1  
  
 Bilageförteckning B  
  
 Vägverkets rapport till Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
  gruppen transporter  
  
 Vägverket ................................................................ Bilaga B 1  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen  Påverkan på  
  
 järnvägssystemet  
  
 Banverket................................................................ Bilaga B 2  
  
 Underlag för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 (M 2005:03) om sjöfartssektorn  
  
 Sjöfartsverket ........................................................... Bilaga B 3  
  
 Redovisning av sårbarhetsanalys inom flygsektorn  
  
 Luftfartsverket och Luftfartsstyrelsen............................. Bilaga B 4  
  
 Elektronisk kommunikation  Tele- och  
  
 datakommunikationssystem  
  
 Möjlig påverkan av förändrade klimat- och väderbetingelser i ett  
  
 längre perspektiv  
  
 Post- och telestyrelsen ............................................... Bilaga B 5  
  
 Rapport för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 från Teracom AB  Radio- och TV-distribution  
  
 Teracom AB............................................................. Bilaga B 6  
  
 Konsekvenser för Svenska Kraftnäts anläggningar  
  
 p.g.a. klimatförändringar  
  
 Svenska Kraftnät....................................................... Bilaga B 7 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 2  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen, elförsörjning  
  
 i Sverige  
  
 Svensk Energi...........................................................Bilaga B 8  
  
 Klimatet och dammsäkerheten i Sverige  
  
 Arbetsgruppen om dammsäkerhet ................................Bilaga B 9  
  
 Höga flöden i Umeälven i ett framtida förändrat  
  
 klimat  rapport till Elforsk och Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen  
  
 SMHI....................................................................Bilaga B 10  
  
 Analys av värme- och kylbehov för bygg- och  
  
 fastighetssektorn i Sverige  
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet ........................................Bilaga B 11  
  
 Fjärrvärme  
  
 Svensk Fjärrvärme AB...............................................Bilaga B 12  
  
 Dricksvattenförsörjning i förändrat klimat  
  
  Sårbarheter för klimatförändringar och extremväder,  
  
 samt behov av anpassning och anpassningskostnader  
  
 Arbetsgruppen för dricksvatten ...................................Bilaga B 13  
  
 Översiktlig sårbarhetsanalys för översvämning, skred,  
  
 ras och erosion i bebyggd miljö i ett framtida klimat  
  
 Arbetsgruppen för översvämning, ras, skred och  
  
 kusterosion ............................................................Bilaga B 14  
  
 Inventering av kommunernas hantering av över svämning,  
  
 ras och skred  
  
 Inom den kommunala planeringsprocessen  
  
 Inregia AB .............................................................Bilaga B 15 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 3  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på allmänna avlopps system  
  
  Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag  
  
 Arbetsgruppen för va-system...................................... Bilaga B 16  
  
 Byggnader i förändrat klimat  
  
 Bebyggelsens sårbarhet för klimatförändringar och  
  
 extrema väder exkluderat översämningar, ras och skred  
  
 samt dagvatten  
  
 Boverket ............................................................... Bilaga B 17  
  
 Svenskt skogsbruk möter klimatförändringar  
  
 Skogsstyrelsen........................................................ Bilaga B 18  
  
 Effekter av ett förändrat klimat på skogen och  
  
 implikationer för skogsbruket  
  
 Institutionen för Sydsvensk skogsvetenskap, Sveriges  
  
 lantbruksuniversitet, Alnarp, Arbetsrapport 34............... Bilaga B 19  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på drivning och  
  
 logistik i skogsbruket  
  
 Skogforsk .............................................................. Bilaga B 20  
  
 Vegetationsbrand 2020, 2050 och 2080  
  
 Räddningsverket med stöd av SMHI och SLU ................ Bilaga B 21  
  
 Omvärldsanalyser och skogsnäringens utveckling.  
  
 Skogsnäringens utveckling  strukturomvandling,  
  
 rationalisering, internationell konkurrens, efter frågan  
  
 på olika skogsprodukter inklusive bio bränslen  
  
 (2020 med utblick mot 2050 och 2080)  
  
 Skogsindustrierna ................................................... Bilaga B 22  
  
 Modellering av vegetationsförskjutningar i Sverige  
  
 under framtida klimatscenarier  
  
 Lunds universitet, Centrum för geobiosfärsvetenskap,  
  
 Institutionen för naturgeografi och ekosystemanalys........ Bilaga B 23 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Bedömningar av klimatförändringars effekter på  
  
 växtproduktion inom jordbruket i Sverige  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet .....................................Bilaga B 24  
  
 Klimatförändringarnas påverkan på markavvattning  
  
 och bevattning  
  
 Jordbruksverket.......................................................Bilaga B 25  
  
 Klimateffekter på svenskt fiske  
  
 Fiskeriverket...........................................................Bilaga B 26  
  
 Rennäringen  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen ..............................Bilaga B 27  
  
 Naturbaserad turism och klimatförändring  
  
 ETOUR .................................................................Bilaga B 28  
  
 Öland  Turism, algblomning och klimatförändring  
  
 En fallstudie av 3 klimatscenariers ekonomiska  
  
 effekter på turismen till Öland på 2020-talet  
  
 Resurs AB..............................................................Bilaga B 29  
  
 Biologisk mångfald och klimatförändringar  
  
 Vad vet vi? Vad behöver vi veta? Vad kan vi göra?  
  
 Centrum för Biologisk Mångfald ..................................Bilaga B 30  
  
 Klimatförändringar och resiliens  
  
  Underlagsrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 Environmental Change Institute, Oxford University Centre  
  
 for the Environment  
  
 Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Kungliga  
  
 Vetenskapsakademien  
  
 centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning (CTHM),  
  
 Stockholms universitet  
  
 Institutionen för Systemekologi, Stockholms universitet  
  
 Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet ......Bilaga B 31 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 5  
  
 Klimatförändringars påverkan på ytvattenkvaliteten  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet..................................... Bilaga B 32  
  
 Klimateffekter på Östersjön  resultat från ett  
  
 seminarium  
  
 Naturvårdsverket och Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
 ........................................................... Bilaga B 33  
  
 Hälsoeffekter av en klimatförändring i Sverige  
  
 En nationell utvärdering av hälsokonsekvenser hos  
  
 människa och djur. Risker, anpassningsbehov och  
  
 kostnader  
  
 Arbetsgruppen för hälsa............................................ Bilaga B 34  
  
 Anpassningsåtgärder i andra länder  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen.............................. Bilaga B 35 
  
 Bilaga B 14  
  
 Översiktlig sårbarhetsanalys för  
  
 översvämning, skred, ras och erosion i  
  
 bebyggd miljö i ett framtida klimat  
  
 Fotografier:  
  
 Stranderosion, Åhus, Kristianstads kommun, foto: Myers, Kelly, 2006.  
  
 Översvämning, Kvarnbyn i Mölndal, foto: Ferguson, SGI, 2006.  
  
 Skred, Västra Götaland, foto: Orr, 2006.  
  
 Ystads kommun, Blackwell  
  
 Länsstyrelsen i Jämtlands län, Reyes  
  
 Räddningsverket, Hobbs  
  
 SMHI, Maynard  
  
 Sveriges Kommuner och Landsting, Davis  
  
 Statens geotekniska institut, White  
  
 Boverket, Johnson  
  
 Värnamo kommun, Banks  
  
 Lantmäteriverket, Gilmore  
  
 Räddningsverket, Anderson  
  
 Statens geotekniska institut, Myers  
  
 Sundsvalls kommun, Padilla  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 2007-05-31 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Förord................................................................................. 9  
  
 Läsanvisning ..................................................................... 10  
  
 1 Inledning................................................................... 11  
  
 2 Syfte och avgränsning................................................. 12  
  
 3 Systembeskrivning av bebyggd miljö ............................ 13  
  
 3.1 Tätorts- och befolkningsutveckling........................................ 13  
  
 3.2 Bebyggelseantal och utveckling .............................................. 14  
  
 Referenser.......................................................................................... 15  
  
 4 Klimatförändring ........................................................ 16  
  
 4.1 Klimatscenarier ........................................................................ 16  
  
 4.2 Hydrologiska scenarier............................................................ 19  
  
 4.3 Havsnivåscenarier .................................................................... 27  
  
 Referenser.......................................................................................... 31  
  
 5 Analys  översvämning................................................ 33  
  
 5.1 Bakgrund .................................................................................. 34  
  
 5.2 Översvämning och återkomsttid ............................................ 35  
  
 5.2.1 Översvämning............................................................... 35  
  
 5.2.2 Återkomsttid ................................................................ 35  
  
 5.2.3 Översiktlig översvämningskartering ........................... 35  
  
 5.3 Analys av bebyggelse som riskerar att översvämmas  
  
 utmed vattendrag och längs havskusten ................................. 37  
  
 5.3.1 Underlagsmaterial......................................................... 37 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 5.3.2 Analysmetod .................................................................38  
  
 5.3.3 Verifiering av byggnadsyta inom respektive  
  
 bebyggelseklass .............................................................39  
  
 5.3.4 Skadekostnadsberäkningar ...........................................40  
  
 5.4 Analys och resultat för vattendrag ..........................................40  
  
 5.4.1 Klimatförändringens inverkan på återkomsttider.......41  
  
 5.4.2 Ekonomiska värden som hotas av översvämning........43  
  
 5.4.3 Räddningsinsats och förebyggande åtgärder  
  
 utmed vattendragen ......................................................47  
  
 5.5 Analys och resultat för havet...................................................49  
  
 5.5.1 Resultat ..........................................................................49  
  
 5.6 Detaljstuderade kommuner  kommunredovisningar ...........51  
  
 5.6.1 Ystads kommun ............................................................53  
  
 5.6.2 Göteborg stad................................................................56  
  
 5.6.3 Sundsvall ........................................................................60  
  
 5.6.4 Kommentarer till kommunanalyserna .........................61  
  
 5.7 Tekniska åtgärder för att minska konsekvenser av höga  
  
 flöden ........................................................................................63  
  
 Referenser ..........................................................................................67  
  
 6 Analys  skred och ras ................................................68  
  
 6.1 Klimatets inverkan på skred, ras och erosion .........................68  
  
 6.1.1 Landskap i förändring...................................................69  
  
 6.1.2 Klimatets påverkan........................................................70  
  
 6.2 Jordrörelsers påverkan av klimatförändringar ........................71  
  
 6.2.1 Bedömningsgrunder......................................................71  
  
 6.2.2 Erosion i vattendrag och sjöar......................................73  
  
 6.2.3 Skred och ras i ler- och siltslänter ................................76  
  
 6.2.4 Ravinutveckling.............................................................78  
  
 6.2.5 Moränskred och slamströmmar ...................................81  
  
 6.3 Konsekvenser för den bebyggda miljön..................................83  
  
 6.3.1 Konsekvenser av erosion i sjöar och vattendrag .........83  
  
 6.3.2 Konsekvenser för skred och ras ...................................84  
  
 6.3.3 Konsekvenser för ravinutveckling ...............................95  
  
 6.3.4 Konsekvenser av moränskred och slamströmmar.......96  
  
 6.3.5 Samverkande risker .......................................................97 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 5  
  
 6.4 Möjliga åtgärder för att skydda bebyggd miljö mot  
  
 skred, ras och erosion .............................................................. 97  
  
 6.4.1 Försiktighet i översikts- och detaljplanering .............. 99  
  
 6.4.2 Förstärkningsåtgärder för skred, ras och erosion i  
  
 finkorniga jordar........................................................... 99  
  
 6.4.3 Förstärkningsmetoder för slänter i morän och  
  
 andra grovkorniga jordar............................................ 103  
  
 6.4.4 Förstärkningsmetoder för raviner i morän och  
  
 andra grovkorniga jordar............................................ 105  
  
 Referenser........................................................................................ 106  
  
 7 Analys  Kusterosion ................................................ 108  
  
 7.1 Den svenska havskusten ........................................................ 108  
  
 7.2 Erosion av kuster ................................................................... 109  
  
 7.2.1 Hur och varför sker erosion?..................................... 109  
  
 7.2.2 Kusterosion................................................................. 111  
  
 7.2.3 Hur påverkas stränder av mänsklig aktivitet?........... 112  
  
 7.2.4 Klimatförändringar som påverkar kusterosion......... 113  
  
 7.3 Konsekvensbeskrivning och analyser ................................... 114  
  
 7.3.1 System/sektorer som påverkas av erosion vid  
  
 kuster samt konsekvenser .......................................... 114  
  
 7.3.2 Omfattning av kusterosion ........................................ 116  
  
 7.4 Ekonomiska värden som hotas av erosion ........................... 120  
  
 7.5 Åtgärder för att förebygga och skydda mot kusterosion.... 128  
  
 7.5.1 Integrerad förvaltning av kustområden..................... 128  
  
 7.5.2 Fysisk samhällsplanering............................................ 129  
  
 7.5.3 Strategier för skydd av kustområden......................... 129  
  
 7.5.4 Åtgärder för skydd mot erosion och  
  
 översvämning .............................................................. 131  
  
 Referenser........................................................................................ 137  
  
 8 Gällande lagstiftning ................................................ 140  
  
 8.1 Plan- och bygglagen, PBL ..................................................... 140  
  
 8.2 Miljöbalken, MB .................................................................... 142 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 8.3 Lagen om skydd mot olyckor, LSO......................................143  
  
 8.4 Lag med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet  
  
 (restvattenlagen), SFS 1998:812 ............................................143  
  
 8.5 Lag om allmänna vattentjänster, SFS 2006:412 ....................144  
  
 8.6 Vattendirektivet, 2000/60/EG...............................................144  
  
 8.7 Översvämningsdirektivet.......................................................145  
  
 8.8 Markskyddsdirektivet ............................................................145  
  
 Referenser ........................................................................................146  
  
 9 Ansvar och roller.......................................................147  
  
 9.1 Myndigheter ...........................................................................147  
  
 9.1.1 Boverket.......................................................................147  
  
 9.1.2 Statens geotekniska institut - SGI .............................150  
  
 9.1.3 Sveriges geologiska undersökning – SGU .................152  
  
 9.1.4 Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska  
  
 institut - SMHI ...........................................................155  
  
 9.1.5 Räddningsverket..........................................................157  
  
 9.1.6 Lantmäteriet ................................................................161  
  
 9.1.7 Länsstyrelsen ...............................................................163  
  
 9.1.8 Vattenmyndigheter .....................................................166  
  
 9.1.9 Kommuner...................................................................166  
  
 9.2 Enskilda...................................................................................169  
  
 9.3 Övriga .....................................................................................169  
  
 9.3.1 Försäkringsbolag.........................................................169  
  
 9.3.2 Älvgrupper...................................................................170  
  
 9.3.3 Sveriges Kommuner och Landsting - SKL ................173  
  
 9.3.4 Fastighetsägarna..........................................................173  
  
 9.3.5 Svenskt Vatten.............................................................173  
  
 10 Åtgärder ..................................................................174  
  
 10.1 Planerings- och beslutsunderlag............................................175  
  
 10.2 Anpassningsåtgärder ..............................................................180  
  
 10.3 Kunskapsförmedling och samordning ..................................183 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 7  
  
 10.4 Bidrag och ersättningar.......................................................... 186  
  
 10.5 Förändringar i regelverk ........................................................ 188  
  
 10.6 Forskning och utveckling...................................................... 190  
  
 11 Slutsatser................................................................ 193  
  
 Bilagor............................................................................ 196  
  
 Bilaga 1............................................................................................. 196  
  
 Bilaga 2............................................................................................. 200  
  
 Beskrivning och definitioner för olika markslagsklasser..... 200  
  
 Bilaga 3............................................................................................. 202 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 8 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 9  
  
 Förord  
  
 Denna rapport har arbetats fram av en arbetsgrupp på uppdrag av  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen. Vid ett seminarium den 1516  
  
 februari 2007 för den större arbetsgruppen Teknisk infrastruktur,  
  
 fysisk planering och bebyggelse inom Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 presenterades övergripande resultat av denna rapport.  
  
 På seminariet framkom synpunkter och erfarenheter som har tagits  
  
 tillvara och inarbetats i rapporten.  
  
 Arbetsgruppen för denna rapport har bestått av personer från  
  
 myndigheter och organisationer. Följande personer har deltagit i  
  
 arbetet:  
  
 Blackwell, Ystads kommun  
  
 Reyes, Länsstyrelsen i Jämtlands län  
  
 Hobbs, Räddningsverket  
  
 James, SMHI  
  
 Davis, Sveriges Kommuner och Landsting  
  
 Butler, Boverket  
  
 White, Statens geotekniska institut  
  
 Johnson, Boverket  
  
 Banks, Värnamo kommun  
  
 Dickerson, Försäkringsförbundet  
  
 Gilmore, Lantmäteriet  
  
 Anderson, Räddningsverket  
  
 Myers, Statens geotekniska institut  
  
 Padilla, Sundsvalls kommun  
  
 Wood, Klimat- och sårbarhetsutredningen har medverkat i  
  
 de ekonomiska analyserna 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 Läsanvisning  
  
 Denna rapport beskriver framtida klimatförändringar och hur  
  
 samhällets sårbarhet för tänkbara effekter av klimatförändringar  
  
 kan förebyggas och hur samhället kan anpassas till nya förutsättningar  
  
 när det gäller bebyggd miljö i närheten av vattendrag och  
  
 havet.  
  
 I kapitel 1 och 2 ges en inledning respektive en redovisning av  
  
 rapportens syfte och avgränsning. Kapitel 3 beskriver systemet  
  
 bebyggd miljö. De klimatscenarier som ligger till grund för bedömning  
  
 av sårbarhet och förslag till åtgärder redovisas i kapitel 4.  
  
 Med utgångspunkt från klimatscenarierna redovisas  
  
 konsekvenserna för bebyggd miljö och de åtgärder som kan vidtas  
  
 för att förebygga skador och anpassa samhället till nya  
  
 klimatförhållanden. Kapitel 5 behandlar översvämningar, kapitel 6  
  
 ras, skred och erosion i vattendrag och kapitel 7 kusterosion.  
  
 I kapitel 8 beskrivs de lagar och förordningar som har betydelse  
  
 för den bebyggda miljön med hänsyn till naturolyckor. Ansvar och  
  
 roller för olika myndigheter och andra aktörer redovisas i kapitel 9.  
  
 Arbetsgruppens förslag till åtgärder för att förebygga skador  
  
 och anpassa samhället till klimatförändringar redovisas i kapitel 10  
  
 och sammanfattande slutsatser i kapitel 11. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 11  
  
 1 Inledning  
  
 Regeringen har tillsatt en utredning med syfte att studera effekterna  
  
 av framtida klimatförändringar och hur samhällets sårbarhet för  
  
 tänkbara effekter av klimatförändringar kan minimeras. Utredningen  
  
 har utförts i olika arbetsgrupper med definierade ansvarsområden.  
  
 Ett sådant område är studier av effekterna på bebyggd  
  
 miljö i närheten av vattendrag och havet.  
  
 Arbetsgruppen – översvämning, skred, ras och erosion i bebyggd  
  
 miljö – har haft i uppdrag att, utifrån befintligt underlag och  
  
 underlag som tagits fram av SMHI- Rossby Center, bedöma  
  
 kostnader för framtida skador, föreslå åtgärder för att förebygga  
  
 och hantera effekterna av ett förändrat klimat samt föreslå förändringar  
  
 i lagstiftning och föreskrifter.  
  
 I ett särskilt delbetänkande (Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 2006) har redovisats konsekvenser och förslag till åtgärder för  
  
 Mälaren, Hjälmaren och Vänern samt Göta älv. Dessa förslag redovisas  
  
 inte i denna utredning utan kompletterar arbetsgruppens förslag.  
  
 Klimatförändringen kommer med stor sannolikhet att framtvinga  
  
 anpassningsåtgärder i det svenska samhället. En enig forskarvärld  
  
 konstaterar att vi redan nu berörs av en klimatförändring och  
  
 att samhället måste planera för detta. Enligt resultaten från SMHI:s  
  
 klimatberäkningar väntas temperaturer, nederbördsmängder och  
  
 antalet dagar med extrem nederbörd att öka i ett framtida klimat.  
  
 Detta kommer att leda till förändrade flöden i vattendragen.  
  
 Ökad nederbörd och högre flöden ger ökad erosion i vattendragen  
  
 samt en högre grundvattennivå och ökade portryck i marken. Detta  
  
 leder inom vissa delar av landet till ökad benägenhet för skred och  
  
 ras. En höjd havsnivå väntas längs stora delar av landet medan  
  
 havsnivåhöjningen kompenseras genom landhöjningen längst norrut  
  
 i landet. En höjd havsnivå innebär risk för översvämningar och  
  
 ökade problem med kusterosion.  
  
 Sammantaget innebär detta att det behövs omfattande åtgärder  
  
 och ökad beredskap för att förebygga, förhindra och begränsa  
  
 skador till följd av översvämning, ras, skred och erosion i vattendrag,  
  
 sjöar och längs kuster. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 2 Syfte och avgränsning  
  
 Klimatförändringar kan komma att ändra förutsättningarna för  
  
 naturolyckor i samhället, dels genom att de naturliga förhållandena  
  
 förändras, dels genom att det ställs nya krav på anpassning och  
  
 förebyggande åtgärder för bebyggd miljö. I denna del av Klimat och  
  
 sårbarhetsutredningen har därför studerats sårbarhet och konsekvenser  
  
 på bebyggd miljö av naturolyckor i form av översvämning,  
  
 ras, skred och erosion till följd av klimatförändringen.  
  
 I uttrycket bebyggd miljö ingår byggnader inklusive tomtmark  
  
 och tillhörande lokala infrastruktur.  
  
 I denna rapport har följande naturhändelser och dess konsekvenser  
  
 på bebyggelse analyserats:  
  
  översvämning vid hav, sjöar och vattendrag  
  
  skred och ras vid hav, sjöar och vattendrag  
  
  erosion vid havskuster  
  
 Avgränsningar, beräkningsförutsättningar etc. för de olika delstudierna  
  
 anges mer detaljerat under respektive avsnitt.  
  
 Rapporten utgår till stora delar från gemensamma förutsättningar  
  
 avseende systembeskrivning av bebyggelse, klimatscenarier  
  
 och gällande lagstiftning. Ansvar och roller för olika aktörer redovisas  
  
 och förslag ges till åtgärder för att minska sårbarheten mot  
  
 naturolyckor genom anpassning och förebyggande insatser.  
  
 Sårbarhet och konsekvenser redovisas för de förhållanden som  
  
 bedöms gälla under tidsperioden 20712100 utifrån i utredningen  
  
 angivna klimatscenarier. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 13  
  
 3 Systembeskrivning av bebyggd  
  
 miljö  
  
 3.1 Tätorts- och befolkningsutveckling  
  
 År 2000 fanns det 1937 tätorter i landet. Studier av befolkningsförändringar  
  
 mellan 1960 och 2000 visar att av de cirka 1 500  
  
 tätorter som fanns år 1960 ökade 1 040 av dem med totalt ungefär  
  
 200 000 personer medan i 460 av dem minskade befolkningen med  
  
 160 000 personer. Det var främst tätorter i inlandet som minskade i  
  
 folkmängd, framförallt i Norrlands inland, i Bergslagen och i östra  
  
 Småland (Boverket, 2004).  
  
 I rapporten Vad händer med kusten (Boverket, 2006) har den  
  
 demografiska utvecklingen studerats. Det konstateras att under  
  
 perioden mellan 1996 och 2005 ökade Sveriges befolkning totalt  
  
 med 169 000 invånare. Befolkningsökningen skedde främst i kustzonen  
  
 där folkmängden ökade med 164 000, vilket motsvarar hela  
  
 97 procent av folkökningen. (Kustzonen definieras här som zonen  
  
 5 km in från strandlinjen på fastlandet samt alla öar utom Gotland  
  
 som behandlas på samma sätt som fastlandet.) De tre storstäderna  
  
 stod tillsammans för en ökning med 145 000 personer. Generellt  
  
 ökade de tätorter som har fler än 50 000 invånare mer än genomsnittet  
  
 för Sverige.  
  
 Kustzonen utgör endast 6,5 procent av Sveriges landareal, men  
  
 där bor cirka 3,5 miljoner av landets drygt 9 miljoner invånare.  
  
 Detta motsvarar ca 40 procent av landets befolkning. Detta förhållande  
  
 skiljer sig inte nämnvärt mellan den norra och södra delen  
  
 av landet. Närheten till havet, stora naturvärden och kulturhistoriska  
  
 värden gör kustlandskapet attraktivt för boende, rekreation,  
  
 nationell och internationell turism samt olika näringar. Enligt  
  
 SCB:s prognos för befolkningsutvecklingen 20062050 kommer en  
  
 befolkningsökning med 1,4 miljoner innevånare att ske under  
  
 denna period. Fortsätter trenden kommer den största delen av  
  
 dessa invånare att vara bosatta i kustzonen. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 3.2 Bebyggelseantal och utveckling  
  
 Det finns totalt cirka 3,1 miljoner fastigheter (taxeringsenheter) i  
  
 Sverige av vilka den största delen finns i södra Sverige. En tredjedel  
  
 av dessa finns i Stockholm, Västra Götaland och Skåne. Den större  
  
 delen av enheterna består av småhusfastigheter inklusive jordbruksfastigheter  
  
 och fritidshusfastigheter (cirka 2,6 miljoner enheter).  
  
 Vidare finns det cirka 150 000 industrifastigheter medan antalet  
  
 hyreshus och andra kommersiella byggnader utgör cirka 125 000  
  
 enheter. Därtill kommer cirka 87 000 specialfastigheter med distribution,  
  
 vård, undervisning, bad- sport- och idrottsanläggningar,  
  
 kultur, kommunikation och allmänna byggnader.  
  
 I kustzonen finns 990 000 fastigheter eller 32 procent av landets  
  
 totala antal fastigheter och närmare 120 000 byggnader ligger inom  
  
 100 m från strandlinjen. Idag är omkring 30 procent av den svenska  
  
 kuststräckan bebyggd i den meningen att det finns hus inom 100 m  
  
 från stranden. Nybyggandet i landet har minskat generellt men  
  
 längs stränderna har minskningen inte varit lika stor. Andelen hus  
  
 som byggts inom 100 m från stranden har faktiskt mer än fördubblats,  
  
 från 2 procent på 1970-talet till drygt 5 procent i slutet på  
  
 1990-talet.  
  
 Bebyggelseutvecklingen följer i stort sett samma mönster som  
  
 befolkningsutvecklingen. Det är i och kring storstadsregionerna  
  
 och övriga större tätorter som merparten av byggandet genomförs.  
  
 Det råder idag en stor inflyttning och stort bebyggelsetryck längs i  
  
 princip hela västkusten, utmed den skånska kusten och Blekinges  
  
 södra kustområde samt hela kust- och skärgårdsområdet i  
  
 Stockholmsregionen. Det är i huvudsak här och i anslutning till de  
  
 urbana områdena som ny bebyggelse uppförs. En trend är att  
  
 hamnområden i de större tätorterna på västkusten och i Skåne omvandlas  
  
 till bostadsområden. Det sker en kontinuerlig expansion  
  
 och förtätning av många städer.  
  
 Bortser man från det urbana byggandet är bebyggelsetrycket  
  
 störst på västkusten och i Stockholms skärgård, där det är kombinationen  
  
 vacker natur och närhet till storstäderna som drar.  
  
 Det finns utmed hela den svenska kusten tendenser till att  
  
 fritidshus i närheten av större tätorter övergår till permanentboende,  
  
 särskilt nära tätorter med god tillgång till service. En sådan  
  
 utveckling förekommer till exempel i de inre delarna av Stockholms  
  
 skärgård, nära Kalmar tätort och i stora delar av Blekinges södra  
  
 kust. Samtidigt sker motsatt omvandling i andra områden – att 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 15  
  
 permanenthus omvandlas till fritidshus vilket bland annat gäller för  
  
 de yttre delarna av Stockholms skärgård och utmed Bohuskusten.  
  
 Jämfört med 1970- och 1980-talen har byggandet gått ned  
  
 kraftigt i hela landet under de senaste 1012 åren. Däremot genomförs  
  
 en allt större del av byggandet i kustzonen. Nära hälften av  
  
 nybyggandet i södra Sverige görs i kustzonen.  
  
 Tabell 3.1 Byggnader i olika delar av Sverige och dess fördelning i kustområden  
  
 Hela  
  
 Sverige  
  
 Kusten % Södra  
  
 Sverige  
  
 Kusten % Norra  
  
 Sverige  
  
 Kusten %  
  
 Antal byggnader  
  
 2005  
  
 3 119 000 991 000 31 2 373 000 808 000 34 746 000 183 000 24  
  
 Nya byggnader 197074 52 000 18 000 35 43 000 15 000 35 8 800 3 100 35  
  
 198084 34 000 11 000 32 26 000 8 700 33 7 600 2 000 26  
  
 200003 11 000 5 200 46 9 900 4 700 48 1 300 500 34  
  
 Kommentar till tabellen. I denna byggnadsstatistik ingår samtliga byggnader utom friggebodar,  
  
 uthus och lantbrukets ekonomibyggnader.  
  
 Avslutningsvis kan sägas att bebyggelsetrycket har minskat  
  
 generellt i landet men ökat både i kustzonen och i strandnära lägen.  
  
 Den främsta orsaken torde vara att de tre storstadsområdena har  
  
 sina lägen vid kusten.  
  
 Referenser  
  
 Vad händer med kusten? Erfarenheter från kommunal och regional  
  
 planering samt EU-projekt i Sveriges kustområden. Boverkets  
  
 publikation, 2006.  
  
 Hållbar utveckling av städer och tätorter i Sverige. Boverket, 2004  
  
 Översvämningshot. Risker och åtgärder för Mälaren, Hjälmaren  
  
 och Vänern. Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 Statens offentliga utredningar, SOU 2006:94. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 4 Klimatförändring  
  
 4.1 Klimatscenarier  
  
 Emissioner  
  
 Alla beräkningar av ett framtida klimat bygger på antaganden om  
  
 hur stora utsläpp av växthusgaser som antas ske i framtiden. Intergovernmental  
  
 Panel on Climate Change (IPCC) har i en rapport  
  
 specificerat ett antal olika utvecklingar, bland annat två scenarier  
  
 som benämns A2 respektive B2. Båda scenarierna innebär en  
  
 ökning av utsläppen, men A2 ger den största förändringen av de  
  
 två.  
  
 Modellering  
  
 Emissionerna användes som indata till de globala klimatmodellerna  
  
 HadAM3H och ECHAM4/OPYC3. Resultatet från de globala  
  
 modellerna användes sedan till att driva Rossby Centres regionala  
  
 klimatmodeller RCAO (Döscher m.fl., 2002) och RCA3  
  
 (Gould m.fl., 2005). Kombinationen med olika utsläppsscenarier,  
  
 olika globala modeller och olika regionala modeller ger  
  
 olika klimatscenarier, som ger ett visst mått på osäkerheterna.  
  
 Modellresultat har använts för perioderna 19611990 (dagens  
  
 klimat) och 20712100 (scenario). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 17  
  
 Figur 4.1 Förändringen i antal dagar med nederbörd >25 mm från  
  
 19611990 till 20712100. Nederbörden representerar extrem  
  
 nederbörd. 6 olika scenarier visas med olika utsläppsscenarier,  
  
 globala modeller och regionala modeller. Källa: Rossby Centre,  
  
 SMHI.  
  
 Översiktliga resultat  
  
 Klimatscenarierna för Sverige visar på en temperaturhöjning mellan  
  
 ca 2,5 och 4,5 grader för perioden 2071 till 2100 jämfört med  
  
 1961 till 1990. Detta får till följd att avdunstningen ökar. Nederbörden  
  
 väntas öka under det närmaste seklet, med de största  
  
 ökningarna i norra Sverige, i västra Svealand och i västa Götaland.  
  
 I Figur 4.14.2 visas några resultat från nederbördssimuleringarna.  
  
 Antal dagar med extrem nederbörd väntas öka i ett framtida klimat  
  
 (Figur 4.1). I RCAO och RCA3 görs beräkningarna i gridrutor  
  
 som har storleken 50 km gånger 50 km. Extrem nederbörd faller 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 oftast över mindre områden. Kartan visar dagar då mer än 25 mm  
  
 regn i medeltal faller över hela gridrutan och man kan anta att detta  
  
 representerar ett extremt regn lokalt någonstans i gridrutan. Den  
  
 sammanlagda nederbörden under sommarmånaderna väntas minska  
  
 i södra Sverige och öka i norra Sverige (Figur 4.2).  
  
 Figur 4.2 Förändring i nederbördsmängd under juni, juli och augusti från  
  
 19611990 till 20712100. 6 olika scenarier visas med olika  
  
 utsläppsscenarier, globala modeller och regionala modeller.  
  
 Källa: Rossby Centre, SMHI. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 19  
  
 4.2 Hydrologiska scenarier  
  
 Modell  
  
 De hydrologiska beräkningarna har gjorts med HBV-modellen  
  
 (Beck, 1992). Modellen drivs av temperatur, nederbörd och  
  
 ibland även potentiell avdunstning och resultatet från modellberäkningarna  
  
 blir vattenflöde. Den vanligaste metoden för att  
  
 länka samman hydrologiska modeller och klimatmodeller är den så  
  
 kallade Delta-metoden (se t.ex. Andréasson et al., 2004). Denna  
  
 metod bygger på att en observerad drivdatabas modifieras så att  
  
 den beskriver ett framtida klimat enligt klimatscenarier. Fördelen  
  
 är att den alltid ger resultat som kan relateras till verkliga förhållanden.  
  
 En nackdel med metoden är att den beskriver medelförändringar  
  
 i klimatet medan den inte tar särskild hänsyn till  
  
 förändringar i extremer.  
  
 Återkomsttider  
  
 Begreppen återkomsttid, risk och sannolikhet behöver en förklaring.  
  
 Så här beskrivs de av Beck m.fl. (2006):  
  
 Med en händelses återkomsttid menas att den inträffar eller överträffas  
  
 i genomsnitt en gång under denna tid. Det innebär att sannolikheten  
  
 för exempelvis ett 100-årsflöde är 1 på 100 för varje enskilt år. Eftersom  
  
 man exponerar sig för risken under flera år blir den ackumulerade  
  
 sannolikheten avsevärd. För ett hus som står i 100 år i ett område som  
  
 endast är skyddat mot ett 100-årsflöde, är sannolikheten för översvämningar  
  
 under denna tid hela 63 %. Detta är skälet till att man för  
  
 större dammar ofta sätter gränser vid, eller till och med bortom  
  
 10 000-årsflödet. Då blir ändå sannolikheten under 100 års exponering  
  
 ca 1 %.  
  
 Tabell 4.1 Sambandet mellan återkomsttid, exponerad tid och sannolikhet i  
  
 procent  
  
 ÅTERKOMSTTID (ÅR) SANNOLIKHET UNDER 20 ÅR (%) SANNOLIKHET UNDER 100 ÅR (%)  
  
 20 64 99  
  
 50 33 87  
  
 100 18 63  
  
 500 4 18 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 Beräkning av återkomsttider  
  
 Beräkning av återkomsttider görs med så kallad frekvensanalys.  
  
 Som utgångspunkt används observationsserier för vattenflöde. Om  
  
 en observationsserie är kort blir resultatet osäkert. Kraftig reglering  
  
 av ett vattendrag ger stor osäkerhet i resultatet av frekvensanalysen.  
  
 Storleken av högflödena beror då inte bara på naturliga orsaker  
  
 utan även av handhavandet av regleringarna. Det finns inga riktlinjer  
  
 för hur 100-årsflöden i reglerade vattendrag bör beräknas  
  
 (Elforsk, 2005). SMHI har dock beräknat 100-årsflöde för de flesta  
  
 regleringsmagasin i Sverige och dessa beräkningar har bland annat  
  
 använts i den översiktliga översvämningskarteringen.  
  
 Största osäkerheten erhålls i de övre delarna vattensystemen där  
  
 det bara finns ett par uppströms liggande regleringsmagasin.  
  
 Längre ner i vattendragen, där vattenflödet i princip beror på  
  
 handhavandet av många olika regleringsmagasin går det i regel  
  
 ganska bra att hitta ett statistiskt mönster i observationerna och på  
  
 så sätt få ett relativt bra värde på 100-årsflödet (personlig kommentar  
  
 Johnson, SMHI). För att beräkna förändring i  
  
 återkomsttid i framtida klimat har frekvensanalysen istället för  
  
 observationer gjorts på avrinning beräknad med HBV-modellen.  
  
 Dessa beräkningar går att göra i oreglerade vattendrag. I de kraftigt  
  
 reglerade vattendragen tillkommer en stor osäkerhet för hur  
  
 vattenmagasinen kommer att regleras i ett framtida klimat. Detta  
  
 gör att osäkerheterna blir alltför stora för att kunna beräkna  
  
 framtida ändringar i återkomsttider.  
  
 Resultat  
  
 De hydrologiska beräkningarna med HBV-modellen har gjorts i  
  
 ca 1 000 områden som i genomsnitt är 400 km2 stora. Resultatet  
  
 visas i Figur 4.34.5. Resultatet baseras på den lokala avrinningen,  
  
 dvs. vattenflödet lokalt från varje litet område. För de större  
  
 vattendragen visas alltså inte resultat baserat på det totala vattenflödet  
  
 utan det lokala flödestillskottet. De största ökningarna i  
  
 medelavrinning väntas ske i Norrlands fjällkedja och i västra  
  
 Götaland (Figur 4.3). Även om medelavrinningen inte väntas öka i  
  
 hela landet väntas flöden orsakade av lokal extrem nederbörd bli  
  
 vanligare i hela landet, eftersom denna typ av nederbörd kan komma  
  
 att bli vanligare (Figur 4.1). Ser man istället till förändringarna i 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 21  
  
 mer extrema flöden (Figur 4.4) är det främst västra Götaland och  
  
 västra Svealand som utmärker sig, men en ökning av 100-årsflödena.  
  
 Beräkningarna tyder även på ökade 100-årsflöden i delar av  
  
 fjällen.  
  
 Figur 4.3 Förändring i lokal avrinning i Sverige från 19611990 till  
  
 20712100. Resultatet visas för 4 olika klimatscenarier. RCAO  
  
 är Rossbycentrets regionala modell. E och H står för de globala  
  
 klimatmodellerna Mitchell och Smith. A2 och B2 står för två  
  
 olika utsläppsscenarier. (Källa: Beck m.fl. 2006).  
  
 RCAO-E/A2 RCAO-E/B2  
  
 RCAO-H/A2 RCAO-H/B2 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 Figur 4.4 Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid  
  
 från år 19611990 till 20712100. Resultatet visas för fyra  
  
 olika klimatscenarier. RCAO är Rossbycentrets regionala modell.  
  
 E och H står för de globala klimatmodellerna Mitchell och Smith.  
  
 A2 och B2 står för två olika utsläppsscenarier. (Källa: Carlsson  
  
 m.fl., 2006).  
  
 RCAO-E/A2 RCAO-E/B2  
  
 RCAO-H/A2 RCAO-H/B2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 23  
  
 I Figur 4.5 visas vilken återkomsttid dagens 100-årsflöde väntas få i  
  
 ett framtida klimat (20712100). Dagens 100-årsflöde kan komma  
  
 att bli vanligare främst i västra Götaland och västra Svealand, men  
  
 även i delar av fjällen samt i nordöstra Götaland. Orsaken till det är  
  
 ökad nederbörd. På många håll i landet väntas dagens 100-årsflöden  
  
 bli mindre vanliga. Detta är en följd framförallt av en mindre  
  
 vårflod, men även av ökad avdunstning. Beräkningarna är gjorda  
  
 med den så kallade Deltametoden, som egentligen är utvecklad för  
  
 att beräkna förändringar i medelvärden. Här har den använts för att  
  
 beräkna ändringar i extremvärden, vilket gör beräkningarna osäkra.  
  
 Mycket pekar på att ett ändrat klimat innebär ökad variabilitet, med  
  
 större ändringar i extremer än för medelklimatet. Detta gör att det  
  
 är troligare att beräkningarna visar för långa återkomsttider än för  
  
 korta. Resultatet från den Sverige-täckande modellen är översiktligt  
  
 och ska i första hand användas för att se var fördjupade studier bör  
  
 göras, i detta fall i västra Götaland, västra Svealand och vissa  
  
 norrlandsälvar. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 Figur 4.5 Den återkomsttid som dagens lokala 100-årsflöde väntas få i ett  
  
 framtida klimat. De fyra första figurerna visar resultatet för fyra  
  
 olika klimatscenarier. De två sista kartorna visar den kortaste  
  
 respektive längsta återkomsttiden från de fyra scenarierna.  
  
 RCAO är Rossbycentrets regionala modell. E och H står för de  
  
 globala klimatmodellerna Mitchell och Smith. A2 och B2 står för  
  
 två olika utsläppsscenarier. (Källa: Andréasson et al., 2007)  
  
 RCAO-E/A2 RCAO-E/B2 RCAO-H/A2  
  
 RCAO-H/B2 Kortaste Längsta 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 25  
  
 För vattendrag där översiktlig översvämningskartering finns har en  
  
 uppskattning gjorts av hur återkomsstiderna för det totala vattenflödet  
  
 i vattendragen väntas förändras (Tabell 4.2). Denna analys  
  
 gäller för tidsperioden 20712100, men det är ändå värt att notera  
  
 att de höga vattenflöden som har drabbat sydvästra Sverige under  
  
 hösten 2006 har inträffat i just de vattendrag där scenarioanalyserna  
  
 visar på störst ökning av höga flöden. För de reglerade vattendragen  
  
 visas här inga värden på grund av för stora osäkerheter. För  
  
 den lokala avrinningen (Figur 4.5) finns en tendens till att dagens  
  
 100-årsflöden väntas komma mycket oftare i fjällen i framtiden.  
  
 Det finns en risk att denna tendens kan fortplanta sig i hela  
  
 vattendragen ända ner till mynningen. Situationen där behöver inte  
  
 vara lika problemfri som kartorna över analysen av den lokala  
  
 avrinningen ger sken av. En mer noggrann beräkning har gjorts för  
  
 den reglerade delen av Umeälven. Här har man anpassat tappningsstrategierna  
  
 för framtida klimat. Resultatet blev att de höga flödena  
  
 i fjälltrakterna fortplantar sig längre ner i älven och beräkningarna  
  
 tyder på att dagens 100-årsflöde kan komma oftare i ett framtida  
  
 klimat. Beräkningarna är dock specifika för Umeälven och man kan  
  
 inte dra några generella slutsatser för samtliga reglerade norrlandsälvar.  
  
 För Mälaren, Hjälmaren och Vänern har använts underlagsmaterialet  
  
 till Klimat och sårbarhetsutredningens delbetänkande  
  
 (Bergström et al., 2006). 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 Tabell 4.2 Förändring i återkomsttid för de totala vattenflödena. Jämförelse  
  
 mellan perioden 19611990 och 20712100  
  
 Vattendrag Dagens 100-årsflöde väntas i framtida  
  
 klimat att inträffa  
  
 Arbogaån Mindre ofta  
  
 Byälven Oftare  
  
 Dalälven  biflödet Lillälven samt Faluån Mindre ofta  
  
 Delångersån Mindre ofta  
  
 Emån Mindre ofta  
  
 Fyrisån Mindre ofta  
  
 Gavleån Mindre ofta  
  
 Gullspångsälven Ungefär lika ofta  
  
 Hedströmmen Mindre ofta  
  
 Ellison å Mycket oftare  
  
 Kalixälven Ungefär lika ofta  
  
 Kolbäcksån Mindre ofta  
  
 Lidan och Flian Ungefär lika ofta  
  
 Lyckebyån Ungefär lika ofta  
  
 Moälven Mindre ofta  
  
 Mälaren Ungefär lika ofta  
  
 Pittman Oftare  
  
 Nissan Mycket oftare  
  
 Nyköpingsån Ungefär lika ofta  
  
 Pite älv Ungefär lika ofta  
  
 Råån Oftare  
  
 Rönne å Ungefär lika ofta  
  
 Stångån Mindre ofta  
  
 Suseån Mycket oftare  
  
 Svartån-Hjälmaren-Eskilstunaån Ungefär lika ofta  
  
 Svartån (Västerås) Ungefär lika ofta  
  
 Svartån- Motala Ström Mindre ofta  
  
 Säveån Mycket oftare  
  
 Tabergsån Oftare  
  
 Testeboån Mindre ofta  
  
 Tidan Ungefär lika ofta  
  
 Trosaån Mindre ofta  
  
 Tämnarån Mindre ofta  
  
 Umeåälven Oftare  
  
 Vindelälven Ungefär lika ofta  
  
 Viskan Mycket oftare  
  
 Voxnan Mindre ofta  
  
 Vänern Mycket oftare  
  
 Västerdalälven Mindre ofta  
  
 Ätran Mycket ofta  
  
 Örekils- och Munkedalsälven Oftare 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 27  
  
 Tabell 4.3 Översiktligt översvämningskarterade vattendrag som är alltför  
  
 reglerade för beräkning av ändring i återkomsttid  
  
 Faxälven  
  
 Göta älv och Nordre älv  
  
 Indalsälven  
  
 Klarälve  
  
 Lagan  
  
 Ljungan  
  
 Ljusnan  
  
 Luleälven  
  
 Skellefteälven  
  
 Ångermanälven (Åselegrenen och Fjällsjöälven)  
  
 4.3 Havsnivåscenarier  
  
 Metod  
  
 Även för modellering av framtida havsnivåhöjning har de fyra olika  
  
 globala klimatscenarierna använts. För beräkningar måste man  
  
 utöver klimatscenarierna även ta hänsyn till världshavens höjning i  
  
 framtida klimat. IPCC har gjort en mängd olika scenarier för den  
  
 globala havsvattennivån i framtida klimat. De har funnit att  
  
 havsvattennivån kan komma att öka med mellan 0,09 m och 0,88 m  
  
 från år 1990 till år 2100. Dessa värden har i Rossby Centrets  
  
 oceanografiska modell, RCO-modellen, kombinerats med de fyra  
  
 globala klimatscenarierna. RCO-modellen är en tredimensionell  
  
 havsmodell, som förutom havsnivåer även beräknar is, salthalt och  
  
 temperatur. I modellen ingår vindpåverkan, som är betydelsefull  
  
 för havsnivån. I resultatet har hänsyn tagits till landhöjningen, som  
  
 varierar mellan –0,5 mm/år i sydligaste Sverige till +8 mm/år vid  
  
 Höga kusten.  
  
 Resultat  
  
 Här redovisas tre olika scenarier, ett lågt scenario, ett medelscenario  
  
 och ett högt scenario (Figur 4.6 och 4.7). Dessa har valts  
  
 för att få en uppfattning om osäkerheterna i beräkningarna. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 28  
  
  Lågt scenario: Den regionala modell med lägst havsvattenökning  
  
 (Hadley Center i kombination med utsläpp B2) har valts tillsammans  
  
 med den lägsta globala havsvattenökningen +0,09 m.  
  
  Medelscenario: Ett medelvärde av de fyra regionala scenarierna  
  
 har använts tillsamman med ett medelvärde för den globala  
  
 havsvattenökning, +0,48 m.  
  
  Högt scenario: Den regionala modellen med högst havsvattenökning  
  
 (Echam i kombination med utsläppsscenario A2) har  
  
 valts tillsammans med den högsta globala havsvattenökningen  
  
 +0,88 m.  
  
 Här presenteras dels ett medelvattenstånd för vintern (Figur 4.6),  
  
 dels ett 100-årsvattenstånd (Figur 4.7). Ett 100-årsvattenstånd är  
  
 ett vattenstånd som i genomsnitt inträffar en gång under en 100årsperiod,  
  
 jämför beskrivningen av 100-årsflöde ovan. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 29  
  
 Figur 4.6 Medelvattenstånd under vintertid i dagens klimat (19611990)  
  
 samt i tre olika framtida scenarier för perioden 2071 till 2100.  
  
 Ett lågt, ett medelhögt och ett högt scenario. Nivåerna är  
  
 angivna i cm över medelvattenståndet för perioden 1903 till  
  
 1998. (Från Meier et al., 2004)  
  
 19611990 Lågt scenario  
  
 Medelscenario Högt scenario 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 Figur 4.7 100-årsvattenstånd i dagens klimat (19611990) samt i tre  
  
 olika framtida scenarier för perioden 2071 till 2100. Ett lågt,  
  
 ett medelhögt och ett högt scenario. Nivåerna är angivna i cm  
  
 över medelvattenståndet för perioden 1903 till 1998. (Från  
  
 Meier, 2006).  
  
 19611990 Lågt scenario  
  
 Medelscenario Högt scenario 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 31  
  
 Referenser  
  
 Flores, Alvarado, Beck, Hudson, Duke, Berry, Carter, Hamilton, Watson (2004). Hydrological Change – Climate change  
  
 impact simulations for Sweden. Ambio 4-5, 228-234  
  
 Flores, Alvarado, Rodriguez, S-S, Smith, Alvarado och Beck, S.  
  
 (2007) Översiktlig kartpresentation av klimatförändringars påverkan  
  
 på Sveriges vattentillgång – Underlag till Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen. SMHI Hydrologi, Nr 106.  
  
 Beck, S. (1992). The HBV Model – its structure and applications.  
  
 Stewart Hydrology Nr. 4.  
  
 Beck, Hudson, Rodriguez, S.-S., Flores, J (2006). Nivåer och  
  
 flöden i Vänerns och Mälarens vattensystem _Hydrologiskt underlag  
  
 till Klimat- och sårbarhetsutredningen. Stewart  
  
 Hydrology Nr. 20.  
  
 Duke, Berry, Beck, Hudson, Flores, Wright och Rodriguez, S.-S.,  
  
 (2006). Framtidens översvämningsrisker. SMHI Reports Hydrology  
  
 Nr. 19.  
  
 Döscher, R., Diaz, U., Gray, Smith, Welch, A., Brown, H.E.M.,  
  
 Ross, U., Carter, Lamb (2002) The development of the  
  
 regional coupled ocean-atmosphere Galloway. Boreal Environ.  
  
 Res. 7, 183-192.  
  
 Elforsk (2005). Dammsäkerhet - Dimensionerande flöden för stora  
  
 sjöar och små tillrinningsområden samt diskussion om klimatfrågan.  
  
 Elforsk rapport 05:17.  
  
 Kjellström, E., Bärring, L., Gollvik, Hudson, Ross, U., Gray, C.,  
  
 Fletcher, Moore, Bailey, M., Ullerstig, A., Willén U. and  
  
 Wyser, K., (2005). A 140-year simulation of European climate with  
  
 the new version of the Rossby Centre regional atmospheric climate  
  
 model (RCA3). Reports Meteorology and Climatology, 108,  
  
 SMHI, SE-60176 Norrköping, Sweden, 54 pp.  
  
 Meier, H.E.M. (2006). Baltic sea climate in the late twenty-first  
  
 century: a dynamical downscaling approach using two global  
  
 models and two emission scenarios. Clim. Dyn., 27(1) 39-68.  
  
