fordringsägare. Att skuldsaneringsförfarandet bygger på en aktiv medverkan från gäldenärens sida framgår tydligt här. Som nämnts i inledningen är kommunen därvid skyldig att lämna råd och anvisningar. 
 Den femte och sista omständigheten som skall tillmätas betydelse, är det sätt på vilket gäldenären har medverkat under handlägg- ningen av ärendet om skuldsanering. Även här framgår tydligt att skuldsaneringsförfarandet bygger på en aktiv medverkan från gälde- närens sida. Om gäldenären under handläggningen av ärendet inte medverkar till sakens riktiga belysning påverkar det en ansökan negativt. Bristande medverkan är av naturliga skäl ovanligt. 
 Andra omständigheter 
 Även andra omständigheter förutom ovan redovisade kan få bety- delse vid en skuldsaneringsprövning. Det bör åter påpekas att det är en totalbedömning av samtliga omständigheter som skall vägas in vid prövningen av en ansökan om skuldsanering. 
  
 2.9 
  
 Skulderna 
  
 Vilka skulder som omfattas av en skuldsanering regleras i 6 § SksanL. Dessutom regleras där frågan om fordringsägarnas rätt till ränta och dröjsmålsavgift. 
  
 2.9.1 
  
 Huvudregeln 
  
 Huvudregeln är att en skuldsanering omfattar alla penningfordring- ar mot gäldenären som har uppkommit före den dag då beslut meddelas om att inleda skuldsanering. Den avgörande tidpunkten är således fordringens uppkomstdag, oavsett om borgenären är ett enskilt eller offentligt subjekt. 
 63 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 Det bör särskilt påpekas att en fordrans förfallodag normalt saknar betydelse i skuldsaneringssammanhang. Även en fordran som förfaller i framtiden kommer därför oftast att omfattas av skuld- saneringen. 
  
 16 
  
 2.9.2 
  
 Ränta och dröjsmålsavgift 
  
 I skuldsaneringslagen anges uttryckligen att borgenärens rätt till ränta och dröjsmålsavgift bortfaller för tiden efter inledande- beslutet. Om det senare visar sig att den inledda skuldsaneringen inte skulle leda till ett beslut om skuldsanering äger borgenären rätt till ränta och dröjsmålsavgift även för tiden efter inledandebeslutet. 
  
 2.9.3 
  
 Undantagen 
  
 I skuldsaneringslagen är de skulder som inte omfattas av ett beslut om skuldsanering, uppdelade i två kategorier. Den första kategorin är fakultativ, dvs. kronofogdemyndigheten eller rätten får i varje enskilt fall bestämma om dessa skulder skall omfattas av skuld- saneringen eller inte. Den andra kategorin är tvingande på så sätt att dessa skulder aldrig kommer att omfattas av en skuldsanering. 
 Till den första kategorin skulder hör fordringar som är beroende av villkor, inte till beloppet fastställda eller inte förfallna till betal- ning. 
 Exempel på fordringar som är beroende av villkor är vissa borgensåtaganden. Är skuldsaneringsgäldenären borgensman inne- bär det normalt att borgenären har ett anspråk på honom som är villkorat av att huvudgäldenären brister i sina skyldigheter gentemot borgenären. Om huvudgäldenären har betalat och alltjämt betalar till borgenären enligt de villkor som gäller har i den praktiska tillämpningen ett dylikt villkorat borgenskrav undantagits från skuldsaneringen. 
 Fordringar som till beloppet inte är fastställda kan t.ex. vara skadeståndsfordringar; skadeståndsskyldigheten kan vara fastställd men skadeståndsbeloppet alltjämt obestämt. 
 Exempel på fordringar som inte är förfallna till betalning är fordringar på återbetalning av statliga studielån. Högsta domstolen har i rättsfallet NJA 1997 s. 717 slagit fast att skulder avseende icke 
  
 16  
 Se prop. s. 115 
 64 
  
 SOU 2004:81 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 förfallna statliga studielån normalt inte skall omfattas av en skuld- sanering. I praktiken innebär detta att skuldsaneringsgäldenären beviljas anstånd av Centrala Studiestödsnämnden (CSN) med åter- betalning av de belopp som förfaller under den tid som betalnings- planen löper. Efter avbetalningsperiodens utgång skall gäldenären återuppta betalningen. 
 Avslutningsvis kan nämnas att skatteskulder är exempel på fordringar som vid tidpunkten för inledandebeslutet kan vara varken till beloppet fastställda eller förfallna till betalning. 
 Vidare anges i 6 § tredje stycket SksanL skulder som aldrig skall omfattas av en skuldsanering. 
  
 2.10 
  
 Innehållet i en skuldsanering 
  
 I 7 och 8 §§ SksanL regleras innehållet i en skuldsanering. Om en gäldenär beviljas skuldsanering skall bestämmas vilka fordringar som skall omfattas av skuldsaneringen, vad som skall gälla för dessa fordringar samt en betalningsplan som visar när och hur kvar- stående belopp av varje borgenärs fordran skall betalas. Självfallet upprättas inte någon betalningsplan i de fall gäldenären saknar betal- ningsförmåga. 
 Innan det belopp som skall fördelas mellan fordringsägarna bestäms, tas hänsyn till vad gäldenären skall få förbehålla sig för sin egen och sin familjs försörjning. Bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken om förbehållsbelopp är då vägledande. I och med att normen inte är bindande ges utrymme för den flexibilitet som är nödvändig för att gäldenären i varje enskilt fall skall ha reella möj- ligheter att fullfölja den avbetalningsplan som skall bestämmas. I den praktiska tillämpningen är det inte ovanligt att gäldenären till- godoräknas ett visst belopp för oförutsedda utgifter, en s.k. buffert. Storleken på denna är varierande och det har inte utvecklats någon enhetlig praxis på området. 
 Normalt tillämpas en femårig betalningsperiod. Om det finns särskilda skäl kan en längre eller kortare tid bestämmas. Av för- arbetena framgår att avsteg från femårsperioden bör tillämpas restriktivt. 
  
 17  
  
 I den praktiska tillämpningen har det förekommit avsteg från femårsperioden då gäldenären lidit av en livshotande sjukdom eller haft en hög ålder. 
  
 17  
 Se prop. s. 208 
 65 
  
 Den nuvarande regleringen 
  
 SOU 2004:81 
  
 2.11 
  
 Förbud mot exekutiva åtgärder 
  
 Efter kronofogdemyndighetens inledandebeslut får utmätning för fordringar som uppkommit dessförinnan inte äga rum innan frågan om skuldsanering avgjorts. Verkställighetsförbudet gäller däremot inte för det slag av fordringar som aldrig kan omfattas av en skuld- sanering (se 25 § andra stycket jämförd med 6 § tredje stycket SksanL). Här kan nämnas att utmätning är möjlig avseende en fordran för vilken borgenären har panträtt, till den del panten för- slår till betalning av fordringen. 
 Verkställighetsförbudet gäller från att en skuldsanering har inletts till dess frågan om skuldsanering slutligen avgjorts. Kronofogde- myndigheten har inte någon möjlighet att bestämma annat. Om ett skuldsaneringsärende överlämnas eller överklagas till tingsrätten gäller förbudet alltjämt. Domstolen har emellertid möjlighet att upphäva förbudet. 
 Verkställighetsförbudet gäller inte skulder som har uppkommit efter inledandebeslutet. 
  
 2.12 
  
 Omprövning 
  
 Det är alltid tingsrätten som handlägger ärenden om omprövning, och förutsättningarna för omprövning av ett beslut om skuldsane- ring regleras i 27 och 28 §§ SksanL. 
 En gäldenär och en borgenär vars fordran omfattas av ett beslut om skuldsanering är behörig att ansöka om omprövning. På ansökan av en borgenär kan rätten upphäva eller, i visst fall, ändra beslutet. Om skälet till ansökan är att gäldenärens ekonomiska för- hållanden väsentligen förbättrats efter skuldsaneringen skall borge- nären ge in sin ansökan inom fem år från dagen för skuldsanerings- beslutet. 
 På ansökan av en gäldenär kan rätten ändra betalningsvillkoren om det efter beslutet om skuldsanering har inträffat omständig- heter som inte kunnat förutses i samband med beslutet eller om det finns synnerliga skäl. Bestämmelsen tar sikte på de fall då gäldenärens inkomstsituation har försämrats märkbart till det sämre och den bestämda betalningsordningen inte längre framstår som realistisk. 
 66 
 3 Tidigare utvärderingar 
  
 3.1 
  
 Inledning 
  
 Som utredningen redogjort för i avsnitt 2.2 föregicks skuldsanerings- lagens tillkomst av en lång debatt. Vid lagens tillkomst underströk riksdagen vikten av att en kontinuerlig uppföljning av den nya lag- stiftningen kom till stånd. 
  
 1 
  
 Konsumentverket erhöll i sitt regleringsbrev för budgetåret 1995/96 regeringens uppdrag att utvärdera skuldsaneringslagens tillämpning i de första och andra stegen. Utvärderingen redovisades hösten 1996 i rapporten Utvärdering av skuldsaneringslagen som består av delrapporterna Organisatorisk del, Gäldenärers och borge- närers erfarenheter, Statistik om skuldsaneringen vid kronofogde- myndigheterna, Juridisk del, Kommunernas budgetrådgivnings- verksamhet och Konsumentverkets sammanfattning, slutsatser och förslag. 
  
 2 
  
 Mot bakgrund av vissa påtalade problem när det gäller skatte- och kronofogdemyndigheternas uppgifter i skuldsaneringsförfaran- det företog Riksdagens revisorer år 1995 en granskning av skuld- saneringslagens tillämpning. Granskningen resulterade i rapporten Tillämpningen av skuldsaneringslagen (1995/96:3) som remiss- behandlades. Därefter har revisorerna i februari 1996 anmält sin granskning till riksdagen med förslag angående tillämpningen av skuldsaneringslagen. 
  
 3  
  
 Som ett led i beredningen av Riksdagens revi- sorers förslag anordnade Lagutskottet i december 1996 en offentlig utskottsutfrågning angående erfarenheterna av tillämpningen av skuldsaneringslagen. 
  
 4  
  
 I december 1999 beslöt Riksdagens revisorer att inleda en ny granskning av skuldsaneringslagens tillämpning med särskild inriktning mot myndigheternas och kommunernas 
  
 1 
  
 Se bet. 1993/94:LU26 s. 8 
  
 2 
  
 Se 1995/96:28 resp.  
  
 30-34 
  
 3 
  
 Se förs. 1995/96:RR9 
  
 4 
  
 Se bet. 1996/97:LU6 
  
 67 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 arbete. Granskningen resulterade i rapporten Tillämpningen av skuld- saneringslagen (1999/2000:11). Revisorerna anmälde i oktober 2000 granskningen till riksdagen med förslag angående tillämpningen av skuldsaneringslagen. 
  
 5 
  
 Riksskatteverket har dels i verkets fördjupade anslagsframställan för budgetåren  
 1997–1999, 
  dels i en skrivelse 
  
 6  
  
 till regeringen i april 1997 lämnat vissa förslag till ändringar i skuldsaneringslagen som syftar till att effektivisera handläggningen av skuldsaneringsärenden. 
 Under hösten 2001 tog Riksskatteverket initiativ till ett gemen- samt projekt med Konsumentverket i syfte att bl.a. komma med förslag till förbättringsåtgärder. Detta resulterade i en Rapport från skuldsaneringsprojektet i december 2001. 
  
 7 
  
 Konsumentpolitiska kommittén behandlade vissa frågor och lämnade några förslag om skuldsanering i betänkandet Starka kon- sumenter i en gränslös värd. 
  
 8 
  
 I detta kapitel redovisas ovan nämnda myndigheters utvärde- ringar av skuldsaneringsförfarandet samt deras förslag till förbätt- ringar. 
  
 3.2 
  
 Konsumentverkets utvärdering 
  
 Konsumentverket sammanfattade sin utvärdering av skuldsanerings- lagen i den sammanfattande rapportdelen 1995/96:34. Vissa förslag till lagändringar framfördes också. 
  
