Till statsrådet och chefen för 
 Utrikesdepartementet 
 Den 29 november 2001 beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att föreslå vilken inriktning och omfattning rege- ringens och riksdagens  
 EU-relaterade 
  information till allmänheten fortsatt bör ha. Hänsyn skulle tas till förväntad efterfrågan från medborgarna samt till andra aktörer med  
 EU-relaterad 
  infor- mationsverksamhet. 
 Chefen för Utrikesdepartementet förordnande den 17 december 2001 generalkonsul Roberts till särskild utredare . 
 Till sakkunniga förordnades samma dag informationsrådet Gonzalez, riksdagen och departementsrådet Glover, Utrikesdepartementet. 
 Som sekreterare har från den 1 januari 2002 departements- sekreteraren Adams varit anställd. 
 Utredningen, som påbörjade sitt arbete i januari 2002, har antagit namnet Utredningen om allmänhetens tillgång till EU- relaterad information. 
 Härmed överlämnar utredningen betänkandet Allmänhetens tillgång till  
 EU-relaterad 
  information (SOU 2002:96). Uppdraget är därmed slutfört. 
 Gonzalez har lämnat ett särskilt yttrande, som redo- visas i betänkandet. 
 Stockholm i oktober 2002 
 Roberts 
 / Inga Jönsson 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 1 
  
 Utredningsuppdraget .................................................. 
  
 15 
  
 2 
  
 Begreppet  
 EU-information ........................................... 
  
 17 
  
 3 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning ...................... 
  
 19 
  
 3.1 
  
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  behövs .................................... 
  
 19 
  
 3.1.1 Sammanfattning av skälen för fortsatt och 
  
 utvecklad verksamhet.................................................... 
  
 20 
  
 3.1.2 Förslagen är inriktade på den närmaste 5  
 10-års- 
  
 perioden......................................................................... 
  
 21 
  
 3.1.3 
  
 Övriga överväganden .................................................... 
  
 21 
  
 3.2 
  
 Allsidighet och saklighet är grunden....................................... 
  
 22 
  
 3.3 
  
 Föreslagna arbetsuppgifter vägvisarrollen prioriteras......... 
  
 23 
  
 3.3.1 Egen webbplats som kompletteras med 
  
 telefonjour ..................................................................... 
  
 25 
  
 3.3.2 I framtiden bör webbportal för  
 EU-relaterade 
  
 områden utvecklas......................................................... 
  
 26 
  
 3.3.3 Telefonservice för ökad tillgänglighet ......................... 
  
 26 
  
 3.3.4 Erbjud viss basinformation och ha beredskap för 
  
 högaktuellt ämne........................................................... 
  
 27 
  
 3.3.5 Erbjuda hjälp med att klargöra innebörden av 
  
 vissa dokument.............................................................. 
  
 28 
  
 3.3.6 
  
 Övriga överväganden .................................................... 
  
 28 
  
 3.4 
  
 Öka kunskapen om Allmänhetens  
 EU-upplysning ............... 
  
 29 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:96 
  
 3.5 
  
 Prioriteringar och personalresurser........................................ 
  
 29 
  
 3.6 
  
 Riksdagen huvudman för Allmänhetens  
 EU-upplysning ..... 
  
 30 
  
 3.6.1 Statligt åtagande och organisationsform..................... 
  
 30 
  
 3.6.2 Riksdagen kontra Regeringskansliet som 
  
 huvudman...................................................................... 
  
 32 
  
 3.7 
  
 Självständig och oberoende ställning för att synas................ 
  
 32 
  
 4 
  
 Överväganden kring riksdagens information om EU- 
  
 relaterade frågor ......................................................... 
  
 35 
  
 5 
  
 Förslag om Regeringskansliets information om EU- 
  
 relaterade frågor ......................................................... 
  
 37 
  
 5.1 
  
 Regeringskansliets  
 EU-webb 
  skapar ökad öppenhet ............ 
  
 38 
  
 5.2 
  
 Särskilda informationsaktiviteter............................................ 
  
 39 
  
 5.3 
  
 Journalistseminarier................................................................. 
  
 39 
  
 6 
  
 Informationsutbyte...................................................... 
  
 41 
  
 6.1 
  
 Ingen formell samordning mellan riksdag och regering........ 
  
 41 
  
 6.2 
  
 Skrivelse från Upplands Väsby kommun och 
  
 Stockholms stad....................................................................... 
  
 41 
  
 7 
  
 Överväganden om  
 IT-satsning 
  vid riksdagen och 
  
 Regeringskansliet........................................................ 
  
 43 
  
 8 
  
 Förslagen underlättar för personer med särskilda 
  
 behov ........................................................................ 
  
 45 
  
 9 
  
 Medborgarnas behov av information.............................. 
  
 47 
  
 9.1 
  
 Ökad komplexitet i förfrågningarna ...................................... 
  
 47 
  
 9.2 
  
 Fyra av tio vill ha mer information om EU ........................... 
  
 48 
  
 9.3 
  
 Information via media ............................................................. 
  
 48 
  
 6 
  
 SOU 2002:96 
  
 Innehåll 
  
 10 
  
 Medias, bibliotekens och skolans betydelse................... 
  
 51 
  
 10.1 
  
 Medias betydelse ...................................................................... 
  
 51 
  
 10.2 
  
 Folkbibliotekens betydelse...................................................... 
  
 52 
  
 10.3 
  
 Skolans betydelse...................................................................... 
  
 52 
  
 11 
  
 Nuläget  
 EU-upplysningen ......................................... 
  
 53 
  
 11.1 
  
 Faktainsamling och nyhetsbevakning ..................................... 
  
 54 
  
 11.2 
  
 Frågeservice via telefon och  
 e-post ......................................... 
  
 54 
  
 11.3 
  
 EUsvar med cirka 300 artiklar/promemorior......................... 
  
 56 
  
 11.4 
  
 Samarbete med  
 EU-nämnden.................................................. 
  
 56 
  
 11.5 
  
 Webbadressen www.riksdagen.se/eu ...................................... 
  
 56 
  
 11.6 
  
 Nytt webbverktyg följa ett ärende i berednings- 
  
 processen................................................................................... 
  
 57 
  
 11.7 
  
 Tryckt informationsmaterial ................................................... 
  
 57 
  
 11.8 
  
 Kursverksamhet........................................................................ 
  
 58 
  
 11.9 
  
 Organisatorisk placering och budget...................................... 
  
 59 
  
 12 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd ......... 
  
 61 
  
 12.1 
  
 Riksdagsbeslut ligger till grund för  
 EU-upplysningen .......... 
  
 61 
  
 12.2 
  
 Organisatorisk inplacering i riksdagsförvaltningen ............... 
  
 62 
  
 12.3 
  
 Bedömningar av  
 EU-upplysningens 
  verksamhet och 
  
 måluppfyllelse........................................................................... 
  
 62 
  
 12.3.1 Hög kvalitet och kompetens ........................................ 
  
 62 
  
 12.3.2 Arbetsuppgifter som inte prioriterats.......................... 
  
 63 
  
 12.4 
  
 Bedömning av  
 EU-upplysningens 
  nuvarande organisa- 
  
 toriska inplacering.................................................................... 
  
 64 
  
 12.5 
  
 Internet – brist på egen identitet och svårt att hitta .............. 
  
 65 
  
 12.6 
  
 EU-upplysningen 
  är relativt okänd......................................... 
  
 65 
  
 7 
 Innehåll SOU 2002:96 
  
 12.7 
  
 EU-upplysningens 
  resurstilldelning....................................... 
  
 66 
  
 12.8 
  
 Framtids- och utvecklingsfrågor ............................................ 
  
 66 
  
 13 
  
 Nuläget riksdagens information om  
 EU-relaterade 
  
 frågor......................................................................... 
  
 67 
  
 13.1 
  
 Riksdagens informationsenhet och EU ................................. 
  
 67 
  
 13.2 
  
 Riksdagsbibliotekets service till allmänheten ........................ 
  
 69 
  
 13.3 
  
 Tidningen Från Riksdag  Departement .............................. 
  
 70 
  
 14 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om EU- 
  
 relaterade frågor ......................................................... 
  
 71 
  
 14.1 
  
 EU-informationen 
  vid UD:s press- och 
  
 informationsenhet ................................................................... 
  
 72 
  
 14.2 
  
 Övriga departement................................................................. 
  
 73 
  
 14.3 
  
 Information Rosenbad ............................................................ 
  
 74 
  
 14.4 
  
 Euroinformationen vid Finansdepartementet ....................... 
  
 74 
  
 14.5 
  
 EU2004-kommittén ................................................................ 
  
 75 
  
 15 
  
 Regeringskansliets  
 EU-relaterade 
  information till 
  
 allmänheten en kort bedömning................................ 
  
 77 
  
 15.1 
  
 EU-informationen 
  vid UD:s press- och 
  
 informationsenhet ................................................................... 
  
 77 
  
 15.2 
  
 Övriga departement och Information Rosenbad .................. 
  
 78 
  
 15.3 
  
 Euroinformationen vid Finansdepartementet ....................... 
  
 78 
  
 15.4 
  
 Övriga synpunkter om informationsarbetet.......................... 
  
 79 
  
 16 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information.................. 
  
 81 
  
 16.1 
  
 EU-institutioner 
  i Sverige ....................................................... 
  
 81 
  
 16.1.1 Europaparlamentets kontor i Sverige ....................... 
  
 81 
  
 16.1.2 Europeiska kommissionens 
  
 representationskontor ............................................... 
  
 83 
  
 8 
  
 SOU 2002:96 Innehåll 
  
 16.2 
  
 Svenska myndigheter ............................................................... 
  
 84 
  
 16.2.1 
  
 Glesbygdsverket ......................................................... 
  
 84 
  
 16.2.2 
  
 Internationella programkontoret .............................. 
  
 85 
  
 16.2.3 
  
 Jordbruksverket.......................................................... 
  
 85 
  
 16.2.4 
  
 Kommerskollegium.................................................... 
  
 86 
  
 16.2.5 
  
 Konsumentverkets Konsument Europa ................ 
  
 87 
  
 16.2.6 
  
 Länsstyrelser ............................................................... 
  
 88 
  
 16.2.7 NUTEK Euro Info Centre..................................... 
  
 88 
  
 16.3 
  
 Svenska organisationer............................................................. 
  
 89 
  
 16.3.1 
  
 Landstingsförbundet och Svenska 
  
 Kommunförbundet .................................................... 
  
 89 
  
 16.3.2 
  
 Lantbrukarnas Riksförbund (LRF)........................... 
  
 90 
  
 16.3.3 LO, TCO och SACO ................................................ 
  
 90 
  
 16.3.4 
  
 Svenskt Näringslivs Eurofakta .................................. 
  
 91 
  
 17 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder........... 
  
 93 
  
 17.1 
  
 EU-oplysningen 
  i Danmark .................................................... 
  
 93 
  
 17.2 
  
 Finlands Europainformation ................................................... 
  
 95 
  
 17.3 
  
 De övriga tolv  
 EU-länderna..................................................... 
  
 97 
  
 18 
  
 Finansiering av förslagen om Allmänhetens EU- 
  
 upplysning............................................................... 
  
 101 
  
 18.1 
  
 Tolv tjänster i framtida bemanning....................................... 
  
 101 
  
 18.2 
  
 Extra resurser för att informera om servicen........................ 
  
 101 
  
 18.3 
  
 Finansiering via statsbudgeten .............................................. 
  
 102 
  
 19 
  
 Finansiering av förslagen om Regeringskansliets 
  
 information om  
 EU-relaterade 
  frågor........................... 
  
 105 
  
 20 
  
 Övriga konsekvenser av utredningsförslagen ................ 
  
 107 
  
 21 
  
 Historik 
  
 ................................................................... 
  
 109 
  
 Särskilt yttrande............................................................... 
  
 113 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilagor ............................................................................ 
  
 117 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv ......................................................... 
  
 117 
  
 Bilaga 2  
 Personer som intervjuats.............................................. 
  
 121 
  
 Bilaga 3  
 Kostnadsberäkningar och föreslagen bemanning ....... 
  
 125 
  
 Bilaga 4  
 Informationsanslagen för  
 EU-upplysningen 
  
 respektive UD:s  
 EU-information 
  1998 2002............. 
  
 129 
  
 Bilaga 5  
 Allmänhetens uppfattning i  
 EU-relaterade 
  frågor...... 
  
 131 
  
 Bilaga 6  
 Rapport Miniutredning avseende portal för EU- 
  
 information.................................................................... 
  
 139 
  
 Bilaga 7  
 Rapporten om Arbetet med webbplatsen eu2001.se .. 
  
 141 
  
 10 
 Sammanfattning 
 Frågor som rör EU och medlemskapet är numera en integrerad del av svensk politik. En mycket stor del av statsförvaltningen är engagerad i  
 EU-samarbetet. 
  Det blir därför alltmer naturligt att behandla informationen om  
 EU-relaterade 
  frågor på samma sätt som all annan samhällsinformation. 
 Till skillnad mot övriga samhällsfrågor har de  
 EU-relaterade 
  frågorna, utöver den nationella beslutsgången, också en beslutsgång och ett regelverk inom EU. Mängden information har successivt växt och tillgången på information är omfattande. Möjligheten till insyn har därmed ökat. Trots detta eller snarare på grund av den stora mängden av information, finns betydande svårigheter för många att få en överblick och att hitta relevant information. Det är viktigt att medborgarna har möjlighet att förstå hur besluten påverkar svensk lagstiftning och vad detta betyder för individers rättigheter och skyldigheter. Därmed skapas förutsättningar för medborgarna att delta i det offentliga samtalet och att påverka besluten. 
 Utredningen menar att det är en statlig uppgift att underlätta för medborgarna att ta del av information om  
 EU-relaterade 
  frågor. Det är angeläget att staten fortsätter att erbjuda en central EU- upplysning i allmänhetens tjänst. 
 Utredningen föreslår därför en fortsatt och utvecklad verksam- het för  
 EU-upplysningen 
  med riksdagen som huvudman. För en placering vid riksdagen talar den saklighet och opartiskhet som ytterst garanteras av riksdagens parlamentariskt sammansatta riks- dagsstyrelse. 
 Utredningen lägger inget konkret förslag om den organisatoriska placeringen i riksdagen. Men en förutsättning för utredningens för- slag om allmänhetens upplysningstjänst i  
 EU-relaterade 
  frågor är att riksdagen ger den en sådan ställning i organisationen att den kan 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2002:96 
  
 få en egen tydlig identitet och möjlighet att självständigt mark- nadsföra sig som Allmänhetens  
 EU-upplysning. 
  
 Medborgarna som kontaktar Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska kunna få svar direkt och få hjälp att hitta rätt instans. När det saknas en tydlig instans som har verksamhetsansvar för en viss fråga har Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  en viktig uppgift att ge sektorsövergripande information. Arbetet som vägvisare/lots till olika instanser och organisationer som har ansvar för, eller är engagerade i, en  
 EU-relaterad 
  fråga ska prioriteras. Oberoende, allsidig, saklig och partipolitisk neutral är grunden för verksam- heten. Med allsidighet och saklighet som ledstjärnor i sitt informa- tionsarbete menar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska kunna peka på att olika ståndpunkter finns och hänvisa till aktörer och andra som är aktiva i debatten. Detta skapar ett väsent- ligt mervärde för de medborgare som söker  
 EU-relaterad 
  infor- mation. 
 Utredningen föreslår att tillgängligheten förbättras genom att webbplatsen för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  utvecklas och får egen webbadress. Telefonjour kompletterar webbsatsningen. 
  
 EU-upplysningen 
  av idag har hög kompetens men är relativt okänd. Knappt en procent av medborgarna känner till  
 EU-upp- 
  lysningen. Utredningen föreslår därför att Allmänhetens  
 EU-upp- 
  lysning får ett extra anslag för att informera om sina tjänster till allmänheten. Antalet fasta tjänster vid Allmänhetens  
 EU-upplys- 
  ning föreslås öka till tolv. 
 Enligt utredningens förslag har Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  i uppdrag att informera medborgarna om hur  
 EU-relaterade 
  frågor hanteras i hela statsförvaltningen och av andra aktörer. Det betyder att riksdagen respektive regeringen har ansvar för att presentera det egna specifika  
 EU-arbetet. 
  Enligt direktiven för utredningen (2001:95) ska utredningen föreslå inriktning och omfattning av riksdagens respektive regeringens information till allmänheten om sitt  
 EU-arbete. 
  Utredningen har valt att inte föreslå inriktning och omfattning för riksdagen p.g.a. riksdagsförvaltningens pågående informationsutredning. 
 När det gäller regeringens information om sitt  
 EU-relaterade 
  arbete kan utredningen konstatera att från departementens syn- punkt är informationsansvaret detsamma oavsett om en fråga har anknytning till EU eller inte. Det finns därför inga skäl att föreslå att informationsuppgifterna om  
 EU-relaterade 
  frågor i Regerings- kansliet ska samordnas på ett, från övriga frågor, särskilt sätt. 
 12 
  
 SOU 2002:96 
  
 Sammanfattning 
  
 Utredningen föreslår därför inga särskilda formella samordnings- funktioner inom Regeringskansliet. Det nu gällande arbetssättet täcker väl det behov av samordning som kan uppstå. 
 Inom Regeringskansliet finns dock vissa informationsuppgifter i  
 EU-relaterade 
  frågor som inte kan knytas till en specifik fråga eller ett visst departement. UD:s press- och informationsenhet föreslås också fortsättningsvis ansvara för sådana sektorsöverskridande frågor såsom utredningens förslag om en för Regeringskansliet gemensam  
 EU-webb. 
  På Regeringskansliets  
 EU-webb 
  ska löpande information om svenska ståndpunkter i  
 EU-sammanhang, 
  dag- ordningar för ministerrådet och andra dokument publiceras i likhet med vad som skedde under det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd.  
 EU-webben 
  ska finansieras genom minskade kostna- der för trycksaksproduktion. 
 Svenska myndigheter, organisationer samt Europaparlamentets och Europeiska kommissionens representationskontor svarar för informationsinsatser om  
 EU-relaterade 
  frågor. Utredningen pre- senterar ett urval av dessa myndigheter och organisationer för att visa omfattningen av den informationsverksamhet som finns. 
 Dessa aktörer har skilda behov av att komma ut med infor- mation till olika målgrupper. Informationsinnehållet kan variera beroende på vem som är avsändaren. Utredningen föreslår att det som hittills inte sker någon formell samordning mellan riksdagen och regering, ej heller med andra aktörer. Det finns dock anledning att de som har informationsansvar kontinuerligt håller varandra väl informerade. Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 Ruizning tar initiativ till regelbundet informationsutbyte mellan de aktörer som sysslar med  
 EU-information. 
  
 13 
 1 Utredningsuppdraget 
 Enligt direktiven (2001:95) ska utredningen utvärdera regeringens respektive riksdagens  
 EU-information 
  utifrån de beslut och rikt- linjer som fastställts för verksamheterna. Utredningen ska bedöma allmänhetens behov av fortsatt  
 EU-information 
  från riksdagen och regeringen.  
 EU-information 
  som andra aktörer svarar för ska då beaktas. 
 Förslagen ska innehålla inriktning och omfattning av EU- informationen till allmänheten från riksdagen och regeringen. Hän- syn ska tas till medborgarnas förväntade efterfrågan. 
 Om samordning föreslås ska utredningen presentera en lämplig ansvars- och kostnadsfördelning mellan riksdag och regeringen när det gäller att tillhandahålla allmän  
 EU-information. 
  
 Utredningen ska även föreslå var det organisatoriska ansvaret för regeringens  
 EU-information 
  bör ligga och ska uppmärksamma arbetsfördelningen inom Regeringskansliet (se bilaga 1). 
 Hur utredningsarbetet bedrivits 
 För att få en bild av omfattning och inriktning på den EU- relaterade informationsverksamheten i Sverige har utredningen fört samtal med ett sjuttiotal personer. Intervjupersonerna har representerat riksdag, regering, myndigheter och organisationer. Även personer som i sin yrkesroll aktivt informerar om  
 EU-frågor 
  har intervjuats. 
 Utredningen har gjort ett flertal studiebesök på  
 Ruizningen och regelbundna samtal har förts med personalen. 
 För att undersöka hur andra  
 EU-länder 
  organiserat sin EU- relaterade information till allmänheten har utredningen gjort studiebesök till Finland och Danmark. För de övriga 12  
 EU-länder- 
  na har de svenska ambassaderna givit underlag. 
 15 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2002:96 
  
 Utredningen har försökt att få en bild av medborgarnas nuvarande behov av information för att söka bedöma den framtida efterfrågan på  
 EU-relaterad 
  information. UD:s press- och infor- mationsenhet gav utredningen möjlighet att ställa frågor i en opinionsundersökning. 
 Utredningen har fört samtal med representanter för samtliga riksdagspartier (se bilaga 3). 
 16 
 2 Begreppet  
 EU-information 
  
 EU-information 
  är ett betydligt vidare begrepp än information om EU:s organ och regelverk. Det är i de flesta fall inte längre relevant att tala om  
 EU-information 
  som ett avgränsat område. Det var lättare att göra under  
 60-, 
  70- och  
 80-talen 
  och fram till folk- omröstningen om svenskt  
 EU-medlemskap 
  1994. 
 Frågor som rör EU och medlemskapet är numera en integrerad del av svensk politik. En mycket stor del av statsförvaltningen är engagerad i  
 EU-samarbetet. 
  Det blir därför alltmer naturligt att behandla informationen om  
 EU-relaterade 
  frågor på samma sätt som all annan samhällsinformation. Trots att det sällan är aktuellt att tala om  
 EU-information 
  som något separat finns det emellertid fortfarande viss specifik  
 EU-information 
  t.ex. om institutionerna och om frågor som rör medborgarnas rättigheter och skyldigheter. 
 I direktiven till utredningen används begreppet allmän EU- information. Utredningen tolkar det som den  
 EU-relaterade 
  information som efterfrågas av allmänheten och av dem som aktivt i sin yrkesroll informerar om  
 EU-frågor, 
  t.ex. lärare och journa- lister samt för dem som för sin verksamhet är beroende av EU- relaterad information, t.ex. tjänstemän i offentlig förvaltning och företagare. 
 Allmän  
 EU-information 
  omfattar således information om EU:s institutioner och beslutsprocesser och information om en rad olika sakfrågor som är relaterade till  
 EU-medlemskapet. 
  
 17 
  
 3 
  
 Förslag om Allmänhetens EU- upplysning 
  
 Sammanfattning:  
 Utredningen föreslår att  
 EU-upplysningens 
  verksamhet fortsätter med riksdagen som huvudman. All- sidighet och saklighet är grunden för verksamheten. EU- upplysningen ska prioritera uppgiften att visa vägen till den instans som ansvarar för en  
 EU-relaterad 
  fråga och till de aktörer som engagerar sig i debatten om denna. Därmed främjas medborgarnas möjlighet att få insyn i och att påverka behand- lingen av  
 EU-relaterade 
  frågor. Tillgängligheten förbättras genom att webbplatsen utvecklas och får en egen webbadress. Telefonjour kompletterar. Antalet tjänster föreslås öka till tolv. 
 Utredningens förslag och bedömningar om Allmänhetens EU- upplysning bygger på att tillgodose medborgarnas efterfrågan på information och inte på att påverka den allmänna opinionen i viss riktning. Trovärdigheten ska bygga på att man ger medborgarna allsidig och saklig information om såväl faktiska förhållanden som om att olika åsikter och ställningstaganden finns i sådana frågor. 
  
 3.1 
  
 Allmänhetens  
  
 EU-upplysning 
  behövs 
  
 Förslag:  
 Utredningen anser att det är angeläget att staten fort- sätter att erbjuda en central  
 EU-upplysning 
  i allmänhetens tjänst. 
 Medborgarna ska via Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  kunna få svar direkt och få hjälp att hitta rätt instans. När det saknas en tydlig instans som har verksamhets- och därmed informations- ansvar för en viss fråga har Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  uppgift att ge sektorsövergripande information. 
 19 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 3.1.1 
  
 Sammanfattning av skälen för fortsatt och utvecklad verksamhet 
  
 De frågor som behandlas inom EU är på ett eller annat sätt integre- rade i den svenska politiska processen. Till skillnad mot övriga samhällsfrågor har de  
 EU-relaterade 
  frågorna, utöver den nationella beslutsgången, också en beslutsgång och ett regelverk inom EU. 
 Mängden information har successivt växt och tillgången på information i olika former är omfattande. Möjligheten till insyn har därmed ökat. Trots detta eller snarare på grund av den stora mängden av information, finns betydande svårigheter för många att få en överblick och att hitta relevant information. Det är viktigt att medborgarna har möjlighet att förstå hur besluten påverkar svensk lagstiftning och vad detta betyder för individers rättigheter och skyldigheter. Därmed skapas förutsättningar för medborgarna att delta i det offentliga samtalet och att påverka besluten. 
 Det finns således ett omfattande utbud av  
 EU-relaterad 
  infor- mation. En mängd aktörer informerar allmänheten om  
 EU-sam- 
  arbetet utifrån sina egna positioner och roller. Aktörerna har dessutom skilda behov av att komma ut med information till olika målgrupper. Riksdagen måste informera om sitt  
 EU-relaterade 
  arbete, regeringen om vad den gör, Europeiska kommissionen vad den gör, intresseorganisationer har sitt perspektiv etc. Informa- tionsinnehållet kan variera beroende på vem som är avsändaren. 
 För enskilda medborgare kan det ofta vara svårt att veta vart de kan vända sig för att framföra sina synpunkter eller få begripliga och relevanta svar på sina frågor. Många gånger är det angeläget att frågorna blir belysta i ett politiskt sammanhang. 
 Under utredningens gång har det framkommit att det fort- farande finns behov av en samlad punkt dit medborgarna kan vända sig, utan att först behöva söka bland ett flertal organisationer, myndigheter etc. för att få reda på vem som svarar för vad. Behovet förefaller att bli större ju fler som deltar i att presentera och pro- ducera information. Utredningen utgår från att den decentralise- rade informationsverksamheten kommer att utvecklas ytterligare. 
 20 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 3.1.2 
  
 Förslagen är inriktade på den närmaste 5  
  
 10-årsperioden 
  
 Den informationssituation som idag råder med nästan obegränsad, men ändå i många fall svårtillgänglig information, kommer med stor sannolikhet att råda även under de närmaste åren. Utred- ningens förslag om en  
 EU-upplysning 
  i allmänhetens tjänst syftar till att vara ändamålsenlig under den närmaste 5  
 10-årsperioden. 
  
 Bedömningen har också gjorts utifrån den förväntade utveck- lingen inom EU med bl.a. utvidgningen med nya medlemsstater, framtidsfrågorna inför regeringskonferensen 2004 och ett even- tuellt svenskt medlemskap i europeiska valutasamarbetet. Dessa aktiviteter, och andra händelser inom EU som t.ex. de återkom- mande valen till Europaparlamentet, kommer med stor sannolikhet att generera en ökad efterfrågan på saklig och allsidig information. Till grund för förslagen ligger att huvuddelen av de  
 EU-relaterade 
  frågorna är integrerade i den ordinarie statliga verksamheten. Informationen om  
 EU-relaterade 
  frågor ingår därmed som en del av den löpande informationsverksamheten som bedrivs av riksdag, departement och myndigheter. 
 Vissa frågor hamnar på grund av sin karaktär utanför specifika myndigheters ansvarsområde. Andra frågor griper in i flera myn- digheters ansvarsområden t.ex. frågor kring individens fria rörlighet samt olika former av stöd och bidrag. Utredningen anser därför att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  även av dessa skäl kompletterar den information som idag bedrivs på lokal, regional och nationell nivå. 
  