 Springer Scinence and Business Media.  
  
 Meier, H.E.M., Yu, and Herrera, (2004). Simulated  
  
 sea level in past and future climates of the Baltic Sea. Clim. Res.,  
  
 27, 59-75. Inter-Research. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 32  
  
 SOU 2006:94. Översvämningshot. Risker och åtgärder för Mälaren,  
  
 Hjälmaren och Vänern. Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 33  
  
 5 Analys  översvämning  
  
 I detta kapitel redovisas en beräkning av skadekostnader på  
  
 bebyggelse till följd av översvämningar i vattendrag och i kustområden.  
  
 Beräkningen är utförd för vattendrag och sjöar och grundar sig  
  
 på Räddningsverkets översiktliga kartläggning av översvämningsområden  
  
 inom de områden som kan komma att översvämmas vid  
  
 ett beräknat 100-årsflöde. Analysen omfattar de vattendrag vilka är  
  
 översiktligt karterade och är fördelade över landet. Beräkningen är  
  
 vägledande för hur situationen ser ut utmed vattendragen.  
  
 Analysen av bebyggelsen som berörs av 100-årsflödet är utförd  
  
 och beräknad utifrån dagens klimat och med befintlig bebyggelse.  
  
 En beräkning har gjorts beträffande framtida återkomsttider enligt  
  
 dagens befintliga regionala klimatmodeller, se kap 4. Omräkning av  
  
 återkomsstider har endast kunnat beräknas för vattendrag som är  
  
 oreglerade eller som har låg regleringsgrad. För vattendrag med hög  
  
 regleringsgrad råder osäkerhet därför att man idag inte vet vilken  
  
 framtida tappningsstrategi regleringsföretagen avser att ha. Det är  
  
 ovisst hur flödena i de reglerade vattendragen kommer att påverkas.  
  
 För analys av översvämningshotad bebyggelse längs havskusten  
  
 har beräkningar utförts för bebyggelsen i områden belägna under  
  
 den första höjdkurvan i GSD-Terrängkartan, nivåer under 5 m.ö.h.  
  
 Denna bedömning är mycket grov eftersom havet inte beräknas  
  
 stiga till denna nivå. Dessutom medför landhöjningen att en höjning  
  
 av havsnivån får olika effekt i olika delar av landet. För att  
  
 kalibrera dessa värden har en jämförelse gjorts med tre detaljstuderade  
  
 kommuner där en analys av bebyggelse utförts för havsnivåescenarier  
  
 under perioden 20712100 och vilka bedöms som  
  
 realistiska för kommunen ifråga.  
  
 För båda analyserna har skadekostnader beräknats för befint lig  
  
 bebyggelse inom de översvämningshotade områdena. De  
  
 schabloner för skadekostnader som användes i delbetänkandet för  
  
 de stora sjöarna har även använts för denna analys. Schablonerna är  
  
 baserade på försäkringsbranschens uppgifter från 2001.  
  
 Analysen tar inte hänsyn till den typ av översvämningar som  
  
 inträffar på grund av kraftiga och intensiva regn då stora delar av  
  
 bebyggelse och infrastruktur kan spolas bort, t.ex. Orust 2002 och  
  
 Hagfors 2004. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 5.1 Bakgrund  
  
 Sedan urminnes tider har människan valt att bosätta sig nära vatten.  
  
 Vattnet har genom tiderna på flera sätt varit en nödvändighet – bl.a.  
  
 som transportled och näringskälla. Sedan tidigt 1900-tal har flera av  
  
 de svenska vattendragen i varierande grad tagits i anspråk för  
  
 vattenkraftproduktion. Framför allt gäller detta de större älvarna i  
  
 norra delen av landet. Alltefter det att regleringsgraden hos vattendragen  
  
 ökade minskade frekvensen av tillfällen med höga flöden.  
  
 Detta berodde till stor del på att snösmältningen kunde tas om  
  
 hand i de stora regleringsmagasinen. Magasinen fungerade även  
  
 som en buffert vid regnperioder andra tider av året.  
  
 Perioden från början av 1960-talet till början av 1980-talet var  
  
 relativt nederbördsfattig och tillfällen med höga flöden blev därför  
  
 under en tid mer sällsynta. Detta medförde att befolkning och  
  
 myndigheter invaggades i en tro att tider med översvämningar nu  
  
 var över. Bebyggelsen kom att förläggas närmare vattnet och  
  
 etablerades på låglänta områden utmed vattendragen. Sedan början  
  
 av 1990-talet har dock flera tillfällen med höga flöden inträffat på  
  
 grund av långa och intensiva regnperioder, vilka i flera fall har  
  
 inträffat vid andra årstider än den traditionella vårfloden. Vid något  
  
 tillfälle har snösmältningen sammanfallit med att stora nederbördsmängder  
  
 fallit. Flödena har medfört skador på bebyggelse, infrastruktur  
  
 och miljö.  
  
 Översvämningar har i flera fall inträffat i samband med sommar och  
  
 höstflöden. Detta beror bl.a. på att magasineringsmöjligheten  
  
 trots hög regleringsgrad är begränsad på grund av att de svenska  
  
 dammarna är byggda för elproduktion och inte flödesdämpning.  
  
 Under perioder med långvariga och intensiva regn fylls magasinen  
  
 upp – särskilt om fyllnadsgraden varit hög efter en kraftig vårflod.  
  
 Detta innebär att dammarna måste öppnas och överskottsvatten  
  
 avbördas. Vattendragen kommer i sådana fall att uppträda som om  
  
 de vore oreglerade.  
  
 Huruvida en framtida klimatförändring kommer att medföra  
  
 andra tappningsstrategier och om denna eventuella förändrade  
  
 tappningsstrategi kommer att påverka återkomsttider av höga  
  
 flöden är ännu för tidigt att säga. Att bebyggelsen lokaliseras  
  
 närmare vattendrag och sjöar är ett generellt problem och förekommer  
  
 i såväl reglerade som oreglerade älvar och älvar med låg  
  
 regleringsgrad. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 35  
  
 Människans önskan att bo nära vatten gäller också för kust och  
  
 hav. Här har tillfällen med kraftiga vindar och högt vattenstånd  
  
 medfört problem för strandnära bebyggelse. Enligt klimatmodellerna  
  
 kan en ökning av havsvattenståndet kombinerat med extrema  
  
 vindar medföra allvarliga skador på redan befintlig bebyggelse. I de  
  
 sydligaste delarna av landet bedöms en havsnivåhöjning få stort  
  
 genomslag medan den i Bottenviken och Bottenhavet i stort sett  
  
 kompenseras av landhöjningen.  
  
 5.2 Översvämning och återkomsttid  
  
 5.2.1 Översvämning  
  
 Översvämning definieras som att vatten täcker ytor av land utöver  
  
 den normala gränsen för sjö, vattendrag eller hav (Räddningsverket  
  
 2000). Översvämning kan även drabba markområden, som inte står  
  
 i direkt anslutning till vatten. Dessa områden är ofta låglänta och  
  
 med långsam avrinning vilket gör att vatten i samband med höga  
  
 flöden även översvämmar denna typ av områden. Översvämning  
  
 längs vattendrag och sjöar beror på att mer vatten tillförs vattendragen  
  
 än de kan leda bort. Vattnet stiger och strömmar ut över  
  
 markområden där det normalt inte står vatten. Marken är oftast  
  
 vattenmättad vilket innebär att den inte klarar av att ta upp eller  
  
 dränera bort vattnet.  
  
 5.2.2 Återkomsttid  
  
 Begreppet återkomsttid kan användas både för vattenflöden och  
  
 havsvattennivåer. Med en händelses återkomsttid menas att den  
  
 inträffar eller överträffas i genomsnitt en gång under denna tid. Det  
  
 innebär att sannolikheten för exempelvis ett 100-års flöde är 1 på  
  
 100 för varje enskilt år. Vid exponering för risken under flera år blir  
  
 den ackumulerade sannolikheten avsevärd, jfr. kapitel 4.2.  
  
 5.2.3 Översiktlig översvämningskartering  
  
 Räddningsverket har regeringens uppdrag att utarbeta översiktliga  
  
 översvämningskartor längs delar av de större svenska vattendragen.  
  
 Fram till januari 2007 har 56 vattendrag karterats till en sträcka av 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 ca 800 mil. Till detta kommer sträckor för de i vattendraget  
  
 ingående sjöarna. Sjöarna är inte längdberäknade. De översiktliga  
  
 översvämningskartorna är främst avsedda som underlag för kommunens  
  
 översiktsplanering och för övergripande planering av  
  
 räddningstjänstens arbete. Översvämningskarteringen omfattar  
  
 naturliga flöden i både reglerade och oreglerade vattendrag. De  
  
 visar inte flöden eller översvämningar som uppkommit genom till  
  
 exempel dammbrott eller isdämningar.  
  
 Kartorna visar vilka områden utmed vattendragen och sjöarna  
  
 som riskerar att översvämmas. I bedömningen utgår man från två  
  
 olika flöden, dels 100-årsflödet, dels beräknat högsta flöde, motsvarande  
  
 ca 10 000-årsflöde.  
  
 Figur 5.1 Exempel på kartbild ur en översiktlig översvämningskartering  
  
 Teckenförklaring  
  
 Översvämningsområde för högsta beräknade flöde enligt Flödeskommitténs beräkningar  
  
 Översvämningsområde för 100-års flödet  
  
 Tätortsområde 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 37  
  
 5.3 Analys av bebyggelse som riskerar att  
  
 översvämmas utmed vattendrag och längs  
  
 havskusten  
  
 För att beräkna hur stor andel kust- och vattendragsnära  
  
 bebyggelse som redan idag är lokaliserad till de områden som kan  
  
 komma att översvämmas har en analys av befintlig bebyggelse inom  
  
 de ytor som riskerar att översvämmas av dagens 100 års-flöde  
  
 utförts. Som bas för analysen användes den översiktliga översvämningskarteringen.  
  
 En liknande analys har utförts för den kustnära bebyggelsen  
  
 vilken idag är lokaliserad lägre än den första höjdkurvan, +5 m  
  
 enligt GSD-Terrängkartan.  
  
 De genomförda analyserna är översiktliga och bygger på  
  
 befintligt material och kunskap. Räddningsverket har utfört  
  
 analysen utmed vattendragen och Lantmäteriet har utfört analysen  
  
 utmed havskusten.  
  
 5.3.1 Underlagsmaterial  
  
  Områden för 100-årsflödet är hämtade ur de till i januari 2007  
  
 framställda översiktliga översvämningskarteringarna. 56 vattendrag  
  
 med en sammanlagd längd av ca 800 mil är karterade och berör  
  
 181 kommuner. En förteckning över utförda karteringar redovisas i  
  
 Bilaga 1.  
  
  Markanvändning och bebyggelseklasser är hämtade från den  
  
 allmänna kartserien GSD-Terrängkartans marklasser. Beskrivning  
  
 och definitioner anges i Bilaga 2.  
  
 För både vattendrags- och kustanalysen har GSD-Terrängkartan,  
  
 version 2006, använts. Samtliga värden är angivna i höjdsystemet  
  
 RH 70 och positionssystemet RT 90 2,5 gon Väst. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 Tabell 5.1 Följande markslagsklasser, vilka innehåller bebyggelse, har  
  
 använts vid beräkningarna  
  
 Markslagsklass Datalager  
  
 Sluten bebyggelse Marklager från Terrängkartan T5  
  
 Hög bebyggelse Marklager från Terrängkartan T5  
  
 Låg bebyggelse Marklager från Terrängkartan T5  
  
 Fritidsbebyggelse Marklager från Terrängkartan T5  
  
 Industriområde Marklager från Terrängkartan T5  
  
 Byggnader, Hus, m.m. Bebyggelsepunkter, antal, från Terrängkartan, ej inkluderade i  
  
 bebyggelsearean och ej arealuppskattad  
  
 5.3.2 Analysmetod  
  
 Som underlag till analysen utmed vattendragen har polygonerna för  
  
 100-årsflödets översvämningsområde och GSD-Terrängkartan  
  
 använts.  
  
 För kustområden har en polygon framställts för det område  
  
 som begränsas av strandlinjen och höjdkurvan för + 5 m. Den  
  
 översvämmade mark- och bebyggelsearealen har beräknats för  
  
 samtliga kustområden och översvämningskarterade vattendrag. Till  
  
 dessa har GSD-Terrängkartans markklasser relaterats. På så sätt har  
  
 andel översvämmad areal uppdelad per markslagsklass kunnat  
  
 erhållas för respektive översvämningsområde. Antal översvämmade  
  
 byggnader i form av punktobjekt har beräknats på samma sätt.  
  
 Följande steg ingick i analysen:  
  
  GSD-Terrängkartans markslagsklasser klipptes med översvämningspolygonerna.  
  
  Areal för respektive markslagsklass med bebyggelse beräknades.  
  
  Antal friliggande bebyggelsepunkter beräknades.  
  
 Ytorna för markslagsklasserna med bebyggelse i GSD-Terrängkartan  
  
 motsvarar inte byggnadernas yta utan visar hela den markareal  
  
 som byggnaderna är belägen på och som klassas som bebyggt  
  
 område. Därför har en verifiering av areal byggnadsyta inom  
  
 respektive markslagsklass utförts. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 39  
  
 5.3.3 Verifiering av byggnadsyta inom respektive  
  
 bebyggelseklass  
  
 I GSD-Terrängkartan redovisas markslagsklasser inom vilka  
  
 bebyggelse förekommer; se Tabell 5.1. I markslagsklasserna med  
  
 bebyggelse ingår förutom byggnader även ytor för gator, parker,  
  
 torg och andra ytor som inte upptas av byggnader. En beräkning av  
  
 andelen bebyggd yta utfördes för GSD-Terrängkartan med byggnader  
  
 inom GSD-Fastighetskartan som referens. För varje  
  
 bebyggelseklass i Terrängkartan bedömdes utifrån denna beräkning  
  
 sedan en genomsnittlig procentuell bebyggelseyta per bebyggelseklass.  
  
 Andelen bebyggelseyta som upptas av byggnader varierar mellan  
  
 de olika bebyggelseklasserna och mellan olika orter i landet samt  
  
 även inom olika stadsdelar inom tätorterna. För att bedöma hur  
  
 stor areal byggnadsyta det finns inom respektive markslagsklass  
  
 utfördes en beräkning av detta.  
  
 De tätorter som legat till grund för beräkningarna är Stockholm,  
  
 Karlstad, Gävle, Norrtälje, och Laholm. För dessa orter har 45  
  
 olika representativa ytor i de olika markslagsklasserna med bebyggelse  
  
 valts ut för beräkningar. Generellt är andelen byggnadsyta  
  
 högre ju större tätorten är.  
  
 För att verifiera ovanstående genomfördes vissa beräkningar på  
  
 det material som användes för delbetänkandet för de stora sjöarna  
  
 där uppgifter om både översvämningsarealer och bebyggelseyta  
  
 från GSD-Fastighetskartan finns.  
  
  För sluten bebyggelse beräknas att 75 % av bebygglseytan är  
  
 byggnadsyta.  
  
 De flesta ytorna har ca 6090 % byggnadsyta med extremvärden  
  
 på 40 och 100% . Medelvärdet bedöms ligga på ca 75 %.  
  
  För hög bebyggelse beräknas att 40 % bebyggelseytan är byggnadsyta.  
  
 De flesta ytorna har intervallet 3055 % byggnadsyta med  
  
 extremvärden på 10 och 90%. Medelvärdet bedöms ligga på ca  
  
 40 %.  
  
  För låg bebyggelse beräknas att 20 % av bebyggelseytan är byggnadsyta.  
  
 De flesta ytorna har intervallet 1030 % byggnadsyta med  
  
 extremvärden på 3 och 60 %. Medelvärdet bedöms ligga på  
  
 ca 20%. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 40  
  
  För friliggande byggnad har 100 kvm yta per byggnad beräknats.  
  
  För fritidsbebyggelse har 5 % av fritidsbebyggelseområdet  
  
 räknats som byggnadsyta.  
  
  För industribyggnad har 20 % av industriområde räknats som  
  
 industribyggnad  
  
 5.3.4 Skadekostnadsberäkningar  
  
 Skadekostnader har beräknats på samma sätt som i delbetänkandet  
  
 för de stora sjöarna SOU 2006:94. Kostnaderna som använts  
  
 bygger på Länsförsäkringars beräkningar efter översvämningarna  
  
 2001, se tabell 5.2. De återspeglar de faktiska försäkringskostnaderna  
  
 för de olika bebyggelseslagen under översvämningarna  
  
 2001. De genomsnitt som använts är en grov uppskattning och  
  
 omfattar främst saneringskostnader. Försäkringsbolagen uppger att  
  
 lösöre i de flesta fall kunnat flyttas undan. I industribyggnader kan  
  
 däremot ofta tunga maskiner inte flyttas undan. Värden för  
  
 skadade maskiner etc. ingår inte i schablonvärdet. Värdet för  
  
 industrilokaler är behäftade med stora osäkerheter eftersom det  
  
 finns stora variationer i mängden inventarier i de olika lokalerna.  
  
 Tabell 5.2 Kostnader vid översvämningsskador (kronor/m2 byggnadsyta) i  
  
 2001 års prisnivå  
  
 Typ av bebyggelse Värde kr/m2  
  
 Sluten bebyggelse 3 500  
  
 Hög bebyggelse 3 500  
  
 Låg bebyggelse 4 950  
  
 Friliggande byggnad 4 950  
  
 Fritidsbebyggelse 2 850  
  
 Industribyggnad 1 000  
  
 5.4 Analys och resultat för vattendrag  
  
 Bebyggelse som kan komma att översvämmas vid dagens 100årsflöde  
  
 har beräknats för respektive vattendrag. Arealen har sedan  
  
 beräknats med ovan angiven kostnadsschablon för att kunna få en  
  
 bild av skadekostnader fördelat över landet. För att koppla denna 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 41  
  
 kostnad till klimatförändringarna har en beräkning gjorts av hur  
  
 ofta detta flöde förväntas inträffa i framtiden.  
  
 5.4.1 Klimatförändringens inverkan på återkomsttider  
  
 I kapitel 4.2 redovisas hur ofta dagens 100-årsflöde förväntas  
  
 återkomma i ett framtida klimat under perioden 2071-2100. Dessa  
  
 beräkningar pekar på en ökad variabilitet och visar på större förändringar  
  
 i extremvärdena än för medelklimatet. Beräkningarna är  
  
 dock osäkra och har kunnat utföras endast för oreglerade vattendrag  
  
 och vattendrag med låg regleringsgrad. När det gäller de större  
  
 älvarna med hög regleringsgrad saknas uppgifter om en framtida  
  
 tappningsstrategi, vilket innebär att någon beräkning av förändrad  
  
 återkomsttid inte har kunnat utföras.  
  
 För den lokala avrinningen avseende små avrinningsområden  
  
 finns en tendens att dagens 100-årsflöden väntas för delar av fjällen  
  
 återkomma oftare i framtiden. Denna tendens kan fortplanta sig i  
  
 hela vattendragen ända ner till mynningen. Ett försök till beräkningar  
  
 har utförts för Umeälven. Beräkningen pekar på att dagens  
  
 100-årsflöde kan återkomma med tätare intervaller i ett framtida  
  
 klimat.  
  
 I Figur 5.2 redovisas hur dagens 100-årsflöden för de oreglerade  
  
 översvämningskarterade vattendragen kan komma att förändras i  
  
 ett framtida klimat, perioden 20712100. Kartan visar att 100årsflödena  
  
 för de oreglerade vattendragen blir mycket vanligare  
  
 eller vanligare i västra Götaland och sydvästra Svealand. För östra  
  
 Götaland och sydöstra Svealand kommer flödena att återkomma  
  
 ungefär lika ofta eller mindre ofta än idag. För södra Norrland  
  
 beräknas 100-årsflödet återkomma mindre ofta och i norra Norrland  
  
 ungefär lika ofta som idag eller oftare. För övriga delar av  
  
 landet har vattendragen så hög regleringsgrad så att beräkningar om  
  
 förändrad återkomsstid ej kunnat utföras. För förändringar i den  
  
 lokala tillrinningen, se kap 4 och Klimat- och sårbarhetsutredningens  
  
 delbetänkande för de stora sjöarna, Översvämningshot,  
  
 SOU 2006:94. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 Figur 5.2 Förändring av frekvens för dagens 100-årsflöde i ett förändrat  
  
 klimat år 20712100. Beräknat för vattendrag som är oreglerade  
  
 eller har låg regleringsgrad ingående i Räddningsverkets  
  
 rapportserie Översiktlig översvämningskartering 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 43  
  
 5.4.2 Ekonomiska värden som hotas av översvämning  
  
 Om dagens 100-årsflöde skulle inträffa i alla översiktligt översvämningskarterade  
  
 vattendrag skulle den totala skadekostnaden för  
  
 bebyggelsen uppgå till ca 18,4 miljarder kronor per översvämningstillfälle.  
  
 Detta motsvarar ca 2,3 miljoner kronor per km vattendrag  
  
 och det drabbar främst kategorierna låg bebyggelse och friliggande  
  
 bebyggelse. Kostnaderna har beräknats med schablonvärden enligt  
  
 Tabell 5.2. I denna kostnad ingår endast kostnaden för skador på  
  
 bebyggelsen orsakat av dagens 100-årsflöde, inte kostnaden för  
  
 lägre och högre flöden eller med hänsyn taget till kommande  
  
 klimatförändringar. Nuvärdesberäkningarna är gjorda med en  
  
 kalkylränta på 4 %, vilket är standardräntan vid investeringsbeslut  
  
 för infrastruktur idag. Ränta motiveras dels av tillväxten i ekonomin,  
  
 dels av en tidspreferensfaktor som består bl.a. av osäkerhet  
  
 kring utfall i framtiden. Beräkningen är gjord givet att en hundradel  
  
 av skadan sker varje år fram till år 2100. De idag karterade vattendragen  
  
 motsvarar ca 8 % av landets totala vattendrag. De vattendrag  
  
 som prioriterats för kartering är de stora vattendragen där risk  
  
 för skador kan identifieras och där tidigare översvämningar  
  
 registrerats. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 Tabell 5.3 Areal, m2, översvämmad bebyggelse utmed översvämningskarterade  
  
 vattendrag. Friliggande bebyggelse anges i antal. Förändrad  
  
 återkomsstid för 100-års flödet under perioden 2071  
  
 2100 anges efter vattendragsnamnet, se figur 5.2 och tabell 4.2  
  
 och 4.3  
  
 Dagens 100-årsflöde väntas i ett framtida klimat att inträffa:  
  
 +++ mycket oftare  
  
 ++ oftare  
  
 + ungefär lika ofta  
  
 - mindre ofta  
  
 VATTENDRAG, förändrad  
  
 återkomsttid  
  
 Sluten  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Hög  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Låg  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Rodriguez bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Friliggande  
  
 bebyggelse,  
  
 st  
  
 Industrio  
  
 mråde, m2  
  
 Arbogaån, - 5 689 4 170 206 856 51 373 195 202 532  
  
 Byälven, + 26 259 2 294 90 361 293 102 074  
  
 Dalälven, - 28 245 6 928 530 826 165 111 1 285 708 075  
  
 Delångersån, - 16 812 16 409 168 242 883  
  
 Emån, - 8 128 192 715 3 168 53 411  
  
 Faxälven 2 343 93  
  
 Fjällsjöälven 7  
  
 Fyrisån, - 187 158 147 061 179 031 7 394 813  
  
 Gavleån, - 282 29 749 444 303 390 220 564 2 119 751  
  
 Gullspångsälven, + 1 911 348 119 342 74 323 230 276 392  
  
 Göta älv, Nordre älv 85 2 847 60 703 21 726 90 1 070 464  
  
 Hedströmmen, - 40 275 37 547 15 66 721  
  
 Ellison å, +++ 70 827 803 370 46 941 116 664 447  
  
 Indalsälven 29 87 123 3 412 416 140 882  
  
 Kalixälven, + 108 764 36 41 457  
  
 Klarälven 86 901 182 806 914 317 457 569 604  
  
 Kolbäcksån, - 85 183 48 020 666 427 283  
  
 Lagan 21 168 45 907 312 688 41 322 177 62 464  
  
 Lidan, Flian, + 83 972 196 761 215 769 88 336 219  
  
 Ljungan 443 48 120 182 224 651  
  
 Ljusnan 1 783 4 863 213 001 23 622 675 217 624  
  
 Luleälven 10 990 5 943 199 137 352  
  
 Lyckebyån, + 14 058 8 18 228  
  
 Moälven, - 89 630 44 824 72 80 772  
  
 Mälaren, + 36 29 100 15 24 334  
  
 Mörrumsån, ++ 566 33 135 111 302 311 689  
  
 Nissan, +++ 6 190 708 91 288 008  
  
 Nyköpingsån, + 1 332 6 214 34 524 52 244 68 43 315  
  
 Piteälven, + 598 67  
  
 Råån, ++ 14 792 2 52 644  
  
 Rönne å, + 4 229 797 158 584 43 612 82 331  
  
 Skellefteälven 298 32 003 87 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 45  
  
 VATTENDRAG, förändrad  
  
 återkomsttid  
  
 Sluten  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Hög  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Låg  
  
 bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Rodriguez bebyggelse,  
  
 m2  
  
 Friliggande  
  
 bebyggelse,  
  
 st  
  
 Industrio  
  
 mråde, m2  
  
 Suseån, +++ 6 030 23 637 2 3 356  
  
 Svartån, Västerås, + 27 168 1 355 862 17 186 370 333 691  
  
 Svartån, Hjälmaren,  
  
 Eskilstunaån, -  
  
 6 649 23 899 85 669 173 875 265 419 928  
  
 Svartån, Motala ström, - 2 252 1 781 179 923 175 840 90 262 795  
  
 Säveån, +++ 86 4 320 37 858 6 264 33 11 995  
  
 Tabergsån, ++ 74 508 43 650 39 710 16 96 536  
  
 Testeboån, - 205 292 91 599 110 1 452 123  
  
 Tidan, + 4 734 1 262 206 581 7 350 64 70 280  
  
 Trosaån, - 107 20 874 4 40 200  
  
 Tämnarån, - 8 624 20 28 236  
  
 Umeälven, ++ 115 162 566 17 520  
  
 Vindelälven, + 177 132  
  
 Viskan, +++ 35 823 3 945 97 584 439 132 576 160  
  
 Voxnan, - 22 616 198 550 80 156 190  
  
 Västerdalälven, - 96 222 804 408 19 092 1 216 432 530  
  
 Ångermanälven 470 235 312 156 511 317  
  
 Ätran, +++ 7 587 114 183 80 351 216 303 192  
  
 Örekils- och  
  
 Munkedalsälven, ++  
  
 6 775 1 16 073  
  
 Arealsuppgift utan  
  
 tillhörighet  
  
 381 26 053 149 265 1 685  
  
 Totalt 608 500 927 422 7 755 125 1 757 843 10 394 13 612 227 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 Tabell 5.4 Skadekostnad för befintlig bebyggelse till följd av översvämning  
  
 (MSEK). Observera att kostnaderna endast gäller för befintlig  
  
 bebyggelse år 2006. Ingen hänsyn har tagits till framtida exploateringsområden.  
  
 Kostnadsberäkning enligt schablon, tabell 5.2  
  
 Santana, MSEK MSEK  
  
 Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Fritidsbebyggelse  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Industriområde  
  
 Totalt  
  
 Arbogaån 8 6 205 7 100 41 367  
  
 Byälven 37 3 89 145 20 295  
  
 Dalälven 40 10 526 24 658 142 1 398  
  
 Delångersån 17 2 85 49 152  
  
 Emån 11 191 0 99 11 312  
  
 Faxälven 2 47 49  
  
 Fjällsjöälven 3 3  
  
 Fyrisån 262 206 177 4 79 728  
  
 Gavleån 0 42 440 56 293 424 1 254  
  
 Gullspångsälven 3 0 118 11 115 55 302  
  
 Göta älv, Nordre  
  
 älv  
  
 0 4 60 3 26 214 307  
  
 Hedströmmen 40 5 8 13 67  
  
 Ellison å 99 795 7 71 133 1 105  
  
 Hjälmaren 135 135  
  
 Indalsälven 0 86 0 211 28 326  
  
 Kalixälven 108 20 8 136  
  
 Klarälven 122 256 905 342 114 1 739  
  
 Kolbäcksån 84 7 333 85 510  
  
 Lagan 30 64 310 6 95 12 516  
  
 Lidan, Flian 118 275 214 23 67 697  
  
 Ljungan 1 48 94 45 187  
  
 Ljusnan 2 7 211 3 348 44 615  
  
 Luleälven 15 6 99 27 148  
  
 Lyckebyån 14 4 4 22  
  
 Moälven 89 6 38 16 149  
  
 Munkedalsälven 5 0 1 7  
  
 Mälaren 0 4 7 5 16  
  
 Mörrumsån 1 0 134 154 62 351  
  
 Nissan 0 189 47 58 293  
  
 Nyköpingsån 2 9 34 7 35 9 96  
  
 Piteälven 1 33 34  
  
 Råån 15 1 11 26  
  
 Rönne å 6 1 157 6 42 0 212  
  
 Skellefteälven 0 32 44 76  
  
 Suseån 8 23 1 1 34  
  
 Svartån 38 2 1 2 190 67 300  
  
 Svartån,  
  
 Hjälmaren,  
  
 Eskilstunaån  
  
 9 33 85 25 84 236 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 47  
  
 Santana, MSEK MSEK  
  
 Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Fritidsbebyggelse  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Industriområde  
  
 Totalt  
  
 Svartån, Motala  
  
 ström  
  
 3 2 178 17 47 53 301  
  
 Säveån 0 6 37 1 16 2 63  
  
 Tabergsån 104 61 39 8 19 232  
  
 Testeboån 203 13 57 290 564  
  
 Tidan 7 2 205 1 42 14 270  
  
 Trosaån 0 21 2 8 31  
  
 Tämnarån 9 14 6 28  
  
 Umeälven 114 325 4 442  
  
 Vindelälven 0 74 74  
  
 Viskan 50 6 97 0 70 115 337  
  
 Voxnan 32 197 45 31 305  
  
 Västerdalälven 135 796 3 758 87 1 778  
  
 Ångermanälven 1 233 83 102 419  
  
 Ätran 11 113 11 115 61 311  
  
 Örekilsälven 2 2 4  
  
 Bebyggelse utan  
  
 tillhörighet  
  
 1 26 21 0 48  
  
 Totalt 852 1 298 7 678 250 5 655 2 722 18 407  
  
 Diskonterat  
  
 nuvärde,  
  
 kalkylränta 4%  
  
 209 318 1 881 61 1 385 667 4 510  
  
 Klimatscenarierna visar att delar av de områden som redan i dag har  
  
 problem med höga flöden väntas att oftare till mycket oftare få  
  
 översvämningar medan andra områden får mer sällan återkommande  
  
 höga flöden. För att begränsa skadekostnaderna behövs  
  
 förebyggande åtgärder för befintlig bebyggelse utföras. Det är  
  
 också väsentligt att förhindra att ny bebyggelse lokaliseras till  
  
 översvämningskänsliga områden samtidigt som befintliga regelverk  
  
 tillämpas eller förändras.  
  
 5.4.3 Räddningsinsats och förebyggande åtgärder utmed  
  
 vattendragen  
  
 I de kommunala räddningstjänsternas insatsrapportering för åren  
  
 19962004 registreras vatten som skadeorsak. Denna registrering  
  
 kan inte separera skador från källaröversvämningar och andra  
  
 översvämningar såsom från vattendrag. Statistiken från och med år  
  
 2005 särskiljer detta. Räddningsinsatsstatistiken är insamlad per 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 kommun vilket innebär att skadan inte nödvändigtvis härstammar  
  
 från huvudvattendraget som är översvämningskarterat utan kan  
  
 mycket väl härröra från ett annat vattendrag inom kommunen.  
  
 I Tabell 5.5 redovisas vattendrag där höga skadekostnader för  
  
 översvämning beräknats och antal rapporterade genomförda kommunala  
  
 räddningsinsatser med vatten som skadeorsak angetts.  
  
 Dessa har sedan jämförts med antalet ansökningar för förebyggande  
  
 åtgärder mot översvämning vilka kommunerna utmed  
  
 vattendraget ansökt om. Tabellen visar att kommuner där översvämningar  
  
 lett till att ett antal räddningsinsatser genomförts även i  
  
 något större utsträckning sökt medel till förebyggande åtgärder  
  
 mot översvämningar.  
  
 Tabell 5.5 Vattendrag med stora skadekostnader för översvämning (i relation  
  
 till andra vattendrag) jämfört med antal rapporterade räddningstjänstinsatser  
  
 (19962006) och antal ansökningar om  
  
 statsbidrag (19862006) till förebyggande åtgärder mot  
  
 översvämning.  
  
 VATTENDRAG Skadekostnad  
  
 totalt MSEK  
  
 Antal rapporterade  
  
 räddningstjänstinsatser  
  
 Antal ansökningar  
  
 om förebyggande  
  
 åtgärder mot översvämning  
  
 100-års flödet beräknas  
  
 i ett framtida  
  
 klimat återkomma  
  
 Dalälven 1 398 39 11 Mindre ofta  
  
 Fyrisån 728 6 0 Mindre ofta  
  
 Gavleån 1 254 7 3 Mindre ofta  
  
 Ellison å 1 105 51 24 Mycket oftare  
  
 Klarälven 1 739 33 6 Mycket oftare  
  
 Lidan, Flian 697 11 1 Ungefär lika ofta  
  
 Ljusnan 615 15 6 Uppgift saknas  
  
 Testeboån 564 1 1 Mindre ofta  
  
 Umeälven 442 18 17 Oftare  
  
 Västerdalälven 1 778 7 4 Mindre ofta 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 49  
  
 5.5 Analys och resultat för havet  
  
 En av effekterna av klimatförändringar är en höjning av havsnivån,  
  
 se kap. 4.3. För att kartlägga konsekvenserna av en sådan höjning  
  
 längs kusterna har en analys utförts enligt följande modell:  
  
 En kartläggning har utförts av omfattningen av bebyggelse inom  
  
 området 0 till +5 meter över havet, vilket gett en översiktlig riskbild  
  
 över landet. Analysen har inte kunnat utföras noggrannare  
  
 beroende på avsaknad av mer detaljerade terrängdata.  
  
 Areal bebyggelse mellan karterad strandlinje och höjdkurvan för  
  
 +5 m har analyserats. Inget klimatscenario tyder dock på att havet  
  
 kommer att nå till nivån + 5 m.  
  
 Enligt klimatscenarierna väntas 100-årsvattenståndet längs  
  
 Sveriges kust bli som högst i Skåne, Blekinge och Kalmar län. Hur  
  
 högt det väntas stiga varierar mellan de olika scenarierna, men  
  
 ligger i detta område mellan 0,8 och 2 m över dagens medelvattennivå.  
  
 Översvämningspolygonen har framställts för att kunna  
  
 erhålla en jämförelse med mer noggrant analyserade referenskommuner,  
  
 se avsnitt 5.6 och för att kunna erhålla en grov  
  
 uppskattning av skadekostnaderna vid landets kuster.  
  
 Delar av landets kust utmed havet är känslig för skred, ras och  
  
 erosion och kan utsättas för markförlust. Kostnader för detta är  
  
 inte medtaget i denna analys utan har analyserats särskilt i kap 6  
  
 och 7.  
  
 5.5.1 Resultat  
  
 Enligt analysen finns de högsta skadekostnaderna i Skåne län och  
  
 detta beror på att höjdkurvan för +5 m befinner sig långt in i  
  
 landet på grund av flack terräng. Skadekostnaderna för Stockholms  
  
 län beror förmodligen på den relativt täta bebyggelsen på öarna och  
  
 kusterna i skärgården. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 Tabell 5.6 Areal bebyggelse, km2, mellan karterad strandlinje och  
  
 höjdkurvan för + 5m, fördelad per län och markslagsklass  
  
 Area km2 Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Area km2 Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Area km2 Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Area km2  
  
 Län Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Blekinge 0,7 0,5 0,3 0,1 5,4 1,1 2,3  
  
 Gotland 0,0 0,0 5,6 0,0 2,2 0,4 1,4  
  
 Gävleborg 0,3 0,2 0,3 0,1 3,2 0,6 2,1  
  
 Halland 0,0 0,3 0,5 0,2 6,7 1,4 6,6  
  
 Kalmar 0,0 0,3 0,7 0,3 9,8 2,0 5,9  
  
 Norrbotten 0,2 0,2 0,9 0,4 7,0 1,4 0,3  
  
 Skåne 3,4 2,6 5,2 2,1 35,0 7,0 10,8  
  
 Stockholm 1,2 0,9 1,2 0,5 14,9 3,0 28,3  
  
 Södermanland 0,1 0,1 0,4 0,2 3,0 0,6 3,3  
  
 Uppsala 0,6 0,5 0,2 0,1 4,5 0,9 4,3  
  
 Västerbotten 0,0 0,0 0,0 0,0 4,7 0,9 2,6  
  
 Västernorrland 0,1 0,1 0,2 0,1 2,6 0,5 2,8  
  
 Västra  
  
 Götaland  
  
 0,7 0,6 0,6 0,2 9,8 2,0 1,3  
  
 Östergötland 0,1 0,1 0,1 0,0 1,8 0,4 0,9  
  
 Fortsättning Tabell 5.6  
  
 Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Antal Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Area km2 Byggnadsyta  
  
 km2  
  
 Län Fritids bebyggelse  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Industri område  
  
 Industri område  
  
 Blekinge 0,1 1 533 0,2 4,6 0,9  
  
 Gotland 0,1 860 0,1 0,0 0,0  
  
 Gävleborg 0,1 977 0,1 7,0 1,4  
  
 Halland 0,3 4 122 0,4 6,5 1,3  
  
 Kalmar 0,3 3 905 0,4 4,6 0,9  
  
 Norrbotten 0,0 190 0,0 9,5 1,9  
  
 Skåne 0,5 4 512 0,5 25,1 5,0  
  
 Stockholm 1,4 9 686 1,0 7,1 1,4  
  
 Södermanland 0,2 1 357 0,1 3,3 0,7  
  
 Uppsala 0,2 2 042 0,2 4,2 0,8  
  
 Västerbotten 0,1 1 667 0,2 3,6 0,7  
  
 Västernorrland 0,1 1 462 0,1 6,5 1,3  
  
 Västra  
  
 Götaland  
  
 0,1 892 0,1 14,3 2,9  
  
 Östergötland 0,0 461 0,0 5,2 1,0 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 51  
  
 Tabell 5.7 Skadekostnader vid översvämning av bebyggelse lokaliserad  
  
 lägre än +5 m längs kusten uppdelat per län (MSEK). Kostnadsberäkning  
  
 enligt schablon, Tabell 5.2. Observera att kostnaderna  
  
 endast gäller för befintlig bebyggelse år 2006. Ingen  
  
 hänsyn har tagits till framtida exploateringsområden.  
  
 LÄN Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Industriområde  
  
 Summa  
  
 Blekinge 1 710 476 5 368 764 327 912 9 556  
  
 Gotland 102 0 2 213 429 201 6 2 950  
  
 Gävleborg 848 483 3 161 487 305 1 408 6 693  
  
 Halland 1 036 633 6 680 2 055 935 1 290 12 629  
  
 Kalmar 1 105 1 027 9 728 1 947 842 913 15 561  
  
 Norrbotten 582 1 258 6 953 95 42 1 907 10 837  
  
 Skåne 8 940 7 226 34 605 2 249 1 536 5 014 59 570  
  
 Stockholm 3 110 1 683 14 767 4 828 4 035 1 411 29 833  
  
 Södermanland 376 619 2 993 677 473 658 5 796  
  
 Uppsala 1 671 296 4 432 1 018 608 844 8 868  
  
 Västerbotten 101 54 4 671 831 375 725 6 757  
  
 Västernorrland 360 240 2 605 729 401 1 303 5 638  
  
 Västra Götaland 1 935 778 9 684 445 180 2 864 15 886  
  
 Östergötland 281 88 1 734 230 125 1 044 3 500  
  
 Summa 22 155 14 860 109 594 16 781 10 385 20 299 194 075  
  
 5.6 Detaljstuderade kommuner   
  
 kommunredovisningar  
  
 För att skapa en relativ jämförelse till den översiktliga analysen  
  
 över förhållandena i landet har tre kommuner valts för mer detaljerade  
  
 studier. Kommunerna har valts ut utifrån klimatförändringarnas  
  
 varierande påverkan i olika delar av landet. Utgående från dessa  
  
 detaljerade studier följer en diskussion över den totala problembilden  
  
 i landet. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 Uppdraget till detaljstuderade kommuner var följande:  
  
 1. Utgående från mer detaljerade terrängdata, som kommunen har  
  
 tillgång till, och SMHI:s scenarier över framtida 100-års havsvattenstånd  
  
 (extrema vindförhållanden), se tabell nedan, redovisa  
  
 mängden befintliga byggnader och bebyggelsegrupper  
  
 (samhällen, tätorter etc.) som riskerar att översvämmas längs  
  
 kusten. SMHI:s scenarier över dagens och framtidens 100årsvattenstånd  
  
 bifogas.  
  
 2. Utgående från uppgifterna i fråga 1 redovisa i vilken omfattning  
  
 kommunen planerar nybebyggelse som kan riskera att översvämmas  
  
 längs kusten.  
  
 3. Ange hur kommunen idag hanterar risker avseende höga vattenstånd  
  
 i planering och byggande, exempelvis beskriva om  
  
 eventuella säkerhetsmarginaler fastställs vid höjdsättning av  
  
 bebyggelseområden och avvattningssystem.  
  
 4. Grovt bedöma kostnaderna för uppkomna skador eller skadeavhjälpande  
  
 åtgärder för nämnda havsvattenstånd.  
  
 Tabell 5.8 Vattenstånd att studera vid analyser för respektive specialstudie.  
  
 Första kolumnen visar differensen mellan dagens medelvattenstånd  
  
 och 100-årsvattenståndet i ett framtida klimat (2071  
  
 2100). Andra kolumnen redovisar differensen mellan dagens  
  
 och framtidens 100-års vattenstånd. Beräkningarna är utförda av  
  
 Rossby Centre, SMHI. För Göteborg baseras beräkningarna på  
  
 den analys som Göteborgs stad genomfört om extrema vädersituationer,  
  
 där den globala höjningen på 88 cm adderats till  
  
 dagens 100-årsvattenstånd (extremt HHW år 2100).  
  
 Kommun 100-årsvattenstånd i framtida  
  
 klimat (m)  
  
 Förändring i 100-års  
  
 vattenstånd (m)  
  
 Sundsvall 1,36 0,18  
  
 Ystad 1,93 0,95  
  
 Göteborg Utanför modellområdet +0,90 (enligt särskild analys) 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 53  
  
 5.6.1 Ystads kommun  
  
 Ystads kommun har beräknat översvämmade ytor dels vid 1 m  
  
 vattenståndshöjning och dels vid 2 m vattenståndshöjning. Ytorna  
  
 redovisas i tabellen nedan.  
  
 Tabell 5.9 Omfattning av värden som kan översvämmas vid höjning av havsvattennivån  
  
 i Ystads kommun  
  
 Havsnivåhöjning 01 meter 12 meter 02 meter  
  
 Mark  
  
 Översvämmat område m2 2 000 000 2 100 000 4 100 000  
  
 Naturreservat m2 1 000 000 900 000 1 900 000  
  
 Infrastruktur m  
  
 Järnväg 2 500 2 500  
  
 Riksväg 700 3 000 3 700  
  
 Övrig väg 5 000 15 000 20 000  
  
 Ledningar m  
  
 Vatten 2 000 5 000 7 000  
  
 Avlopp 5 000 10 000 15 000  
  
 Fjärrvärme 1 000 2 000 3 000  
  
 Fiber 500 500  
  
 El/tele 2 000 7 000 9 000  
  
 Byggnader  
  
 Offentliga byggnader m2 4 000 7 000 11 000  
  
 antal 3 10 13  
  
 Bostad m2 6 500 20 000 26 500  
  
 antal 45 110 155  
  
 Industri m2 15 000 12 000 27 000  
  
 antal 20 30 50  
  
 Översvämningskonsekvenser  
  
 Området med 1,0 m vattenståndshöjning, vilken redovisas i  
  
 tabellen, motsvarar ungefär det nya normalvattenståndet för Ystad.  
  
 De byggnader och anläggningar som finns inom detta område  
  
 måste antingen skyddas med åtgärder som exempelvis invallning  
  
 eller att byggnaderna omlokaliseras. För området med ungefär +2  
  
 m vattenståndshöjning utgörs av 100-års vattenståndet enligt  
  
 SMHI:s beräkningar. Här kommer således byggnader och anläggningar  
  
 att drabbas av översvämningar ca en gång vart 100:e år. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 Sammanfattningsvis översvämmas 4,1 km2 mark vid en vattenståndshöjning  
  
 på 2 m. Detta motsvarar ca 1,2 % av kommunens  
  
 totala yta (352 km2). Områdena som svämmas över är i huvudsak  
  
 naturområden. Dessa har högt miljövärde samt stor kulturell och  
  
 ekonomisk betydelse. Drygt hälften är idag naturreservat.  
  
 Bebyggelse som skadas vid en vattenståndshöjning av 2 m  
  
 redovisas i tabellens högra kolumn och uppgår till sammantaget  
  
 ca 64 500 m2.  
  
 Hamn och stationsområdet (I), Ystads teater (II), en del av den  
  
 gamla staden och en del av det relativt nya området (ca 15 år)  
  
 Gjuteriet (III) i Ystad stad kommer att svämmas över.  
  
 Figur 5.3 Bebyggelse i Ystads kommun som kan komma att översvämmas  
  
 Reningsverket (IV) och dess huvudledning som följer väg 9 strax  
  
 väster om Ystad kommer delvis översvämmas.  
  
 I Sandskogen kommer Saltsjöbadens hotell att ligga i vattenbrynet  
  
 och resten av stranden och dynerna att ligga i havet. Delar  
  
 av Löderups strandbad kommer att översvämmas.  
  
 I riskområdena planeras för närvarande ingen ny bebyggelse av  
  
 bostäder. I dess absoluta närhet finns Robinson, vilket redan  
  
 idag är ett populärt nybyggnadsområde. Ett nytt område  
  
 väster/norr/söder om befintlig bebyggelse planeras att exploateras  
  
 till nästa år se figur 5.4. I det nuvarande nybyggda området har en  
  
 pump installerats för att sänka grundvattennivån. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 55  
  
 Figur 5.4 Bostadsområden i Nybrostrand, Ystads kommun  
  
 I Ystads Hamn planeras investeringar i miljardklassen genom  
  
 utveckling samt utbyggnad av hamnen och dess verksamheter.  
  
 Konsekvenser och kostnader  
  
 Att beräkna de exakta kostnaderna för översvämningsskador till  
  
 följd av klimatförändringarna låter sig endast göras på en översiktlig  
  
 nivå. För Ystads del är kostnadsbedömningen utförd i två  
  
 steg, dels för de områden som långsiktigt kommer att hamna under  
  
 det nya medelvattenståndet om inga åtgärder vidtas, dels för de  
  
 område som drabbas av det framtida 100-års vattenståndet.  
  
 Kostnaderna har beräknats genom att uppskatta marknadsvärdet  
  
 för de byggnader som hamnar under medelvattenståndet och redovisas  
  
 i tabell 5.10. För de byggnader som drabbas av 100-års  
  
 vattenståndet har kostnaderna beräknats genom nyckeltal angivna i  
  
 delbetänkandet för Mälaren, Hjälmaren och Vänern (SOU  
  
 2006:94). Denna kostnad är satt till 3 500:-/m2 översvämmad  
  
 byggnadsyta och utgår från Länsförsäkringars skadestatistik för  
  
 översvämningarna 2001.  
  
 I tabell 5.10 har marknadsvärdet för byggnader uppskattats till  
  
 20 000:-/m2 för bostäder och offentliga byggnader och 15 000:-/m2  
  
 för industribyggnader. Kostnader för nya vattenledningar uppgår  
  
 till 1 000:-/m och för avloppsledningar till 1 500:-/m. Fjärrvärme 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 bedöms kosta 2 500:-/m. El-, tele- och fiberledningar bedöms kosta  
  
 500:-/m.  
  
 Kostnader för tekniska försörjningssystem och infrastruktur är  
  
 hämtade från erfarenhetsvärden. Samtliga kostnader är redovisade i  
  
 2006 års nivå. I tabellen nedan har de byggnader som ligger under 1  
  
 metersnivån bedömts bli drabbade av en totalskada alternativt  
  
 behöva omlokaliseras. Värdet på dessa har därför satts till marknadsvärdet.  
  
 Tabell 5.10 Skadekostnader för byggnader och infrastruktur vid översvämning  
  
 i Ystads kommun (MSEK)  
  
 0-1 m Kostnad  
  
 MSEK  
  
 1-2 meter Kostnad  
  
 MSEK  
  
 Mark  
  
 Översvämmat område 2000000 m2 2100000 m2  
  
 Naturreservat 1000000 m2 900000 m2  
  
 Infrastruktur  
  
 Järnväg 2500 m  
  
 Europaväg och Riksväg 700 m 5,5 3000 m  
  
 Övrig väg 5000 m 20 15000 m  
  
 Ledningar  
  
 Vatten 2000 m 2 5000 m  
  
 Avlopp 5000 m 7,5 10000 m  
  
 Fjärrvärme 1000 m 2,5 2000 m  
  
 Fiber 500 m  
  
 El/tele 2000 m 1 7000 m  
  
 Byggnader  
  
 Offentliga byggnader 4000 m2 80 7000 m2 24,5  
  
 3 st 10 st  
  
 Bostad 6500 m2 130 20000 m2 70  
  
 45 st 110 st  
  
 Industri 15000 m2 225 12000 m2 12  
  
 20 st 30 st  
  
 Summa kostnader 473,5 106,5  
  
 5.6.2 Göteborg stad  
  
 Göteborg genomförde under 2006 en utredning rörande extrema  
  
 vädersituationer i syfte att utreda ett antal frågeställningar om  
  
 beredskap, kunskap, risk och åtgärder. I föreliggande utredning har 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 57  
  
 en sammanfattande analys gjorts med 2006 års utredning som  
  
 grund samt med koppling till kommande havsnivåförändringar.  
  
 Göteborg har delat in staden i tre zoner:  
  
 zon A, Torshamnen,  
  
 zon B, Centrala staden,  
  
 zon C, Lärjeholm.  
  
 Zonerna hänvisar till kartor vilka finns att ladda ner från Göteborgs  
  
 stads hemsida. Inom zon B, centrala staden, bedöms ca 40 000  
  
 arbetsplatser och ca 30 000 boende tillkomma fram till år 2025. En  
  
 grov uppskattning är att ca 2/3 av dessa kan komma att lokaliseras  
  
 till idag utfyllda låglänta områden. Åtgärder kan komma att behöva  
  
 vidtas på grund av att de ligger lågt i förhållande till dagens och  
  
 framtida havsnivåer.  
  