 3.2.1 
  
 Konsumentverkets slutsatser 
  
 Konsumentverket konstaterade att lagen inledningsvis i enlighet med lagstiftarens intentioner hade tillämpats restriktivt. En viss uppmjukning i tillämpningen hade dock på senare tid kunnat kon- stateras. Lagen hade också tillämpats på ett relativt enhetligt sätt. Vissa smärre skillnader i tillämpningen hade dock noterats, t.ex. när gällde möjligheten att få bo kvar i en bostadsrätt eller fastighet samt skatteskulders behandling. Det hängde samman med regionala skillnader vad gäller möjligheten att sälja bostäder respektive vissa skattemyndigheters inställning till skuldsanering. Kronofogde- 
  
 5 
  
 Se förs. 2000/01:RR4 
  
 6 
  
 Se dnr Ju 1997/1885 
  
 7 
  
 Se RSV Rapport 2002:5 
  
 8 
  
 Se SOU 2000:29 s. 198 f. 
  
 68 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 myndigheternas bedömning av vilka krav som skulle ställas på egen- försöket hade också till viss del varierat. Detsamma gällde uppfatt- ningen om gäldenärerna skulle beviljas lite extra pengar, s.k. buffert, i det förbehållsbelopp som de skulle leva på så länge betalnings- planen löper. 
 Antalet personer som beviljats skuldsanering hade visat sig bli färre än beräknat. Konsumentverket menade att det troligen fanns flera samverkande förklaringar till detta. De viktigaste ansågs vara följande. 
  
 en osäker prognos 
  
 alltför stränga krav på egenförsöket 
  
 oklara bedömningar av arbetslöshetens art 
  
 viss rädsla från överskuldsatta med borgenslån att söka skuld- sanering 
  
 Syftet med lagen var att den skulle vara rehabiliterande, borgenärs- gynnande och verka preventivt. Såvitt Konsumentverket kunde bedöma fanns inget som tydde på att lagen inte varit vare sig rehabi- literande eller preventiv. Lagen fick enligt verkets mening också anses ha varit gynnande för borgenärerna. Tillämpningen uppfyllde också högt ställda krav på rättssäkerhet. Någon risk för att betal- ningsmoralen skulle urholkas på grund av skuldsaneringslagens införande hade heller inte noterats. Själva förfarandet visade sig däremot inte vara så snabbt och enkelt och följaktligen inte heller så billigt som lagstiftaren hade beräknat. Långa liggtider och visst dubbelarbete borde kunna undanröjas. 
 Borgenärssidans agerande bedömdes också ha bidragit till viss ineffektivitet i förfarandet genom att de nästan alltid motsatte sig gäldenärens eget försök till uppgörelse. Långa beslutsvägar inom banken och låg förhandlingsvilja för att uppnå frivilliga lösningar var ytterligare förklaringar till de långa handläggningstiderna. 
 Anledning att föreslå större förändringar i skuldsaneringsför- farandet efter endast två år bedömdes ändå inte föreligga. Däremot ansågs det finnas visst behov av justeringar och förtydliganden som skulle kunna effektivisera förfarandet. 
 69 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 3.2.2 
  
 Konsumentverkets förslag 
  
 Renodling av arbetsuppgifterna i första och andra steget 
 Konsumentverket avvisade i sin utvärdering vissa förslag om att ta bort något av de tre stegen i förfarandet. Det ansågs inte vara möjligt att låta kronofogdemyndigheten fatta beslut om tvingande skuld- sanering. Vidare uteslöts möjligheten att låta tingsrätten som första instans handha skuldsaneringsärenden, vilket bedömdes skulle komma att leda till en fördyrning av förfarandet. Inte heller bedömdes det vara möjligt att övervältra på gäldenären eller kommunens rådgivare att presentera ett beslutsunderlag för tingsrätten. Enligt verket skulle emellertid en renodling av arbetsuppgifterna för rådgivare hos kom- munerna och handläggare hos kronofogdemyndigheterna utifrån varje yrkeskategoris kompetens kunna effektivisera arbetet. Man menade att budgetrådgivningen borde sköta det förebyggande, rådgivande och stödjande arbetet, men med tyngdpunkt på budget- och skuld- rådgivning. I de fall rådgivaren, vid förhandlingsvilja från borgenärer- na, ändå åtog sig ett skuldsaneringsärende borde rådgivaren inte pröva ärendet utifrån skälighetsaspekten utan bara utifrån gäldenärens ekonomiska situation. Verket ansåg att det i första hand borde falla på kronofogdemyndigheten att tolka skälighetskriteriet och att det alltjämt borde vara hos kronofogdemyndigheten som det lagregle- rade förfarandet tog sin början. 
 Budgetrådgivning parallellt med att skuldsaneringsansökan behandlas hos kronofogdemyndigheten 
 Konsumentverket ansåg att gäldenären i större utsträckning borde få budgetrådgivning parallellt med att en ansökan om skuldsanering behandlas hos kronofogdemyndigheten. 
 Råd och stöd till gäldenärer, rådgivare och handläggare 
 Konsumentverket påtalade behovet av information, stöd och utbild- ning för alla som är inblandade i budget- och skuldrådgivnings- förfaranden. Dittills hade verket på eget initiativ tagit på sig ett ansvar för dessa frågor. Förutom att tydligare information borde ges till gäldenären i rådgivningssituationen samt under hela pro- cessens gång föreslogs att 
 70 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 det borde uppdras åt lämplig instans att utarbeta förslag till utbildning och kompetens för de som skall arbeta med dessa frågor, 
  
 det borde fastslås vilket ansvar Konsumentverket, Riksskatte- verket, Domstolsverket och Kommunförbundet skulle ha i framtiden för utbildning, utveckling av enhetliga hjälpmedel för rådgivare och handläggare, erfarenhetsutbyte samt uppföljning m.m., 
  
 kommunernas rådgivare borde i större utsträckning få stöd från chefer och politiker och vid behov även handledning samt dess- utom klara direktiv för sitt arbete, 
  
 samarbetet och kontakterna mellan rådgivare, kronofogdemyn- dighet och olika borgenärer borde intensifieras och 
  
 det borde övervägas om det i skuldsaneringslagen skulle tas in regler som bemyndigar Riksskatteverket att utarbeta tillämp- ningsföreskrifter och rekommendationer. 
  
 Kvalificerad insolvens 
 Konsumentverket lämnade ett flertal förslag som på olika sätt berörde kravet på kvalificerad insolvens i 4 § första stycket 1 p. SksanL. 
  
 Det borde förtydligas att bestämmelsen gäller gäldenärens för- måga att komma ur obeståndet och inte förmåga att betala sina skulder. 
  
 Det borde göras mer realistiska bedömningar av arbetslösa gäldenärers möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden. 
  
 Kvalificerat insolventa personer borde få bättre möjligheter att få skuldsanering även i de fall där betalningsutrymmet är svårt att räkna ut för hela perioden. 
  
 En skulds uppkomst 
 Konsumentverket påpekade att det var angeläget att det klargörs när en skuld skall anses ha uppkommit. 
 71 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 Borgenärsgynnande 
 Ett annat förslag från Konsumentverket var att en ansökan om skuldsanering inte borde kunna avslås med hänvisning till att det inte är borgenärsgynnande om inte gäldenären kan betala något alls. 
 Gäldenärens egna ansträngningar 
 Konsumentverket föreslog att det borde ställas lägre krav på om- fattningen av gäldenärens och i förekommande fall rådgivarens egenförsök. Borgenärernas agerande borde också beaktas. Efter norsk modell föreslog verket att 4 § tredje stycket SksanL skulle ändras så att det av bestämmelsen framgår att egenförsöket skall vara relaterat till gäldenärens egna förutsättningar. 
 Förbehållsbeloppet 
 Med hänvisning till vikten av att förbehållsbeloppet har en nivå som gör det möjligt att fullfölja en skuldsanering, ansåg Konsu- mentverket att det borde utredas om det fanns något bättre sätt än dagens att fastställa gäldenärens förbehållsbelopp under skuldsane- ringsperioden. 
 Kungörelse- och delgivningstider 
 Konsumentverket föreslog att kungörelse- och delgivningstider borde förkortas. 
  
 3.3 
  
 Riksskatteverket 
  
 Riksskatteverket har dels i sin fördjupade anslagsframställan för budgetåren  
 1997–1999, 
  dels i en särskild skrivelse 
  
 9  
  
 till regeringen fört fram vissa förslag som syftar till att effektivisera handlägg- ningen av skuldsaneringsärenden. 
  
 9 
 Se dnr JU 1997/1885 
 72 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 3.3.1 
  
 Riksskatteverkets förslag 
  
 Koncentration till vissa tingsrätter 
 Riksskatteverket föreslog att ett skuldsaneringsärende skall kunna överlämnas (se 21 § SksanL) eller överklagas (se 29 § SksanL) endast till en tingsrätt per län. 
 Snabbare överlämnande 
 Ett ärende om skuldsanering skall om någon borgenär motsätter sig ett skuldsaneringsförslag överlämnas till tingsrätt. Ärendet kan emellertid inte överlämnas förrän samtliga borgenärer har del- getts förslaget (se 19 § SksanL). 
 Riksskatteverket föreslog att kronofogdemyndigheten, så snart någon borgenär har motsatt sig ett förslag till skuldsanering, får överlämna ärendet till tingsrätten även om någon borgenär inte skulle ha delgetts förslaget. 
 Överklagandeförbud 
 Kronofogdemyndighetens beslut att inleda skuldsanering kan över- klagas till tingsrätt (29 § första stycket SksanL). Vidare kan tings- rätten i vissa fall besluta att ett skuldsaneringsärende skall återför- visas till kronofogdemyndigheten. Ett sådant återförvisningsbeslut får överklagas om tingsrätten ger sin tillåtelse till det (30 § andra stycket SksanL) Riksskatteverket föreslog att nu nämnda beslut inte skall kunna överklagas. 
 Fristdag m.m. 
 Riksskatteverket föreslog att fordringarna i en skuldsanering skall tas upp till de belopp de uppgick till den dag då beslut om att inleda skuldsanering fattades (fristdag) oavsett vad som hänt därefter, t.ex. att en solidarisk medgäldenär gjort en avbetalning. Vidare föreslogs att det skall åligga skuldsaneringsgäldenären att spara sitt eventuella överskott efter ett inledandebeslut. 
 73 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 Avräkningsförbud 
 Enligt 25 § SksanL får utmätning inte äga rum under handlägg- ningen av ett skuldsaneringsärende. Däremot finns det inget i bestämmelsen som uttryckligen hindrar att kronofogdemyndig- heten tar i anspråk medel som tillkommer gäldenären under denna tid genom avräkning enligt lagen (1985:146) om avräkning vid åter- betalning av skatter och avgifter. 
 Riksskatteverket påtalade att detta utgör ett problem och att det strider mot principen att alla borgenärer skall behandlas lika. 
  
 3.4 
  
 Riksdagen 
  
 Riksdagens revisorer har vid två tillfällen granskat tillämpningen av skuldsaneringslagen. Granskningarna har anmälts till riksdagen med förslag. Den första granskningen anmäldes i februari 1996 och för- slagen, jämte ett antal motioner i ämnet, har behandlats av Lagut- skottet. 
  
 10  
  
 I samband därmed berörde utskottet till viss del de förslag som Konsumentverket och Riksskatteverket hade lämnat i sina utvärderingar. Riksdagens revisorer anmälde sin andra granskning till riksdagen i oktober 2000. 
  
 11 
  
 3.4.1 
  
 Riksdagens revisorers granskning och förslag 
  
 Revisorernas förslag behandlade bl.a. frågor av organisatoriskt slag såsom Riksskatteverkets styrfunktioner gentemot kronofogdemyn- digheterna och om åtgärder som förebygger behov av skuldsanering. De förslag som framfördes var sammanfattningsvis följande. 
  
 Frågan om resursfördelning mellan de olika kronofogdemyndig- heterna måste uppmärksammas mer och regeringen borde granska och utvärdera hur Riksskatteverket fördelar resurserna mellan sina underliggande myndigheter. 
  
 Riksskatteverket kunde enligt revisorerna ha en betydelsfull roll att fylla för att samordna arbetsmetoder och lagtolkningar när det gällde tillämpningen av skuldsaneringslagen. Revisorerna 
  
 ansåg därför att regeringen borde granska hur Riksskatteverket fullgjorde dessa uppgifter och i samband härmed utvärdera 
  
 10 
  
 Se förs. 1995/96:RR9 resp. 1996/97:LU6 
  
 11 
  
 Se förs. 2000/01:RR4 
  
 74 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 huruvida Riksskatteverket har de formella befogenheter som erfordras för att kunna samordna och effektivisera arbetet med skuldsanering. 
  