 3.1.3 
  
 Övriga överväganden 
  
 Utredningens utgångspunkt är att öppenhet och tillgänglighet till information ökar den enskildes möjlighet att vara delaktig i den demokratiska beslutsprocessen. Utredningen menar att även om både öppenhet och tillgänglighet gäller så är det inte ett skäl att anta att beslutsgången alltid är överblickbar för medborgaren. 
 Riktlinjerna för svensk samhällsinformation är att informations- åtgärder ska ses som en integrerad del av en statlig myndighets verksamhet. Det betyder att den myndighet som ansvarar för ett visst område även ska informera om detta område. Eftersom infor- mationsansvaret är decentraliserat skulle man kunna hävda att 
 21 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 också verksamheten för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  skulle kunna ersättas av denna decentraliserade informationsverksamhet. 
 Slutsatsen är ändock att det behövs en instans som kan till- handahålla information om  
 EU-samarbetet 
  och som kan fungera som vägvisare när det gäller sakfrågor av både generell och myndighetsspecifik karaktär. Uppgiften att skapa överblick vad gäller frågor som berör flera myndigheters/organisationers ansvars- områden är särskilt angelägen. 
 I ett land som Nederländerna, som varit med i Europasamarbetet i ett halvt sekel finns ingen central upplysningstjänst för EU- relaterade frågor. Danmark som varit medlem i nära tre decennier har dragit en annan slutsats. När Sverige varit medlem en längre tid kommer behovet av en särskild informationstjänst kanske att se annorlunda ut. 
  
 3.2 
  
 Allsidighet och saklighet är grunden 
  
 Förslag:  
 Oberoende, allsidig, saklig och partipolitisk neutral är grunden för verksamheten. Med allsidighet och saklighet som ledstjärnor i sitt informationsarbete menar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska kunna peka på att olika ståndpunkter finns och hänvisa till aktörer och andra som är aktiva i debatten. Detta skapar ett väsentligt mervärde för de medborgare som söker  
 EU-relaterad 
  information. 
 Uppdraget för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  är att informera om EU och  
 EU-relaterade 
  frågor i hela dess vidd, däribland att spegla riksdagsarbetet och arbetet i regeringen när det gäller  
 EU-frågor 
  och, så långt möjligt, peka på ställningstaganden av t.ex. arbets- marknadens parter, andra organisationer som engagerar sig i en  
 EU-fråga 
  och på beslut eller ställningstagande av Rådet, Europa- parlamentet och Europeiska kommissionen. Allmänhetens EU- upplysning ska således informera över hela fältet dvs. också om sådant som kan hänföras till andra aktörer inom det svenska sam- hället än riksdag och regering. 
 Den föreslagna grunden för verksamheten betyder att All- mänhetens  
 EU-upplysning 
  ska kunna beskriva att det finns olika ståndpunkter och olika åsikter på ett allsidigt och sakligt sätt utan att verksamhetens trovärdighet ifrågasätts. 
 22 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 3.3 
  
 Föreslagna arbetsuppgifter vägvisarrollen prioriteras 
  
 Förslag:  
 Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upp- 
  lysning, istället för att själv bedriva en omfattande utrednings- verksamhet i samband med förfrågningar, får en mer uttalad vägvisarroll. Det innebär att den mer aktivt än vad som nu är fallet hänvisar till andra aktörer som ansvarar för, eller som har åsikter om, en viss fråga. 
 I många fall räcker det förmodligen med att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  själv ger övergripande information för att be- svara en fråga. I andra fall, när det rör sig om en komplicerad sakfråga, är det naturligt att hänvisa till berörd handläggare i departement, myndigheter och organisationer. När det gäller frågor som innebär att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska spegla och presentera debatten i en viss  
 EU-fråga 
  är det angeläget att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  hänvisar till de aktörer som är engagerade i frågan. Denna vägvisarroll blir ett led i den normala demokratiska processen. 
 Rollen som vägvisare/lots kräver att Allmänhetens  
 EU-upp- 
  lysning etablerar och kontinuerligt underhåller kontakter med exempelvis riksdagspartierna,  
 EU-nämnden, 
  de svenska EU- parlamentarikerna, tjänstemän inom Regeringskansliet, andra svenska aktörer i  
 EU-relaterade 
  frågor och Europeiska kom- missionen. Detta kontinuerliga kontaktarbete kräver tid och resurser. 
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ges uppdrag att regelbundet ta initiativ till informationsutbyte mellan de aktörer som sysslar med  
 EU-information. 
  
 Uppgiften för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska vara att ge allsidig och saklig information om ärenden inom EU:s institutioner samt informera om beslutprocessen och det  
 EU-relaterade 
  arbetet i Sverige. Genom att ge medborgare tillgång till en till svenska förhållanden anpassad information om utvecklingen inom EU och om  
 EU-relaterade 
  frågor bidrar verksamheten till att stärka den demokratiska opinionsbildningen. 
 En viktig del av arbetsuppgiften är att tillhandahålla information om behandling av  
 EU-frågor 
  i olika organ, såväl svenska statliga- som  
 EU-organ. 
  Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upp- 
  lysning ska prioritera arbetet med att vara vägvisare/lots för med- 
 23 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 borgarna till olika aktörer som ansvarar för, eller engagerar sig i, en  
 EU-relaterad 
  fråga. Den blir därmed också en viktig resurs för dem som arbetar med att förmedla information t.ex. representanter för media, lärare och bibliotekarier. 
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska utveckla sin service- och informationsverksamhet genom bl.a. kontakter med myndigheter och organisationer. I arbetet med att ge allsidig och saklig information anser utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  bör ha en nära kontakt med  
 EU-nämnden 
  där alla riksdagspartier finns representerade. 
 Dagens  
 EU-upplysning 
  informerar bl.a. om behandlingen av  
 EU-frågor 
  i hela den svenska beslutsprocessen. Riksdagens be- handling av  
 EU-frågor 
  presenteras på ett förtjänstfullt sätt. Utredningen föreslår att denna höga ambitionsnivå också ska gälla för hela beslutsprocessen i Sverige och inom EU. 
  
 EU-upplysningen 
  av idag strukturerar, bearbetar, behovs- anpassar och presenterar sakinformation som gör det möjligt för medborgarna att förstå och tillgodogöra sig informationen. Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  fortsätter med den servicen, men i mer begränsad omfattning än hittills. Därmed ges utrymme för att utveckla andra delar av verksamheten såsom  
 vägvisar-/lotsfunktionen. 
  
 Konstitutionsutskottet beslutade 1995 om  
 EU-upplysningens 
  arbetsuppgifter. I beslutet sägs bl.a. att ett nätverk av vidare- informatörer ska utvecklas. Efter att Sverige varit  
 EU-medlem 
  sedan 1995 har de  
 EU-relaterade 
  frågorna blivit en integrerad del i hela det svenska samhällslivet. Enligt utredningens uppfattning är det därmed inte en statlig uppgift att bygga upp ett eget nätverk av vidareinformatörer för att sprida informationsmaterial om EU och  
 EU-relaterade 
  frågor till allmänheten. I den svenska demokratiska traditionen är det de politiska partierna, bildningsförbunden, intresseorganisationerna och andra som deltar i opinionsbildning och folkbildningsarbete som, utifrån sina utgångspunkter, verkar för att medborgarna ska ha kunskap om samhällsfrågorna och delta i den demokratiska processen. 
 Att tjänstemännen på Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  skulle fun- gera som vägvisare betydligt oftare än idag skulle exempelvis betyda att hon/han vid komplicerade frågor hänvisar till relevanta aktörer, istället för att själv ta kontakt med berörd myndighet eller motsvarande och därefter återkomma till den som sökt infor- mation. 
 24 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Det motsvarar arbetssättet för Chambers  
 EU-oplysning. 
  Den danska policyn är att bidra till att det vid en förfrågan blir så kort väg som möjligt mellan frågeställaren och den som har kunskap att svara. 
  
 3.3.1 
  
 Egen webbplats som kompletteras med telefonjour 
  
 Förslag:  
 För att kunna erbjuda en mer användarvänlig och till  
 EU-frågorna 
  mer anpassad och logiskt uppbyggd webbplats förordar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  får en egen webbadress. Det skulle även göra det lättare för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  att skapa en egen identitet och att kunna marknadsföra sin service till allmänheten. Betydande investeringar i webbutveckling krävs oavsett om den är en del av huvudmannens webbplats eller ligger utanför densamma. 
 Relevant, användbar och omfattande information i elektronisk form presenteras idag på  
 EU-upplysningens 
  webbplats. Dessutom sker en utveckling genom t ex ett publiceringsverktyg för EU- ärenden som bl.a. gör det möjligt att följa var i beslutsprocessen ett visst  
 EU-direktiv 
  finns. Utredningen anser att det är angeläget att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  bygger vidare på och utvecklar detta system för att skapa den avsedda överblicken av var olika ärenden befinner sig i beslutsprocessen. 
 Genom att webbplatsen för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  har länkar till webbplatser för de svenska aktörer som har  
 EU-relaterad 
  information och till EU:s institutioner ska den vara en naturlig ingång för dem som söker informationen över Internet. En egen webbadress och webbplats skulle väsentligt underlätta för Allmän- hetens  
 EU-upplysning 
  att skapa en egen identitet och att kunna marknadsföra sin service till allmänheten. 
 Att bygga upp en ny webbplats torde kräva en investering på i storleksordningen 1 2 miljoner kronor. Om möjligt ska denna webbplats skötas av huvudmannens ordinarie  
 IT-verksamhet. 
  Om det inte är praktiskt möjligt menar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska ges resurser att driva en egen webbplats hos en extern leverantör. Driften hos en sådan leverantör beräknas årligen kosta 300 000 400 000 kronor. Oavsett om driften sköts av huvudmannen eller en extern leverantör krävs dessutom fortlöpande investeringar i webbutveckling, då tekniken ständigt 
 25 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 förändras och webbplatsen snabbt blir föråldrad. Eftersom denna kostnad kan komma att variera över tiden har utredningen valt att inte närmare precisera utvecklingskostnaderna. 
  
 3.3.2 
  
 I framtiden bör webbportal för  
  
 EU-relaterade 
  områden utvecklas 
 Det vore önskvärt med en webbportal från vilken dokument från 50 100  
 EU-relevanta 
  webbplatser skulle vara åtkomliga. Utred- ningen har låtit undersöka de tekniska förutsättningarna för en sådan webbportal där den informationssökande skulle komma direkt till det/de specifika dokument som är betydelsefulla för det som efterfrågas, dvs. inte bara få en länk till dem som behandlar frågan på sina respektive webbplatser. 
 Utredningen anser att det i dagsläget inte är aktuellt att starta en  
 EU-portal 
  då träffsäkerheten anges vara så låg som 50 70 %. Det skulle betyda att omkring en tredjedel av sökningarna inte gav tillfredsställande resultat. Dessutom kräver den teknik som i dags- läget skulle kunna vara aktuell mycket stora personella resurser. (Se bilaga 6). 
 Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  för en dialog med Statskontoret och andra organisationer som arbetar med utvecklingen av nya söksystem. Utredningen föreslår att en uttalad beredskap bör finnas hos huvudmannen för att så snabbt som möjligt ordna finansiering för att skapa en webbportal. Detta när de tekniska förutsättningarna är tillräckligt utvecklade och kostnaden blir ekonomiskt försvarbar. 
  
 3.3.3 
  
 Telefonservice för ökad tillgänglighet 
  
 Utredningen anser att telefonservicen är ett mycket viktigt komplement till den information som ges i elektronisk form. Sär- skilt för dem som inte har tillgång till Internet är denna service en nödvändighet. För personer med särskilda behov kan telefonservice i många fall vara den enda tillgängliga kanalen för att få den information man efterfrågar. Utredningen anser att man bör över- väga att förlänga öppettiderna för att därmed öka tillgängligheten till denna service. För dem som har tillgång till Internet kan 
 26 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 telefonservicen erbjuda hjälp/handledning hur man söker infor- mation. 
  
 3.3.4 
  
 Erbjud viss basinformation och ha beredskap för högaktuellt ämne 
  
 Allmänheten har fortfarande visst behov av basinformation om EU såsom information om EU:s institutioner, deras formella besluts- processer och kompetens. Erfarenheterna från  
 EU-upplysningens 
  verksamhet visar dock att behovet successivt minskat alltsedan Sverige blivit  
 EU-medlem. 
  Istället har frågor av mer komplex och individinriktad karaktär ökat. 
 Det finns klara önskemål från exempelvis lärare och represen- tanter för media om att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  snabbt bör kunna ta fram bakgrundsinformation och fakta om ett aktuellt ämne. Sammanställd information av detta slag anses fylla en viktig funktion, just under den tid då en aktuell debatt eller motsvarande pågår i t.ex. media. Redan idag presenteras och publiceras aktuella ämnen på webbplatsen. För bl.a. undervisningsändamål finns behov av basinformation som kan anpassas till elever på olika stadier. 
 Därför föreslår utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  även i fortsättningen dels ska erbjuda viss basinformation dels snabbt kunna sammanställa information om ett högaktuellt ämne om detta efterfrågas. För att undvika dubbelarbete är det angeläget att ta hänsyn till informationsutbudet från andra aktörer. Inrikt- ningen är att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  endast ska producera egna informationstexter då komplettering visar sig nödvändig. 
 Även om Allmänhetens  
 EU-upplysning, 
  till skillnad från t.ex.  
 EU2004-kommittén, 
  inte ska ha ansvar för att stimulera debatt i olika aktuella  
 EU-frågor, 
  så finns anledning för Allmänhetens EU- upplysning att ha beredskap för att möta ett ökat intresse från allmänheten i samband med förändringar inom EU. 
 När olika  
 EU-frågor 
  kommer högt på den politiska dagord- ningen leder detta till en generell efterfrågeökning på information om EU. Det visar såväl erfarenheter från det svenska ordförande- skapet som folkomröstningskampanjerna i Danmark. Det är ytter- ligare en anledning att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  bör få resurser att aktivt gå ut till allmänheten och informera om den service som ges. 
 27 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 3.3.5 
  
 Erbjuda hjälp med att klargöra innebörden av vissa dokument 
  
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  bör bidra till att hjälpa medborgarna med att klargöra den faktiska betydelsen av ett dokument i en EU- relaterad fråga. Det handlar i enklare fall om att en medborgare som önskar ta del av ett dokument erbjuds hjälp med att förstå innebörden av en text. I andra fall bör Allmänhetens  
 Ruizning hänvisa till ansvarig myndighet och till de organisationer som är engagerade i frågan, för att få hjälp med tolkning av innebörden. 
  
 3.3.6 
  
 Övriga överväganden 
  
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  kommer att kunna tillhandahålla så kvalificerade informationstjänster att den samtidigt blir en värdefull resurs för förtroendevalda och för dem som i sitt yrke har att informera om  
 EU-relaterade 
  frågor t.ex. informatörer i kommuner, landsting och organisationer Detta gäller också tjänstemän inom riksdagen, regeringskansliet och myndigheter. Det kan synas effek- tivt att utnyttja den kompetens som  
 EU-informatörerna 
  har för utbildningsändamål. 
 De resurser som föreslås för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  är dimensionerade för att den ska kunna tillhandahålla kvalificerade informationstjänster via den egna webbplatsen och telefonservice. Utredningen anser därför att det är olyckligt om resurserna splittras genom att tillföra arbetsuppgifter som ligger utanför det egentliga uppdraget. 
 Utredningen anser att Allmänhetens  
 EU-upplysning, 
  av såväl principiella som resursskäl, inte ska arbeta med att sprida eget producerat informationsmaterial om  
 EU-relaterade 
  frågor genom att bygga upp ett nätverk av vidareinformatörer. 
 En väl känd efterfrågestyrd informationsservice är enligt utredningens uppfattning den effektivaste vägen att öka medbor- garnas kunskap om och intresse för  
 EU-relaterade 
  frågor. 
 28 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 3.4 
  
 Öka kunskapen om Allmänhetens  
  
 EU-upplysning 
  
 Knappt en procent av Sveriges befolkning känner till dagens EU- upplysning (se bilaga 5). Utredningen föreslår därför att Allmän- hetens  
 EU-upplysning 
  får ett extra anslag för att informera om sina tjänster till allmänheten. 
 För att bli bättre känd bland allmänheten och bland exempelvis representanter för media, skolor och folkbibliotek behövs en genomtänkt insats under ett flertal år. Utredningen föreslår en extra budget för marknadsföring under en treårsperiod med fyra miljoner kronor år ett, tre miljoner kronor år två och två miljoner kronor år tre. 
 För att klargöra verksamhetens inriktning anser utredningen att det finns skäl att ändra namnet på verksamheten till Allmänhetens  
 EU-upplysning. 
  Idag kallas ibland verksamheten felaktigt för Riksdagens  
 EU-upplysning. 
  
 Hittills har  
 EU-upplysningen 
  använt sig av begreppet neutral information när de har marknadsfört sina tjänster till allmänheten. Möjligen bottnar begreppet neutral information i att EU- upplysningen enligt konstitutionsutskottet (1994/95:KU36) ska erbjuda partipolitisk neutral information. Det kan finnas olika uppfattningar om vad som avses med begreppet neutral. Därför föreslår utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska beskriva sin verksamhet som allsidig och saklig. 
  
 3.5 
  
 Prioriteringar och personalresurser 
  
 EU-upplysningen 
  har idag starkt begränsade resurser och har därför inte fullt ut kunnat leva upp till sitt uppdrag. Utredningen ser utvecklingsområden och ökande behov av insatser, samtidigt som utredningen anser att verksamheten inte kraftigt ska byggas ut. Utredningen anser därför att en viss resursförstärkning behövs samtidigt med en nedprioritering av vissa delar av verksamheten. 
 De resurser som utredningen föreslår förutsätter en prioritering mellan olika, var för sig angelägna, informationsinsatser. Utred- ningen föreslår att rollen som vägvisare sätts i första rummet. Därav följer att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  i mindre omfattning än idag själv ska utreda sakförhållanden för att kunna ge svar på ställda frågor. 
 29 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 Utredningens uppfattning är att den egna bearbetade sakinfor- mationen i första hand ska publiceras på webbplatsen. När den som frågar inte har tillgång till IT kan svar ges genom att materialet på webbplatsen skrivs ut och översänds per post. 
 Det är angeläget att Allmänhetens  
 EU-upplysning, 
  som ett led i de egna marknadsföringsinsatserna, presenterar sin verksamhet i tryckt form. Detta är viktigt för att bibliotekarier, lärare och andra som aktivt informerar om olika vägar att nå samhällsinformation ska kunna bidra till att göra verksamheten känd. 
 Utredningen föreslår en personalstyrka på 12 fasta tjänster vid Allmänhetens  
 EU-upplysning. 
  Det kan jämföras med dagens 8,5 fasta tjänster och 1,5 projektanställningar. 
 Denna förstärkning föreslås för att klara det utökade uppdraget med webbplatsen och möta den ökade efterfrågan på service som följer av en aktivare marknadsföring. Förstärkningen föreslås också för att utveckla den kontaktskapande verksamheten med riksdags- partierna, Regeringskansliets tjänstemän,  
 EU-parlamentarikerna, 
  arbetsmarknadens parter m.fl., samt för att snabbt sammanställa information om högaktuella frågor. 
  
 3.6 
  
 Riksdagen huvudman för Allmänhetens EU- upplysning 
  
 Frågan om huvudmannaskapet för allmänhetens  
 EU-upplysning 
  utreddes ingående 1995. Konstitutionsutskottet beslutade (1994/95:KU36) enligt förslag från SOU 1995:127 om att placera den vid riksdagen. För en placering vid riksdagen talar nu liksom då den saklighet och opartiskhet i verksamheten som ytterst garante- ras av riksdagens parlamentariskt sammansatta riksdagsstyrelse (tidigare förvaltningsstyrelse). Utredningen har inte funnit anled- ning att ifrågasätta beslutet om huvudmannaskap. 
  
 3.6.1 
  
 Statligt åtagande och organisationsform 
  
 Frågor som berör EU är en integrerad del av svensk politik. Riksdag, regering och myndigheter har ansvar för att medborgarna har tillgång till information när en fråga hanteras i statsförvalt- ningen. 
 30 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Utredningen ser det som en statlig uppgift att underlätta för medborgarna att ta del av information om  
 EU-relaterade 
  frågor. Därför har utredningen föreslagit ett statligt huvudmannaskap för Allmänhetens  
 EU-upplysning. 
  
 Svenska statliga organ och andra aktörer har olika roller i EU- samarbetet vilket präglar deras informationsverksamhet. Detta är huvudskälet till att utredningen inte förordar ett för den svenska staten och Europeiska kommissionen gemensamt informations- center motsvarande de som finns i Frankrike och Portugal. 
 I propositionen Former för verksamhet som är beroende av statligt stöd (1995/96:61) skrev regeringen att det kunde vara motiverat att överväga att låta en statlig uppgift utföras i en privaträttslig verksamhetsform. Sådana överväganden kunde vara aktuella då det finns statsfinansiella eller andra skäl för staten att samverka med någon annan. Även i vissa andra fall då staten själv finansierar och driver verksamhet kan behovet av en självständig framtoning för verksamheten utgöra skäl för att utnyttja en privat- rättslig verksamhetsform. 
 Ställningstagandena i propositionen innebär bland annat att när staten, tillsammans med annan part, engagerar sig i verksamhet som är beroende av statligt stöd bör detta främst ske genom ett aktie- bolag eller en ideell förening. Regeringen fann att enkla bolag, ekonomiska föreningar, handelsbolag och stiftelser var olämpliga organisationsformer. 
 Enligt utredningens förslag är de verksamhetsformer som an- givits för verksamheter med delat huvudmannaskap inte aktuella. Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  föreslås få en självständig roll. Det har därför funnits anledning att överväga aktiebolag som organisa- tionsform. Det som talar emot aktiebolagsformen är att det höga kravet på trovärdighet förutsätter att verksamheten bedrivs i en tydlig offentlig och öppen form. 
 Med tanke på behovet av att ge verksamheten en öppen och offentlig karaktär är det inte heller aktuellt att föreslå stiftelse- formen. Verksamheten vid Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  kommer dessutom att vara beroende av återkommande statliga anslag och då godtas inte att en stiftelse bildas. (Stiftelselagen 1994:1220) 
 Eftersom Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  inte föreslås få myndig- hetsutövande uppgifter finns inte anledning föreslå att verksam- hetens skall bedrivas i myndighetsform. Regeringen har också intagit en principiellt restriktiv hållning när det gäller att inrätta nya myndigheter. 
 31 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 3.6.2 
  
 Riksdagen kontra Regeringskansliet som huvudman 
  
 Utredningen SOU 1995:127 Framtida central Europainformation föreslog riksdagen som huvudman för  
 EU-upplysningen 
  vilket också blev konstitutionsutskottets beslut (1994/95:KU36). Skälen som den förra utredningen presenterade var följande: 
 Regeringskansliet: 
  
 N  
 En fördel med en tänkbar placering vid Regeringskansliet var närheten till fackdepartementens sakkunskap. Mot detta, menade man, talade regeringens uppgift att bereda politiska beslut vilket ansågs riskera att påverka verksamhetens tro- värdighet. Mot denna placering talade också att departementen, som beredningsorgan, inte skulle vara huvudmän för perma- nenta verksamheter. 
 Riksdagen: 
  
 N  
 För en placering vid riksdagen talade riksdagens erfarenheter av information till allmänheten och upparbetade kanaler till bibliotek, gymnasieskolor och högskolor. Ytterligare ett skäl som då framfördes var möjligheterna för  
 EU-upplysningen 
  att samverka med  
 EU-nämnden. 
  Ett viktigt skäl som framfördes var att verksamhetens saklighet och opartiskhet ytterst garan- terades av riksdagens parlamentariskt sammansatta förvalt- ningsstyrelse. 
 Utredningen har övervägt de olika alternativen och funnit att det inte finns någon anledning att ifrågasätta den förra utredningens val av placering. Huvudskäl för en placering vid riksdagen är just att verksamhetens saklighet och allsidighet garanteras av en parla- mentarisk sammansatt huvudman. 
  
 3.7 
  
 Självständig och oberoende ställning för att synas 
  
 Det är dock viktigt att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ges en stark ställning med erforderliga resurser och ett tydligt mandat från riksdagsstyrelsen som gör det möjligt för den att leva upp till sitt uppdrag att verka i allmänhetens tjänst. 
 32 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Utredningen lägger inget konkret förslag om den organisatoriska placeringen i riksdagen. Men en förutsättning för utredningens förslag om allmänhetens upplysningstjänst i  
 EU-relaterade 
  frågor är att riksdagen ger den en sådan ställning i organisationen att den kan få en egen tydlig identitet och möjlighet att självständigt marknadsföra sig som Allmänhetens  
 EU-upplysning. 
  
 33 
  
 4 
  
 Överväganden kring riksdagens information om  
  
 EU-relaterade 
  frågor 
 Information om riksdagens  
 EU-relaterade 
  arbete är en naturlig del av riksdagens informationsarbete. Riksdagsförvaltningen bedriver ett omfattande informationsarbete om  
 EU-relaterade 
  frågor. Riks- dagsbiblioteket och informationsenheten medverkar aktivt till att informera allmänheten om riksdagens  
 EU-arbete. 
  
 Enligt utredningens förslag har Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  i uppdrag att informera medborgarna om hur  
 EU-relaterade 
  frågor hanteras i hela statsförvaltningen och av andra aktörer. Det betyder att riksdagen har ansvar för att presentera sitt eget specifika EU- arbete. 
 Utredningen vill inte förekomma riksdagsförvaltningens pågåen- de informationsutredning. Utredningen har av den orsaken valt att inte föreslå inriktning och omfattning av riksdagens information till allmänheten om sitt  
 EU-relaterade 
  arbete. 
 35 
  
 5 
  
 Förslag om Regeringskansliets information om  
  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 Förslag:  
 Från departementens synpunkt är informations- ansvaret detsamma oavsett om en fråga har anknytning till EU eller inte. Det finns därför inga skäl att föreslå att infor- mationsuppgifterna om  
 EU-relaterade 
  frågor i Regeringskansliet ska samordnas på ett, från övriga frågor, särskilt sätt. Utred- ningen föreslår inga särskilda formella samordningsfunktioner. Det nu gällande arbetssättet täcker väl det behov av samordning som kan uppstå. 
 Ett undantag är utredningens förslag om en för Regerings- kansliet gemensam  
 EU-webb. 
  Här föreslås att ansvaret för verk- samheten läggs på UD:s press- och informationsenhet. Enheten ansvarar idag för vissa ytterligare samordningsuppgifter. Utred- ningen föreslår att så blir fallet också i fortsättningen. 
 Handläggning och beslut i  
 EU-relaterade 
  frågor är en väl integrerad del i Regeringskansliets arbete. Samordningen av  
 EU-frågor 
  sker genom beslut i regeringen. I samordningsfrågor leds beredningen av Statsrådsberedningen. Vid Statsrådsberedningens överläggningar med departementen om  
 EU-frågor 
  samt vid möten mellan infor- mationscheferna respektive pressekreterarna i Regeringskansliet kan beslutsunderlag för såväl fortlöpande som särskilda informa- tionsinsatser i en  
 EU-relaterad 
  fråga diskuteras. Därmed skapas också förutsättningar för samordning av informationsansvaret då fler än ett departement berörs. 
 Nationella förberedelser i projektform 
 Utredningen föreslår att nationella förberedelser inför större särskilda händelser och ställningstaganden inom EU även i fort- sättningen drivs i projektform. Exempel på projektformen är 
 37 
  
 Förslag om Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 EU2004-kommittén 
  om regeringskonferensen om framtidsfrågor- na samt organisationen kring det svenska ordförandeskapet 2001. 
 Regeringen har ansvar för att initiera en särskild informa- tionsinsats i en  
 EU-relaterad 
  fråga. Liksom idag är det även i fortsättningen naturligt att Statsrådsberedningen handlägger dessa regeringsärenden. Statsrådsberedningen förbereder det politiska beslutet om resurstilldelning och vem som ansvarar för en informa- tionsinsats. Det var fallet med  
 EU2004-kommittén 
  och blir t.ex. aktuellt vid en aviserad folkomröstning om svenskt inträde i det europeiska valutasamarbetet. 
  