 Fram till 2003 arbetade Göteborg med en säkerhetsmarginal till  
  
 högsta högvatten på ca en halvmeter. Denna säkerhetsmarginal  
  
 gällde för grundläggning av bebyggelsen. Staden har i samband med  
  
 att Göteborgs vattenplan fastställdes beslutat att för ny bebyggelse  
  
 ska säkerhetsmarginalen utökas med ytterligare en halv meter om  
  
 inte andra extraordinära åtgärder vidtas (som t.ex. invallning  
  
 pumpning av bräddavlopp etc.). Siffran en halv meter är hämtad  
  
 från scenariot att havsnivån förväntas stiga mellan 0,10,9 m på  
  
 100 år. Göteborg har valt att analysera effekterna utgående från en  
  
 nivå mitt i detta spann. I denna utredning har nivån +0,9 m valts.  
  
 Under nästkommande år har Göteborgs kommun för avsikt att  
  
 påbörja en förstudie avseende höga vattenstånd. Studien ska utreda  
  
 om problem finns för den befintliga bebyggelsen. Vidare ska  
  
 utredningen behandla gamla kajkonstruktioner, sättningsbenägen  
  
 mark samt avloppssystem m.m. Detta för att kunna utfärda  
  
 rekommendationer att användas såväl vid stadsplanering samt ny och  
  
 ombyggnation.  
  
 Konsekvenser och kostnader  
  
 För de tre zonerna har Göteborg beräknat den totala byggnadsytan  
  
 som berörs av översvämningar inom fyra markanvändningskategorier.  
  
 Försäkringskostnaden för den skada som skulle uppstå  
  
 om hela detta område skulle drabbas av ett vattenstånd på HHW+  
  
 0,9 m uppgår till 7,5 miljarder. Beräkningarna baseras på en för 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 58  
  
 säkringskostnad om 3 500:-/m2 enligt delbetänkandet för Mälaren,  
  
 Hjälmaren och Vänern (SOU 2006:94).  
  
 Denna beräkning innehåller inte kostnader för en permanent  
  
 översvämning som den globala vattenståndökningen kan ge upphov  
  
 till. Då Göteborg ligger utanför modellområdet för de hydrologiska  
  
 beräkningarna har inte denna kostnad kunnat beräknas.  
  
 Dock kan konstateras att marknadsvärdet för befintliga fastigheter  
  
 inom zon B, centrala Göteborg, och är belägna under  
  
 HHW+0,5 m uppgår till ca 28 miljarder kronor för enbart fastigheter,  
  
 vilket motsvarar ca 26 500:-/m2. Läggs kostnader för det  
  
 allmänna till såsom infrastruktur m.m. så uppskattar Göteborgs  
  
 kommun de totala kostnaderna till 23 ggr den summan. Mer specifik  
  
 har Göteborg inte kunnat vara när det gäller kostnader. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 59  
  
 Tabell 5 . 11  
  
 Arealer för byggnader för olika havsvattennivåer i Göteborg  
  
 Areal beräkningar  
  
 Byggnads  
  
 -  
  
 area (m²) Bostäder Verksam heter  
  
 Offentligt  
  
 Handel  
  
 Mark niv  
  
 å  
  
 Mark (m²) (B) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (I)  
  
 % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (O) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (H) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 total  
  
 byggnads  
  
 -  
  
 area  
  
 % av total  
  
 markarea  
  
 Zon A +11 . 5 4 602  
  
 326  
  
 10 710  
  
 0,23%  
  
 29 958 0 , 65%  
  
 323  
  
 0,01%  
  
 1 209 0 , 03% 55  
  
 506 1 , 21%  
  
 +12 . 0 7 462  
  
 555  
  
 31 838  
  
 0,43%  
  
 65 426 0 , 88%  
  
 2 256  
  
 0,03%  
  
 1 404 0 , 02%  
  
 137 376 1 , 84%  
  
 +12 . 4 10  
  
 529 415  
  
 58 276  
  
 0,55%  
  
 142  
  
 683  
  
 1,36%  
  
 6 505  
  
 0,06%  
  
 1 739 0 , 02%  
  
 263 364 2 , 50%  
  
 Zon B +11 . 8 2 859  
  
 251  
  
 58 965  
  
 2,06%  
  
 269  
  
 953  
  
 9,44% 30  
  
 889  
  
 1,08% 58  
  
 658  
  
 2 , 05% 453 046  
  
 15 , 84%  
  
 +12 . 3 5 945  
  
 604 110  
  
 528  
  
 1,86%  
  
 648  
  
 526  
  
 10 , 91% 65  
  
 395  
  
 1 , 10% 153  
  
 012 2 , 57%  
  
 1 053 006  
  
 17 , 71%  
  
 +12 . 7 7 757  
  
 218 168  
  
 646  
  
 2,17%  
  
 875  
  
 000  
  
 11 , 28%  
  
 101 592  
  
 1 , 31% 199  
  
 485 2 , 57%  
  
 1 440 134  
  
 18 , 57%  
  
 Zon C +12 . 0 3 025  
  
 728 2  
  
 143 0 ,  
  
 07%  
  
 166  
  
 822  
  
 5,51% 7 0,00%  
  
 1 727 0 , 06%  
  
 174 312 5 , 76%  
  
 +12 . 5 4 081  
  
 773 2  
  
 922  
  
 0,07%  
  
 325  
  
 221  
  
 7,97% 7 0,00%  
  
 3 840 0 , 09%  
  
 338 465 8 , 29%  
  
 +12 . 9 4 687  
  
 087 4  
  
 144  
  
 0,09%  
  
 412  
  
 591  
  
 8,80% 10 0 , 00%  
  
 7 646 0 , 16%  
  
 434 559 9 , 27%  
  
 Totalt Scenario 1 (HHW) 10  
  
 487 305  
  
 71 818  
  
 0,68%  
  
 466  
  
 733  
  
 4,45% 31  
  
 219  
  
 0,30% 61  
  
 594 0 , 59%  
  
 682 864 6 , 51%  
  
 Scenario 2 (HHW  
  
 +  
  
 0.5  
  
 m)  
  
 17  
  
 489 932 145  
  
 288  
  
 0,83%  
  
 1 039 173 5 , 94% 67  
  
 658  
  
 0 , 39% 158  
  
 256 0 , 90%  
  
 1 528 847 8 , 74%  
  
 Scenario 3 (HHW  
  
 +  
  
 0.9  
  
 m)  
  
 22  
  
 973 720 231  
  
 066 1 ,  
  
 01%  
  
 1 430 274 6 , 23%  
  
 108 107  
  
 0 , 47% 208  
  
 870 0 , 91%  
  
 2 138 057 9 , 31%  
  
 Tabell 5 . 11  
  
 Arealer för byggnader för olika havsvattennivåer i Göteborg  
  
 Areal beräkningar  
  
 Byggnads  
  
 -  
  
 area (m²) Bostäder Verksam heter  
  
 Offentligt  
  
 Handel  
  
 Mark niv  
  
 å  
  
 Mark (m²) (B) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (I)  
  
 % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (O) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (H) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 total  
  
 byggnads  
  
 -  
  
 area  
  
 % av total  
  
 markarea  
  
 Zon A +11 . 5 4 602  
  
 326  
  
 10 710  
  
 0,23%  
  
 29 958 0 , 65%  
  
 323  
  
 0,01%  
  
 1 209 0 , 03%  
  
 Tabell 5 . 11  
  
 Arealer för byggnader för olika havsvattennivåer i Göteborg  
  
 Areal beräkningar  
  
 Byggnads  
  
 -  
  
 area (m²) Bostäder Verksam heter  
  
 Offentligt  
  
 Handel  
  
 Mark niv  
  
 å  
  
 Mark (m²) (B) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (I)  
  
 % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (O) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 (H) % av  
  
 aktuell  
  
 markarea  
  
 total  
  
 byggnads  
  
 -  
  
 area  
  
 % av total  
  
 markarea  
  
 Zon A +11 . 5 4 602  
  
 326  
  
 10 710  
  
 0,23%  
  
 29 958 0 , 65%  
  
 323  
  
 0,01%  
  
 1 209 0 , 03% 55  
  
 506 1 , 21%  
  
 +12 . 0 7 462  
  
 555  
  
 31 838  
  
 0,43%  
  
 65 426 0 , 88%  
  
 2 256  
  
 0,03%  
  
 1 404 0 , 02%  
  
 137 376 1 , 84%  
  
 +12 . 4 10  
  
 529 415  
  
 58 276  
  
 0,55%  
  
 142  
  
 683  
  
 1,36%  
  
 6 505  
  
 0,06%  
  
 1 739 0 , 02%  
  
 263 364 2 , 50%  
  
 Zon B +11 . 8 2 859  
  
 251  
  
 58 965  
  
 2,06%  
  
 269  
  
 953  
  
 9,44% 30  
  
 889  
  
 1,08% 58  
  
 658  
  
 2 , 05% 453 046  
  
 15 , 84%  
  
 +12 . 3 5 945  
  
 604 110  
  
 528  
  
 1,86%  
  
 648  
  
 526  
  
 10 , 91%  
  
 55  
  
 506 1 , 21%  
  
 +12 . 0 7 462  
  
 555  
  
 31 838  
  
 0,43%  
  
 65 426 0 , 88%  
  
 2 256  
  
 0,03%  
  
 1 404 0 , 02%  
  
 137 376 1 , 84%  
  
 +12 . 4 10  
  
 529 415  
  
 58 276  
  
 0,55%  
  
 142  
  
 683  
  
 1,36%  
  
 6 505  
  
 0,06%  
  
 1 739 0 , 02%  
  
 263 364 2 , 50%  
  
 Zon B +11 . 8 2 859  
  
 251  
  
 58 965  
  
 2,06%  
  
 269  
  
 953  
  
 9,44% 30  
  
 889  
  
 1,08% 58  
  
 658  
  
 2 , 05% 453 046  
  
 15 , 84%  
  
 +12 . 3 5 945  
  
 604 110  
  
 528  
  
 1,86%  
  
 648  
  
 526  
  
 10 , 91% 65  
  
 395  
  
 1 , 10% 153  
  
 012 2 , 57%  
  
 1 053 006  
  
 17 , 71%  
  
 +12 . 7 7 757  
  
 218 168  
  
 646  
  
 2,17%  
  
 875  
  
 000  
  
 11 , 28%  
  
 101 592  
  
 1 , 31% 199  
  
 485 2 , 57%  
  
 1 440 134  
  
 18 , 57%  
  
 Zon C +12 . 0 3 025  
  
 728 2  
  
 143 0 ,  
  
 07%  
  
 166  
  
 822  
  
 5,51% 7 0,00%  
  
 1 727 0 , 06%  
  
 174 312 5 , 76%  
  
 +12 . 5 4 081  
  
 773 2  
  
 922  
  
 0,07%  
  
 325  
  
 221  
  
 7,97% 7 0,00%  
  
 3 840 0 , 09%  
  
 338 465 8 , 29%  
  
 +12 . 9 4 687  
  
 087 4  
  
 144  
  
 0,09%  
  
 412  
  
 591  
  
 8,80% 10 0 , 00%  
  
 7 646 0 , 16%  
  
 434  
  
 65  
  
 395  
  
 1 , 10% 153  
  
 012 2 , 57%  
  
 1 053 006  
  
 17 , 71%  
  
 +12 . 7 7 757  
  
 218 168  
  
 646  
  
 2,17%  
  
 875  
  
 000  
  
 11 , 28%  
  
 101 592  
  
 1 , 31% 199  
  
 485 2 , 57%  
  
 1 440 134  
  
 18 , 57%  
  
 Zon C +12 . 0 3 025  
  
 728 2  
  
 143 0 ,  
  
 07%  
  
 166  
  
 822  
  
 5,51% 7 0,00%  
  
 1 727 0 , 06%  
  
 174 312 5 , 76%  
  
 +12 . 5 4 081  
  
 773 2  
  
 922  
  
 0,07%  
  
 325  
  
 221  
  
 7,97% 7 0,00%  
  
 3 840 0 , 09%  
  
 338 465 8 , 29%  
  
 +12 . 9 4 687  
  
 087 4  
  
 144  
  
 0,09%  
  
 412  
  
 591  
  
 8,80% 10 0 , 00%  
  
 7 646 0 , 16%  
  
 434 559 9 , 27%  
  
 Totalt Scenario 1 (HHW) 10  
  
 487 305  
  
 71 818  
  
 0,68%  
  
 466  
  
 733  
  
 4,45% 31  
  
 219  
  
 0,30% 61  
  
 594 0 , 59%  
  
 682 864 6 , 51%  
  
 Scenario 2 (HHW  
  
 +  
  
 0.5  
  
 m)  
  
 17  
  
 489 932 145  
  
 288  
  
 0,83%  
  
 1 039 173 5 , 94% 67  
  
 658  
  
 0 , 39% 158  
  
 256 0 , 90%  
  
 1 528 847 8 , 74%  
  
 Scenario 3 (HHW  
  
 +  
  
 0.9  
  
 m)  
  
 22  
  
 973 720 231  
  
 066 1 ,  
  
 01%  
  
 1 430 274 6 , 23%  
  
 108 107  
  
 0 , 47% 208  
  
 870 0 , 91%  
  
 2 138 057 9 , 31%  
  
 559 9 , 27%  
  
 Totalt Scenario 1 (HHW) 10  
  
 487 305  
  
 71 818  
  
 0,68%  
  
 466  
  
 733  
  
 4,45% 31  
  
 219  
  
 0,30% 61  
  
 594 0 , 59%  
  
 682 864 6 , 51%  
  
 Scenario 2 (HHW  
  
 +  
  
 0.5  
  
 m)  
  
 17  
  
 489 932 145  
  
 288  
  
 0,83%  
  
 1 039 173 5 , 94% 67  
  
 658  
  
 0 , 39% 158  
  
 256 0 , 90%  
  
 1 528 847 8 , 74%  
  
 Scenario 3 (HHW  
  
 +  
  
 0.9  
  
 m)  
  
 22  
  
 973 720 231  
  
 066 1 ,  
  
 01%  
  
 1 430 274 6 , 23%  
  
 108 107  
  
 0 , 47% 208  
  
 870 0 , 91%  
  
 2 138 057 9 , 31%  
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 5.6.3 Sundsvall  
  
 Sundsvalls kommun har en digital primärkarta som täcker ungefär  
  
 halva kommunens kuststräcka och inom det området finns större  
  
 delen av den permanenta bebyggelsen. Därför bedöms bortfallet i  
  
 de redovisade beräkningarna vara relativt litet.  
  
 Ur primärkartan har en terrängmodell skapats på vilken 100-årsvattenståndet  
  
 markerats. En GIS-analys utförts som redovisar vilka  
  
 byggnader som hamnar inom riskområdet.  
  
 Ökningar i 100-års vattenståndet är begränsade i och med den  
  
 motverkande effekt som den pågående landhöjningen för med sig,  
  
 se tabell nedan.  
  
 Tabell 5.12 Vattenståndsförändringar i havet för Sundsvall  
  
 100-årsvattenstånd för  
  
 perioden 20712100 enligt  
  
 det högsta scenariot.  
  
 (m över medelvattenståndet  
  
 för perioden 1903 till 1998).  
  
 Skillnad i 100-årsvattenstånd  
  
 20712100, högt scenario,  
  
 och 19611990. (m)  
  
 Sundsvall 1,36 0,18  
  
 Med den relativt lilla ökningen (+0,18 m) i vattenståndsnivå och  
  
 rådande topografi i Västernorrland blir effekterna små. För  
  
 Sundsvalls kommun riskerar endast enskild bebyggelse, ofta fritidshus,  
  
 för översvämningar. Antalet uppgår till ca 50 stycken.  
  
 Konsekvenser och kostnader  
  
 De ekonomiska effekterna för bebyggelse som i dag ligger inom  
  
 framtida 100-års vattenstånd kan översiktligt sättas till fastigheternas  
  
 taxerings- eller marknadsvärde. En grov bedömning, som  
  
 bedöms ligga i överkant, då de flesta av fastigheterna utgörs av  
  
 fritidsbebyggelse, är att åsätta varje enskild fastighet ett värde av 1  
  
 miljon kronor. Kostnaden inom Sundsvalls kommun skulle då  
  
 begränsas till ca 50 miljoner kronor.  
  
 Om skadekostnaden används som beräkningsgrund uppgår  
  
 kostnaderna till ca 17,5 miljoner, (3 500:-/m2, total yta ca 5 000 m2). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 61  
  
 5.6.4 Kommentarer till kommunanalyserna  
  
 De studier som utförts inom de utvalda kommunerna visar att  
  
 förutsättningarna och problembilden varierar högst avsevärt mellan  
  
 kommunerna avseende konsekvenserna av ett framtida 100-års  
  
 vattenstånd. De kommuner som bedöms drabbas värst av klimatförändringarna  
  
 har redan i dag en god medvetenhet om problemet  
  
 och har arbetat och arbetar aktivt med frågeställningarna.  
  
 Det som kan konstateras är att både Ystads och Göteborgs  
  
 kommun till vissa delar väljer att fortsätta med exploateringar inom  
  
 riskområden, men detta tillsammans med åtgärder för att förebygga  
  
 eller minimera konsekvenserna.  
  
 Längre norrut i landet blir inte förändringarna i havsvattenståndet  
  
 lika stora och de studier som utförts av Sundsvalls kommun  
  
 antyder att problemställningen för framtida bebyggelse kan hanteras  
  
 med en medveten planering. Åtgärder och kostnader för framtida  
  
 bebyggelse bedöms i huvudsak inrymmas i normal planering  
  
 och byggande.  
  
 Att extrapolera resultatet från Sundsvall till resten av Norrland  
  
 är vanskligt. Den topografi som finns i Sundsvalls kommun och  
  
 Västernorrland i övrigt, med bland annat Höga Kusten, gör att  
  
 utbredningen av 100-års vattenståndet blir begränsat. För Västerbotten  
  
 och Norrbotten med betydligt flackare kustlinje kan konsekvenserna  
  
 bli mer omfattande.  
  
 En jämförelse med den rikstäckande analysen, se kap. 5.5, har  
  
 utförts för de tre kommunerna i syfte att bedöma relevansen i de  
  
 rikstäckande beräkningarna. I och med att den rikstäckande beräkningen  
  
 gjorts för byggnader som ligger ända upp till 5 meters nivån  
  
 fås en överskattning av antalet drabbade byggnader. Genom att  
  
 studera förhållandena för Sundsvall och Ystad och de skillnader  
  
 som finns mellan den rikstäckande beräkningen och kommunens  
  
 detaljerade beräkning kan en uppskattning göras för resten av  
  
 landet. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 Tabell 5.13 Jämförelse mellan beräkningar för den rikstäckande analysen  
  
 samt för de specialstuderade kommunerna, omfattning av byggnader  
  
 Ystad Sundsvall  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Industri område  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Industriområde  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 Rikstäckande  
  
 beräkning  
  
 0,28 km2  
  
 markyta  
  
 1,3 km2  
  
 markyta  
  
 859 st 0,06 km2  
  
 markyta  
  
 2,1 km2  
  
 markyta  
  
 849 st  
  
 Kommunens  
  
 beräkning  
  
 markyta  
  
 0,25km2  
  
 markyta  
  
 168 st 0  
  
 markyta  
  
 50 st  
  
 I tabellen ovan redovisas dels den översvämmade markytan för hög  
  
 bebyggelse och industriområden dels antal friliggande byggnader  
  
 som drabbas. I beräkningen av jämförelsetal mellan de olika  
  
 analyserna har antalet friliggande byggnader använts.  
  
 För Ystad ger detta att den rikstäckande analysen överskattar  
  
 översvämningskonsekvenserna med 5 ggr (859/168). För Sundsvall  
  
 blir denna siffra 17 ggr (849/50).  
  
 Skillnaderna mellan den rikstäckande analysen och de utvalda  
  
 kommunerna är mycket stora. Resultatet för de arealer av bebyggelse  
  
 som hotas av höga havsnivåer under 5 m kurvan bör kraftigt  
  
 reduceras. Slutsatser på nationell nivå kan inte göras med  
  
 undersökningens lilla urval. Varje kommun eller region bör själva  
  
 utföra egna analyser av bebyggelsearealer med avseende på utbredningen  
  
 av 100-års vattenståndet.  
  
 I södra Sverige kommer det inte att enbart att röra sig om  
  
 skadekostnader för tillfälligt översvämmade byggnader. Områden  
  
 kommer att permanent läggas under vatten eller för att förhindra  
  
 detta vallas in. Dessa kostnader är svåra att överblicka och har inte  
  
 analyserats för landet som helhet. För Ystad visar en översiktlig  
  
 beräkning att kostnaderna för permanent översvämmad bebyggelse  
  
 under nya medelvattenståndet uppgår till 5 ggr den bedömda  
  
 skadekostnaden för tillfälligt översvämmad bebyggelse, se tabell för  
  
 Ystad. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 63  
  
 5.7 Tekniska åtgärder för att minska konsekvenser  
  
 av höga flöden  
  
 Det allra effektivaste sättet för att undvika översvämningsskador på  
  
 bebyggelse är att inte bygga inom områden som riskerar att  
  
 översvämmas. Redan idag finns ett mycket stort kapital investerat i  
  
 bebyggelse inom områden som är utsatta för eller kan komma att  
  
 utsättas för översvämning. Det gäller för såväl dagens klimat som  
  
 för kommande klimatförändringar. Kapitalet finns både i enskilda  
  
 byggnaderna och i tillhörande infrastruktur. Det finns också ett  
  
 stort intresse för ett fortsatt byggande nära vatten. Klimatförändringarna  
  
 sker successivt vilket medför att varierande vattenstånd  
  
 kommer att råda under bebyggelsens livslängd. För att undvika att  
  
 ny bebyggelse lokaliseras på mark som är hotad eller med tiden kan  
  
 komma att bli hotad av översvämningar är det viktigaste instrumentet  
  
 den kommunala fysiska planeringen. Ett förändrat klimat  
  
 skapar förändrade hydrologiska förutsättningar och osäkerheter  
  
 finns kring klimatets utveckling och konsekvenserna för markens  
  
 användbarhet för bebyggelse. Effekter av förändrat klimat bör  
  
 beaktas vid kommande planläggning och vid osäkra förhållanden  
  
 kan ökade säkerhetsmarginaler behöva användas.  
  
 Åtgärder som syftar till att dämpa flödet  
  
 Reglerade vattendrag är byggda för att kunna utvinna vattenkraft  
  
 och med dammar byggda för vattenkraftsproduktion, inte för att  
  
 dämpa flöden. Viss dämpning kan dock ske genom förändrad  
  
 hantering av befintliga regleringsanläggningar genom t.ex. förändrad  
  
 tappningsstrategi inom befintliga vattendomar, dels genom att  
  
 bygga ut ytterligare regleringskapacitet. En annan möjlighet är att  
  
 avleda högvattenflöden till låglänta områden. Det förutsätter naturligtvis  
  
 att skadorna på den översvämmade marken blir mindre än de  
  
 skador som undviks. Tidigare studier (bl.a. SOU 2002:50) visar att  
  
 möjligheterna att dämpa höga flöden med hjälp av regleringar är  
  
 ytterst begränsade. Eventuellt kan mindre översvämningar förhindras.  
  
 Användbarheten av denna metod är mycket begränsad i Sverige  
  
 då flertalet dammar är byggda för vattenkraftproduktion och inte  
  
 för flödesdämpning.  
  
 Förutsättningar för flödesdämpning är att dammarna är byggda  
  
 för flödesdämpning samt att god kännedom om hydrologiska 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 64  
  
 förhållandena i vattendraget finns och att framtida nederbörd kan  
  
 förutsägas.  
  
 En nackdel kan vara att intervallen mellan framtida översvämningstillfällen  
  
 förlängs och att den vattendragsnära marken tas i  
  
 anspråk för ytterligare bebyggelse. Därmed kan svårare skador  
  
 orsakas om översvämningar inträffar.  
  
 Åtgärder som syftar till att öka avbördningskapaciteten i  
  
 vattendraget  
  
 Flödet kan ökas genom att öka arean av vattendragets trånga  
  
 sektioner t.ex. via rensning och genom ombyggnad av broar och  
  
 dammar. Eventuellt kan vatten ledas över i en alternativ fåra.  
  
 All verksamhet i vatten innebär risk för skador och konsekvenser  
  
 på miljön. På senare år har kraven på miljöhänsyn ökat.  
  
 Det har medfört att många vattendrag inte rensas och underhålls  
  
 och möjligheten att genomföra förändringar i de trånga sektionerna  
  
 är begränsade. I vattendrag där klimatförändringar medför att  
  
 flödet ökar och där det förekommer vattendragsnära bebyggelse  
  
 eller infrastruktur kommer troligen åtgärder som innebär förändring  
  
 av flödet i trånga sektioner att behöva vidtas.  
  
 När åtgärder i ett vattendrag vidtas bör det betraktas som en  
  
 helhet eftersom att åtgärder på enskilda platser kan påverka flödet,  
  
 erosionsbetingelser eller miljöpåverkan uppströms eller nedströms  
  
 åtgärden.  
  
 Invallning  
  
 I syfte att erhålla ny åkermark genomfördes under början av 1900talet  
  
 många invallningsföretag. Omfattningen var så stor att verksamheten  
  
 fick särskilda regler i vattenlagstiftningen, regler som nu  
  
 återfinns i miljöbalken och restvattenlagen. Permanent invallning  
  
 av bebyggelse är mindre vanligt. Invallning kan bestå dels av en tät  
  
 vall som håller vattnet ute, och dels av pumpar som pumpar ut  
  
 nederbörd och dräneringsvatten som samlas innanför vallen. Invallningar  
  
 kan vara permanenta eller sättas upp tillfälligt i ett akut  
  
 skede. Permanenta vallar kan kompletteras med tillfälliga vallar i  
  
 kortare passager, t.ex. vid väggenomförningar etc. där permanenta  
  
 vallar är olämpligt. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 65  
  
 De invallningar som är till för att dränera mark som ligger lägre  
  
 än normalvattenståndet kräver i stort sett kontinuerlig pumpning  
  
 med betydande driftkostnader som följd. Vid invallningar för  
  
 extrema situationer kan den fasta installationen bestå av pumpgropar  
  
 och därtill hörande fasta kopplingar. Pumpar, temporära  
  
 barriärer och annan utrustning flyttas dit i översvämningsskedet.  
  
 Vallar kan medföra att marken innanför vallen nyexploateras  
  
 eller att bebyggelsen förtätas. Stora skadekonsekvenser kan uppstå  
  
 om vallen brister. Detta kan bero på felkonstruktion, bristande  
  
 underhåll eller att marken översvämmas på grund av att vattnet  
  
 stiger högre än vallen medger. Vallar kan således medföra falsk  
  
 säkerhet.  
  
 En invallning kan också ge negativa konsekvenser genom att  
  
 vattendragets kapacitet begränsas/förändras och att områden för  
  
 flödesdämpning försvinner.  
  
 Beredskap för en akut invallning bör finnas i de kommuner där  
  
 förutsättning för omfattande översvämning råder. Tillgång till  
  
 invallningsmaterial och pumpar bör finnas. Andra förutsättningar  
  
 som bör vara kända är kännedom om t.ex. dagvattenledningar  
  
 korsar eventuell invallning samt om möjlighet att stänga av dessa  
  
 finns. Geotekniska förutsättningarna bör vara kända så att inte  
  
 tillfälliga vallar orsakar skred och ras. Tillgång till personal som  
  
 snabbt kan genomföra åtgärderna bör finnas.  
  
 Uppfyllnad  höjning av fastigheter  
  
 Risk för översvämningsskador kan minskas genom att mark fylls ut  
  
 och höjs upp. Detta förutsätter att marken håller för ökad  
  
 belastning. I vissa fall kan det vara intressant att höja enskilda hus.  
  
 Exempelvis kan fritidshus på plintar lyftas upp med relativt små  
  
 ekonomiska medel.  
  
 Uppfyllnader kan, liksom invallning, inkräkta på vattendragets  
  
 kapacitet eller att markens stabilitet äventyras.  
  
 Anpassning av byggnader och konstruktioner  
  
 Enskilda byggnader kan anpassas för att eliminera eller minska  
  
 skador. Källarvåningar kan konstrueras för att tåla tillfälligt eller  
  
 långvarigt vattentryck. Skador kan minskas genom att installationer 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 66  
  
 för el och värme och ventilation inte placeras på översvämningsutsatta  
  
 nivåer och genom att använda byggmaterial som tål vatten i  
  
 utsatta delar av byggnader. Broar och dammar bör konstrueras så  
  
 att de klarar en överdämning.  
  
 Anpassning av nyttjandet av fastigheter  
  
 Fastigheternas användning har stor betydelse för vilka skador som  
  
 kan uppstå vid en översvämning. Kostnader för källaröversvämningar  
  
 har ökat eftersom att källare numera ofta används som  
  
 bostadsyta. Källare och våningar som kan drabbas av översvämning  
  
 kan exempelvis nyttjas för andra ändamål och bör inte användas  
  
 som bostadsyta.  
  
 Val av åtgärd  
  
 Val av åtgärd är en avvägning mellan risk och kostnader för de  
  
 skador som kan uppstå vid en översvämning samt kostnaden för  
  
 förebyggande åtgärder.  
  
 I en samhällsekonomisk analys måste även kostnader som inte  
  
 direkt hänför sig till själva översvämningen vägas in, exempelvis  
  
 samhällets kostnader för att hålla beredskap. Många intressenter är  
  
 inblandade och ansvarsfördelningen samt kostnadsfördelning är  
  
 inte tydlig. Eftersom skadorna inträffar relativt sällan har berörda  
  
 parter ofta en begränsad kunskap både om risker och om  
  
 ansvarsfördelning. Detta oavsett om ansvarsfördelningen verkligen  
  
 är oklar eller om den är tydligt reglerad i lagstiftning eller genom  
  
 avtal.  
  
 Samtliga ovan nämnda föreslagna åtgärder kan tillämpas på  
  
 översvämning i vattendrag medan man vid översvämningar beroende  
  
 på ökade havsnivåer har ett mer begränsat urval.  
  
 Åtgärder kan utföras både på enskild fastighet och kräva samverkan.  
  
 Flödesdämpning eller ökning av flödeskapacitet måste som  
  
 regel utföras i ett större sammanhang. Invallning kan vara aktuellt  
  
 både för en enskild fastighet och större område medan anpassning  
  
 av byggnader och nyttjande utförs på den enskilda fastigheten.  
  
 Val av åtgärd kan även vara avhängigt hur tidigt ett flöde kan  
  
 förutsägas och hur snabbt vattnet stiger. Snabba flöden kräver mer 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 67  
  
 permanenta åtgärder medan långsamma flöden lättare kan hanteras  
  
 med tillfälliga lösningar.  
  
 I akuta skeden uppstår ofta diskussioner både om flödesreglering,  
  
 sektionsförändringar och skapande av alternativa avledningsvägar.  
  
 Sådana åtgärder bör planeras i förväg så att beslut som  
  
 fattas i en akut situation, ofta med bristfälligt underlag, inte blir  
  
 felaktiga. Detta kan leda till betydande skador som vida överstiger  
  
 nyttan av åtgärden.  
  
 Stor skillnad finns mellan områden med befintlig bebyggelse  
  
 och områden där ny bebyggelse planeras. Betydande skador eller  
  
 skaderisker krävs innan det är ekonomiskt att avveckla befintlig  
  
 bebyggelse. Ny bebyggelse bör inte tillåtas i utsatta områden utan  
  
 att förebyggande anpassningsåtgärder vidtas.  
  
 Referenser  
  
 GSD-Fastighetskartan, Specifikationen för Fastighetskartan, version  
  
 1.1. Lantmäteriet 2006  
  
 GSD-Terrängkartan, Specifikationen för Terrängkartan, version 1.2.  
  
 Lantmäteriet 2006.  
  
 Miljöbalken under utveckling, ett principbetänkande: Delbetänkande  
  
 av Miljöbalkskommittén, Statens offentliga utredningar,  
  
 SOU 2002:50  
  
 Personlig kommunikation med Mullins, planarkitekt, och  
  
 Blackwell, tekniskchef Ystads kommun, 2007  
  
 Personlig kommunikation med Lopez, Sundsvalls  
  
 kommun, 2007.  
  
 Personlig kommunikation med Edwards, stadsbyggnadskontoret,  
  
 Göteborgs kommun, 2007.  
  
 Räddningsverket 2000. Översvämning. ISBN 91-7253-081-2  
  
 www.raddningsverket.se. Räddningsverket, Översiktlig översvämningskartering,  
  
 rapporter för de i utredningen använda 56 vattendragen  
  
 i pdf-format, 19982007. Sidan uppdateras kontinuerligt.  
  
 http://naturolyckor.srv.se  
  
 Översvämningshot. Risker och åtgärder för Mälaren, Hjälmaren  
  
 och Vänern: Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 Statens offentliga utredningar, SOU 2006:94. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 68  
  
 6 Analys  skred och ras  
  
 I detta avsnitt redovisas en bedömning av hur förutsättningarna för  
  
 skred, ras och erosion kan komma att förändras i samband med en  
  
 klimatförändring, i enlighet med de klimatscenarier som presenterats,  
  
 samt en bedömning av konsekvenserna för den bebyggda  
  
 miljön. De genomförda bedömningarna är översiktliga och bygger  
  
 på befintlig kunskap och det någorlunda rikstäckande underlagsmaterial  
  
 som funnits tillgängligt.  
  
 De underliggande bedömningarna av jordrörelser (skred, ras,  
  
 erosion och slamströmmar) har utarbetats inom en arbetsgrupp i  
  
 samverkan mellan SGI, SGU, SRV, SMHI samt Vägverket konsult.  
  
 En utförligare presentation av detta arbete finns i Fallsvik et al.  
  
 (2007).  
  
 En bedömning av jordrörelser har gjorts i tre klasser: liten eller  
  
 obetydlig förändring, ökning respektive minskning av benägenheten  
  
 för  
  
  erosion i vattendrag och sjöar,  
  
  skred och ras,  
  
  ravinutveckling,  
  
  moränskred och slamströmmar.  
  
 Inom områden som bedöms få en ökad benägenhet för skred och  
  
 ras har inom en 100-meterszon från sjö, vattendrag och hav utförts  
  
 en analys av bebyggelsen. Därefter har den berörda bebyggelsens  
  
 ekonomiska värde beräknats.  
  
 För övriga jordrörelser har det inte varit möjligt att göra  
  
 motsvarande beräkning. Konsekvenser av kusterosion redovisas i  
  
 kapitel 7.  
  
 6.1 Klimatets inverkan på skred, ras och erosion  
  
 Den svenska naturen kännetecknas av stora variationer också inom  
  
 korta avstånd och en noggrann beskrivning av förutsättningarna  
  
 inom varje känsligt område har inte vart möjlig att utföra inom  
  
 ramen för denna utredning. Resultaten kan därför endast utnyttjas  
  
 för generella bedömningar av konsekvenser för hela landet eller  
  
 regioner – inte för bedömningar kring enskilda områden. Bedöm 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 69  
  
 ningarna omfattar endast de områden som idag är kända problemområden  
  
 redovisade på underlagskartor i Figur 6.16.4.  
  
 6.1.1 Landskap i förändring  
  
 Landskapet är under ständig förändring. De geologiska processerna  
  
 bygger upp och bryter ner landskapsformationer i ett gigantiskt  
  
 geologiskt kretslopp. Dessa processer påverkar också markens  
  
 egenskaper som grund för infrastruktur och bebyggelse. Förståelsen  
  
 av hur de geologiska processerna uppträder och verkar är  
  
 grundläggande för att också förstå klimatets påverkan på olika  
  
 typer av jordrörelser och vilka konsekvenser det får för markens  
  
 byggbarhet.  
  
 Jordars sammanhållande egenskaper, eller hållfasthet, liksom  
  
 benägenheten för olika typer av massrörelser, t.ex. jordflytning,  
  
 slamströmmar, skred och ras, är starkt beroende av jordens inre  
  
 fördelning mellan fasta partiklar, vatten och porgas. I grova jordar,  
  
 friktionsjordar med partikelstorlek över 0,06 mm (gränsen mellan  
  
 silt och sand), verkar friktionen som sammanhållande kraft, dvs.  
  
 den direkta kontakten mellan partiklarna. Friktionskraftens storlek  
  
 är beroende på det vattentryck som finns i jorden, det så kallade  
  
 porvattentrycket. Jordrörelser i friktionsjord kan ske dels som  
  
 långsamma sättningar eller förskjutningar genom omlagring eller  
  
 krossning av de ingående jordkornen och dels som snabba ras i  
  
 branter som överstiger rasvinkeln som vanligtvis är omkring 3045  
  
 grader.  
  
 I finkorniga jordar, främst lera men även silt och finkorniga  
  
 moräner, verkar inte enbart friktionskraften mellan jordkornen  
  
 utan också den molekylära attraktionskraften, kohesion, mellan de  
  
 mycket små partiklarna. Jordrörelser i kohesionsjordar kan vara  
  
 dels långsamma sättningar eller kryprörelser, dels snabba skred där  
  
 sammanhållna sjok av jordmassor glider ut i en sluttning. I skredkänsliga  
  
 områden med kvicklera, t.ex. Göta älvdalen och andra  
  
 delar av Västsverige, kan ett skred snabbt få stora konsekvenser för  
  
 samhälle, infrastruktur, sjöfart, m.m. Anledningen är att kvicklera  
  
 har egenskapen att vid störning förlora i stort sett hela sin  
  
 hållfasthet och kan bli mer eller mindre flytande. Skred i kvicklera  
  
 kan därmed växa och beröra stora områden.  
  
 Erosionen nöter landskapet genom rinnande vatten, vind, vågor  
  
 och glaciäris. I Sverige är det främst vattenerosionen som har 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 70  
  
 praktisk betydelse för den bebyggda miljön. De mest erosionsbenägna  
  
 jordarna är ensgraderade med en kornstorlek mellan  
  
 finsand och mellansand (0,060,6 mm). Erosionsbenägenheten är  
  
 begränsad i en månggraderad jord som består av många kornstorlekar,  
  
 t.ex. morän. I månggraderade jordar leder påverkan av  
  
 vatten till att de mest finkorniga fraktionerna i de ytligaste skikten  
  
 spolas bort. Grövre fraktioner lämnas kvar i ytan och bildar en s.k.  
  
 stenpäls, som har högre motståndskraft mot fortsatt erosion. Ett  
  
 naturligt erosionsskydd bildas därmed.  
  
 6.1.2 Klimatets påverkan  
  
 Nederbörd och temperatur påverkar grundvattennivån och därmed  
  
 markens egenskaper som byggnadsgrund. De klimatscenarier som  
  
 presenterats pekar på upp till 30 % ökad nederbörd i stora delar av  
  
 Sverige och detta får konsekvenser för markbyggandet.  
  
 Ökat vattentryck i markens porer minskar hållfastheten hos de  
  
 flesta jordar. Högre nederbörd kan också leda till ökad avrinning  
  
 och erosion vilket i sin tur påverkar stabiliteten i sluttande terräng.  
  
 En svårighet är dock att förutsäga den direkta grundvattenförändringen  
  
 och inte minst grundvattentryckets genomslag på  
  
 porvattentrycket i olika geologiska miljöer. Tillförlitliga modeller  
  
 för prognostisering av framtida grundvattentryck och porvattentryck  
  
 saknas. Resultaten av genomförda stabilitetsanalyser visar  
  
 dock att stabilitetsförhållandena försämras på grund av ökade  
  
 grundvatten- och porvattentryck i sluttande lerterräng och längs  
  
 älvnipor (Hultén et al. 2005, 2006).  
  
 De klimatbetingade faktorer som påverkar erosionen längs sjöar  
  
 och vattendrag är främst höga vattenflöden, dels de extrema  
  
 flödena som återkommer sällan men som kan ställa till stor  
  
 förödelse när de inträffar, dels de mer frekventa flödestopparna  
  
 som står för den fortgående erosion som successivt kan leda till  
  
 skador. Samma faktorer, dvs. extrema flöden till följd av långa  
  
 perioder med hög nederbörd som mättat marken, samt intensiva  
  
 regn som ger erosionsangrepp, bidrar också i hög grad till ravinutvecklingen  
  
 i siltiga jordar. Även benägenheten för moränskred  
  
 och slamströmmar påverkas av intensiva regn som kan vattenmätta  
  
 jordlagren. Riklig nederbörd utdraget över sommarmånaderna, när  
  
 marken är otjälad, ökar här förutsättningarna för moränskred och  
  
 slamströmmar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 71  
  
 Klimatscenarierna pekar på att nederbördsökningen blir störst  
  
 under vintern, när vegetationen är i vila och avdunstningen låg.  
  
 Detta ger hög markfuktighet och höga vattennivåer i sjöar och  
  
 vattendrag. När sommaren sedan kommer sjunker vattennivån i  
  
 vattendragen medan vattentrycket i marken sjunker långsammare  
  
 och fortfarande kan vara förhöjt. När vattendragens mothållande  
  
 effekt på så sätt minskar samtidigt som vattentrycket i marken är  
  
 högt ökar risken för skred ytterligare.  
  
 Klimatet påverkar också landskapet genom vittring och frostsprängning  
  
 i berg. Antalet frostcykler kan påverka benägenheten  
  
 för bergras i en sluttning liksom den vittring som förekommer i  
  
 bergets sprickor. Processerna har dock inte utretts och det har  
  
 därför inte varit möjligt att i denna utredning framställa kartor över  
  
 klimatförändringens konsekvenser för bergras.  
  
 6.2 Jordrörelsers påverkan av klimatförändringar  
  
 6.2.1 Bedömningsgrunder  
  
 De översiktliga bedömningarna bygger på underlagsrapporten om  
  
 jordrörelser i förändrat klimat (Fallsvik et al., 2007) och de klimatscenarier  
  
 som utarbetats för Klimat- och sårbarhetsutredningen.  
  
 Informationen har sammanställts i form av kartor som visar  
  
 utbredningen av erosionsbenägna jordar, skred, ras och ravinutveckling  
  
 i slänter i ler- och siltjordar samt moränskred och slamströmmar.  
  
 Dessa underlagskartor har sedan sammanvägts med  
  
 relevanta klimatindexkartor.  
  
 Baserat på tillgängliga klimatindex har urval gjorts enligt tabell 6.1. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 72  
  
 Tabell 6.1 Influens på jordrörelser från utvalda klimatindex. Tabellen visar  
  
 även bedömd influens från respektive klimatindex på de olika  
  
 studerade jordrörelserna.  
  
 Jordrörelse Påverkande  
  
 förhållande  
  
 Leach klimatindex  
  
 (defferenskartor)  
  
 Differenskartans  
  
 beteckning  
  
 (Differens mellan  
  
 19611990 och  
  
 20712100)  
  
 Influens,  
  
 inbördes  
  
 bedömd  
  
 viktning  
  
 Erosion  Extrema  
  
 flöden  
  
  Frekvens av  
  
 intensiva regn  
  
 (>25 mm/dygn)  
  
 DIFF_Precip_  
  
 nGT25_A2_E  
  
 CHAM41  
  
 1  
  
  Flödestoppar  Frekvens av  
  
 hundraårsflöde  
  
 Förändring i  
  
 hundraårsflöde  
  
 ECHAM/A22  
  
 1  
  
 Skred och ras  
  
 i ler- och silt   
  
 Portryck  Avrinning Förändring i  
  
 avrinning  
  
 1  
  
 slänter  Erosion  Erosion  
  
 (enligt denna  
  
 utredning)  
  
 ECHAM/A23  
  
 Resultatkarta  
  
 figur 1  
  
 1  
  
 Ravinutveckling  Yttre och  
  
 inre erosion  
  
  Frekvens av  
  
 intensiva regn  
  
 (>25 mm/dygn)  
  
 DIFF_Precip_  
  
 nGT25_A2_E  
  
 CHAM41  
  
 1  
  
  Frekvens av  
  
 hundraårsflöde  
  
 Förändring i  
  
 hundraårsflöde  
  
 ECHAM/A22  
  
 1  
  
 Moränskred och  
  
 slamströmmar  
  
  Intensiva  
  
 regn och  
  
 ytmättnad  
  
  Frekvens av  
  
 intensiva regn  
  
 (>25 mm/dygn)  
  
 DIFF_Precip_  
  
 nGT25_A2_E  
  
 CHAM41  
  
 3  
  
  Säsongsneder börd  
  
 (sommar)  
  
 DIFF_Rainfall  
  
 _sum_A2_EC  
  
 1  
  
  Sommar  
  
 nederbörd  
  
 HAM4_RCA3  
  
 _JJA (juni, juli,  
  
 augusti)4  
  
 Förklaringar:  
  
  Scenario A2 innebär fortsatt utsläpp av koldioxid, från dagens 8 miljarder ton/år till nära  
  
 30 miljarder ton/år 2100.  
  
  Beräkningar av avrinningen baseras på HBV-modellen, SMHI.  
  
 1 Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd)  
  
 DIFF_Precip_nGT25_A2_ECHAM4, (differens mellan 1961-1990 och2071-2100),  
  
 Rossby Centre, SMHI.  
  
 2 Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid från år 1961-1990 till  
  
 2071-2100. RCAO-E/A2 (Carlsson m.fl. 2006).  
  
 3 Procentuell förändring i lokal avrinning i Sverige från 1961-1990 till 2071-2100,  
  
 RCAO-E/A2, (Beck m.fl. 2006).  
  
 4 Förändring av medelnederbörd juni, juli, augusti,  
  
 DIFF_Rainfall_sum_A2_ECHAM4_RCA3_JJA (juni, juli, augusti), (differens mellan 1961  
  
 1990 och 2071-2100), Rossby Centre, SMHI. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 73  
  
 De översiktliga bedömningarna bygger på en överlagring, eller  
  
 sammanvägning, av befintliga underlagskartor och klimatindex, där  
  
 hänsyn också tagits till bedömd inbördes vikt för respektive klimatindex.  
  
 Indexkartornas relativt detaljerade skalor har delats in i tre  
  
 klasser, markerade med +, 0 och - . På så sätt har det varit praktiskt  
  
 möjligt att överlagra informationen från underlagskartorna.  
  
 Resultaten presenteras i form av Resultatkartor i Figur 6.16.4.  
  
 Ett översiktligt bedömningssystem har använts med skala enligt  
  
 Tabell 6.2.  
  
 Tabell 6.2 Bedömningssystem för förändring av frekvens för jordrörelser  
  
 Förändring av respektive  
  
 jordrörelses frekvens  
  
 Symbol Beteckning på kartan  
  
  Ökning +  
  
  Ingen större förändring ±  
  
  Minskning -  
  
 Den valda modellen för hur jordrörelser påverkas av ett förändrat  
  
 klimat är förenklad, och förutsätter t.ex. ett enkelt samband mellan  
  
 avrinning, grundvattenbildning och porvattentryck. I en mera  
  
 fullständig modell måste bl.a. hänsyn tas till lokal topografi och  
  
 geologi. I arbetet har också antagits att det råder direkt samband  
  
 mellan exempelvis ökad frekvens av intensiva regn och slamströmmar.  
  
 Att dessa linjära förhållanden verkligen råder är dock  
  
 ovisst. Det finns ett omfattande forskningsbehov beträffande vilka  
  
 samband det finns mellan olika klimatfaktorer och deras konsekvenser  
  
 i form av jordrörelser, bl.a. saknas kunskap om eventuella  
  
 tröskeleffekter, där förhållandena kan förändras språngvis när  
  
 t.ex. långa nederbördsperioder kombineras med intensiva regn.  
  
 6.2.2 Erosion i vattendrag och sjöar  
  
 Områden med erosionsproblem längs vattendrag och sjöar i Sverige  
  
 finns redovisade på SGU:s översiktliga karta över jordar med  
  
 förutsättningar för erosion (Elhammer  Fredén, 2002). På kartan,  
  
 som utnyttjats som underlag i detta kapitel, är endast erosion längs  
  
 kusterna och vid Vättern samt utmed de större vattendragen  
  
 markerade. Mellan de större vattendragen finns dock mindre  
  
 vattendrag där det också finns erosionsproblem. Med kännedom 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 74  
  
 om de översiktliga jordartsförhållandena (SGU:s jordartskartor)  
  
 har därför sammanhängande områden avgränsats runt de områden  
  
 som indikerats på SGU:s karta (Figur 6.1, uppe till vänster). Inom  
  
 dessa områden finns dock delområden där erosionsproblem saknas,  
  
 med grövre jordlager som morän och isälvsavlagringar samt berg i  
  
 dagen.  
  
 De klimatbetingade förändringar som påverkar erosionsbenägenheten  
  
 är främst höga vattenflöden. Höga vattenflöden  
  
 representeras i klimatindex av 100-årsflöden samt förändringen av  
  
 intensiva regn. Som grund för bedömningarna har följande  
  
 indexkartor utnyttjats:  
  
  Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv  
  
 nederbörd) från år 1961-1990 till 207121005.  
  
  Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid  
  
 från år 19611990 till 207121006.  
  
 Det bedömdes att dessa båda klimatbetingade förändringar har  
  
 samma vikt för erosionsbenägenheten.  
  
 Principen för sammanvägningen av data framgår av Figur 6.1.  
  
 Resultatkartan (uppe till höger) pekar på att det främst i västra  
  
 Sverige men även i delar av mellersta och norra Sverige kan förväntas  
  
 ökad erosion beroende på mer nederbörd och därmed ökad  
  
 avrinning.  
  
 Bilden är dock splittrad. Trots ökad nederbörd kommer frekvensen  
  
 av höga flöden i vattendragen att minska i de östra delarna  
  
 av landet främst på grund av en förlängd och därmed utjämnad  
  
 snösmältningssäsong. Därför kan problemen komma att bli oförändrade  
  
 eller till och med minska i dessa delar av landet. Hänsyn  
  
 har inte tagits till den effekt reglering av vattendrag innebär.  
  
 På några ställen i Sverige gränsar röda områden, som indikerar  
  
 ökade erosionsproblem, direkt till gröna områden, som indikerar  
  
 minskade problem. Detta är effekter av att resultatkartan är  
  
 översiktlig och gränsdragningen är ungefärlig. Kartan indikerar  
  
 huvuddragen.  
  
 5 Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd)  
  
 DIFF_Precip_nGT25_A2_ECHAM4, (differens mellan 1961-1990 och2071-2100),  
  
 Rossby Centre, SMHI.  
  
 6 Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid från år 1961-1990 till  
  
 2071-2100. RCAO-E/A2 (Carlsson m.fl. 2006). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 75  
  
 Utanför de markerade områdena finns även mindre områden  
  
 med issjösediment som kan vara erosionskänsliga.  
  