 Enligt revisorerna var arbetet med förebyggande åtgärder en angelägen uppgift. Hit hörde åtgärder på systemnivå som mot- verkar behovet av hjälpinsatser från det allmänna. En skärpt tillsyn av konsumentkreditlagen var också något som skulle kunna komma i fråga. Revisorerna ansåg att frågan om åtgärder för att långsiktigt förebygga behov av skuldsanering borde ut- redas. 
  
 Revisorerna föreslog också att skuldsaneringsärenden inte borde handläggas av mer än en tingsrätt per län. 
  
 3.4.2 
  
 Lagutskottet 
  
 Tingsrätten ges ett ökat ansvar 
 I en riksdagsmotion 
  
 12  
  
 förordades att tingsrätterna borde ha ett samlat ansvar för alla beslut om skuldsanering. Kronofogdemyndig- heterna skulle således inte ha något med förfarandet att skaffa. 
 Riksdagen ansåg dock att det inte borde komma i fråga att tings- rätterna skulle överta de uppgifter i det andra steget som fullgörs av kronofogdemyndigheterna. 
 Riksdagens revisorer och Riksskatteverket föreslog att skuld- saneringsärenden borde handläggas vid färre tingsrätter, t.ex. en tingsrätt per län, i stället för som idag vid landets samtliga tings- rätter. Detta kommenterades av riksdagen på så sätt, att en eventuell förändring för tingsrätternas del i fråga om handläggningen av skuldsaneringsärenden måste anpassas till andra reformer som kan komma att beröra domstolsväsendet. 
 Riksskatteverkets och Konsumentverkets uppgifter 
 Såväl Riksdagens revisorer som Konsumentverket uppehöll sig vid frågor som har att göra med Riksskatteverkets respektive Kon- sumentverkets roll i skuldsaneringsförfarandet men också resurs- fördelningen inom dessa myndigheter. 
  
 13 
  
 12 
  
 Se 1995/96:L30 
  
 13 
  
 Dessa frågor behandlades i motionen 1996/97:L710. 
  
 75 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 Beträffande resursfördelningen mellan olika kronofogdemyndig- heter anförde riksdagen att resursfördelningen vid tiden för revi- sorernas granskning torde ha skett på grundval av de antaganden som gjordes av ärendeutvecklingen i samband med skuldsanerings- lagens tillkomst. Därefter har resursfördelningen däremot kunnat göras på grundval av antalet faktiskt inkomna ärenden hos olika kronofogdemyndigheter. 
 Handläggningstiderna m.m. 
 Riksdagen konstaterade att de långa handläggningstiderna utgjorde ett problem. I samband därmed pekade man på att det fanns ett antal förslag som syftade till att påskynda förfarandet. 
 Det framgår av lagutskottets betänkande att frågan om förenk- ling av delgivningar vid tingsrätten hade aktualiserats från domstols- håll. Vidare framgår att kravet på ett obligatoriskt sammanträde i tingsrätten hade ifrågasatts. 
  
 3.4.3 
  
 Riksdagens revisorers granskning och förslag 
  
 Revisorerna inriktade sin granskning mot kommunernas och krono- fogdemyndigheternas uppgifter och ansvar. Riksskatteverkets och tingsrätternas, Socialstyrelsens och Domstolsverkets roller berördes också. Revisorerna undersökte även om de gäldenärer som gått igenom en skuldsanering hade blivit skuldfria och rehabiliterade. 
 Antalet skuldsaneringsärenden minskar 
 I rapporten framhöll revisorerna att det gavs in allt färre ansök- ningar om skuldsanering och påpekade några omständigheter som kunde ha påverkat ärendeutvecklingen. Det gällde bl.a. kommuner- nas betydelse för rådgivningen i steg 1 och vilken kännedom skuldsatta hade om möjligheten att få skuldsanering. 
 Revisorerna genomförde en kommunenkät. Av den framkom att frivilliga uppgörelser där den kommunala rådgivningen medverkat tidigare haft större betydelse för ärendeutvecklingen vid krono- fogdemyndigheterna än man dittills trott. I en stor andel av de ansökningar om skuldsanering som getts in till kronofogdemyndig- heten hade rådgivarna spelat en viktig roll. Närmare  
 90–95 
  procent 
 76 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 av ansökningarna hade upprättats tillsammans med kommunen. Det hade också gjorts ett stort antal frivilliga uppgörelser i steg 1, som annars kunde ha kommit i fråga för formell prövning i steg 2 och steg 3. Revisorerna kom fram till att det gjordes en icke oväsentlig gallring av ärenden i steg 1 och att det var klart att kommunerna hade en betydelsefull roll, såväl för ärendeutveck- lingen som för kronofogdemyndigheternas prövning av ärendet. 
 Revisorerna pekade även på att konjunkturen också kunde ha en betydelse för ärendeutvecklingen. Hushållens skuldsättning hade ökat det senaste året, vilket – enligt revisorerna – på sikt kunde innebära en risk för att fler personer kunde hamna i ekonomiska svårigheter. 
 Revisorerna framhöll särskilt att det förebyggande arbetet inte hade prioriterats och att myndigheterna tillsammans borde diskutera hur deras verksamhet skulle kunna utvecklas för att förebygga behovet av skuldsanering. 
 Färre ärenden men längre handläggningstider 
 Revisorerna betonade att det var hos kronofogdemyndigheterna som problemen med långa handläggningstider varit störst. Ärendena hade visserligen blivit färre och de hade under åren kontinuerligt fortsatt att minska, men de hade också blivit mer komplicerade. 
 Enligt revisorerna blev det en lång och tung process för de skuld- satta som behövde gå igenom samtliga steg. 
 Revisorerna ansåg att Riksskatteverket borde följa ärendeut- vecklingen och vidta de åtgärder i fråga om resursfördelning som behövdes för att skillnaderna i ärendehanteringen hos de olika kronofogdemyndigheterna skulle jämnas ut. 
 Gäldenärernas situation 
 Vid sin granskning fann revisorerna att kommunerna fortfarande satsade mycket olika resurser på budgetrådgivningen. Revisorerna fann också att många kommuner underlät att informera om den hjälp som man hade skyldighet att erbjuda. Den hjälp som skuld- satta fick i skuldsaneringsärenden varierade således stort beroende på hur enskilda kommuner prioriterade verksamheten. Den oklara ansvarsfördelningen mellan Konsumentverket och Socialstyrelsen 
 77 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 kunde – enligt revisorerna – ha bidragit till att denna fråga i vissa kommuner inte hade prioriterats tillräckligt. 
 Revisorernas granskning visade att nästan alla gäldenärer som hade ingått i undersökningen blivit skuldfria och att de därefter inte hade några betalningsproblem. 
 Det oklara myndighetsansvaret 
 Revisorerna påtalade att gränsdragningen mellan Konsumentverkets och Socialstyrelsens ansvar i fråga om kommunernas budget- och skuldrådgivning fortfarande var oklar. Enligt revisorerna var det viktigt att det övergripande ansvaret för stödet till kommunernas budgetrådgivning klargjordes. Revisorerna föreslog att Konsument- verket skulle få ansvaret för dessa uppgifter. Genom att en myndig- het ges ansvaret att följa och stödja den kommunala rådgivningen, ansågs kommunerna också få incitament att prioritera verksam- heten på ett mer likartat sätt. 
 Kan förfarandet effektiviseras genom färre steg ? 
 I samband med revisorernas granskning framkom flera förslag på åtgärder som skulle effektivisera förfarandet och minska krånglet. Särskilt kritiserades de tre stegen i den administrativa processen. Revisorerna bedömde dock att parterna hade så olika roller i processen att sådana ändringar inte gick att genomföra med mindre än att kvaliteten i hanteringen riskerade att försämras. Revisorerna ansåg att kommunernas stödjande roll i processen och kronofogde- myndighetens huvudansvar för utredningsarbetet av ett skuldsane- ringsärende i stället borde betonas mer. Däremot ansåg revisorerna att möjligheten till en mer flexibel hantering i steg 1 borde utredas av regeringen. Revisorerna framhöll därvid att i de s.k. nollbuden, som utgör en stor andel av skuldsaneringsbesluten, fick detta till följd att omfattande utredningar behövde göras innan ärendet kom till kronofogdemyndighetens prövning. 
 Avslutningsvis konstaterade revisorerna att uppföljningen av domstolarnas ärendehantering var bristfällig och behövde utvecklas. 
 78 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 3.5 
  
 Skuldsaneringsprojektet 
  
 I ett gemensamt projekt under hösten 2001 analyserade Riksskatte- verket och Konsumentverket skuldsaneringsprocessen och lämnade förslag till vissa förbättringsåtgärder. 
  
 14 
  
 3.5.1 
  
 Riksskatteverkets och Konsumentverkets rapport 
  
 Förbättrat  
 IT-stöd 
  
 I rapporten föreslogs en Internetportal. 
  
 15  
  
 Denna skulle enligt för- slaget vara en samlingsplats (hemsida) på Internet. Syftet skulle vara att ge de skuldsatta stöd att lösa sin ekonomiska situation. Agerande myndigheter skulle samverka i portalen för att göra den skuldsatte oberoende av myndigheternas organisation. Via portalen skulle gäldenären ges möjlighet att elektroniskt ansöka om skuld- sanering. Dessutom skulle ett ärende kunna överföras elektroniskt via portalen från en myndighet till en annan. 
 Kraven på gäldenären att uppnå en egen uppgörelse med sina borgenärer (egenförsöket) bör lindras 
 I rapporten påpekades att uppskattningsvis  
 35–40 
  procent av de förslag som fastställdes av kronofogdemyndigheterna var s.k. noll- förslag. Vidare påpekades att det från budget- och skuldrådgivare rapporterats att det mycket sällan går att få till stånd en frivillig överenskommelse med borgenärerna när gäldenären saknar betal- ningsutrymme eller har ett mycket litet sådant. Vidare framhölls att den nuvarande konstruktionen innebär att det skall göras två försök till frivilliga uppgörelser – först på egen hand och därefter hos kronofogdemyndigheten – och att detta innebär dubbelarbete. För att undvika detta föreslogs att kraven på gäldenärens egenförsök skulle lindras. Gäldenären skulle inte behöva försöka nå en upp- görelse i de fall han inte har något betalningsutrymme eller ett mycket litet sådant att erbjuda sina borgenärer och då det i övrigt framstår som meningslöst att söka nå en uppgörelse med borge- närerna. 
  
 14 
  
 Se RSV Rapport 2002:5 
  
 15 
  
 www.skuldsanering.info  
  
 (Obs ! Ingen Webbadress) 
 79 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 Betalningsperioden börjar gälla redan från tiden för inledandebeslutet 
 Av rapporten framgår att många borgenärer haft invändningar mot att det råder förbud mot exekutiva åtgärder efter ett inledande- beslut. Förbudet innebär att gäldenären under tiden fram till dess ett slutligt beslut om skuldsanering fattats kan förfoga över sitt ekonomiska överskott om något sådant finns. I rapporten konsta- terades att tiden mellan inledande och slutligt beslut i många fall varit oacceptabelt lång; till följd därav hade många borgenärer gått miste om pengar som annars hade varit tillgängliga för utmätning. I rapporten föreslogs därför att betalningsplanen borde börja löpa redan från tiden inledandebeslutet. 
 Betalningsperioden kan variera mellan tre till fem år 
 Av rapporten framgår vidare att möjligheten att vid särskilda skäl bestämma betalningsplanen till annat än fem år sällan hade ut- nyttjats. Därför föreslogs att betalningsplanen i normalfallet borde löpa under tre år och att möjligheten att bestämma längre betal- ningsplaner än fem år borde tas bort. Enligt förslaget borde en femårig betalningsplan som huvudregel dock tillämpas på unga gäldenärer, vid stora skuldbelopp eller då högre inkomster kunde förväntas inom fyra till fem år. Som skäl för förslaget angavs att gäldenären ofta haft en svår ekonomisk situation under en lång tid innan skuldsanering kunde bli aktuell. Dessutom anfördes att denne ofta varit föremål för löneutmätning under lång tid och då levt under snäva ekonomiska ramar. Vägande rehabiliteringsskäl ansågs tala för en förkortad betalningsperiod. 
 Borgenären måste anmäla sin fordran för att den skall beaktas 
 I rapporten framhölls särskilt att mycket tid hos såväl budget- och skuldrådgivare som hos kronofogdemyndigheten används för att söka efter fordringar som gäldenären har angett i sin ansökan, men där det av olika skäl inte går att få kontakt med borgenären. Som exempel nämndes att borgenärsbyte kunde ha skett utan att gälde- nären blivit underrättad. Enligt rapporten tar det i sådana fall ibland mycket lång tid att hitta och framförallt att delge borgenärerna förslaget. För att förkorta handläggningstiderna fördes därför fram förslag om att borgenären själv måste vara aktiv under skuld- 
 80 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 saneringsprocessen och anmäla sin fordran för att den skall kunna beaktas. En fordran som inte anmälts skulle gäldenären bli helt befriad från betalningsansvar för. 
 Beslut om tvingande skuldsanering och omprövning fattas av kronofogdemyndigheten. 
 Enligt rapporten var kvaliteten på kronofogdemyndigheternas beslut hög. Man hänvisade till att omkring 98 procent av alla avslag stod sig och att  
 90–95 
  procent av alla förslag fastställdes av myndig- heterna eller domstol. Man pekade i rapporten på att det nuvarande systemet ger en borgenär möjlighet att utan angivande av skäl för- länga förfarandet med minst en månad på grund av att det då måste lämnas över till tingsrätt. För att förkorta den totala skuldsane- ringsprocessen föreslogs att kronofogdemyndigheten skulle få fatta tvingande beslut om skuldsanering och att ett sådant beslut skulle kunna överklagas till tingsrätten. 
 Uppföljning 
 I rapporten framhölls vikten av att kunna följa skuldsanerings- processen och att fortlöpande kunna förbättra denna. Det föreslogs därför – i ett längre perspektiv – att den föreslagna internetportalen skulle utnyttjas för att följa samtliga ärenden i hela processen. Handläggarstödet skulle dessutom harmoniseras med uppföljnings- systemet så att inget merarbete krävdes för att få fram nödvändiga uppgifter. 
 Information 
 Som angetts ovan föreslogs i rapporten att information om skuld- sanering skulle vara nätbaserad och att den därigenom skulle bli lätt att ändra, sprida och tillägna sig. Den skulle också nå olika informa- tionsbärare på myndigheter och frivilligorganisationer, som kan föra informationen vidare till dem som inte nås genom internet. 
 81 
  