 5.1 
  
 Regeringskansliets  
  
 EU-webb 
  skapar ökad öppenhet 
 Förslag: Regeringskansliets webbplats för  
 EU-frågor 
  inrättas. Här ska löpande information om svenska ståndpunkter i EU- sammanhang, dagordningar för ministerrådet och andra doku- ment publiceras i likhet med vad som skedde under det svenska ordförandeskapet. 
 Regeringskansliets  
 EU-webb 
  blir en naturlig ingång för de med- borgare som vill följa Regeringskansliets arbete med  
 EU-frågor. 
  Detta gäller också de yrkesgrupper som arbetar med  
 EU-relaterade 
  frågor, t.ex. journalister. Även tjänstemän inom riksdagsförvalt- ningen och Regeringskansliet likaväl som anställda inom stat och kommun skulle ha stor nytta av denna  
 EU-webb. 
  Den bör ha en hög ambitionsnivå vad gäller öppenhet och snabbhet att publicera dokumenten. 
 Det handlar om att aktivera en vilande webbplats som redan har erforderliga applikationer. Webbredaktionen skulle förslagsvis bestå av tre tjänster. 
 Att aktuell information snabbt publiceras på webbplatsen är avhängigt av att berörda tjänstemän på respektive departement, t.ex. handläggare, pressekreterare och informatörer har möjlighet att publicera direkt på webbplatsen. Det rör sig sannolikt om ett fyrtiotal tjänstemän. Naturligtvis kommer det att innebära vissa ökade arbetsinsatser. 
 Att eu2001.se fungerade så bra under ordförandeskapet berodde bl.a. på att den politiska ledningen gav klart stöd. Utredningens 
 38 
  
 SOU 2002:96 
  
 Förslag om Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 förslag förutsätter att liknande stöd ges för arbetet med att publicera på  
 EU-webben. 
  
 Statsrådsberedningen har som nämnts samma samordnande roll i  
 EU-frågor 
  som i alla andra frågor. Antalet tjänstemän i Statsråds- beredningen är relativt sett få. Därför står det i arbetsordningar etc. att  
 EU-enheten 
  på UD biträder Statsrådsberedningen. Tillsammans kan man kalla dem samordningsfunktionen. Utredningen föreslår att webbplatsen om regeringens  
 EU-arbete, 
  handläggs av den informationsenhet som har samma organisatoriska hemvist som samordningsfunktionen för  
 EU-frågor, 
  dvs. UD:s press- och infor- mationsenhet. Även under ordförandeskapet ansvarade UD:s press- och informationsenhet för webbplatsen eu2001.se. 
  
 5.2 
  
 Särskilda informationsaktiviteter 
  
 Inom Regeringskansliet finns vissa informationsuppgifter i EU- relaterade frågor som inte kan knytas till en specifik fråga eller ett visst departement. UD:s press och informationsenhet föreslås också fortsättningsvis ansvara för sådan sektorsöverskridande verk- samhet. Ett exempel är populärversionen av Regeringskansliets årsbok om EU. Ett annat exempel är de återkommande opinions- undersökningarna om allmänhetens uppfattning i  
 EU-relaterade 
  frågor. Det är angeläget att denna undersökningsserie inte bryts. 
 Genom omprioriteringar, minskade kostnader för trycksaker och marknadsföring av dessa, finns utrymme inom nuvarande anslagsram för UD:s press och informationsenhet att marknadsföra den  
 EU-webb 
  som utredningen föreslår och ansvara för vissa åter- kommande gemensamma informationsinsatser. Det finns även utrymme för en uppföljning av de informationsseminarier som arrangerats i kandidatländerna. 
  
 5.3 
  
 Journalistseminarier 
  
 För svenska media som ej har möjlighet att avdela särskilda spe- cialister, är det värdefullt att på redaktionerna öka kunskapen om hur man söker bakgrundsinformation och fakta om  
 EU-relaterade 
  frågor. Ett sätt att öka kunskapen om hur man söker information är att ordna seminarier för svenska journalister. Denna verksamhet bedrevs under ordförandeskapet och mötte positivt gensvar. 
 39 
  
 Förslag om Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 Journalistseminarierna kan med fördel ha ett visst tema, t.ex. utvidgningen. De ska vara idégivande och kontaktskapande och inriktade på att underlätta journalisternas arbete. Seminarierna skulle förslagsvis anordnas två gånger per år. Det skulle uppskatt- ningsvis röra sig om 20 25 journalister per seminarium. 
 För medias rapportering och granskning av hur  
 EU-relaterade 
  frågor hanteras i den offentliga förvaltningen är det särskilt viktigt att snabbt få tillgång till information i en fråga som är aktuell i regeringskansliet. Därför ska journalistseminarierna som ordnas ha särskild tyngdpunkt på hur man söker information om  
 EU-frå- 
  gornas behandling i regeringskansliet. Utredningen föreslår att UD:s press- och informationsenhet ansvarar för att seminarierna genomförs. 
 40 
 6 Informationsutbyte 
  
 6.1 
  
 Ingen formell samordning mellan riksdag och regering 
  
 Utredningen föreslår att det som hittills inte sker någon formell samordning mellan riksdag och regering när det gäller  
 EU-relaterad 
  information till allmänheten. Det finns dock anledning att de som har informationsansvaret kontinuerligt håller varandra väl informerade. 
 Utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  tar initiativ till regelbundet informationsutbyte mellan de aktörer som sysslar med  
 EU-information. 
  Det redan etablerade informella informationsutbytet, mellan representanter för  
 EU-upplysningen, 
 EU-nämndens 
  kansli, Regeringskansliet,  
 EU2004-kommittén, 
  Europeiska kommissionens och Europaparlamentets kontor i Sverige, den s.k.  
 Mega-infogruppen 
  bör utvecklas. 
 Vid dessa möten ges möjlighet att diskutera samarbete när det gäller specifika praktiska projekt, vilket redan görs idag t.ex. semi- narier eller storforum. Ett aktuellt exempel är samarbetet mellan Finansdepartementet och kommissionen om information till företagare och allmänhet om införandet av euron i 12 av EU- länderna. 
  
 6.2 
  
 Skrivelse från Upplands Väsby kommun och Stockholms stad 
  
 Upplands Väsby kommun och Stockholms stad har med stöd av Europeiska kommissionens representationskontor i Sverige pre- senterat ett projekt där olika parter som riksdagen, regeringen, kommissionen, Europaparlamentet, m.fl. skulle bilda ett svenskt Centrum för Europainformation. Initiativtagarna har i augusti 2001 tillskrivit utrikesminister Gonzalez och önskat att regeringen 
 41 
  
 Informationsutbyte 
  
 SOU 2002:96 
  
 deklarerar att den står bakom arbetet med att skapa centret. Skrivelsen har överlämnats till utredningen. 
 Inom projektet ryms skilda målsättningar som att stimulera debatt om EU:s framtidsfrågor, att förbättra kunskapen om EU och att tjäna som en nationell central i det landsomfattande nätverk av organ som bedriver  
 EU-information. 
  Projektet anknyter i vissa delar till den verksamhet som bedrivs av  
 EU2004-kommittén. 
  Utifrån utredningens uppdrag har tanken på ett fast organisatorisk samarbete mellan riksdag och regering samt andra aktörer som informerar om  
 EU-relaterade 
  frågor prövats. 
 Enligt de ställningstaganden som tidigare redovisats anser utred- ningen att det  
 EU-relaterade 
  informationsarbetet i riksdagen och Regeringskansliet ska bedrivas i direkt anslutning till huvud- männens verksamhet. För Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  finns särskilda skäl till att den organisatoriskt bör ha en tydlig anknyt- ning till riksdagen. Utredningen anser därför att det inte är lämpligt att organisatoriskt flytta någon av dessa verksamheter till det före- slagna centret. 
 42 
  
 7 
  
 Överväganden om  
  
 IT-satsning 
  vid riksdagen och Regeringskansliet 
 Fördelen med förslaget om Regeringskansliets  
 EU-webb 
  är att det väl motsvarar den svenska målsättningen att med hjälp av IT erbjuda öppenhet och demokratisk insyn. 
 Utredningen om en uthållig demokrati SOU 2000:1 skriver att demokrati förutsätter, bland annat, en upplyst förståelse. Med- borgarna måste ha möjlighet att skaffa sig insikter i politiska frågor, möjlighet att ta del i diskussioner som föregår beslutsfattandet och möjlighet att kontrollera att besluten tillämpas i enlighet med vad som bestämts i demokratisk ordning. 
 Idag har en stor andel av Sveriges befolkning tillgång till Internet och därmed möjlighet att inhämta information och delta i kom- munikation. IT erbjuder nya möjligheter att utöva medborgerlig kontroll över statsmakten och valda företrädare. 
 Skälen till utredningens förslag om webbplatsen för Allmän- hetens  
 EU-upplysning 
  och Regeringskansliets  
 EU-webb 
  med aktuell information om den svenska beredningen av  
 EU-ärenden 
  är att de skulle främja medborgarens möjlighet till insyn. Genom den telefonservice som Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  föreslås erbjuda får även de som inte själva har tillgång till Internet möjlighet att ta del av informationen. 
 43 
  
 8 
  
 Förslagen underlättar för personer med särskilda behov 
  
 Enligt det riksdagsbeslut som fattades i maj 2000 (1999/2000:SoU14) ska personer med funktionshinder ha samma möjligheter som andra att ta del av information och kunna framföra synpunkter. 
 Beslutet innebär bl.a. att myndigheterna ska se till att den infor- mation som ges också är tillgänglig för personer med särskilda behov. Ett funktionshinder får inte innebära ett hinder att ta del av information om t.ex. medborgarnas rättigheter och skyldigheter. 
 Detta innebär att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska verka för att erbjuda möjligheter för personer med funktionshinder att ta del av  
 EU-information. 
  
 Individuell service via telefon ger möjlighet att tillgodose vissa gruppers behov. Det gäller exempelvis personer med bristfälliga kunskaper i svenska språket. 
 Webbplatsen för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  öppnar också vägen till information för vissa funktionshindrade. 
 I kontakt med organisationer som företräder personer med funktionshinder kan möjligheten till ytterligare insatser prövas. 
 45 
  
 9 
  
 Medborgarnas behov av information 
  
 I utredningens direktiv nämns att regeringen i 2000 års budgetproposition förutsåg att allmänhetens efterfrågan på EU- information sannolikt skulle ändra karaktär efter det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd. Utredningen ska bedöma allmänhetens framtida behov och förväntad efterfrågan på EU- relaterad information. 
  
 9.1 
  
 Ökad komplexitet i förfrågningarna 
  
 Det är inte möjligt att med någon större bestämdhet uttala sig om allmänhetens framtida behov av information om  
 EU-frågor 
  är inte möjligt. Vissa antaganden och slutsatser kan ändå göras. 
 För att få en bild av behovet och en eventuell ändrad karaktär på efterfrågan har utredningen intervjuat ett antal personer/orga- nisationer som dagligen tar emot förfrågningar från allmänheten (se kapitel 16). 
 De flesta av dem som intervjuats uppger att de märkt en gradvis fördjupning och ökad komplexitet i förfrågningarna alltsedan Sverige blev medlem i EU 1995. 
 Karaktären på frågorna har alltså ändrats successivt sedan flera år tillbaka. Allt färre enkla frågor ställs vad gäller EU i allmänhet och allt fler frågor handlar om individrelaterade ämnen av mer specifik eller komplex karaktär. Utredningen bedömer att denna tendens förstärks. 
 Stöd för den uppfattningen finns i den opinionsundersökning som utfördes av undersökningsföretaget ARS Research på uppdrag av UD och där utredningen hade möjlighet att ställa frågor. Tele- fonintervjuerna har genomförts med tusen personer över 16 år under perioden 28 februari 12 mars 2002 (se bilaga 5). 
 47 
  
 Medborgarnas behov av information 
  
 SOU 2002:96 
  
 9.2 
  
 Fyra av tio vill ha mer information om EU 
  
 Hälften av de tillfrågade tycker att de får ungefär den  
 EU-infor- 
  mation de vill ha och behöver. Fyra av tio uppger att de gärna skulle vilja ha mer information. Av de tillfrågade anser 5 % att de får för mycket information om EU och 4 % svarar vet ej. 
 Det visar sig att andelen som vill ha mer information är stor och har ökat till samma nivå som året före det svenska ordförande- skapet. 
  
 EU-information 
  
 mars 02 
  
 maj 01 
  
 Nguyen 
  
 sept 00 
  
 nov 99 
  
 juni 99 
  
 Får ungefär den info man 
  
 51 
  
 56 
  
 59 
  
 50 
  
 43 
  
 41 
  
 vill ha och behöver 
  
 Skulle vilja ha mer info 
  
 40 
  
 33 
  
 30 
  
 40 
  
 43 
  
 50 
  
 Snarast för mycket info 
  
 5 
  
 5 
  
 5 
  
 4 
  
 6 
  
 4 
  
 Vet ej 
  
 4 
  
 7 
  
 6 
  
 6 
  
 8 
  
 5 
  
 9.3 
  
 Information via media 
  
 Hälften av alla tillfrågade uppger att de håller sig informerade om vad som händer inom EU eller vad EU står för. Framför allt håller man sig informerad via media – via morgontidning, lokaltidning, TV och/eller kvällstidning. Av dessa var det 9 % som dessutom höll sig informerade via Internet. 
 48 
 SOU 2002:96 Medborgarnas behov av information 
  
 Informerar mig om EU: 
  
 Andel av alla 
  
 Ja,*: 
  
 48 
  
 Morgontidning, lokaltidning 
  
 30 
  
 TV 
  
 23 
  
 Kvällstidning 
  
 18 
  
 Internet 
  
 9 
  
 Radio 
  
 8 
  
 Facktidskrift 
  
 3 
  
 Vänner, familj 
  
 2 
  
 Kurser, skolundervisning 
  
 1 
  
 EU-upplysning, 
  UD m.fl. 
  
 0 
  
 Annat 
  
 2 
  
 Nej,  
 håller mig ej informerad 
  
 51 
  
 Vet ej 
  
 1 
  
 * = Genomsnittligt antal svar: 3. 
  
 Hälften (51 %) av de tillfrågade uppger att de inte håller sig infor- merade om EU. 1999 var det endast en tredjedel som hade den inställningen. 
 Det här visar att det är angeläget att Allmänhetens  
 EU-upp- 
  lysning har resurser att marknadsföra sig. Därmed öppnas möjlig- het för dem som önskar mer  
 EU-relaterad 
  information att lätt hitta fram till den. 
 Undersökningar från 1999 2002 visar att intresset att söka information varierar. Erfarenheter från såväl Sverige som andra  
 EU-länder 
  ger vid handen att behovet att finna  
 EU-information 
  ökar starkt när den offentliga debatten om  
 EU-frågor 
  står högt på dagordningen, t ex vid folkomröstningar. 
 Också här kommer en marknadsföring av de tjänster som Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  kan erbjuda att göra det lättare att tillgodose informationsbehovet. 
 49 
  
 10 
  
 Medias, bibliotekens och skolans betydelse 
  
 10.1 
  
 Medias betydelse 
  
 Det ingår inte i uppdraget att utreda Regeringskansliets och riks- dagens information till media. Undersökningar visar emellertid entydigt att information till allmänheten om  
 EU-relaterade 
  frågor som hanteras av riksdagen och regeringen huvudsakligen sker via media. Det har därför varit naturligt att utredningen prövat i vilken grad den befintliga och föreslagna informationsverksamheten till allmänheten också bidrar till att förbättra mediernas arbetsmöjlig- heter. 
 Företrädare för media har framfört önskemål om att det fort- sättningsvis finns en tjänst som vägvisare när det gäller  
 EU-rela- 
  terad information. Det motsvarar den service som vägvisare som utredningen föreslår att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  skall erbjuda. 
 Utredningsförslaget om en  
 EU-webb 
  för Regeringskansliet med motsvarande ambitionsnivå, när det gäller öppenhet och snabbhet att publicera dokument, som Regeringskansliet hade under ord- förandeskapet (www.eu2001.se) skulle underlätta för medierna. Journalisterna skulle lättare kunna följa och bevaka beredningen och beslutsgången när det gäller  
 EU-relaterade 
  ärenden. 
 Satsningen på regelbundna journalistseminarier skulle öppna nya möjligheter för framför allt små och medelstora medier. För redaktioner som inte har möjlighet att avdela särskilda specialister att bevaka  
 EU-frågor 
  är det värdefullt att få möjlighet att öka kunskapen om hur man söker bakgrundsinformation och fakta i såväl Bryssel som bland svenska aktörer. 
 51 
  
 Medias, bibliotekens och skolans betydelse 
  
 SOU 2002:96 
  
 10.2 
  
 Folkbibliotekens betydelse 
  
 De svenska biblioteken erbjuder kunnig personal och generösa öppettider. Det finns folkbibliotek och biblioteksfilialer i samtliga 289 kommuner och ett samordnande länsbibliotek i varje län. Dess- utom finns välbesökta bibliotek vid svenska högskolor och uni- versitet. 
 Folkbiblioteken fungerar som ett center för kunskap och infor- mation. De ska vara en plats där det fria ordet är tillgängligt och t.ex. fungera som kulturmötesplats, stärka barnens och ungdomars kulturella nivå och underlätta den kommunala infrastrukturen. 
 Folkbiblioteken är en viktig länk att nå allmänheten. Utred- ningens förslag innebär att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  på ett systematiskt sätt håller bibliotekarier underrättade om hur EU- upplysningens tjänster kan gagna medborgarna. 
  
 10.3 
  
 Skolans betydelse 
  
 Utbildning om EU är en naturlig del av skolan. Skolans har en avgörande betydelse för ungdomars kunskaper om  
 EU-samarbetet 
  och hur deras liv påverkas av beslut inom ramen för EU. 
 Skolan har behov av basinformation om EU och information om aktuella frågor inom EU. Med basinformation menar utredningen exempelvis information om EU:s institutioner, deras formella beslutsprocesser och kompetens. 
 Därför är det angeläget att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  fort- sätter sitt arbete med att erbjuda strukturerad och bearbetad information om EU genom databasens svar på frågor om EU- relaterade ärenden. 
 Dessutom finns behov av att kunna erbjuda lärare information om hur de kan hänvisa sina eleverna när det gäller informations- sökning vid t.ex. projektarbete om ett  
 EU-relaterat 
  ämne. Här kan en ökad kunskap om de tjänster som Allmänhetens EU- upplysningen erbjuder utgöra ett bra stöd till lärarna. 
 Lärarna kan snabbt behöva ta fram bakgrundsmaterial och fakta om ett högaktuellt  
 EU-ämne. 
  Därför är det viktigt att Allmän- hetens  
 EU-upplysning 
  fortsätter att ha nyhetsbevakning och till- handahåller och sammanställer information om aktuella frågor. Även här handlar det om att  
 EU-upplysningens 
  tjänster måste vara kända för lärarna. 
 52 
 11 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 Enligt riksdagsbeslut (1994/95:KU36) är målet för  
 EU-upp- 
  lysningen att stärka den demokratiska opinionsbildningen genom att ge enskilda medborgare eller grupper såsom lärare och biblio- tekarier, samt medier en för svenska förhållanden anpassad bas- information om utvecklingen inom EU. 
  
 EU-upplysningens 
  information ska präglas av saklighet, vara partipolitisk neutral och uppfattas som fri från värderingar. Utgångspunkten är att det är medborgarnas efterfrågan som ska styra och att informationen ska finnas tillgänglig för medborgare i hela landet. Idag har verksamheten 8,5 fasta tjänster och 1,5 pro- jektanställningar. 
 De arbetsuppgifter som  
 EU-upplysningen 
  tilldelades enligt riksdags- beslutet: 
  
 N  
 Besvara frågor om konsekvenser av det svenska medlemskapet i EU.  
 N  
 Ge råd och vägledning om beredningen av ärenden med anknytning till 
 EU 
  
 N  
 Fungera som en sluss för vidarehänvisning 
  
 N  
 Utveckla den egna verksamheten i nära samarbete med  
 EU-nämnden 
 N  
 Samarbeta på avtalsbasis med Regeringskansliet och myndigheterna 
  
 N  
 Ta initiativ till samordning mellan olika organ i Sverige som är engagerade i informationen om EU 
  
 N  
 Utveckla nätverket av vidareinformatörer såsom lärare och biblio- tekarier, arrangera utbildning och ställa material till förfogande 
 Dessutom bör  
 EU-upplysningen 
  ha ambitionen att bl.a. underlätta syn- skadades och andra handikappades informationsbehov samt att ta på sig specifika uppdrag av Regeringskansliet.  
 EU-upplysningen 
  kan genom de givna arbetsuppgifterna medverka till att ge service och vägledning till representanter från massmedier, särskilt till dem som saknar egna kon- taktvägar till  
 EU-området. 
  (1994/95:KU36) 
 53 
  
 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 SOU 2002:96 
  
 EU-upplysningens 
  verksamhet består av både utredningsverksam- het och informationsverksamhet. 
  
 11.1 
  
 Faktainsamling och nyhetsbevakning 
  
 Faktainsamling och nyhetsbevakning är två viktiga arbetsuppgifter för  
 EU-upplysningen. 
  Resultatet ligger till grund för t.ex. EUsvar som är en faktadatabas med cirka 300 frågor och svar om EU och för stöd till frågeservicen. 
 Dessa två arbetsuppgifter innebär att löpande följa nyhets- databaser och andra elektroniska informationskällor, inklusive dokument med  
 EU-anknytning 
  inom svenska statsförvaltningen och inom EU:s institutioner t.ex. dokument från kommissionen, lagstiftning, pressmeddelanden regeringens faktapromemorior till riksdagen , propositioner och betänkanden. 
  
 11.2 
  
 Frågeservice via telefon och  
  
 e-post 
  
 Frågor kan ställas per telefon direkt till  
 EU-informatörerna 
  via ett  
 020-nummer 
  under fyra timmar per arbetsdag. Dessutom erbjuds journalister, lärare, bibliotekarier och förtroendevalda telefon- service hela arbetsdagen via särskilt telefonnummer. Möjligheten att skicka frågor via  
 e-post 
  utnyttjas i ökande grad. 
 De frågor som är mest förekommande är ofta relaterade till vilka rättigheter och skyldigheter som följer med  
 EU-medlemskapet. 
  Det kan handla om lagstiftningsfrågor, om hur beslut fattas och av vem samt hur dessa påverkar medborgarna. 
  
 EU-upplysningen 
  kan konstatera att frågornas karaktär stegvis blivit mer avancerade och bygger på en ökad kunskap hos den som ställer frågan. 
 För år 2001 och 2000 fick  
 EU-upplysningen 
  följande antal telefonsamtal,  
 e-post 
  respektive fax eller brev: 
 54 
 SOU 2002:96 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 År 
  
 2001 
  
 2000 
  
 Telefonsamtal 
  
 6 193 
  
 5 577 
  
 E-post 
  
 2 901 
  
 2 556 
  
 Fax/brev 
  
 61 
  
 55 
  
 Totalt cirka* 
  
 9 155 
  
 8 188 
  
 * = Frågorna är som regel fler än vad ovanstående statistik visar, beroende på att en frågeställare ställer flera frågor efter varandra. Statistiskt redovisas dock endast en fråga per frågeställare. 
 Det faktum att allt fler har daglig tillgång till Internet har medfört en snabb förändring av beteendet hos dem som söker svar på frågor om EU. Det innebär att allt fler ställer sina frågor genom  
 e-post 
  eller går direkt till  
 EU-upplysningens 
  webbplats för att få svar. 
 Generellt sett är  
 e-postförfrågningar 
  mer resurskrävande än telefonfrågor. Därför har  
 EU-upplysningen 
  tagit fram vissa svars- mallar för att underlätta svar på de vanligaste frågorna. Anled- ningen till att  
 e-postfrågorna 
  är resurskrävande är att de i regel är mer omfattande samtidigt som det utan direkt återkoppling till frågeställaren ofta är svårt för  
 EU-informatören 
  att veta på vilken detalj- och kunskapsnivå svaret ska ges. 
 Av dem som kontaktar  
 EU-upplysningen 
  är ungefär: 
  
 Allmänheten 
  
 33 % 
  
 Skolelever 
  
 33 % 
  
 I egenskap av anställd i företag 
  
 16 % 
  
 I egenskap av anställd i 
  
 10 % 
  
 myndighet eller organisation 
  
 Journalister 
  
 2 % 
  
 Övriga, t.ex. internt inom 
  
 6 % 
  
 riksdagen 
  
 Kännedom om  
 EU-upplysningen 
  bygger främst på att den som frågar tittat i telefonkatalogen, sökt på Internet, fått tips av lärare, myndigheter och organisationer. Tjugo procent uppger att de tidigare kontaktat  
 EU-upplysningen. 
  
 55 
  
 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 SOU 2002:96 
  
 11.3 
  
 EUsvar med cirka 300 artiklar/promemorior 
  
 EUsvar är en databas med cirka 300 artiklar/promemorior om EU och det svenska medlemskapet.  
 EU-upplysningen 
  gör regelbundet uppdateringar och nya artiklar. Dessa artiklar publiceras på webb- platsen och täcker alla EU:s politikområden. 
 Syftet är att erbjuda allmänheten fortlöpande uppdaterad och mer avancerad information inom olika sakfrågor än vad som ges genom  
 EU-upplysningens 
  faktablad. Detta för att kunna tillmötes- gå de olika målgrupper och behov som finns hos allmänheten och bland vidareinformatörer såsom lärare, bibliotekarier, myndigheter och organisationer. 
  
 11.4 
  
 Samarbete med  
  
 EU-nämnden 
  
 EU-upplysningen 
  skriver pressmeddelanden inför och efter EU- nämndens sammanträden. Därigenom erbjuds  
 EU-upplysningen 
  möjlighet att direkt närvara vid nämndens politiska behandling av  
 EU-frågorna 
  och ta del av den muntliga information som lämnas av bl.a. regeringen vid  
 EU-nämndens 
  sammanträden.  
 Ruizningen ansvarar även för att publicera delar av de handlingar som inkommer till  
 EU-nämnden 
  inför sammanträdena på riksdagens webbplats. 
  