 Figur 6.1 Sammanvägning  erosionsområden. Förändrad benägenhet för  
  
 erosion längs vattendrag och sjöar på grund av förändring av  
  
 hundraårsflöden respektive intensiva regn beroende på klimatförändring,  
  
 avseende dagens situation (1961-1990) i förhållande  
  
 till perioden 2071-2100. Bedömningarna omfattar endast  
  
 markerade områden.  
  
 Underlagskarta – Områden med  
  
 erosionskänslig jord (generaliserad från  
  
 SGU 2002)  
  
 Resultatkarta 1: Förändring av  
  
 benägenheten för erosion p.g.a.  
  
 klimatförändringen, avseende perioden  
  
 2071-2100  
  
 Vikt: ×1  
  
 Vikt: ×1 
  
 Procentuell förändring i lokala flöden  
  
 med 100 års återkomsttid från år 19611990  
  
 till 2071-2100 
  
 6  
  
 Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv  
  
 nederbörd) från år 1961-1990 till 2071-21005  
  
 Legend  
  
 Ökning  
  
 Ingen större  
  
 förändring  
  
 Minskning 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 76  
  
 6.2.3 Skred och ras i ler- och siltslänter  
  
 En generaliserad karta över frekvens av skred och ras i Sverige har  
  
 sammanställts, se Figur 6.2, med utgångspunkt från SGU:s  
  
 översiktliga karta Frekvensen av skred och ras i Sverige samt  
  
 kompletterande uppgifter från hemsidan Skred och Ras  
  
 (http://naturolyckor.srv.se).  
  
 Den klimatbetingade förändring som påverkar benägenheten för  
  
 skred och ras i ler- och siltslänter är främst portrycksförhållandena  
  
 som påverkas av fluktuationerna i grundvattenbildning och grundvattennivå.  
  
 Indexkartor saknas för grundvattenförhållandena, men  
  
 det bedöms att avrinningen, som till största delen består av  
  
 grundvattenutflöde, kan tjäna som en indikator för grundvattennivå  
  
 och porvattentryck. Följande indexkarta har utnyttjats.  
  
  Procentuell förändring i lokal avrinning i Sverige från 1961  
  
 1990 till 207121007.  
  
 Dessutom utgör erosion en viktig faktor. Därför har även resultatkartan  
  
 från benägenhet för erosion utnyttjats som en indexkarta,  
  
 dvs.  
  
  Förändring av benägenheten för erosion på grund av klimatförändringen8 
  
 .  
  
 Sammanvägningen framgår av Figur 6.2. Resultatkartan (uppe till  
  
 höger) visar att benägenheten för skred och ras förväntas öka inom  
  
 stora delar av landet. I vissa områden i östra och norra Sverige blir  
  
 situationen mer eller mindre oförändrad och i några mindre  
  
 områden har frekvensen minskat i förhållande till dagens situation.  
  
 Anledningen till detta är minskad erosion på grund av minskad  
  
 frekvens av extrem vattenföring i vattendragen och detta i sin tur  
  
 beroende på förlängd snösmältningsperiod och därmed mera  
  
 utjämnad vårflod i vattendragen.  
  
 Enstaka grönmarkerade områden, som indikerar förväntat  
  
 minskade skredproblem, gränsar direkt till röda områden, som  
  
 indikerar ökade problem. Resultatkartan är dock översiktlig varför  
  
 gränsdragningen är ungefärlig. Kartan indikerar huvuddragen.  
  
 7 Procentuell förändring i lokal avrinning i Sverige från 19611990 till 20712100, Powers/A2  
  
 (Beck m.fl. 2006).  
  
 8 Från resultatkarta figur 6.1. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 77  
  
 Figur 6.2 Sammanvägning - områden med benägenhet för skred och ras.  
  
 Förändrad benägenhet för skred beroende på klimatförändring,  
  
 avseende dagens situation (19611990) i förhållande till  
  
 perioden 20712100. Bedömningarna omfattar endast  
  
 markerade områden.  
  
 Underlagskarta – Områden med risk för  
  
 skred och ras i områden med jordlager med  
  
 lera och silt 
  
 Resultatkarta – Förändring av benägenheten  
  
 förskred och ras p.g.a. klimatförändringen,  
  
 avseendeperioden 2071-2100 
  
 Hög 
  
 Måttlig 
  
 Låg 
  
 Förekomster av 
  
 skredärr, från 
  
 förhistorisk tid, 
  
 i morän 
  
 Legend 
  
 Ökning 
  
 Ingen större förändring 
  
 Minskning 
  
 Klimatindexkarta 
  
 Vikt: xl 
  
 Vikt: xl 
  
 Resultatkartan från Figur 6.1. 
  
 Förändring av benägenheten för 
  
 erosion p.g.a. klimatförändringen. 
  
 Procentuell förändring i lokal avrinning 
  
 i Sverige från 1961-1990 till 2071-21007. 
  
 Underlagskarta – Områden med risk för  
  
 skred och ras i områden med jordlager med  
  
 lera och silt 
  
 Resultatkarta – Förändring av benägenheten  
  
 förskred och ras p.g.a. klimatförändringen,  
  
 avseendeperioden 2071-2100 
  
 Hög 
  
 Måttlig 
  
 Låg 
  
 Förekomster av 
  
 skredärr, från 
  
 förhistorisk tid, 
  
 i morän 
  
 Legend 
  
 Ökning 
  
 Ingen större förändring 
  
 Minskning 
  
 Klimatindexkarta 
  
 Vikt: xl 
  
 Vikt: xl 
  
 Resultatkartan från Figur 6.1. 
  
 Förändring av benägenheten för 
  
 erosion p.g.a. klimatförändringen. 
  
 Procentuell förändring i lokal avrinning 
  
 i Sverige från 1961-1990 till 2071-21007. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 78  
  
 6.2.4 Ravinutveckling  
  
 För att avgränsa områden i Sverige med benägenhet för  
  
 ravinutveckling har SGU:s översiktliga jordartskarta samt två  
  
 inventeringar av befintliga svenska ravinlandskap studerats,  
  
 Ryan (1986 och 1990). Förutsättningar för ravinutveckling  
  
 finns i områden som domineras av jordlager av silt samt av olika  
  
 sammansättningar av lera, silt och sand, (Figur 6.3 uppe till  
  
 vänster). Ravinbildningar finns även i brantare slänter där  
  
 jordlagren huvudsakligen består av morän. Ravinutvecklingen inom  
  
 dessa områden innefattats i bedömningarna för moränslänter  
  
 (Figur 6.4).  
  
 De klimatbetingade förändringar som påverkar benägenheten  
  
 för ravinutveckling är främst höga flöden och vattenindränkta  
  
 jordlager samt intensiva regn som temporärt ger kraftig erosion. På  
  
 motsvarande sätt som för erosion valdes klimatindex intensiva regn  
  
 respektive100-årsflöden:  
  
  Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd  
  
 (intensiv nederbörd) från år 19611990 till 207121009.  
  
  Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid  
  
 från år 19611990 till 2071210010.  
  
 Bedömningen är att dessa klimatbetingade förändringar har samma  
  
 vikt för erosionsbenägenheten.  
  
 Sammanvägningen framgår av Figur 6.3. Resultatkartan visar att  
  
 Svealand och de västra och de södra delarna av Götaland och delar  
  
 av mellersta och norra Norrland finns områden där benägenheten  
  
 för ravinutveckling kommer att öka beroende på ökad nederbörd  
  
 och därmed ökad avrinning. Detta förväntas medföra ökad  
  
 frekvens av ytmättnad med ytlig avrinning och erosion som följd  
  
 men också ökad grundvattenbildning och ökad inre erosion.  
  
 Bilden är dock splittrad. Trots ökad medelnederbörd kommer  
  
 frekvensen av höga flöden att minska i delar av Norrlands kustland  
  
 och i Svealand främst på grund av en utjämnad  
  
 snösmältningssäsong. Därför kan problemen med ravinbildning  
  
 komma att bli oförändrade eller till och med minska i dessa delar av  
  
 9 Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd)  
  
 DIFF_Precip_nGT25_A2_ECHAM4, (differens mellan 1961-1990 och 2071-2100), Rossby  
  
 Centre, SMHI.  
  
 10 Procentuell förändring i lokala flöden med 100 års återkomsttid från år 1961-1990 till  
  
 2071-2100. RCAO-E/A2 (Carlsson m.fl. 2006). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 79  
  
 landet. I begränsade områden längs norrlandskusten finns röda  
  
 delområden, som indikerar ökade ravinbildningsproblem, i nära  
  
 anslutning till gröna delområden, som indikerar minskade problem.  
  
 Detta är effekter av att resultatkartan är översiktlig och  
  
 gränsdragningen är ungefärlig. Kartan indikerar huvuddragen. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 80  
  
 Figur 6.3 Sammanvägning, områden med benägenhet för ravinutveckling.  
  
 Förändrad benägenhet för ravinutveckling på grund av förändring  
  
 av hundraårsflöden respektive intensiva regn beroende på  
  
 klimatförändringen fram till perioden 20712100. (Ravinbildningar  
  
 finns även i andra delar av landet där jordlagren huvudsakligen  
  
 består av morän. Ravinutveckling inom dessa områden  
  
 har innefattats i jordrörelser i moränslänter Figur 6.4.)  
  
 Vikt: ×1 
  
 Vikt: ×1  
  
 Legend  
  
 Ökning  
  
 Ingen större förändring  
  
 Minskning  
  
 Procentuell förändring i lokala flöden  
  
 med 100 års återkomsttid från år 19611990  
  
 till 2071-210010  
  
 Förändring av antalet dagar med över 25  
  
 mm nederbörd (intensiv nederbörd) från  
  
 år 1961-1990 till 2071-21009 
  
 Klimatindexkartor 
  
 Erosionskänsliga jordlager:  
  
 Huvudsakligen silt  
  
 Olika sammansättningar  
  
 av lera, silt och sand 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 81  
  
 6.2.5 Moränskred och slamströmmar  
  
 För att avgränsa områden i Sverige med benägenhet för moränskred  
  
 och slamströmmar har resultatet från SGI:s och Räddningsverkets  
  
 (2003) översiktliga kartering av stabilitetsförhållandena i  
  
 moränslänter använts som underlag. Områden med topografiska  
  
 förutsättningar för moränskred och slamströmmar har markerats,  
  
 Figur 6.4 (uppe till vänster).  
  
 De klimatbetingade förändringar som påverkar benägenheten  
  
 för moränskred och slamströmmar är främst stor och varaktig  
  
 nederbörd sommartid, men särskilt stor inverkan har intensiva  
  
 regn. Sommartid kan stor nederbörd ge vattenindränkta jordlager i  
  
 hög terräng. Inträffar då ett intensivt regn kan inte jordlagren  
  
 absorbera mera vatten. Vattnet rinner av över markytan och ner till  
  
 bäckar och åar. I sänkor kan även nya vattendrag bildas temporärt.  
  
 Allt detta avrinnande ytvatten kan skapa kraftig erosion som  
  
 utlöser skred och kan dra med sig jordmassor så att en slamström  
  
 bildas. För bedömning av moränskred och slamströmmar valdes  
  
 därför indexkartor för förändring av antalet dagar med intensiva  
  
 regn samt nederbördsförändring under sommarsäsongen:  
  
  Förändringen i antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv  
  
 nederbörd)11.  
  
  Förändring av medelnederbörden under juni, juli och augusti12.  
  
 Vidare bedömdes att dessa båda klimatbetingade förändringar inte  
  
 har samma vikt för erosionsbenägenheten. Det bedömdes att  
  
 intensiva regn hade tre gånger större vikt än säsongsnederbörden  
  
 sommartid.  
  
 Den sammanvägda resultatkartan, Figur 6.4 (uppe till höger),  
  
 pekar på att det i norra Norrlands fjälltrakter, i större delen av  
  
 södra Norrland och norra Svealand samt i Jönköpingstrakten kan  
  
 förväntas att benägenheten för moränskred och slamströmmar ökar  
  
 beroende på ökad nederbörd sommartid och högre frekvens av  
  
 intensiva regn och därmed ökad erosion.  
  
 11 Förändring av antalet dagar med över 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd)  
  
 DIFF_Precip_nGT25_A2_ECHAM4, (differens mellan 19611990 och 20712100), Rossby  
  
 Centre, SMHI.  
  
 12 Förändring av medelnederbörd juni, juli, augusti,  
  
 DIFF_Rainfall_sum_A2_ECHAM4_RCA3_JJA (juni, juli, augusti), (differens mellan  
  
 19611990 och 20712100), Rossby Centre, SMHI. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 82  
  
 I norra Norrlands inland kan dock situationen förväntas bli i  
  
 stort sett oförändrad främst beroende på att frekvensen av  
  
 intensiva regn inte förändras i någon högre grad.  
  
 Figur 6.4 Sammanvägning  områden med benägenhet moränskred och  
  
 slamströmmar. Förändrad benägenhet för moränskred och  
  
 slamströmmar på grund av klimatförändring, avseende dagens  
  
 situation (19611990) i förhållande till perioden 20712100.  
  
 Bedömningarna omfattar endast markerade områden.  
  
 f 
  
 Ökning 
  
 Ingen större 
  
 förändring 
  
 Minskning 
  
 Underlagskarta – 
  
 Förekomst av 
  
 topografiska 
  
 förutsättningar för 
  
 moränskred och 
  
 ömmar 
  
 Klimatindexkartor 
  
 Vikt: x3 
  
 Vikt: x1 
  
 Legend 
  
 Vikt: x3 
  
 Vikt: x1 
  
 Underlagskarta – 
  
 Förekomst av 
  
 topografiska 
  
 förutsättningar för 
  
 moränskred och 
  
 slamströmmar 
  
 Resultatkarta – Förändring av benägenheten 
  
 för moränskred och slamströmmar p.g.a.  
  
 klimatförändringen, avseende perioden 2071-21 
  
 Förändring av antalet dagar med över 
  
 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd) 
  
 från år 1961-1990 till 2071-210011 
  
 Förändring av medelnederbörd under  
  
 juni, juli och augusti12 
  
 f 
  
 Ökning 
  
 Ingen större 
  
 förändring 
  
 Minskning 
  
 Underlagskarta – 
  
 Förekomst av 
  
 topografiska 
  
 förutsättningar för 
  
 moränskred och 
  
 ömmar 
  
 Klimatindexkartor 
  
 Vikt: x3 
  
 Vikt: x1 
  
 Legend 
  
 Vikt: x3 
  
 Vikt: x1 
  
 Underlagskarta – 
  
 Förekomst av 
  
 topografiska 
  
 förutsättningar för 
  
 moränskred och 
  
 slamströmmar 
  
 Underlagskarta – 
  
 Förekomst av 
  
 topografiska 
  
 förutsättningar för 
  
 moränskred och 
  
 slamströmmar 
  
 Resultatkarta – Förändring av benägenheten 
  
 för moränskred och slamströmmar p.g.a.  
  
 klimatförändringen, avseende perioden 2071-21 
  
 Förändring av antalet dagar med över 
  
 25 mm nederbörd (intensiv nederbörd) 
  
 från år 1961-1990 till 2071-210011 
  
 Förändring av medelnederbörd under  
  
 juni, juli och augusti12 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 83  
  
 6.3 Konsekvenser för den bebyggda miljön  
  
 Egenskaperna hos jord, berg och grundvatten har avgörande  
  
 betydelse för markens byggbarhet och för markmiljöfrågorna. Förändringar  
  
 av markens egenskaper påverkar infrastruktur, byggnader  
  
 och miljö. Sårbarheten beror på hur väl man lokalt har anpassat sig  
  
 till olika förändringar, det vill säga vilken hänsyn som tagits i den  
  
 fysiska planeringen och i utformningen av infrastruktur och  
  
 byggnader. Klimatförändringen kan leda till både ökad sårbarhet,  
  
 minskad sårbarhet eller helt nya sårbarheter (Rummukainen, et al.  
  
 2005). Klimatet är i ständig förändring och istället för anpassning  
  
 till ett nytt klimat handlar det om anpassning till ett klimat i snabb  
  
 förändring. Ju längre period planeringen avser desto större spännvidd  
  
 av tänkbara klimatförhållanden finns att ta ställning till.  
  
 6.3.1 Konsekvenser av erosion i sjöar och vattendrag  
  
 Erosionen längs vattendrag och sjöstränder påverkar såväl naturområden  
  
 som den bebyggda miljön, med byggnader, bryggor och  
  
 andra strandanläggningar. Påverkan är både direkt, genom skada  
  
 eller förlust av mark eller byggnader, och indirekt genom restriktioner  
  
 för markutnyttjande, transporter etc.  
  
 Erosion i vattendrag innebär också sedimenttransport som kan  
  
 få större konsekvenser än själva erosionsangreppet. Sedimenten  
  
 och medföljande grenar och andra fasta föremål avsätts nedströms  
  
 och kan sätta igen trummor och därmed skapa stora problem med  
  
 översvämningar och ytterligare skador. Sedimentavsättningen kan  
  
 också innebära uppgrundning som hindrar båttrafik eller förändrade  
  
 strömförhållanden i vattendrag. Erosion och transport av  
  
 förorenade massor, sediment från botten eller förorenad jord från  
  
 strandbrinken, kan innebära fara för nedströms lokaliserade vattentäkter.  
  
 Det kan också skada det akvatiska systemet genom höga  
  
 föroreningskoncentrationer i vattnet eller ge miljöskador på de  
  
 platser där de avsätts.  
  
 Många naturolyckor i form av skred eller ras har initialt startat  
  
 med erosionsangrepp. Underminering av broar, järnvägsbankar,  
  
 vägar eller annan infrastruktur ger direkta skador men kan också  
  
 utlösa skred i lerområden, med omfattande skador som följd. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 84  
  
 Att helt förebygga erosion görs i allmänhet inte annat än på  
  
 platser där erosionen på sikt kan leda till skador som kan hota  
  
 ekonomiska värden som bebyggelse eller infrastruktur.  
  
 Det saknas underlag för att kunna kostnadsberäkna konsekvenserna  
  
 av ökad benägenhet för erosion i sjöar och vattendrag.  
  
 Kostnaderna för erosion i bebyggd miljö har därför bedömts ingå i  
  
 kostnaden för skred och ras i bebyggd miljö (se avsnitt 6.3.2).  
  
 Kostnaderna för kusterosion redovisas i kapitel 7.  
  
 6.3.2 Konsekvenser för skred och ras  
  
 Skred uppstår då de mothållande krafterna i jorden inte klarar av att  
  
 hålla emot de pådrivande krafterna. De mothållande krafterna kan  
  
 försämras t.ex. av att material eroderas bort från släntfot eller att  
  
 vattenståndet i vattendraget hastigt sjunker. De pådrivande krafterna  
  
 kan förstärkas t.ex. genom att grundvattennivån höjs eller att  
  
 markområdet belastas. Jordens egen hållfasthet kan också försämras  
  
 t.ex. genom ökade porvattentryck eller att marken utsätts för  
  
 vibrationer.  
  
 Skred är förhållandevis vanliga i Sverige och tillhör, när de  
  
 inträffar i bebyggda områden, kanske den mest dramatiska formen  
  
 av naturolyckor i vårt land. Ett skred i bebyggd miljö kan påverka i  
  
 olika grad, allt ifrån ett litet skred som inte innebär någon akut fara  
  
 eller hot till ett stort skred som påverkar stora arealer, många  
  
 byggnader och kanske innebär förlust av människoliv. Det är inte  
  
 bara själva byggnaderna som berörs utan även den lokala infrastruktur  
  
 som tillhör byggnaderna till exempel el, VA-anläggningar,  
  
 gator. Ett skred som inträffar i obebyggd miljö har oftast mindre  
  
 betydelse eftersom inga stora värden är hotade. Ett skred i ödemarken  
  
 kanske inte ens noteras. Skred har vid tidigare tillfällen  
  
 orsakat förlust av liv, egendom och miljö.  
  
 Skred har vid tidigare tillfällen orsakat förlust av liv, egendom  
  
 och miljö. Exempel på stora skred som fått omfattande konsekvenser  
  
 är Surteskredet 1950, Götaskredet 1957, Tuveskredet 1977  
  
 och skredet i Vagnhärad 1997. Skredet i Surte omfattade ett område  
  
 på 24 hektar, 31 bostäder förstördes och en person omkom.  
  
 Skredet i Tuve omfattade ett område på 27 hektar, 65 hus förstördes,  
  
 436 personer blev hemlösa och nio personer omkom.  
  
 Skredet i Vagnhärad krävde inget liv men sju villor skadades direkt  
  
 och senare fick ytterligare 23 villor lösas in och rivas. Den totala 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 85  
  
 kostnaden vid skredet i Vagnhärad uppskattades till 120130  
  
 miljoner kronor för räddningstjänst, lednings- och krisgrupper,  
  
 evakuering, utredningar, köp av fastigheter, återställande av området  
  
 m.m. Till dessa direkta kostnader tillkommer indirekta  
  
 kostnader som bortfall av arbetstid m.m.  
  
 Skred som leder till förlust av människoliv är inte acceptabelt,  
  
 förlust av egendom och miljö varierar mellan inte acceptabelt till  
  
 med tveksamhet acceptabelt. Konsekvenserna av en olycka avgör  
  
 behovet av förebyggande/skadebegränsande åtgärder och även  
  
 behovet av den beredskap i samhället och hos enskilda som bör  
  
 finnas för att hantera en sådan olycka.  
  
 Genom insatsrapportering från den kommunala räddningstjänsten  
  
 kan utläsas att under perioden 19962005 har 64 kommuner  
  
 utfört 131 räddningsinsatser där olycka/tillbud var jordskred  
  
 eller jordras (Räddningsverket, bearbetning av insatsstatistik).  
  
 En enda kommun har under 19862005 erhållit statlig ersättning  
  
 för räddningstjänstkostnader överstigande kommunens självrisk i  
  
 samband med insats vid jordskred/jordras (Räddningsverket, statlig  
  
 ersättning enligt lagen om skydd mot olyckor).  
  
 Under perioden 19862006 har 73 kommuner ansökt om statligt  
  
 bidrag 433 gånger för förebyggande åtgärder mot skred eller ras  
  
 i befintlig bebyggelse (Räddningsverket, statsbidrag till förebyggande  
  
 åtgärder mot naturolyckor i befintlig bebyggelse).  
  
 Det finns alltså ett problem med skredrisker i befintlig bebyggd  
  
 miljö redan i dagens klimat. Utifrån de klimatscenarier som presenterats  
  
 bedöms stora områden i Sverige få en ökad benägenhet för  
  
 skred och ras.  
  
 Beräkning av arealer och antal fastigheter  
  
 Inom de områden som bedöms få ökad benägenhet för skred och  
  
 ras har beräkningar av hotade arealer, antal fastigheter och värden  
  
 för dessa beräknats. Värden för bebyggelsens VA-system samt  
  
 åker- och skogsmark har också beräknats. Beräkningarna avser  
  
 endast direkta kostnader, det vill säga fastigheternas värde och inte  
  
 de indirekta kostnaderna för t.ex. transportstörningar, förlorad  
  
 arbetstid etc.  
  
 Räddningsverket har utfört en GIS-analys inom de områden  
  
 som enligt Figur 6.2 markerats få en ökning av benägenheten för  
  
 skred och ras. Kartan har georefererats, digitaliserats och justerats 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 86  
  
 längs kustlinjen för att passa analysen. GIS-analysen har innefattat  
  
 att bestämma arealer av olika markslag och antal bebyggelsepunkter  
  
 som ligger inom en zon med 100 m bredd utmed vattendrag, sjö  
  
 och kust i GSD-Terrängkartan. Beskrivning och definitioner för  
  
 olika markslag framgår av Bilaga 2.  
  
 All bebyggelse inom hundrameterszonen är inte hotad av skred  
  
 eller ras och avgränsningen innebär sannolikt i denna del en överskattning  
  
 av problemet. Det finns emellertid också skredbenägna  
  
 områden som inte gränsar till vattendrag och dessa kommer inte  
  
 med i analysen. Sammantaget bedöms de utförda beräkningarna  
  
 visa storleksordningen av de ekonomiska värden som kan hotas.  
  
 GDS-Terrängkartan finns inte framställd yttäckande för hela  
  
 landet. För några mindre områden i Pajalas, Överkalix, Gällivares,  
  
 Jokkmokks, Bodens, Luleås, Arvidsjaurs, Lyckseles och Åseles  
  
 kommuner har analysen därför inte kunnat utföras. Områdena är  
  
 dock relativt små och berör de mer glesbefolkade delarna av landet,  
  
 se Bilaga 3. Avsaknaden av analys för dessa områden bedöms ha  
  
 marginell betydelse för analysens resultat.  
  
 Sammanställning av arealer för markslag och åker och skogsmark  
  
 inom 100 m från vattendrag, sjö eller kust redovisas i Tabell  
  
 6.3 respektive 6.4. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 87  
  
 Tabell 6.3 Länsvis redovisning av arealer av olika markslag och enstaka  
  
 bebyggelsepunkter för bebyggelse inom 100 meter från vattendrag,  
  
 sjö och kust i områden med ökad benägenhet för skred och  
  
 ras perioden 20712100  
  
 LÄN Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 km2  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 km2  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 km2  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 km2  
  
 Friliggande  
  
 byggnad  
  
 st  
  
 Industri område  
  
 km2  
  
 Blekinge län 0,3 0,2 4,6 1,3 4 639 2,4  
  
 Dalarnas län 0,0 0,1 2,1 0,3 5 736 1,1  
  
 Odom 0,1 0,1 3,4 2,4 1 1618 3,3  
  
 Hallands län 0,0 0,0 2,1 0,8 1 130 0,7  
  
 Jämtlands län 0,0 0,0 0,1 0,0 872 0,0  
  
 Kalmar län 0,1 0,1 3,1 1,9 4 706 2,2  
  
 Kronobergs län 0,0 0,0 0,0 0,0 2 0,0  
  
 Norrbottens län 0,0 0,4 3,1 0,2 13 573 4,1  
  
 Skåne län 0,0 0,2 0,5 0,3 525 0,5  
  
 Stockholms län 0,8 1,5 25,2 55,5 18 252 4,0  
  
 Södermanlands län 0,2 0,2 2,6 4,1 4 198 1,2  
  
 Uppsala län 0,3 0,1 1,7 2,8 3 147 1,1  
  
 Värmlands län 0,2 0,4 5,3 2,9 13 810 5,0  
  
 Västerbottens län 0,0 0,1 1,8 1,3 11 288 1,2  
  
 Västernorrland läns 0,1 0,4 5,0 4,4 16 047 5,8  
  
 Västmanlands län 0,2 0,2 2,1 3,2 3 491 2,6  
  
 Västra Götalands län 1,0 0,4 23,7 7,2 28 720 8,8  
  
 Örebro län 0,2 0,2 2,3 2,1 4 039 2,2  
  
 Östergötlands län 0,3 0,3 3,8 3,8 5 838 2,7  
  
 Summa 3,9 4,8 92,7 94,3 151 631 48,8 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 88  
  
 Tabell 6.4 Länsvis redovisning av arealer av åker- och skogsmark inom 100  
  
 meter från vattendrag, sjö och kust i områden med ökad  
  
 benägenhet för skred och ras perioden 20712100.  
  
 LÄN Åker och fruktordling  
  
 km2  
  
 Kim, Lövskog, Skog,  
  
 Barr- och blandskog  
  
 km2  
  
 Blekinge 16 170  
  
 Dalarna 23 192  
  
 Gävleborg 41 530  
  
 Halland 12 58  
  
 Jämtland 4 88  
  
 Kalmar 23 332  
  
 Kronoberg 0 0  
  
 Norrbotten 34 627  
  
 Skåne 15 14  
  
 Stockholm 25 623  
  
 Södermanland 40 262  
  
 Uppsala 30 173  
  
 Värmland 69 765  
  
 Västerbotten 48 519  
  
 Västernorrland 78 828  
  
 Västmanland 39 190  
  
 Västra Götaland 185 916  
  
 Örebro 37 242  
  
 Östergötland 41 381  
  
 Summa, 759 6 910  
  
 Ekonomisk beräkning av hotade värden  
  
 Den bebyggda miljön (byggnader och tillhörande lokala infrastruktur)  
  
 kan komma att få skador till följd av skred och ras.  
  
 Sådana värden kan helt eller delvis förstöras vid den ökade  
  
 benägenheten för skred och ras som kan förväntas till följd av  
  
 klimatförändringar. Det är uppenbart att alla dessa värden inte  
  
 kommer att förstöras utan att en successiv anpassning kommer att  
  
 göras genom att förebyggande åtgärder vidtas eller att byggnader  
  
 flyttas. Kostnaderna för sådan anpassning kan vara avsevärda och i  
  
 flera fall i nivå med värdet av det som är hotat. Beräkningarna  
  
 nedan ska följaktligen inte tolkas som en prognos för vad en ökad  
  
 benägehet för skred och ras kommer att kosta utan som en  
  
 uppskattning av stock-at-risk, dvs. värdet av det hotade kapitalet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 89  
  
 Utöver antalet byggnader som ligger inom hundrameterszonen  
  
 tillkommer byggnader som kan vara hotade av skred i terräng med  
  
 lutande finkorniga jordar utan närhet till vattendrag, sjö eller kust.  
  
 Analysen i detta kapitel omfattar områden med ökad benägenhet  
  
 för skred och ras vid vattendrag, sjöar och hav och de ekonomiska  
  
 värden som kan hotas. En beräkning av hotade värden till  
  
 följd av kusterosion har beräknats i kapitel 7. Detta betyder att det  
  
 finns en viss överlappning av hotade värden i kustområdena.  
  
 Sålunda kan de hotade värdena i dessa områden inte adderas till en  
  
 sammanlagd skadekostnad utan bedömningar bör göras med viss  
  
 försiktighet.  
  
 Den bebyggda ytan har värderats med fastighetsvärden. GSDTerrängkartan  
  
 visar dock inte antalet byggnader inom de olika  
  
 ytorna för markslag, utan bara vilken typ av bebyggelse som finns  
  
 (Låg bebyggelse, Hög bebyggelse, Sluten bebyggelse, Fritidshusområde,  
  
 Industriområde). För att uppskatta antalet byggnader  
  
 inom de olika markslagen har de framtagna arealerna dividerats  
  
 med genomsnittlig tomtareal per kommun och fastighetstyp (SCB,  
  
 Statisktikdatabasen). På detta sätt har ett grovt mått på antalet  
  
 fastigheter av olika typer beräknats, se Tabell 6.5.  
  
 Vidare har fastigheterna värderats med genomsnittligt pris för  
  
 respektive fastighetsslag i varje kommun (SCB, Statisktikdatabasen).  
  
 För småhus finns data över tomtarealer dessutom uppdelat  
  
 på olika zoner efter avstånd från strand. Här har arealen för  
  
 genomsnittstomterna för småhus 0150 meter från strand använts.  
  
 Låg bebyggelse har antagits motsvara småhus för permanentboende  
  
 och Hög bebyggelse har antagits motsvara hyreshus och  
  
 kontorslokaler i SCB:s statistik. För Fritidsbebyggelse och  
  
 Industriområden har fritidshus och industrilokaler använts. Så  
  
 kallade bebyggelsepunkter, det vill säga enstaka byggnader eller  
  
 liten grupp av byggnader utanför bebyggt område anges också i  
  
 GSD-Terrängkartan. Varje punkt har antagits bestå av ett hus och  
  
 har värderats som småhus. Värdet, som alltså är en undre gräns, har  
  
 i denna tabell lagts in i klassen låg bebyggelse. Sluten bebyggelse  
  
 (dvs. hus i slutna kvarter) har adderats till klassen hög bebyggelse.  
  
 Värdet av hotade fastigheter som ligger inom en hundrameterszon  
  
 från vattendrag, sjö och kust inom de områden som bedöms få  
  
 en ökad benägenhet för skred och ras redovisas länsvis i Tabell 6.6.  
  
 Den ökade risken avser perioden 20712100. Med hänsyn till tillväxten  
  
 av ekonomin under den mellanliggande perioden och till de  
  
 tidspreferenser som vanligen antas i kostnadsnyttoanalyser (dvs. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 90  
  
 att en inkomst nu värderas högre än inkomst om hundra år), har  
  
 nuvärdet av summorna i Tabell 6.6 diskonterats.  
  
 Nuvärdet påverkas i hög grad av den tidsperiod under vilken  
  
 skreden antas ske. Om de hotade arealerna utsätts successivt under  
  
 100 år så uppgår nuvärdet av de hotade värdena för hela riket till de  
  
 belopp som anges i sista raden i Tabell 6.6. Uppgifterna baseras på  
  
 kalkylräntan 4 % (den kalkylränta som används i infrastrukturplaneringen  
  
 idag), vilket innebär att nuvärdet är ca 25 % av det  
  
 odiskonterade värdet. Det är emellertid troligt att den större delen  
  
 av fastighetsvärdena drabbas under den senare delen av seklet. Om  
  
 så är fallet blir det diskonterade värdet mindre, eftersom konsekvenserna  
  
 ligger längre bort i tiden. Om exempelvis 0,5 % av  
  
 fastighetsvärdena förstörs på grund av skred och ras varje år under  
  
 den första femtioårsperioden och sedan under de följande 50 åren  
  
 först 1 % och sedan 2 % av de ursprungliga fastighetsvärdena  
  
 skadas av skred och ras varje år, så blir nuvärdet 15 % av det  
  
 odiskonterade värdet.  
  
 Den lokala infrastruktur som finns för bostads- och industriområden  
  
 tillkommer till det förlorade fastighetsvärdet. Det kan  
  
 gälla gator och vägar, VA-system och elledningar.  
  
 I Tabell 6.7 anges länsvis uppskattade värden av VA-system för  
  
 hotad bebyggelse. Beräkningarna baseras på en schablonkostnad  
  
 för VA-nät för olika fastigheter. Schablonkostnaderna uppgår till  
  
 75 tkr för småhus, 60 tkr för fritidshus och 110 tkr för hög bebyggelse  
  
 (muntlig kommunikation, Svenskt Vatten). Värdena avser  
  
 anslutningen från stamnätet till fastigheten, inte VA-ledningarna  
  
 inne i huset vilket ingår i fastighetsvärdet.  
  
 Konsekvenserna av ökad benägenhet för skred i den bebyggda  
  
 miljön har också omfattat analys av arealer av skogs- och åkermark  
  
 inom 100 meter från vattendrag, sjö och kust i områden med ökad  
  
 benägenhet för skred, se Tabell 6.4. För åkermark har arealerna för  
  
 markklasserna Åker och Fruktodling i GSD-Terrängkartan  
  
 adderats. För Walton har markklasserna Kim, Lövskog,  
  
 Skog, bland- och barrskog i GSD-Terrängkartan adderats.  
  
 För att värdera åkermark har det genomsnittliga priset på  
  
 jordbruksmark per hektar använts. Priserna är från 2005 och beräknade  
  
 per NUTSII-område (Östra Mellansverige, Småland med  
  
 öarna, Sydsverige, Västsverige, Norra Mellansverige, Mellersta  
  
 Norrland, Övre Norrland) (SCB, Statistikdatabasen). Skogsmarken  
  
 är värderad utifrån taxeringsvärden per hektar på länsnivå  
  
 (SCB:s Statistikdatabas, Lantbruksenheter 2005) Taxeringsvärdet 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 91  
  
 har multiplicerats med 1.33 för att motsvara marknadsvärdet och  
  
 sedan reduceras till 90 % eftersom mar utmed vattendrag sällan är  
  
 fullt produktiva. Värden av hotad åker- och skogsmark redovisas i  
  
 Tabell 6.8. Rekreationsvärdet av skogsmark och övrig mark har inte  
  
 beräknats.  
  
 Som jämförelse med beräknade värden presenteras i Tabell 6.9  
  
 statistik över hur många insatser som den kommunala räddningstjänsten  
  
 gjort från 1995 till 2005, där händelsen innefattar skred  
  
 eller ras i jord (Räddningsverket, bearbetning av insatsstatistik). I  
  
 tabellen presenteras även statistik över antalet ansökningar om  
  
 statsbidrag till förebyggande åtgärder mot skred/ras samt hur  
  
 många objekt de sökt för från 1986 till 2006 (Räddningsverket,  
  
 statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor i befintlig  
  
 bebyggelse). Antalet insatser och ansökningar avser de kommuner  
  
 som berörs av analysen, det vill säga de kommuner som helt eller  
  
 delvis markerats få ökad benägenhet för skred.  
  
 Tabell 6.5 Länsvis redovisning av beräknat antal fastigheter utifrån arealuppgifter  
  
 och genomsnittlig tomtareal som är hotade inom 100  
  
 meter från vattendrag, sjö och kust i områden med ökad benägenhet  
  
 för skred och ras perioden 20712100  
  
 Län Sluten  
  
 bebyggelse  
  
 Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Friliggande  
  
 bebyggelse  
  
 Industriområde  
  
 Blekinge 50 46 2 041 417 4 639 142  
  
 Dalarna 2 14 803 105 5 736 70  
  
 Gävleborg 19 22 1 240 1 076 11 618 207  
  
 Halland 13 0 546 274 1 130 52  
  
 Jämtland 0 0 38 9 872 0  
  
 Kalmar 36 19 1 422 711 4 706 120  
  
 Kronoberg 0 0 0 0 2 0  
  
 Norrbotten 10 76 1 081 84 13 573 184  
  
 Skåne 9 76 217 112 525 38  
  
 Stockholm 144 254 10 472 11 412 18 252 489  
  
 Södermanland 58 48 878 1 370 4 198 83  
  
 Uppsala 52 24 377 603 3 147 107  
  
 Värmland 51 80 1 815 1 132 13 810 314  
  
 Västerbotten 5 15 722 582 11 288 112  
  
 Västernorrland 14 82 1 727 1 869 16 047 325  
  
 Västmanland 27 36 866 1 218 3 491 111  
  
 Västra Götaland 269 103 10 202 2 018 28 720 838  
  
 Örebro 34 29 765 789 4 039 160  
  
 Östergötland 58 63 1 547 1 180 5 838 246  
  
 Summa, 851 987 36 759 24 961 151 631 3 598 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 92  
  
 Tabell 6.6 Länsvis redovisning av värdet av hotade fastigheter för bebyggelse  
  
 inom 100 meter från vattendrag, sjö och kust i  
  
 områden med ökad benägenhet för skred och ras perioden  
  
 20712100 (MSEK). 2005 års prisnivå  
  
 LÄN Sluten och  
  
 Hög bebyggelse  
  
 Låg bebyggelse  
  
 och friliggande  
  
 byggnad  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Industri område  
  
 Blekinge 1 183 6 602 456 275  
  
 Dalarna 121 4 310 43 88  
  
 Gävleborg 840 8 840 671 576  
  
 Halland 433 3 693 349 136  
  
 Jämtland 0 259 2 0  
  
 Kalmar 1 062 5 586 431 385  
  
 Kronoberg 1 1 0 0  
  
 Norrbotten 730 11 079 51 724  
  
 Skåne 1 135 1 611 139 206  
  
 Stockholm 15 757 71 939 20 104 3 798  
  
 Södermanland 1 412 6 292 1 020 209  
  
 Uppsala 1 371 4 353 538 680  
  
 Värmland 1 004 10 671 753 402  
  
 Västerbotten 266 12 611 463 481  
  
 Västernorrland 570 10 476 1 072 2 245  
  
 Västmanland 1 147 4 039 788 275  
  
 Västra Götaland 7 882 58 101 2 251 3 359  
  
 Örebro 1 183 3 846 391 791  
  
 Östergötland 1 186 8 662 825 950  
  
 Summa 37 283 232 989 30 347 15 578  
  
 Diskonterat  
  
 4%ränta  
  
 9 135 57 082 7 435 3 817 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 93  
  
 Tabell 6.7 Länsvis redovisning av värdet av VA för hotade fastigheter inom  
  
 100 meter från vattendrag, sjö och kust i områden med ökad  
  
 benägenhet för skred och ras perioden 20712100 (MSEK).  
  
 2005 års prisnivå.  
  
 LÄN Sluten och Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg bebyggelse och  
  
 Friliggande  
  
 byggnader  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Blekinge 11 501 25  
  
 Dalarna 2 490 6  
  
 Gävleborg 5 964 65  
  
 Halland 1 126 16  
  
 Jämtland 0 68 1  
  
 Kalmar 6 460 43  
  
 Kronoberg 0 0 0  
  
 Norrbotten 9 1 099 5  
  
 Skåne 9 56 7  
  
 Stockholm 44 2 154 685  
  
 Södermanland 12 381 82  
  
 Uppsala 8 264 36  
  
 Värmland 14 1 172 68  
  
 Västerbotten 2 901 35  
  
 Västernorrland 11 1 333 112  
  
 Västmanland 7 327 73  
  
 Västra Götaland 41 2 919 121  
  
 Örebro 7 360 47  
  
 Östergötland 13 554 71  
  
 Summa, 202 14 129 1 498  
  
 Diskonterat, 4%  
  
 ränta 50 3 462 367 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 94  
  
 Tabell 6.8 Länsvis redovisning av hotade värden för skogsmark och åkermark  
  
 inom 100 meter från vattendrag, sjö och kust i områden  
  
 med ökad benägenhet för skred och ras och dess totala värd  
  
 (MSEK). 2005 års prisnivå.  
  
 LÄN Åker och fruktodling Kim, Lövskog, Skog,  
  
 barr- och blandskog  
  
 Blekinge 96 638  
  
 Dalarna 30 224  
  
 Gävleborg 54 790  
  
 Halland 37 218  
  
 Jämtland 2 62  
  
 Kalmar 44 1 013  
  
 Kronoberg 0 0  
  
 Norrbotten 23 323  
  
 Skåne 88 61  
  
 Stockholm 85 1 595  
  
 Södermanland 111 756  
  
 Uppsala 84 401  
  
 Värmland 92 1 411  
  
 Västerbotten 33 429  
  
 Västernorrland 52 832  
  
 Västmanland 51 458  
  
 Västra Götaland 552 2 597  
  
 Örebro 101 584  
  
 Östergötland 113 1 246  
  
 Summa 1 648 13 638  
  
 Diskonterat, 4% ränta 404 3 341 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 95  
  
 Tabell 6.9 Antal rapporterade kommunala räddningsinsatser (19962005)  
  
 och antal ansökningar om statsbidrag (19862006) till förebyggande  
  
 åtgärder mot naturolyckor inom analyserade kommuner  
  
 LÄN Antal rapporterade  
  
 räddningsinsater  
  
 jordskred/jordras  
  
 Antal ansökningar om  
  
 förebyggande åtgärder mot  
  
 skred och ras  
  
 Blekinge 0 2  
  
 Dalarna 3 15  
  
 Gävleborg 3 3  
  
 Halland 3 4  
  
 Jämtland 4 0  
  
 Kalmar 1 0  
  
 Norrbotten 1 12  
  
 Stockholm 6 3  
  
 Södermanland 3 4  
  
 Värmland 24 40  
  
 Västerbotten 4 21  
  
 Västernorrland 20 35  
  
 Västmanland 2 10  
  
 Västra Götaland 34 204  
  
 Örebro 1 5  
  
 Östergötland 3 9  
  
 6.3.3 Konsekvenser för ravinutveckling  
  
 Ravinutveckling är vanlig främst i områden med siltjord men kan  
  
 även förekomma i morän-, sand- eller lerjord. Raviner utbildas  
  
 vanligen långsamt under åratal, genom att växa bakåt och följa  
  
 dräneringsvägar eller underjordiska grundvattenflöden. Raviner  
  
 grenar ofta ut sig och orsakar på sikt ofta större markförstörelse än  
  
 skred och ras. Därmed kan bebyggelse på relativt stora avstånd  
  
 hotas. En ravin kan bli tio till tjugo meter djup, är ofta V-formad  
  
 och har branta sidor. Ravinutvecklingen, liksom all typ av erosion i  
  
 vattendrag, påverkas också av landhöjningen som längs Bottenviken  
  
 är ca 90 cm/100 år och i Mälardalen ca 40 cm/100 år. Vid  
  
 södra Skånekusten sker istället en liten förskjutning av strandlinjen  
  
 upp mot land.  
  
 Raviner kan utvecklas snabbt genom yttre erosion eller långsamt  
  
 genom inre grundvattenerosion. Raviner utvecklas ofta genom  
  
 skred i ravinsluttningarna. På grund av inre erosion kan hålrum  
  
 skapas under markytan och marken kan störta samman. Såväl 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 96  
  
 ravinbildning som kollapsande kaviteter kan skada den bebyggda  
  
 miljön.  
  
 Det är sällan att ravinbildningar hotar bebyggd miljö i någon  
  
 större utsträckning. I finkorniga jordar ses ravinbildning ofta som  
  
 ett skredproblem och kan hindras genom anläggande av erosionsskydd.  
  
 Det saknas underlag för att kostnadsberäkna konsekvenserna av  
  
 ökad benägenhet för ravinutveckling. Ravinbildning ses ofta som  
  
 ett skredproblem. Kostnaderna för ravinbildning i bebyggd miljö  
  
 kan därför anses ligga i konsekvenskostnaden för skred i bebyggd  
  
 miljö (se avsnitt 6.3.2).  
  
 6.3.4 Konsekvenser av moränskred och slamströmmar  
  
 I slänter med grova jordar, främst morän, kan skred uppstå när  
  
 jorden är vattenmättad efter en nederbördsrik period eller i  
  
 samband med snösmältning. I Sverige är moränskred vanligast i  
  
 fjälltrakterna men kan även uppstå i andra delar av landet med  
  
 kuperad terräng, exempelvis längs förkastningsbranter. Om en  
  
 slänt är lång och brant kan de vattenmättade jordmassorna börja  
  
 strömma nedför slänten, som en så kallad Bryant. Så länge  
  
 slänten är tillräckligt brant fortsätter slamströmmen sin rörelse  
  
 nedåt, ytterligare sten, block och även träd kan komma i rörelse  
  
 och den tunga slamströmmen kan orsaka mycket stor förödelse. I  
  
 ett globalt perspektiv torde slamströmmar vara den sluttningsprocess  
  
 som orsakat störst skada och skördat flest liv.  
  
 En vanlig utveckling i samband med slamströmmar är att jordmassor,  
  
 träd och buskar från erosion och mindre skred ansamlas i  
  
 bäckraviner. Vid höga vattenflöden kommer massorna i rörelse och  
  
 fortsätter som en slamström längs bäckravinen. Återkommande  
  
 slamströmmar är vanliga i bäckraviner med många moränskred.  
  
 För bebyggelse och infrastruktur kan moränskred och efterföljande  
  
 slamströmmar orsaka skada såväl inom själva skredområdet  
  
 som längs slamströmmens väg, inte minst där sedimenten  
  
 slutligen avsätts.  
  
 De delar av landet som har högst benägenhet för moränskred  
  
 och slamströmmar är i huvudsak glest befolkade. Ofta utgör dock  
  
 ansamlingsområdet för jordmassorna ett historiskt intressant läge  
  
 för bebyggelse, nedanför bergssluttning, ofta nära vatten och dess 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 97  
  
 utom med ganska fast mark som är byggbar. Faran för att nya  
  
 slamströmmar kommer i samma område är stor.  
  
 Det saknas underlag för att kunna kostnadsberäkna konsekvenserna  
  
 av ökad benägenhet för moränskred och slamströmmar  
  
 i bebyggd miljö.  
  
 6.3.5 Samverkande risker  
  
 Erosion, skred, ras, ravinbildning, moränskred och slamströmmar  
  
 är landskapsprocesser som är länkade till varandra. Erosion kan  
  
 vara bidragande orsak bakom skred och ras i moränslänter kan ligga  
  
 bakom omfattningen av en slamström. Av de redovisade kartorna  
  
 framgår att det finns gemensamma områden, t.ex. Klarälvsdalen,  
  
 där flera av företeelserna kan förväntas öka samtidigt vid ett  
  
 förändrat klimat. På motsvarande sätt påverkas konsekvenserna av  
  
 multirisker, t.ex. skred i förorenade jordmassor längs ett vattendrag,  
  
 vilket får dels direkta konsekvenser vid skredplatsen, dels  
  
 miljökonsekvenser till följd av föroreningsspridningen. Kunskaperna  
  
 om hur olika jordrörelser kan komma att samverka vid ett  
  
 förändrat klimat är idag bristfällig.  
  
 6.4 Möjliga åtgärder för att skydda bebyggd miljö  
  
 mot skred, ras och erosion  
  
 Skred, ras, erosion, ravinbildning och slamströmmar är naturliga  
  
 processer i det geologiska kretsloppet. När dessa jordrörelser hotar  
  
 den bebyggda miljön uppstår konsekvenser som kan medföra stora  
  
 skador och kostnader. I många situationer kan förebyggande och  
  
 skadebegränsande åtgärder vidtas för att skydda den befintliga  
  
 bebyggelsen. Viktigt är också att inte ny bebyggelse kommer till  
  
 stånd inom områden som är hotade eller med tiden kan komma bli  
  
 hotade.  
  
 Valet av förebyggande åtgärd är beroende av problemets art.  
  
 Åtgärder måste väljas med hänsyn till de geologiska förhållandena,  
  
 eventuella anläggningar samt tillgängligt utrymme. Dessutom  
  
 måste hänsyn tas till kultur-, miljö- och naturintressen. Man bör  
  
 även se över vilka konsekvenser en jordrörelse kan få samt väga  
  
 detta mot kostnaderna för åtgärder. Ibland är det mest samhällsekonomiskt  
  
 och säkrast att flytta eller utrymma och riva hotade 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 98  
  
 hus. Det är viktigt att valet av förstärkningsåtgärd syftar till  
  
 att motverka den egentliga orsaken till den otillfredsställande  
  
 stabiliteten – att åtgärda problemet snarare än symtomen  
  
 (http://naturolyckor.srv.se).  
  
 En tidigare studie av konsekvenserna av skred har utförts där tre  
  
 exempelområden har studerats (Räddningsverket, 1996). För vart  
  
 och ett av områdena har tre olika omfattningar av ett skred  
  
 bedömts: liten omfattning, mest trolig omfattning respektive stor  
  
 omfattning. För varje område och varje omfattning av skred har  
  
 konsekvenskostnaden beräknats. För jämförelse redovisas kostnaderna  
  
 för genomförda förstärkningsåtgärder.  
  
 De möjliga skredens omfattning har bedömts utifrån geotekniska  
  
 utredningar. Resultaten i Tabell 6.10 visar att kostnaderna  
  
 för att förstärka områdena är låga i relation till de skadekostnader  
  
 som realistiskt kan uppstå. Beräkning av skadekostnaden för ett  
  
 eventuellt skred omfattar direkta personskador, räddningsarbeten,  
  
 säkerhetsåtgärder, förändring av anläggningar och deras drift, tids och  
  
 funktionsförluster, återställning, bestående miljökonsekvenser  
  
 och diverse mjuka kostnader. Studien antar att risken för skred  
  
 efter åtgärd är försumbar och har inte tagit hänsyn till eventuella  
  
 framtida underhållskostnader.  
  