 Tidigare utvärderingar 
  
 SOU 2004:81 
  
 3.6 
  
 Konsumentpolitiska kommitténs förslag 
  
 Konsumentpolitiska kommittén föreslog bl.a. att en renodling av arbetsuppgifterna mellan kommunerna och kronofogdemyndig- heterna borde ske. Kommunernas uppgifter borde enligt kommittén därvid i huvudsak begränsas till information och budget- och skuld- rådgivning. Det skulle enligt kommittén innebära att förhandlingar mellan borgenärer om frivillig skuldsanering inte i första hand borde vara en fråga för den kommunala budgetrådgivaren, utan en uppgift för kronofogdemyndigheten 
 82 
 4 Skuldsanering i Norden 
  
 4.1 
  
 Inledning 
  
 Förutom Sverige har ett antal europiska länder ett lagreglerat skuld- saneringsförfarande för fysiska personer. Som exempel kan nämnas Danmark, Finland, Norge, England, Frankrike och Tyskland. I detta kapitel redovisas de danska, finska och norska skuldsaneringsför- farandena. 
  
 4.2 
  
 Danmark 
  
 4.2.1 
  
 Allmänt 
  
 Danmark var det första landet i Norden med att införa ett lag- reglerat skuldsaneringsförfarande. Reglerna om gældsanering från 1984 fördes in konkursloven (DKL). 
 En fysisk person kan efter ansökan erhålla skuldsanering om dennes skuldsituation bedöms vara hopplös och om dennes för- hållanden och övriga omständigheter talar därför (§ 197 DKL). Förfarandet är förlagt till domstol. 
 I Danmark ansöker varje år cirka 5 000 personer om skuldsane- ring. 
  
 1 
  
 4.2.2 
  
 Förfarandet 
  
 Ansökan om skuldsanering görs vid den skifteret där gäldenären har sitt hemvist (§ 3 DKL). Skifteret är ett judiciellt organ som är knutet till domstol i första instans (byret). Den gäldenär som har hemvist i Köpenhamn skall ge in sin ansökan till Sø- og Handels- retten i Köpenhamn (§ 4 DKL). 
  
 1  
 Se  
 www.domstol.dk  
 Statistik 
 83 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 SOU 2004:81 
  
 Avvisas inte ansökan direkt skall skifteretten snarast möjligt kalla gäldenären till ett första sammanträde (§ 204 DKL). Samman- trädet har två funktioner. Det primära är att förbättra besluts- underlaget för rätten. Eftersom gäldenären i regel fyllt i ansöknings- handlingen utan någon juridisk hjälp, har det ansetts nödvändigt att muntligen låta gäldenären komplettera och förklara innehållet i denna. För det fall beslut fattas om att inleda ett skuldsanerings- ärende har det även ansetts angeläget att vid sammanträdet kunna orientera gäldenären om den fortsatta handläggningen. 
 Om rätten fattar beslut om att inleda ett skuldsaneringsför- farande skall detta genast kungöras (§ 208 DKL). Rätten skickar en kopia av kungörelsen till de kända borgenärerna. I kungörelsen som införs i Statstidende (en motsvarighet till Post- och Inrikes Tidningar) anmodas var och en som har fordringar eller andra krav mot gäldenären att anmäla detta till rätten inom fyra veckor från kungörandet. 
 I samband med beslutet om att inleda skuldsaneringsförfarandet utses nästan undantagslöst en medhjälpare som under rättens till- syn har att utföra flertalet av de arbetsuppgifter som rätten annars haft att fullgöra till följd av skuldsaneringsbeslutet. Medhjälparen företräder således varken gäldenären eller borgenärerna utan skall vara neutral. Denne är vanligen en inom domstolens domkrets verk- sam advokat med vana att handlägga denna typ av ärenden (§ 219 DKL). 
 Skifteretten skall göra en sammanställning över gäldenärens till- gångar och skulder. Det skall vidare utarbetas en redogörelse för de viktigaste orsakerna till gäldenärens ekonomiska situation. I praktiken är det rättens medhjälpare som utarbetar en ekonomisk statusöver- sikt och redogörelse för insolvensorsaken samt vägleder gäldenären under ärendets handläggning. 
 Under utredningens gång kan rätten när som helst fatta beslut om att vägra skuldsanering om det med hänsyn till inhämtade upp- gifter bedöms vara utsiktslöst att ett skuldsaneringsbeslut kan komma att meddelas. Rätten kan vägra skuldsanering även på den grunden att gäldenären inte lojalt medverkar genom att lämna erforderliga uppgifter (§ 212 DKL). 
 Sedan rätten inhämtat de upplysningar i ärendet som anses nöd- vändigt fastställs en frist inom vilken gäldenären har att inkomma med sitt skuldsaneringsförslag med en plan för avveckling av rest- skulden (§ 213 DKL). 
 84 
  
 SOU 2004:81 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 I praktiken är det rättens medhjälpare som tillsammans med gäldenären upprättar ett förslag till skuldsanering. I förslaget anges bl.a. nedsättningsprocenten och hur mycket gäldenären skall betala till ett särskilt bankkonto. 
 När gäldenären inkommit med skuldsaneringsförslaget kallas han och samtliga borgenärer till ett sammanträde för behandling av förslaget (§ 214 DKL). Kallelsen kungörs även i Statstidende. För gäldenären krävs personlig inställelse vid sammanträdet. Uteblir han utan laga förfall medför det att hans ansökan avslås (§ 212 DKL). Vid sammanträdet genomgås gäldenärens förslag och de inhämtade uppgifterna. Borgenärerna bereds tillfälle att uttala sig om förslaget och har även möjlighet att ställa frågor till gäldenären (§ 215 DKL), men få borgenärer brukar infinna sig till samman- trädena. 
 I samband med sammanträdets avslutande eller vid en senare an- given tidpunkt tar rätten ställning till om skuldsanering skall beviljas. Ett skuldsaneringsbeslut som helt eller delvis tillmötesgår gälde- nären skall innehålla uppgift om vilken del av gäldenärens skulder som berörs av beslutet och uppgift om den procentsats vartill skulderna skall sättas ned. Om gäldenären medges anstånd med betalning av återstående skuldbelopp, skall av beslutet framgå även anståndsperiodens längd samt storleken av och förfallotiden för de olika beloppen (§ 216 DKL). 
 Ett lagakraftvunnet beslut om skuldsanering kan under vissa speciella omständigheter återupptas och omprövas. En begäran härom kan initieras av såväl gäldenären som någon borgenär. 
  
 4.2.3 
  
 Betalningen till borgenärerna 
  
 Om ett beslut om skuldsanering innehåller en avbetalningsplan finns det i beslutet intaget en anvisning om att ett visst månatligt belopp skall sättas in på ett konto i en bank. Rättens medhjälpare tillställer banken en fördelningslista av vilken det framgår vilket belopp varje borgenär skall erhålla. En gång per år fördelas sedan de insatta medlen bland de berättigade borgenärerna. 
 Banken är berättigad till ersättning för sin hantering av kontot. Denna ersättning skall erläggas av gäldenären, som i gengäld till- godogörs ränta på behållningen. Det är emellertid vanligt att kontot görs räntelöst och att gäldenären som kompensation befrias från hanteringsavgiften. Eftersom räntorna för närvarande är låga tar 
 85 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 SOU 2004:81 
  
 dock bankerna ut en administrationsavgift. Avgiften uppgår till cirka 500 dkr per år och tas alltid upp som en post i fördelnings- listan. 
 Bankerna har ingen laglig skyldighet att tillhandahålla sådana s.k. uppsamlingskonton, men i praktiken gör de det alltid. Kontot bygger på ett civilrättsligt avtal mellan gäldenären och banken. Exempel på ett sådant avtal finns i bilaga 2. Gäldenären, som har fullständig dispositionsrätt över kontot, ansvarar själv för att han sköter inbetalningarna. Banken har ingen skyldighet att underrätta fordringsägarna om gäldenären inte betalar enligt planen. Fordrings- ägarna får således inte veta om gäldenären missköter betalningarna förrän i samband med den årliga fördelningen. Enligt vad utred- ningen erfarit har detta förfarande fungerat väl. 
  
 4.2.4 
  
 Några erfarenheter från Sø- og Handelsretten i Köpenhamn 
  
 Handläggningstider 
 Vid Sø- og Handelsretten är den normala handläggningstiden för ett ärende om skuldsanering mellan sex till åtta månader. Den angivna tiden motsvarar vanligtvis den faktiska totala tidsåtgången eftersom beslut i ärenden om skuldsanering sällan överklagas. 
 Rättens medhjälpare 
 Vid Sø- og Handelsretten fördelar man uppdragen som rättens medhjälpare mellan sex advokater. Man anser att det underlättar handläggningen att uppdragen fördelas på ett begränsat antal advokater eftersom dessa då får fler uppdrag och blir specialiserade på denna typ av ärenden. Varje advokat har cirka femton till tjugo skuldsaneringsärenden under handläggning samtidigt. 
 Utredningsarbetet 
 Medhjälparen gör vanligtvis ett hembesök hos gäldenären. Syftet med besöket är framförallt att få en bild av gäldenärens ekonomiska och sociala situation. Besöket tar cirka en till två timmar. Med- 
 86 
  
 SOU 2004:81 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 hjälparen skriver alltid till de sociala myndigheterna och skatte- förvaltningen för att få information om gäldenärens inkomster m.m. 
 Om medhjälparen under handläggningen får misstankar om att gäldenären undanhåller viktig information anmäler denne det till rätten, som då kallar till sammanträde. 
 Ett konto öppnas efter inledandebeslutet 
 En av medhjälparens första åtgärder är att öppna ett konto för gäldenären och uppmana denne att sätta in sitt betalningsutrymme på kontot varje månad. Efter det att gäldenären beviljats skuld- sanering överförs de sparade pengarna till uppsamlingskontot. Den tid som gäldenären har sparat pengar räknas av från den femåriga betalningsperioden, vilket innebär att den beslutade betalnings- perioden aldrig överstiger fem år. Om gäldenären får avslag på ansökan betalas pengarna tillbaka till honom. 
  
 4.2.5 
  
 Pågående översyn 
  
 I Danmark pågår för närvarande en översyn av skuldsaneringslag- stiftningen. Justitieministeriet har gett Konkursrådet – ett rådgivande organ till ministeriet – uppgiften att gå igenom konkurslovens regler om skuldsanering och se över behovet av att förenkla och effek- tivisera handläggningen av skuldsaneringsärenden. I Konkursrådets uppdrag ingår att komma med förslag till lagändringar. 
  