 11.5 
  
 Webbadressen www.riksdagen.se/eu 
  
 Informationen på webbplatsen vänder sig till alla  
 Ruizningens målgrupper, dvs. allmänheten, skolungdomar, lärare, jour- nalister, bibliotekarier. Under 2001 hade  
 EU-upplysningens 
  webb- plats 260 000 besök och under månaderna  
 september-december 
  2001 i genomsnitt 20 000 25 000 besök per månad. 
 Under det svenska ordförandeskapet hade  
 EU-upplysningen 
  uppemot 30 000 besök per månad. Under  
 januari-mars 
  2002 var genomsnittet 28 000 29 000 besök/månad. Noteras bör att det inte går att mäta hur många som besöker  
 EUsvar-sidorna. 
  
 Webbplatsen ligger under riksdagens webbadress. Tekniken såsom navigering och gränssnitt, är beroende av riksdagens rutiner. 
 På webbplatsen publiceras bl.a. dagliga nyhetsnotiser, temasidor om aktuella ämnen, tio vanliga frågor om EU, databasen EUsvar,  
 EU-upplysningens 
  informationsmaterial,  
 EU-relaterade 
  ärenden i 
 56 
 SOU 2002:96 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 riksdagen samt  
 EU-nämndens 
  pressmeddelande och samman- trädesdokument. 
  
 11.6 
  
 Nytt webbverktyg följa ett ärende i beredningsprocessen 
  
 EU-upplysningen 
  arbetar under 2002 med att utöka webb- publiceringen av  
 EU-dokument 
  och  
 EU-ärenden. 
  En användare ska erbjudas hjälp att följa ett ärende från det att kommissionen lagt fram ett förslag, genom beredningen på  
 EU-nivå 
  och på nationell svensk nivå fram till den färdiga svenska författningen. 
 För de användare som vill veta hur EU:s lagstiftningsprocess fungerar kommer det att finnas ett antal webbsidor med informa- tion i text och bild om beslutsprocessen, institutionerna och dokumenten. 
  
 11.7 
  
 Tryckt informationsmaterial 
  
 Din Guide till EU 
 Din Guide till EU är en skriftserie som vänder sig till dem som söker fördjupad information inom områden som berör EU och det svenska medlemskapet. 
 Din guide till EU – kontaktvägar är en skrift som förklarar vad EU är och dess uppbyggnad, beslutsfattandet i EU och inom riksdag och regering samt vem som gör vad och ger information om  
 EU-aktörer 
  i Sverige. 
 En andra skrift handlar om fri rörlighet för personer och inne- håller allmän och praktisk information om gällande regler för den fria rörligheten för personer. Skriften omfattar och behandlar olika grupper av personer och de situationer som berörs av reglerna. 
 En tredje guide till EU publicerades nyligen om fonder och program som redovisar var föreningar, organisationer, kommuner och företag samt enskilda kan söka medel för t.ex. ett lokalt ut- vecklingsprojekt eller för en utlandsutbildning. Upplagan på 25 000 sändes ut till alla folkbiblioteken och kommunernas  
 EU-sam- 
  ordnare. 
 57 
  
 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 SOU 2002:96 
  
 Tio faktablad 
 Tio faktablad har tagits fram om grunderna för  
 EU-samarbetet 
  och centrala områden. Ämnen rör allt från EU:s tillkomst och ut- veckling fram till EMU. Upplagan på 40 000 har distribuerats till bibliotek, kommuner, landsting, länsstyrelser, medborgarkontor, grundskolor, gymnasieskolor och universitet samt studieförbund. Dessutom har cirka 9 000 beställningar gjorts av faktabladen. 
 En uppdaterad svensk version av faktabladsserien planeras att distribueras i 30 000 exemplar under oktober 2002. Faktabladen finns dessutom i engelsk version. Materialet är gratis och kan även beställas eller laddas ned från webbplatsen. 
  
 11.8 
  
 Kursverksamhet 
  
 EU-upplysningen 
  arrangerar och medverkar i viss omfattning i utbildning och kurser i  
 EU-frågor 
  och i informationssökning både internt och externt. Enligt konstitutionsutskottet är vidare- informatörer en nyckelgrupp och anses betydelsefull för att EU- upplysningen ska kunna nå ut till en större allmänhet i hela Sverige (1994/95:KU36). 
  
 EU-upplysningen 
  deltar dels i nätverk av vidareinformatörer (t.ex. lärare och bibliotekarier), dels i nätverk med övriga EU- aktörer (Regeringskansliet, Europeiska kommissionen, Europa- parlamentet,  
 EU2004-kommittén, 
  Internationella programkon- toret, m.fl.). 
 Kurserna som riktar sig till interna användare (ledamöter och tjänstemän i riksdagen) behandlar i huvudsak EU:s institutioner och beslutsprocess och  
 EU-relaterad 
  informationssökning och har hållits vid flera tillfällen under 2002. 
 Kurserna för externa användare har arrangerats vid enskilda tillfällen om specifika områden, t.ex. ett seminarium om fri rörlig- het för pensionärer riktat till pensionärsorganisationer i september 2002 (arrangerat tillsammans med försäkringskassan, skatte- myndigheten och Konsument Europa). Genom EU på schemat genomför  
 EU-upplysningen 
  tillsammans med andra  
 EU-aktörer, 
  fortbildningsdagar för lärare. 
 58 
  
 SOU 2002:96 
  
 Nuläget  
 EU-upplysningen 
  
 11.9 
  
 Organisatorisk placering och budget 
  
 EU-upplysningen 
  ingår i riksdagens avdelning för kunskaps- försörjning som i sin tur lyder under det administrativa kontoret. Chefen för  
 EU-upplysningen 
  är sektionschef och ansvarar inför chefen för avdelningen för kunskapsförsörjning som i sin tur rapporterar till administrativa kontorets chef som i sin tur rapporterar till riksdagsdirektören. 
 Utöver kostnader för de 8,5 tjänsterna och 1,5 projektanställning på  
 EU-upplysningen 
  finns även en informationsbudget på 1,9 mil- joner kronor för 2002. Det skall täcka kostnader för t.ex. annon- sering, informationsmaterial och konsultkostnader. 
  
 År 
  
 2001 
  
 2000 
  
 1999 
  
 1998 
  
 (milj. kronor) 
  
 Personal* 
  
 3,2*** 
  
 3,2 
  
 2,9 
  
 3,0 
  
 Informationsanslag: 
  
 Budget** 
  
 2,7 
  
 2,2 
  
 2,0 
  
 2,1 
  
 Utfall: 
  
 2,4 
  
 1,5 
  
 1,6 
  
 1,8 
  
 *= 8,5 tjänster **= I anslaget ingår t.ex. annonsering, trycksaker, konsulttjänster. 
 ***= inklusive kostnad för 1,5 projektanställningar. 
 59 
  
 12 
  
 EU-upplysningen 
  
  Kompetent men relativt okänd 
 Detta kapitel innehåller utredningens bedömning av verksamheten vid  
 EU-upplysningen. 
  Utredningens synpunkter görs utifrån konstitutionsutskottets beslut (1994/94:KU36 som refereras i kapitel 11) och speglar inte nödvändigtvis utredningens uppfatt- ning om hur verksamheten bör inriktas framöver. 
  
 12.1 
  
 Riksdagsbeslut ligger till grund för EU- upplysningen 
  
 Konstitutionsutskottet beslutade (1994/95:KU36) enligt de för- slag som utredningen om en framtida central  
 EU-information 
  (SOU 1995:127) presenterade. Konstitutionsutskottet motiverade sitt beslut om en svensk  
 EU-upplysning 
  bl.a. med att det skulle vara möjligt att följa utvecklingen inom EU ur ett svenskt perspektiv. Beslutet att placera  
 EU-upplysningen 
  vid riksdagen hängde bl.a. samman med att där skulle en allsidig och saklig information kunna garanteras. 
  
 EU-upplysningen 
  skulle enligt konstitutionsutskottet arbeta efter de allmänna principerna om samhällsinformation. Verksam- heten skulle därmed utgå från medborgarnas efterfrågan och behov och inte i första hand utgå ifrån avsändarens/myndighetens infor- mationsbehov. Syftet med informationen skulle vara att underlätta insyn och delaktighet samt ge överblick och sammanhang. Vidare skulle informationen präglas av saklighet, vara värderingsfri och politisk neutral och tillgänglig för alla medborgare i hela landet.  
 EU-upplysningen 
  skulle därmed inte överta regeringens, riks- dagens, myndigheternas eller andra aktörers ansvar för den egna verksamhetsanknutna informationen, enligt de principer som gäller för samhällsinformationen i stort. 
 61 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd 
  
 SOU 2002:96 
  
 12.2 
  
 Organisatorisk inplacering i riksdagsförvaltningen 
  
 Av marknadsföringsskäl ansåg konstitutionsutskottet att det var viktigt att  
 EU-upplysningen 
  fick en egen identitet, genom ett eget verksamhetsnamn, eget telefonnummer och en självständigt funge- rande medarbetargrupp. 
 I utredningen (SOU 1995:127) betonas vikten av att Europainfor- mationen får en självständig ställning inom riksdagens förvaltnings- organisation. Skälet till detta är behovet av att markera organets identitet och integritet. Utskottet instämmer i denna bedömning. Detaljerna i Europainformationens placering i riksdagens förvaltnings- organisation mm bör enligt utskottets mening förvaltningsstyrelsen besluta om med beaktande av vad utredningen med instämmande av utskottet principiellt anfört.(1994/95:KU36) 
  
 12.3 
  
 Bedömningar av  
  
 EU-upplysningens 
  verksamhet och måluppfyllelse 
  
 12.3.1 
  
 Hög kvalitet och kompetens 
  
 Utredningens bedömning är att kvaliteten på informationsservicen är hög genom personalens breda och relevanta kunskaper samt deras engagemang och goda förmåga att förmedla information på ett kundanpassat sätt. De åtnjuter stort förtroende bland övriga  
 EU-aktörer 
  och flera av dessa hänvisar regelbundet informations- sökare till  
 EU-upplysningen. 
  
 a) 
  
 EU-upplysningen 
  
  fullföljer sitt uppdrag när det gäller att till- handahålla en till svenska förhållanden anpassad information om utvecklingen inom EU för medborgare, grupper och medier. Genom databasen  
 EU-svar 
  där över 300 frågor be- svaras på ett sakligt och begripligt sätt, en i övrigt innehålls- mässigt både kvalificerad och pedagogisk elektronisk infor- mation samt en väl fungerande frågeservice, per telefon,  
 e-post, 
  fax och brev. 
  
 b) 
  
 EU-upplysningen 
  
  har hög servicenivå när det gäller att besvara frågor om innebörden av det svenska medlemskapet i EU och när det gäller att ge information om beslut och beredning av ärenden inom  
 EU-samarbetet. 
  Telefonpanelen är öppen fyra timmar varje dag och  
 e-post 
  besvaras inom loppet av 24 tim- mar, oftast snabbare. Vissa grupper, som bl.a. media och biblio- 
 62 
  
 SOU 2002:96 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd 
  
 tek, kan nå  
 EU-upplysningen 
  under hela arbetsdagen via ett särskilt telefonnummer. 
  
 c) 
  
 EU-upplysningen 
  
  besvarar i de allra flesta fall frågor direkt utan att ytterligare kontakter eller undersökningar behöver göras. Den hänvisar till andra instanser, t.ex. departement,  
 EU-organ 
  eller politiska partier främst när det gäller frågor som kräver ett värderande svar eller då synpunkter framförs. 
  
 d) 
  
 Vad gäller uppgiften att utveckla den egna verksamheten i nära samarbete med  
  
 EU-nämnden 
  har detta fungerat väl. En med- arbetare på  
 EU-upplysningen 
  är med på  
 EU-nämndens 
  möten och skriver bl.a. nämndens pressmeddelanden, bevakar nyhets- förmedlingen när det gäller EU och ser till att aktuella EU- frågor presenteras i elektronisk form på  
 EU-upplysningens 
  särskilda avdelning på riksdagens webbplats. 
  
 EU-upplysningen 
  har även utvecklat sin verksamhet genom återkommande kompetensutveckling för medarbetarna bl.a. genom inbjudna föreläsare, internutbildning, kurser och studie- besök. 
  
 e) 
  
 EU-upplysningen 
  
  har producerat och successivt reviderat tryckt informationsmaterial som t.ex. faktablad och skriftserien Din Guide till EU som informerar om kontaktvägar, fri rörlighet för personer, fonder och program. När det gäller särskilt stöd till synskadade har ljudkassetter producerats. 
  
 12.3.2 
  
 Arbetsuppgifter som inte prioriterats 
  
 Av ovanstående framgår att  
 EU-upplysningen 
  har byggt upp en kompetens och en verksamhet som motsvarar förväntningarna i SOU 1995:127 och konstitutionsutskottet (1994/95:KU36). 
 Det finns dock skäl att påtala att  
 EU-upplysningen 
  inte fullföljt sina uppgifter att samarbeta med Regeringskansliet och myndig- heterna. Inte heller har  
 EU-upplysningen 
  tagit initiativ till samord- ning mellan olika organ som är engagerade i och har ansvar för information om EU. Det finns också skäl att påtala att EU- upplysningen inte utvecklat nätverk av vidareinformatörer. 
 När det gäller uppdraget att samarbeta på avtalsbasis med Wolfe ringskansliet och myndigheterna har utredningen inte funnit munt- liga eller skriftliga avtal eller överenskommelser som reglerar detta. 
 63 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd 
  
 SOU 2002:96 
  
 Däremot har ett informellt kontaktnät i begränsad omfattning etablerats och ett antal mindre samarbetsprojekt genomförts. 
  
 EU-upplysningen 
  har inte heller tagit initiativ till samordning av informationsinsatser mellan olika organ i Sverige som är engage- rade i och har ansvar för informationen om EU. 
 En förklaring kan vara att det funnits en osäkerhet hos EU- upplysningen om hur begreppet allsidig information från en partipolitisk neutral avsändare ska tolkas.  
 EU-upplysningen 
  har haft svårt att veta hur man ska förhålla sig till andra aktörer och tagit sin roll att vara neutral bokstavligt. 
 Dock har  
 EU-upplysningen 
  deltagit i de möten (s.k. Mega- infomöten) som ägt rum några gånger om året på UD:s initiativ. Vid dessa möten har UD, kommissionens och Europaparlamentets representationer i Stockholm och övriga närvarande informerat varandra om aktuella aktiviteter.  
 EU-upplysningen 
  har tillsammans med de övriga informerat allmänheten om sina respektive verksam- heter i gemensamma annonser i svenska telefonkataloger. EU- upplysningen har även medverkat i vissa fortbildningsdagar för lärare och seminarier som anordnats gemensamt med andra aktörer. 
  
 12.4 
  
 Bedömning av  
  
 EU-upplysningens 
  nuvarande organisatoriska inplacering 
 Organisatoriskt är  
 EU-upplysningen 
  idag en enhet inom avdel- ningen för kunskapsförsörjning där också riksdagsbiblioteket och tidningen Från Riksdag och Departement ingår. Avdelningen kun- skapsförsörjning som leds av en avdelningschef sorterar under det administrativa kontoret med en förvaltningschef. Det administra- tiva kontoret, kammarkansliet och utskottskanslierna samt de båda stabsfunktionerna informationsenheten och internationella kansliet lyder under riksdagsdirektören. Riksdagsdirektören är ansvarig inför riksdagsstyrelsen i vilken talmannen är ordförande. 
  
 EU-upplysningens 
  sektionschef ansvarar för den löpande verksamheten. I övrigt har man tillgång till den service och de stödfunktioner som andra sektioner/enheter inom riksdagsförvalt- ningen har. Sektionen ingår i riksdagsförvaltningens organisa- toriska struktur på samma sätt som övriga verksamheter inom förvaltningen. 
 64 
  
 SOU 2002:96 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd 
  
 Utredningen kan konstatera att den organisatoriska tillhörig- heten inte medverkat till att markera och understryka den själv- ständiga roll och det breda uppdrag som  
 EU-upplysningen 
  har enligt konstitutionsutskottet beslut (1994/95:KU36). 
  
 12.5 
  
 Internet – brist på egen identitet och svårt att hitta 
  
 EU-upplysningens 
  elektroniska information omfattar både bas- information om EU:s institutioner, beslutsprocessen, aktuella ärenden och beslut, texter i olika sakfrågor, svar på frågor om EU- samarbetet, information om  
 EU-nämndens 
  arbete, om regeringens förslag och faktapromemorior samt länkar till andra webbplatser. 
 Den  
 EU-information 
  som  
 EU-upplysningen 
  ansvarar för publi- ceras på en avdelning på riksdagens webbplats. Detta betyder att  
 EU-upplysningen 
  inte har en egen webbadress och att man är beroende av de regler för bl.a. den struktur och grafiska utformning som gäller för hela riksdagens webbplats. 
 Att ingå som en avdelning i riksdagens webbplats har både för och nackdelar. En fördel är att riksdagens webbplats har hög trovärdighet och hundratusentals besök per år. 
 Nackdelarna är att  
 EU-upplysningen 
  inte utan begränsningar kan strukturera och anpassa sin information självständigt utifrån sina egna förutsättningar och sitt specifika uppdrag.  
 EU-upp- 
  lysningen blir en liten del i en större helhet och har inte kunnat ges en klart markerad och framskjuten plats på riksdagens webbplats. 
  
 12.6 
  
 EU-upplysningen 
  
  är relativt okänd 
 Utredningen kan konstatera att  
 EU-upplysningens 
  verksamhet är relativt okänd. Vid en opinionsundersökning i mars 2002 om All- mänhetens uppfattning i  
 EU-relaterade 
  frågor (Se bilaga 5) kände endast 1 % till  
 EU-upplysningen. 
  Detta bekräftas av opinions- undersökningar som  
 EU-upplysningen 
  låtit göra (Temo). 
 Olika undersökningar visar att media är medborgarnas viktigaste källa till information om EU. Media är också en viktig målgrupp för  
 EU-upplysningen. 
  Trots detta kan utredningen notera att t.ex. chefredaktörer på flera lokaltidningar inte känner till  
 EU-upp- 
  lysningens verksamhet. 
 65 
  
 EU-upplysningen 
  Kompetent men relativt okänd 
  
 SOU 2002:96 
  
 12.7 
  
 EU-upplysningens 
  
  resurstilldelning 
 Sedan starten har  
 EU-upplysningen 
  haft 8,5 tjänster. Budget för informationsanslaget som omfattar produktion av informations- material, annonsering genomförande av kurser och utbildningar, samt webbinformation, konsultkostnader m.m. har uppgått till: 
  
 År 
  
 Budget 
  
 Utfall 
  
 2002 
  
 1,9 miljoner kronor 
  
 2001 
  
 2,7 miljoner kronor 
  
 2,4 miljoner kronor 
  
 2000 
  
 2,2 miljoner kronor 
  
 1,5 miljoner kronor 
  
 1999 
  
 2,0 miljoner kronor 
  
 1,6 miljoner kronor 
  
 1998 
  
 2,1 miljoner kronor 
  
 1,8 miljoner kronor 
  
 Resurstilldelningen har under åren i stort sett varit oförändrad. Att avsatta medel inte helt tagits i anspråk kan ha spelat in när beslut fattas om budgeten för det nästkommande året. År 2000 togs endast en fjärdedel av budgeterade medel på 0,7 miljoner kronor för annonsering i anspråk och året innan togs endast hälften av budgeterade medel för annonsering i anspråk. 
  
 12.8 
  
 Framtids- och utvecklingsfrågor 
  
 När det gäller att ge information om pågående lagstiftningsärenden inom EU arbetar  
 EU-upplysningen 
  för att allmänheten ska erbjudas en webbaserad tjänst som innebär att det blir möjligt att följa ett urval ärenden från det att kommissionen lagt ett förslag, genom beredningsprocessen i EU och i Sverige fram till den färdiga svenska författningen. Det kommer även bli möjligt att få infor- mation om hur lagstiftningsprocessen går till, de berörda insti- tutionernas uppgifter och befogenheter samt vilka dokument som upprättas under processens gång. 
 66 
  
 13 
  
 Nuläget riksdagens information om  
  
 EU-relaterade 
  frågor 
 Inom riksdagsförvaltningen medverkar framför allt informations- enheten och riksdagsbiblioteket till att informera om EU- relaterade frågor. Tidningen Från Riksdag och Departement har uppdrag att rapportera om vad som händer inom EU. 
  
 13.1 
  
 Riksdagens informationsenhet och EU 
  
 Riksdagens informationsenhet har en omfattande verksamhet som riktar sig till media, myndigheter, organisationer, näringsliv och allmänheten däribland ungdomar, studerande och vidareinforma- törer. Uppdraget är att dels tillgodose de behov som finns av information och kommunikation, dels aktivt verka för att öka intresset för och kunskaperna om riksdagen och dess arbete. Riktlinjerna för arbetet är att informationen ska vara partipolitiskt neutral, korrekt, aktuell samt lättillgänglig och förståelig. Infor- mationen ska tillhandahållas i muntlig, skriftlig och elektronisk form och vara anpassad efter olika behov. 
 Den informationsverksamhet som bedrivs handlar både om riks- dagens roll i den svenska demokratin och aktuella ärenden och beslut, varav  
 EU-frågorna 
  ingår som en del. Ett fortlöpande informationsutbyte och samarbete äger rum mellan informations- enheten och  
 EU-upplysningen. 
  
 Centralt för riksdagens  
 EU-arbete 
  är att hela riksdagen med sina skilda verksamhetsgrenar är involverade i arbetet, från förberedel- ser och förslag från kommissionen till dess att ett beslut genomförs i Sverige.  
 EU-frågorna 
  är på så sätt integrerade i utskottens och kammarens arbete.  
 EU-nämnden 
  är det formella informations- och samrådsorganet mellan riksdag och regering. Här ska regeringen bl.a. redovisa sina ställningstaganden inför och efter ministerråds- möten. 
 67 
  
 Nuläget riksdagens information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 I informationsenhetens uppgifter ingår att via telefon,  
 e-post 
  och brev besvara frågor från media, myndigheter, organisationer m.fl. samt från allmänheten. Att besvara frågor om riksdagens behand- ling av olika  
 EU-frågor 
  ingår som en naturlig del i den service som ges. Frågor som kräver en bred kunskap om EU:s institutioner och/eller EU:s beslutsprocess vidarebefordras till  
 Ruizningen. 
 I det tryckta material som informationsenheten producerar ingår information om hur riksdagen behandlar  
 EU-frågorna 
  och hur EU- arbetet bedrivs inom riksdagen. Även separat informationsmaterial och särskilt skolmaterial om EU och riksdagen tas fram i form av broschyrer och faktablad. 
 I riksdagens Informationscentrum, som bl.a. vänder sig till en intresserad allmänhet, finns riksdagens  
 EU-material, 
  liksom EU- upplysningens material, tillgängligt. Här svarar också personalen på besökarnas frågor om riksdagens  
 EU-arbete. 
  Vissa frågor, se ovan, hänvisas till  
 EU-upplysningen. 
  
 På riksdagens webbplats presenteras riksdagens arbete med EU- frågorna som en integrerad del i den övriga informationen. Det gäller både basinformation och löpande och aktuell information om ärenden och beslut.  
 EU-upplysningens 
  elektroniska information finns tillgänglig via riksdagens webbplats. På riksdagens intranät finns en särskild avdelning för  
 EU-information 
  och tillgång till bl.a. ett  
 EU-diarium 
  för registrering av kommissionens dokument, rege- ringens faktapromemorior, regeringens rapporter från ministeråds- möten samt grön- och vitböcker. 
 Inom ramen för informationsenhetens kursverksamhet tas EU- frågorna upp antingen som en del i programmet eller som ett särskilt tema. I dessa kurser deltar bl.a. gymnasielärare, folkhög- skolelärare och lärare för vuxenstuderande och invandrare. 
 I samband med att informationsenheten medverkar i mässor och utställningsverksamhet ingår  
 EU-informationen 
  som en del i akti- viteten.  
 EU-material 
  finns tillgängligt och frågor om EU besvaras. Vissa av dessa arrangemang genomförs tillsammans med  
 EU-upp- 
  lysningen. 
 Informationsenheten ansvarar för den visningsverksamhet som erbjuds allmänheten och de skolbesök som anordnas för skolelever. Dessutom anordnar enheten studiebesök för olika grupper t.ex. offentliganställda, högskolestuderande, utländska besökare m.fl. I den information som då ges ingår riksdagens arbete med EU- frågorna som en del i programmet. 
 68 
  
 SOU 2002:96 
  
 Nuläget riksdagens information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 13.2 
  
 Riksdagsbibliotekets service till allmänheten 
  
 Riksdagsbiblioteket är ett av Sveriges största samhällsvetenskapliga bibliotek, vars uppgift är att dels förse riksdagen med bra besluts- underlag, dels att ge allmänheten tillgång till de omfattande sam- lingarna. Riksdagsbiblioteket är ett s.k. depåbibliotek för EU, vilket betyder att biblioteket kostnadsfritt erhåller ett betydande urval av EU:s offentliga tryck. I gengäld håller biblioteket mate- rialet tillgängligt för allmänheten och ansvarar för att bevara dessa dokument för all framtid.  
 EU-materialet 
  består av rättsakter, rätts- fall, dokument från lagstiftningsprocessen samt statistik, rapporter, tidskrifter och årsböcker från EU:s olika institutioner. På riks- dagsbiblioteket finns också kommersiellt utgiven  
 EU-litteratur 
  samt publikationer om EU utgivna av statliga myndigheter. 
 Allt detta  
 EU-material 
  tillsammans med en fullständig samling av det svenska riksdagstrycket, lagar, författningar, statens offent- liga utredningar och departementsserien utgör en viktig informa- tionskälla för många. Till de grupper som vänder sig till biblioteket för  
 EU-relaterad 
  information hör offentligt anställda tjänstemän, utredare, forskare, studenter, journalister, företrädare för dom- stolsväsendet och advokatbyråer. Närmare tusen förfrågningar om EU besvaras årligen. 
 Riksdagsbiblioteket erbjuder en rad tjänster för att underlätta för användarna/besökarna att få fram det  
 EU-material 
  som efterfrågas. Fyra särskilt utbildade bibliotekarier svarar på frågor via telefon, e- post och besök. De tre senaste årens  
 EU-dokument 
  finns lätt till- gängliga i ett särskilt internationellt rum, där det också finns en informationsdisk som under vissa bestämda tider bemannas av EU- bibliotekarierna. Dessa hjälper till att ta fram  
 EU-relaterade 
  doku- ment, söka efter  
 EU-information 
  på Internet, skaffa fram EU- publikationer m.m. En viktig uppgift för dem är att vägleda och undervisa om hur man på egen hand kan söka information via Internet.  
 EU-bibliotekarierna 
  medverkar också i bibliotekarie- kurser som anordnas flera gånger årligen och som bl.a. handlar om hur man söker  
 EU-material 
  i tryckt och elektronisk form eller på mikrofiche och  
 cd-rom. 
  
 Allmänheten ges också via riksdagsbiblioteket tillgång till en rad  
 EU-databaser 
  bl.a. Celex där det mesta av EG:s lagstiftning och rättsfall finns i fulltext samt referenser till nationella genom- föranden av  
 EG-rätten. 
  