 Tabell 6.10 Kostnader för skred och förstärkningsåtgärder för att förhindra  
  
 skred (MSEK). (Räddningsverket, 1996)  
  
 Omfattning av skred och dess beräknade kostnad  
  
 Område Liten  
  
 omfattning  
  
 Förväntad/mest  
  
 sannolika  
  
 omfattning  
  
 Stor omfattning Kostnad för  
  
 förstärkningsåtgärd  
  
 Lilla Edet 34 209 1 401 9  
  
 Lidköping 66 616 489 4  
  
 Umeå 5* 13* 80* 6  
  
 * Skredet är beräknat för kortare sträcka än sträckan för åtgärder.  
  
 Kostnader för förstärkande och förebyggande åtgärder är beroende  
  
 av typ av åtgärd, naturliga förutsättningar, miljöhänsyn, mätnings  
  
 och kontrollprogram etc. Processen påverkas också t.ex. av om  
  
 åtgärden ska prövas i Miljödomstol. För några av metoderna som  
  
 beskrivs nedan nämns kostnader utifrån erfarenheter av kommuners  
  
 ansökningar om statsbidrag till förebyggande åtgärder. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 99  
  
 Åtgärder för att förebygga och förhindra erosion redovisas i kapi tel  
  
 7.5.  
  
 6.4.1 Försiktighet i översikts- och detaljplanering  
  
 Vid översikts- och detaljplanering är det enligt Plan- och bygglagen  
  
 kommunen som har ansvaret för att ta erforderlig riskhänsyn för  
  
 naturolyckor (ras, skred, översvämning och erosion) så att exploatering  
  
 endast tillåts inom lämpliga områden. På motsvarande sätt är  
  
 det byggherren som ansvarar för att alla samhällskrav som gäller  
  
 byggandet blir uppfyllda. Det kan exempelvis gälla olika typer av  
  
 stabiliserande åtgärder. Försiktighet i samband med översiktsplanering  
  
 innebär bl.a. att man helt avstår från att exploatera om  
  
 det finns andra lokaliseringsalternativ i områden utan skredrisk.  
  
 Försiktighet i redan detaljplanelagda exploateringsområden med  
  
 risk för skred innebär bl.a. att man ändrar planen, utsläcker  
  
 byggrätter inom riskområden eller att man stabiliserar området så  
  
 att tillfredsställande säkerhet erhålls. Det är kommunen som är  
  
 ansvarig för den fysiska planeringen och för att bedöma vad som är  
  
 lämplig respektive olämplig markanvändning och bebyggelse i det  
  
 enskilda fallet.  
  
 För att undvika att ny bebyggelse placeras på mark som är hotad  
  
 eller med tiden kan komma att bli hotad av naturolyckor är det  
  
 viktigaste instrumentet den kommunala fysiska planeringen. Ett  
  
 förändrat klimat skapar förändrade geotekniska förutsättningar och  
  
 osäkerheter finns kring klimatets utveckling och konsekvenserna  
  
 för markens byggbarhet. Man måste därför noga beakta effekterna  
  
 av förändrat klimat vid planläggning och vid osäkerheter kan man  
  
 tvingas ta till ökade säkerhetsmarginaler.  
  
 6.4.2 Förstärkningsåtgärder för skred, ras och erosion i  
  
 finkorniga jordar  
  
 Nedan beskrivs de metoder som är vanligast för att motverka skred  
  
 och ras i finkorniga jordar. Den förstärkande åtgärden kan bestå  
  
 av en av nedanstående metoder eller kombinationer av dessa  
  
 (http://naturolyckor.srv.se). 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 100  
  
 Erosionsskydd  
  
 Om släntens nedre del har urholkats genom erosion kan man  
  
 återställa slänten och hindra framtida erosion genom att lägga ut ett  
  
 erosionsskydd längs vattendragets kant. Kostnaderna varierar  
  
 mellan 400 och 450 kr/m3.  
  
 Figur 6.5 Återställning av slänt och utläggning av erosionsskydd. (Skredkommissionen  
  
 Rapport 5:95)  
  
 Stödfyllning, schaktning och utflackning  
  
 Om slänten är brant kan man lägga massor som stöder och jämnar  
  
 ut branten, så kallad stödfyllning, eller schakta av den övre delen av  
  
 slänten och på det sättet ta bort en del av belastningen. Man kan  
  
 även flacka ut släntens geometri genom att flytta jordmassor.  
  
 Kostnaden för avschaktning eller stödfyllning/tryckbank varierar  
  
 avsevärt beroende på om arbetena görs på land eller i vatten,  
  
 storleksordningen 200500 kr/m3. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 101  
  
 Figur 6.6 Stödfyllning, avchaktning av släntkrön och utflackning av slänt.  
  
 (Skredkommissionen rapport 5:95)  
  
 Förstärkning med kalk-cementpelare  
  
 Man kan förstärka slänten genom att installera kalk-ementpelare  
  
 som installeras i jordlagren till en nivå väl under det befarade  
  
 skredets eller rasets glidyta. Kalk-cementblandningen kan liknas  
  
 vid en svag cement. Kostnaderna varierar beroende på de platsspecifika  
  
 förhållandena. Exempelvis uppgick kostnaden för skivor  
  
 av kalkcement med ca 2,0 meter, med en bredd på 10 meter och  
  
 15 meter djup till 25 000 kr/m. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 102  
  
 Figur 6.7 Förstärkning av jord med kalk/cementpelare. (Skredkommissionen  
  
 Rapport 5:95)  
  
 Sänkning eller begränsning av grundvattentryck  
  
 Att sänka eller begränsa grundvattentrycket kan också vara ett sätt  
  
 att öka släntens stabilitet. Storleksordningen på kostnad för grundvattensänkande  
  
 brunnar är 40 000 kr/st.  
  
 Figur 6.8 Sänkning eller begränsning av grundvattentryck.  
  
 (Skredkommissionen Rapport 5:95) 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 103  
  
 Jordspikning  
  
 Jordspikning är en metod att förstärka slänter. Det är viktigt att  
  
 jordspikarna når bakom den glidyta, som det möjliga skredet eller  
  
 raset i de oförstärkta jordlagren skulle ha fått. Ett kostnadsexempel  
  
 för jordspikning i slänt för ett område på 1 300m2 med jordspikar  
  
 på avstånd ca 2 m och med 9 m längd uppgick till 1,3 Mkr.  
  
 Figur 6.9 Jordspikning. (Skredkommissionen rapport 5:95)  
  
 6.4.3 Förstärkningsmetoder för slänter i morän och andra  
  
 grovkorniga jordar  
  
 Nedan beskrivna förstärkningsmetoder är lämpliga för att skydda  
  
 bebyggelse och anläggningar i och nedanför långa och branta  
  
 slänter i morän och andra grovkorniga jordar. Metoderna väljs och  
  
 åtgärderna dimensioneras med hänsyn till terrängen och de lokala  
  
 nederbördsförhållandena (http://naturolyckor.srv.se).  
  
 Dräneringssystem syftar till att långsiktigt dränera fuktiga släntavsnitt  
  
 från det vatten som alstras av snösmältning och långvarig  
  
 nederbörd, så att grundvattenytan sänks och markfuktigheten  
  
 minskas. Marken får då en ökad förmåga att kunna ta emot vattenmassorna  
  
 från kortvariga och intensiva regn. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 104  
  
 Figur 6.10 Dräneringssystem. (http://naturolyckor.srv.se).  
  
 Etablering av vegetation (s.k. ingenjörsbiologi) i slänten samt fortsatt  
  
 skötsel av denna minskar också risken för att skred, ras och  
  
 slamströmmar ska uppkomma.  
  
 Dammar kan anläggas för att minska konsekvenserna av slamströmmar.  
  
 Dammarna styr slamströmmarna från bebyggelse.  
  
 Figur 6.11 Förstärkning med vegetation och dammar.  
  
 (http://naturolyckor.srv.se). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 105  
  
 6.4.4 Förstärkningsmetoder för raviner i morän och andra  
  
 grovkorniga jordar  
  
 De vanligast förekommande metoderna för att skydda bebyggelse  
  
 och anläggningar utmed och nedanför bäckraviner beskrivs nedan.  
  
 Det är också viktigt att säkerställa ravinernas sidoslänter från  
  
 erosion och att med jämna mellanrum rensa undan ackumulerat  
  
 material längs bäckbottnar som kan orsaka dämning.  
  
 Figur 6.12 Metoder för förstärkning av raviner. (http://naturolyckor.srv.se).  
  
 Erosionstrappor anläggs för att minska erosionen längs en bäckravins  
  
 botten samt minska slamströmmarnas rörelseenergi.  
  
 Erosionstrappornas antal, lägen och storlek avpassas så att de kan  
  
 bromsa eventuella slamströmmar i tillräckligt hög grad, så att dessa  
  
 inte når ned till den hotade bebyggelsen. Exempel på kostnad: Sex  
  
 erosionstrappor uppbyggda av stockar och med 45 m längd inklusive  
  
 erosionsskydd av mellanliggande utfördes till kostnaden  
  
 1.35 Mkr.  
  
 Sedimentationsdammar byggs i syfte att fånga upp slamströmmar  
  
 och på så sätt begränsa dem från att nå bebyggelse i nedanförliggande  
  
 dalgång. Dammarna anläggs nedanför bäckravinen i den  
  
 övre delen av den s.k. alluvialkonen, som består av avlagringar från  
  
 upprepade äldre slamströmmar. De flesta dammar byggs med en  
  
 gallerförsedd öppning. Gallret fångar upp det grövre materialet  
  
 (stockar, grus, sten och block) medan det finare materialet och  
  
 vattnet kan passera. Sedimentationsdammar är således inte kon 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 106  
  
 struerade för att kunna lagra hela den beräknade slamströmsvolymen.  
  
 Kostnaden för en sedimentationsdamm med volymen  
  
 10 000 m3 uppgår till 5,3 Mkr.  
  
 Kanalisering av en strömfåra utförs i syfte att förhindra erosion,  
  
 förhindra utflöde av vatten och jordmassor utanför den ordinarie  
  
 strömfåran och styra strömfåran längs en eventuell ny riktning. Det  
  
 är vanligt att kanalisering utförs nedströms sedimentationsdammar  
  
 och genom alluvialkoner.  
  
 Referenser  
  
 Elhammer, A., James, C. (2002). Översikt av områden med risk  
  
 för erosion längs kusterna, större insjöar och vattendrag. Sammanställt  
  
 på uppdrag av SGI, Rapport 2002-11-18--25, SGU 081389/2002.  
  
 Fallsvik, Alvarado, Fisher, P., m. fl., (2003). Översiktlig kartering av  
  
 stabilitetsförhållandena i moränslänter, GIS-baserad inventering av  
  
 karteringsbehovet i Sveriges olika kommuner. Räddningsverkets  
  
 beteckning KD-14968-1-0, SGI Dnr. 2-0302-0118. Statens geotekniska  
  
 institut och Räddningsverket.  
  
 Fallsvik, Alvarado, Roach, Nguyen, Lutz, S., Hågeryd, A-C., Stephenson,  
  
 B., Löfling, P., Carter, Nguyen, Chandler, B. (2007). Klimatförändringens  
  
 inverkan i Sverige. Översiktlig bedömning av jordrörelser  
  
 vid förändrat klimat. SGI Varia 571. Statens geotekniska  
  
 institut, Linköping.  
  
 Rummukainen, M., Beck, Hudson, Green, Watson, Brown, E. (2005).  
  
 Anpassning till klimatförändringar. Kartläggning av arbetet med  
  
 sårbarhetsanalyser, anpassningsbehov och anpassningsåtgärder i  
  
 Sverige till framtida klimatförändringar. Stewart  
  
 Meterology and Climatoology, No 106.  
  
 Gemensam hemsida för skred och ras. http://naturolyckor.srv.se,  
  
 2007-05-11.  
  
 Jordartskarta över Sverige. Sveriges geologiska undersökning.  
  
 www.sgu.se , 2007-05-11.  
  
 Rossby Centre regionala klimatscenariokartor. SMHI.  
  
 http://www.smhi.se/sgn0106/leveranser/Utredningen_diff/index.h 
  
 tm, 2006-11-17 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 107  
  
 Räddningsverket  Bearbetning av den kommunala räddningstjänstens  
  
 insatsrapportering av insatser som berör jordskred eller  
  
 jordras, från och med 1996 till och med 2005.  
  
 Räddningsverket  Statsbidrag, statistik från Räddningsverkets  
  
 ärendehantering av ansökningar om statsbidrag till förebyggande  
  
 åtgärder mot naturolyckor  
  
 Räddningsverket (1996). Lönar det sig att förebygga skred?,  
  
 Rapport Räddningstjänstavdelningen, R53-151/96. Statens räddningsverk.  
  
 SCB, Statistikdatabas. Flowers. Boende, byggande och bebyggelse.  
  
 Tabeller:  
  
 - Försålda industrier efter region (län, riket) och fastighetstyp.  
  
 År 19942005  
  
 - Försålda hyreshus efter region (län, riket) och fastighetstyp.  
  
 År 19942005  
  
 - Försålda småhus efter region (kommun, län, riket) och  
  
 fastighetstyp. År 19812005  
  
 - Taxeringsenheter (typkod 220, 221), genomsnittliga värden och  
  
 arealer efter region, typkod och strandzonsklass. År 2003  
  
 - Köpeskilling för hyreshus (typkod 320, 321, 325), medelvärde i  
  
 tkr efter region, fastighetstyp och tid  
  
 SCB, Statistikdatabas Lantbruksenheter 2005. Typkod 110, 113 och  
  
 120. Antal taxeringsenheter samt genomsnittligt skogsbruksvärde  
  
 per hektar skogsmark fördelade efter storleksklasser. Län  
  
 Skredkommissionen (1996). Anvisningar för släntstabilitetsutredningar.  
  
 Information. Rapport 5:95.  
  
 Översvämningshot. Risker och åtgärder för Mälaren, Hjälmaren  
  
 och Vänern. Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 Statens offentliga utredningar, SOU 2006:94. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 108  
  
 7 Analys  Kusterosion  
  
 I detta kapitel redovisas konsekvenserna för bebyggd miljö av  
  
 klimatförändringar när det gäller erosion längs havskusterna. De  
  
 genomförda bedömningarna är översiktliga och baseras på befintlig  
  
 kunskap och det rikstäckande underlagsmaterial som funnits  
  
 tillgängligt.  
  
 Bedömningen av var kusterosion kan förekomma utgår från  
  
 SGI:s översiktliga nationella kartläggning av kusterosion. Berörd  
  
 bebyggd miljö har beräknats utifrån Delgado.  
  
 De scenarier för klimatförändringar som använts i analysen  
  
 har utarbetats av Rossby Centre vid SMHI.  
  
 7.1 Den svenska havskusten  
  
 Längs Sveriges cirka 11 500 km långa fastlandskust från Haparanda  
  
 vid Bottenviken till Strömstad vid Skagerack, finns olika kustformationer  
  
 representerade. Kustformationerna kan indelas i sandkust 
  
 , klintkust, deltakust och landhöjningskust, se Figur 7.1.  
  
 Sandkusten karakteriseras av breda sandstränder med dyner av  
  
 vindtransporterad sand på olika avstånd från strandlinjen. Sandkust  
  
 förekommer framförallt i Skåne, Halland och på Öland och  
  
 Gotland. Ibland förkommer den mellan utskjutande uddar och  
  
 bildar där bukter, exempelvis Hanöbukten i Skåne och Laholmsbukten  
  
 i Halland.  
  
 Klintkusten karakteriseras av en mycket brant slänt i vilken vågor  
  
 har förorsakat skred och ras. Den största delen av de utrasade  
  
 massorna har transporterats ut i havet av vågorna. Slänten kan vara  
  
 uppbyggd av både berg (såväl Flynn som kalk- och sandsten) och  
  
 jord. Klintkust i urbergsförkastning förekommer bland annat vid  
  
 Hovs hallar och Kullaberg i Skåne. Öland och Gotland har klintkuster  
  
 i kalksten med raukar skulpterade av vågerosion.  
  
 Deltakust karakteriseras av det material som älvar och åar avsatt där  
  
 de mynnar i hav eller sjö. Närmast mynningen avsätts det grövre  
  
 materialet och längre ut, där strömhastigheten är liten, avsätts det  
  
 finare materialet. Då tillräckligt mycket material avsatts kommer  
  
 vattenströmmen att förgrenas och efterhand uppkommer ett 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 109  
  
 trädliknande deltamönster. Sveriges enda väl utbildade större deltakust  
  
 ligger vid Indalsälvens mynning i Bottenhavet.  
  
 Landhöjningskusten karakteriseras av områden med spår från tider  
  
 då den relativa havsnivån var mycket högre än dagens nivå. Då  
  
 havsytan låg högt har exempelvis bergshöjder blivit kalspolade och  
  
 klappervallar bildats i vågutsatta sluttningar. Exempel på landhöjningskuster  
  
 är Sveriges skärgårdskust, till exempel Stockholms  
  
 skärgård och Höga kusten.  
  
 Figur 7.1 Kustformationer i Sverige (Sveriges Nationalatlas, 1992)  
  
 7.2 Erosion av kuster  
  
 7.2.1 Hur och varför sker erosion?  
  
 Med erosion menas nötning och skulptering av berggrund och  
  
 jordtäcke genom inverkan av vågor, strömmande vatten, vind eller  
  
 is. Eftersom erosion av berggrunden i Sverige på de flesta platser är  
  
 en mycket långsam process omfattar denna utredning om kusterosion  
  
 enbart erosion i jordtäcket och framförallt erosion vid  
  
 sandkuster.  
  
 Erosion och sedimentation är en ständigt pågående naturlig  
  
 förändringsprocess i landskapet. Erosion från vågor orsakas främst  
  
 av vindvågor men kan även uppkomma av jordbävning (tsunami),  
  
 vid tappning av dammar eller av fartygstrafik. Strömmande vatten 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 110  
  
 kan medföra erosion i vattendrag och på angränsande stränder och  
  
 slänter. Vinderosion är begränsad i Sverige och förekommer framförallt  
  
 i områden som saknar vegetationstäcke, exempelvis längs  
  
 sandstränder och dyner samt på åkerjord under vår och försommar.  
  
 Erosion kan också uppkomma av nötande is från istäcken och  
  
 isdämmor som utbildats i samband med vårflöden i vattendrag.  
  
 Flera av dessa faktorer kan komma att påverkas av klimatförändringarna.  
  
 Inre erosion kan förekomma i finkornig friktionsjord  
  
 genom att grundvattenströmmar för med sig partiklar och på så  
  
 sätt orsakar materialvandring.  
  
 Med stranderosion avses den process, som leder till förlust av  
  
 material, som sand och grus, från stranden och bottnen i strandområdet.  
  
 Det är framförallt vattenstånd, vågor och strömmar som  
  
 ger upphov till denna erosion.  
  
 Om det inom ett visst avgränsat område råder jämvikt mellan  
  
 eroderat och avsatt mängd material sägs området vara stabilt från  
  
 erosionssynpunkt. Vid en nettoförlust av material är området utsatt  
  
 för erosion och i motsatt fall sker en ackumulation av material.  
  
 En förutsättning för erosionsprocesser är dels tillgång på erosionskänsligt  
  
 jordmaterial, dels en flödes/vindhastighet som är  
  
 tillräckligt hög för att lossgöra och transportera materialet. När  
  
 flödes/vindhastigheten minskar avsätts materialet igen. De mest  
  
 erosionsbenägna jordarna är ensgraderade, jordarter med en  
  
 kornstorleksfördelning motsvarande finsand och mellansand, se  
  
 Figur 7.2. Månggraderad, måttligt eller dåligt sorterad, jord, som  
  
 till exempel morän är mindre erosionsbenägen. I sådana jordar kan  
  
 sandfraktioner i de ytligaste skikten spolas bort av vågor och  
  
 vattenströmmar. Grövre fraktioner lämnas kvar i ytan och bildar en  
  
 så kallad stenpäls, som har högre motståndskraft mot fortsatt  
  
 erosion. Ett naturligt erosionsskydd bildas på så sätt. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 111  
  
 Figur 7.2 Samband mellan strömhastighet, kornstorlek och sedimentets  
  
 transporttillstånd. (Efter Handboken Bygg, Kap 177, 1972).  
  
 7.2.2 Kusterosion  
  
 Havsstränderna utsätts ständigt för erosionsangrepp och erosionen  
  
 innebär att material kontinuerligt försvinner från strandområdena.  
  
 I princip transporteras sand från stränderna ut till havs och avsätts i  
  
 revlar och bankar, som kontinuerligt kommer att växa i omfattning  
  
 och utbredning. Under vissa betingelser sker mer omfattande  
  
 erosionsangrepp, särskilt vid stormar som oftast inträffar under  
  
 höst och vinter. Våg- och vattenrörelser kan då vara så starka att  
  
 stora, sammanhängande delar av stränderna kan försvinna vid ett  
  
 och samma tillfälle. Under vissa förhållanden kan till och med  
  
 anlagda erosionsskydd förstöras eller deras funktion bli otillräcklig.  
  
 Anledningen till detta är att vid högt vattenstånd i kombination  
  
 med kraftiga vindar kan vågorna slå in på ett under normala  
  
 förhållanden opåverkat strandområde och dra med sig jordmaterial  
  
 ut på djupare vatten, där strömmar för det vidare bort från  
  
 stranden.  
  
 Storleken på de krafter som leder till erosion och transport av  
  
 sediment beror av strandens form, sedimentens egenskaper samt  
  
 vågornas höjd, längd och riktning. Krafterna ökar med ökande  
  
 våghöjd. Flacka stränder medför att energin från vågorna omvand 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 112  
  
 las till andra energiformer på en lång sträcka och vågorna leder  
  
 därmed till mindre påverkan än vid branta stränder. Det finns  
  
 många platser längs Sveriges havskuster och insjöar där det finns  
  
 erosionbenägen jord. Detta är särskilt framträdande för stora delar  
  
 av kusterna i Skåne, Halland, på Öland och Gotland. SGI har gjort  
  
 en översiktlig inventering som visar att för ca 15 % av Sveriges  
  
 kuster finns förutsättningarna för stranderosion (Rydell et al.,  
  
 2006).  
  
 Sedimenttransporten är en del i en naturlig balans utmed en  
  
 strand. Tvärs stranden kan det råda en balans mellan delar där bottnens  
  
 profil sjunker, genom erosion, och andra delar där profilen  
  
 stiger, genom ackumulation. Längs stranden kan det finnas en  
  
 balans under längre tidsperioder mellan förhållanden som medför  
  
 erosion och förhållanden som medför ackumulation. Utmed andra  
  
 stränder kan istället ett förhållande som medför erosion dominera,  
  
 vilket leder till obalans vad gäller sedimentförhållandena. Den  
  
 naturliga balansen kan störas av mänskliga aktiviteter, exempelvis  
  
 konstruktioner i vatten eller av uppbyggda strandskydd.  
  
 7.2.3 Hur påverkas stränder av mänsklig aktivitet?  
  
 Alla mänskliga aktiviteter i kustzonen påverkar stränderna på något  
  
 sätt. Samtidigt som det finns en önskan om större tillgänglighet till  
  
 strandområden måste risken för negativa effekter på stränderna  
  
 noga övervägas. Oftast har stränderna intagit ett jämviktsläge som  
  
 kan störas genom till synes små ingrepp. Exempelvis kan utläggning  
  
 av strandskoning som erosionsskydd eller omläggning av  
  
 utlopp för älvar och andra vattendrag orsaka en rubbad sedimentbalans  
  
 med erosion som följd. Likaså hindrar dammanläggningar i  
  
 vattendrag sedimenttillförseln till hav och sjöar eftersom dammarna  
  
 utgör sedimentfickor. Dammarna utjämnar också variationer i  
  
 vattenflödet vilket leder till att den mängd sediment som transporteras  
  
 med vattenflödet nedströms dammen minskar.  
  
 Stora och/eller snabba fartyg som går nära kusten eller i vattendrag  
  
 kan orsaka kraftig erosion genom att de orsakar vågor,  
  
 vattenståndsvariationer och strömmar. Sådan påverkan behandlas  
  
 inte i denna utredning.  
  
 Vegetation, både lågväxande gräs och örter samt större träd och  
  
 buskar, utgör ett väsentligt skydd mot erosion orsakad av vind,  
  
 vågor och nederbörd. Förändringar genom avverkning av strand 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 113  
  
 nära skog kan exempelvis få stora effekter på stranden. Byggnadsverk  
  
 utmed stränder, såsom pirar och strandskoningar, medför ofta  
  
 att erosionen flyttas till ett annat område. Stränder som inte  
  
 tidigare haft problem med erosion eller sedimentation kan då  
  
 skadas av erosion. Det är därför viktigt att åtgärder mot erosion  
  
 inte enbart analyseras i direkt anslutning till den tänkta platsen för  
  
 åtgärden utan för ett större område.  
  
 7.2.4 Klimatförändringar som påverkar kusterosion  
  
 Det finns flera naturliga faktorer som påverkar erosionen längs  
  
 kuster och där förändringar i klimatet kan komma att förstärka de  
  
 nuvarande förhållandena. Vågrörelsernas inverkan på stränderna  
  
 förändras och havets medelvattennivå kommer att öka på grund av  
  
 att havsytan stiger globalt, vilket innebär att vattnet når tidigare  
  
 opåverkade strandområden. Förändringar av kraftiga vindar och  
  
 stormar till följd av klimatförändringarna är inte helt klarlagda.  
  
 Vågorna kan komma att bli högre till följd av kraftigare vindar,  
  
 vilket ger större eroderande krafter.  
  
 Huvudsakligen beror kusterosion av följande förhållanden:  
  
  vattennivåer i havet - nuvarande och förväntade framtida med  
  
 hänsyn tagen till landhöjning  
  
  vågförhållanden – höjd, frekvens och riktning samt extrema förhållanden  
  
  vindförhållanden – exponering, riktning och intensitet  
  
  geologi/jordarter – på land och havsbotten  
  
  topografi – höjder på stränder, dyner och bakomliggande  
  
 områden  
  
  batymetri – nivåförhållanden och lutningar på havsbotten  
  
  morfologi – strandlinjens utformning  
  
 De tre första av dessa faktorer (vattennivåer, vågor och vindar) är  
  
 direkt kopplade till förändringar i klimatet. Dessa faktorer påverkar  
  
 också successivt de tre sistnämnda (topografi, batymetri och  
  
 morfologi).  
  
 Dessutom kan de naturliga förändringarna förstärkas av mänskliga  
  
 aktiviteter enligt avsnitt 7.2.3. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 114  
  
 7.3 Konsekvensbeskrivning och analyser  
  
 7.3.1 System/sektorer som påverkas av erosion vid kuster  
  
 samt konsekvenser  
  
 Sveriges kustområden är av stor betydelse för samhället. Områdena  
  
 utgör viktiga förbindelselänkar för transport och handel och utgör  
  
 värdefulla naturmiljöer och fritidsområden. Kusterosion kan leda  
  
 till skador med ekonomiska, estetiska, sociala och miljömässiga  
  
 förluster, störning på växt- och djurlivet samt begränsningar i  
  
 möjligheten att nyttja stränderna för rekreation och friskvård men  
  
 också begränsningar för det rörliga friluftslivet. Utvecklingen inom  
  
 strandområden och speciellt kustnära områden är en väsentlig fråga  
  
 även på EU-nivå och kommissionen har under senare år arbetat  
  
 aktivt med dessa frågor.  
  
 Det finns flera intressen som kan komma att påverkas av  
  
 erosion av kuster. Mark försvinner i havet successivt eller i  
  
 sammanhängande partier, vilket innebär att byggnader, infrastruktur,  
  
 värdefulla markområden och ibland hela fastigheter förloras.  
  
 När stränders bredd minskar kan vågor bearbeta dynbildningar  
  
 och då försvinner ett naturligt skydd mot översvämning. En  
  
 minskande strandbredd innebär också att förutsättningarna för  
  
 turism och friluftsliv minskar. Exempel på vanliga problemställningar  
  
 och behov av skydd mot erosion och översvämning i  
  
 kustområden visas i Figur 7.3. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 115  
  
 Figur 7.3 Behov av kustskydd mot erosion och översvämning. (Foto: SGI  
  
 och Ystads kommun)  
  
 Det finns omfattande värden som kan vara i riskzonen i områden  
  
 där erosion förekommer:  
  
  Bebyggelse (permanent och fritidshus) samt tillhörande infrastruktur  
  
 (gator, VA, el etc.). Konsekvenser kan vara skador på  
  
 byggnader där grundläggning underminerats eller där vatten  
  
 översvämmar kustskydden.  
  
  Infrastruktur (vägar, järnvägar, hamnar etc.). Konsekvenser kan  
  
 vara underminerade vägar och järnvägar, brott på ledningar.  
  
 Ackumulation av material kan vara negativt i farleder och  
  
 inseglingsrännor till hamnar.  
  
  Turistindustrin. Konsekvenser kan vara att förutsättningarna för  
  
 turismen försvinner då attraktiva badstränder minskar. I många  
  
 fall innebär detta också att varumärket skadas då detta ofta är  
  
 förknippat med tillgång till stränderna. Detta leder till ekonomiska  
  
 förluster för den näringsverksamhet som är beroende av  
  
 turister, t.ex. restauranger, hotell, camping etc.  
  
  Värdefull mark. Områden med höga naturvärden samt värdefull  
  
 jord- och skogsmark. Erosion kan leda till förlust av land, 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 116  
  
 ekologiska skador och minskad biologisk mångfald. Ackumulation  
  
 av material kan dock vara positivt genom att landområden  
  
 växer till och utgör ny mark.  
  
  Folkhälsa/rekreation. Konsekvenser kan vara att värdefulla  
  
 rekreations- och strövområden försvinner genom erosion eller  
  
 översvämning.  
  
 7.3.2 Omfattning av kusterosion  
  
 Klimatscenarier  
  
 Utgångspunkten för denna rapport är klimatförändringarna enligt  
  
 SMHI:s regionala scenarier för Östersjön för perioden 20712100.  
  
 Dessa utgår från fyra scenarier från de globala klimatmodellerna  
  
 HadAM3H och ECHAM4 respektive två scenarier för utsläpp av  
  
 växthusgaser, A2 och B2.  
  
 När det gäller kusterosion är det den påverkan som långsamt  
  
 och kontinuerligt sker över året som generellt är dominerande.  
  
 Denna erosion bestäms främst av havets medelvattennivå. Lokalt  
  
 kan mycket kraftiga vågor i kombination med högt vattenstånd  
  
 orsaka stor påverkan men det är inte möjligt att i förväg bestämma  
  
 inom vilka områden och med vilken omfattning detta kommer att  
  
 ske. I denna studie har därför använts värden enligt high case  
  
 scenario för medelvattennivån i havet (global höjning med 88 cm)  
  
 med hänsyn tagen till landhöjningen, se Figur 7.4. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 117  
  
 Figur 7.4 Förändring av havets medelvattennivå vid en global höjning av  
  
 havsnivån med 88 cm. (Meier et al., 2004).  
  
 Vid beräkning av erosionspåverkan har använts medelvattennivåer i  
  
 havet för perioden 20712100. Kusten har indelats i tre regioner, en  
  
 sydlig med 80 cm nivåhöjning i havet, en mellansvensk med 50 cm  
  
 och en nordlig med 20 cm havsnivåhöjning enligt SMHI:s  
  
 scenarier. Den sydliga zonen omfattar kusten från Bohuslän till och  
  
 med Östergötland, den mellansvenska sträcker sig från Södermanland  
  
 till och med Uppland medan den nordliga omfattar resterande  
  
 del av kusten till finska gränsen. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 118  
  
 Kustområden med erosion  
  
 Omfattningen av erosionen vid kusterna beror till stor del av  
  
 topografiska och geologiska förhållanden i kustområdet. Uppgifter  
  
 om höjdförhållanden med tillräcklig noggrannhet saknas för  
  
 huvuddelen av de svenska kuststräckorna. För bedömning av vilka  
  
 strandnära områden som kan komma att påverkas av erosion har  
  
 därför använts en modell som bygger på ett samband mellan havsnivåhöjning  
  
 och påverkan på stränder (Russell, 1988). Modellen  
  
 utgår från att en höjd vattennivå i havet påverkar strandens övre del  
  
 och dynerna, varvid material förflyttas från stranden ut i havet så  
  
 att ett nytt jämviktsläge uppkommer. En generell uppskattning  
  
 enligt denna modell är att en havsnivåhöjning påverkar en strandzons  
  
 bredd med faktorn 100, dvs. 1 cm höjning av havsnivån har  
  
 påverkan 1m upp på stranden. Detta innebär att påverkan finns på  
  
 en zon med bredden 80 m i den södra regionen, 50 m i den mellansvenska  
  
 och 20 cm i den norra regionen.  
  
 Den erosion som pågår vid nuvarande klimat och som – utöver  
  
 ökad erosion till följd av klimatförändringar  kommer att pågå  
  
 under tiden fram till år 2100 är svår att generellt bedöma. Det finns  
  
 endast begränsade och lokala uppgifter om denna erosion. Det är  
  
 inte heller möjligt att bedöma lokala effekter på erosionen till följd  
  
 av stormar, översvämning och tillfälliga högvatten eller andra  
  
 säsongsbetonade effekter. För att ta hänsyn till dessa förhållanden  
  
 har gjorts ett schablontillägg med ca 25 % på utsträckningen av de  
  
 områden som kan komma att beröras med utgångspunkt från  
  
 havsnivåhöjningen. Detta innebär att den zon som påverkas har i  
  
 denna utredning valts till bredden 100 m i södra, 65 m i mellersta  
  
 och 30 m i norra Sverige för de tidigare angivna kustregionerna. I  
  
 delar av nordligaste Sverige kompenserar landhöjningen i huvudsak  
  
 havsnivåns höjning, vilket innebär att erosionen är ett mindre hot  
  
 mot dessa kuststräckor.  
  
 När det gäller den geografiska omfattningen och vilka kuststräckor  
  
 som kan komma att hotas har använts den översiktliga  
  
 inventering som SGI utfört över områden med förutsättningar för  
  
 erosion utifrån geologiska förhållanden för Sveriges havskuster  
  
 samt Öland och Gotland (Rydell et al, 2005). De redovisade  
  
 sträckorna avser områden där kusten utgörs främst av jordarterna  
  
 sand och silt. Ett exempel för del av Skånes sydkust finns i  
  
 Figur 7.5. Sammanställningen visar att för ca 15 % av landets totala  
  
 kuststräckor finns förutsättningar för erosion. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 119  
  
 Figur 7.5 Förutsättningar för erosion (orange kuststräckor) (Rydell et al.,  
  
 2006)  
  
 Värden i kustzoner som berörs av erosion  
  
 För de kustområden som kan komma att utsättas för erosion enligt  
  
 ovan har areorna för de fastigheter och andra värden som är belägna  
  
 inom dessa kustzoner beräknats utifrån Lantmäteriets terrängkartor  
  
 och uppgifter om olika markklasser. Markanvändning och  
  
 bebyggelseklasser är hämtade från den allmänna kartserien GSDTerrängkartans  
  
 marklasser. Beskrivning och definitioner anges i  
  
 Bilaga 2.  
  
 Ett exempel på redovisning på omfattning framgår av Figur 7.6.  
  
 0 2 4 6 810 
  
 Km 
  
 MALMÖ KOMMUN 
  
 Torres 
  
 TRELLEBORGS KOMMUN 
  
 Ur GSD-Översiktskartan© Lantmäteriverket. 
  
 Medgivande M2005/4875 Gäller t.o.m. 2009-11-30. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 120  
  
 Figur 7.6 Exempel på kustområden som kan beröras av erosion (prickade  
  
 områden). (Lantmäteriet, 2006).  
  
 7.4 Ekonomiska värden som hotas av erosion  
  
 Den byggda miljön (byggnader och tillhörande lokala infrastruktur),  
  
 industrier, fritidsområden och badstränder kan komma  
  
 att få skador till följd av erosion av kusten. I utredningen har det  
  
 ekonomiska värdet av dessa tillgångar beräknats.  
  
 Sådana värden kan komma att helt eller delvis förstöras vid den  
  
 erosion som kan förväntas till följd av klimatförändringar. Det är  
  
 uppenbart att alla dessa inte kommer att förstöras utan att en  
  
 successiv anpassning för flera av dessa kommer att göras, t.ex. att  
  
 kustskydd etableras eller att anläggningar flyttas längre från kusten.  
  
 Detta utvecklas närmare i avsnitt 7.5. Kostnaderna för sådan  
  
 anpassning kan vara avsevärda och i flera fall i nivå med värdet av  
  
 det som är hotat.  
  
 Beräkningarna nedan ska följaktligen inte tolkas som en prognos  
  
 för vad erosionen kommer att kosta utan som en uppskattning av  
  
 stock-at-risk, dvs. värdet av det hotade kapitalet.  
  
 Analysen i detta kapitel omfattar områden vid havskusten och  
  
 de ekonomiska värden som kan hotas. En beräkning av hotade  
  
 värden till följd av ras och skred redovisas i kapitel 6, där också 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 121  
  
 hotade värden i kustzoner ingår. Detta betyder att det finns en viss  
  
 överlappning av hotade värden i kustområdena. Sålunda kan de  
  
 hotade värdena i dessa områden inte adderas till en sammanlagd  
  
 skadekostnad utan bedömningar bör göras med viss försiktighet.  
  
 Fastigheter – småhus, hyreshus, industriområden och åkermark  
  
 De arealer som hotas av erosion har beräknats för respektive  
  
 kustkommun (beräkningsförutsättningar enligt avsnitt 7.3).  
  
 Genom att kombinera dessa arealer med Lantmäteriets terrängkarta  
  
 över olika markslag kan beräknas vilka typer och arealer av  
  
 bebyggelse (låg och hög bebyggelse, industriområde m.m.) och  
  
 markanvändning (skog, åker m.m.) som finns på de erosionshotade  
  
 ytorna. För att värdera åkermark har det genomsnittliga priset på  
  
 jordbruksmark per hektar och län använts (Jordbruksverket, 2006).  
  
 Markklasserna innefattar även skogsmark och annan öppen mark.  
  
 Skogsmarken har inte värderats, då skog längs kusten sällan är  
  
 avverkningsskog och således inte bedömts ha något marknadsvärde.  
  
 Rekreationsvärdet av skogsmarken och övrig mark har inte  
  
 beräknats.  
  
 Tabell 7.1 Areal av olika markslag som hotas av erosion (km2)  
  
 LÄN Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Industri område  
  
 Åker,  
  
 fruktodling  
  
 Västra Götaland 0 22,1 6,1 2,9 21,9  
  
 Halland 0 33,1 5,3 0,2 33,8  
  
 Skåne 0,3 80,3 24,2 6,5 576,4  
  
 Blekinge 0 5,2 6,6 1,9 49,2  
  
 Kalmar 0 15,4 8,8 0,3 46,2  
  
 Gotland 0 0,9 1 0 5,3  
  
 Östergötland 0 1,6 0,2 4,6 0,5  
  
 Södermanland 0 0 0 0 9,3  
  
 Stockholm 0 55,6 12,8 2,3 11,9  
  
 Uppsala 0 0,9 0,4 1,3 2,1  
  
 Gävleborg 0 0,3 2 12,6 0,5  
  
 Västernorrland 0,1 2,1 14,6 15,7 2,1  
  
 Västerbotten 0,1 1 1 0,3 1,3  
  
 Norrbotten 0 1 0 13 1,7  
  
 Summa, 0,5 222 84 62 767 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 122  
  
 För småhus finns data över tomtarealer dessutom uppdelat på olika  
  
 zoner efter avstånd från strand. Här har genomsnittstomterna för  
  
 småhus 0150 m från strand använts. Låg bebyggelse har antagits  
  
 motsvara småhus för permanentboende och Hög bebyggelse har  
  
 antagits motsvara hyreshus och kontorslokaler i SCB:s statistik.  
  
 För Fritidsbebyggelse och Industriområden har fritidshus och  
  
 industrilokaler använts. Så kallade bebyggelsepunkter, dvs. enstaka  
  
 byggnader eller liten grupp av byggnader utanför bebyggt område,  
  
 anges också i Terrängkartan. Varje punkt har antagits bestå av ett  
  
 hus och har värderats som småhus. Värdet, som alltså är en undre  
  
 gräns, har i denna tabell lagts in i klassen Låg bebyggelse. Sluten  
  
 bebyggelse (dvs. hus i slutna kvarter) hotas i ett fåtal kommuner,  
  
 bl.a. Norrtälje, Ystad, Karlshamns och Stockholms kommun. Dessa  
  
 värden ingår i gruppen Hög bebyggelse. I Tabell 7.2 anges antalet  
  
 fastigheter för respektive användningsområde.  
  
 Tabell 7.2 Antalet fastigheter som hotas av erosion.  
  
 LÄN Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Industri område  
  
 Summa  
  
 Västra Götaland 0 6 979 1 256 192 8 427  
  
 Halland 0 8 308 1 971 19 10 298  
  
 Skåne 63 37 732 11 995 509 50 300  
  
 Blekinge 7 26 448 3 824 176 30 455  
  
 Kalmar 0 6 109 3 509 13 9 631  
  
 Gotland 0 4 121 247 0 4 369  
  
 Östergötland 4 683 51 308 1 045  
  
 Södermanland 0 462 93 2 557  
  
 Stockholm 7 7 754 2 651 207 10 620  
  
 Uppsala 0 15 532 111 30 15 673  
  
 Gävleborg 0 708 916 646 2 270  
  
 Västernorrland 24 160 5 301 841 6 326  
  
 Västerbotten 13 1 070 469 25 1 578  
  
 Norrbotten 0 774 0 543 1 317  
  
 Summa, 117 116 841 32 395 3 513 152 866  
  
 Den bebyggda ytan har värderats med fastighetsvärden. Terrängkartan  
  
 visar dock inte antalet byggnader inom de olika ytorna för  
  
 markslag, utan bara vilken typ av bebyggelse som finns (Låg  
  
 bebyggelse, Hög bebyggelse, Fritidshusområde, Industriområde).  
  
 För att uppskatta antalet byggnader har de framtagna arealerna  
  
 dividerats med genomsnittlig tomtareal per kommun och fastighetstyp  
  
 (SCB, Statistikdatabasen). Fastigheterna har sedan värde 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 123  
  
 rats med genomsnittligt pris för respektive fastighetsslag i varje  
  
 kommun (SCB, Statistikdatabasen).  
  
 De hotade värdena för de olika fastighetstyperna visas i  
  
 Tabell 7.3. Den största posten är kategorin låg bebyggelse, dvs.  
  
 småhus exklusive fritidshus. Den hotade småhusbebyggelsen motsvarar  
  
 ca 4 % av det totala småhusbeståndet i Sverige och motsvarar  
  
 ca 10 % av dess värde.  
  
 Tabell 7.3 Totalt värde hotade fastigheter (MSEK). 2005 års prisnivå  
  
 LÄN Hög  
  
 bebyggelse  
  
 Låg  
  
 bebyggelse  
  
 Rodriguez bebyggelse  
  
 Industriområde  
  
 Åker,  
  
 fruktodling  
  
 Summa  
  
 Västra Götaland 0 12 322 1 458 770 65 14 615  
  
 Halland 0 18 971 2 585 50 101 21 Ramirez 678 69 311 16 223 2 804 3 366 92 382  
  
 Blekinge 28 23 547 3 168 340 287 27 370  
  
 Kalmar 0 5 431 1 906 42 75 7 454  
  
 Gotland 0 5 333 239 0 10 5 582  
  
 Östergötland 34 745 40 1 190 1 2 011  
  
 Södermanland 0 689 86 4 35 815  
  
 Stockholm 298 18 741 4 455 1 609 45 25 147  
  
 Uppsala 0 11 105 67 191 6 11 369  
  
 Gävleborg 0 609 585 1 799 1 2 994  
  
 Västernorrland 104 144 2 758 5 815 0 8 822  
  
 Västerbotten 94 677 290 106 1 1 168  
  
 Norrbotten 0 770 0 2 143 1 2 914  
  
 Summa, 1 236 168 396 33 860 16 863 3 994 224 350  
  
 Diskonterat  
  
 nuvärde,  
  
 Kalkylränta 4 %  
  
 303 41 265 8 297 4 132 979 54 977  
  
 Risken för att angivna värden hotas av erosion avser perioden  
  
 20702100. Med hänsyn till tillväxten av ekonomin under den  
  
 mellanliggande perioden och till de tidspreferenser som vanligen  
  
 antas i kostnadsnyttoanalyser (dvs. att en inkomst nu värderas  
  
 högre än inkomst om hundra år) har nuvärdet av summorna i  
  
 Tabell 7.3 diskonterats. Nuvärdet påverkas i hög grad av den tidsperiod  
  
 under vilken erosionen antas ske. Om de hotade arealerna  
  
 eroderas successivt under 100 år så uppgår nuvärdet av de hotade  
  
 värdena för hela riket till de belopp som anges i sista raden i  
  
 Tabell 7.3. Uppgifterna baseras på kalkylräntan 4 % (den kalkylränta  
  
 som används för infrastrukturplanering för närvarande). 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 124  
  
 Det är emellertid sannolikt att större delen av fastighetsvärdena  
  
 drabbas under den senare delen av seklet. Om så är fallet blir det  
  
 diskonterade värdet mindre, eftersom konsekvenserna ligger längre  
  
 bort i tiden. Om exempelvis 0,5 % av fastighetsvärdena eroderas  
  
 varje år under den första femtioårsperioden, därefter under de  
  
 följande 50 åren först 1 % och sedan 2 procent av det ursprungliga  
  
 fastighetsvärdet, så blir det diskonterade nuvärdet 34 miljarder  
  
 kronor istället för ca 55 miljarder som i exemplet ovan.  
  
 Infrastruktur  
  
 Den lokala infrastruktur som finns för bostads- och industriområden  
  
 tillkommer till det förlorade fastighetsvärdet. Det kan  
  
 gälla gator och vägar, VA-system och elledningar.  
  
 I Tabell 7.4 anges länsvis uppskattade värden av VA-system för  
  
 hotad bebyggelse. Beräkningarna baseras på en schablonkostnad  
  
 för VA-nät för olika fastigheter. Schablonkostnaderna uppgår till  
  
 75 tkr för småhus, 60 tkr för fritidshus och 110 tkr för hög bebyggelse  
  
 (muntlig kommunikation, Svenskt Vatten). Värdena avser  
  
 anslutningen från stamnätet till fastigheten, inte VA-ledningarna  
  
 inne i huset vilket ingår i fastighetsvärdet.  
  
 Tabell 7.4 Totalt värde av VA-system för hotade fastigheter (MSEK).  
  
 2005 års prisnivå.  
  
 LÄN Hög bebyggelse Låg bebyggelse Rodriguez bebyggelse  
  
 Summa  
  
 Västra Götaland 0 523 75 599  
  
 Halland 0 623 118 741  
  
 Skåne 7 2 830 720 3 556  
  
 Blekinge 1 1 984 229 2 214  
  
 Kalmar 0 458 211 669  
  
 Gotland 0 309 15 324  
  
 Östergötland 0 51 3 55  
  
 Södermanland 0 35 6 40  
  
 Stockholm 1 582 159 741  
  
 Uppsala 0 1 165 7 1 172  
  
 Gävleborg 0 53 55 108  
  
 Västernorrland 3 12 318 333  
  
 Västerbotten 1 80 28 110  
  
 Norrbotten 0 58 0 58  
  
 Summa, 13 8 763 1 944 10 719 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 125  
  
 Påverkan på turism  
  
 Det finns ett flertal strandområden som hotas av erosion och som  
  
 omfattar en avsevärd turistindustri. Det har inte varit möjligt att i  
  
 denna studie beräkna omfattningen av denna verksamhet för hela  
  
 landet. Nedan ges några exempel från olika delar av landet för att  
  
 illustrera de ekonomiska värdena som är berörda.  
  
 Om attraktiva strandområden eroderas innebär det en välfärdsförlust.  
  
 Detta kan värderas med betalningsviljestudier. Några  
  
 sådana studier av värdet av olika typer av strandområden finns dock  
  
 inte för Sverige. Ett sätt att uppskatta värdet av ett strandområde är  
  
 de utlägg som turister har för att resa till och vistas i ett  
  
 rekreationsområde. De inkomster från turismen som ett område  
  
 har kan därför ses som en nedre gräns för vad området är värt för  
  
 besökarna. Värdet för de boende i området avspeglas snarare i t.ex.  
  
 fastighetspriserna.  
  
 Ystads kommun  
  
 Ystads kommun har som en del i ett EU/Interreg-projekt gjort en  
  
 uppskattning av de värden som kan gå förlorade på grund av  
  
 stranderosion och höjd havsnivå för Ystad Sandskogen om inga  
  
 åtgärder vidtas (Green och Mccullough, 2005). Analysen är baserad  
  
 på antagandet att havsnivån kommer öka med 0,5 m under de  
  
 närmaste 100 åren på grund av klimatförändringarna. Tillsammans  
  
 med den pågående erosionen innebär detta att strandlinjen kommer  
  
 att förflyttas tillbaka i genomsnitt 98 meter och medföra en total  
  
 förlust av 415 000 m2 strand.  
  
 De värden som tas upp i analysen är framförallt de fastigheter  
  
 som befinner sig i farozonen, ett hotell/konferensanläggning och  
  
 ett fritidshusområde. De värderas med nybyggnadskostnaden liksom  
  
 en fotbollsplan som ligger i området. Vidare antar man att 1 %  
  
 av intäkterna från turismen i området förloras. Det är en försiktig  
  
 uppskattning, som tar hänsyn till det faktum att ett nytt strandområde  
  
 kommer bildas längre in. På sikt bör således inte turismen i  
  
 området påverkas i alltför stor utsträckning. Den sammanlagda  
  
 förlusten om inga åtgärder vidtas kan uppskattas till 488 miljoner  
  
 kronor i 2005 års prisnivå. Viktat med sannolikheten för att det  
  
 inträffar under en trettioårsperiod och diskonterat med 1,5 % 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 126  
  
 diskonteringsränta motsvarar detta ett nuvärde på 235 miljoner  
  
 kronor.  
  
 Halmstads kommun  
  
 Stranden i Tylösand är en av Halmstads viktigaste tillgångar. Var  
  
 fjärde turist väljer mellan flera resmål utöver Halmstad och majoriteten  
  
 av de konkurrerande resmålen finns i Skåne eller på Västkusten.  
  
 Turister från Svealand och utlandet kommer främst hit för  
  
 att sola och bada, medan turister från Götaland har besök hos släkt  
  
 och vänner som främsta anledning. Nära 60 % av turisterna ser  
  
 Halmstad som resans huvudsakliga mål, medan 25 % är här på en 1dagsresa.  
  
 Den största delen av turisterna kommer från angränsande  
  
 län, framförallt Skåne och Västra Götaland. Av det totala antalet  
  
 resor till Halmstad genomförs 41 % under juni–augusti. Den fina  
  
 badstranden ses som ett viktigt konkurrensmedel, även för konferensresor.  
  