 4.3 
  
 Finland 
  
 4.3.1 
  
 Allmänt 
  
 I slutet av  
 1980-talet 
  började mängden problem i Finland med över- skuldsatta personer stiga avsevärt. Den utvecklingen ledde till lagen om skuldsanering för privatpersoner (FLSP), som trädde i kraft 1993. 
 Enligt den finska lagen kan en fysisk person, som har drabbats av skuldproblem, få hjälp med sin ekonomiska situation. Domstolen fastställer ett betalningsprogram som motsvarar gäldenärens betal- ningsförmåga. Den genomsnittliga handläggningstiden för ett skuld- saneringsärende är cirka sju månader. 
 87 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 SOU 2004:81 
  
 Under åren  
 1993–1996 
  kom det in cirka 10  
 000–14 
  000 ansökning- ar varje år. Antalet ansökningar har under de senaste åren minskat och uppgår nu till cirka 3 000 per år. 
  
 4.3.2 
  
 Förfarandet 
  
 Innan gäldenären ansöker om skuldsanering skall denne utreda möjligheterna att ingå förlikning med borgenärerna i syfte att rätta till sin ekonomiska situation (11 § FLSP). Utredningen har dock erfarit att detta krav i princip inte beaktas i den praktiska tillämp- ningen. Vid Helsingfors tingsrätt har kravet numera begränsats till en uppgift från gäldenären att han haft telefonkontakt med den störste fordringsägaren. 
 När en ansökan kommer in till tingsrätten får åtminstone de största borgenärerna tillfälle att yttra sig skriftligt huruvida förut- sättningarna för skuldsanering är uppfyllda (52 § FLSP). Tings- rätten har möjlighet att kalla till muntlig förhandling dit sökanden och de borgenärer som motsatt sig ansökan kallas för att närvara personligen. 
 När tingsrätten hört borgenärerna och undersökt vilka förutsätt- ningar och hinder det finns för skuldsanering, kan tingsrätten antingen avslå ansökan eller besluta om att inleda skuldsanering (54 § FLSP). 
 Efter inledandebeslutet utser tingsrätten i allmänhet en opartisk utredare. Gäldenären står själv för utredarens arvode upp till ett visst belopp. 
 Den utsedde utredaren har som uppgift att upprätta ett förslag till betalningsprogram. Om ingen utredare har förordnats upprättar gäldenären i regel förslag till betalningsprogram med hjälp av en kommunal ekonomi- och skuldrådgivare. Alla parter bereds sedan tillfälle att yttra sig skriftligen över förslaget till betalningsprogram. Därefter lämnas förslaget till betalningsprogram in hos tingsrätten för fastställande. 
 Om tingsrätten godkänner utredarens förslag fastställs betalnings- programmet (38 § FLSP). Det andra alternativet är att betalningspro- grammet återförvisas till utredaren eller gäldenären för ny beredning (58 § FLSP). 
 88 
  
 SOU 2004:81 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 4.3.3 
  
 Kommunal ekonomi- och skuldrådgivning 
  
 Enligt uppgift från det finska Konsumentverket har flertalet av de gäldenärer som ansöker om skuldsanering först vänt sig till en kommunal ekonomi- och skuldrådgivare. Vid Helsingfors tingsrätt uppskattar man exempelvis att cirka 90 procent av de gäldenärer som ansöker om skuldsanering vid tingsrätten dessförinnan har fått råd och hjälp av en kommunal rådgivare. 
 Rådgivarna hjälper till med att kartlägga gäldenärens ekonomiska situation, förhandla med borgenärerna och avtala om hur och med vilken tidsplan skulderna kan ordnas upp. De hjälper också till med att göra upp och granska ett betalningsprogram eller att göra en ansökan om skuldsanering hos domstol samt att ansöka om betal- ningsfria månader vid utmätning. 
 Rådgivningen är avgiftsfri och baserar sig på lagen om ekonomisk rådgivning och skuldrådgivning (713/2000). Målsättningen är att det bör finnas en ekonomi- och skuldrådgivare per 53 000 invånare. 
  
 4.3.4 
  
 Tilläggsprestationsskyldighet 
  
 År 1997 infördes en bestämmelse i FLSP om tilläggsprestations- skyldighet. Bestämmelsen innebär en skyldighet för gäldenären att betala mer av sina skulder än vad som föreskrivits i betalnings- programmet i de fall dennes inkomster ökar väsentligt (35 a § FLSP). 
 Betalningsprogrammet skall innehålla bestämmelser om grunder- na för tilläggsprestationsskyldighet och hur sådan skyldighet skall fullgöras. I betalningsprogrammet kan bestämmas varje borgenärs andel av den totala tilläggsprestationen. 
 Gäldenären blir tilläggsprestationsskyldig om han får ett arv, en gåva eller någon annan prestation av engångsnatur, vars belopp en- samt eller tillsammans med andra prestationer överstiger 1 000 euro. Den del som överstiger 1 000 euro skall gäldenären betala till borge- närerna. 
 Gäldenären blir vidare tilläggsprestationsskyldig om inkomster- na under ett kalenderår ökar så att de med minst 800 euro över- stiger de inkomster som har antecknats i betalningsprogrammet som gäldenärens inkomster. Två tredjedelar av det belopp med vilket ökningen överstiger 800 euro skall gäldenären betala till sina borgenärer, dock inte det belopp som gäldenären nödvändigt har 
 89 
  
 Skuldsanering i Norden 
  
 SOU 2004:81 
  
 behövt till utgifter för inkomstens förvärvande eller sina övriga utgifter. 
 Betalningsskyldighet som baserar sig på en prestation av engångs- natur skall fullgöras inom tre månader efter det att gäldenären fick medlen i sin besittning. I övrigt skall tilläggspresationsskyldigheten fullgöras inom de tre första månaderna av det följande kalenderåret. Betalningstidpunkten kan bestämmas till att vara annan. 
 När betalningsprogrammet har löpt ut kan tingsrätten på ansökan av en borgenär fastställa och påföra beloppet av den tilläggspresta- tion som skall erläggas till en borgenär (61 a § FLSP). 
  
 4.4 
  
 Norge 
  
 4.4.1 
  
 Allmänt 
  
 Den norska lagen, Lov om frivillig og tvungen gjeldsordning för privatpersoner (gjeldsordningsloven) har funnits sedan 1993. 
 En fysisk person kan efter ansökan erhålla skuldsanering om han är varaktigt ur stånd att infria sina förpliktelser, om det inte kan uppfattas som stötande bland andra gäldenärer eller hos allmän- heten i övrigt och om han kan visa att han försökt nå en uppgörelse på egen hand med sina borgenärer. 
  
 4.4.2 
  
 Förfarandet 
  
 Det norska skuldsaneringsförfarandet består liksom det svenska av flera steg. I ett första steg skall gäldenären själv försöka att nå en frivillig överenskommelse med sina fordringsägare. I ett andra steg ansöker gäldenären om skuldsanering hos namsmannen; motsvarig- heten till kronofogdmyndigheten. Om borgenärerna inte accepterar att gäldenären får skuldsanering kan tingretten (motsvaras i Sverige av tingsrätten) i ett tredje steg besluta om tvingande skuldsanering. 
 Tidigare bestod det norska förfarandet av fyra steg. Den 1 juli 2003 kom emellertid vissa lagändringar För förfarandet innebär lagändringarna att detta begränsades till tre steg genom att pröv- ningen om skuldsanering skall inledas flyttades över från tingretten till namsmannen. 
 90 
  
 5 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 Utredningens bedömning 
 : Lagstiftarens mål om att de flesta skuldsaneringar skulle lösas redan i det första steget genom det s.k. egenförsöket har inte uppnåtts. Utredningens undersök- ningar har i stället visat, att förutsättningarna för en stor andel gäldenärer att nå en frivillig överenskommelse med sina borge- närer i det första steget varit mycket begränsade. 
  
 5.1 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 I utredningens uppdrag ingår att undersöka hur skuldsanerings- lagen har tillämpats i praktiken och att göra en bedömning av om regleringen i olika avseenden fungerat som avsågs. Utvärderingen skall i första hand omfatta förfarandet. 
 I detta kapitel redovisar utredningen sina undersökningar av hur skuldsaneringsförfarandets första steg har tillämpats i praktiken och sin bedömning av om det har fungerat i enlighet med lagstiftarens intentioner. I de två nästkommande kapitlen redovisar utredningen sina undersökningar av tillämpningen i de två andra stegen. 
  
 5.2 
  
 Närmare om Steg 1 
  
 5.2.1 
  
 Motiv 
  
 Som utredningen har redogjort för i avsnitt 2.5 består skuldsane- ringsförfarandet av tre steg. Bakgrunden till denna utformning var de syften som lagstiftaren ville uppnå med ett lagreglerat skuld- saneringsförfarande. Dessa syften var att förfarandet skulle vara rehabiliterande, preventivt och gynna borgenärskollektivet. För att uppnå dessa syften betonades i lagens förarbeten vikten av att för- farandet genomgående borde bygga på gäldenärens eget agerande 
 91 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 och att det var gäldenären själv som aktivt borde ta initiativ till att lösa sina ekonomiska problem. Vidare betonades vikten av att gälde- nären visar en uppriktig vilja att komma till rätta med sina ekono- miska problem och aktivt bidrar till den utredning som krävs på olika stadier av förfarandet. I gengäld skulle det allmänna bidra med information, vägledning och rådgivning kring privatekonomiska frågor och kring frågor om skuldsanering i synnerhet. 
 I linje med dessa uttalanden fick skuldsaneringsförfarandet inslag av såväl frivillighet som tvång, med stark tonvikt på de delar som bygger på frivillighet. Gäldenärens egna ansträngningar att söka nå en uppgörelse med sina borgenärer, det s.k. egenförsöket, antingen denne gör detta på egen hand eller med hjälp av en kommunal budget- och skuldrådgivare, bygger således helt på frivillighet. Målet har varit att det stora flertalet gäldenärer med överskuldsättnings- problem skall nå en överenskommelse med sina borgenärer inom ramen för egenförsöket eller att denne får klart för sig att han inte uppfyller kriterierna för skuldsanering enligt skuldsaneringslagen. 
  
 1 
  
 5.2.2 
  
 Gällande rätt 
  
 Gäldenärens ovan nämnda egenförsök är det väsentliga i det första steget, vilket emellertid även består av det som den kommunala budget- och skuldrådgivningen utför i samband därmed. Att gälde- nären har gjort betydande ansträngningar i egenförsöket är en för- utsättning för att det skall kunna bli aktuellt med skuldsanering i steg 2 eller steg 3. Ett materiellt krav för att beviljas skuldsanering är således att gäldenären har gjort ett ordentligt egenförsök (se 4 § första stycket 2 och tredje stycket SksanL). Detta krav har också upprätthållits och utvecklats i hittillsvarande överrättspraxis. 
 För att gäldenären skall anses ha gjort ett fullgott egenförsök krävs att denne tillskrivit samtliga sin fordringsägare och noggrant redogjort för hela sin ekonomiska situation med angivande av till- gångar, skulder, inkomster, utgifter, familjesituation och dessutom kommit med ett förslag till uppgörelse. 
  
 2  
  
 Även i de fall då gäldenären inte har någon betalning att erbjuda sina fordringsägare krävs att denne tillskrivit dessa och lämnat en fullständig information om sin ekonomiska situation. Syftet med de höga krav som ställts på inne- hållet i gäldenärens skrift är att fordringsägarna skall ha möjlighet 
  
 1 
  
 Se prop. s. 82 
  
 2 
  
 Se NJA 1998 s. 698 
  
 92 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 att med denna som underlag bilda sig en uppfattning om den föreslagna uppgörelsen är befogad eller inte. 
 Vid kontakt med de största kronofogdemyndigheterna och de tre största tingsrätterna har utredningen upplysts om att kravet på gäldenärens egenförsök i den praktiska tillämpningen på senare tid nyanserats något beträffande kravet att gäldenären måste tillskriva samtliga sina fordringsägare. Det förekommer i kronofogdemyn- dighets- och underrättspraxis att man accepterar att gäldenären har underlåtit att tillskriva ett mindre antal fordringsägare, under förut- sättning att denne har tillskrivit de flesta och de största fordrings- ägarna. 
  