 69 
  
 Nuläget riksdagens information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 13.3 
  
 Tidningen Från Riksdag  Departement 
  
 Tidningen Från Riksdag  Departement  
 (Politisk journal från riksdag, departement och EU)  
 tillkom genom ett riksdagsbeslut 1975 och har sedan dess givits ut med ca 40 nummer per år. Upplagan ligger idag på ca 15 000 exemplar, varav ca 14 000 är betalande prenumeranter. Tidningens syfte är att underlätta för personal i stat och kommun, företag och organisationer samt förtroendevalda och övriga politiskt intresserade t.ex. forskare och studerande att följa verksamheten i riksdagen och regeringen. Uppdraget innebär att tidningen ska spegla hela beslutsprocessen i riksdag, regering och utredningsväsende. 
 Sedan 1998 har tidningen ett vidgat uppdrag att också kontinuer- ligt bevaka och rapportera om vad som händer inom EU och lagstiftningsprocessen inom EG. Tidningen fick i samband med det vidgade uppdraget utökade personella resurser i form av en ny fast redaktörstjänst samt utökade resurser för frilansmedarbetare. Ungefär en fjärdedel av tidningens innehåll handlar idag om EU- relaterade frågor. 
 Under 2002 öppnade tidningen en egen webbplats  
 (www.r-o- 
  d.nu), med bl.a. en kontinuerligt uppdaterad löpsedel. Webb- platsen, är som framgår av adressen, skild från riksdagens webb- plats. Ett elektroniskt arkiv med alla publicerade artiklar/texter har också gjorts tillgängligt för tidningens prenumeranter. 
 Tidningen har 11 fast anställda på redaktionen och samarbetar med ett antal frilansjournalister i främst Bryssel. 
 Chefredaktören för tidningen är tillika ansvarig utgivare och riksdagsförvaltningen har det administrativa ansvaret för tidningen. 
 70 
  
 14 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om  
  
 EU-relaterade 
  frågor 
 En stor del av Regeringskansliets arbete genomsyras av EU- medlemskapet. Regeringsledamöterna deltar direkt i ministerrådet, regeringskonferenser och bilaterala diskussioner med andra EU- länder. Tal och artiklar av statsråd och intervjuer med olika mass- media ger möjlighet att redovisa politiken. Regeringskansliet ger instruktioner till de svenska representanterna i coreper och alla kommittéer och arbetsgrupper inom rådsstrukturen. Ett stort antal tjänstemän i Regeringskansliet deltar också i arbetet i dessa kom- mittéer och grupper. 
 En viktig uppgift för regeringen är att informera allmänheten om hur  
 EU-arbetet 
  är organiserat inom Regeringskansliet och om den politik som den för. Det handlar om att informera i de aktuella frågor där regeringen är aktör och om regeringens ståndpunkter i dessa frågor. 
 Varje departement har ansvar att informera allmänheten om de  
 EU-relaterade 
  frågor som rör de egna sakområdena. Övergripande information om regeringens  
 EU-arbete 
  till allmänheten samordnas av UD. Dessutom finns en särskild informationsenhet för euron vid Finansdepartementet. Information Rosenbad vid förvaltnings- avdelningen, som informerar allmänheten om hela regeringsarbetet, har även viss information om regeringens  
 EU-arbete. 
  
 Dessutom ger regeringen omfattande information om  
 EU-frågor 
  och regeringens ställningstagande till riksdagen. Det sker genom deltagande i riksdagsdebatter, besvarande av frågor och interpella- tioner, överläggningar med  
 EU-nämnden 
  och utskott, regeringens årsbok om  
 EU-arbetet, 
  faktapromemorier om förslag från kom- missionen samt propositioner och skrivelser. Detta material är också ett viktigt bidrag till information för allmänheten. 
 71 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 14.1 
  
 EU-informationen 
  
  vid UD:s press- och informationsenhet 
 Den övergripande funktionen för information om regeringens EU- arbete är placerad vid UD:s press- och informationsenhet. Syftet med verksamheten är att öka kunskaperna om EU och den politik regeringen för i  
 EU-samarbetet. 
  Uppdraget är att erbjuda med- borgarna lättillgänglig information om regeringens  
 EU-arbete 
  och aktuella  
 EU-frågor. 
  
 Regeringskansliet har inget särskilt telefonnummer för generella frågor om regeringens  
 EU-arbete 
  utan samtalen kopplas via växeln direkt till tjänstemän på UD:s press- och informationsenhet. För beställning av material finns dock ett  
 020-telefonnummer. 
  
 För  
 EU-informationen 
  finns två tjänster på UD och verksam- heten består av produktion av informationsmaterial, webbinforma- tion, seminarier och aktiviteter. 
 Till de trycksaker som produceras hör nyhetsbrevet  
 EU-rapport 
  om aktuella  
 EU-frågor 
  som ges ut cirka en gång per månad. Skriftserien Fakta Europa som är ett fördjupningsmaterial om bl.a. miljö, sysselsättning och inre marknaden ges ut i samarbete med sakenheterna på respektive departement. En populärversion av regeringens årsberättelse om verksamheten i EU produceras. En del av materialet tas fram av projektanställd personal . 
 Webbplatsen är under förändring. Tidigare fanns det en egen ingång till  
 EU-information 
  på regeringens webbplats men den har ersatts av att respektive departement informerar om EU i sin ordinarie webbverksamhet. Den del av regeringens webbplats som ger övergripande information om regeringens  
 EU-arbete 
  sköts av UD:s press- och informationsenhet. Viss information som tidigare fanns som trycksak publiceras nu endast på webbplatsen. 
 Aktiviteter ordnas för att stimulera till debatt och ökade kun- skaper om  
 EU-arbetet 
  exempelvis storforum om ett aktuellt tema för studenter och unga forskare. Kurser ordnas för särskilda mål- grupper såsom skolungdomar, lärare och bibliotekarier. Informa- tionsseminarier har ordnats i kandidatländerna som ett led att sprida information till andra länder om Sverige som  
 EU-medlem. 
  
 72 
 SOU 2002:96 Nuläget Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
 Planerad fördelning av informationsanslaget för UD:s EU- information, år 2002: 
  
 Materialproduktion 
  
 2,2 miljoner kronor 
  
 Distribution 
  
 0,4 miljoner kronor 
  
 Marknadsföring 
  
 0,3 miljoner kronor 
  
 Seminarier 
  
 0,3 miljoner kronor 
  
 Information om Sverige i andra länder 
  
 0,3 miljoner kronor 
  
 Löner projektanställda 
  
 0,8 miljoner kronor 
  
 Reserv (Euroinformation) 
  
 0,7 miljoner kronor 
  
 Totalt (exkl. personal) 
  
 5,0 miljoner kronor 
  
 För 2002 har informationsverksamheten ett informationsanslag för trycksaker m.m. på 5 miljoner kronor. Som tidigare nämnts har verksamheten personalanslag motsvarande två heltidstjänster men arbetet är fördelat på flera tjänstemän. 
 Ytterligare 1,8 miljoner kronor disponeras av Euroinformationen vid Finansdepartementet. 
 År 1998 anslogs 7,8 miljoner kronor till UD:s  
 EU-information. 
  Under åren 1999, 2000 och 2001 hade verksamheten en årlig budget på 21,8 miljoner kronor som en del av en allmän för- stärkning för att öka kunskaperna om Europapolitiken. 
 Med anledning av det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd fick UD:s  
 EU-information 
  inom ramen för den sam- lade ordförandeskapsbudgeten särskilda medel på totalt 73 miljoner kronor under 2000 och 2001 för  
 press-, 
  informations- och kultur- satsningar inför och under ordförandeskapet. 
 1996 tog UD initiativ till regelbundet informationsutbyte mellan Europaparlamentets kontor och kommissionens representation, representanter för  
 EU-nämndens 
  kansli samt  
 EU-upplysningen. 
  Gruppen kallas  
 Mega-infogruppen 
  och sedan hösten 2001 deltar även  
 EU2004-sekretariatet. 
  
 14.2 
  
 Övriga departement 
  
 För att få en bild av omfattningen av  
 EU-informationen 
  inom Regeringskansliet genomförde utredningen en enkätundersökning under februari 2002. Den skickades till pressekreterare på respek- tive departement. 
 73 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 Resultatet visade att informationsverksamheten om  
 EU-relate- 
  rade frågor inom Regeringskansliet är mycket omfattande och att det finns stora skillnader mellan departementen. Vissa departement såsom Jordbruksdepartementet och Näringsdepartementet får dag- ligen en mängd frågor från allmänheten och media. 
 Frågorna hänvisas till berörd handläggare eller till den myndighet som ansvarar för frågan. 
  
 14.3 
  
 Information Rosenbad 
  
 Information Rosenbad är Regeringskansliets gemensamma infor- mationsenhet och ingår i förvaltningsavdelningen. Uppdraget är att informera viktiga målgrupper, såsom skolan, medierna, myndig- heter och den intresserade allmänheten, om Regeringskansliets verksamhet och regeringens arbete. 
 Webbtjänsten vid Information Rosenbad samordnar Regerings- kansliets webbplats genom att svara för den tekniska driften, genomföra webbsändningar, från t.ex. presskonferenser som rör  
 EU-relaterade 
  frågor, och publicera dokument m.m. Webbredak- tionen ansvarar även för den gemensamma löpsedeln som ingår i förstasidan under www.regeringen.se. 
 Information Rosenbad ansvarar för den gemensamma Informa- tionsbutiken i Rosenbad. Där finns departementens informations- material tillgängligt och medarbetarna tar emot beställningar och svarar på frågor på telefon. Information Rosenbad deltar i skol- forum och vid fortbildningsdagar för lärare, t.ex. EU på schemat. 
 Information Rosenbad hänvisar allmänna frågor om EU till EU- upplysningen. När det gäller t.ex. att presentera beslutsgången inom Regeringskansliet från initiativ till beslut i lagstiftningsfråga i EU har Information Rosenbad tagit fram presentationsmaterial. De ingår som en del i ett informationspaket om hela arbetet i rege- ringen och Regeringskansliet. 
  
 14.4 
  
 Euroinformationen vid Finansdepartementet 
  
 Regeringskansliets Euroinformation vid Finansdepartementet in- rättades i oktober 1998. Uppdraget är att i första hand informera företag och i andra hand allmänheten om de praktiska konsekven- serna av införandet av euron som gemensam valuta i andra länder. 
 74 
  
 SOU 2002:96 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 Den 1 januari 1999 införde 11 av de 15  
 EU-länderna 
  euron. Under en övergångsperiod kunde den endast användas i elektro- niskt form. Den 1 januari 2002 infördes eurosedlar och mynt i 12 av  
 EU-länderna. 
  
 Under åren 1999 2001 avsatte regeringen 5 miljoner kronor/år till Euroinformationen och kommissionen 5 miljoner kronor/år, dvs. totalt 10 miljoner kronor/år. Under 2002 har Euroinforma- tionen totalt fått 5 miljoner kronor (inklusive medel från kommis- sionen). Diskussioner pågår om en eventuell fortsatt verksamhet efter 2002. 
 Informationsarbetet består av trycksaksproduktion, telefonser- vice med ett  
 020-nummer 
  samt en webbplats med aktuell infor- mation. Även viss annonsering i dagspress ingår. Under 2001 hade Euroinformationen i genomsnitt 190 telefonsamtal och 10  
 e-post- 
  förfrågningar per vecka. Antalet webbesök var cirka 87 000 under 2001 och skriftligt informationsmaterial skickades ut i drygt 400 000 exemplar. I samband med att eurosedlar och mynt infördes ökade antalet förfrågningar kraftigt. Antalet förfrågningar var efter några månader detsamma som under hösten 2001. 
 Arbetet på Euroinformationen drivs i projektform. Ett visst samarbete sker med kommissionen och Europaparlamentet som man träffar en gång i månaden. De som arbetar med Euro- informationen upplever närheten till experter och sakkunniga på Finansdepartementet som en stor fördel. 
  
 14.5 
  
 EU2004-kommittén 
  
 Regeringen tillsatte 2001 en parlamentarisk kommitté med uppgift att sprida kunskap om och stimulera till en bred debatt om EU:s utveckling och framtid. Siktet är inställt på 2004 års regerings- konferens. 
 Kommitténs sekretariat har fem tjänstemän och satsar på en egen webbplats. Framför allt riktar sig webbplatsen till ungdomar och den försöker inspirera till debatt. Det finns möjlighet att kommu- nicera med ansvariga politiker och sakkunniga om framtidsfrågorna via webbplatsen. 
 Samlingsnamnet för kommitténs verksamhet, som innehåller allt från projektbidrag till en omfattande skolsatsning är  
  
 EU-stafetten. 
  
 Under en månad per län kommer kommittén och andra aktörer att gemensamt stimulera debatten om EU:s framtidsfrågor och ambi- 
 75 
  
 Nuläget Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor 
  
 SOU 2002:96 
  
 tionen är bl.a. att fånga in synpunkter kring de viktigaste framtids- frågorna. 
  
 EU2004-kommittén 
  ger bidrag till skolor och föreningslivet med 15 miljoner kronor fördelat under tre år. 
 Som ett led i uppdraget att skapa en bred, allmän debatt om EU:s framtid, riktar sig kommittén direkt till skolorna. På hemsidan finns ett brett material om EU och framtidsfrågorna, anpassat för elever på gymnasiet. En del i skolsatsningen är att erbjuda elever att skriva projektarbeten om EU:s framtid. Eleverna kan välja mellan ett  
 100-tal 
  uppdrag, som alla har en koppling till någon av EU:s framtidsfrågor. 
 76 
  
 15 
  
 Regeringskansliets  
  
 EU-relaterade 
  
  information till allmänheten  
  
 en kort bedömning 
 I direktiven sägs att utredningen ska utvärdera regeringens EU- information utifrån de beslut och riktlinjer som fastställts för verksamheterna. Utredningen har inte haft resurser att göra en genomgripande utvärdering av exempelvis effekterna av olika informationsaktiviteter. Utvärderingen har därför karaktär av en kort bedömning av verksamheterna. 
 I utredningens uppdrag ingår inte att bedöma informations- arbetet under det svenska ordförandeskapet i EU. Det ingår heller inte i uppdraget att granska arbetet i  
 EU2004-kommittén. 
  
 15.1 
  
 EU-informationen 
  
  vid UD:s press- och informationsenhet 
 Uppgiften är att bedriva ett aktivt informationsarbete om regeringens  
 EU-politik 
  och om aktuella  
 EU-frågor. 
  Informationen ska göras tillgänglig för en bred allmänhet och tillgodose de behov som finns av att följa  
 EU-arbetet. 
  Syftet är att öka kunskaperna om EU och om den politik regeringen för i EU för att på så sätt stimulera Europadebatten. UD skall även informera om Sverige som  
 EU-land 
  i andra länder. 
 Regeringen skrev i sin budgetproposition 2001/02:1 (utgifts- område 5) att det informationsarbete som hittills har bedrivits med bl.a. ökad produktion och bredare spridning av information om regeringens  
 EU-politik 
  och aktuella  
 EU-frågor, 
  har uppfyllt de mål som sattes upp för verksamheten. 
 En betydande del av informationsinsatsen utgörs av trycksaker. Omkring häften av anslaget på 5 miljoner kronor anslås till detta. Upplagan på löpande material är 45 000 exemplar och av dessa skickas cirka häften till landets folkbibliotek. Som exempel kan nämnas UD:s månadsskrift  
 EU-rapport. 
  Det är oklart vilka som utgör målgrupp och i vilken utsträckning den sprids bland biblio- 
 77 
  
 Regeringskansliets  
 EU-relaterade 
  information till allmänheten en kort bedömning 
  
 SOU 2002:96 
  
 teksbesökare. Det kan ifrågasättas om denna betoning på tryckt material är den effektivaste användningen av resurserna. 
 Utredningen noterar att UD har för avsikt att uppdatera sina faktablad på webbplatsen. Utredningen menar att det är ett kost- nadseffektivt sätt att tillhandahålla aktuell information. Särskilt om det också erbjuds möjlighet för dem som inte har tillgång till IT att få utskrift av faktablad hemskickat. 
 UD:s  
 EU-information 
  har även i uppgift att sprida information om Sverige som  
 EU-land 
  i andra länder. Denna verksamhet är en del av det arbete som bedrivs inom Regeringskansliet för att etablera kontakter med blivande medlemsländer. 
  
 15.2 
  
 Övriga departement och Information Rosenbad 
  
 Övriga departements arbete med  
 EU-relaterad 
  information till allmänheten är svårare att utvärdera. Möjligen skulle utredningen kunna anta att då ingen allvarlig kritik från medierna framförts skulle det efterfrågestyrda informationsarbetet motsvara mediernas krav. 
 En viss bild av situationen ger svaren på enkäten till pressek- reteraren på respektive departement (Se kapitel 14). 
 Information Griffin bidrag till att stödja informationsarbetet kring EU anser utredningen angeläget. Webbutsändningar från bl.a. presskonferenser och debatter som rör  
 EU-relaterade 
  frågor är viktiga för medierna. 
  
 15.3 
  
 Euroinformationen vid Finansdepartementet 
  
 När det gäller Euroinformationen vid Finansdepartementet är in- trycket att företag och allmänhet erbjuds god informationsservice. Verksamheten tycks fungera enligt de riktlinjer som satts upp. Kommissionens bidrag på 5 miljoner kronor/år till denna svenska statliga verksamhet har inte styrt Euroinformationens utformning. 
 78 
 SOU 2002:96 Regeringskansliets  
 EU-relaterade 
  information till allmänheten en kort bedömning 
  
 15.4 
  
 Övriga synpunkter om informationsarbetet 
  
 Avslutningsvis kan nämnas att de opinionsundersökningar som UD beställt visar att allmänheten inte har noterat att Regerings- kansliet ägnar sig åt  
 EU-relaterad 
  information. Men det behöver inte betyda att informationsarbetet varit dåligt utan att det inte framkommit vem som har varit avsändaren. Medborgarna får i allt väsentligt sin information via medierna. Regeringskansliets infor- mationsverksamhet i  
 EU-relaterade 
  frågor sker därför i huvudsak indirekt genom att ge underlag till journalisternas arbete. 
 79 
  
 16 
  
 Andra aktörer som svarar för EU- information 
  
 Utöver  
 EU-upplysningen, 
  riksdagen och Regeringskansliet infor- merar Europaparlamentets och Europeiska kommissionens repre- sentationer i Sverige om  
 EU-frågor. 
  Därutöver informerar svenska myndigheter och organisationer medborgarna, media m.fl. om EU- relaterade ämnen. De fungerar ofta som vägvisare i de fall de själva inte kan besvara en fråga. 
 Ett urval av dessa myndigheter och organisationer visar omfatt- ningen av den information som ges. Engagemanget är stort och flera av dem som utredningen har intervjuat har ägnat sig åt EU- information sedan folkomröstningen om medlemskap 1994. 
 Följande aktörer beskrivs i nedanstående avsnitt: 
  
 EU-institutioner 
  i Sverige 
 Europaparlamentet, Europeiska kommissionen 
 Svenska myndigheter 
 Glesbygdsverket, Internationella programkontoret, Jordbruks- verket, Kommerskollegium, Konsumentverket, Länsstyrelser,  
 NUTEK-Euro 
  Info Centre 
 Svenska organisationer 
 Landstings- och Kommunförbundet, LO/TCO/SACO, LRF, Svenskt Näringslivs Eurofakta 
  
 16.1 
  
 EU-institutioner 
  
  i Sverige 
  
 16.1.1 
  
 Europaparlamentets kontor i Sverige 
  
 Samma år som Sverige blev medlem i EU öppnades Europa- parlamentets kontor. De två huvuduppgifterna för kontoret är att: 
  
 N  
 främja debatten om europeisk integration, t.ex. förse media med information om Europaparlamentets beslut och även själv 
 81 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 delta i debatten tillsammans med opinionsbildare och allmän- heten 
  
 N  
 hålla Europaparlamentet informerat om den politiska debatten i medlemslandet och t.ex. hjälpa parlamentariker som besöker Sverige. 
 Europaparlamentets kontor har 6 anställa varav två i första hand ägnar sig åt att besvara frågor från allmänheten. Cirka 20 för- frågningar  
 (e-post 
  och telefonsamtal) per dag besvaras om konkre- ta ämnen, generella frågor om EU, men mer sällan om själva Europaparlamentet. 
 Kontoret har en budget för 2001 för trycksaker, aktiviteter etc. på 2,6 miljoner kronor. Vid speciella tillfällen – val till Europa- parlamentet, det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd, debatten om EU:s framtid, får kontoret extraanslag för specifika insatser. 
 Kontoret har cirka 50 000 besök i månaden på sin webbplats (www.europarl.se). Även om trycksaker inte är ett prioriterat område kan nämnas att framför allt forskare, studenter och skolor ofta beställer material från kontoret. Den mest efterfrågade publikationen under 2001 var skriften Europa 2002 EU inför utvidgningen. Lärare betraktas som en viktig målgrupp. Under 2002 ordnas seminarier för lärare i olika delar av Sverige i samarbete med t.ex. Regeringskansliet och  
 EU-upplysningen. 
  Därutöver har kontoret en omfattande föreläsningsverksamhet för skolor, univer- sitet, organisationer m.fl. 
 Enligt Europaparlamentets kontor efterfrågar medborgarna ofta individrelaterad information som handlar om hur en viss fråga påverkar den enskilde individen. Rådgivning och hänvisning till rätt instans erbjuds. I kontorets årsrapport 2001 står följande att läsa: 
 Att göra fakta om Europaparlamentet tillgängliga för medborgarna kräver inte nödvändigtvis stora informationsinsatser. Det finns en spontan efterfrågan. För den är just tillgängligheten det viktigaste. Dagligen får kontoret frågor från medborgarna. Vissa är lätta att be- vara, andra kräver utredningar. Internet har inneburit en revolution, nästan allt finns på nätet. Men många behöver hjälp att hitta rätt. 
 82 
  
 SOU 2002:96 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 16.1.2 
  
 Europeiska kommissionens representationskontor 
  
 Europeiska kommissionen har representationskontor i Stockholm vilket kan liknas vid en ambassad. Representationskontoret har en informations- och dokumentationsenhet med en handläggare och två lokalanställda assistenter. Dessutom har kontoret en press- ansvarig och två lokalanställda på medieenheten. Totalt arbetar 19 personer på kontoret varav 8 är utsända av kommissionen i Bryssel och 11 lokalt anställda. 
 Den informationsansvariga och de två assistenterna har tele- fonjour 3,5 timmar per dag. De besvarar cirka 400 förfråg- ningar/månad (telefonsamtal och  
 e-post). 
  Frågorna är antingen individrelaterade eller handlar generellt om EU. Det kan handla om t.ex. var personens körkort gäller eller om personen kan ta med sin pension till Portugal. För komplicerade frågor tar kontoret antingen hjälp av kommissionens direktorat för press och infor- mation i Bryssel eller hänvisar till ansvarig instans i Sverige. 
 Representationskontoret hänvisar också till kommissionens service Europa direkt med ett  
 020-nummer 
  som besvarar frågor från allmänheten om EU. Svenskspråkig handläggare tar emot samtal i Bryssel mellan kl. 08 20 varje dag. Frågepanelen får cirka 60 90 telefonsamtal och 25 45  
 e-post 
  per vecka från Sverige. Europa direkt har som policy att hänvisa till skriftliga källor, framför allt dokument på kommissionens webbplats. Handläggaren hänvisar ofta också till den instans/myndighet i Sverige som ansvarar för frågan. 
 Kontakterna med vidareinformatörer anses viktig. Kontoret deltar bl.a. i seminarier som anordnas för lärare i olika delar av landet. Lärarseminarierna anordnas gemensamt med Europaparla- mentet, Internationella programkontoret,  
 EU-upplysningen 
  och Information Rosenbad, ofta tillsammans med någon lokal aktör. 
 Kommissionen har byggt upp ett nätverk för  
 EU-information 
  i Sverige. Det består av  
 Carrefour-kontoren, 
  flera Info Point  
 Europa-enheter, 
  Euro Info Centre,  
 EDC-bibliotek 
  samt medlem- marna i Team Europe. 
  
 Carrefour-kontorens 
  uppgift är att stödja landsbygdens eko- nomiska och sociala utveckling. Det finns elva lokalkontor och de har t.ex. länsstyrelsen eller ett hushållningssällskap som värdorga- nisation. De svenska  
 Carrefour-kontoren 
  har informationsutbyte med de cirka 125  
 Carrefour-kontoren 
  i EU. Uppgiften är bl.a. att stimulera till projekt genom rådgivning om EU:s fonder och hjälp 
 83 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 med ansökningar och samarbetspartners i andra länder. Till Edwards kan allmänheten vända sig för att få lättläst och gratis information om EU. Euro Info Centre (EIC) se under avsnittet  
 EIC-NUTEK. 
  
 Utöver det nätverk som byggts upp samarbetar represen- tationskontoret också med t.ex. med studieförbund och folkbild- ningsorganisationer. 
 När det gäller förfrågningar om anbud inom EU så hänvisar representationskontoret till Exportrådet, som är det organ som utsetts att administrera detta i Sverige. När det gäller  
 EU-bidrag 
  för företag hänvisas till Euro Info Centre. Vid förfrågningar om de olika  
 EU-programmen 
  hänvisar kommissionen till den nationella myndighet som fungerar som förvaltningsmyndighet för just det programmet, exempelvis Glesbygdsverket för strukturfonds- programmet Leader+ (se avsnittet om Glesbygdsverket). 
 Kommissionen bidrar med 15 miljoner kronor under en treårsperiod till Euroinformationen vid Finansdepartementet . 
 Mängden av information om EU som finns tillgänglig har lett fram till att kommissionen försöker väcka intresse för att de olika aktörerna skall samordna sig, t ex länka sina respektive webbplatser till varandra. 
  
 16.2 
  
 Svenska myndigheter 
  
 16.2.1 
  
 Glesbygdsverket 
  
 Många av de totalt 35 anställda på Glesbygdsverket i Östersund arbetar med  
 EU-relaterade 
  frågor. På Glesbygdsverket ansvarar man för EU:s gemenskapsinitiativ för landsbygdsutveckling kallat Wright som ingår i EU:s strukturfonder. Glesbygdsverket är också representerat i övervakningskommittéerna för Mål 1 och Mål 2 Öarna samt ingår i Jordbruksdepartementets rådgivande kommitté för EU:s miljö- och landsbygdsprogram. 
 Myndigheter, näringsliv, organisationer, högskola och förenings- liv har möjlighet att söka bidrag. Behovet är stort för rådgivning om vilka projekt som kan få bidrag. En vanlig fråga är: Finns det pengar till ...?. Glesbygdsverket använder sig bl.a. av NUTEK:s finansieringsdatabas. 
 84 
  
 SOU 2002:96 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 Mediekontakter sker ofta direkt med dem som är lokalt engagerade i ett projekt. Det ger en praktisk och lokal spegling av EU:s arbete. 
  