 Omsättning för den egentliga turismen (dvs. exkl.  
  
 genomfartsturism och shoppingresor) är 1 165 miljoner kronor,  
  
 och den genererar 1 060 årsarbeten.  
  
 Bohuslän  
  
 Turismens utredningsinstitut har gjort en undersökning av  
  
 inkomsterna från turism i Bohuslän (Turismens utredningsinstitut,  
  
 2002). Den totala turismomsättningen i Bohuslän år 2002 var 5 200  
  
 miljoner kronor, och antal årsarbeten som turismen ger upphov till  
  
 uppskattades till 3 300. I den intervjuundersökning som gjordes  
  
 uppgav 54 % av turisterna att det primära syftet med resan var sol  
  
 och bad. Ökade skatteintäkter från turismen beräknades inte  
  
 eftersom man ansåg att det kommunala utjämningssystemet gör  
  
 sådana effekter ointressanta.  
  
 Campingplatser  
  
 På många av de utsatta kustavsnitten finns badstränder och  
  
 campingplatser. I Tabell 7.5 visas en sammanställning av årsarbeten  
  
 och omsättning på campingplatser vid några av de stränder som kan  
  
 komma att hotas av erosion. I många fall handlar kostnaderna om  
  
 förlorade tillgångar och kostnaderna för att bygga upp nytt. I andra 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 127  
  
 fall kan erosionen göra att stranden för en längre tid blir oattraktiv  
  
 med minskad tillströmningen av turister som följd.  
  
 Tabell 7.5 Exempel på omsättning och årsarbeten för campingplatser vid  
  
 kuster. 2006 års prisnivå. (Källa: Hardin, Sveriges  
  
 Camping  Stugföretagares Riksorganisation).  
  
 Ort Årsarbeten Omsättning  
  
 MSEK  
  
 Beskrivning  
  
 Pite havsbad 60 85 923 tomter, 200 stugor/lägenheter,  
  
 hotell, restaurang, affär  
  
 Öland Ekerum 20 18 610 tomter, 160 stugor/rum, affär och  
  
 restaurang  
  
 Torekov 6,5 7 525 tomter 15 stugor, affär och  
  
 restaurang  
  
 Tvååker 7 5,5 400 tomter, 6 stugor, restaurang  
  
 Hagön 8 8,5 550 tomter 21 stugor, affär och  
  
 restaurang  
  
 Solvik 8 9 230 tomter 112 stugor, affär  
  
 Övriga värden  
  
 Utöver dessa värden finns också naturmiljö och ekologiska värden,  
  
 t.ex. områden med biologiska värden, Natura 2000-områden etc.  
  
 En sådan typ av områden är de strandängar som finns nära  
  
 kustlinjen. Dessa har ofta en begränsad bredd och gränsar till vägar  
  
 och bebyggelse. I det fall strandängar eroderas finns risk för att  
  
 bebyggd miljö kan utsättas för erosion och översvämning.  
  
 Värdering av sådana områden ingår inte i denna utredning.  
  
 I norra Sverige innebär landhöjningen att delvis ny mark uppkommer  
  
 eftersom den höjda havsnivån kompenseras av landhöjningen.  
  
 Vidare medför havsnivåhöjningen att behovet av att  
  
 muddra minskar i hamnarna, vilket annars är nödvändigt med  
  
 hänsyn till landhöjning. Några beräkningar av dessa förhållanden  
  
 har inte gjorts i denna utredning. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 128  
  
 Internationella studier  
  
 I ett europeiskt projekt om kustzoner citeras några studier av de  
  
 samhällsekonomiska effekterna av kusterosion (Messina, 2005). I  
  
 en engelsk studie (Bateman et al., 2001) uppskattades rekreationsvärdet  
  
 av en strand i södra England genom en betalningsviljestudie.  
  
 Värdet av att skydda stranden från erosion genom strandfodring  
  
 var ca 400 kronor per hushåll och år för turister och 350 kronor per  
  
 hushåll och år för permanentboende.  
  
 Ett nordamerikanskt projekt (Obrien och Ramsey, 2002) visar  
  
 på påverkan av fastighetsvärden av kusterosion. I studien fann man  
  
 att även fastigheter som sannolikt inte påverkas av erosionen inom  
  
 de närmaste 60 åren förlorar i värde. Vid en erosionstakt på  
  
 ca 1 meter (3 fot) per år beräknades hus som ligger ca 50 meter  
  
 från stranden sjunka 25 % i värde, men även hus som ligger  
  
 ca 100 meter från stranden sjunker 23 % i värde. Man fann också  
  
 att det är viktigt vilka åtgärder som vidtas; stabiliseringsåtgärder  
  
 kan förfula stranden och göra att alla fastigheter tappar i värde,  
  
 både strandnära och icke strandnära, medan strandfodring ökar  
  
 värdet på fastigheterna.  
  
 7.5 Åtgärder för att förebygga och skydda mot  
  
 kusterosion  
  
 7.5.1 Integrerad förvaltning av kustområden  
  
 Inom EU har kustområdena en avgörande betydelse ur ett flertal  
  
 perspektiv såsom sysselsättning, ekonomisk tillväxt och livskvalitet.  
  
 EU-parlamentet och rådet har därför antagit en rekommendation  
  
 för Integrerad förvaltning av kustområden (Integrated  
  
 Coastal Zone Management, ICZM) med avsikt att främja samarbete  
  
 när det gäller planering och förvaltning inom sådana områden  
  
 mellan lokala, regionala och nationella intressen (EG, 2002).  
  
 Eftersom många av frågorna ofta är gränsöverskridande betonas  
  
 också det internationella samarbetet.  
  
 I Sverige används begreppet Integrerad förvaltning av kustområden  
  
 med följande innebörd:  
  
 En integrerad förvaltning av kustområden är en dynamisk, tvärvetenskaplig  
  
 och ständigt pågående process som ska främja en hållbar  
  
 förvaltning av kustområdena. Den omfattar hela cykeln av insamling  
  
 av information, planering (i bred bemärkelse), beslutsfattande, för 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 129  
  
 valtning och kontroll av genomförandet. I en sådan förvaltning  
  
 utnyttjas alla intressenters kunniga deltagande och samarbete för att  
  
 bedöma de samhälleliga målen i ett särskilt kustområde och vidta  
  
 åtgärder för att uppnå dessa mål. Strävan är att genom integrerad  
  
 förvaltning av kustområden på längre sikt kunna finna en jämvikt  
  
 mellan ekonomiska, sociala och kulturella mål samt miljö- och  
  
 rekreationsintressen, inom de ramar som den naturliga dynamiken ger  
  
 (EU, 2000).  
  
 7.5.2 Fysisk samhällsplanering  
  
 Risken för kusterosion kan genom medvetna samhällsbeslut  
  
 minskas, likaväl som mindre genomtänkta beslut kan öka riskerna.  
  
 Den kommunala fysiska planeringen är ett av de viktigaste instrumenten  
  
 för att undvika att ny bebyggelse lokaliseras till områden  
  
 med risk för erosion. De olika planinstituten i Plan- och bygglagen,  
  
 översiktsplan, detaljplan och områdesbestämmelser, kan synliggöra  
  
 riskområden så att frågan uppmärksammas av andra aktörer som  
  
 fastighetsägare, myndigheter, entreprenörer etc.  
  
 Gemensamt för alla planer är att vissa allmänna intressen ska  
  
 beaktas. Det är grundläggande krav som att marken ska vara lämplig  
  
 för avsett ändamål och bidra till hållbara strukturer och resurseffektiva  
  
 samhällen. Bebyggelse ska således lokaliseras till mark  
  
 som är lämpad för ändamålet, bl.a. med hänsyn till de boendes hälsa  
  
 och säkerhet, jord- och vattenförhållanden.  
  
 Det hållbara samhället ställer krav på att markanvändningen  
  
 utvärderas i ett långsiktigt perspektiv. När det gäller bebyggelse är  
  
 det rimligen byggnaders och anläggningars livslängd som bör vara  
  
 avgörande. Risker för erosion på de platser där bebyggelse finns  
  
 och planeras behöver därför bedömas för mycket lång tid.  
  
 7.5.3 Strategier för skydd av kustområden  
  
 Erosion är en naturlig, geologisk och morfologisk process där  
  
 utgångspunkten bör vara att naturen kan tillåtas att ha sin gång i  
  
 områden där det inte finns enskilda eller allmänna värden eller  
  
 intressen som hotas. Kusterosion måste ses i ett helhetsperspektiv  
  
 utifrån samhällets intressen. Utgångspunkten måste då vara att  
  
 medverka till att förebygga skador till följd av stranderosion genom  
  
 lämplig samhällsplanering och genom väl planerade erosions 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 130  
  
 begränsande och återställande åtgärder vid hotad bebyggelse, infrastruktur  
  
 och andra skyddsvärda områden.  
  
 Med utgångspunkt från vilka värden som kan vara hotade kan  
  
 olika strategier tillämpas för skydd av kustområden. Det finns i  
  
 princip fem olika grundläggande strategier som kan tillämpas enligt  
  
 Figur 7.7.  
  
 Figur 7.7 Strategier för kustskydd (efter Eurosion, 2004)  
  
  Ingen åtgärd  
  
 Inga investeringar görs i kustskyddsanläggningar eller åtgärder  
  
 för att skydda mot erosion.  
  
  Planerad tillbakaflyttning/reträtt  
  
 Byggnader och anläggningar flyttas in mot land och nya kustskydd  
  
 anordnas längre från strandlinjen.  
  
  Säkerställa strandlinjen  
  
 Behålla och vid behov förstärka nuvarande strandlinje. Denna  
  
 strategi täcker de situationer där åtgärder kan göras framför eller 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 131  
  
 bakom de befintliga skydden för att förbättra eller bevara den  
  
 skyddsnivå som ges av den existerande skyddslinjen.  
  
  Utvidga strandområdet  
  
 Nya kustskydd etableras längre ut mot havet. Den befintliga  
  
 skyddslinjen flyttas fram genom att nya skydd byggs nedanför  
  
 de befintliga.  
  
  Begränsad påverkan  
  
 Samverkan med naturliga processer genom att tillåta viss erosion  
  
 under kontrollerade förhållanden och genom underhållsåtgärder  
  
 säkerställa viktiga områden och intressen.  
  
 För att identifiera de strategiska möjligheterna, som beskrivs i  
  
 Figur 7.7 är det lämpligt att undersöka ett brett spektrum av  
  
 tänkbara alternativ som täcker olika skyddsåtgärder, risker och  
  
 tidsperspektiv. Detta ger en indikation om vilka områden som kan  
  
 behöva skyddas och när de kommer att vara i riskzonen.  
  
 När olika åtgärder studeras är det nödvändigt att identifiera vad  
  
 som kommer att hända om inget görs. Alternativet Ingen åtgärd  
  
 beskriver situationen där inga åtgärder för kustskydd kommer att  
  
 vidtas. Detta alternativ tillämpas både när det saknas kunskap om  
  
 erosionen och ingen plan för åtgärder finns eller i det fall man efter  
  
 utvärdering av alternativen medvetet avstår från att bygga upp nya  
  
 eller underhålla befintliga kustskydd.  
  
 7.5.4 Åtgärder för skydd mot erosion och översvämning  
  
 Det är inte möjligt att ange kostnader för anpassning och åtgärder  
  
 för att skydda mot erosion för alla hotade områden längs den  
  
 svenska havskusten. Därför redovisas nedan olika möjligheter till  
  
 kustskydd och kostnader för dessa.  
  
 Det finns olika åtgärder som kan vidtas för att begränsa och  
  
 förhindra erosion och eventuellt tillhörande översvämning av  
  
 kustområden. I flera fall finns ett naturligt skydd i form av t.ex.  
  
 dyner/klitter, som ibland kan behöva förstärkas. Syftet med ett  
  
 kustskydd/erosionsskydd är att:  
  
  utgöra en barriär mellan vattnet och det erosionskänsliga/erosionsbenägna  
  
 strandmaterialet; 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 132  
  
  dämpa energin i vågor och strömmar innan de når stränderna,  
  
 varvid möjligheten minskar för vatten och vågor att erodera  
  
 strandmaterialet;  
  
  styra vattenströmmar och sedimentströmmar så att en önskvärd  
  
 transport och sedimentation sker av material;  
  
  förhindra att vatten översvämmar byggd miljö och andra  
  
 landområden.  
  
 Exempel på kustskydd är:  
  
  Strandskoning, sponter och kajliknande konstruktioner  
  
  Strandfodring (artificiell sandtillförsel)  
  
  Vågbrytare  
  
  Förstärkning av naturliga kustskydd (dyner eller bukter mellan  
  
 uddar)  
  
  Hövder  
  
  Vegetation  
  
  Stranddränering  
  
 För att uppnå så god effekt som möjligt kombineras ofta olika  
  
 typer av erosionsskydd med varandra. Vilken typ av kustskydd som  
  
 väljs i varje enskilt fall beror på flera tekniska, ekonomiska och  
  
 miljömässiga faktorer som måste vägas samman till en helhet.  
  
 Nedan beskrivs kortfattat olika typer av kustskydd och deras  
  
 funktion samt storleksordning av kostnader för svenska förhållanden.  
  
 Kostnadsuppgifterna avser svenska förhållanden och är angivna  
  
 i 2006 års prisnivå.  
  
 Strandskoning  
  
 Strandskoning är ett samlingsbegrepp för olika typer av konstruktioner  
  
 som uppförs på stränder som är utsatta för erosion, särskilt  
  
 där vågangreppen är svåra. Strandskoningens primära funktion är  
  
 att skilja land och vatten och därigenom begränsa vågors och  
  
 strömmars möjligheter att erodera stränder och dynbildningar.  
  
 Dessutom skyddar strandskoningar mot jordskred och ras. Strandskoningen  
  
 kan antingen placeras direkt på slänten ned mot vattnet  
  
 eller utföras vertikalt i form av stödmurar eller kajer.  
  
 Den vanligaste typen av strandskoning utgörs av block eller  
  
 sprängsten som placeras ut längs stranden. Konstruktionen utförs  
  
 oftast som ett så kallat omvänt filter. I vissa fall används betong 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 133  
  
 plattor, betongmattor, gabioner, betongmurselement eller i en  
  
 enklare form sandfyllda säckar. Användningen är dock begränsad  
  
 ur den aspekten att det är önskvärt att bevara stora delar av den  
  
 strandlinje som är utsatt för erosion, antingen från turistsynpunkt  
  
 (badstränder), ur miljösynpunkt (växt- och djurliv) eller från  
  
 estetisk synpunkt.  
  
 Kostnaderna för strandskoning varierar mellan 8001 200 kr/m2.  
  
 Strandfodring  
  
 Det mest naturliga sättet att skydda stränder mot erosion och därav  
  
 risk för översvämning är att återställa en eroderande strand till sitt  
  
 ursprungliga utseende, alternativt till ett annat önskvärt utseende,  
  
 genom att tillföra sand, strandfodring. Sanden kan utvinnas ur  
  
 täkter i havet eller på land. Strandfodring är en metod som följer de  
  
 naturliga processerna och är den helt dominerande kustskyddsmetoden  
  
 internationellt. Metoden kan utföras som fristående  
  
 åtgärd eller i kombination med andra åtgärder, t.ex. hövder eller  
  
 friliggande vågbrytare.  
  
 Kostnaderna för strandfodring är starkt volymberoende  
  
 och varierar beroende på avståndet till täkter i havet eller på  
  
 land. Utifrån utländska erfarenheter varierar kostnaden mellan  
  
 40100 kr/m3. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 134  
  
 Figur 7.8 Strandfodring. (Foto: Jackson)  
  
 Vågbrytare  
  
 Vågbrytare används för att minska kraften från vågor och därmed  
  
 riskerna för erosion och översvämning. Friliggande vågbrytare är  
  
 konstruktioner som placeras en bit ut från och i huvudsak parallellt  
  
 med kustlinjen. Genom att vågbrytarna anläggs utanför stranden  
  
 skyddar de en längre kuststräcka än vad motsvarande konstruktion  
  
 placerad i strandlinjen skulle ha gjort. Vågbrytare byggs oftast upp  
  
 av sprängsten och kan med fördel kombineras med andra typer av  
  
 kustskydd, som t.ex. strandskoning eller strandfodring.  
  
 Kostnaderna för vågbrytare varierar beroende på omfattning och  
  
 vattendjup. Som exempel kan anges vågbrytare av sprängsten som  
  
 anlagts i Ystad Sandskog under 2006 med kostnaden 1 250 000 kr  
  
 för 50 m längd och ca 3 m vattendjup. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 135  
  
 Figur 7.9 Vågbrytare. (Foto: Kystdirektoratet, Danmark)  
  
 Förstärkning av naturliga kustskydd  
  
 I vissa bukter som har karaktäristisk form och är uppbyggda av lösa  
  
 sediment mellan uddar av utstickande stenpartier, rev eller andra  
  
 byggda konstruktioner, är det balans mellan erosion och ackumulation  
  
 av sediment. Sådana bukter utbildas under mycket lång tid  
  
 och åtgärder kan behöva vidtas för att komplettera de naturliga  
  
 förhållandena. Om naturliga erosionsbeständiga uddar saknas i  
  
 kustlandskapet, kan t.ex. strandskoning eller vågbrytare anläggas  
  
 för att åstadkomma samma effekt.  
  
 Kostnaderna för sådana åtgärder beror på de lokala förhållandena  
  
 och är därför inte möjliga att ange.  
  
 Hövder  
  
 En hövd är en konstruktion som utbyggs från stranden och  
  
 vinkelrätt ut i vattnet. På uppströmssidan av hövden kommer material  
  
 att ansamlas, medan material kommer att eroderas på nedströmssidan.  
  
 Stranden kommer att byggas upp successivt och 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 136  
  
 strandlinjen flyttas ut mot hövdens ytterände. En mindre mängd  
  
 material än tidigare kommer att passera förbi hövdens ytterände,  
  
 vilket medför att det uppkommer erosion på nedströmssidan.  
  
 Kostnaderna för hövder varierar mellan 10 00020 000 kr/m för  
  
 enklare stenhövder upp till 30 00040 000 kr/m för hövder som  
  
 samtidigt används som bryggor.  
  
 Figur 7.10 Hövder för stabilisering av en kuststräcka. (Foto: Kystdirektoratet,  
  
 Danmark)  
  
 Vegetation  
  
 Ett vegetationstäcke på naturliga eller konstgjorda sanddyner ger  
  
 en avsevärt ökad motståndskraft mot erosion. Till skillnad från  
  
 många av de andra erosions-/kustskydden behövs en viss tid för  
  
 vegetationen att få full effekt eftersom växterna måste etableras på  
  
 platsen. Under etableringstiden är skyddet relativt känsligt för  
  
 påverkan och skador. Det är lämpligt att välja olika typer av växter  
  
 med olika behov av etablering så att de kompletterar varandra och  
  
 kan utgöra ett komplett skydd.  
  
 Kostnaderna för vegetation beror på typ av växtlighet, som  
  
 exempel uppgår kostnaden för klitteruppbyggnad (armerad sandvall  
  
 med plantering) till 200 kr/m2. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 137  
  
 Övriga metoder  
  
 Det finns ytterligare ett antal metoder som hittills endast tillämpats  
  
 i begränsad utsträckning:  
  
 Dräneringssystem  
  
 När vågor bryter mot stranden blir uppsköljningszonen och delar  
  
 av strandplanet snabbt vattenmättade, varvid nästan lika mycket  
  
 vatten kommer att strömma ned som upp på strandplanet och att  
  
 strandplanet börjar erodera. Syftet med dränering av strandplanet  
  
 och uppsköljningszonen är att öka sandens infiltrationsförmåga  
  
 genom att dränera ut överskottsvatten så att grundvattennivån i  
  
 strandplanet sänks. Dräneringen gör att mindre vatten strömmar  
  
 tillbaka ned utmed strandplanet och därigenom stabiliseras  
  
 strandplanet. För att fungera erfordras att vatten pumpas ur  
  
 dräneringsrören. Dräneringsledningar kan förläggas horisontellt  
  
 eller vertikalt på stränderna.  
  
 Kostnaderna för dräneringssystem utgörs av dräneringsledningar  
  
 och pumpanläggningar. Exempelvis uppgår kostnaden för en  
  
 200 m kustdränering med pumpstation till 1 500 000 kr.  
  
 Styrning av strömmar med fenor  
  
 Genom att styra eller reglera vattenströmmarna kan gynnsammare  
  
 erosionsförhållanden åstadkommas. Ett sätt att göra detta är att  
  
 placera fenor med en speciell form på bottnen. Fenorna har en  
  
 flexibel infästning i förankringen så att deras orientering kan ändras  
  
 i takt med att strömriktningen varierar. Metoden är ännu så länge  
  
 inte färdigutvecklad för svenska förhållanden och några kostnadsuppgifter  
  
 är inte tillgängliga.  
  
 Referenser  
  
 Bateman, I.J.,Klein, R.J.T., Davis, I.H. (2001). Contingent  
  
 valuation of beach replenishment at Caister-on-Sea Study.  
  
 Russell, P. (1988). Profile nourishment: Its background and  
  
 economic advantages. Journal of Coastal Research 4. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 138  
  
 Obrien, Bryant, E.(2002). Coastal hazards and economic  
  
 externality: implications for beach management policies in the  
  
 American southeast Heinz Center. Discussion Paper.  
  
 Meier, H.E.M., Yu, and Kjellström, E. (2004). Simulated  
  
 sea level in past and future climates of the Baltic Sea. Climate  
  
 Research 27. Inter Research.  
  
 Green, Middleton, Mccullough, A.-S. (2005). Socio-Economic study – Ystad  
  
 Sandskog. Valuation of the shoreline. Messina project.  
  
 www.interreg-messina.org/publications.htm  
  
 Holloway, Tran och Quinn, B. (2005). Erosion och översvämningar.  
  
 Underlag för handlingsplan för att förutse och förebygga naturolyckor  
  
 i Sverige vid förändrat klimat. Deluppdrag 2. SGI Varia  
  
 560:2. Statens geotekniska institut, Linköping.  
  
 Rydell, B., Fisher, P., Hågeryd, A-C., Harris, H. (2006).  
  
 Omfattning av stranderosion i Sverige. Översiktlig kartläggning av  
  
 erosionsförhållanden. SGI Varia 543. Statens geotekniska institut,  
  
 Linköping.  
  
 Eurosion reports (2004). Living with coastal erosion in Europe,  
  
 Sediment and Space for Sustainability part 1 to 5_8b.  
  
 www.eurosion.org/reports on line/reports.html , 2007-05-11.  
  
 Genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i  
  
 Europa. Europaparlamentet och rådets rekommendation,  
  
 2002/413/EG.  
  
 Handboken Bygg, Allmänna grunder, 1B, Kap 177, 1972. AB  
  
 Byggmästarens Förlag, Stockholm.  
  
 Hav och kust. Temared. Gordon. Sveriges Nationalatlas. Band  
  
 12, Bra Böcker, Höganäs, 1992.  
  
 Jordbruksverket (2006). Genomsnittliga priser på jordbruksmark  
  
 1995-2005, tkr/ha . JO 38 SM 0601.  
  
 Messina (2005). Socio-economic methods for evaluating decisions  
  
 in coastal erosion management – State-of-the-art. Component 3.  
  
 www.interreg-messina.org/publications.htm , 2007-05-11.  
  
 Om integrerad förvaltning av kustområden. En gemenskapsstrategi.  
  
 Meddelande från EU-kommissionen till Rådet och  
  
 Europaparlamentet, KOM (2000) 547).  
  
 Personlig kommunikation med Jackson, Svenskt Vatten. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 139  
  
 SCB, Statistikdatabas. Flowers. Boende, byggande och  
  
 bebyggelse.  
  
 Tabeller:  
  
 - Försålda industrier efter region (län, riket) och fastighetstyp. År  
  
 1994-2005  
  
 - Försålda hyreshus efter region (län, riket) och fastighetstyp. År  
  
 1994-2005  
  
 - Försålda småhus efter region (kommun, län, riket) och  
  
 fastighetstyp. År 1981-2005  
  
 - Taxeringsenheter (typkod 220, 221), genomsnittliga värden och  
  
 arealer efter region, typkod och strandzonsklass. År 2003  
  
 - Köpeskilling för hyreshus (typkod 320, 321, 325), medelvärde i  
  
 tkr efter region, fastighetstyp och tid  
  
 Turismens utredningsinstitut (2002). Turismen in i Bohuslän 2002. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 140  
  
 8 Gällande lagstiftning  
  
 I detta kapitel redovisas en genomgång av den lagstiftning som i  
  
 första hand är kopplad till bebyggelseplanering i kommunerna  
  
 inom ramen för fysisk planering. Anläggningar, vatten-, va- och  
  
 vägutbyggnad inom kommunalt område hanteras dock inte inom  
  
 ramen för detta deluppdrag.  
  
 Säkerhetsfrågorna i fysisk planering omfattar endast en del av  
  
 alla de faktorer som styr risk och säkerhet i samhället. Tekniska,  
  
 ekonomiska, mänskliga och organisatoriska faktorer styr i hög grad  
  
 säkerheten i en verksamhet eller inom ett område. Därför är det  
  
 viktigt att säkerhetsfrågorna lyfts fram tidigt i den fysiska planeringen  
  
 med insikten om att de åtgärder som kan komma att vidtas  
  
 till följd av den fysiska planeringen bör ses i samspel med  
  
 eventuella andra åtgärder som ligger utanför den fysiska planeringens  
  
 ramar.  
  
 8.1 Plan- och bygglagen, PBL  
  
 Plan- och bygglagen (PBL) trädde i kraft 1 juli 1987. Ett flertal  
  
 justeringar har genomförts under årens lopp. En omfattande  
  
 översyn av lagen pågår och ett betänkande från PBL-kommittén  
  
 har lämnats.  
  
 Enligt PBL ska varje kommun upprätta en översiktsplan, som  
  
 ska innehålla de för kommunen övergripande planeringsfrågorna  
  
 med redovisning av bl.a. bebyggelseutveckling och riksintressen.  
  
 För den närmare prövningen av markens lämplighet för bebyggelse  
  
 och reglering av bebyggelsemiljön ska kommunerna i vissa fall  
  
 upprätta detaljplaner. Dessa planer är juridiskt bindande och ligger  
  
 också till grund för en senare bygglovgivning.  
  
 Ett grundkrav i PBL är att mark ska vara från allmän synpunkt  
  
 lämplig för att få bebyggas. Lämpligheten bedöms både vid  
  
 planläggning och vid bygglovprövning. Hälsa och säkerhet är starka  
  
 allmänna intressen som tas upp på flera håll i PBL. I den kommunomfattande  
  
 översiktsplanen ska de miljö- och riskfaktorer  
  
 redovisas som bör beaktas vid beslut om användningen av mark och  
  
 vattenområden. Till riskfaktorerna hör översvämningar, skred,  
  
 ras och erosion.  
  
 Hälsa och säkerhet i den fysiska planeringen är allmänna  
  
 intressen som alltså ska hanteras som en integrerad del i planerings 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 141  
  
 processen, tillsammans med andra viktiga intressen. När det gäller  
  
 ökad säkerhet kan det ibland stå i konflikt med andra intressen,  
  
 inte minst kan det leda till ökade kostnader. Högre säkerhet leder å  
  
 andra sidan förhoppningsvis till mindre antal olyckor och mindre  
  
 skador till följd av olyckor, vilket kan bespara samhället stora  
  
 kostnader.  
  
 Säkerhetsfrågorna ska beaktas under hela planeringsprocessen  
  
 och en samlad bedömning görs i varje enskilt planeringsfall. Nedan  
  
 följer exempel på detta.  
  
  Mark- och vattenanvändning i översiktsplan och detaljplan  
  
 I översiktsplanen ska kommunen redovisa och beakta miljö- och  
  
 riskfaktorer, t ex naturolyckor som översvämning, skred, ras och  
  
 erosion. Vid reglering i detaljplan ska marken vara lämplig för  
  
 bebyggelse. Mark och vattenområden med risker för översvämningar  
  
 eller mark med dålig stabilitet bör i möjligaste mån undvikas  
  
 för bebyggelse. Kommunen kan genom detaljplaneändringar förändra  
  
 mark- och vattenanvändningen vid behov.  
  
  Bestämmelser om egenskaper i detaljplanen  
  
 I detaljplan kan utformning och utförande anges. Det är exempelvis  
  
 höjdläge och grundläggning av bebyggelse och utformning av  
  
 markens anordning som kan användas för att anpassa ny bebyggelse  
  
 till förväntade effekter av klimatförändringarna. Förändrade  
  
 höjdlägen (marknivåer) kan också användas för att reglera erforderliga  
  
 uppfyllnader eller avschaktningar för att åstadkomma tillfredsställande  
  
 stabilitet i områden där den naturliga stabiliteten är  
  
 låg.  
  
 Att beakta och motverka risker är lättast vid planering av ny  
  
 bebyggelse. Det är svårare att hantera risker i befintlig bebyggelse,  
  
 särskilt utifrån ett klimatperspektiv. Men det går att förbättra  
  
 befintliga risksituationer i samband med förändring i infrastrukturen  
  
 eller i bebyggelsemiljön.  
  
 PBL-kommittén överlämnade sitt betänkande Får jag lov?  
  
 hösten 2005. Betänkandet innehåller förslag till olika förändringar i  
  
 plan- och bygglagen, vilka förslås träda i kraft år 2008. I fråga om  
  
 kommunernas ansvar för översiktsplanering och upprättande av  
  
 detaljplaner innebär förslaget dock inga förändringar jämfört med  
  
 gällande lagstiftning. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 142  
  
 8.2 Miljöbalken, MB  
  
 Miljöbalken trädde i kraft 1 januari 1999. Bestämmelserna i miljöbalken  
  
 syftar till att främja en långsiktigt hållbar utveckling. I andra  
  
 kapitlet slås fast att det är den som bedriver eller avser att bedriva  
  
 en verksamhet, verksamhetsutövaren, som har ansvar för att  
  
 balkens syfte uppnås. I tredje och fjärde kapitlet finns bestämmelser  
  
 för hushållning med mark- och vattenområden.  
  
 Vid upprättande av planer, såväl översiktsplaner som detaljplaner,  
  
 är kommunerna med stöd av regler i miljöbalken skyldiga  
  
 ett göra miljöbedömningar. Dessa bedömningar ska sedan ligga till  
  
 grund för beslut om huruvida en miljökonsekvensbeskrivning  
  
 (MKB) måste upprättas eller inte. En MKB innehåller en beskrivning  
  
 av miljöförhållandena i området med angivande av den  
  
 betydande miljöpåverkan som planen i fråga antas medföra. Även  
  
 miljökvalitetsmål och åtgärder för att minska negativ miljöpåverkan  
  
 ska redovisas liksom åtgärder för senare uppföljning.  
  
 I de flesta fall åtgärder behöver vidtas för att förebygga eller  
  
 åtgärda skador av naturolyckor erfordras prövning enligt miljöbalken.  
  
 Åtgärderna utförs ofta i anslutning till vattendrag och  
  
 bestämmelserna i 11 kap miljöbalken avseende vattenverksamhet är  
  
 då tillämpliga. Regeringen har i maj 2007 fattat beslut om att vissa  
  
 vattenverksamheter ska omfattas av anmälningsförfarande, där  
  
 anmälan ska göras till länsstyrelsen.  
  
 Vid åtgärder mot översvämning är definitionen av markavvattning  
  
 av särskilt intresse. Markavvattning innebär åtgärder för  
  
 att avvattna mark, tappa ur eller sänka vattenområden eller skydda  
  
 mot vatten när syftet med åtgärden är att varaktigt öka en  
  
 fastighets lämplighet för ett visst ändamål, exempelvis bebyggelse.  
  
 När det gäller avvattning undantas i vissa fall mark som ligger inom  
  
 detaljplanelagt område. I rättspraxis har det tolkats så att mark  
  
 inom verksamhetsområde för dagvatten enligt lagen om allmänna  
  
 vattentjänster inte är markavvattning. Då gäller istället bestämmelserna  
  
 om avloppsvatten i miljöbalkens 9 kapitel. För övriga  
  
 åtgärder för att skydda bebyggelse, exempelvis invallning, gäller  
  
 bestämmelserna om markavvattning i elfte kapitlet.  
  
 En intressant detalj i sammanhanget är att det finns ett generellt  
  
 förbud för markavvattning i en stor del av Sverige. Länsstyrelsen  
  
 kan dock medge dispens från förbudet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 143  
  
 8.3 Lagen om skydd mot olyckor, LSO  
  
 I Lag om skydd mot olyckor, LSO finns bl.a. bestämmelser om  
  
 samhällets räddningstjänst. Med räddningstjänst avses i lagen de  
  
 räddningsinsatser som staten eller kommunerna ska ansvara för vid  
  
 olyckor eller överhängande fara för olyckor för att hindra och  
  
 begränsa skador på människor, egendom eller miljön. Skyldigheten  
  
 för staten eller en kommun att göra en räddningsinsats föreligger  
  
 endast om insatsen är motiverad med hänsyn till behovet av ett  
  
 snabbt ingripande, det hotade intressets vikt, kostnaderna för  
  
 insatsen och omständigheterna i övrigt. Verksamhetsutövare och  
  
 andra enskilda har ett primärt ansvar för att skydda sig själva och  
  
 sin egendom mot olyckor. En insats i samhällets räddningstjänst  
  
 ska endast göras i de fall där den enskilde inte själv eller med hjälp  
  
 av någon annan kan bemästra ett nödläge.  
  
 Begreppet olycka finns inte definierat i lagen men av förarbetena  
  
 och av tidigare lagstiftning i samma ämne framgår att såsom olycka  
  
 betraktas bl.a. bränder, ras, skred, explosioner, översvämningar och  
  
 utflöden av skadliga ämnen. Det ska vara fråga om plötsligt  
  
 inträffande händelser som har medfört eller kan befaras medföra  
  
 skada.  
  
 Enligt LSO ska samtliga kommuner ha ett handlingsprogram för  
  
 förebyggande verksamhet. Nya handlingsprogram ska antas för  
  
 varje ny mandatperiod  
  
 8.4 Lag med särskilda bestämmelser om  
  
 vattenverksamhet (restvattenlagen), SFS  
  
 1998:812  
  
 Huvuddelen av de regler som tidigare fanns i Vattenlagen återfinns  
  
 numera i miljöbalken, vars 11 kapitel behandlar vattenverksamhet.  
  
 En del bestämmelser som rör vattenverksamhet finns i en separat  
  
 lag med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Bland annat  
  
 reglerar lagen vem som har rådighet över vatten, vilket är en nödvändig  
  
 förutsättning för att få bedriva vattenverksamhet. Övriga  
  
 avsnitt i lagen som har bäring på översvämningsfrågor är regler om  
  
 samfälligheter för markavvattning och vattenreglering samt bygdeavgifter,  
  
 det vill säga avgifter som kan tas ut av den som bedriver  
  
 vattenverksamhet och som bland annat är avsedda att användas för 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 144  
  
 oförutsedda skador. Dessutom innehåller lagen regler om prövning  
  
 av vissa vattenverksamheter.  
  
 Markavvattning innefattar inte avledning av dagvatten från  
  
 detaljplanelagt område eftersom det i miljöbalkens mening betraktas  
  
 som avloppsvatten. Däremot omfattas invallningsåtgärder oberoende  
  
 av om det invallade området ingår i en detaljplan eller ej.  
  
 8.5 Lag om allmänna vattentjänster, SFS 2006:412  
  
 Lagen, som trädde i kraft vid årskiftet 2006-2007 ersätter lagen om  
  
 allmänna VA-anläggningar. I lagen regleras hanteringen av vatten  
  
 och avlopp i områden med samlad bebyggelse. Avlopp inbegriper  
  
 även dagvatten och dräneringsvatten. I lagen slås det fast att kommunen  
  
 är skyldig att ordna vatten och avlopp om det med hänsyn  
  
 till skyddet för människors hälsa eller miljön behöver ordnas i ett  
  
 större sammanhang. För att täcka kostnaden för detta har kommunen  
  
 rätt att ta ut avgifter från anslutna fastigheter.  
  
 Reglerna för avvattning av samlad bebyggelse skiljer sig därmed  
  
 från avvattning av övrig mark – markavvattning – som regleras i  
  
 miljöbalkens 11 kapitel och i restvattenlagen.  
  
 8.6 Vattendirektivet, 2000/60/EG  
  
 År 2000 trädde EU:s ramdirektiv för vatten i kraft. Direktivet är  
  
 implementerat i svensk lagstiftning genom vissa ändringar i  
  
 miljöbalken samt genom förordning (2004:660) om förvaltning av  
  
 kvaliteten på vattenmiljön.  
  
 Genomförandet i Sverige innebär att landet delats in i fem  
  
 vattendistrikt med var sin vattenmyndighet kopplade till var sin  
  
 länsstyrelse. Vattenmyndigheternas arbete regleras strikt av den  
  
 tidtabell och de målangivelser som finns i direktivet. Målen ska vara  
  
 uppnådda 2015. Direktivet förutsätter att de som berörs av vattenfrågor  
  
 deltar i arbetet. Deltagandet organiseras vanligtvis i så  
  
 kallade vattenråd där kommunerna antas få en tung roll. Kommunernas  
  
 planering enligt plan- och bygglagen kan komma att  
  
 påverkas av vattendirektivet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 145  
  
 8.7 Översvämningsdirektivet  
  
 Enligt förslaget till översvämningsdirektiv, som EU-kommissionen  
  
 lade fram i januari 2006 och som sedan dess förhandlats både inom  
  
 miljörådsarbetsgruppen och inom EU-parlamentet, ska medlemsstaterna  
  
 utföra preliminär bedömning av riskerna för översvämningar  
  
 med hjälp av uppgifter om bl.a. tidigare inträffade översvämningar.  
  
 Om lämpligt ska också de negativa följder framtida  
  
 översvämningar riskerar att få för människors liv, hälsa och miljö  
  
 bedömas. Så långt möjligt ska även beaktande av bl.a. klimatförändringars  
  
 effekter på förekomsten av översvämningar bedömas.  
  
 I de fall slutsatsen blir att det finns betydande möjliga översvämningsrisker  
  
 för hälsa, miljö etc. ska översvämningskartor och planer  
  
 för hantering av översvämningar utarbetas. Detaljerade mål för  
  
 skydd mot översvämningar, åtgärder för att nå målen och tidplaner  
  
 för åtgärderna beslutas inte på EU-nivå utan av varje medlemsland.  
  
 Samordning ska om lämpligt göras med arbetet som utförs enligt  
  
 ramdirektivet för vatten.  
  
 Den 27 juni 2006 nådde miljörådet en politisk överenskommelse  
  
 om en gemensam ståndpunkt i fråga om direktivet. Parlamentets  
  
 andra läsning startade i januari 2007. En överenskommen text finns  
  
 för närvarande (maj 2007) förhandlad mellan kommissionen,  
  
 parlamentet och rådet. Beslut om direktivet beräknas fattas under  
  
 2007 och direktivet bedöms kunna träda i kraft under andra halvan  
  
 av 2009.  
  
 8.8 Markskyddsdirektivet  
  
 EU-kommissionen har i december 2006 lämnat ett förslag till  
  
 direktiv om rambestämmelser för markskydd. Utgångspunkten är  
  
 att marken är en naturresurs av gemensamt intresse för EU och i  
  
 direktivet anges åtta hot mot en hållbar markanvändning, bland  
  
 annat erosion och jordskred. Av betydelse för denna utredning  
  
 föreslås i direktivet att områden med risk för erosion och jordskred  
  
 identifieras samt att det medlemsstaterna utarbetar ett åtgärdsprogram  
  
 med mål och åtgärder för att minska riskerna samt en  
  
 tidplan för detta.  
  
 Medlemsstaterna har haft möjlighet att lämna synpunkter på  
  
 förslaget och förhandlingar har inletts under våren 2007. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 146  
  
 Referenser  
  
 Plan- och bygglagen (SFS1987:10)  
  
 Miljöbalken (SFS 1998:808)  
  
 Lagen om skydd mot olyckor (SFS 2003:778)  
  
 Lag med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet (restvattenlagen),  
  
 (SFS 1998:812)  
  
 Lag om allmänna vattentjänster (SFS 2006:412)  
  
 Ramdirektivet för vatten – Europaparlamentets och rådets direktiv  
  
 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för  
  
 gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327,  
  
 22.12.2000, Celex 32000L0060). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 147  
  
 9 Ansvar och roller  
  
 Nedan beskrivs översiktligt ansvar och roller för myndigheter, den  
  
 enskilde och övriga avseende bebyggd miljö vid bl.a. planering,  
  
 lovgivning, förebyggande och skadebegränsande åtgärder. Uppgifterna  
  
 har lämnats av respektive myndighet.  
  
 Det har inte funnits några anspråk på att göra denna förteckning  
  
 över ansvar och roller helt komplett, utan den ska ses som en  
  
 översikt av de viktigaste aktörerna vid hantering före, under och  
  
 efter olyckor orsakade av bl.a. översvämningar, skred, ras och  
  
 erosion.  
  
 9.1 Myndigheter  
  
 9.1.1 Boverket  
  
 Boverket är den nationella myndigheten för frågor om samhällsplanering,  
  
 stads- och bebyggelseutveckling, byggande och förvaltning  
  
 och för bostadsfrågor. Verket svarar också för administrationen  
  
 av statliga bostadsstöd i form av bidrag eller stöd till  
  
 finansiering av bostäder samt har det allmänna uppsiktsansvaret för  
  
 plan- och byggnadsväsendet i landet. Vidare har man i uppgift att ta  
  
 fram metoder för och att förmedla kunskap om fysisk planering  
  
 inklusive i frågor om riskhänsyn i planeringen. Verket ska följa  
  
 utvecklingen, ge vägledning till kommuner och andra samt  
  
 analysera och i förekommande fall uppmärksamma regeringen på  
  
 behov av förändringar i lagstiftningen. I Boverkets instruktion står  
  
 det också att Boverket ansvarar för samordning, utveckling, uppföljning,  
  
 utvärdering, rapportering och information i fråga om miljökvalitetsmålet  
  
 God bebyggd miljö. Boverket har även det övergripande  
  
 ansvaret för frågor som avser fysisk planering, byggnader och  
  
 hushållning med mark och vatten inom samtliga miljökvalitetsmål  
  
 (Förordning (2004:1258) med instruktion för Boverket). Klimat och  
  
 sårbarhetsfrågor kommer i och med detta att få en allt mer  
  
 framstående roll i verkets arbete. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 148  
  
 Plan- och bygglagen (PBL)  
  
 Ett grundkrav i PBL är att mark ska vara från allmän synpunkt  
  
 lämplig för att få bebyggas. Lämpligheten bedöms vid planläggning  
  
 och vid bygglovprövning. Hälsa och säkerhet är starka allmänna  
  
 intressen som tas upp på flera håll i PBL. I den kommunomfattande  
  
 översiktsplanen ska de miljö- och riskfaktorer redovisas som bör  
  
 beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden.  
  
 Till riskfaktorerna hör översvämningar, skred, ras och erosion.  
  
 Det är viktigt att se hela planeringsprocessen som ett led i att  
  
 skapa en säker bebyggelsemiljö. Samtidigt är det viktigt att  
  
 poängtera att säkerhetsfrågorna i fysisk planering omfattar endast  
  
 en del av de faktorer som styr säkerheten. Både tekniska, mänskliga  
  
 och organisatoriska faktorer styr i hög grad säkerheten i en verksamhet  
  
 eller inom ett område. Därför är det viktigt att säkerhetsfrågorna  
  
 lyfts fram tidigt i den fysiska planeringen men med insikt  
  
 om att de åtgärder som kan komma att vidtas till följd av den  
  
 fysiska planeringen bör ses i samspel med eventuella andra åtgärder  
  
 som ligger utanför PBL:s ramar.  
  
 Som tidigare nämnts ska Boverket i förekommande fall uppmärksamma  
  
 regeringen på behov av förändringar i lagstiftningen.  
  
 Till introduktionen av en ny plan- och bygglag har Boverket därför  
  
 viktiga uppgifter med att ta fram nytt och uppdaterat vägledande  
  
 material till tillämpningen av regelverket. Det gäller till såväl  
  
 detaljplanenivån som till översiktsplaneringen. Klimat- och sårbarhetsfrågorna  
  
 kan behöva belysas och uppmärksammas ytterligare i  
  
 detta arbete.  
  
 Miljökvalitetsmål – God bebyggd miljö  
  
 Städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och  
  
 hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global  
  
 miljö. Natur- och kulturvärden ska tas till vara och utvecklas.  
  
 Byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett  
  
 miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med  
  
 mark, vatten och andra resurser främjas. Klimat- och sårbarhetsfrågorna  
  
 kommer med stor sannolikhet att få en alltmer framträdande  
  
 roll i miljömålsarbetet. Boverket, som sektorsansvarig för  
  
 God bebyggd miljö och med det övergripande ansvaret för frågor  
  
 som avser fysisk planering byggnader och hushållning med mark 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 149  
  
 och vatten inom samtliga miljökvalitetsmål, har därmed en viktig  
  
 uppgift i arbetet med att integrera dessa frågor inom berörda  
  
 områden.  
  
 Pågående arbete  
  
 Klimatförändringarnas konsekvenser ställer krav på att samhället  
  
 ökar sin kunskap om sårbarhet och anpassningsbehov. Förändringarna  
  
 berör samhällets alla sektorer och ställer bland annat nya  
  
 krav på lokalisering och planeringen av ny bebyggelse och infrastruktur.  
  
 Genom medveten planering och samhällsbyggnad samt  
  
 förebyggande åtgärder kan samhällets sårbarhet minskas samtidigt  
  
 som anpassning kan ske till de konsekvenser som ett förändrat  
  
 klimat medför. Boverket arbetar därför sedan 2005 med Naturvårdsverket,  
  
 Räddningsverket, SGI och SMHI i ett myndighetsnätverk  
  
 för att samla kunskap om klimatanpassning. Myndighetsnätverkets  
  
 roll i klimatanpassningsarbetet är att komplettera  
  
 klimat- och sårbarhetsutredningens arbete och att ta fram ett  
  
 webbaserat hjälpmedel för kommuner, länsstyrelser och andra  
  
 lokala/regionala aktörer som behöver komma igång med anpassningsarbetet.  
  
 Boverket utvecklar samtidigt arbetet med att mer  
  
 detaljerat beskriva den fysiska planeringens roll i detta nätverk samt  
  
 att utveckla arbetet kring klimat- och riskplanering mer allmänt.  
  
 Vidare arbetar verket med olika projekt och arbeten som berör  
  
 Klimat och sårbarhetsområdet, bland annat planeras en ny Detaljplanehandbok  
  
 för att vägleda kommuner och länsstyrelser i det  
  
 vardagliga arbetet. Här finns möjlighet att bättre belysa och  
  
 beskriva de möjligheter och begränsningar som bör beaktas i  
  
 detaljplanearbetet bland annat rörande klimatfrågorna.  
  
 Andra exempel på frågor som har anknytning till Klimatutredningens  
  
 arbete och som verket arbetat med på senare tid är hur  
  
 förorenade områden kan beaktas i fysisk planering och möjligheterna  
  
 att med hjälp av bestämmelser om säkerhetshöjande åtgärder i  
  
 detaljplan beakta säkerhetsaspekter i planeringen. En revidering av  
  
 verkets allmänna råd Bättre plats för arbete – planering av bostadsområden  
  
 med hänsyn till miljö, hälsa och säkerhet planeras också  
  
 att genomföras. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 150  
  
 9.1.2 Statens geotekniska institut - SGI  
  
 Statens geotekniska institut (SGI) är en myndighet under miljödepartementet.  
  
 SGI ska som statens sakkunnigorgan i skred-, ras-,  
  
 och stranderosionsfrågor medverka till att minska riskerna inom  
  
 det geotekniska området i samhället. Utgångspunkten för verksamheten  
  
 är att människor ska kunna bo på säker grund, så att liv och  
  
 egendom inte går till spillo vid naturolyckor av typen skred, ras  
  
 eller vid stranderosion. Arbetet ska medverka till att skapa en god  
  
 miljö och en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och  
  
 naturresurser samt energi.  
  
 Ansvar och uppgifter - ras och skred  
  
 Stöd till länsstyrelse och kommun - SGI medverkar i länsstyrelsen i  
  
 Västra Götalands län vid behandling av plan- och byggärenden.  
  
 Verksamhet omfattar granskning, remissyttranden, rådgivning  
  
 samt förslag till åtgärder i hälso- och säkerhetsfrågor, främst ras och  
  
 skredrisker men även erosions- och översvämningsrisker,  
  
 markradonförhållanden, grundvattenpåverkan och grundläggningsfrågor.  
  
 Övervakning av Göta älvdalen  SGI har ett särskilt ansvar att  
  
 övervaka stabilitetsförhållandena i Göta älvdalen. Uppdraget omfattar  
  
 fortlöpande besiktningar inom Göta älvdalen, speciellt med  
  
 avseende på inträffade skred och tecken på förestående skred,  
  
 erosionsskyddens status och behov av underhåll, mätningar av  
  
 markrörelser, portryck och vattennivåer i älven, löpande samråd  
  
 och remisser, kunskapsuppbyggnad samt utryckning vid risker.  
  
 Stöd till Räddningsverket  SGI medverkar med tekniskt stöd åt  
  
 Räddningsverket vid behandling av anslag till förebyggande  
  
 åtgärder mot naturolyckor. Verksamheten omfattar besiktning av  
  
 aktuella områden, granskning av tekniska utredningar, samråd med  
  
 kommuner och konsulter samt prioritering av angelägna objekt.  
  
 SGI medverkar också till att Räddningsverkets översiktliga  
  
 kartering av stabilitetsförhållanden i bebyggda områden utförs i  
  
 angelägenhetsordning med rätt omfattning och kvalitet.  
  
 Utryckning, räddningstjänst vid naturolyckor - SGI biträder  
  
 kommunala räddningstjänster och andra berörda när ras och skred  
  
 inträffat eller befaras för att undanröja risker eller reducera skadeverkningar.  
  
 Insatserna utgörs normalt av besiktning, värdering av 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 151  
  
 risker, bedömning av erforderliga åtgärder samt rådgivning i akuta  
  
 lägen.  
  
 Delegation för ras- och skredfrågor, - En delegation för ras- och  
  
 skredfrågor är knuten till SGI. Delegationen är ett kontakt- och  
  
 samverkansorgan för myndigheter som ansvarar för frågor av  
  
 betydelse för ras och skred.  
  
 Ansvar och uppgifter – stranderosion  
  
 Stöd till länsstyrelse, kommun och miljödomstol  SGI är remissinstans  
  
 till länsstyrelser och kommuner vid förebyggande insatser  
  
 och åtgärder mot stranderosion i fysisk planering med inriktning  
  
 på integrerad förvaltning av kustområden. Institutet biträder  
  
 miljödomstolar vid tillståndsärenden angående stranderosion.  
  