 3 
  
 5.2.3 
  
 Kommunernas skyldighet 
  
 Trots de lättnader i kravet på gäldenären som nämnts ovan, ställs det alltjämt höga krav på gäldenärens egenförsök. I den praktiska tillämpningen har gäldenären därför vanligtvis stort behov av stöd och hjälp för att klara av detta. Detta förutsågs också av lagstiftaren, varför kommunerna i skuldsaneringslagen ålades en skyldighet att lämna råd och anvisningar till skuldsatta personer (se 1 § SksanL). Tanken var att de kommunala myndigheterna genom olika former av ekonomisk rådgivning skulle bidra till att förebygga överskuldsätt- ning. Dessa myndigheter skulle dessutom aktivt medverka till att en skuldsanering aktualiseras och hjälpa ett inte obetydligt antal gäldenärer att redan på ett tidigt stadium finna en lösning på sina problem. Lagstiftaren ansåg vidare att det kunde vara värdefullt om det fanns någon myndighet som var behjälplig med råd och annat bistånd vid en ansökan om skuldsanering. 
  
 5.2.4 
  
 Den praktiska tillämpningen 
  
 En allmänt rådande uppfattning bland kommunala budget- och skuldrådgivare och handläggare på kronofogdemyndigheterna är att flertalet av de gäldenärer som ansöker om skuldsanering hos krono- fogdemyndigheten har fått hjälp av en rådgivare med egenförsöket. Denna uppfattning besannas även av Konsumentverkets och Riks- skatteverkets undersökningar. Av undersökningarna framgår att kronofogdemyndigheterna 2002 avslutade totalt 3 496 ärenden om 
  
 3  
 Jfr Ayala/Mellqvist s. 90 
 93 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 skuldsanering och att 2 843 av dessa ärenden kom från kommunal rådgivning. 
  
 4  
  
 Att kommunerna hjälper det stora flertalet gäldenärer som ansöker om skuldsanering framkom också vid den granskning av skuldsaneringslagens tillämpning som Riksdagens revisorer gjorde 2000. 
  
 5 
  
 I den praktiska tillämpningen kan steg 1 således beskrivas med utgångspunkt i den verksamhet som äger rum på kommunal nivå med budget- och skuldrådgivning. 
  
 5.3 
  
 Budget- och skuldrådgivning 
  
 5.3.1 
  
 Nästan alla kommuner erbjuder rådgivning 
  
 Många kommuner erbjöd redan före skuldsaneringslagens tillkomst budget- och skuldrådgivning inom socialtjänsten eller inom den konsumentvägledande verksamheten. Genom lagens tillkomst gavs de även uppgiften att medverka i hanteringen av skuldsanerings- ärenden. 
 Med några få undantag erbjuder kommunerna idag budget- och skuldrådgivning i någon form. Av en rapport om överskuldsättning som Konsumentverket lämnade till regeringen den 1 juli 2003 framgår att verket i december 2002 gick ut med en enkät till landets samtliga kommuner. Av svaren framkom att det 2002 var tolv kom- muner som saknade rådgivning. 
 Av enkätsvaren framkom vidare att rådgivningen oftast organi- seras inom socialtjänsten eller kommunens konsumentverksamhet men att den även kan ligga under annan förvaltning. Dessutom visade det sig att mindre kommuner i viss utsträckning köper rådgivning från annan kommun. 
  
 5.3.2 
  
 Det praktiska rådgivningsarbetet 
  
 Under utredningens arbete har framkommit att budget- och skuld- rådgivarnas arbetsuppgifter framförallt är inriktade på att gäldenären skall få en översikt av sin skuldsituation och kontroll över sin vardagsekonomi. En stor del av rådgivarnas arbete i sistnämnda del går åt till att motivera, stödja och vägleda gäldenären i dennes försök att få ordning på sin ekonomi. 
  
 4 
  
 Redovisas i Konsumentverkets PM 2003:26. 
  
 5 
  
 Se Rapport 1999/2000:11 s. 35 
  
 94 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 De rådgivare som utredningen träffat har i huvudsak berättat följande om sitt arbete. 
 Det första rådgivningstillfället tar vanligtvis  
 1½–2 
  timmar. I detta initiala skede av rådgivningen har gäldenären ofta stort behov av att berätta sin levnadshistoria och att beskriva sin nuvarande livssitua- tion. De flesta gäldenärer upplever sin situation som kaotisk. Råd- givarna anser överlag att de i de flesta fall redan i samband med det första mötet kan bedöma om gäldenären uppfyller förutsättningarna för att beviljas skuldsanering. Redan vid det första mötet får de en bra bild av bakgrunden och orsaken till de ekonomiska problemen. 
 Efter det första mötet, när en förtroendefull relation har skapats mellan rådgivaren och gäldenären, tar arbetet med att kartlägga gäldenärens ekonomiska situation vid. Denna omfattar både tidigare och nuvarande förhållanden. En uppfattning som ofta har framförts av rådgivare är att kartläggningen av gäldenärens samtliga skulder är tidskrävande. Det är vanligt förekommande att gäldenären inte har fullständig överblick över sin skuldsituation, utan behöver ha hjälp med att ta reda på samtliga sina skulder. Detta är framförallt vanligt i de fall gäldenären har mycket gamla skulder. För att få tillgång till information om vilka skulder gäldenären har, beställer rådgivaren normalt ett utdrag ur kronofogdemyndighetens utsökningsregister. Ibland är det även nödvändigt att rådgivaren beställer uppgifter från kronofogdemyndighetens mikrofilmer. 
 Under arbetet med att kartlägga gäldenärens ekonomiska situa- tion händer det att rådgivaren uppmärksammar att denne har löne- utmätning med felaktigt belopp. Som exempel kan nämnas att gäldenären kan ha kostnader till följd av sjukdom som han inte har fått avdrag för. Vissa gäldenärer har inte varit hos tandläkaren på många år och behöver av den anledningen få utmätningsbeloppet reducerat. Rådgivaren hjälper i sådant fall gäldenären att få utmät- ningsbeloppet reducerat till korrekt belopp. 
 Ett moment i rådgivningsarbetet är att undersöka om det finns förutsättningar för gäldenären att öka sina inkomster. Tillsammans med gäldenären försöker rådgivaren hitta andra lösningar på gäl- denärens ekonomiska problem, innan det kan bli aktuellt med att ansöka om skuldsanering. Den vanligaste lösningen är att försöka hjälpa gäldenären med att träffa en frivillig uppgörelse med samtliga fordringsägare. Rådgivaren upprättar därför ett förslag till upp- görelse, som skickas till gäldenärens samtliga kända fordringsägare, vilket förutsätter att alla skulder är kända. 
 95 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 I de fall gäldenären inte har någon betalning att erbjuda sina fordringsägare eller bara kan erbjuda en ringa summa, är det mycket svårt att träffa en frivillig överenskommelse med gälde- närens samtliga fordringsägare i steg 1. Det är lättast att få till stånd en frivillig uppgörelse om gäldenären har få fordringsägare och inte alltför stora skulder. Kan denne dessutom erbjuda viss betalning underlättar detta också möjligheten till en sådan uppgörelse (se nedan tabell  
 5.4–6 
  i avsnitt 5.7.2). 
 Det antal möten som rådgivaren behöver med en gäldenär innan ett förslag till frivillig överenskommelse kan färdigställas varierar. I en del fall är det möjligt att färdigställa ett förslag efter enbart tre möten. I andra fall kan det krävas upp till fem möten innan gäldenären har fått fram all den information om sina ekonomiska förhållanden som behövs för att kunna upprätta ett förslag. 
 Det ställs höga krav på en ansökan om skuldsanering. Rådgivaren hjälper därför vanligtvis gäldenären med att fylla i denna. Ansök- ningsblanketten är tämligen omfattande och många gäldenärer har svårt att på egen hand fylla i den korrekt. 
 Vissa rådgivare anser att de har större frihet i fråga om utform- ningen av förslagen till frivilliga överenskommelser i de fall förut- sättningar saknas att ansöka om skuldsanering hos kronofogdemyn- digheten. Det hänger till viss del samman med att rådgivarna i de fallen inte behöver känna sig bundna av utsökningsbalkens regler om förbehållsbelopp vid beräkningen av gäldenärens betalningsutrymme. Det förekommer t.ex. att det träffas frivilliga överenskommelser där betalningsperioden löper under längre tid än fem år men att gäldenären betalar ett lägre belopp till sina fordringsägare än vad som motsvarar dennes betalningsutrymme enligt utsökningsbalkens regler. Om gäldenären tillfälligtvis har fått en summa pengar genom t.ex. arv eller gåva, förekommer å andra sidan att det träffas en fri- villig överenskommelse, som innebär att gäldenären gör en engångs- betalning till fordringsägarna. Rådgivarna medverkar också vid tillfälliga betalningsuppgörelser, t.ex. vid arbetslöshet. 
 Det är vanligt att gäldenären behöver råd och stöd under hela skuldsaneringsprocessen. Vissa gäldenärer har t.ex. svårt att förstå innebörden av ett kompletteringsföreläggande eller har svårigheter med att upprätta en svarsskrivelse till kronofogdemyndigheten. Råd- givarna hjälper därför ofta gäldenären med att förklara innebörden av kompletteringsförelägganden och att upprätta svarsskrivelser. I de fall ett skuldsaneringsärende lämnas över till tingsrätten och gäldenären kallas till sammanträde, har denne ofta behov av stöd. 
 96 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 Rådgivarna följer då med gäldenären till sammanträdet, men här varierar det mellan olika delar av landet. 
 Det är även vanligt att gäldenären behöver råd och stöd efter ett beslut om skuldsanering. Besluten från kronofogdemyndigheterna och domstolarna kan av vissa gäldenärer uppfattas som svårför- ståeliga. Det förekommer att gäldenären inte förstår att han genom beslutet har blivit beviljad skuldsanering. Många gäldenärer behöver dessutom praktisk information om hur, vilka belopp och till vilka fordringsägare de skall betala. Behovet av information är särskilt stort om gäldenären har många fordringsägare som denne skall betala till enligt den fastställda betalningsplanen. 
  
 5.4 
  
 Uppföljning 
  
 5.4.1 
  
 Konsumentverket följer upp kontinuerligt 
  
 Regeringen gav 1997 Svenska Kommunförbundet, Socialstyrelsen och Konsumentverket i uppdrag att utarbeta ett statistiksystem. 
  
 6  
  
 Från och med 2000 följer Konsumentverket upp ärendestatistik i kommunerna. Dessförinnan saknades kontinuerlig rikstäckande uppföljning av den kommunala rådgivningen. 
 Som framgår av avsnitt 5.2.4 gjorde dessutom Konsumentverket och Riksskatteverket 2003 en gemensam uppföljning av skuldsane- rings- och skuldrådgivningsärenden utifrån den i avsnitt 3.5 om- nämnda rapport. Resultat av uppföljningen har Konsumentverket redovisat i en promemoria. 
  
 7 
  
 5.4.2 
  
 Statistikföring 
  
 I Konsumentverkets rapport 2002:8 Kommunal budget- och skuldrådgivningen 2001 påtalas att ärenden kan se mycket olika ut. Det är varierande ärendetyper som kräver individuella lösningar inom ett vitt spektrum av alternativ. Rådgivningen sker också i skiftande organisatoriska miljöer. 
 Senast när ett ärende avslutas skall rådgivaren fylla i uppgifter om exempelvis gäldenärens ålder och kön, inkomster och boendeform, 
  
 6 
  
 Konsumentverket ansvarade för arbetet och resultatet blev statistikprogrammet HEPSTAT, som integrerades med de kommunala budget- och skuldrådgivarnas handläggningsprogram HushållsEkonomisktProgram (HEP). 
  
 7 
  
 Konsumentverkets PM 2003:26 En samordnad uppföljning av Skuldsaneringsprocessen 
  
 97 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 vilken typ av skulder denne har och avslutningsorsak. Statistiken är inriktad på antalet ärenden och inte antalet personer som söker rådgivning. Det innebär att när exempelvis en ansökan om skuld- sanering skickas in till kronofogdemyndigheten avslutas ärendet. Återkommer den sökande för att få hjälp med kompletteringar till sin ansökan, överklagande, eller råd och stöd vid omprövning, är detta ett nytt ärende i statistiken. 
 Av den ovan nämnda rapporten framgår att endast ett begränsat antal rådgivare lämnar statistik och att det är vissa kommuner som inte skickar in någon statistik alls. I Konsumentverkets samman- ställningar av ärendestatistik har således hittills inte totalangivelser kunnat anges. Statistiken för 2001 bygger på uppgifter från 81 kom- muner och avser knappt 6 000 ärenden. Statistiken de följande två åren bygger på uppgifter från 101 respektive 105 kommuner och avser cirka 7 000 respektive 6 600 ärenden. 
  