 16.2.2 
  
 Internationella programkontoret 
  
 Internationella programkontoret för utbildningsområdet är ett statligt verk. Programkontoret fungerar som en instans mellan kommissionen och staten och har drygt 50 anställda. 
 I uppdraget ingår att informera om EU:s program och projekt på utbildningsområdet och att handlägga ansökningar om deltagande i dessa. 
 De viktigaste målgrupperna för programkontoret är studenter på gymnasie- och högskolor, studie- och yrkesvägledare samt repre- sentanter för arbetsmarknadens parter. 
 Under 2001 deltog ungefär 8 000 svenskar i något av pro- grammen. Av dem var 39 % grundskole- och gymnasieelever, 25 % var högskolestudenter, 23 % var lärare för grund- och gym- nasieskolan, 6 % var lärare på högskolan, 6 % arbetssökande och unga arbetstagare och 1 % var specialister. 
 Webbplatsen är navet i informationsverksamheten och där publi- ceras information om de 35 olika programmen och projekten. Programkontoret strävar efter att bli en  
 24-timmarsmyndighet 
  där den som skickat in en ansökan ska kunna få tillgång till information om var ärendet befinner sig alla tider på dygnet. 
 Garcia är det största av EU:s program inom högre utbildning och nästan 3 000 svenska högskolestudenter deltog 2001. Dess- utom deltog 400 lärare i Garcia. I Barton Vinci som är EU:s ramprogram för yrkesutbildning och kompetensutveckling deltog 1 000 svenskar under 2001. 
  
 16.2.3 
  
 Jordbruksverket 
  
 Hälften av EU:s totala budget går till jordbrukssektorn. Jord- bruksverkets arbete genomsyras av detta. Administrationen av EU:s jordbrukspolitisk är en av verkets huvuduppgifter. EU:s jord- brukspolitik innehåller olika typer av  
 miljö-, 
  regional- och struk- turpolitiska åtgärder. 
 85 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 Verket har 920 anställda varav 600 arbetar i Jönköping. Med- arbetarna får hundratals telefonsamtal per dag som har anknytning till EU. 10 20 samtal per dag kommer från journalister. 
 Webbplatsen har mellan 1 300 1 700 besök per dag. Variationen beror bl.a. på om det är en ansökningsperiod om stöd för lant- brukarna. En tredjedel av cirka 70 000 ansökningar skickas in elektroniskt via Jordbruksverkets interaktiva verktyg för ansökan om jordbruksstöd. Verket satsar på att utveckla Internettjänster och sökfunktioner. 
 Jordbruksverket har en policy om öppenhet när det gäller att informera om sitt kommittéarbete i Bryssel. Verkets handläggare som deltar i  
 EU-diskussionerna 
  lägger ut information både inför och efter ett kommittémöte på Jordbruksverkets webbplats. 
  
 16.2.4 
  
 Kommerskollegium 
  
 Kommerskollegium är Sveriges expertmyndighet för utrikeshandel och handelspolitik. Kommerskollegiet verkar för att undanröja handelshinder och hanterar frågor som rör t.ex. EU:s gränsåtgärder såsom tullar och importkvoter. 
 Tidigare ansvarade Kommerskollegium även för mer allmän Europainformation, men verksamheten omstrukturerades våren 1998. Som mest fanns 5 6 informatörer samt personal för EU- dokumentservice. Fortfarande får Kommerskollegium 10  
 15-tal 
  samtal per vecka med allmänna frågor om EU vilka man besvarar eller lotsar vidare. 
 Idag har Kommerskollegium ett formellt ansvar som svensk kontaktpunkt och samordningscentral för frågor om och problem med fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer på den inre marknaden. Företag och allmänhet kan i sådana fall vända sig till Kommerskollegium. Årligen hanteras cirka 100 ärenden och därutöver tillkommer en mängd förfrågningar som inte leder till formella ärenden. 
 När det gäller personers fria rörlighet hänvisar man ofta till Högskoleverket, Centrala studiestödsnämnden, Försäkringskassan och Migrationsverket. 
 Frågor om t.ex. utbildning, pensionsfrågor och sjukersättning vid vistelse i annat  
 EU-land 
  besvaras av Kommerskollegiums enhet för inre marknaden. Frågorna besvaras av kollegiets handläggare, 
 86 
  
 SOU 2002:96 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 alternativt hänvisar man vidare till exempelvis Försäkringskassan Utland. 
 Som ombud för EU:s publikationsbyrå erbjuder Kommers- kollegium service kring officiella  
 EU-dokument 
  i form av råd- givning, sökning och även leverans av publicerade förslag, direktiv, domar från  
 EG-domstolen 
  osv. Frågor och beställningar tas emot per telefon, fax,  
 e-post 
  eller vanlig post. 
 Till Kommerskollegiets dokumentservice hör också uppdatering av den s.k. genomförandedatabasen. Databasen innehåller uppgifter som gör att det går att följa  
 EG-direktivens 
  genomförande i Sverige. På Kommerskollegiums webbplats finns också en egen databas med referensuppgifter till ett urval av viktiga  
 EG-rättsakter 
  och en förteckning över nya domar som avkunnats i  
 EG-domstolen 
  
 16.2.5 
  
 Konsumentverkets Konsument Europa 
  
 Att stimulera människor att våga handla på den inre marknaden är Konsument Europas huvuduppgift. Målet är att ge information som gör det möjligt för konsumenten att göra medvetna val av varor och tjänster. Uppstår problem i samband med ett köp på den inre marknaden kan stöd ges. Dessutom ska Konsument Europa ge information om de olika juridiska prövningsmöjligheter som finns för att lösa en tvist på den europeiska marknaden. 
 Målgrupperna är enskilda konsumenter, särskilt ungdomar, kommunernas konsumentvägledare och andra vidareinformatörer och media. 
 De fem handläggarna finansieras av Konsumentverket, kom- missionen och Allmänna reklamationsnämnden. Verksamheten har hållit på sedan mars 2001 och skall utvärderas tre år efter starten. 
 De flesta  
 EU-länder 
  har ett satt upp ett likartat kontor för kon- sumentvägledning. Konsument Europa ingår i flera nätverk med kommissionen som delfinansiär. Syftet med nätverken är att stärka konsumentens ställning på den inre marknaden t.ex. genom att ge konsumenten tillgång till enkla, snabba, billiga kanaler för tvist- lösning. 
 Första året hade Konsument Europa drygt 120 konsument- kontakter per månad. Drygt 40 % av ärendena gällde rådgivning efter köp, 40 % förfrågningar, 10 % information inför köp och 7 % gällde tvist. 
 87 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 Av alla anmälningar till Konsument Europa kommer 72 % per telefon och 20 % via  
 e-post. 
  Resten är anmälningar via besök och brev. Telefonjouren är öppen fyra timmar per dag. 
 Över tre hundra ärenden handlade om time  
 share-boende 
  framför allt i Spanien och därför har Konsument Europa gjort en särskild informationskampanj om detta. 
 Andra vanliga ärenden rör fordon inhandlade på den inre mark- naden eller resor samt frågor kring köp via Internet. 
  
 16.2.6 
  
 Länsstyrelser 
  
 När Sverige gick med i EU intensifierades länsstyrelsens arbete när det gäller bl.a. jordbruks- och regionalpolitiken. Det innebär t.ex. att länsstyrelserna informerar om förutsättningarna för stöd ur EU:s strukturfonder. En uppgift för länsstyrelserna är att säker- ställa medfinansiering för olika projekt, vilket är ett krav för att  
 EU-medel 
  kan tas i anspråk 
 Handläggarna på länsstyrelserna svarar på frågor som rör jord- bruksstödet. Den rådgivande verksamheten när det gäller bidrag sköts av länsstyrelserna. 
 Ett exempel är länsstyrelsen i Jönköpings län. Där använder sig länsstyrelsen av sin webbplats för att erbjuda allmänheten och andra intressenter snabb information. Informatörerna har noterat att de som kontaktar länsstyrelsen ofta är väl insatta i det frågan handlar om. Ofta har den informationssökande detaljerade kun- skaper tack vare länsstyrelsens webbplats. Den sökande är redo att skicka in sin ansökan och önskar endast kompletterande infor- mation. Många frågor kommer från t.ex. hembygdsföreningar och vägföreningar. För dem som inte har tillgång till Internet kan infor- mationsmaterial sändas per post. 
  
 16.2.7 
  
 NUTEK Euro Info Centre 
  
 Euro Info Centres (EIC) är rådgivnings- och informationskontor för främst små och medelstora företag om den inre marknaden. I hela EU finns ett nätverk med cirka 250 EIC, varav åtta kontor och ett tjugotal filialer finns i Sverige. 
 88 
  
 SOU 2002:96 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 EIC-NUTEK 
  samordnar kontoren i Sverige när det gäller t.ex. frågor och svar på webbplatsen. Det svenska  
 EIC-nätverket 
  har ett  
 020-nummer 
  för telefonsamtal och samtalen kopplas till ett av de svenska kontoren beroende på var samtalet kommer ifrån. 
 Fem tjänstemän är knutna till frågeservicen för företagen. EIC- NUTEK har en kunskapsdatabas, som inte är tillgänglig för en bredare allmänhet. Antalet besök på den öppna webbplatsen ökade från 55 000 till 73 000 mellan år 2000 till 2001.Webbplatsen fun- gerar ofta som en inkörsport för den informationssökande som sedan kontaktar  
 EIC-NUTEK 
  via telefon eller  
 e-post. 
  
 Telefontid för frågeservice är tre timmar varje dag men samtal kan även efter denna tid kopplas till handläggarna. År 2001 hade frågeservicen cirka 1 200 telefonsamtal och  
 e-post 
  av vilka 60 % kom från företagare. Övriga frågor kom från andra Euro Info Centres, myndigheter eller privatpersoner. En del av samtalen fun- gerar även som handledning för hur man söker information via Internet. 
 Numera satsar  
 EIC-NUTEK 
  betydligt mindre än tidigare på trycksaker dels p.g.a. kostnadsskäl dels beroende på minskad efter- frågan. Det senare förmodligen tack vare webbplatsen. 
 NUTEK konstaterar att frågornas karaktär har förändrats de senaste åren. Mer djupgående frågor ställs av företagarna vilket ställer större krav på kundanpassad information. 
 NUTEK planerar att upphöra med sin Euro Info  
 Centre-verk- 
  samhet under 2002 men kommer att bistå med hjälp under en övergångstid. Diskussioner pågår mellan organisationer i Stock- holm att bilda ett nytt  
 EIC-kontor 
  istället. 
  
 16.3 
  
 Svenska organisationer 
  
 16.3.1 
  
 Landstingsförbundet och Svenska Kommunförbundet 
  
 Internationella sekretariatet är gemensamt för Landstingsförbundet och Kommunförbundet. Arbetet rör till övervägande delen EU- relaterade frågor. Totalt finns 14 anställda varav tre arbetar vid förbundens gemensamma kontor i Bryssel. 
 Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet är intresse- och arbetsgivarorganisationer för 289 kommuner respek- tive 21 landsting och regioner. Internationella sekretariatet är dels en stabsenhet inriktad på att stödja förbundens sakenheter och 
 89 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 ledningar, dels ett stöd för medlemmarna och lokala och regionala politiker med internationella uppdrag. 
 Dialogen med medlemmarna är viktig och sekretariatet stöttar kommunernas förtroendevalda som i sin tur möter allmänheten och media i  
 EU-relaterade 
  frågor. Internationella sekretariatet fun- gerar som en länk mellan EU, politiker på lokal eller regional nivå och medborgarna. 
 Faktaunderlag, analyser och annat underlag om hur t.ex. EU påverkar medlemmarna erbjuds. När det gäller t.ex. ett specifikt  
 EU-direktiv 
  inom miljö som berör Sveriges kommuner, landsting och regioner kontaktas oftast en expert inom sakområdet inom förbunden direkt. Kommunen, landstinget eller regionen känner vanligtvis till vem som är sakkunnig på just det området eller blir lotsad till denna via Internationella sekretariatet eller förbundens växel. 
 En viktig uppgift för de tre medarbetarna på Brysselkontoret är att ge tidiga signaler på initiativ och beslut som är på gång och som kan påverka medlemmarna. Dessutom anordnas vid kontoret ett betydande antal studiebesök. 
  
 16.3.2 
  
 Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) 
  
 LRF har fyra handläggare placerade i Bryssel. LRF är indelat i 20 länsförbund och dessutom finns  
 LRF-konsult 
  med 1200 an- ställda.  
 LRF-konsult 
  har nära kontakt med lantbrukarna och erbjuder rådgivning t.ex. för  
 EU-bidrag. 
  
 Dessutom ger LRF ut tidningarna Land och ATL där infor- mation om EU förekommer. Det är främst via dessa tidskrifter som LRF direkt når allmänheten, annars är målgruppen medlem- marna. 
 LRF:s omkring 150 000 medlemmar är i regel väl insatta och kunniga om EU eftersom de starkt påverkas av EU:s jordbruks- politik. 
  
 16.3.3 
  
 LO, TCO och SACO 
  
 I tretton år har LO, TCO och SACO haft kontor i Bryssel. Kon- toret har som huvuduppgift att bevaka samarbetet i EU och stödja organisationernas och deras medlemsförbunds arbete för en euro- 
 90 
  
 SOU 2002:96 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 peisk politik som motsvarar löntagarnas intressen och behov. Kontoret följer särskilt den ekonomiska politiken, sysselsätt- ningen, andra arbetslivsfrågor och socialpolitiken. På kontoret bearbetas och vidarebefordras information till LO, TCO och SACO centralt och till medlemsförbunden. 
 Tjänstemännen på plats i Bryssel tar årligen emot över 150 grupper av varierande storlek från Sverige. Dessa studiebesök syftar till att öka förståelsen för EU och hur  
 EU-samarbetet 
  bedrivs. 
 De tre organisationerna har utöver sina egna webbplatser även en gemensam webbplats, www.brysselkontoret.com. Där finns aktuell information och bl.a. länkar till viktiga  
 EU-direktiv 
  och andra dokument som rör organisationernas intresseområden. 
 Kontoret riktar sig indirekt till allmänheten via de fackliga organisationernas medlemmar och förtroendevalda. 
 Brysselkontoret ger var fjärde vecka ut ett nyhetsbrev med aktuella frågor inom EU som rör fackliga intressen. Tidigare sändes nyhetsbrevet ut i pappersform i 10 000 exemplar. Nu publiceras nyhetsbrevet elektroniskt för att spara pengar och få en snabbare spridning. De fackliga huvudorganisationerna producerar inte lika mycket trycksaker längre utan föredrar att lägga informationen på webbplatsen. 
 I år ordnades i Sverige en konferens för 200 fackligt aktiva för en framtidsdebatt. Kontoret har märkt ett ökat intresse för t.ex. frågor om fri rörlighet i Europa såsom sociala trygghetslagstiftningen och pensioner. 
  
 16.3.4 
  
 Svenskt Näringslivs Eurofakta 
  
 Eurofakta är Svenskt Näringslivs satsning för att öka kunskapen om EMU och euron. Verksamheten startade i november 1999. 
 Navet för Eurofakta har sedan starten varit webbplatsen www.eurofakta.se och det elektroniska nyhetsbrevet om EMU och euron. Därutöver produceras faktaskrifter, publikationer och rapporter om den gemensamma valutan. Dessutom arrangerar Eurofakta seminarier och utbildningar för opinionsbildare, före- tagare och intresserad allmänhet. 
 Allmänheten får även information främst genom att få sina frågor besvarade av en expertpanel via webbplatsen och genom att per telefon få frågor om EMU och Euro besvarade. 
 91 
  
 Andra aktörer som svarar för  
 EU-information 
  
 SOU 2002:96 
  
 Panelen har sex experter som vid sidan av sina ordinarie arbets- uppgifter svarar på frågor och en anställd för den löpande verk- samheten. Utöver dessa knyts tillfälligt personer till olika projekt i Eurofaktas regi. 
 Webbplatsen har i genomsnitt drygt 1 000 besök/vecka. Expert- panelen får via webbplatsen mellan 15 25 frågor varje vecka. Tre fjärdedelar av frågorna är från skolelever, främst inom gymnasie- skolan. 
 Antalet telefonsamtal med frågor från allmänheten varierar starkt och beror i hög grad på om EU och EMU uppmärksammas i media och den allmänna debatten. Uppskattningsvis rör det sig om minst 150 200 samtal per år. 
 Eurofakta kontaktas ofta även i andra  
 EU-relaterade 
  frågor än de som rör EMU och euron. Exempel på sådana frågor är olika former av  
 EU-bidrag 
  såsom regionalstöd och företagsstöd, konkurrens- regler, passbestämmelser och privatimport av bilar. Till detta kommer också frågor om det politiska systemet inom EU, t.ex. de olika institutionernas roll och medlemsländernas inflytande. 
 En förklaring till varför Eurofakta får så många allmänna frågor kan vara att man inför folkomröstningen om  
 EU-medlemskap 
  via Näringslivets  
 EU-fakta 
  svarade på alla frågor som hade med EU att göra. 
 92 
  
 17 
  
 Den statliga  
  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 17.1 
  
 EU-oplysningen 
  
  i Danmark 
 Sedan 1973 är Danmark medlem i EU. Behovet av att inrätta en tjänst för allsidig information om EU blev aktuellt inför folk- omröstningen om Maastrich 1994. Sedan danska  
 EU-oplysningen 
  startade sin verksamhet 1994 har Danmark haft folkomröstningar om  
 Amsterdam-fördraget 
  och om EMU. 
  
 EU-oplysningens 
  uppgift är att tillhandahålla sådan information som efterfrågas utan att ta ställning för eller emot EU. 
  
 EU-oplysningen 
  är placerad vid Folketinget.  
 EU-oplysningen 
  har kontaktpersoner på varje departement och då oftast med den tjänsteman som har till uppgift att vara  
 EU-koordinatör. 
  EU- oplysningen har även kontakter med de tjänstemän som handlägger en viss fråga och hänvisar allmänheten till dem.  
 EU-oplysningen 
  upplever att departementen ser positivt på att detta. 
 När det gäller servicen till allmänheten har  
 EU-oplysningen 
  som policy att bidra till att det vid en förfrågan är så kort väg som möjligt mellan frågeställaren och den som ger svar. 
  
 EU-oplysningen 
  består av fem handläggartjänster, en assistent och två högkolepraktiktjänster som fem praktikanter turas om att bemanna. Dessutom finns en tjänst för dokumenthantering för webbplatsen som några bibliotekariepraktikanter turas om att be- manna. Informationsanslaget är 1 miljon dkr, exklusive personal- kostnader. 
 Under 2002 har  
 EU-oplysningen 
  haft 800 1 000 frågor per månad. Drygt 60 % av förfrågningarna kommer via telefon, knappt 40 % via  
 e-post 
  och cirka 1 % via personligt besök. Journalister erbjuds hög servicenivå och cirka 5 % av förfrågningarna kommer från journalister. 
 I telefontjänsten finns två handläggare och två högskoleprak- tikanter under sex timmar per dag. Att ringa till  
 EU-oplysningen 
  kostar lika mycket som ett lokalsamtal oavsett varifrån man ringer. 
 93 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 SOU 2002:96 
  
 Telefonerna är den viktigaste informationskanalen.  
 EU-infor- 
  matörerna kan anpassa sin information till den som ringer. Genom denna direktkontakt kan  
 EU-informatörerna 
  förstå på vilken detaljnivå informationen skall ges, vilket är svårare när det gäller e- postförfrågningar. 
 Ungefär var tionde kontakt handlar snarare om värderingar än sakförhållanden. Inför folkomröstningarna handlade ungefär hälf- ten av kontakterna om värderingar eller synpunkter. 
 Webbplatsen är separat från Folketingets webbadress och startades för två år sedan. Den har cirka 1 400 besök per dag. Ett antal telefonsamtal per dag handlar om att ge vägledning att söka på Internet. 
 Webbredaktören har kontakt med webbredaktioner som för- medlar  
 EU-relaterad 
  information bl.a. vid kommissionen i Bryssel. På  
 EU-oplysningens 
  webbplats finns länkar till de mest relevanta  
 EU-aktörerna. 
  
 EU-oplysningen 
  ambition är att ge allsidig information. Ytterst lite eget material produceras. Däremot informerar  
 EU-oplysningen 
  om och tillhandahåller material som producerats av andra EU- aktörer. 
 I februari 2002 genomfördes en omorganisation av  
 EU-informa- 
  tionen inom Folketinget och ett  
 EU-sekretariat 
  bildades. Där ingår nu  
 EU-oplysningen 
  tillsammans med  
 EU-konsulenterna 
  (utred- ningstjänst), Europautvalgets sekretariat (ger service till utskottets ledamöter) samt en korrespondent i Bryssel och sekretariatet för  
 2004-konventet. 
  
 Folketinget har nu samlat intern information om EU, EU- information till media och allmänheten inom en enhet. Skälet till förändringen var att det skulle bli mer flexibelt när det gällde personalresurserna. Anledningen till att omorganisationen skedde just vid denna tidpunkt var förberedelserna inför det danska ord- förandeskapet. 
 Omorganisationen av  
 EU-oplysningen 
  föregicks bl.a. av dis- kussion att placera  
 EU-oplysningen 
  under biblioteket. Nytt är att de två handläggare som informerar om Folketingets verksamhet arbetar i samma lokal som  
 EU-informatörerna. 
  Tidigare var det biblioteket eller växeln som besvarade frågor om Folketingets verk- samhet. 
 94 
  
 SOU 2002:96 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 Danska regeringskansliet har ingen särskild  
 EU-information 
  
 Utrikesministeriet har ingen särskild enhet för  
 EU-information 
  till allmänheten utan dessa frågor handläggs av presstjänsten. Varje ministerium hanterar sin egen information till allmänheten. 
 Statlig nämnd ger bidrag till projekt som stimulerar  
 EU-debatt 
  
 Nämnden för  
 EU-oplysning 
  som givits en mycket fristående roll är formellt knutet till utbildningsministeriet. Den ger bidrag till projekt som medverkar till folkupplysning/folkbildning. Nämnden ger bidrag till ungdomsorganisationer och andra folkrörelser som vill stimulera debatten genom att ordna t.ex. debattforum, dis- kussion på Internet eller producera egna  
 TV-program. 
  Debatt kring utvidgningen, demokrati och författningsfrågor i EU är priorite- rade ämnen vid bedömning av bidragsansökningar. 
 Nämnden har 2,5 anställda samt 1 projektanställning för bidrags- ansökningar. 70 miljoner dkr har avsatts för perioden 1999 2001, uppdelat på ungefär 15 miljon dkr/år samt 25 miljoner dkr extra i samband med  
 EMU-omröstningen. 
  Hälften av pengarna gick till riksdagspartierna och tre stora folkrörelser. Hälften gick till orga- nisationer som ansökt om medel från nämnden som 2001 fick in totalt 450 ansökningar varav 250 ansökningar på totalt 10 miljo- ner dkr beviljades. 
  
 17.2 
  
 Finlands Europainformation 
  
 Finska Europainformationen inledde sin verksamhet 1993 inför folkomröstningen om  
 EU-medlemskap 
  den 16 oktober 1994. Europainformationen som leds av utrikesministeriet har 28 anställ- da varav 19  
 EU-informatörer 
  som är placerade vid regionalkontor. Dessa regionalkontor är också knutna till kommissionens informa- tionstjänst för allmänheten, de s.k. Edwards. Budgeten för Europainformationen inklusive löner uppgår till 1,7 miljoner euro varav cirka 17 % betalas av kommissionen. 
 Regionalkontoren är ofta placerade i landskapsbiblioteken. De regionala informatörerna har täta  
 e-postkontakter 
  med varandra, men träffas endast två gånger per år. Informatörerna ansvarar inte för något specifikt  
 EU-område. 
  De har sällan kontakt med hand- 
 95 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 SOU 2002:96 
  
 läggarna på utrikesministeriet förutom när det gäller frågor om t.ex. den finska regeringens inställning i en viss fråga. 
 Europainformationen har ett särskilt telefonnummer och be- roende på varifrån personen ringer kopplas hon/han till det regionalkontor som ligger närmast. Informatörerna besvarar frågor eller hänvisar till berörd instans. Under 2001 hade Europa- informationen över 100 000 kontakter med allmänheten i form av frågor via telefonsamtal,  
 e-post, 
  besök, vid föreläsningar, fax och brev. 
 Informatörerna är också ute och föreläser i skolor och hos föreningar i sin region. 
 200 000 euro används till trycksaker. Viss distribution sker centralt från utrikesministeriet men ofta svarar de regionala infor- matörerna för distributionen. 
 Service för journalister 
 Statsrådets kansli, motsvarigheten till Statsrådsberedningen, satsar på att ge god service till journalister. Varje fredag ordnas pressträff för journalister där handläggare från regeringskansliet presenterar ett aktuellt ärende som ska behandlas vid ett  
 EU-möte 
  i Bryssel. Cirka 20 journalister deltar och planer finns att direktsända dessa pressträffar via Internet. Förberedelser pågår för att ordna en särskild webbplats för journalister. 
 Riksdagens informerar om sitt  
 EU-arbete 
  
 Finlands riksdag har ett  
 EU-sekretariat 
  som är en del av Stora utskottets och de 14 fackutskottens sekretariat.  
 EU-sekretariatet 
  har en informatör som bistår riksdagsledamöterna med EU- relaterad information samt erbjuder information till allmänheten om riksdagens  
 EU-arbete. 
 EU-sekretariatet 
  har ett nära samarbete med de finska Europaparlamentarikerna. Den finska riksdags- förvaltningen har en medarbetare i Bryssel. 
 96 
  
 SOU 2002:96 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 17.3 
  
 De övriga tolv  
  
 EU-länderna 
  
 Här presenteras en kort sammanställning över hur den statliga EU- informationen till allmänheten bedrivs i de övriga tolv EU- länderna. De svenska ambassaderna har lämnat underlaget. 
 Hur den statliga verksamheten för  
 EU-information 
  till med- borgarna är organiserat skiljer sig mycket från land till land. Vissa länder har en mycket aktiv statlig insats medan andra länder i princip överlåter till kommissionens representationskontor att informera medborgarna om EU. 
 Flertalet av  
 EU-länderna 
  har någon form av  
 EU-upplysning. 
  En tredjedel av länderna har en partipolitisk neutral verksamhet som i viss mån motsvarar den svenska  
 EU-upplysningen 
  (allsidig infor- mation, separat telefonnummer med frågeservice etc.). 
 Vanligtvis är det utrikesministeriet som ansvarar för att informera om regeringens eget  
 EU-arbete. 
  I några fall ligger ansvaret hos motsvarigheten till Statsrådsberedningen. 
 I ett par medlemsstater sker ett formaliserat nära samarbete mellan staten och kommissionen. I Frankrike och Portugal har regeringen och Europeiska kommissionen inrättat ett gemensamt nationellt informationscentrum. Det franska Sources d´Europé öppnade 1992 och har idag ett trettiotal anställda. I Lissabon finns motsvarande verksamhet sedan 1995 då centret Thompson öppnades. 
 I Belgien finns sedan tio år informationstjänsten Europhone som sorterar under utrikesministeriet. Verksamheten som bedrivs av fyra informatörer erbjuder bl.a. lotsservice och har egen telefonjour under hela dagen. En reformering av verksamheten pågår och tio regionala informationskontor ska inrättas. Vissa kritiker menar att det leder till onödigt parallellarbete. Tanken är att kontoren skall föra EU närmare medborgarna. 
 Som en av EEC:s grundare har Nederländerna närmare femtio års erfarenhet av Europasamarbete och behovet av en aktiv upp- lysningsverksamhet har ansetts vara begränsat. Kunskaper om EU:s struktur, beslutsordning etc. upplevs vara en del av den neder- ländska allmänbildningen. Däremot menar regeringen att det behövdes ökade kunskaper och acceptans i fråga om utvidgningen. Konkreta mål har ställts upp såsom att före beslut om nya med- lemmar bör en viss andel av de nederländska medborgarna känna till vilka kandidatländerna är, och majoriteten av medborgarna bör vara positiva till deras inträde i EU. För detta informationsarbete, 
 97 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 SOU 2002:96 
  
 som bedrivs sedan 1999 inom utrikesministeriet, har åtta tjänster inrättats. 
 I Österrike ansvarar statsrådsberedningen för en informations- byrå för  
 EU-information 
  till allmänheten. Informationsbyrån har fyra informatörstjänster och arbetar tillsammans med en PR- agentur. Samarbetet sker med andra aktörer, som växlar beroende på vilka informationsaktiviteter som är aktuella (t.ex. införandet av euro). Viktiga informationskanaler är en webbplats, jourtelefon under arbetstid, tryckt informationsmaterial och radio och TV- reklam. Informationsbyrån har också ett nära samarbete med kommissionens representationskontor och Europaparlamentets kontor. 
 På Irland har regeringen inrättat en funktion Communicating Europe som sedan sex år är en rådgivande kommitté inom det irländska regeringskansliet. Den sorterar under utrikesministeriet och har till uppgift att ge regeringen råd hur man bäst ökar all- mänhetens kunskaper om EU. Kommittén består av representanter för utrikesministeriet, statsrådsberedningen, kommissionens repre- sentationskontor, Europaparlamentets kontor och några intresse- organisationer. Verksamheten har inte varit särskilt omfattande och man har haft mycket små resurser till sitt förfogande. För när- varande pågår en översyn av Communicating Europe, vilket kan leda till en helt ny lösning. På Irland finns inte någon motsvarighet till  
 EU-upplysningen 
  i Sverige. 
 I Storbritannien har utrikesministeriet en  
 EU-information 
  med ett tiotal anställda. Information om EU och regeringens  
 EU-politik 
  ges. En sektion på utrikesministeriets webbplats är Facts, not myths. Den inriktar sig på att korrigera de missförstånd och fördomar om EU som finns. Dessutom produceras t.ex. lättlästa broschyrer om fördragen. 
 Italien och Grekland har valt att inte ha en statlig organiserad verksamhet som tillhandahåller information om EU. Undantaget är särskilda händelser såsom eurons införande och framtidsfrågorna vid regeringskonferensen 2004. 
 I Luxemburg ges  
 EU-information 
  till allmänheten huvudsakligen av kommissionens representationskontor i landet i samarbete med de statliga myndigheterna. Likaså i Spanien där kommissionens representationskontor är mycket aktivt. Kontoret i Spanien har cirka 20 informatörer och flera stipendiater som enbart ägnar sig åt att besvara frågor från enskilda. 
 98 
  
 SOU 2002:96 
  
 Den statliga  
 EU-informationen 
  i andra  
 EU-länder 
  
 I Tyskland finns ingen särskild statlig  
 EU-upplysning 
  mot- svarande den svenska. Allmänheten som ringer till regerings- kansliet blir kopplade till ansvariga handläggare. 
 Nämnas bör att i flera  
 EU-länder 
  finns aktiva nätverk mot- svarande de kommissionen har initierat i Sverige t.ex. Euro Info Centre, Info Point Europa och Carrefour. 
 99 
  
 18 
  
 Finansiering av förslagen om Allmänhetens  
  
 EU-upplysning 
  
 Utredningsförslagen innebär att verksamheten inom Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  kommer att ha en högre ambitionsnivå när det gäller vägvisarrollen/lotsfunktionen än vad  
 EU-upplysningen 
  har idag. 
 Utredningen förväntar sig en ökad efterfrågan på de tjänster som Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  erbjuder samt en ökad kontakt- skapande verksamhet bland de politiska partierna, departementen och andra parter med  
 EU-relaterad 
  information. Detta, i kom- bination med förslag om ökad tillgänglighet per telefon, leder till att utredningen föreslår att verksamheten får 12 fasta tjänster. 
  