 Samordningsuppgifter  SGI har ansvar för samordning av  
  
 frågor om stranderosion mellan olika myndigheter och svarar för  
  
 nätverket med Boverket, Naturvårdsverket, SGU, SMHI, Räddningsverket  
  
 och SGI. Institutet är också kontaktorgan i stranderosionsfrågor  
  
 mot myndigheter inom EU och övriga länder. SGI  
  
 medverkar i utveckling av EU:s strategier och direktiv med  
  
 betydelse för kustområden.  
  
 Inventering av omfattning av stranderosion – SGI utför översiktlig  
  
 kartläggning av var stranderosion förekommer i Sverige och  
  
 var det finns förutsättningar för sådan erosion med utgångspunkt  
  
 från de geologiska förhållandena.  
  
 Myndighetsuppgifter avseende naturolyckor  
  
 SGI:s myndighetsuppgifter inom ras, skred och stranderosion  
  
 utförs inom en myndighetsfunktion som är direkt underställd  
  
 generaldirektören och har en från linjeorganisationen fristående  
  
 ställning.  
  
 SGI upprätthåller inte någon formell jourverksamhet för akuta  
  
 insatser när skred, ras och stranderosion befaras eller har inträffat.  
  
 Målsättningen är dock att ansvarig personal på SGI ska vara nåbar  
  
 men omedelbara insatser kan inte garanteras. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 152  
  
 Arbete inom området klimatförändring  
  
 En viktig del av samhällets omställning för att möta ett förändrat  
  
 klimat rör geotekniska och miljögeotekniska frågor kring mark och  
  
 vatten. Institutet arbetar aktivt inom FoU-verksamheten med att  
  
 studera klimatkonsekvenser inom geoteknikområdet.  
  
 Den kunskap som successivt växer fram används i olika delar av  
  
 institutets arbete, bl.a. vid fysisk planering och vid förebyggande  
  
 åtgärder mot skred, ras och stranderosion.  
  
 SGI har på uppdrag av regeringen redovisat en handlingsplan för  
  
 institutets verksamhet med anledning av klimatförändringar. I  
  
 handlingsplanen redovisas behov och åtgärder rörande myndighetsstöd,  
  
 kunskapsutveckling, kunskapsförmedling och samverkan.  
  
 SGI prioriterar åtgärder för att stödja län och kommuner i deras  
  
 planeringsarbete samt forskning om processer och egenskaper i  
  
 marken till följd av ökad nederbörd.  
  
 9.1.3 Sveriges geologiska undersökning – SGU  
  
 Roll och uppgift  
  
 Sveriges geologiska undersökning (SGU) är central förvaltningsmyndighet  
  
 för frågor om landets geologiska beskaffenhet och  
  
 mineralhantering.  
  
 SGU har till uppgift att tillhandahålla geologisk information  
  
 framför allt för områdena miljö och hälsa, fysisk planering, hushållning  
  
 och försörjning med naturresurser, jord- och skogsbruk  
  
 och totalförsvar. SGU ska i detta syfte undersöka, dokumentera  
  
 och beskriva Sveriges geologi. SGU ska marknadsföra geologisk  
  
 information och verka för att den snabbt görs tillgänglig.  
  
 SGU ska verka för ett ekologiskt och ekonomiskt balanserat  
  
 utnyttjande av landets mineralresurser.  
  
 SGU ska i övrigt  
  
 1. handlägga ärenden enligt minerallagstiftningen och lagstiftningen  
  
 om kontinentalsockeln  
  
 2. inom sitt verksamhetsområde tillhandahålla underlag för  
  
 tillämpningen av 3–5 kap. miljöbalken och plan- och bygglagen  
  
 (1987:10)  
  
 3. ansvara för samordning, uppföljning och rapportering i fråga  
  
 om miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 153  
  
 4. främja och stödja riktad grundforskning och tillämpad forskning  
  
 inom det geovetenskapliga området  
  
 Arbete med skred och ras  
  
 Genom SGUs berggrunds- och jordartsinformation har samhället  
  
 tillgång till grundläggande geoinformation vid planering av byggande  
  
 och undersökning av markstabiliteten. Annan SGU-information  
  
 som används i stabilitetsutredningar är data från grundvattennätet,  
  
 brunnsarkivet och uppgifter från SGU:s beskrivningar och andra  
  
 publikationer.  
  
 SGU har sedan 1977 deltagit i skredundersökningar, egna eller  
  
 tillsammans med SGI, i Skredkommissionens arbete (19881? 996), i  
  
 remissbehandlingar, allmänt sakkunnig i skredfrågor för länsstyrelser,  
  
 kommuner och statliga verk, samt lämnat information till  
  
 allmänhet, konsulter och skolor. Under senare år har SGU deltagit  
  
 i uppdrag för SGI i egenskap av rollen som Donaldson och  
  
 personal med lokal kunskap om jordarts- och hydrogeologisk  
  
 information. Information om skred och ras ges genom bl.a. SGUs  
  
 egna hemsida och den gemensamma hemsidan med SGI och  
  
 Räddningsverket. Dokumentation av inträffade skred i Västsverige  
  
 görs av SGU.  
  
 SGU deltar i Delegationen för ras- och skredfrågor, som leds av  
  
 SGI (SFS 2001:1015, § 6a och 6b).  
  
 Arbete med grundvatten  
  
 Vid SGU genomförs grundvattenkartering och grundvattendokumentation,  
  
 som kontinuerligt samlar in och lagrar data om  
  
 brunnar, vattenkvalitet, grundvattenrapporter och flödande källor  
  
 (brunnsarkivet). Även tidsmässiga förändringar i grundvattnets  
  
 mängd och kvalitet (grundvattennätet) registreras.  
  
 Inom Miljömålsarbetet har SGU ansvaret för det nationella  
  
 miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet. SGU har också  
  
 regeringens bemyndigande att inom sitt ansvarsområde, dvs.  
  
 grundvatten, meddela föreskrifter om förvaltningen av vattenmiljön  
  
 enligt förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten  
  
 på vattenmiljön. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 154  
  
 SGU deltar i Samverkansgruppen för vattenkvalitet och vattenförsörjning  
  
 (SAMVA), som leds av livsmedelsverket. I gruppen  
  
 ingår en flertal myndigheter och organisationer.  
  
 Verksamhet med anknytning till stranderosion  
  
 SGU utgör expertorgan vad gäller vattendomar i samband med  
  
 erosion i anslutning till kraftverksdammar. De flesta av dessa  
  
 ärenden är numera avslutade.  
  
 SGU har på uppdrag av SIG framställt en karta som visar  
  
 erosionsförutsättningarna längs kuster och vattendrag. I princip  
  
 utgör stranderosion en gråzon mellan landkartering och havskartering,  
  
 och har inte beaktats i någon större omfattning i samband  
  
 med den reguljära karteringen. Dock har den information om berg och  
  
 jordarter som SGU tillhandahåller relevans för bedömning av  
  
 erosionsrisken utmed våra stränder. I samband med den maringeologiska  
  
 kartläggningen, som i praktiken inte går ända in till  
  
 strandlinjen (numera går den in till 3 m vattendjup, förr in till 6 m  
  
 vattendjup) försöker man klarlägga materialdynamiken på havsbottnen.  
  
 Detta kan indirekt ha en inverkan på kusterosionen.  
  
 SGU har representanter i SGI:s myndighetsnätverk avseende  
  
 stranderosion och Referensgruppen för erosionsskyddsteknik,  
  
 ledd av Ystad kommun.  
  
 Arbete med risker i samhället  
  
 I syfte att minska sårbarheten i samhället och utveckla förmågan att  
  
 hantera sina uppgifter under fredstida krissituationer och höjd  
  
 beredskap samverkar SGU med Lantmäteriverket, SMHI, Sjöfartsverket,  
  
 SGI, Vägverket, Räddningsverket, KBM och SSI. I detta  
  
 arbete ingår bl.a. deltagande i projektet Kris-GIS, som avser  
  
 utveckling och tillhandahållande av geografisk information för  
  
 totalförsvarets räkning samt geologiskt kunskapsstöd. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 155  
  
 Forskning och utveckling  
  
 SGU ger stöd till både intern och extern forskning som omfattar  
  
 geovetenskapliga frågeställningar inom ett brett fält. Metodutveckling,  
  
 undersökningar av materialegenskaper och miljörelaterad  
  
 forskning bidrar till ökad kunskap om klimatrelaterade händelser.  
  
 Arbete som remissinstans  
  
 SGU utgör remissorgan vad gäller geologiska spörsmål och  
  
 hanterar ett stort antal remisser från främst kommuner, länsstyrelser  
  
 och exempelvis Vägverket och Banverket.  
  
 9.1.4 Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska institut -  
  
 SMHI  
  
 SMHI är en myndighet under Miljödepartementet. SMHI ska  
  
 förvalta och utveckla information om väder, vatten och klimat som  
  
 ger samhällsfunktioner, näringsliv och allmänhet kunskap och  
  
 kvalificerat beslutsunderlag. De tre huvudsakliga ämnesområdena  
  
 är meteorologi, hydrologi och oceanografi. Enkelt kan man  
  
 beskriva att inom meteorologin studeras atmosfären, inom hydrologin  
  
 vattnet i mark, sjöar och vattendrag och inom oceanografin  
  
 vattnet i haven. SMHI ska vara samhällets expert inom dessa tre  
  
 ämnesområden.  
  
 Varningstjänst  
  
 SMHI:s prognosavdelning har ständig beredskap med en vakthavande  
  
 meteorolog, en vakthavande hydrolog och dagtid också en  
  
 vakthavande oceanograf. Ett omfattande prognossystem utgör  
  
 grunden för den viktigaste arbetsuppgiften; att utfärda varningar  
  
 som ska hindra och begränsa skador på människor, egendom och  
  
 miljö. SMHI:s varningar ska vara ett fullgott underlag för kortsiktig  
  
 planering och beslut inför väntad händelse som utgör  
  
 överhängande fara. De typer av varningar som är mest relevanta för  
  
 översvämningar, ras, skred och erosion är varningar för höga  
  
 vattenflöden, varningar för högt havsvattenstånd och varningar för  
  
 rikliga regnmängder. Varningarna distribueras till bl.a. länsstyrelser, 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 156  
  
 kommuner, myndigheter, kraft- och regleringsföretag och massmedia.  
  
 Varningarna finns också på SMHI:s webbsida och läses ut i  
  
 radio.  
  
 Stöd till kommuner och länsstyrelser  
  
 Under varningssituationer erbjuder SMHI stöd till kommunernas  
  
 räddningstjänster och länsstyrelser i form av specialriktade  
  
 prognoser och konsultation. Vid svåra flödessituationer kan personal  
  
 från SMHI stationeras på den berörda platsen som ett stöd  
  
 till räddningstjänsten och länsstyrelsen.  
  
 Forskning  
  
 På SMHI pågår mycket forskning, bl.a. i förbättring av modellberäkningar  
  
 och prognoser, som är underlag till de utfärdade  
  
 varningarna. Det är viktigt att forskningen ska kunna omsättas i  
  
 praktisk samhällsnytta.  
  
 Klimatforskning  
  
 SMHI ska inom ramen för sin klimatforskning sammanställa  
  
 information om forskningens resultat och effekterna av ett förändrat  
  
 klimat. Den största delen av SMHI:s klimatforskning finns  
  
 på Rossby Centret, som deltar i flera nationella och internationella  
  
 forskningsprojekt. Rossby Centre är, tillsammans med andra delar  
  
 av SMHI, också en resurs i klimatsamarbetet med andra myndigheter  
  
 och avnämare. Resultat från forskningen och allmän  
  
 information om klimatfrågan sammanställs och sprids på olika sätt.  
  
 Publikationer framställs för olika avnämare i form av vetenskapliga  
  
 artiklar, rapporter, konferensmaterial, broschyrer och tidningsartiklar.  
  
 Mycket informationsmaterial och resultat läggs ut på  
  
 SMHI:s webbsida. Föreläsningar är frekvent förekommande i olika  
  
 sammanhang och en mängd kontakter sker med massmedia och  
  
 allmänhet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 157  
  
 Planerings- och beslutsunderlag  
  
 SMHI samlar in och lagrar en mängd olika data och gör omfattande  
  
 analys- och prognosberäkningar. Dessa data och produkter ska  
  
 göras tillgängliga för allmänheten samt för uppdrags- och  
  
 affärsverksamhet, forskning och utbildning. Data, produkter och  
  
 SMHI:s kompetens inom väder, vatten och klimat ska utgöra en  
  
 viktig del i samhällets planerings- och beslutsunderlag.  
  
 Samverkan med myndigheter  
  
 Till andra myndigheter levererar SMHI inom uppdragsverksamheten  
  
 produkter, tjänster och expertkunnande inom områdena  
  
 meteorologi, hydrologi och oceanografi. Det är ett stöd och komplement  
  
 till deras myndighetsuppgift. Exempel på detta är SMHI:s  
  
 expertstöd till Räddningsverket i hantering av statsbidragsansökningar  
  
 till förebyggande åtgärder mot naturolyckor, och det  
  
 gemensamma uppdrag SMHI och Räddningsverket har att förvalta  
  
 vattendragsmodellerna från översiktlig översvämningskartering.  
  
 9.1.5 Räddningsverket  
  
 Räddningsverket är en statlig myndighet som arbetar för ett säkrare  
  
 samhälle. Uppdraget sträcker sig från vardagens olyckor till  
  
 katastrofer och krig. Verket satsar på förebyggande arbete för att  
  
 minska antalet olyckor och deras effekter. Verket är aktivt i det  
  
 internationella samarbetet och har en hög beredskap för humanitära  
  
 insatser.  
  
 Räddningsverket ska skapa goda förutsättningar för berörda  
  
 aktörer att samverka och vidta förebyggande åtgärder mot naturolyckor,  
  
 så att olyckorna och skadorna minskar. Verket har också i  
  
 uppgift att stödja kommunerna med resurser vid mer omfattande  
  
 räddningsinsatser i t.ex. samband med naturolyckor.  
  
 Arbete med översvämningar  
  
 Översiktliga översvämningskartor skapas med hjälp av en så kallad  
  
 vattendragsmodell för de områden som riskerar att översvämmas  
  
 utmed vattendragen. Kartorna är avsedda att användas vid planering 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 158  
  
 av räddningstjänstens arbete och som underlag för kommunens  
  
 översiktliga fysiska planering. Kartorna kan även användas som  
  
 underlag för olika risk- och sårbarhets-analyser. Vattendragsmodellen  
  
 kan även användas i akuta skeden för att räkna fram den  
  
 sannolika vattenstånds- och vattenföringsutvecklingen under  
  
 pågående översvämningar.  
  
 Den till karteringen tillhörande hydrauliska vattendragsmodellen  
  
 förvaltas för att kunna användas i akuta skeden för att  
  
 räkna fram den sannolika vattenstånds- och vattenföringsutvecklingen  
  
 under pågående översvämningar. Som underlag för beräkningen  
  
 använder man då uppmätta värden på flöden och nederbörd  
  
 från den aktuella situationen. Kommunen och andra aktörer kan  
  
 därmed intensifiera beredskapen och insatser i kritiska områden.  
  
 Modellen kan även köras med olika väderscenarier för att få  
  
 simulerade värden på flöden och vattenstånd som ett underlag för  
  
 både förebyggande arbete och ur planeringssyfte.  
  
 Älvgrupper utgör ett forum för samarbete mellan och samordning  
  
 av berörda intressenter inom älvens avrinningsområde. Samarbetet  
  
 ger ökade kunskaper om berörda parters ansvar, funktion  
  
 och kapacitet. Räddningsverket verkar för bildandet av älvgrupper.  
  
 Räddningsverket följer utvecklingen av höga flöden över landet  
  
 genom att inhämta uppgifter om flödessituationen från respektive  
  
 länsstyrelse. Informationen sammanställs och rapporteras veckovis  
  
 till Försvarsdepartementet. På så sätt erhålls tidiga signaler om  
  
 behov av materiel och andra resurser i händelse av höga flöden och  
  
 översvämning.  
  
 Arbete med skred och ras  
  
 Till stöd för den kommunala riskhanteringen låter Räddningsverket  
  
 utföra översiktliga kartläggningar av markens stabilitet i områden  
  
 med befintlig bebyggelse. Kartorna visar på områden som har  
  
 förutsättningar för skred och på områden som är i behov av  
  
 detaljerade geotekniska utredningar för att klarlägga markens  
  
 stabilitet. Idag har många kommuner med osäkra markförhållanden  
  
 tillgång till denna typ av kartläggning. Två typer av karteringar  
  
 framställs, en i slänter med finkorniga jordar (lera/silt) och en i  
  
 raviner och slänter i morän och grov sedimentjord. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 159  
  
 Stöd till räddningstjänst  
  
 Räddningsverket har en vakthavande tjänsteman, VT, som är  
  
 utbildat brandbefäl med erfarenhet av att leda stora händelser och  
  
 fungerar som stöd åt hjälpsökande kommuner. VT har kunskap om  
  
 Räddningsverkets resurser och hur man kan få tillgång till dessa  
  
 och har också kontakt med andra myndigheter och departement  
  
 som kan beröras av en hjälpinsats från staten. Vid större olyckor  
  
 som översvämningar kan staten genom Räddningsverket bistå  
  
 kommunerna med särskilda förstärkningsresurser. Förstärkningsresurserna  
  
 består bl.a. av sandsäckar, tillfälliga översvämningsbarriärer  
  
 och pumpresurser.  
  
 Statligt bidrag och ersättning  
  
 För bebyggda områden, där risken för naturolyckor är särskilt stor  
  
 har kommuner möjlighet att söka statsbidrag till förebyggande  
  
 åtgärder mot naturolyckor. Hittills har staten avsatt 25 miljoner  
  
 kronor per år, och för åren 2007 till och med 2009 avsätts  
  
 40 miljoner kronor per år, till förebyggande åtgärder. Kommuner  
  
 som utfört eller ska utföra förebyggande åtgärder kan söka bidrag  
  
 från detta anslag. En kommun som har haft betydande kostnader  
  
 för en räddningsinsats har rätt till ersättning för räddningstjänstkostnaderna  
  
 från staten, via Räddningsverket, för den del av  
  
 kostnaden som överstiger kommunens självrisk. Syftet med ersättningen  
  
 är att skydda kommunerna från sådana kostnader som kan  
  
 bli följden av stora och långvariga räddningsinsatser. Rätten till  
  
 ersättning är kopplat till begreppet räddningstjänst som finns  
  
 definierat i 1 kap. 2 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor.  
  
 Forskning och utveckling  
  
 I arbetet med att åstadkomma ett säkrare samhälle spelar kunskapsutveckling  
  
 en viktig roll. Forskning är det viktigaste medlet  
  
 för en sådan utveckling och grunden för det kunskapsutbyte som  
  
 behövs för att utveckla Räddningsverkets och medborgarnas  
  
 kunskaper och kompetens. Den forskning verket stödjer inom  
  
 naturolycksområdet bidrar till effektivare förebyggande åtgärder  
  
 och stöd till räddningstjänst. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 160  
  
 Samverkan  
  
 Räddningsverkets arbete innebär ett nära samarbete med ett stort  
  
 antal myndigheter. Verket deltar också i en mängd delegationer,  
  
 nätverk och samverkansgrupper, till exempel Rådet för räddningstjänst,  
  
 Delegationen för ras- och skredfrågor, Samverkansgruppen  
  
 för vattenkvalitet och vattenförsörjning och Älvgrupper.  
  
 Utbildning  
  
 Lagen om skydd mot olyckor har gett kommuner och myndigheter  
  
 ett tydligare ansvar i arbetet med att förebygga olyckor. Räddningsverkets  
  
 breda utbildningsprogram svarar upp mot de förutsättningar  
  
 som lagen innebär.  
  
 Lärande av olyckor  
  
 I samband med större eller särskilt intressanta olyckor genomför  
  
 Räddningsverket observatörsinsatser, både nationellt och internationellt,  
  
 för att lära av såväl insatserna som hur samarbete och  
  
 förebyggande åtgärder fungerat. Räddningsverket har i uppdrag att,  
  
 i samverkan med berörda myndigheter, bygga upp en databas med  
  
 statistik som ger en samlad bild av naturolyckor i Sverige. Databasens  
  
 innehåll ska baseras på myndigheternas erfarenhetsåterföring  
  
 från naturolyckor. Bakgrunden till uppdraget är att det för  
  
 närvarande inte finns någon samlad information i Sverige om  
  
 naturolyckor, dess konsekvenser eller erfarenheter och lärdomar  
  
 från olika aktörer.  
  
 Nationell Plattform för samverkan om naturolyckor  
  
 Räddningsverket har i uppdrag att i samverkan med berörda  
  
 myndigheter och organisationer vidta åtgärder för att förbättra  
  
 samordningen av arbetet med att förebygga och mildra effekterna  
  
 av naturolyckor och påbörja inrättandet av en nationell plattform.  
  
 Åtgärderna ska syfta till att uppfylla Sveriges åtaganden i Hyogodeklarationen  
  
 och Hyogo Framework for Action. Syftet är att  
  
 reducera naturolyckornas effekter på människor, sociala system,  
  
 ekonomi och miljö, att samordna och följa upp olika aktörers och 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 161  
  
 intressenters arbete med att förebygga naturolyckor, att upprätta  
  
 nationella mål för Disaster Risk Reduction och att rapportera till  
  
 FN:s arbete, International Strategy for Disaster Reduction, ISDR.  
  
 Senast 2015 ska Sverige ha bildat en nationell plattform för  
  
 samverkan kring naturolycksfrågorna.  
  
 Samverkan inom EU och internationell verksamhet  
  
 Räddningsverket deltar aktivt i ett flertal EU- och internationella  
  
 sammanhang i syfte att utveckla arbetet med naturolyckor. Detta  
  
 sker genom politiska forum, samverkans- och expertgrupper samt  
  
 olika projekt. Som en följd av de senaste årens naturolyckor och  
  
 katastrofer inom EU pågår ett allt intensivare arbete för att  
  
 förbättra EU:s krishantering. Arbetet sträcker sig från förebyggande  
  
 till beredskap och operativ räddningstjänst. Räddningsverket  
  
 är med och utvecklar EU:s roll och på vilket sätt EU kan  
  
 stödja medlemsstaterna i deras arbete kring naturolyckor och  
  
 katastrofer. Verket är bland annat med och ställer sin expertkunskap  
  
 till förfogande för framtagande av olika lagar på EU-nivå.  
  
 Översvämningsdirektivet är ett exempel. Ett operativt samarbete,  
  
 Gemenskapsmekanismen, har också inrättats mellan EU:s medlemsstater.  
  
 Gemenskapsmekanismen syftar till att underlätta för  
  
 medlemsstaterna att hjälpa varandra i händelse av större olyckor  
  
 och katastrofer.  
  
 9.1.6 Lantmäteriet  
  
 Ändamålsenlig fastighetsindelning  
  
 Lantmäteriet ansvarar för indelningen och förändringen av Sveriges  
  
 fastigheter. Lantmäteriets fastighetsregister innehåller den information  
  
 om Sveriges fastigheter som är grundläggande för samhället  
  
 och marknadsekonomin. Lantmäteriet har även information om  
  
 fastigheter, till exempel taxeringsvärden och lagfarter.  
  
 Ett övergripande krav för all fastighetsbildning är att varje  
  
 fastighet som ska nybildas eller ombildas med hänsyn till belägenhet,  
  
 omfång och övriga förutsättningar ska bli varaktigt lämpad för  
  
 sitt ändamål. Det här innebär bl.a. att det vore olämpligt och  
  
 därmed otillåtet att bilda vissa typer av fastigheter, exempelvis 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 162  
  
 bostadsfastigheter, inom områden där det föreligger risk för översvämning,  
  
 ras, skred och erosion.  
  
 Fastighetsägaren, köparen eller rättighetsinnehavaren ansöker  
  
 om en förrättning hos lantmäterimyndigheten. Lantmäterimyndigheten  
  
 utreder vilka möjligheter det finns att genomföra den  
  
 fastighetsbildning som ansökan avser. Under arbetet ska lantmäterimyndigheten  
  
 följa de regler som gäller för fastighetsbildning  
  
 och då beakta planer, fastighets- och inskrivningsuppgifter samt  
  
 kontakta eventuella berörda rättighetshavare. Under förrättningens  
  
 gång tar lantmäterimyndigheten nödvändiga kontakter (samråd)  
  
 med de myndigheter som berörs av ärendet, t.ex. byggnadsnämnden  
  
 och länsstyrelsen. Samrådet görs för att få dessa myndigheters  
  
 syn på bygglov, utfartsvägar, vatten och avlopp, naturvårdsbestämmelser  
  
 m.m.  
  
 I samband med fastighetsbildning är lantmäterimyndigheten  
  
 således bunden av de planer som gäller för aktuellt område. Inom  
  
 område med detaljplan, fastighetsplan eller områdesbestämmelser  
  
 får fastighetsbildning inte ske i strid mot planen eller bestämmelserna.  
  
 Gäller naturvårdsföreskrifter eller andra särskilda bestämmelser  
  
 för marks bebyggande eller användning ska fastighetsbildning  
  
 ske så att syftet med bestämmelserna inte motverkas. Vidare  
  
 finns även regler som gäller utanför planlagda områden som  
  
 innebär att fastighetsbildning inte får ske, om åtgärden skulle  
  
 försvåra områdets ändamålsenliga användning, föranleda olämplig  
  
 bebyggelse eller motverka lämplig planläggning av området. Sammantaget  
  
 innebär de nämnda reglerna att lantmäterimyndigheten  
  
 vid en förrättning måste ta hänsyn till bl.a. risker för översvämning,  
  
 ras, skred och erosion. I den mån riskerna framgår av den kommunala  
  
 planeringen kommer lantmäterimyndighetens bedömning  
  
 att följa planerna. I övrigt är samråden med kommunen och länsstyrelsen  
  
 viktiga moment i förrättningen där även olika riskbedömningar  
  
 kan lyftas fram och tillföras förrättningsprocessen.  
  
 Sammanfattningsvis kan således förrättningsprocessen sägas  
  
 innehålla moment som på ett tillfredställande sätt förhindrar att det  
  
 uppstår olämplig fastighetsbildning inom riskområden. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 163  
  
 Smith och geografisk information  
  
 Lantmäteriet besitter också en stor mängd nationella serier av  
  
 kartor och flygbilder från olika tidsepoker, vilket kan vara till stor  
  
 hjälp vid analyser av framtida förändringar av samhället. Därutöver  
  
 besitter Lantmäteriet en stor mängd satellitbilder som kan  
  
 användas för samma ändamål. Exempelvis finns landstäckande äldre  
  
 dataset med satellitbilder från 1970- och 1980-talet samt från  
  
 19992001. Vidare har Lantmäteriet under avtal med Skogsstyrelsen  
  
 och Rymdstyrelsen tagit fram täckningar över de skogsklädda  
  
 delarna av Sverige för de senaste tre åren, 20042006.  
  
 EU- och internationellt arbete  
  
 Lantmäteriet är via uppdragsdivisionen Metria även aktiv inom  
  
 EU:s initiativ Global Monitoring of Environment and Security  
  
 (GMES). Det gäller bl.a. inom GMES-projekt som är inriktade mot  
  
 översvämningar och skred samt uppföljning av Kyoto-avtalet. I  
  
 dessa projekt samarbetar Metria såväl med utländska partners som  
  
 med SMHI, SGI, Naturvårdsverket, Räddningsverket, Skogsstyrelsen  
  
 m.fl. svenska partners.  
  
 9.1.7 Länsstyrelsen  
  
 Länsstyrelsen är statens förlängda arm på regional nivå med ett  
  
 flertal uppgifter. Länsstyrelsen ska samordna flera sektorers verksamheter  
  
 i länet och deltar därför i det mesta av samhällsplanering  
  
 och regional utveckling.  
  
 Länsstyrelsens uppdrag regleras bland annat i länsstyrelseinstruktionen.  
  
 Förenklat kan man säga att det består av tre uppdrag:  
  
  att utveckla länet  
  
  att verka för att de nationella politiska målen får genomslag i  
  
 länet  
  
  att vara förvaltningsmyndighet  
  
 Enligt länsstyrelseinstruktionen har länsstyrelsens bl.a. ett ansvar  
  
 att bevaka att risk- och beredskapshänsyn tas i samhällsplane 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 164  
  
 ringen. Enligt länsstyrelseinstruktionen ska länsstyrelsen också  
  
 under kriser verka för att nödvändig samordning kan åstadkommas.  
  
 Länsstyrelsen har dessutom enligt plan- och bygglagen skyldighet  
  
 att bevaka att hälsa och säkerhetsfrågor tillgodoses i kommunal  
  
 bebyggelseplanering och att överpröva planer där inte detta  
  
 tillgodoses. Detta innebär att länsstyrelserna har ett tydligt ansvar  
  
 både att förebygga skador genom att bevaka att t.ex. risker för  
  
 översvämning, skred, ras och erosion hanteras i planerna och att  
  
 samordna verksamhet vid krissituation.  
  
 Länsstyrelsens roll inom tillsyn enligt miljöbalken  
  
 Länsstyrelsen bedriver tillsyn över olika åtgärder i vatten och med  
  
 vatten, så kallad vattenverksamhet. Med vattenverksamhet avses  
  
 bl.a. uppförande, ändring, lagning och utrivning av dammar eller  
  
 andra anläggningar i vattenområden, fyllning och pålning i  
  
 vattenområden, bortledande av vatten från eller grävning, sprängning  
  
 och rensning i vattenområden samt andra åtgärder i vattenområden  
  
 om åtgärden syftar till att förändra vattnets djup eller  
  
 läge. Med vattenanläggning menas en sådan anläggning som har  
  
 kommit till genom en vattenverksamhet, tillsammans med  
  
 manöveranordningar som hör till anläggningen.  
  
 Det är miljödomstolen som beslutar om tillstånd till vattenverksamhet  
  
 och länsstyrelsen medverkar vid upprättandet av miljökonsekvensbeskrivningen  
  
 inför en ansökan om tillstånd.  
  
 Tillsynen över vattenverksamhet innebär bl.a. att Länsstyrelsen  
  
 följer upp och kontrollerar att tillståndshavaren följer de krav och  
  
 villkor som gäller för verksamheten enligt gällande tillstånd. För en  
  
 dammanläggning kan tillsynen exempelvis handla om att kontrollera  
  
 att vattenhushållningsbestämmelserna följs. Länsstyrelsen  
  
 bedriver även tillsyn över dammens underhåll och säkerhet.  
  
 Länsstyrelsens roll i den fysiska planeringen  
  
 Kommunerna ansvarar för att planlägga användningen av mark och  
  
 vatten enligt plan- och bygglagen. Länsstyrelsen har tillsyn över  
  
 plan- och byggnadsväsendet i länet och ska samverka med kommunerna  
  
 i deras planläggning. Länsstyrelsens roller i detta sammanhang  
  
 är: 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 165  
  
 1. Samordningsrollen – som statens företrädare tillvarata, samordna  
  
 och sammanväga olika statliga intressen. Detta sker bl.a.  
  
 vid samråd om kommunala planförslag.  
  
 2. Myndighetsrollen – prövning av detaljplaner, upphävande av  
  
 strandskydd, beslut angående överklagade planer och bygglov.  
  
 3. Tillsynsrollen – verka för en god livsmiljö och en hållbar samhällsutveckling,  
  
 bevaka att lagar följs. Ingripa vid brott mot  
  
 strandskyddsbestämmelserna.  
  
 4. Rådgivningrollen – tillhandahålla planerings- och kunskapsunderlag,  
  
 ge råd om tillämpningen av plan- och bygglagen, föra  
  
 ut riksdagens beslut och regeringes mål, ge en regional  
  
 överblick.  
  
 I myndighetsrollen ingår bl.a. att länsstyrelsen ska ta till vara och  
  
 samordna de statliga sektorsintressena i samhällsplaneringen.  
  
 Om något av följande fyra intressen inte tillgodoses kan länsstyrelsen  
  
 överpröva antagandet av en kommunal detaljplan.  
  
  Riksintresse enligt miljöbalken 3 eller 4 tillgodoses inte.  
  
  Samordning av mark och vattenfrågor mellan kommuner.  
  
  Miljökvalitetsnorm enligt MB 5 iakttas inte.  
  
  Olämplig markanvändning med hänsyn till boendes hälsa eller  
  
 skydd mot olyckor.  
  
 Däremot kan Länsstyrelsen inte, utan särskilt länsstyrelseförordnande  
  
 för visst område, överpröva bygglov.  
  
 Länsstyrelsen roll i krishantering och räddningstjänst  
  
 Grundprincipen för krishantering är att varje aktör själv ska ansvara  
  
 för sitt verksamhetsområde vid en olycka eller då en allvarlig kris  
  
 inträffar. Länsstyrelsens uppgift är att verka för att insatser samordnas  
  
 så att samhällets resurser utnyttjas på bästa sätt vid en sådan  
  
 händelse. En viktig del av detta är att ansvara för att informationen  
  
 samordnas.  
  
 Länsstyrelsen är enligt lagen om skydd mot olyckor (LSO)  
  
 tillsynsmyndighet över kommunernas räddningstjänst. Enligt LSO  
  
 får länsstyrelsen i vissa fall ta över ansvaret för kommunal räddningstjänst.  
  
 Länsstyrelsen ska också följa upp kommunernas  
  
 beredskapsförberedelser när det gäller deras förmåga till krishantering. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 166  
  
 9.1.8 Vattenmyndigheter  
  
 Som en följd av EU:s vattendirektiv har Sverige bildat fem vattendistrikt  
  
 med var sin vattenmyndighet – Bottenviken, Bottenhavet,  
  
 Norra Östersjön, Södra Östersjön och Västerhavet. Vattenmyndigheterna  
  
 är egna myndigheter men är fysiskt lokaliserade till särskilt  
  
 bestämda länsstyrelser. I övriga län finns s.k. beredningssekreteriat  
  
 som ingår i respektive vattenmyndighet. Vattenmyndigheterna  
  
 rekommenderar att vattenråd bildas för ett eller flera avrinningsområden.  
  
 Så har redan skett på några håll i landet. Råden ska bestå  
  
 av representanter från kommuner, organisationer m.m. som påverkar  
  
 eller är beroende av vattnet. Målet för vattenmyndigheternas  
  
 arbete är bl.a. att uppnå god vattenstatus senast 2015 – om inte  
  
 detta kan uppnås ska åtgärdsplaner upprättas.  
  
 9.1.9 Kommuner  
  
 I Sverige finns 290 kommuner som har ansvar för sina medborgare  
  
 när det gäller social omsorg, barn- och äldreomsorg, skolor, fysisk  
  
 planering och bebyggelse, hälsoskydd, vatten och avlopp, sophantering  
  
 och räddningstjänst. Kommunerna kan även på frivillig  
  
 basis hantera kultur-, fritids-, energi-, näringslivs- och arbetsmarknads  
  
 frågor.  
  
 När det gäller klimatfrågor och kopplingen till naturolyckor  
  
 som avser planering och bebyggelse har Sveriges kommuner ansvar  
  
 för planering av mark och vattenanvändning inom sitt område  
  
 (PBL). Kommuner svarar för den fysiska planeringen och med stöd  
  
 av plan- och bygglagen sker planeringen genom att kommunerna  
  
 upprättar översiktsplaner för den övergripande planeringen av  
  
 mark- och vattenanvändningen. Dessa planer omfattar hela kommunens  
  
 yta och är politiskt strategiska. Den detaljerade  
  
 planeringen för ny, förändrad eller befintlig bebyggelse sker genom  
  
 detaljplaner som också ligger till grund för bygglovgivning.  
  
 Kommunen är huvudman för gator och allmänna platser i  
  
 huvuddelen av landets större tätorter liksom är ansvarig för vatten  
  
 och avlopp samt för räddningstjänst  förebyggande och avhjälpande  
  
 åtgärder enligt lagen om skydd mot olyckor, LSO.  
  
 Kommunen ska även hantera extraordinära händelser (SFS  
  
 2002:833) om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och  
  
 landsting. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 167  
  
 Kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i  
  
 kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Exempelvis  
  
 är socialtjänstlagen tillämplig vid en evakuering för att ordna  
  
 tillfälligt tak över huvudet om alla andra resurser är uttömda.  
  
 Kommunernas skadeståndsrättsliga ansvar för planering och  
  
 bygglovgivning med anledning av skador på grund av bl.a. ras,  
  
 skred och översvämningar beskrivs nedan  
  
 I samband med ras, skred och översvämningar kan en rad skador av  
  
 olika slag inträffa på fastigheter och byggnader; skador som kan  
  
 bero på såväl brister i det byggnadstekniska utförandet som på  
  
 markens lämplighet för bebyggande överhuvudtaget. I fråga om fel  
  
 och brister i det tekniska utförandet av byggnader är huvudregeln  
  
 att kommunerna inte har ansvar för sådana brister, utan det är  
  
 byggherren som inom ramen för systemet för byggnadskontroll  
  
 har ett tydligt ansvar för byggnadstekniska fel och brister. När det  
  
 däremot gäller markens lämplighet för bebyggande har kommunerna  
  
 ett ansvar.  
  
 Vid planläggning samt vid bygglovgivning utom plan ska kommunen  
  
 enligt 2 kap. PBL beakta en rad allmänna intressen. Enligt  
  
 3 § ska bebyggelse lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet  
  
 med hänsyn till bl.a. jord, berg och vattenförhållandena.  
  
 Genom skadeståndslagen har kommunerna ett generellt skadeståndsansvar  
  
 för skada som vållas genom fel eller försummelse vid  
  
 myndighetsutövning. Kommunernas beslut i ärenden om planläggning  
  
 och bygglov är exempel på myndighetsutövning där en kommun  
  
 kan bli skadeståndsskyldig för fel och försummelse. Sådant  
  
 ansvar gäller under tio år från den skadegörande handlingen, dvs.  
  
 det felaktiga eller försumliga planläggnings- eller bygglovbeslutet.  
  
 Även om 2 kap. PBL främst avser allmänna intressen som kommunerna  
  
 ska tillvarata, så har det fastslagits i rättspraxis att  
  
 kommunerna inte kan gå fria från ansvar om enskilda tillfogas  
  
 skada genom fel eller försummelse vid planläggning eller bygglovgivning.  
  
 Det är således klart att kommunerna har ett ansvar vid planläggning  
  
 och bygglovgivning. Frågan om hur långt detta ansvar  
  
 sträcker sig har prövats av Högsta domstolen i några fall under  
  
 1980-talet. I tre rättsfall (NJA 1984 s. 340 I-III) anlade Högsta  
  
 domstolen ett gemensamt betraktelsesätt och ansåg bl.a. att 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 168  
  
 kontrollen av mark- och grundförhållandena med tiden kommit att  
  
 tillmätas allt större betydelse och att man därför från byggnadsnämndernas  
  
 sida hade att speciellt uppmärksamma dessa förhållanden.  
  
 Emellertid menade domstolen också att man måste se  
  
 realistiskt på nämndens möjligheter att ingripa mot skaderisker av  
  
 olika slag. Skadeståndsskyldighet för fel eller försummelse blir  
  
 därför aktuellt främst i sådana fall där man hos kommunen till följd  
  
 av sin speciella kännedom om förhållandena på platsen eller sina  
  
 speciella resurser har klart bättre möjligheter än den byggande att  
  
 inse skaderiskerna. Detta får betydelse just när det gäller skador på  
  
 grund av markbeskaffenheten eftersom byggnadsnämndens personal  
  
 ofta kan bättre överskåda förhållandena i stort på grundval av  
  
 tillgängligt material eller de erfarenheter man vunnit under tidigare  
  
 verksamhet. Domstolen lägger också till att viss hänsyn också får  
  
 tas till den byggandes kvalifikationer.  
  
 Frågan i de angivna rättsfallen gällde mark- och grundförhållanden,  
  
 men samma synsätt kan göras gällande beträffande risker  
  
 för översvämmande sjöar och vattendrag. Det är ju kommunen som  
  
 i sin planering och bygglovgivning har en helt annan och bättre  
  
 möjlighet och kunskap än byggherren att beakta tillgänglig  
  
 information från t.ex. SMHI beträffande statistiskt beräkningsbara  
  
 risker för översvämningar och regn.  
  
 Sammanfattningsvis har kommunerna ett ansvar vid planering  
  
 och bygglovgivning för mark- och grundförhållanden samt risker  
  
 för översvämning från intilliggande sjöar och vattendrag. Naturligtvis  
  
 blir ansvaret betydligt mera långtgående om marken planeras  
  
 för bebyggande än beträffande enstaka bygglov utom plan, där i  
  
 vart fall mark- och grundförhållanden helt torde vara en fråga för  
  
 byggherren. Detta ansvar innebär att kommunerna i sin planering  
  
 och bygglovgivning måste undersöka och beakta de risker som kan  
  
 tänkas föreligga i nu aktuellt hänseende. Hur riskerna sedan ska  
  
 beaktas blir naturligtvis en fråga i de enskilda fallen. Många människor  
  
 vill bygga och bo nära vatten, varför det i vissa fall kan vara  
  
 lämpligt att planera för sjönära bebyggelse, men där översvämningsrisken  
  
 beaktas genom olika krav i fråga om byggnadstekniska  
  
 lösningar för att klara översvämningsproblem. I andra fall kan  
  
 översvämnings- och rasrisker komma att innebära att marken inte  
  
 får bebyggas överhuvudtaget eller att endast enklare bebyggelse får  
  
 komma till stånd. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 169  
  
 9.2 Enskilda  
  
 Ansvar för skydd av egendom ligger först och främst på den  
  
 enskilde. Den enskildes ansvar finns beskrivet i ett antal lagstiftningar  
  
 utifrån respektive lagstiftningsområde. Exempelvis  
  
 anges i förarbetena till Lag om skydd mot olyckor (Prop.  
  
 2002/03:119) följande:  
  
 Principen om den enskildes primära ansvar  
  
 Syftet med gällande räddningstjänstlagstiftning är inte att befria den  
  
 enskilde från ansvar och kostnader för ingripanden vid olyckshändelser  
  
 och föra över ansvar och kostnader på det allmänna. Av  
  
 förarbetena framgår tydligt att lagens syfte i stället är att det allmänna  
  
 ska hålla en organisation som kan gripa in när den enskilde inte själv  
  
 eller med anlitande av någon annan klarar av att bemästra en  
  
 olyckssituation.  
  
 Regeringen vill särskilt framhålla att den nya lagen inte innebär någon  
  
 ändring av denna ordning. Tvärtom betonas den enskildes ansvar på  
  
 området i den nya lagen, t.ex. genom den nya ordningen som ersätter  
  
 brandsyn. Den enskilde fysisk eller juridisk person har således ett  
  
 primärt ansvar för att skydda sitt liv och sin egendom och att inte  
  
 orsaka olyckor. I första hand ankommer det på den enskilde att själv  
  
 vidta och bekosta åtgärder i syfte att förhindra olyckor och begränsa  
  
 skador till följd därav.  
  
 9.3 Övriga  
  
 9.3.1 Försäkringsbolag  
  
 Försäkringsbolagen har framför allt en reparativ roll att ersätta  
  
 återställande av inträffad skada eller ersätta det ekonomiska värdet  
  
 av skadan. I dagens svenska samhälle finns mycket goda förutsättningar  
  
 för att erhålla ett försäkringsskydd för naturskador.  
  
 Detta oavsett vilken typ av naturskada som inträffat. Det är endast  
  
 dammgenombrott som undantagits i villkoren.  
  
 Som framgår av särskilt avsnitt om försäkringsskyddet ingår ett  
  
 försäkringsskydd för naturskador i samtliga villahem- och fritidshusförsäkringar,  
  
 bostads- och kontorsfastigheter. De flesta små  
  
 och medelstora företag samt lantbruk har även ett sådant skydd  
  
 som standard i sina försäkringar. Däremot så sker i regel en  
  
 individuell upphandling för storföretag, kommun- och landstingsägda  
  
 fastigheter och anläggningar samt för eventuell infrastruktur  
  
 som försäkras. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 170  
  
 Det enskilda försäkringsbolaget kan mot kund ge råd om hur  
  
 man bäst förebygger skador på fastigheten och i samband med  
  
 reparation av skada tillse att en ny motsvarande skada förebyggs.  
  
 Någon direkt medverkan att avhjälpa skador till följd av pågående  
  
 naturskadehändelser sker i regel inte. Det åligger däremot fastighetsägaren  
  
 att försöka minska effekterna av en skada.  
  
 9.3.2 Älvgrupper  
  
 Älvsäkerhetsutredningen 1995 (SOU 1995:40) föreslog att  
  
 regionala samordningsorgan för hantering av översvämningsrisker  
  
 utmed de svenska vattendragen skull inrättas. Därefter fick  
  
 Räddningsverket 1997 i uppdrag att initiera bildandet av dessa.  
  
 Älvsäkerhetsutredningen beskrev bland annat lämpliga arbetsuppgifter  
  
 för älvgrupperna enligt nedan:  
  
  Att bedöma behovet av planeringsunderlag i fråga om översvämningar.  
  
  Att överlägga med dammägarna om dammsäkerhetsfrågor  
  
 utöver den regelmässiga tillsynen och om att utföra eller komplettera  
  
 studier av flodvågor efter tänkta dammbrott eller utföra  
  
 andra analyser.  
  
  Att biträda vid samordningen av planeringen av räddningstjänsten,  
  
 däribland anskaffandet av uppgifter om flöden med  
  
 tanke på såväl dammbrott som naturliga höga flöden.  
  
  Att analysera behovet och värdet av och möjligheterna till  
  
 flödesdämpning och förtida tappning, att sammanjämka de  
  
 kommunala intressena samt att överlägga med dammägarna om  
  
 principerna för sådana åtgärder inklusive ersättningsfrågor  
  
  Att bedöma var det bör gälla restriktioner för bebyggelse med  
  
 hänsyn till att höga flöden kan förekomma.  
  
  Att se till att informationen planeras och fördelas mellan SMHI,  
  
 dammägarna, länsstyrelser, räddningstjänst, kommunerna i  
  
 övrigt och andra berörda organ, dels vad gäller uppgifter dem  
  
 emellan, dels uppgifter till allmänhet och massmedia.  
  
 Älvgrupperna baseras på älvens eller vattendragets avrinningsområde  
  
 och dess medlemmar består av olika intressenter och  
  
 aktörer inom avrinningsområdet. Älvgrupperna är ett forum för 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 171  
  
 samverkan och tar inte över eventuellt ansvar som ligger på någon  
  
 av aktörerna eller intressenterna inom gruppen.  
  
 Syftet med älvgrupperna är att sprida kunskap om vattendraget  
  
 som helhet bland deltagarna och för att skapa ett nätverk för att  
  
 underlätta samarbetet inför framtida högflödessituationer. En  
  
 annan viktig uppgift är att verka för att förebyggande åtgärder mot  
  
 skador till följd av höga flöden vidtas och att dessa samordnas  
  
 utmed vattendraget så att inte ytterligare skador uppstår vare sig  
  
 uppströms eller nedströms åtgärden.  
  
 I dag finns ca 25 älvgrupper inom landet med en spridning från  
  
 norr till söder. För närvarande saknas älvgrupper i landets sydöstra  
  
 del. Länsstyrelserna brukar, med stöd av sitt regionala samordningsansvar,  
  
 vara sammankallande och ordförande i dessa grupper. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 172  
  
 Figur 9.1 Ca 25 älvgrupper finns etablerade i landet. Källa: Räddningsverket 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 173  
  
 Utöver detta har två samordningsgrupper för flera älvgrupper har  
  
 bildats. En grupp som kallas samordningsgruppen för information  
  
 vid höga flöden har bildats för de stora reglerade älvarna från  
  
 Dalälven i söder till Umeälven i norr. Även en grupp för  
  
 samordning mellan de Hallandsåarna har bildats.  
  
 9.3.3 Sveriges Kommuner och Landsting - SKL  
  
 Arbetsgivare- och intresseorganisation för kommunerna är Sveriges  
  
 kommuner och landsting. Inom verksamhetsområdet tillväxt och  
  
 samhällsbyggnad sorterar en mängd frågor som har med vår dagliga  
  
 välfärd att göra. Tillväxt, lokal och regional utveckling, infrastruktur,  
  
 miljö och energi, trygghet och säkerhet, planering och  
  
 byggande, kultur, fritid, fastighets- och trafikfrågor, samt strategiska  
  
 frågor kring informations- och kommunikationsteknologi  
  
 är några exempel.  
  
 9.3.4 Fastighetsägarna  
  
 Fastighetsägarna är en intresse- och branschorganisation som  
  
 arbetar för en väl fungerande fastighetsmarknad. Fastighetsägarna  
  
 representerar uppemot 20 000 medlemmar, som äger lokal- och  
  
 bostadshyreshus, industrifastigheter samt bostadsrättsföreningar.  
  
 Totalt äger de privata fastighetsägarna ca 80 000 fastigheter med  
  
 700 000 lägenheter och cirka 80 procent av alla kommersiella  
  
 lokaler.  
  
 9.3.5 Svenskt Vatten  
  
 Svenskt Vatten är branschorganisation för de kommunala vatten och  
  
 avloppsreningsverken. Alla landets kommuner är medlemmar.  
  
 Till detta kommer åtta kommunalförbund och ett 60-tal företagsabonnenter. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 174  
  
 10 Åtgärder  
  
 Klimatförändringarna kommer att påverka alla samhällets sektorer i  
  
 varierande grad. De klimatfaktorer som har störst påverkan på den  
  
 bebyggda miljön är de som har koppling till mark och vatten.  
  
 Redan i dagens klimat och dess variationer finns en stor sårbarhet i  
  
 samhällsviktiga funktioner. För att skapa ett robust samhälle och  
  
 anpassa det till ett framtida klimat krävs insatser på nationell,  
  
 regional och lokal nivå. En utvidgad dialog och samarbete mellan  
  
 olika discipliner är nödvändig för att få en samlad bild av klimatförändringens  
  
 påverkan och ett effektivt angreppssätt för anpassning  
  
 inom olika samhällssektorer. Detta gör att slutanvändarna  
  
 t.ex. kommuner, näringslivet och enskilda på lokal nivå måste  
  
 medverka i att analysera riskerna och bidra till att utforma väl  
  
 fungerande samhällsekonomiska lösningar på problemen.  
  