 8 
  
 5.5 
  
 Antalet rådgivningsärenden 
  
 Som framgår har hittills mindre än hälften av landets kommuner redovisat ärendestatistik till Konsumentverket. Det har därför varit mycket svårt att dra några slutsatser om det totala antalet rådgiv- ningsärenden i kommunerna. 
 I samband med Konsumentverkets och Riksskatteverkets gemen- samma uppföljning 2003 av skuldsanerings- och skuldrådgivnings- ärenden, kom man fram till en annan möjlig väg att beräkna antalet ärenden. Med utgångspunkt från kronofogdemyndigheternas statistik över antalet skuldsaneringssökande som fått ekonomisk rådgivning, beräknades det totala antalet rådgivningsärenden under 2002 uppgå till omkring 17 000. Konsumentverket framhöll dock att det beräk- nande antalet ärenden skulle tolkas med ett stort mått av försiktig- het. 
  
 5.6 
  
 Den som söker rådgivning 
  
 Utredningen har tagit del av Konsumentverkets statistik över vilka personer som sökte rådgivning under åren  
 2001–2003. 
  
 9 
  
 Uppgifter- na från respektive år uppvisar inga nämnvärda skillnader. 
  
 8 
  
 I Sverige finns 290 kommuner. 
  
 9 
  
 I Konsumentverkets rapport 2002:8 och PM 2003:26 redovisar verket uppgifter om vilka som sökte rådgivning under åren 2001 och 2002. 
  
 98 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 Lika många kvinnor som män som sökte rådgivning. Oavsett kön var den vanligaste åldern  
 40–49 
  år. Relativt få yngre personer sökte sig till rådgivningen; endast  
 7–8 
  procent var under 30 år. 
 Den genomsnittliga bruttoinkomsten var låg. Medelinkomsten de tre åren var 12 300, 12 900 respektive 13 500 kr per månad. Enligt Konsumentverket kan en förklaring till de låga inkomsterna vara att cirka 47 procent av de sökande inte var i arbete; cirka 7 procent var arbetslösa och cirka 28 procent var pensionärer eller uppbar sjuk- bidrag. Verket pekar dock på att även sökande med ett arbete hade en låg inkomst. Under de tre åren var den månatliga genomsnittliga bruttolönen för dessa sökande 14 700, 15 000 respektive 15 700 kr. 
  
 5.7 
  
 Resultatet av rådgivningen 
  
 5.7.1 
  
 Antalet frivilliga uppgörelser i steg 1 m.m. 
  
 I det ovannämnda statistikprogrammet används helhetslösning som ett begrepp. Med detta avses en frivillig betalningsuppgörelse mellan den sökande och samtliga borgenärer i syfte att gäldenärens betal- ningsproblem skall upphöra efter genomförandet. Den gäldenär som får en helhetslösning behöver emellertid inte vara berättigad till skuldsanering enligt skuldsaneringslagens kriterier. 
 Enligt uppgift från Konsumentverket finns det ingen för hela riket tillförlitlig tillgänglig statistik för åren före 2002 angående antalet helhetslösningar och antalet ärenden där gäldenären fått hjälp med att ansöka om skuldsanering. Sådan statistik finns enbart för åren 2002 och 2003. Konsumentverket anser att denna statistik är representativ för hela landet, eftersom både små och stora kommuner omfattas, och de kommuner som finns med är jämnt geografiskt fördelade över landet. Tillförlitliga slutsatser av det statistiska material som finns anses därför kunna dras. 
 Åren 2002 och 2003 var antalet helhetslösningar 11 respektive 10 procent av det antal avslutade ärenden som omfattas av statistik- en. I de avslutade ärendena de åren fick 17 respektive 18 procent av gäldenärerna hjälp med att ansöka om skuldsanering hos krono- fogdemyndigheten. I resterande antal avslutade ärenden fick den sökande budgetrådgivning och/eller skuldrådgivning eller hjälp med någon form av dellösning på sina ekonomiska problem, men gälde- nären kan också ha avbrutit rådgivningen. 
 99 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tabell 5.1 Den procentuella fördelningen av avslutningsorsaken i de ärenden som omfattas av KOV:s statistik 2002 
  
 Avslutningsorsak 
  
 Ärenden 
  
 Andel 
  
 Budgetrådgivning 
  
 877 
  
 12 % 
  
 Skuldrådgivning 
  
 1 233 
  
 17 % 
  
 Dellösning 
  
 571 
  
 8 % 
  
 Helhetslösning 
  
 799 
  
 11 % 
  
 Hjälp med ansökan steg 2 
  
 1 219 
  
 17 % 
  
 Hjälp vid lagtillämpad skuldsanering 
  
 429 
  
 6 % 
  
 Den sökande har avbrutit 
  
 1 295 
  
 18 % 
  
 Övrigt 
  
 757 
  
 11 % 
  
 Totalt 
  
 7 180 
  
 100 % 
  
 Källa: KOV 
 Tabell 5.2 Den procentuella fördelningen av avslutningsorsaken i de ärenden som omfattas av KOV:s statistik 2003 
  
 Avslutningsorsak 
  
 Ärenden 
  
 Andel 
  
 Budgetrådgivning 
  
 864 
  
 13 % 
  
 Skuldrådgivning 
  
 1 205 
  
 18 % 
  
 Dellösning 
  
 525 
  
 8 % 
  
 Helhetslösning 
  
 667 
  
 10 % 
  
 Hjälp med ansökan steg 2 
  
 1 186 
  
 18 % 
  
 Hjälp vid lagtillämpad skuldsanering 
  
 362 
  
 5 % 
  
 Den sökande har avbrutit 
  
 1 068 
  
 16 % 
  
 Övrigt 
  
 757 
  
 11 % 
  
 Totalt 
  
 6 634 
  
 100 % 
  
 Källa: KOV 
  
 5.7.2 
  
 Betydelsen av gäldenärens betalningsutrymme, skuldbörda och antalet borgenärer 
  
 Enligt uppgift från Konsumentverket saknade cirka 40 procent av de gäldenärer som åren  
 2001–2003 
  sökte hjälp hos den kommunala rådgivningen betalningsutrymme att betala sina skulder med. 
  
 10  
  
 Upp- gifterna baseras på statistik hämtad från det ovannämnda statistik- programmet och avser ärenden som avslutades de nämnda åren. 
  
 10  
 De uppgifter som är hänförliga till 2001 och 2003 finns redovisade i Konsumentverkets rapport 2002:8 och PM 2003:26 En samordnad uppföljning av skuldsaneringsprocessen 
 100 
 SOU 2004:81 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
 Tabell 5.3 Sökandenas betalningsutrymme för skulder  
 2001–2003 
  
 Kr 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 0 
  
 41 % 
  
 39 % 
  
 40 % 
  
 1 
  
 – 500 
  
 11 % 
  
 8 % 
  
 8 % 
  
 501 – 1 
  
 000 
  
 11 % 
  
 10 % 
  
 11 % 
  
 1 
  
 001 – 
  
 1 500 
  
 9 % 
  
 10 % 
  
 9 % 
  
 1 
  
 501 – 
  
 2 000 
  
 8 % 
  
 7 % 
  
 7 % 
  
 2 
  
 001 – 
  
 2 500 
  
 5 % 
  
 7 % 
  
 6 % 
  
 Över 2 500 
  
 15 % 
  
 17 % 
  
 19 % 
  
 Som ovan angetts (se under avsnitt 5.3.2) har de rådgivare utredning- en träffat påpekat, att det är lättast att få till stånd en frivillig över- enskommelse med borgenärerna om gäldenären har få fordringsägare och inte allt för stora skulder samt denne kan erbjuda viss betalning. Detta påpekande besannas av Konsumentverkets ärendestatistik. 
 Tabell 5.4 Betalningsutrymme för sökande som 2001 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Kr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 0 
  
 29,2 % 
  
 39,3 % 
  
 1 
  
 – 500 
  
 10,7 % 
  
 14,5 % 
  
 501 – 1 
  
 000 
  
 10,2 % 
  
 12,4 % 
  
 1 
  
 001 – 
  
 1 500 
  
 10,7 % 
  
 9,4 % 
  
 1 
  
 501 – 
  
 2 000 
  
 10,2 % 
  
 8,3 % 
  
 2 
  
 001 – 
  
 2 500 
  
 8,0 % 
  
 4,7 % 
  
 över 2 500 
  
 21,2 % 
  
 11,4 % 
  
 Tabell 5.5 Betalningsutrymme för sökande som 2002 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Kr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 0 
  
 22,9 % 
  
 34,5 % 
  
 1 
  
 – 500 
  
 7,7 % 
  
 10,9 % 
  
 501 – 1 
  
 000 
  
 9,1 % 
  
 12,6 % 
  
 1 
  
 001 – 
  
 1 500 
  
 11,1 % 
  
 10,3 % 
  
 1 
  
 501 – 
  
 2 000 
  
 9,7 % 
  
 8,5 % 
  
 2 
  
 001 – 
  
 2 500 
  
 9,1 % 
  
 6,8 % 
  
 över 2 500 
  
 30,4 % 
  
 16,5 % 
  
 101 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 Tabell 5.6 Betalningsutrymme för sökande som 2003 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Kr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 0 
  
 27,5 % 
  
 36,9 % 
  
 1 
  
 – 500 
  
 6,1 % 
  
 12,7 % 
  
 501 – 1 
  
 000 
  
 10,8 % 
  
 11,7 % 
  
 1 
  
 001 – 
  
 1 500 
  
 11,0 % 
  
 10,9 % 
  
 1 
  
 501 – 
  
 2 000 
  
 8,9 % 
  
 7,5 % 
  
 2 
  
 001 – 
  
 2 500 
  
 9,3 % 
  
 5,7 % 
  
 över 2 500 
  
 26,4 % 
  
 14,7 % 
  
 Tabell 5.7 Skuldfördelning för sökande som 2001 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Tkr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 – 100 
  
 36,5 % 
  
 6,9 % 
  
 101 
  
 – 
  
 200 
  
 25,2 % 
  
 12,9 % 
  
 201 
  
 – 
  
 300 
  
 8,5 % 
  
 13,1 % 
  
 301 
  
 – 
  
 400 
  
 8,7 % 
  
 11,1 % 
  
 401 
  
 – 
  
 500 
  
 5,7 % 
  
 7,6 % 
  
 501 
  
 – 
  
 750 
  
 7,3 % 
  
 17,1 % 
  
 751 
  
 – 
  
 1 
  
 000 
  
 3,7 % 
  
 9,6 % 
  
 1 001 – 
  
 1 500 
  
 2,5 % 
  
 9,7 % 
  
 1 501 – 
  
 2 000 
  
 0,8 % 
  
 4,4 % 
  
 över 2 000 
  
 1,2 % 
  
 7,7 % 
  
 102 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 Tabell 5.8 Skuldfördelning för sökande som 2002 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Tkr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 – 100 
  
 30,6 % 
  
 5,6 % 
  
 101 
  
 – 
  
 200 
  
 22,0 % 
  
 12,5 % 
  
 201 
  
 – 
  
 300 
  
 14,8 % 
  
 12,5 % 
  
 301 
  
 – 
  
 400 
  
 8,6 % 
  
 10,2 % 
  
 401 
  
 – 
  
 500 
  
 5,1 % 
  
 8,9 % 
  
 501 
  
 – 
  
 750 
  
 10,7 % 
  
 16,1 % 
  
 751 
  
 – 
  
 1 
  
 000 
  
 3,8 % 
  
 11,0 % 
  
 1 001 – 
  
 1 500 
  
 2,0 % 
  
 10,0 % 
  
 1 501 – 
  
 2 000 
  
 1,0 % 
  
 5,3 % 
  
 över 2 000 
  
 1,3 % 
  
 7,8 % 
  
 Tabell 5.9 Skuldfördelning för sökande som 2003 fick en helhetslösning respektive gick vidare till steg 2. 
  