 18.1 
  
 Tolv tjänster i framtida bemanning 
  
 För närvarande har  
 EU-upplysningen 
  8,5 fasta tjänster till en kost- nad av cirka 3,3 miljoner kronor/år inklusive 1,5 projektanställ- ningar. Utredningen föreslår att den nya verksamheten får 12 fasta tjänster, dvs. en ökning med 2 tjänster samt att de 1,5 projekt- anställningarna omvandlas till fasta tjänster. Ökningen av per- sonalkostnaderna skulle bli cirka 900 000 kronor/år. 
  
 18.2 
  
 Extra resurser för att informera om servicen 
  
 EU-upplysningen 
  har för 2002 en informationsbudget på 1,9 miljo- ner kronor. Där ingår bl.a. kostnader för informationsmaterial, distribution, marknadsföring och konsulttjänster. 
 Vi föreslår en särskild marknadsföringsbudget under en treårs- period för att informera medborgarna om den service som All- mänhetens  
 EU-upplysning 
  erbjuder. Kostnaderna skulle fördelas enligt följande: 4 miljoner kr år ett, 3 miljoner kr år två och 2 miljoner kr år tre, dvs. totalt 9 miljoner kronor. 
 101 
  
 Finansiering av förslagen om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 SOU 2002:96 
  
 I informationsanslaget ingår inte kostnader för lokaler, tele, data,  
 IT-stöd 
  och övrig administration. Att bygga upp en ny webbplats torde kräva en investering på i storleksordningen 1 2 miljoner kronor. Om möjligt ska denna webbplats skötas av huvudmannens ordinarie  
 IT-verksamhet. 
  Om det inte är praktiskt möjligt menar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska ges resurser att driva en egen webbplats hos en extern leverantör. Driften hos en sådan leverantör beräknas årligen kosta 300 000 400 000 kronor. Oavsett om driften sköts av huvudmannen eller en extern leve- rantör krävs dessutom fortlöpande investeringar i webbutveckling, då tekniken ständigt förändras och webbplatsen snabbt blir för- åldrad. Eftersom denna kostnad kan komma att variera över tiden har utredningen valt att inte närmare precisera utvecklings- kostnaderna. 
  
 18.3 
  
 Finansiering via statsbudgeten 
  
 I valet mellan att föreslå en finansiering via statsbudgeten och en finansiering via avgifter, föreslår utredningen att verksamheten finansieras via statsbudgeten. 
 Utredningen menar att den information- och vägvisarfunktion som Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  erbjuder medborgarna ska vara kostnadsfri och anser därför att det inte är aktuellt att avgifts- finansiera den frågeservice som erbjuds via telefon och  
 e-post. 
  Det är inte heller lämpligt med en reklamfinansiering t.ex. genom reklam på webbplatsen. 
 Utredningen föreslår att de extra kostnader som förslagen för- anleder ska finansieras via riksdagens anslag. 
 102 
 SOU 2002:96 Finansiering av förslagen om Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Kostnader för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  år 1 
  
 Personalkostnader 
  
 4,2 miljoner kronor 
  
 Ny webbplats 
  
 1 2 miljoner kronor 
  
 Informationsanslag 
  
 1,9 miljoner kronor 
  
 Extra budget för marknadsföring 
  
 4,0 miljoner kronor 
  
 Totalt** 
  
 11,1 12,1 miljoner kronor 
  
 * 
  
 = År 2 och år 3 är den extra marknadsföringsbudgeten 3 respektive 2 miljoner kronor. 
  
 ** 
  
 = En ny budgetpost på 0,3 0,4 miljoner kronor/år kan tillkomma för externt  
  
 IT-stöd 
  för driften av webbplats med egen webbadress. Dessutom tillkommer kostnader för utveckling av teknik, webbtjänster m.m. oavsett vem som sköter driften av webbplatsen. 
 103 
  
 19 
  
 Finansiering av förslagen om Regeringskansliets information om  
  
 EU-relaterade 
  frågor 
 Utredningens förslag om en webbplats som presenterar aktuella  
 EU-relaterade 
  ärenden inom Regeringskansliet innebär att den vilande webbplatsen eu2001.se aktiveras. Applikationerna/pro- grammen finns och det som enligt uppgift behövs är en engångs- investering på cirka 200 000 kronor. Dessutom tillkommer kostna- der för driftsservice. 
 Webbredaktionen för Regeringskansliets  
 EU-webb 
  skulle bestå av tre tjänster. 
 Finansieringen av Regeringskansliets  
 EU-webb 
  skulle ske genom omdisponeringar av UD:s anslag för  
 EU-information. 
  
 Idag finns två tjänster vid UD:s press och informationsenhet för  
 EU-information. 
  
 Verksamheten för  
 EU-information 
  har för 2002 ett informa- tionsanslag på 6,8 miljoner kronor/år varav 1,8 miljoner kronor disponeras av Euroinformationen vid Finansdepartementet. Av de resterande 5 miljoner kronor av anslaget ingår i den planerade för- delningen en budgetpost på cirka 2,6 miljoner kronor för infor- mationsmaterial och cirka 300 000 kronor för annonsering, inkl. annonsering av trycksaksprodukter. 
 Förslaget innebär att 1,5 av de 2 tjänsterna som är ingår i UD:s press- och informationsenhet flyttas till  
 EU-webbredaktionen. 
  Kostnaderna för de återstående 1,5 tjänsterna som behövs till webbredaktionen, cirka 700 000 kronor/år, skulle finansieras av minskade trycksaks- och annonskostnader i UD:s budget för EU- information. 
 Driften av  
 EU-webben 
  förutses skötas internt vid det planerade webbhotellet inom Regeringskansliets förvaltningsavdelning. Be- fintliga webbapplikationer kan användas efter en engångsinveste- ring på cirka 200 000 kronor. Dessutom tillkommer kostnader för fortlöpande webbutveckling. Eftersom denna kostnad kan komma 
 105 
 Finansiering av förslagen om Regeringskansliets information om  
 EU-relaterade 
  frågor SOU 2002:96 
 att variera över tiden har utredningen valt att inte närmare precisera utvecklingskostnaden. 
 Den föreslagna journalistsatsningen skulle även den finansieras genom att budgeten för trycksaker minskas. Journalistbesöken i Sverige samt resor till Bryssel skulle innebära en kostnad på cirka 300 000 kronor/år. 
 Enligt uppgift kommer Finansdepartementets Euroinformation inte att disponera medel via UD:s anslag för  
 EU-information 
  för 2003. 
 Föreslagna aktiviteter är populärversion av Regeringskansliets årsbok om  
 EU-arbetet, 
  opinionsundersökningar, marknadsföring av  
 EU-webben, 
  övriga gemensamma informationsinsatser samt informationsseminarier som arrangeras i kandidatländerna. De skulle rymmas inom det nuvarande informationsanslaget. 
 Totalt skulle kostnaden för den föreslagna inriktningen på UD:s verksamhet uppgå till 5 miljoner kronor/år vilket motsvarar kost- nadsnivån för 2002 exkl. Finansdepartementets Euroinforma- tionen. 
 106 
  
 20 
  
 Övriga konsekvenser av utredningsförslagen 
  
 Enligt kommittéförordningen (1998:1474) ska utredningen utöver kostnadsberäkningar särskilt redogöra för konsekvenser för nedan- stående grupper och områden. 
 Förslagen i utredningen bidrar till förbättrad tillgång och till- gänglighet till offentlig service för medborgare och företag oavsett var i landet de finns. Det betyder att även små företag med begränsade egna resurser att söka information påverkas positivt av förslagen. Utredningsförslagen bidrar till att möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen ökar. 
 Så vitt utredningen kan bedöma har förslagen varken kon- sekvenser för den kommunala självstyrelsen eller brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Utredningsförslagen påverkar heller inte sysselsättningen i olika delar av landet. Förslagen får så vitt utredningen kan bedöma inte några direkta konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. 
 107 
 21 Historik 
 Inför folkomröstningen om  
 EU-medlemskap 
  inrättades på förslag av regeringen Sekretariatet för Europainformation inom UD hösten 1992. 
 Uppgiften var att samordna Regeringskansliets information om den europeiska unionen. Riksdagen underströk det specifika i Sekretariatets uppdrag. Det skulle inte bara se till att medborgarna hade god kännedom om omröstningsalternativen utan även om sakfrågor och fakta om  
 EES-avtalet, 
  EG och EU. Uppdraget för Sekretariatet för Europainformation var att sprida bred, saklig och allsidig information utifrån en åsiktsneutral utgångspunkt enligt utrikesutskottet (92/93:UU14). 
 Parallellt med Sekretariatet för Europainformation arbetade den s.k.  
 Fälldin-delegationen 
  med att fördela bidrag till föreningar och frivilligorganisationer för informationsinsatser kring Europasam- arbetet. 
 Efter folkomröstningen den 13 november 1994 bedrevs en redu- cerad verksamhet vid Sekretariatet för Europainformation i väntan på beslut om hur  
 EU-information 
  till allmänheten skulle bedrivas och organiseras efter Sveriges anslutning till EU. 
 En utredning (SOU 1995:127) tillsattes som skulle analysera be- hovet av en permanent central Europainformation och studera och redovisa erfarenheterna från den verksamhet som hade bedrivits av Sekretariatet för Europainformation. 
 Utredaren föreslog att ett permanent organ för Europa- information skulle inrättas,  
 EU-upplysningen. 
  Ett skäl var att EU- frågorna behövde sättas in i ett svenskt kulturanpassat perspektiv för att informationen skulle kunna nå ut på ett effektivt sätt. 
 Detta organ föreslogs bli placerat inom riksdagen. Som skäl till att  
 EU-upplysningen 
  skulle ligga under riksdagen angavs bl.a. att sakligheten och opartiskheten i verksamheten ytterst skulle garan- teras av den parlamentariskt sammansatta förvaltningsstyrelsen. 
 109 
  
 Historik 
  
 SOU 2002:96 
  
 Ytterligare ett skäl som angavs var att en nära samverkan med EU- nämnden skulle ge  
 EU-upplysningen 
  tillgång till löpande infor- mation om den svenska beredningsprocessen. 
 Riksdagen beslutade enligt utredarens förslag och  
 Ruizningen vid riksdagen inrättades från den 1 januari 1996 (1994/95:KU36). 
 Delar av verksamheten i Sekretariatet för Europainformation flyttades över till  
 EU-upplysningen 
  vid riksdagen och därmed upp- hörde Sekretariatet. Ansvaret för informationen kring regeringens eget  
 EU-arbete 
  fördes istället över på det  
 EU-sekretariatet 
  som hade inrättats inom UD i samband med Sveriges inträde i unionen. Huvuduppgiften var att samordna behandlingen av sakfrågorna inom  
 EU-området 
  i Regeringskansliet. 
 I början av 1999 fördes  
 EU-sekretariatets 
  arbetsuppgifter över till UD:s  
 EU-enhet 
  och UD:s press- och informationsenhet som fick ansvaret för samordning av regeringens  
 EU-information. 
  UD:s press- och informationsenhet fick senare också ansvaret för sam- ordningen av Regeringskansliets press- informations- och kultur- satsningar inför och under det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd under första halvåret 2001. 
 Inför EU:s regeringskonferens 2004 tillsatte regeringen på våren 2001 en parlamentarisk kommitté.  
 EU2004-kommittén 
  har till uppgift att sprida kunskap om och stimulera till debatt om EU:s utveckling och framtid. 
 Bakgrund till utredningen om Allmänhetens tillgång till EU- relaterad information (Direktiv 2001:95) 
 Frågan gällde allmänhetens tillgång till  
 EU-information 
  efter det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd. Den borde utredas gemensamt av riksdag och regering ansåg riksdagsstyrelsen och fick medhåll av konstitutionsutskottet (2000/01:KU23). 
 Enligt riksdagen bör utredningen bl.a. belysa vilket behov som finns i samhället av en oberoende och allsidig  
 EU-information 
  och var ansvaret för denna funktion bör ligga. Dessutom ville riksdagen få belyst hur beslutet att ge  
 EU-upplysningen 
  en central roll med övergripande ansvar för Europainformation i Sverige har genom- förts. 
 110 
  
 SOU 2002:96 
  
 Historik 
  
 Även i regeringens budgetproposition för år 2001 framfördes att efter det svenska ordförandeskapet under första halvåret 2001 måste en bedömning göras av behovet av en särskild  
 EU-infor- 
  mation i Sverige. 
 Som skäl för en ny bedömning angavs bl.a. att arbetsuppgifterna och arbetssättet inom statsförvaltningen har ändrat karaktär och fått en större omfattning sedan Sverige blev medlem i EU. En fråga är om denna förändring påverkat allmänhetens möjligheter att ta del av  
 EU-information. 
  
 111 
 Särskilt yttrande 
 av Gonzalez 
 Utredningen har haft i uppdrag att bl.a. föreslå vilken inriktning och omfattning regeringens och riksdagens  
 EU-information 
  till allmänheten bör ha i fortsättningen. Utredningen har valt att rela- tivt detaljerat behandla och lägga förslag om hur man anser att EU- upplysningen i fortsättningen bör arbeta. Jag instämmer i de över- gripande och principiella ställningstaganden som utredningen pre- senterar, men invänder emot vissa av de ställningstaganden som gäller  
 EU-upplysningens 
  föreslagna arbetsmetoder. 
 Utredningen föreslår bl.a. att  
 EU-upplysningen 
  bör bedriva en efterfrågestyrd informationsverksamhet. Slutsatsen av detta bör i första hand vara att inte i alltför hög grad detaljstyra hur den löpande hanteringen av ärenden ska skötas. En efterfrågestyrd verksamhet ska kunna vara flexibel och anpassa sig efter de behov som finns. 
 Vägvisarrollen bör inte överbetonas 
 Utredningen föreslår att  
 EU-upplysningen 
  ska prioritera sin roll som vägvisare. Att så starkt betona denna uppgift, kan enligt min mening, få negativa konsekvenser framför allt för dem som vänder sig till  
 EU-upplysningen 
  för att få information. Det kan också betyda att  
 EU-upplysningen 
  i mindre grad än hittills underlättar myndigheters och andra organisationers informationsarbete. 
 Att  
 EU-upplysningen 
  ska hänvisa till rätt instans i de fall man själv inte anser sig kunna ge ett fullgott svar på en fråga är en självklar och viktig uppgift. Frågor som kräver ett omfattande utredningsarbete bör också vidarebefordras till ansvarig myndighet eller motsvarande. Med hänsyn till att  
 EU-upplysningens 
  uppdrag är att vara partipolitiskt neutral ska även frågor som kräver ställ- ningstaganden eller värderande svar hänvisas till andra berörda instanser. I övriga fall bör, enligt min mening,  
 EU-upplysningen 
  ha 
 113 
  
 Särskilt yttrande 
  
 SOU 2002:96 
  
 en fortsatt hög ambitionsnivå att på ett allsidigt och sakligt sätt besvara de frågor som ställs och inte i första hand hänvisa till någon annan som ska besvara frågan.  
 EU-upplysningens 
  personal bör utifrån sin kompetens och professionella informatörsroll bedöma vad som är mest lämpligt i det enskilda fallet. Inriktningen bör vara att både kunna ge svar och agera som vägvisare. 
  
 EU-upplysningens 
  personal har idag en hög kompetens med en bred och gedigen  
 EU-kunskap 
  som gör att de på ett sakligt och pedagogiskt sätt kan förklara bakgrund och sammanhang och ge svar även på komplicerade frågor. Om ambitionen är att EU- upplysningen i ökad utsträckning ska hänvisa vidare, finns risk för att personalens kompetens successivt kommer att tunnas ut och att allt färre frågor kan få ett direkt svar. Resultatet blir att EU- upplysningen snarare blir en växel för vidarekoppling av samtal, än en samlad punkt dit allmänheten kan vända sig för att få just den information man söker. 
  
 EU-upplysningens 
  uppgift föreslås fortsättningsvis vara att ge allsidig och saklig information. När frågor hänvisas till andra berörda instanser ges knappast några garantier för allsidighet och saklighet.  
 EU-upplysningen 
  bör istället kunna fungera som garant för att den information som ges inte är ensidig från en part, orga- nisation eller myndighet. Den information som  
 EU-upplysningen 
  ger ska skapa överblick och sammanhang samt underlätta för den informationssökande att därefter själv gå vidare för att få ytterligare information. 
 Enligt utredningen ska  
 EU-upplysningen 
  bättre än hittills mark- nadsföra sin service gentemot allmänheten och därmed bli mer känd och synlig i samhället. Syftet är att allmänheten ska känna till den informationsservice som erbjuds, till exempel  
 Ruizningens telefon- och övriga frågeservice. Att samtidigt prioritera sin vägvisarroll förefaller mindre lämpligt. De som vänder sig till  
 EU-upplysningen 
  förväntar sig i första hand att få svar direkt eller information om var mer information finns att hämta inte att bli hänvisade vidare. Den ökade marknadsföringen av  
 Ruizningens verksamhet bör kopplas samman med att  
 Ruizningen ger sådan kvalificerad informationsservice som motsvarar den enskildes behov av information och som underlättar för den som söker information. Utredningen anser att man bör överväga att förlänga öppettiderna för  
 EU-upplysningens 
  telefonservice i syfte att öka tillgängligheten till information. Enligt min mening talar också detta för att  
 EU-upplysningen 
  inte i första hand ska 
 114 
  
 SOU 2002:96 
  
 Särskilt yttrande 
  
 vara vägvisare, av vilket följer en risk för att frågor som ställs vidarebefordras i onödan. Förlängda öppettider i kombination med en aktivare vägvisarroll skulle således inte öka kvaliteten på ser- vicen. 
 Att upprätthålla och utveckla ett nätverk av kontaktpersoner inom offentliga och andra organ i samhället är, enligt utredningen, en viktigt och angelägen uppgift för  
 EU-upplysningen. 
  Utred- ningen anser att  
 EU-upplysningen 
  ska avsätta betydande resurser för att utveckla ett sådant nätverk i syfte att kunna utveckla sin vägvisarroll. Enligt min mening bör emellertid detta arbete inte prioriteras framför den mer angelägna kontaktverksamheten och samarbetet med dem som fortlöpande har direktkontakter med all- mänheten t.ex. personal på läns- och folkbibliotek, medborgar- kontor, skolor,  
 Carrefour-kontor, 
  EIC,  
 EDC-bibliotek, 
  InfoPoint m.fl. 
 Vidareinformatörerna har en viktig roll 
 Utredningen konstaterar att  
 EU-upplysningen 
  ska verka i allmän- hetens tjänst och bedriva en efterfrågestyrd informationsverk- samhet. Allmänheten ska också via ökad marknadsföring få veta vilken informationsservice som  
 EU-upplysningen 
  erbjuder. Med tanke på de tillgängliga resurser som står till buds anser jag att EU- upplysningen i sin marknadsföring och i sitt övriga informa- tionsarbete i första hand bör vända sig till de grupper i samhället som i sina yrkesroller har medborgarkontakter. Genom kontakter med och synpunkter från dessa målgrupper/vidareinformatörer kan  
 EU-upplysningen 
  se till att verksamheten verkligen blir efterfråge- styrd.  
 EU-upplysningen 
  bör därför enligt min mening aktivt in- formera och stödja dessa vidareinformatörer, så att de får den information de behöver i sitt arbete. Med ökade kunskaper om bl.a.  
 EU-upplysningens 
  verksamhet och  
 EU-samarbetet 
  i stort blir vidareinformatörerna därmed en värdefull informationskälla för många medborgare.  
 EU-upplysningen 
  bör således utveckla sina kontakter med vidareinformatörer i hela landet, vilket också bör ses som ett led i att göra  
 EU-upplysningen 
  mera känd i samhället. 
 Allmänheten består av individer och grupper i samhället med olika behov och förutsättningar att ta del av information, att tolka och förstå information samt att efterfråga information. En behovs- anpassad information är därför att föredra framför sådan infor- 
 115 
  
 Särskilt yttrande 
  
 SOU 2002:96 
  
 mation som är avsedd att passa alla och i sämsta fall ingen. Därför är det angeläget, enligt min mening, att  
 EU-upplysningen 
  anpassar sin verksamhet efter de behov som föreligger, vilket kan innebära att material produceras för skolans behov, bearbetad text tas fram för webbpublicering, kurs eller utbildning anordnas för vidare- informatörer etc. Frågeservice via telefon, brev och  
 e-post, 
  elektro- nisk information och tryckt information syftar till att tillgodose olika behov och utgöra kompletterande delar i det informations- utbud som erbjuds. 
 116 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Allmänhetens tillgång till  
 EU-information 
  
 Dir. 
  
 2001:95 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 29 november 2001. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall föreslå vilken inriktning och omfattning regeringens och riksdagens  
 EU-information 
  till den svenska allmänheten fortsatt bör ha med hänsyn till förväntad efterfrågan och framtida behov. 
 Bakgrund 
 Sverige har nu varit medlem i Europeiska unionen i sex år. Det första svenska  
 EU-ordförandeskapet 
  avslutades den 30 juni 2001. Frågor som rör Europeiska unionen och det svenska medlemskapet är viktiga såväl i inrikespolitiken som i utrikespolitiken. Större delen av statsförvaltningen är berörd, på ett eller annat sätt, liksom en mängd andra intressenter. 
 Regeringen har i 2000 års budgetproposition (prop. 2000/01:1 (bet. 2000/01:UU1, rskr. 39) förutsett att allmänhetens efterfrågan på  
 EU-information 
  sannolikt kommer att ändra karaktär efter det svenska ordförandeskapet och aviserat att den inför år 2002 avser att göra en ny helhetsbedömning av behovet av  
 EU-information 
  till den svenska allmänheten. 
 Riksdagen har vidare gett regeringen tillkänna att frågan om allmänhetens tillgång till  
 EU-information 
  bör utredas gemensamt av riksdag och regering (riksdagsstyrelsens förslag 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:276). Enligt riksdagen bör en sådan utredning bl.a. belysa vilket behov som finns i samhället av en oberoende och neutral  
 EU-information, 
  var ansvaret för en 
 117 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002: 
  
 sådan  
 EU-information 
  bör ligga och hur riksdagens beslut från 1995 (bet. 1994/95:KU36) om att riksdagens  
 EU-upplysning 
  skall vara centralt organ med övergripande ansvar för  
 EU-informationen 
  i Sverige har genomförts. 
 Utredningsuppdraget 
 Utredaren skall 
  
 – 
  
 utvärdera regeringens och riksdagens  
  
 EU-information 
  utifrån de beslut och riktlinjer som fastställts för verksamheterna; 
  
 – 
  
 bedöma allmänhetens behov av fortsatt  
  
 EU-information 
  från regeringen och riksdagen med beaktande av den  
 EU-infor- 
  mation andra aktörer svarar för. Utredaren bör också belysa olika aspekter på hur  
 EU-information 
  kan utformas beroende på vem som är avsändare; 
  
 – 
  
 föreslå vilken inriktning och omfattning  
  
 EU-informationen 
  till den svenska allmänheten från riksdag och regering bör ha med hänsyn till förväntad efterfrågan och framtida behov; 
  
 – 
  
 föreslå en lämplig ansvars- och kostnadsfördelning mellan riksdag och regering när det gäller att tillhandahålla allmän  
  
 EU-information; 
  
 – 
  
 föreslå var, organisatoriskt, ansvaret för regeringens  
  
 EU-infor- 
  mation i framtiden bör ligga; 
  
 – 
  
 särskilt uppmärksamma arbetsfördelningen inom olika delar av Regeringskansliet. 
  