 Tkr 
  
 Helhetslösning 
  
 Steg 2 
  
 – 100 
  
 27,6 % 
  
 5,5 % 
  
 101 
  
 – 
  
 200 
  
 25,2 % 
  
 12,3 % 
  
 201 
  
 – 
  
 300 
  
 13,6 % 
  
 11,0 % 
  
 301 
  
 – 
  
 400 
  
 9,5 % 
  
 12,0 % 
  
 401 
  
 – 
  
 500 
  
 6,0 % 
  
 8,7 % 
  
 501 
  
 – 
  
 750 
  
 7,5 % 
  
 17,7 % 
  
 751 
  
 – 
  
 1 
  
 000 
  
 4,6 % 
  
 9,3 % 
  
 1 001 – 
  
 1 500 
  
 2,1 % 
  
 9,9 % 
  
 1 501 – 
  
 2 000 
  
 1,7 % 
  
 4,4 % 
  
 över 2 000 
  
 2,3 % 
  
 9,0 % 
  
 Konsumentverket har särskilt pekat på att det vid hög skuldsätt- ning, oftast kombinerad med ett obefintligt eller litet betalnings- utrymme, är små möjligheter att nå en helhetslösning i steg 1. 
  
 11  
  
 Vidare har framhållits att steg  
 1-förslagen 
  ofta är en formalitet i de ärenden där det finns ett större skuldbelopp. 
  
 12  
  
 Den kommunala budget- och skuldrådgivningen tenderar därför har man menat att mer bli en förberedelse för det skuldsaneringsförfarandet som senare kommer till stånd hos kronofogdemyndigheten. 
  
 11 
  
 Se rapport 2002:8 
  
 12 
  
 Se PM 2003:26 
  
 103 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 5.8 
  
 Rådgivarnas syn på steg 1 
  
 I samband med den granskning av skuldsaneringslagens tillämpning som Riksdagens revisorer gjorde 2000 upprättades i samarbete med Statistiska centralbyrån en enkät. Den tillställdes samtliga kom- muner, varvid efterfrågades bl.a. hur de såg på det nuvarande regel- verket om skuldsanering. 
 I enkätsvaren framhöll många budgetrådgivare betydelsen av sitt arbete i detta steg. En del rådgivare menade däremot att det inte var nödvändigt att behålla alla tre stegen i processen. Rådgivare från mindre kommuner framförde att det arbete som görs i steg 1 lika gärna skulle kunna överföras till kronofogdemyndigheten. Andra rådgivare ansåg att det inte är möjligt för kronofogdemyndigheten att ta över deras arbete, då myndigheten inte kan ge gäldenären det stöd och den närhet som kommunernas rådgivare kan ge. Flera ansåg att kronofogdemyndigheten i större omfattning borde ta personlig kontakt med gäldenärerna, vilket för närvarande är mycket ovanligt vid flera kronofogdemyndigheter. 
 En av de övriga synpunkter som framfördes i enkätsvaren var att arbetet i steg 1 behöver ta tid, bl.a. för att reda upp det ekonomiska och sociala kaos som gäldenären befinner sig i, men också för att förbereda denne på vad en skuldsanering innebär. 
 En annan synpunkt som framfördes var att hanteringen i steg 1 borde bli mer flexibel. I de s.k. nollbuden skulle rådgivarna snabbare kunna föra över ärendet till kronofogdemyndigheten då förutsätt- ningarna att nå framgång är minimala. Den praxis som gäller beträf- fande kravet på gäldenärens egenförsök ger inte rådgivarna denna möjlighet, vilket medför onödigt dubbelarbete och längre hand- läggningstider. Andelen ärenden med s.k. nollbud är stort och det arbete rådgivarna behöver lägga ned för att redovisa ett färdigt förslag för fordringsägarna är omfattande. 
 De ovan redovisade synpunkterna som framkom genom kommun- enkäten har även framförts vid de studiebesök utredningen har gjort hos budget- och skuldrådgivare runt om i landet. 
 I samband med besöken har utredningen särskilt aktualiserat frågan hur rådgivarna ser på den omständigheten att egenförsöket är ett krav för skuldsanering. Rådgivarnas synpunkter kan samman- fattas enligt följande. Den ojämförligast största vinsten med att egenförsöket är ett krav för skuldsanering, är att även gäldenärer, som inte är aktuella för skuldsanering enligt lagen, vänder sig till den kommunala budget- och skuldrådgivningen för att få råd och 
 104 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 stöd. Dessa gäldenärer söker oftast rådgivning i avsikt att få hjälp med att ansöka om skuldsanering men kan då i stället fångas upp och få ändamålsenliga råd. I många av dessa fall resulterar rådgiv- ningen i att gäldenären tar tag i sin situation och kan få hjälp med att komma till rätta med sina ekonomiska problem. Om egenförsöket skulle tas bort som ett krav för skuldsanering, framfördes att det finns en överhängande risk för att denna grupp gäldenärer inte söker sig till den kommunala budget- och skuldrådgivningen och får den hjälp de behöver. En annan risk som nämnts är att kommu- nerna kan komma att skära ner på denna typ av verksamhet. Detta kan i sin tur medföra att möjligheterna för skuldsatta personer att få råd och stöd kan komma att begränsas. Vidare har framhållits att det redan i dagsläget är många av landets kommuner som satsar tämligen begränsade resurser på budget- och skuldrådgivning. 
  
 5.9 
  
 Några andra aktörers syn på steg 1 
  
 5.9.1 
  
 Inkassoföretag 
  
 Utredningen har besökt tre inkassoföretag. Vid besöken har före- tagen framfört sina synpunkter på egenförsöket som ett krav för skuldsanering. 
 Allmänna Inkassobyrån – Vid företaget betonade man starkt att en av grundtankarna bakom skuldsaneringsförfarandets nuvarande utformning är att gäldenären skall ha försökt nå en frivillig upp- görelse med sina borgenärer innan det kan bli aktuellt med en lagreglerad skuldsanering. Att mildra kraven på gäldenären i detta avseende ansåg man skulle kunna medföra en fara för att denna grundtanke kommer i skymundan. Samtidigt såg man vid företaget en problematik i att det i stor omfattning upprättas nästintill meningslösa steg  
 1-förslag. 
  
 Intrum Williams – Vid företaget var man positiv till att egen- försöket slopas som ett krav för skuldsanering. Här påtalades att skuldsaneringsärenden inte är lönsamma för företaget och att det därför ligger i dess intresse att en skuldsanering kommer igång så snabbt som möjligt. Vidare framhölls att steg  
 1-förslagen 
  är resurs- krävande att hantera och att dessa ofta innehåller onödigt mycket information om gäldenärens levnadshistoria. Den informationen ansåg man vanligtvis sakna betydelse för att kunna bedöma om förslaget skall accepteras. Vid företaget accepterar man exempelvis 
 105 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 aldrig ett förslag till uppgörelse i det s.k. steg 1, om gäldenären inte erbjuder någon betalning. Även om egenförsöket skulle slopas som ett krav för skuldsanering kommer företaget att verka för att träffa frivilliga överenskommelser med sina kunder (gäldenärerna). 
 Kundinkasso – Företaget träffar varje år ett stort antal frivilliga betalningsuppgörelser med gäldenärer. Cirka 30 procent av dessa gäldenärer har fått hjälp av en kommunal budget- och skuldråd- givare. I de fall gäldenären inte kan erbjuda betalning (ett s.k. noll- bud) accepterar företaget aldrig ett egenförsöksförslag om inte starka sociala skäl talar för detta, t.ex. vid svår sjukdom. Företaget har i och för sig inget emot att egenförsöket tas bort som ett krav för skuldsanering, men helt oproblematiskt skulle det inte vara. En nackdel som framfördes var att antalet gäldenärer som söker skuldsanering skulle kunna öka, vilket i sin tur kan medföra ökad arbetsbelastning för kronofogdemyndigheterna. En annan nackdel kan vara att antalet frivilliga betalningsuppgörelser kan komma att minska. 
  
 5.9.2 
  
 Centrala studiestödsnämnden 
  
 I mars 2003 besökte utredningen Centrala studiestödsnämnden (CSN). Vid besöket framkom följande. 
 Det kommer årligen in cirka 2 500 steg  
 1-förslag 
  till CSN. Samt- liga ärenden handläggs av kravenheten. Fem handläggare arbetar heltid med skuldsaneringsfrågor och en handläggare arbetar halvtid. Vid behov finns en jurist att tillgå. 
 Vid kravenheten påtalades att hanteringen av steg  
 1-förslagen 
  är resurskrävande, eftersom man måste gå igenom samtliga förslag och svara på dem. Det medför dessutom dubbelarbete att svara ytter- ligare en gång om ärendet går vidare till steg 2. 
 Den allmänna meningen vid kravenheten var att egenförsöket inte är av sådan vikt att det bör utgöra ett krav för skuldsanering. Vid bedömningen av förslagen i steg 2 väger CSN inte in gälde- närens egenförsök. 
 106 
  
 SOU 2004:81 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 5.9.3 
  
 Skatteverket 
  
 I samband med utredningens kontakter med Skatteverket har fram- kommit att verket vidhåller att det i många fall kan vara ändamåls- enligt att slopa egenförsöket som ett krav för skuldsanering (jfr avsnitt 3.5.1). Skatteverket har dock framhållit att det är angeläget att gäldenären även i framtiden kan få hjälp av en rådgivare vid upprättandet av en ansökan om skuldsanering. Enligt verket behövs denna hjälp för att kompletta ansökningar skall kunna ges in till kronofogdemyndigheterna. I annat fall bedöms det finnas en risk för att många ansökningar blir ofullständiga och inte kan ligga till grund för en prövning. Skatteverket hänvisar särskilt till en av verket gjord intervjuundersökning under våren 2004 bland gälde- närer som beviljats skuldsanering. Av intervjusvaren framgår att dessa gäldenärer varit i stort behov av konkret hjälp vid upprättandet av sina ansökningar. Vidare framgår att ansökan i flertalet fall upp- rättats av en rådgivare i dialog med gäldenären. 
  
 5.10 
  
 Utredningens bedömning 
  
 I skuldsaneringslagens förarbeten angavs inte på vilket sätt gälde- nären skulle ha försökt att träffa en frivillig uppgörelse med sina fordringsägare för att försöket skulle anses tillräckligt. I stället betonades endast att gäldenären, innan ett mer organiserat skuld- saneringsförfarande inleds, på olika sätt själv borde ha försökt reda ut sina ekonomiska problem och att det allmänna skulle bidra med information, vägledning och rådgivning kring privatekonomiska frågor. 
 Som framgått ovan har i rättspraxis ställts höga krav på gälde- nären för att denne skall anses ha gjort ett fullgott egenförsök. Detta har lett till att det är svårt för gäldenären att utan professionell hjälp och vägledning klara av de krav som ställs på honom i detta hänseende. Flertalet av de gäldenärer som ansöker om skuldsanering hos kronofogdemyndigheten har också fått hjälp med egenförsöket hos en rådgivare. Enligt utredningens mening är det således uppen- bart att detta – gäldenärens eget försök till frivillig uppgörelse med borgenärerna – har lett till att gäldenären nästan alltid uppsöker den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Inom ramen för handläggningen där, har ett tämligen omfattande utredningsarbete tagit vid om vilka skulder gäldenären har. Vidare har det i praktiken 
 107 
  
 Steg 1 – Kommunernas verksamheter med budget- och skuldrådgivning 
  
 SOU 2004:81 
  
 ofta varit kommunens tjänsteman som både formulerat och skickat iväg den skrivelse till samtliga borgenärer som krävs inom ramen för egenförsöket. Därtill kommer att kontakten med den kom- munala budget- och skuldrådgivningen även omfattar information, vägledning och rådgivning kring privatekonomiska frågor. Ur rehabiliterings- och förebyggandesynpunkt framstår detta i och för sig som ändamålsenligt, men lagstiftarens avsikt var inte att eko- nomisk rådgivning skulle ingå som ett obligatoriskt moment i skuldsaneringsförfarandet. 
 Många av de gäldenärer som söker hjälp av kommunernas budget- och skuldrådgivare saknar betalningsutrymme eller har ett mycket litet sådant. Dessa gäldenärer har, särskilt om de har en hög skuld- börda eller många fordringsägare, svårt att nå en frivillig uppgörelse med sin fordringsägare i det första steget. Att det i många fall är svårt för gäldenären att nå en frivillig uppgörelse i det första steget framgår också av Konsumentverkets ärendestatistik från 2002 och 2003. Antalet ärenden som ledde till en ansökan om skuldsanering var högre än antalet ärenden som ledde till någon form av varaktig lösning på gäldenärens problem utanför det lagreglerade skuldsane- ringsförfarandet. Utredningen anser att dessa uppgifter sammantaget med övriga nämnda uppgifter talar för att målet om att det stora flertalet fall av skuldsaneringar skulle lösas i det första steget, bl.a. genom egenförsöket, inte har uppnåtts. 
 108