 Uppdraget skall redovisas senast den 30 juni 2002. 
 (Utrikesdepartementet) 
 118 
  
 SOU 2002: 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till utredningen om 
  
 Dir. 
  
 allmänhetens tillgång till  
 EU-information 
  
 2002:77 
  
 (UD 2001:4) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 19 juni 2002. 
 Förlängd tid för uppdraget 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 29 november 2001 (dir. 2001:95) tillkallade chefen för Utrikesdepartementet en särskild utredare med uppdrag att föreslå vilken inriktning och omfattning  
 EU-informationen 
  till den svenska allmänheten från riksdag och regering bör ha samt föreslå var, organisatoriskt, ansvaret för regeringens  
 EU-information 
  i framtiden bör ligga. Utredaren skall enligt direktiven redovisa uppdraget senast den 30 juni 2002. 
 Utredningstiden förlängs, vilket innebär att utredaren skall redo- visa sitt uppdrag senast den 30 oktober 2002. 
 (Utrikesdepartementet) 
 119 
 Bilaga 2 
 Personer som intervjuats 
 Intervjupersoner: 
  
 EU-upplysningen 
  
 Hodges 
 Young 
 White 
 Allen 
 Mccann 
 Montes 
 Orr 
 Riksdagen 
 Wilson, Sweeney, Folkpartiets kansli Spencer, Vänsterpartiet 
 Smith, Socialdemokraterna Cline, Folkpartiets kansli i Bryssel Clark, Riksförvaltningen Martinez, Miljöpartiet 
 West, Kristdemokraterna Stone, Centerpartiet 
 Per Unckel, Moderata Samlingspartiet 
 Williams, Tidningen Från Riksdag och Departement 
 Regeringskansliet 
 Brewer, Regeringskansliet: Statsrådsberedningen 
 Smith, Information Rosenbad 
 Vance, Statsrådsberedningen 
 121 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:96 
  
 Hicks, UD 
 Berg,  
 UD-Bryssel 
  
 Norma Eriksson, Finansdepartementets Euroinformation Cooper, UD 
 Ellis, Regeringskansliet: UD Johnson, UD 
 Cruz, Statsrådsberedningen 
 Lars Werkström. Regeringskansliet: Justitiedepartementet King,  
 EU2004-sekretariatet 
  
 EU:s representation i Sverige, myndigheter, organisationer, media m.fl. 
 Duncan, Europaparlamentets kontor 
 Williams, Europeiska kommissionens representationskontor Morgan, Europeiska kommissionens representationskontor 
 Turner, Stadsbiblioteket i Falun 
 Booth, gymnasielärare Östersund 
 Smith, gymnasielärare Östersund 
 Catarina Malmrot, gymnasielärare Östersund 
 Harris, Länstidningen, Östersund 
 Alvarez, Jönköpingsposten 
 Blevins, TT 
 Hans Olovsson, Jönköpingsposten 
 Lee, Östersundsposten 
 Morrison, Länstidningen, Östersund 
 Gentry, 
  frilansjournalist 
 Johnson, Jönköpings kommun 
 Roberts, Mora kommun 
 Burke, Upplands Väsby kommun 
 Wright, Upplands Väsby kommun 
 Farley, Euro Info Centre vid Länsstyrelsen i Jönköping Jones,  
 NUTEK-Euro 
  Info Centre 
 Kramer,  
 NUTEK-Euro 
  Info Centre 
 122 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilaga 2 
  
 Watson, Carrefour Askersund 
 Carter, Carrefour Ystad 
 Moore, Carrefour Värmland 
 Chen, Edwards, Östersund 
 Mora, Edwards, Östersund 
 Cooper, Glesbygdsverket 
 Hall, Glesbygdsverket 
 Bell, Glesbygdsverket 
 Carolina Schönbeck, Glesbygdsverket 
 Young, Internationella programkontoret 
 Martin, Jordbruksverket 
 David, Kommerskollegium 
 Sherman, Kommerskollegium 
 Ea Cobb, Konsument Europa 
  
 Myers 
  Morris, Statskontoret 
 Erickson, Statskontoret 
 Cortez, Internationella sekretariat för Landstingsförbun- det och Kommunförbundet 
 Gonzales, Landstingsförbundet och Kommunförbundet 
 Mitchell, Svenskt Näringsliv 
 Clark, Svenskt Näringsliv 
 Wilson, Svenskt Näringslivs Eurofakta 
 Sharp, TCO 
 Clark, LO 
 Grant, SACO 
 Rogers, LRF 
 Bush, LRF 
 Conrad, Almi Företagspartner, Östersund 
 Hill, Smith företagspartner, Östersund 
 123 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:96 
  
 Danmark 
 Willis, Folketingets  
 EU-sekretariat 
  
 Ball, Europautvalgets sekretariat vid Folketinget Edwards, Folketingets  
 EU-sekretariat 
  
 Cooke la Cour, Nämnden för  
 EU-Oplysning 
  Carroll, Nämnden för  
 EU-Oplysning 
  
 Finland 
 Hunter, Statsrådets kansli 
 Harris, Riksdagsförvaltningen 
 Haas, Edwards 
 Johnson, Statsrådets kansli 
 Hoffman, Utrikesministeriet 
 Martinez, Riksdagsförvaltningen 
 124 
 Bilaga 3 
 Kostnadsberäkningar och föreslagen bemanning 
  
 1 
  
 Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Föreslagen bemanning 
  
 Personal 
  
 Antal tjänster 
  
 Webbredaktörer 
  
 3 
  
 EU-informatörer/EU-sakkunniga 
  
 7 
  
 Chef 
  
 1 
  
 Informationsassistent 
  
 1 
  
 Totalt antal tjänster 
  
 12 
  
 Beräknad personalkostnad: 4,2 miljoner kronor/år. 
 Förslaget innebär en kostnadsökning på 0,9 miljon kronor/år. 
 Föreslagen informationsbudget 
 a)Informationsbudget: 1,9 miljoner kr 
 (inkluderar t.ex. annonsering, kompetensutveckling, informations- material, distribution, konsultkostnader) 
 b) Extra marknadsföringsbudget 
  
 Extra marknadsföringsbudget 
  
 Miljoner kronor 
  
 År 1 
  
 4 
  
 År 2 
  
 3 
  
 År 3 
  
 2 
  
 Totalt under treårsperioden 
  
 9 
  
 Förslaget innebär att kostnadsökningen motsvarar den extra mark- nadsföringsbudgeten. 
 125 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2002:96 
  
 Föreslagen utveckling och drift av webbplatsen för Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  
 Att bygga upp en ny webbplats torde kräva en investering på i storleksordningen 1 2 miljoner kronor. Om möjligt ska denna webbplats skötas av huvudmannens ordinarie  
 IT-verksamhet. 
  Om det inte är praktiskt möjligt menar utredningen att Allmänhetens  
 EU-upplysning 
  ska ges resurser att driva en egen webbplats hos en extern leverantör. Driften hos en sådan leverantör beräknas årligen kosta 300 000 400 000 kronor. Oavsett om driften sköts av huvud- mannen eller en extern leverantör krävs dessutom fortlöpande investeringar i webbutveckling, då tekniken ständigt förändras och webbplatsen snabbt blir föråldrad. Eftersom denna kostnad kan komma att variera över tiden har utredningen valt att inte närmare precisera utvecklingskostnaderna. 
 Utveckling av webbportal för  
 EU-relaterade 
  områden 
 I dagsläget är det inte aktuellt att utveckla en webbportal. Men förslaget innebär en uttalad beredskap att huvudmannen så snabbt som möjligt ordnar finansiering för att skapa en webbportal när de tekniska förutsättningarna finns och kostnaden blir ekonomiskt försvarbar. 
  
 2 
  
 EU-information 
  
  vid UD:s press- och informationsenhet 
 Föreslagen bemanning för UD:s  
 EU-information 
  
 Personal 
  
 Antal tjänster 
  
 Webbredaktionen 
  
 3 
  
 Övrig verksamhet 
  
 0,5 
  
 Totalt antal tjänster 
  
 3,5 
  
 Förslaget innebär ingen kostnadsökning. Omdisponeringar görs. 1,5 tjänster av 2 tjänster flyttas till webbredaktionen. Ytterligare 1,5 tjänster på webbredaktionen finansieras genom minskad informa- tionsbudget på 0,7 miljoner kronor/år. 
 126 
 SOU 2002:96 Bilaga 3 
 Föreslagen informationsbudget för UD:s  
 EU-information 
  
 Aktiviteter 
  
 Miljoner kronor 
  
 Journalistbesök 
  
 0,3 
  
 EU-webb* 
  
 0,2 
  
 Övrig informationsbudget 
  
 3,8 
  
 (inklusive t.ex. viss trycksaksproduktion, 
  
 marknadsföring av  
 EU-webb, 
  seminarier, 
  
 konsultkostnader) 
  
 Totalt informationsbudget 
  
 4,3 
  
 * = Engångskostnad (hårdvaruinvestering). Dessutom tillkommer kost- nader för webbutveckling. 
 Förslaget innebär att informationsbudgeten minskas till 4,3 miljoner kronor/år från 5 miljoner kronor/år. 
 127 
 Bilaga 4 
 Informationsanslagen för EU- upplysningen respektive UD:s EU- information 1998 2002 
 Informationsanslag (miljoner kronor) 
 Informationsanslagen inkluderar t.ex. trycksaker, distribution, annonsering, konsulttjänster. Personalkostnader ingår inte. 
  
 År 
  
 EU-upplysningen 
  
 UD 
  
 2002 
  
 1,9 
  
 6,8* 
  
 2001** 
  
 2,7 
  
 21,8*** 
  
 2000 
  
 2,2 
  
 21,8*** 
  
 1999 
  
 2,0 
  
 21,8*** 
  
 1998 
  
 2,1 
  
 7,8 
  
 * 
  
 = inklusive 1,8 miljoner kronor som disponeras av Euroinformationen vid Finansdepartementet. 
  
 ** 
  
 = Inför och under det svenska ordförandeskapet i EU:s ministerråd fanns särskilda anslag för informationsinsatser som ej ingår i upp- ställningen. 
  
 *** 
  
 = Under 1999 2001 ingick bidrag till frivilliga organisationer på totalt 12 miljoner kronor. 
  
 129 
 Bilaga 5 
 Utdrag ur: 
 Allmänhetens uppfattning i EU- relaterade frågor, mars 2002 
 ARS Research AB 
 Information om EU 
 Hälften av alla svenskar (51 %) tycker att informationen om EU fungerar bra för deras egen del. Fyra av tio säger att de gärna skulle vilja har mer information. Det stora informationsflödet som fanns under första halvåret 2001 har mattats. Detta visar sig nu i att andelen svenskar som vill ha mer information återigen har ökat till samma nivå som före ordförandeskapet. De som efterlyser mer information finns i alla delgrupper men tendenser pekar på att informationsönskemålen finns framför allt bland de yngsta inter- vjuade. Det är fortfarande mycket få, ca 5 %, som nämner att det är alltför mycket information som strömmar mot dem. 
 Tabellen redovisar svaren i från den senaste mätningen, jämförda med fem tidigare undersökningar. 
  
 mars 
  
 maj 
  
 jan. 
  
 sept 
  
 nov 
  
 juni 
  
 EU-informationen.. 
  
 2002-10-18 
  
 2001 
  
 2001 
  
 2000 
  
 1999 
  
 1999 
  
 Får ungefär den information man vill 
  
 ha och behöver 
  
 51 
  
 56 
  
 59 
  
 50 
  
 43 
  
 41 
  
 Skulle vilja ha mer information 
  
 40 
  
 33 
  
 30 
  
 40 
  
 43 
  
 50 
  
 Snarast för mycket information om EU 
  
 5 
  
 5 
  
 5 
  
 4 
  
 6 
  
 4 
  
 Vet ej 
  
 4 
  
 7 
  
 6 
  
 6 
  
 8 
  
 5 
  
 131 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2002:96 
  
 Informationsbehov 
  
 mars 2002 
  
 70 
  
 59 
  
 60 
  
 56 
  
 51 
  
 50 
  
 50 
  
 50 
  
 4343 
  
 40 
  
 40 
  
 41 
  
 40 
  
 33 
  
 30 
  
 30 
  
 20 
  
 5  
 7 
  
 6  
 8 
  
 10 
  
 5  
 4 
  
 5  
 6 
  
 4  
 6 
  
 4  
 5 
  
 0 
  
 Alexander 
  
 maj.2001 
  
 jan.2001 
  
 sept.2000 
  
 nov.1999 
  
 jun.1999 
  
  Får ungefär den information man vill ha  
 Skulle vilja ha mer information 
  
 Snarast för mycket information 
  
 Vet ej 
  
 Hälften av alla håller sig informerade om vad som händer inom EU. Det är färre än tidigare men oförändrat med den senaste mätningen i maj 2001. På motsvarande sätt är det nu liksom ifjol hälften av alla som inte håller sig informerade. 1999 var det endast en tredjedel. 
 Det är allt fler som säger att de inte håller sig informerade om vad som händer inom EU eller att de var ointresserade. Frågans lydelse var: 
 132 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilaga 5 
  
 Händer det att Du själv försöker informera Dig om EU, dvs. om vad EU står för eller vad man gör inom EU? På vilket sätt försöker Du hålla Dig informerad i så fall? Något mer sätt? Ytterligare något? /SPONTANA SVAR/ (Fråga 5) 
 Håller man sig informerad om EU? I så fall hur? 
 Ja, håller mig informerad 
 Morgontidningen, lokaltidningen 
 TV 
 Kvällstidningen 
 Radio 
 Internet 
 Facktidningar, tidskrifter 
 Vänner, arbetskamrater, bekanta, familj 
 Annat 
 Bibliotek 
 Riksdagens  
 EU-upplysning 
  
 Litteratur, kurser, skolundervisning 
 Nej, håller mig inte informerad, vet inget om EU, är ointresserad 
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 70 
  
  mars.2002 
  
  maj.2001 
  
  jan.2001 
  
  sept.2000  
  
  nov.1999 
 Morgontidningarna och TV är alltjämt dominerande media (30 resp. 23 %) när det gäller att aktivt informera sig om EU. Kvällstidningar kommer på tredje plats. Det är framförallt de äldsta i samhället som utnyttjar dessa media, medan internet spelar en viss roll bland de yngre (13 % inom åldersgrupperna 16 44 år infor- merar sig via internet). De som är att betrakta som opinionsför- medlare i  
 EU-frågor 
  använder sig betydligt mer än övriga be- folkningen av olika kombinationer av dessa media. Vidare, de EU- positiva är betydligt mer mediaexponerade än de som är negativa. Det genomsnittliga antalet informationskanaler har sjunkit något dvs. man informerar sig generellt via något färre medier. 
 133 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2002:96 
  
 Tabellen redovisar resultaten från denna undersökning jämförda med dem från fyra tidigare mätningar. 
  
 Mars 
  
 Cline 
  
 Craig 
  
 Sept. 
  
 Nov. 
  
 Informerar mig om EU. 
  
 2002 
  
 2001 
  
 2001 
  
 2000 
  
 1999 
  
 Ja 
  
 48 
  
 49 
  
 53 
  
 58 
  
 63 
  
 Morgontidningen, lokaltidningen 
  
 30 
  
 30 
  
 35 
  
 43 
  
 36 
  
 TV 
  
 23 
  
 29 
  
 35 
  
 41 
  
 34 
  
 Kvällstidningen 
  
 18 
  
 16 
  
 17 
  
 19 
  
 18 
  
 Radio 
  
 8 
  
 12 
  
 9 
  
 11 
  
 11 
  
 Internet 
  
 9 
  
 8 
  
 9 
  
 7 
  
 7 
  
 Facktidningar, tidskrifter 
  
 3 
  
 4 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 Vänner, arbetskamrater, bekanta, 
  
 2 
  
 3 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 familj 
  
 Litteratur, kurser, skolundervisning 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 Riksdagens  
 EU-upplysning 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 Bibliotek 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 2 
  
 EU-kommissionen 
  i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 EU-parlamentet 
  i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 UD, Utrikesdepartementet 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Annat 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 Summa svar 
  
 146 
  
 156 
  
 167 
  
 193 
  
 127 
  
 Waters svar 
  
 48 
  
 49 
  
 53 
  
 58 
  
 63 
  
 Genomsnittligt antal svar 
  
 3,0 
  
 3,2 
  
 3,2 
  
 3,3 
  
 2,0 
  
 Nej, håller mig inte informerad, 
  
 51 
  
 51 
  
 46 
  
 41 
  
 34 
  
 vet inget om EU, är ointresserad 
  
 Vet ej 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 134 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilaga 5 
  
 Det är fortfarande ganska få svenskar som säger att de känner till myndigheternas informationsaktiviteter i  
 EU-sammanhang. 
  Föl- jande fråga ställdes: 
 Känner Du till att de svenska myndigheterna, t ex regeringskansliet, UD och riksdagen, sedan en tid tillbaka ger ut information till allmänheten om vad EU är och gör? (Fråga 6) 
 Resultat jämfört med tidigare undersökningar och inom några del- grupper intervjuade: 
  
 Mars 
  
 Ålder 
  
 Maj 
  
 Januari 
  
 Sept. 
  
 Nov. 
  
 Information  
  
 2002 
  
 Man 
  
 Kvinna 
  
 16-29 
  
 30-44 
  
 45-59 
  
 60+ 
  
 2001 
  
 2001 
  
 2000 
  
 1999 
  
 Ja, känner till 
  
 23 
  
 24 
  
 22 
  
 17- 
  
 24 
  
 21 
  
 29+ 
  
 29 
  
 24 
  
 25 
  
 29 
  
 Nej, känner inte till 
  
 73 
  
 71 
  
 76 
  
 80+ 
  
 74 
  
 78 
  
 63- 
  
 69 
  
 71 
  
 73 
  
 69 
  
 Vet ej 
  
 3 
  
 5 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 7+ 
  
 2 
  
 5 
  
 2 
  
 2 
  
 En fjärdedel av alla säger sig ha kunskap om detta, en något lägre andel än i maj 2001. Som synes är det alltjämt de yngsta, de under 30 år, som har sämst kännedom. 
 I denna undersökning har ytterligare ett antal frågor om EU- information inkluderats. Dessa frågor har legat sist i intervjun. 
 135 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2002:96 
  
 Om Du skulle söka information om EU, skulle Du då helst vilja göra det via internet,  
 e-post, 
  telefonsamtal, besök eller på annat sätt? (Fråga 22) 
 Om D u skulle söka inf ormat ion om EU , skulle D u då helst vilja g öra det via 
  
 60 
  
 49 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 17 
  
 14 
  
 12 
  
 9 
  
 10 
  
 8 
  
 4 
  
 0 
  
 Int ernet 
  
 Brev 
  
 Annat 
  
 Telef onsamt al 
  
 Besök 
  
 E-post 
  
 Vet ej 
  
 Hälften av alla svenskar skulle söka information om EU via Internet om man hade behov av informationen. Det är främst de under 45 år som skulle välja den informationskällan. De äldre skulle i större utsträckning använda sig av brev eller telefonsamtal men bland dem över 60 år känns behovet inte särskilt stort, en fjärdedel kan inte svara på frågan. 
 14% svarar annat sätt och dessa nämner framförallt massmedia dvs. tidningar, TV eller radio. Enstaka personer pekar på möjlig- heten att söka på bibliotek eller fråga kunniga personer i om- givningen. 
 Två av tre svenskar uttrycker att det är viktigt att veta vart man ska vända sig om man har någon fråga som har med EU att göra. Detta uttrycker sannolikt mer trygghetssökande än intresse för att söka svar på frågan. Det känns tryggt och viktigt att veta vart man ska vända sig. Frågan formulerades: 
 136 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilaga 5 
  
 Hur viktigt är det för Dig att veta vart du ska vända dig om du har en fråga som har med EU att göra? Är det mycket viktigt, ganska viktigt, inte särskilt viktigt eller inte alls viktigt? (Fråga 23) 
 Hur viktigt är det för Dig att veta vart du ska vända dig om du har en fråga som har med EU att göra? 
 Vet ej/kan ej svara 2% 
 Inte alls viktigt 
  
 7%  
 Mycket viktigt 
 29% 
 Inte särskilt viktigt 25% 
 Ganska viktigt 37% 
 137 
 Bilaga 6 
 Utdrag ur: 
 Rapport Miniutredning avseende portal för  
 EU-information 
  
 AU-system 
  
 Inledning 
 På uppdrag av Utrikesdepartementet (UD 2001:4) har  
 AU-System 
  genomfört en miniutredning. Bakgrunden till uppdraget är önske- målet om att i den pågående utredningen Allmänhetens tillgång till  
 EU-information 
  även belysa möjligheterna och de tekniska förutsättningarna för en webbportal som skulle kunna ge tillgång till  
 EU-information 
  från en mängd olika aktörer (befintliga webb- platser). Med tillgång menas även framsökning av dokument/infor- mation och inte endast länkförteckningar. 
 Genomförande 
 Med utgångspunkt i en lista från beställaren med 10 12 siter som innehåller relevant information sammanställdes en överblick av de tekniska förutsättningarna för extern  
 information-/dokumentsök- 
  ning, bilaga 1. 
 En beskrivning av nuvarande och kommande teknik för informa- tionssökning samt utbyte av information mellan siter sammanställ- des, bilaga 2. 
 Slutsats 
 Efter betraktelsen av de fem siter som beställaren valt ut, Banks, Savage, www.sjv.se, www.nutek.se samt www.euroinfo.se konstateras att en stor del av informationen finns lagrad i databaser. En bedömning är att endast 50 70 % av önskad information kan nås via sökmotor som indexerar externa siter. Detta medför att den enkla lösningen med extern sökmotor (exempelvis  
 googl 
 e) inte kommer att ge en fullständig träffbild. 
 139 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:96 
  
 Alternativet att bygga egna sökmallar till de siter där sökning ska ske i en databasapplikation är möjligt om antalet mallar kan hållas nere. Eftersom en förändring i söksidan hos en av siterna kräver justeringar i mallen bör antalet understiga 10. Då antalet under- sökta siter endast utgör en liten del av de siter som totalt sett är intressant att söka ifrån den planerade portalen, så är det därmed sannolikt att det kommer att krävas omfattande personella resurser för bevakning av sökmallarnas funktion och att göra justeringar i mallarna. 
 Den tekniskt bästa och ur underhållssynpunkt mest effektiva lösningen är att utnyttja webservices. Denna teknik ställer dock krav på både den frågande och den svarande siten och innebär därmed att det blir svårt att veta om och när en site kommer att kunna erbjuda ett webservicegränssnitt. De pågående diskussioner som förs både i Sverige och övriga EU om  
 24-timmarsmyndig- 
  heter kan med stor sannolikhet komma att påskynda denna utveckling. 
 Slutsatsen blir att det idag inte på ett tekniskt och ekonomiskt för- svarbart sätt är möjligt att sätta upp en portal med träffsäker fram- sökning av all  
 EU-information 
  
 En kompromiss i väntan på effektiva möjligheter att söka i olika databasbaserade siter kan dock vara att sätta upp en portal och utnyttja en sökmotor (goggle) i kombination med ca 5 sökmallar för sökning i databasbaserade siter (de mest värdefulla). Med en sådan kompromiss skulle i storleksordningen 75 85 % av relevant information nås. Genom att finnas på nätet med en site som ger en acceptabel mängd träffar av relevant information görs siten känd och de som söker information blir vana att söka på ett ställe. 
 Bilagor 
 Bilaga 1 – Sammanställning över webbplatser Bilaga 2 Om sökningar 
 (Bilagorna kan erhållas genom inga.jonsson@foreign.ministry.se) 
 140 
 Bilaga 7 
 Utdrag ur: 
 Rapporten om Arbetet med webbplatsen eu2001.se 
 Håkansson, Russell och Onn, UD, 27 september 2001 
 Huvuduppgiften var att ge alla som var intresserade möjlighet att följa det löpande arbetet under det svenska ordförandeskapet. Ett mål var att göra det lättare för media att bevaka ordförandeskapet och  
 EU-frågorna. 
  Det var också viktigt att öka kunskaperna om  
 EU-arbetet. 
  
 Den primära målgruppen för webbplatsen eu2001.se var svenska och utländska medier samt den svenska allmänheten. Men även beslutsfattare och tjänstemän som arbetar med  
 EU-frågor 
  var viktigt grupper. Webbplatsen var dessutom en betydelsefull kanal för den interna kommunikationen inom Regeringskansliet. 
 Dagordningar publicerades 
 Enligt riktlinjer som togs fram skulle de dagordningar som redan fanns tillgängliga via ministerrådets offentliga register även publi- ceras på eu2001.se. Dagordningar för arbetsgrupper skulle läggas ut på eu2001.se efter prövning enligt sekretesslagen i varje enskilt fall. Cirka 60 % av dagordningarna för arbetsgruppsmötena publicera- des. 
 Publicerade dagordninigar på webbplatsen eu2001.se 
  
 Dagordningar för 
  
 Antal 
  
 Ministerrådet 
  
 47 
  
 Coreper 
  
 34 
  
 Rådskommitté 
  
 43 
  
 Arbetsgrupper 
  
 851 
  
 141 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2002:96 
  
 Webbredaktionen 
 Den centrala webbredaktionen bestod av fem redaktörer (varav en chefredaktör), en webbmaster, en webbproducent och två över- sättare. 
 Webbredaktionen hade bl.a. till uppgift att fylla webbplatsen med faktaavsnitt (om ordförandeskapet, Sverige, politiska sak- frågor, basinformation om EU m.m.) samt ansvarade för att upp- datera löpsedeln dagligen och för all information kring sakfrågor och möten inom UD:s ansvarsområde. Redaktörerna ansvarade också för kontakterna med två eller tre departement vardera. 
 Decentraliserat publiceringsansvar 
 Sverige valde att följa Finlands exempel med ett decentraliserat publiceringsansvar. Det innebar att alla departement publicerade pressmeddelanden, tal, artiklar och mötesbeskrivningar inom sina egna politikområden. 
 Ansvarsfördelningen mellan departementen och redaktionen klargjordes av ett dokument som Statsrådsberedningen skickade till samtliga statssekreterare, pressekreterare,  
 EU-samordnare, 
  webb- redaktörer och informatörer. 
 Publiceringssystemet gjorde det möjligt att publicera dokument på eu2001.se från vilken Internetdator som helst. Behörighet (användarnamn och lösenord) delades sammanlagt ut till ett  
 60-tal 
  personer inom Regeringskansliet. 
 Stort redaktionellt material och många bilder 
 Eu2001.se innehöll många olika delar, allt från rena fakta- och nyhetsdelar till interaktiva inslag med  
 EU-spel 
  och diskussions- forum. 
 För att få överblick delades informationen på webbplatsens startsida in i olika fält. I vänstra spalten fanns det utrymme för redaktionellt material. Viktiga eller intressanta händelser lyftes fram i löpsedlar, som uppdaterades dagligen. I mittenspalten publi- cerades bl.a. pressmeddelanden, dagordningar och utrikespolitiska uttalanden. Större händelser och vissa interaktiva inslag lyftes fram i högerspalten genom särskilda ikoner. Överst på startsidan fanns 
 142 
  
 SOU 2002:96 
  
 Bilaga 7 
  
 bl.a. ingång till möteskalendern som innehöll samtliga möten i kronologisk ordning med sökfunktion. 
 På webbplatsen gjordes en satsning på redaktionellt material och många bilder. 
 143