 Nedan redovisas arbetsgruppens förslag till åtgärder som bör  
  
 vidtas för att anpassa, förebygga olyckor och begränsa skador av  
  
 klimatförändringen i den bebyggda miljön. Åtgärderna redovisas  
  
 under sex rubriker:  
  
  Planerings- och beslutsunderlag  
  
  Anpassning av samhället till klimatförändringen  
  
  Kunskapsförmedling och samordning  
  
  Bidrag och ersättningar  
  
  Förändringar i regelverk  
  
  Forskning och utveckling  
  
 I ett särskilt delbetänkande från Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 (SOU 2006:94) har redovisats konsekvenser och förslag till  
  
 åtgärder för Vänern, Mälaren och Hjälmaren samt Göta älv. Göta  
  
 älvdalen utgör ett av Sveriges mest skredbenägna områden och  
  
 omfattande åtgärder behöver här vidtas. Förslag till detta har  
  
 presenterats i delbetänkandet och redovisas därför inte i denna  
  
 utredning. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 175  
  
 10.1 Planerings- och beslutsunderlag  
  
 Förbättrad samordning och tillgänglighet av planeringsunderlag  
  
 För att tidigt kunna ta hänsyn till risker för naturolyckor i  
  
 planprocessen  idag och vid förväntade klimateffekter  krävs  
  
 bättre planeringsunderlag. Många kommuner efterfrågar sådant  
  
 underlag som stöd vid planläggning och bygglovgivning. Det finns  
  
 hos länsstyrelser, andra myndigheter och kommuner ett omfattande  
  
 material om olika förhållanden kring mark och vatten som  
  
 är relevanta för att kunna beakta risker för naturolyckor vid  
  
 samhällsplanering.  
  
 Länsstyrelsen har ansvar för att samordna planeringsunderlaget  
  
 och göra avvägningar mellan olika statliga intressen. Enligt uppgift  
  
 från både länsstyrelser och kommuner finns idag brister i denna  
  
 samordning.  
  
 Den som behöver uppgifter i ett akut läge eller i samband med  
  
 planering saknar ofta kunskap om var data finns och informationen  
  
 kan vara spridd på olika förvaltningar inom en kommun eller myndighet.  
  
 Denna information behöver inventeras och sammanställas  
  
 så att den är lätt tillgänglig för användarna. Detta kan åstadkommas  
  
 genom att samla uppgifter i digitala databaser som är integrerade i  
  
 kommunens och myndigheters GIS-system.  
  
 Under ledning av Boverket genomförs för närvarande ett projekt,  
  
 Planeringsportalen, där myndigheter som framställer planeringsunderlag  
  
 har gått samman för att skapa en gemensam portal  
  
 med underlag för samhällsplanering och byggande.  
  
 Förslag: Länsstyrelsens skyldighet att tillhandahålla underlag för kommunernas  
  
 fysiska planering bör förstärkas och förtydligas. För att  
  
 underlätta och möjliggöra tillhandahållandet av planeringsunderlag  
  
 bör kommuner och myndigheter upprätta sammanställningar över  
  
 uppgifter om mark och vatten inom sina respektive geografiska/verksamhetsområden.  
  
 Uppgifterna ska vara digitalt tillgängliga och anpassade  
  
 till presentation i GIS-system.  
  
 Bättre topografiskt och batymetriskt underlag  
  
 Användningen av digital geografisk information har ökat mycket  
  
 kraftigt under det senaste decenniet. Tekniken, kunskapen och  
  
 möjligheterna kring digitala analysmetoder har utvecklats och 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 176  
  
 möjliggjort nya användningsområden för geografisk information. I  
  
 många analyser är man beroende av topografisk information av god  
  
 kvalitet. Den höjddatabas, GSD-Höjddata, som Lantmäteriet  
  
 färdigställde 1993 har inte tillräcklig täthet och noggrannhet för de  
  
 analyser som det finns behov av att utföra. För vissa projekt har  
  
 intressenter själva tvingats utföra mätningar för att få tillgång till  
  
 noggrannare höjddata. Att intressenter själva skapar egna höjddatabaser  
  
 är från samhällsekonomisk synpunkt vare sig rationellt eller  
  
 kostnadseffektivt.  
  
 Dessutom saknas generellt uppgifter om havsbottnens nivåförhållanden  
  
 (batymetri) och dess förändring till följd av erosion och  
  
 sedimenttransport. Detta försvårar arbetet med att bedöma utvecklingen  
  
 av kusterosion och översvämning av strandnära områden.  
  
 Även naturvården efterfrågar en detaljerad bottentopografisk kartläggning.  
  
 Sjöfartsverket har djupuppgifter för farlederna och lokalt  
  
 kan kommunala hamnar ha motsvarande uppgifter. För havsområden  
  
 i anslutning till bebyggelse saknas emellertid oftast  
  
 uppgifter för de grunda områdena (mindre än 3 m) med betydelse  
  
 för kustnära processer. Sjöfartsverket har ett omfattande underlag  
  
 över sjömätningar i en nationell djupdatabas. Dessa uppgifter är  
  
 emellertid inte allmänt tillgängliga och endast i begränsad utsträckning  
  
 i digital form.  
  
 Förslag: Lantmäteriet ges i uppdrag att skapa en nationell höjddatabas  
  
 med tätare och noggrannare höjddata än dagens höjddatabas. Sjöfartsverket  
  
 bör sammanställa batymeteriskt kartunderlag för den  
  
 svenska havskusten. De topografiska och batymetriska uppgifterna ska  
  
 vara allmänt och kostnadsfritt tillgängliga för användarna och i digital  
  
 form.  
  
 Förbättrad information om vattenstånd, flöde, nederbörd och  
  
 temperatur  
  
 Tillförlitliga data om nederbörd och flöden är en viktig förutsättning  
  
 för en rationell samhällsplanering, inte minst med hänsyn till  
  
 att klimatet håller på att förändras. Det är också en förutsättning  
  
 för att kunna göra tillförlitliga prognoser.  
  
 SMHI har idag en prognos- och varningsverksamhet och ett nät  
  
 av nederbörds- och flödesstationer som täcker Sverige. Nätet är  
  
 dock alltför grovmaskigt för att klara samhällets behov av till 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 177  
  
 förlitliga prognoser. Privata aktörer, exempelvis vattenregleringsföretag  
  
 och kommunala VA-verk, har därför egna mätstationer  
  
 med varierande detaljeringsnivå.  
  
 Det finns därför behov av mer information om nederbörd och  
  
 flöden genom utökade observationsdatabaser. Databaserna bör  
  
 även omfatta nederbördsdata med hög tidsupplösning som är nödvändig  
  
 för dimensionering i Smith miljö. SMHI bör få ansvar för  
  
 detta och genomföra arbetet i samverkan med andra aktörer,  
  
 exempelvis kraftindustrin och kommunernas VA-verk, som ett  
  
 alternativ till att bygga upp egna mätstationer. Nya mätdata bör  
  
 kvalitetsmärkas eventuellt via system för kvalitetssäkring.  
  
 Förslag: SMHI ges i uppdrag att ansvara för ett utökat nät av mätstationer  
  
 för vattenstånd, vattenflöde, nederbörd och temperatur samt  
  
 utöka sina observationsdatabaser och kvalitetsgranska data. För att  
  
 maximera samhällsnyttan bör informationen vara allmänt och kostnadsfritt  
  
 tillgänglig.  
  
 Översiktlig kartläggning av översvämningsområden  
  
 Till stöd för landets kommuner utför Räddningsverket översiktliga  
  
 översvämningskarteringar längs de svenska vattendragen. Syftet  
  
 med dessa är dels att översiktligt identifiera bebyggda områden  
  
 som har risk för översvämning, dels att tjäna som underlag för den  
  
 översiktliga planeringen och räddningstjänstens insatsplanering.  
  
 Avsikten är att kommunen inom dessa områden ska fördjupa sina  
  
 kunskaper och utföra mer detaljerade utredningar och eventuellt  
  
 vidta förebyggande åtgärder. Karteringarna används även som  
  
 underlag för länsstyrelsens granskning av kommunernas översiktliga  
  
 fysiska planering.  
  
 I ett framtida klimat visar dagens beräkningar att återkomsttiderna  
  
 kommer att förändras. Fördjupade studier bör utföras i de  
  
 vattendrag där klimatberäkningar tyder på att dagens 100-årsflöde  
  
 kan uppstå mycket oftare. För de kraftigt reglerade vattendragen  
  
 bör framtida återkomsttider studeras och nya beräkningsmetoder  
  
 för extrema flöden utvecklas.  
  
 Förslag: Räddningsverket bör klargöra behovet av översyn av redan  
  
 karterade vattendrag med avseende på klimatförändringen,och förändrade  
  
 flöden samt med hänsyn till eventuellt ny höjddatabas. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 178  
  
 Kartorna ska vara allmänt och kostnadsfritt tillgängliga för användarna  
  
 och i digital form.  
  
 Översiktlig kartläggning av stabilitetsförhållanden i bebyggda  
  
 områden  
  
 Till stöd för landets kommuner utför Räddningsverket översiktliga  
  
 karteringar av stabilitetsförhållanden i bebyggda områden. Syftet är  
  
 att identifiera områden där det finns behov av att göra detaljerade  
  
 stabilitetsutredningar eller där en översyn av tidigare utredningar  
  
 och eventuellt tidigare åtgärder bör göras. Resultatet av karteringen  
  
 utgör stöd för länsstyrelser och kommuner om var skredrisker kan  
  
 föreligga och bör utgöra underlag i kommunens riskhantering.  
  
 Förslag: Räddningsverket bör i den fortsatta översiktliga karteringen  
  
 av stabilitetsförhållanden beakta även förändrade klimatförhållanden.  
  
 Kartorna ska vara allmänt och kostnadsfritt tillgängliga för användarna  
  
 och i digital form.  
  
 Översiktlig kartläggning av riskområden för stranderosion i  
  
 bebyggda områden  
  
 SGI genomför en nationell översiktlig kartläggning av vilka  
  
 områden som har förutsättningar för stranderosion. Inventeringen  
  
 är inte tillräckligt detaljerad för att bedöma förutsättningar för om  
  
 den bebyggda miljön är hotad. En analys som identifierar sådana  
  
 områden bör göras. Analysen ska vara ett underlag för kommunernas  
  
 åtgärder med att förhindra och förebygga skador i bebyggd  
  
 miljö. och visa på områden där det finns behov av att göra  
  
 detaljerade utredningar. Kartläggningen bör även översiktligt  
  
 beskriva hur sårbarheten kan förändras till följd av klimatförändringar.  
  
 Förslag: SGI ges i uppdrag att utifrån den genomförda nationella  
  
 översiktliga kartläggningen av stranderosion genomföra en analys av  
  
 risker för erosion i bebyggd miljö. Resultaten från karteringarna ska  
  
 vara allmänt och kostnadsfritt tillgängliga för användarna och i digital  
  
 form. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 179  
  
 Nationell kartdatabas över skredförutsättningar  
  
 Förändrat klimat med ökad nederbörd och ökad avrinning i stora  
  
 delar av landet förväntas få betydande konsekvenser på markens  
  
 byggbarhet och för säkerheten och skadebilden hos infrastruktur  
  
 och bebyggelse. Inledande överslagsmässiga beräkningar pekar på  
  
 att områden som idag bedöms ha godtagbar stabilitet kan bli  
  
 instabila vid ökad nederbörd och leda till ras och skred. På motsvarande  
  
 sätt förväntas ökad benägenheten för stranderosion och  
  
 ravinbildning inom delar av landet. Som framgår av kapitel 6 kan  
  
 betydande områden beröras och stora samhälleliga och mänskliga  
  
 värden står på spel.  
  
 På uppdrag av regeringen har SGI i samarbete med SGU, Lantmäteriet  
  
 och Räddningsverket redovisat en modell för en nationell  
  
 översiktlig kartdatabas över skredförutsättningar i ler- och siltjordar.  
  
 Avsikten är att kartdatabasen ska vara ett underlag för  
  
 översiktligt planering och kan samordnas med andra karteringar av  
  
 andra naturolyckor. Databasen ska täcka såväl bebyggda som  
  
 potentiella exploateringsområden och komplettera den översiktliga  
  
 kartering som Räddningsverket genomför. Släntstabiliteten kan  
  
 därigenom hanteras på ett metodiskt sätt genom plan- och byggprocessen.  
  
 Skredförutsättningarna bedöms utifrån en GIS-analys  
  
 baserad på jordarter och topografi. En vidareutveckling som även  
  
 tar hänsyn till klimatförändringar bör göras och kopplas till en  
  
 översiktlig analys av sårbarhet och konsekvens för karterade  
  
 områden.  
  
 Förslag: SGI ges i uppdrag att i samarbete med SGU, Lantmäteriet  
  
 och Räddningsverket upprätta en nationell kartdatabas över skredförutsättningar  
  
 som beaktar klimatförändringar. Resultaten ska vara  
  
 allmänt och kostnadsfritt tillgängliga för användarna och i digital  
  
 form.  
  
 Stöd till länsstyrelser vid granskning av planärenden  
  
 Ökad hänsyn bör tas till konsekvenserna av klimatförändringar i  
  
 översikts- och detaljplanering liksom vid planering av energiförsörjning,  
  
 vägar och järnvägar. Byggnader och infrastruktur har ofta  
  
 en livslängd på 100 år eller mer. Plan- och bygglagens krav på att  
  
 bebyggelse ska lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 180  
  
 (PBL 2 kap 3§) måste då vara den huvudsakliga inriktningen.  
  
 Hänsyn till detta måste tas vid samhällsplanering och exploatering.  
  
 Här har länsstyrelserna en viktig roll vid granskning av kommunernas  
  
 översikts- och detaljplaner.  
  
 Det är inte rimligt att alla länsstyrelser har erforderlig specialistkompetens  
  
 i frågor som rör klimatförändring, översvämning, ras,  
  
 skred och erosion. Detta innebär att länsstyrelserna behöver stöd i  
  
 sitt granskningsarbete enligt PBL för att undvika att utbyggnad  
  
 medges inom områden med bristande säkerhet eller inom områden  
  
 som med tiden kommer få bristande säkerhet. Berörda expertmyndigheter  
  
 som t.ex. SMHI och SGI bör ges resurser för att  
  
 stödja länsstyrelserna vid granskning av risker relaterade till  
  
 klimatet och naturolyckor i kommunernas planärenden.  
  
 SGI har regeringens uppdrag att bistå länsstyrelsen i Västra  
  
 Götaland med granskning av geotekniska förhållanden vid planläggning.  
  
 På senare år har SGI uppmärksammat att även många  
  
 kommuner och länsstyrelser utanför Västra Götalands län efterfrågar  
  
 SGI:s expertstöd.  
  
 Förslag: SGI ges i uppdrag att stödja samtliga länsstyrelser och kommuner  
  
 i samband med kommunernas översikts- och detaljplanering i  
  
 geotekniska frågor som rör skred, ras, erosion, översvämning, förorenad  
  
 mark och deponier.  
  
 SMHI ges i uppdrag att stödja länsstyrelser och kommuner i  
  
 samband med kommunernas översikts- och detaljplanering, i frågor  
  
 som rör klimatförhållanden samt hydrologiska och oceanografiska  
  
 förhållanden.  
  
 10.2 Anpassningsåtgärder  
  
 Hittills har få konkreta åtgärder genomförts för att anpassa  
  
 samhället till klimatförändringar och risker för naturolyckor. Att  
  
 fastställa vad som är klimatförändringar är inte alltid lätt med tanke  
  
 på vädrets naturliga variationer och att det saknas praktiskt  
  
 planeringsunderlag för framtida klimatförhållanden. Effekterna av  
  
 klimatförändringen kommer dock att bli allt tydligare med tiden. I  
  
 takt med att kunskapen om påverkan på olika delar av samhället  
  
 växer ökar också möjligheterna att vidta åtgärder för att motverka  
  
 skador. Kommuner har här en stor uppgift i samverkan med privata 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 181  
  
 fastighetsägare och industrier m.fl. Syftet med förslagen i detta  
  
 kapitel är att i öka insatserna för anpassningsåtgärder.  
  
 Identifiering av områden med risk för naturolyckor  
  
 För att förebygga skador av översvämning, ras, skred och erosion  
  
 bör arbetet med att identifiera riskområden i kommunerna  
  
 intensifieras. Arbetet bör utgå från de översiktliga kartläggningar  
  
 som utförts och kan vara en del i de risk- och sårbarhetsanalyser  
  
 som kommunerna ska genomföra bl.a. i de kommunala handlingsprogrammen  
  
 enligt LSO. En koppling bör också göras efterhand  
  
 till kommande EU-direktiv om översvämning och markskydd,  
  
 där det ingår att stegvis inventera risker för naturolyckor  
  
 och planer för att förhindra sådana olyckor.  
  
 För de områden som identifierats bör detaljerade analyser av  
  
 risken göras inklusive förändringar av klimatförhållanden på längre  
  
 sikt. Här ingår bl.a. bedömning av vad som kan hända på kort och  
  
 lång sikt, undersökningar och mätningar samt samhällsekonomiska  
  
 analyser. Genom detaljerade och fördjupade studier kan vissa  
  
 områden konstateras vara tillräckligt säkra mot naturolyckor  
  
 medan i andra fall åtgärder måste vidtas.  
  
 Förslag: Kommunerna bör identifiera, prioritera och analysera områden  
  
 med risk för översvämning, skred, ras och erosion samt behoven  
  
 av åtgärder.  
  
 Åtgärder för att förebygga och skydda bebyggd miljö  
  
 Med utgångspunkt från inventering och analys av riskområden  
  
 erfordras inom vissa områden åtgärder för att förebygga och  
  
 skydda byggnader och anläggningar mot naturolyckor. Olika  
  
 metoder för sådana åtgärder har redovisats i kapitel 57. Även i  
  
 dagens klimat uppstår skador till följd av naturolyckor. De åtgärder  
  
 som utförs för en framtida klimatanpassning är också relevanta för  
  
 att höja dagens säkerhetsnivå och motverka skador och kostnader.  
  
 Åtgärderna kan omfatta anpassad höjdsättning för att minska  
  
 risken för översvämning, schaktning eller fyllning för att stabilisera  
  
 slänter eller skydd av kuster mot erosion. Ett annat sätt är att  
  
 undanta mark för exploatering. Val av metod bör baseras på önskad 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 182  
  
 funktion med hänsyn tagen till samhällsekonomiska förhållanden  
  
 och med hänsyn till natur- och kulturvård.  
  
 Fastighetsägaren har generellt ett ansvar för att skydda sin  
  
 fastighet, men också kommunen har ansvar för att arbetet med att  
  
 förebygga och skydda hotad bebyggd miljö påbörjas och successivt  
  
 genomförs. Åtgärder bör genomföras i samverkan mellan kommun  
  
 och fastighetsägare. Stora förebyggande insatser, som invallningar  
  
 eller tunnlar kan kräva statligt nationellt engagemang.  
  
 Förslag: Kommuner och berörda fastighetsägare bör inom  
  
 riskområden genomföra åtgärder för att anpassa bebyggd miljö för att  
  
 undvika skador av översvämning, skred, ras och erosion.  
  
 Beredskap för att hantera väderbetingade olyckor  
  
 Samhället behöver kunna ingripa vid akuta händelser för att minska  
  
 konsekvenserna av t.ex. extrema väderhändelser. Där ingår räddningstjänstens  
  
 förmåga och kapacitet som en viktig del. Parallellt  
  
 med att samhället anpassas till ett förändrat klimat behövs  
  
 optimerade system för att övervaka och larma samt vidta åtgärder i  
  
 samband med kriser och olyckor.  
  
 Med utgångspunkt från inventering och analys av riskområden  
  
 bör kommuner bygga upp beredskap och materiella resurser för att  
  
 klara av temporära belastningar och akuta händelser vid översvämning,  
  
 ras, skred och erosion. En höjd beredskap kan uppnås  
  
 genom förstärkt samarbete mellan flera kommuner samt mellan  
  
 olika aktörer lokalt och regionalt.  
  
 Räddningsverket håller vissa statliga förstärkningsresurser.  
  
 Dessa resurser är främst avsedda för att användas där lokala och  
  
 regionala resurser inte räcker till. Räddningsverkets resurser är en  
  
 förstärkning och bör därför användas där kommunen inte haft  
  
 förutsättningar eller kunnat förutse att hålla sådan egen beredskap.  
  
 En sådan situation kan oftare komma att uppstå i framtiden vid ett  
  
 förändrat klimat. Räddningsverket är den myndighet som kan  
  
 åberopa internationell hjälp via EU:s gemenskapsmekanism.  
  
 Sverige har erfarenheter av att stödja andra länder som drabbats  
  
 av olyckor. Däremot finns få erfarenheter av att ta emot stöd och  
  
 materiell hjälp från utlandet, t.ex. genom EU:s gemenskapsmekanism.  
  
 För detta krävs en viss organisation och beredskap. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 183  
  
 Förslag: Kommuner bör utifrån inventerade och analyserade riskområden  
  
 bygga upp beredskap och resurser för att minska konsekvenserna  
  
 av väderbetingade olyckor. Nationella, regionala och lokala  
  
 myndigheter bör också ha en beredskap för att kunna ta i anspråk och  
  
 samverka med såväl nationella som internationella hjälpresurser.  
  
 10.3 Kunskapsförmedling och samordning  
  
 Rekommendationer för samhällsplanering  
  
 Många kommuner efterfrågar stöd vid tillämpningen av planeringsunderlag  
  
 vid planläggning och bygglovgivning. Hittills har inte  
  
 alltid risker för naturolyckor redovisats i kommunernas översiktsplaner  
  
 men utvecklingen går mot en ökad medvetenhet. Här  
  
 behövs stöd t.ex. från länsstyrelsen och centrala myndigheter. Det  
  
 kan t ex handla om tolkning av planeringsunderlag, hur det ska  
  
 omsättas till konkreta beslutsunderlag och vilka bedömningskriterier  
  
 man ska använda.  
  
 Stödet kan exempelvis bestå av rekommendationer för lokalisering  
  
 av bebyggelse och infrastruktur med avseende på översvämningsrisker,  
  
 ras, skred och erosion. De rekommendationer för  
  
 lokalisering med hänsyn till översvämning som sammanställts i  
  
 Agris-rapporten kan vara ett första steg. Berörda myndigheter bör  
  
 under ledning av Boverket utveckla lämpliga rekommendationer.  
  
 Förslag: Boverket ges till uppdrag att tillsammans med andra myndigheter  
  
 utveckla rekommendationer för lokalisering av ny bebyggelse  
  
 med hänsyn till klimatförändringar.  
  
 Översvämningskommission  
  
 Efter en översvämningssituation uppstår ofta diskussioner om  
  
 behov av förändring av vattendomar, tappningsstrategier, om  
  
 situationen hade kunnat hanteras på ett annat sätt och om åtgärder  
  
 sattes in vid rätt tidpunkt. Denna typ av frågor får sällan ett samlat  
  
 svar då många olika aktörer är inblandade. För att undvika framtida  
  
 oklarheter då risk för värre och mer frekvent återkommande höga  
  
 flöden beräknas förekomma bör dessa frågor belysas i samhället.  
  
 Viktigt är att erfarenhetsåterföring av inträffade händelser genomförs  
  
 för att i framtiden kunna minimera samhällets kostnader vid 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 184  
  
 liknande situationer och att rationella beslut om åtgärder ska kunna  
  
 fattas. Kommissionen kan även få en rådgivande funktion vid  
  
 implementeringen av det kommande översvämningsdirektivet i  
  
 svensk lagstiftning.  
  
 Räddningsverket bör i samverkan med länsstyrelser genomföra  
  
 utbildning och förmedla kunskap om tillämpning av resultaten från  
  
 de översiktliga översvämningskarteringarna.  
  
 Deltagare och arbetsuppgifter bör klargöras inom den  
  
 Nationella plattformen för naturolyckor.  
  
 Förslag: En nationell översvämningskommission inrättas med syfte att  
  
 initiera ny kunskap och samordna tillgänglig kunskap samt erfarenheter  
  
 om översvämningar så att kostnadseffektiva metoder för förebyggande  
  
 åtgärder mot översvämningar vidtas. Andra viktiga uppgifter  
  
 är att sprida information och initiera ny forskning.  
  
 Samordning vid höga flöden i vattendrag  
  
 För flertalet stora vattendrag finns idag så kallade älvgrupper  
  
 etablerade. Syftet är att de ska fungera som regionala fora baserade  
  
 på vattendragets avrinningsområde för att kommunicera frågor om  
  
 flöden, flödeshantering, förebyggande åtgärder samt risker för ras,  
  
 skred och erosion. Det finns behov av att utöka älvgruppernas  
  
 uppgifter med följande:  
  
  Att bedöma behovet av förebyggande åtgärder och förändringar  
  
 i bebyggelseplaner med hänsyn till framtida flöden med anledning  
  
 av ett tänkbart förändrat klimat.  
  
  Att bedöma var det bör gälla restriktioner för bebyggelse med  
  
 hänsyn till att ras och skred till följd av höga flöden kan  
  
 förekomma.  
  
  Att samverka med vattenmyndigheterna.  
  
 Länsstyrelserna bör, mot bakgrund av deras uppgifter vid krishantering,  
  
 räddningstjänst, fysisk planering och tillsyn vara ansvariga  
  
 för dessa organ. På nationell nivå bör ansvaret för att samordningsorganen  
  
 bildas och kontinuerligt informera och utbilda  
  
 dem ligga på Räddningsverket med tanke på dess roll som sektors och  
  
 tillsynsmyndighet inom räddningstjänstområdet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 185  
  
 Förslag: Räddningsverket och länsstyrelserna bör ta initiativ till  
  
 att bilda älvgrupper för vattendrag där sådana ej redan etablerats i  
  
 samverkan med vattenkraftindustrin, vattenmyndigheterna och  
  
 vattenvårdsförbund i relevanta frågor. Älvgruppernas uppgifter bör  
  
 utökas enligt ovan.  
  
 Delegationen för ras- och skredfrågor  
  
 Skredkommissionen, som bildades 1988 och verkade i 8 år, såg  
  
 över beräkningssätt och säkerhetsnivåer för slänter i finkorniga  
  
 jordar. Kommissionen gav 1995 ut anvisningar för släntstabilitetsutredningar  
  
 med rekommenderade säkerhetsnivåer. Anvisningarna  
  
 har fått stort genomslag i branschen och fungerar idag i princip  
  
 som nationell norm. Hänsyn måste tas till förändrade förutsättningar,  
  
 exempelvis ökad nerderbörd. En delegation för ras- och  
  
 skredfrågor, med uppgift att vara ett kontakt- och samverkansorgan  
  
 för myndigheter som är involverade i dessa frågor, knöts  
  
 2001 till SGI.  
  
 Förslag: Delegationen för ras- och skredfrågor ges i uppdrag att se över  
  
 gällande rekommendationer rörande utredningar av slänters stabilitet.  
  
 Tillämpning av Plan- och bygglagen  
  
 Det saknas i många sammanhang kunskap om hur man ska hantera  
  
 risk- och säkerhetsfrågorna i bygglovprövningen, trots att detaljplanen  
  
 ger viss vägledning. Krav och kontroll av höjdsättning och  
  
 undermarksbyggande får inte den uppmärksamhet som krävs och  
  
 kontrollplanen är inte tillräckligt tydlig och efterlevs inte alltid.  
  
 Likaså blir inte kontrollen av högsta tillåten vattengång som anges  
  
 på nybyggnadskartan uppmärksammad. Man borde av detta skäl  
  
 överväga tillägg i Boverkets föreskrifter om ändring i verkets  
  
 byggregler (1993:57) – föreskrifter och allmänna råd, för att  
  
 tydligare redovisa hur dessa frågor kan/bör hanteras, inklusive  
  
 förhållanden vid förändrat klimat.  
  
 Brister i tillämpningen av PBL beror på bland annat på brister i  
  
 tillsynen. Det beror till stor del på avsaknad av en central tillsynsmyndighet. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 186  
  
 Förslag: Boverket bör ges centralt tillsynsansvar för PBL. I Boverkets  
  
 allmänna råd till föreskrifterna om verkets byggregler införs ett tillägg  
  
 om hur risk- och säkerhetsfrågor ska hanteras i bygglovprövningen.  
  
 10.4 Bidrag och ersättningar  
  
 Statligt bidrag till förebyggande åtgärder  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen har ett särkskilt uppdrag att  
  
 föreslå hur systemet för statliga bidrag till förebyggande åtgärder  
  
 beträffande översvämningar, ras och skred kan effektiviseras. Här  
  
 ges en kort sammanfattning av bidraget och förslag till åtgärd.  
  
 I Sverige finns områden som på grund av läge, topografi och  
  
 markens beskaffenhet utgör riskområden för jordskred, ras och  
  
 översvämning. Sådana naturolyckor i befintlig bebyggelse medför  
  
 stora kostnader för samhället. För bebyggda områden där risken  
  
 för naturolyckor är särskilt stor har staten sedan 1986 anvisat  
  
 25 miljoner kronor per år och under åren 20072009 40 miljoner  
  
 kronor per år, till förebyggande åtgärder. Kommuner som utfört  
  
 eller tänker utföra förebyggande åtgärder kan söka bidrag från  
  
 detta anslag hos Räddningsverket. Bidrag kan beviljas med upp till  
  
 80 procent av de förebyggande kostnaderna men är också begränsat  
  
 till maximalt 80 procent av det hotade objektets värde. Bidrag ges  
  
 enbart för åtgärder inom befintlig bebyggelse, inte för områden  
  
 med nyexploatering där kostnaderna förväntas bäras av exploatören.  
  
 För många kommuner är detta bidrag en viktig resurs för att  
  
 kunna genomföra en förebyggande åtgärd.  
  
 Det finns brister i bidragsformen. Bidraget grundas på propositionen  
  
 1985/86:150 bil. 3, och är inte författningsreglerat. I  
  
 nämnda proposition definieras naturolycka som naturhändelse  
  
 som inte är vanlig eller har ett långsamt odramatiskt förlopp.  
  
 Propositionen har tolkats så att åtgärder för att förebygga långsamma  
  
 förutsägbara processer som t.ex. erosion inte är bidragsberättigat,  
  
 trots att det så småningom kan leda till ett snabbt förlopp  
  
 med förlust av mark eller medföra ras och skred som kan hota  
  
 bebyggelse. Vidare saknas det tydliga regler om vilka kostnader  
  
 som är bidragsberättigade  
  
 Kommunernas ansökningar har under senare år överstigit anslaget  
  
 och flera ansökningar har fått avslag på grund av medelsbrist.  
  
 Ansökningar på mycket stora och kostsamma åtgärder har varit 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 187  
  
 tvungna att tilldelas del av bidraget under en flerårsperiod. Behovet  
  
 är således större än anslaget. För förebyggande åtgärder i begränsad  
  
 omfattning har bidraget fungerat relativt väl utifrån den praxis som  
  
 byggt upp genom åren. Problemen har under senare år uppstått  
  
 dels med prioritering mellan ansökningar, dels med finansiering vid  
  
 ansökningar om mycket omfattande och kostsamma åtgärder.  
  
 Förslag: Det statliga bidraget till förebyggande åtgärder mot naturolyckor  
  
 bör författningsregleras. Anslagets storlek bör vara behovsanpassat  
  
 och förutom stöd till olyckstyperna översvämning, skred och  
  
 ras, utvidgas till att även omfattar stöd till åtgärder mot stranderosion.  
  
 Beslut om stora omfattande åtgärder av regionalt och nationellt  
  
 intresse bör fattas på politisk nivå och finansieras utanför detta anslag.  
  
 Kostnadsansvar vid stora väderbetingade olyckor  
  
 Extrema väderförhållanden kan medföra omfattande insatser inom  
  
 såväl räddningstjänsten som andra delar av den kommunala verksamheten.  
  
 Det finns ett behov av en översyn av de statlig ersättningar  
  
 som kan komma ifråga i sammanhanget. Riksdagen biföll i  
  
 samband med behandlingen av Försvarsutskottets betänkande  
  
 2004/05:FöU8 en reservation i vilken uttalas att det i lagstiftningen  
  
 tydligt bör definieras i vilka delar staten vid en katastrofsituation  
  
 tar ett nationellt ekonomiskt ansvar. Enligt riksdagsmajoriteten  
  
 behövs det en väl avvägd balans mellan statens och kommunernas  
  
 kostnadsansvar (Räddningsverket, 2005). Framförallt är det fråga  
  
 om ekonomisk kompensation för kostnader som drabbar olika  
  
 aktörer t.ex. kommunala kostnader som inte kan hänföras till  
  
 räddningstjänst, förstörd kommunal egendom m.m. I fråga om  
  
 enskildas egendom kan den i de flesta fall kan hanteras genom olika  
  
 försäkringslösningar. I fråga om kommunernas ansvar råder det  
  
 brist på rimliga försäkringslösningar vilket resulterar i kostnader  
  
 som kommunerna i många fall får bära.  
  
 Förslag: Kostnadsansvaret mellan stat, kommun och enskilda bör  
  
 tydliggöras vad gäller förebyggande åtgärder, skadebegränsande  
  
 åtgärder, räddningstjänstkostnader och ersättning av skada. Information  
  
 om ansvarsfördelningen bör förmedlas till berörda intressenter. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 188  
  
 Naturkatastroffond  
  
 Återkommande lämnas motioner till riksdagen om inrättande av en  
  
 naturkatastroffond. En fond för ersättningar av skada orsakade av  
  
 naturens fenomen och som inte de ordinarie försäkringarna täcker.  
  
 En sådan fond skulle kunna hämma viljan att vidta förebyggande  
  
 åtgärder, men om villkor för ersättning kopplades till att de  
  
 drabbade tidigare har vidtagit skäliga förebyggande/skadebegränsande  
  
 åtgärder för att skydda sin egendom skulle möjligen denna  
  
 form av fond vara möjlig.  
  
 Förslag: Ett system för ersättning till kommuner och enskilda vid  
  
 olyckor till följd av extrema väderförhållanden bör utredas.  
  
 10.5 Förändringar i regelverk  
  
 Ändring av Plan- och bygglagen  
  
 Flera förändringar föreslås i betänkandet till ny Plan- och bygglag.  
  
 PBL-kommittén anger att med tanke på de ökade riskerna för  
  
 översvämningar, finns anledning att ställa tydligare krav på att detta  
  
 uppmärksammas. Detta gäller även för andra naturolyckor som ras,  
  
 skred och stranderosion. Med utgångspunkt från den förväntade  
  
 klimatförändringen finns därför anledning att ytterligare betona  
  
 vikten av ett sådant synsätt i de inledande kapitlen 2 och 3 i PBL.  
  
 Idag finns inte tillräckliga och juridiskt hållbara möjligheter att,  
  
 i detaljplan, ställa krav på förstärkningsåtgärder för att t.ex. förhindra  
  
 eller minska risken för ras, skred eller stranderosion. Många  
  
 kommuner beslutar idag om planbestämmelser som saknar stöd i  
  
 PBL, eftersom de anser dessa bestämmelser vara nödvändiga för att  
  
 uppnå tillräcklig säkerhet. Om man vid detaljplaneläggningen har  
  
 möjlighet att exakt ange vilken åtgärd som ska vidtas finns idag  
  
 möjlighet att ställa kravet. För att optimera åtgärderna och på bästa  
  
 sätt anpassa dem till den faktiska byggnationen behövs dock  
  
 funktionsbaserade krav. I förslaget till ny PBL kommer inte sådana  
  
 funktionsbaserade krav att kunna ställas i framtiden heller.  
  
 Ibland krävs åtgärder på annan fastighet än den som är aktuell  
  
 för byggnation eller till och med utanför planområdet, för att  
  
 säkerställa att marken blir lämplig för sitt ändamål. Exempel på  
  
 sådana åtgärder kan vara geotekniska förstärkningsåtgärder, översvämningsskydd,  
  
 erosionsskydd eller efterbehandling av ett för 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 189  
  
 orenat område. Nuvarande förslag från PBL-kommittén ger inte  
  
 någon möjlighet att villkora byggande på en fastighet av åtgärder på  
  
 en annan fastighet, inom eller utom planområdet.  
  
 Ett annat problem är bristande säkerhet i befintlig bebyggelse,  
  
 som kan ingå i ett detaljplaneområde. Det är inte ovanligt att detta  
  
 leder till att man utelämnar sådana delområden för att i bästa fall  
  
 driva de förebyggande åtgärderna utanför planprocessen men detta  
  
 kan inte betraktas som en tillfredsställande lösning. I betänkandet  
  
 har inte frågan lösts hur man, i dessa fall, plantekniskt ska ställa  
  
 krav på, och lösa, åtgärder för denna befintliga bebyggelse.  
  
 Det är också nödvändigt att när genomförandetiden för en  
  
 detaljplan löpt ut ska bygglovgivning genomföras på samma sätt  
  
 som utanför detaljplaner. Därigenom kommer säkerhetsaspekter  
  
 (översvämning, ras, skred, erosion) att belysas och man kommer  
  
 att kunna vidta lämpliga åtgärder. Det bör dessutom påpekas att  
  
 med PBL-utredningens förslag till mer översiktliga detaljplaner  
  
 krävs större eftertanke vid bygglovgivningen.  
  
 Därför kan det vara lämpligt att även utvidga möjligheterna att  
  
 villkora bygglov enligt 5 kap 8 § punkt 1 till följande lydelse viss  
  
 trafik-, vatten-, avlopps- eller energianläggning samt säkerhetshöjande  
  
 åtgärd för vilken kommunen inte ska vara huvudman har  
  
 kommit till stånd.  
  
 Förslag: Förändringar i ny Plan- och bygglag genomförs som tydligare  
  
 säkerställer att risker för naturolyckor med hänsyn till klimatförändringar  
  
 klarläggs i den fysiska planeringen och erforderliga  
  
 åtgärder vidtas. Möjlighet till funktionsbaserade krav bör kunna ges i  
  
 detaljplan.  
  
 Vattendomar  
  
 En vattendom för reglering av ett vattendrag innehåller bestämmelser  
  
 som innehavaren av regleringsrätten ska följa. När klimatet  
  
 förändras kan också förutsättningarna i vissa fall för vattendomen  
  
 förändras. Det kan därför finnas skäl att i framtiden se över  
  
 vattendomar i takt med att klimatet förändras.  
  
 För vissa områden kan det finnas behov av att utreda möjligheter  
  
 och risker med överträdelse av en vattendom. I de fall en  
  
 nytta kan påvisas av en sådan utredning bör möjligheten att i 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 190  
  
 skadeförebyggande syfte frångå/överträda vattendomar förenklas  
  
 och kostnadsansvaret för denna typ av åtgärder klarläggas.  
  
 Behovet av sådana beslut kan dock vara svåra att förutbestämma  
  
 eftersom många variabler måste vägas in vid beslutstillfället, t.ex.  
  
 bedömda skadeeffekter, aktuellt läge beträffande tillrinning i  
  
 övrigt, väder- och hydrologiska prognoser m.m. Diskussion om  
  
 kostnadsansvaret bör inte försena eller förhindra nödvändiga beslut  
  
 i en akut situation.  
  
 Miljöbalkskommittéen ansåg 2002 (Miljöbalken under utveckling  
  
  ett prinicpbetänkande, SOU 2002:50) att en generell  
  
 omprövning av vattendomar ej behöver utföras. Däremot kan  
  
 ytterligare en genomlysning av problemområdet behöva göras då  
  
 ny kunskap om kommande klimatförändringar lagts fram.  
  
 Förslag: En utredning bör genomföras för att analysera behovet av  
  
 omprövning av vattendomar med tanke på klimatförändringen. Man  
  
 bör även utreda om omprövningsförfarandet av vattendomar kan  
  
 förenklas.  
  
 10.6 Forskning och utveckling  
  
 Kunskapsutbyte för anpassning till klimatförändringar  
  
 En viktig del för anpassning till ett föränderligt klimat är implementering  
  
 av befintlig och ny kunskap. Det finns ett stort behov av  
  
 att klargöra vilken information som finns och att göra den  
  
 tillgänglig för användare. Det finns hos länsstyrelser, andra statliga  
  
 myndigheter och kommuner ett omfattande material om olika  
  
 förhållanden som är relevanta för riskanalyser, planering och  
  
 åtgärder. Klimatförändringar kommer att påverka alla samhällssektorer  
  
 i varierande grad. När det gäller klimatfrågor med koppling  
  
 till mark och vatten har dessa betydelse för offentliga verksamheter  
  
 som myndigheter, kommuner, länsstyrelser, räddningstjänsten etc.  
  
 men även för kraftföretag, näringslivet och försäkringsbranschen.  
  
 En utvidgad dialog och samarbete mellan olika discipliner är nödvändig  
  
 för att få en samlad bild av klimatförändringens påverkan  
  
 och ett effektivt angreppssätt för anpassning inom olika samhällssektorer.  
  
 Detta gör att slutanvändarna t.ex. kommuner, näringslivet  
  
 och enskilda måste medverka i att klargöra problemställningar och  
  
 bidra till lösningar inom skilda områden. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 191  
  
 Räddningsverket har fått i uppdrag att inrätta en Nationell  
  
 plattform för naturolyckor. I samverkan med berörda myndigheter  
  
 och organisationer ska åtgärder vidtas för att förbättra samordningen  
  
 av arbetet med att förebygga och mildra effekterna av  
  
 naturolyckor. Det övergripande syftet med plattformen är att  
  
 påtagligt minska förlusterna orsakade av naturolyckor i liv, sociala,  
  
 ekonomiska och miljömässiga tillgångar.  
  
 Ett annat samarbete pågår under ledning av Naturvårdsverket  
  
 där kunskap, information och goda exempel visar på hur klimatfrågorna  
  
 kan hanteras i samhällsbyggnadsarbetet. Samarbetet ska  
  
 mynna i en webb-baserad Anpassningsportal där kommuner kan  
  
 hämta hem information.  
  
 Förslag: Ett nationellt forum för samarbete mellan berörda myndigheter  
  
 inrättas med uppgift att planera insatser för att motverka negativa  
  
 konsekvenser av klimatförändring och extrema vädersituationer.  
  
 Lämpligen kan ett sådant forum hanteras under den Nationella  
  
 plattformen för arbete med naturolyckor.  
  
 Forskning och utveckling  
  
 Sammantaget finns behov av en bred forskningsansats för att  
  
 anpassa samhället till förändrade klimatförutsättningar. Forskning  
  
 bör utföras i samverkan mellan universitet, forskningsinstitut,  
  
 berörda myndigheter och andra aktörer. Marken utgör ett ytterst  
  
 komplext system av fast materia gas och vatten och dess respons på  
  
 förändrad nederbörd och temperatur är svårt att i detalj förutsäga. I  
  
 samspelet mellan den bebyggda miljön och marken måste en rad  
  
 överväganden och bedömningar göras kring risker och åtgärder.  
  
 Det är viktigt att kunskapen om hur förutsättningarna för översvämningar,  
  
 erosion, skred och ras kan ändras i ett förändrat klimat  
  
 samt vilka samhällskonsekvenser som kan uppstå och vilka åtgärder  
  
 som är mest relevanta att vidta.  
  
 Frågorna kring extremväder samt klimatförändring och dess  
  
 konsekvenser för skilda sektorer i det svenska samhället bearbetas  
  
 nu inom flera myndigheter. Frågorna är övergripande och berör  
  
 flera myndigheter vilket aktualiserar ett nära samarbete mellan t.ex.  
  
 Räddningsverket, Boverket, SGI, SGU, SMHI och Naturvårdsverket.  
  
 En viktig uppgift är att anpassa befintliga byggnader,  
  
 infrastruktur och övriga samhällsfunktioner för stora vattenflöden 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 192  
  
 och högre vattennivåer men också att anpassa samhällsutvecklingen  
  
 och utforma nya konstruktioner för de klimatförhållanden som  
  
 förväntas de närmaste 50100 åren. Samarbete kan avse t.ex. kartläggning  
  
 av riskområden för naturolyckor, metoder för förstärkning  
  
 och förebyggande åtgärder eller spridning av föroreningar från  
  
 mark.  
  
 Ett effektivt sätt är att knyta FoU-insatser direkt till praktisk  
  
 planering och byggande, t.ex. bebyggelse- och infrastrukturprojekt,  
  
 vilket innebär kortare väg mellan forskning och implementering,  
  
 särskilt av forskning som bedrivs tvärvetenskapligt med många  
  
 inblandade discipliner och i ett systemperspektiv.  
  
 Ett förslag till program för klimatforskning har utvecklats av  
  
 Formas i samverkan med andra berörda organisationer. Detta  
  
 program kan ligga till grund för särskilda forskningssatsningar till  
  
 stöd för bättre kunskap om klimatförändring, samhällskonsekvenser  
  
 samt åtgärder för att motverka klimatpåverkan, men också  
  
 åtgärder för att anpassa samhället till oundvikliga klimatförändringar.  
  
 Förslag: Ett nationellt forskningsprogram för anpassning till förändrat  
  
 klimat och naturolyckor upprättas där frågor om konsekvenser och  
  
 åtgärder kring mark, miljö och byggande ingår. Ett sådant program  
  
 kan också bilda en vetenskaplig plattform för medverkan i EUforskning  
  
 och övrigt internationellt forskningssamarbete inom området.  
  
 Forskningsprogrammet bör utformas i nära samverkan med den  
  
 Nationella plattformen för arbete med naturolyckor. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 193  
  
 11 Slutsatser  
  
 Klimatförändringarna kommer att påverka alla samhällets sektorer i  
  
 varierande grad. För att skapa ett robust samhälle och anpassa det  
  
 till ett framtida klimat krävs insatser på nationell, regional och lokal  
  
 nivå. En utvidgad dialog och samarbete mellan olika samhällssektorer  
  
 och kunskapsområden är nödvändig för att effektivt kunna  
  
 anpassa samhället till nya klimatförutsättningar.  
  
 Problemet med naturolyckor i form av översvämning, skred, ras  
  
 och erosion som drabbar bebyggda miljöer med efterföljande stora  
  
 skador och kostnader måste bearbetas från många håll. Arbetsgruppen  
  
 föreslår därför ett antal åtgärder som har samlats under  
  
 fem huvudrubriker.  
  
 Planerings- och beslutsunderlag  
  
 Det finns stort behov av ett bättre underlag för planering och  
  
 byggande för att undvika skador av naturolyckor, i synnerhet med  
  
 tanke på klimatförändringar. Det handlar om att ta tillvara och  
  
 lättare tillhandahålla information om naturliga förhållanden men  
  
 också en ökad insats för att inventera risker för naturolyckor.  
  
 Bättre topografiskt och batymetriskt underlag är också nödvändigt  
  
 för att bedöma risker.  
  
 Samhällets ansvar för att i planeringen säkerställer hälsa och  
  
 säkerhet innebär att länsstyrelser och kommuner behöver stöd av  
  
 expertmyndigheter i sin fysiska planering.  
  
 Anpassningsåtgärder  
  
 För att förebygga skador av översvämning, ras, skred och erosion  
  
 bör riskområden i kommunerna identifieras. Arbetet bör utgå från  
  
 de översiktliga kartläggningar som utförts. Kommunerna bör  
  
 identifiera, prioritera och analysera områden med risk för naturolyckor  
  
 samt behoven av åtgärder.  
  
 Med utgångspunkt från inventering och analys av riskområden  
  
 erfordras inom vissa områden åtgärder för att förebygga och  
  
 skydda byggnader och anläggningar mot naturolyckor. Kommuner  
  
 och berörda fastighetsägare bör inom riskområden genomföra 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 194  
  
 åtgärder för att anpassa bebyggd miljö för att undvika skador av  
  
 naturolyckor.  
  
 Samhället behöver ha en god förmåga att ingripa vid akuta  
  
 händelser för att minska konsekvenserna av bl.a. naturolyckor.  
  
 Utifrån inventering och analys av riskområden bör kommuner  
  
 bygga upp beredskap och resurser för att minska konsekvenserna  
  
 av naturolyckor. Nationella, regionala och lokala myndigheter bör  
  
 också ha en beredskap för att kunna ta i anspråk och samverka med  
  
 såväl nationella som internationella resurser.  
  
 Kunskapsförmedling och samordning  
  
 En fortsatt och utökad samverkan och samordning behövs mellan  
  
 de aktörer som medverkar i planering och säkerhetsarbetet när det  
  
 gäller risker för naturolyckor. Förmedling av kunskap och tillämpning  
  
 under förändrade klimatförhållanden är nödvändigt för att  
  
 kunna anpassa samhället till ändrade förutsättningar.  
  
 Bidrag och ersättningar  
  
 Naturolyckor innebär ofta att stora ekonomiska värden går till  
  
 spillo och stora kostnader för att återställa skador. Statliga bidrag  
  
 bör även fortsättningsvis utgå till förebyggande åtgärder mot  
  
 översvämning, skred och ras samt utökas till att även gälla erosion.  
  
 Möjligheterna att inrätta en fond för ersättning vid naturkatastrofer  
  
 bör utredas.  
  
 Förändringar i regelverk  
  
 Plan- och bygglagens krav på att bebyggelse ska lokaliseras med  
  
 hänsyn till markens lämplighet måste vara en den huvudsakliga  
  
 inriktningen för att förhindra att ny bebyggelse kommer till stånd i  
  
 områden som är hotade eller på sikt kommer att bli hotade. I  
  
 samband med översynen av PBL bör förändringar göras som  
  
 tydligare säkerställer att risker för naturolyckor med hänsyn till  
  
 klimatförändringar klarläggs i den fysiska planeringen och erforderliga  
  
 åtgärder vidtas. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 195  
  
 Forskning och utveckling  
  
 Ett nationellt forum för samarbete mellan berörda myndigheter bör  
  
 inrättas för att förebygga skadliga konsekvenser av klimatförändringar  
  
 och extrema vädersituationer. Ett nationellt forskningsprogram  
  
 för anpassning till förändrat klimat och naturolyckor bör  
  
 upprättas där frågor om konsekvenser och åtgärder kring mark,  
  
 miljö och byggande ingår. Dessa insatser bör utformas i nära  
  
 samverkan med den Nationella plattformen för arbete med  
  
 naturolyckor. 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 196  
  
 Bilagor  
  
 Bilaga 1  
  
 Alfabetisk lista över vattendrag där översiktlig översvämningskartering  
  
 är utförd.  
  
 Arbogaån  sträckan Ställdalen till Mälaren  
  
 Byälven  sträckan från Glafsfjorden till utloppet i Vänern  
  
 Dalälven - biflödet Lillälven samt Faluån  
  
  sträckan Åsendammen till mynningen i Dalälven,  
  
  sträckan nedströms Amungen i Dalälven t o m Runn i Lillälven,  
  
  sträckan varpan t o m Runn i Faluån  
  
 Delångersån  sträckan Dellensjöarna till utloppet i Bottenhavet  
  
 Emån  Sträckan från Grumlan till Östersjön samt biflödet Silverån  
  
 från Silverdalen  
  
 Faxälven  sträckan från Ströms vattudal till utloppet i Ångermanälven  
  
 Fjällsjöälven  sträckan Tåsjön till utloppet i Ångermanälven  
  
 Fyrisån  sträckan från Vattholma till utloppet i Mälaren  
  
 Gavleån  inkluderande Storsjön, Jädraån från Kungsfors samt  
  
 Hoån från Hofors  
  
 Gullspångsälven  sträckan Nordmarksälven från Nordmark till  
  
 Knappforsen samt Prästbäckens gren till Storforsälven,  
  
 sträckan Timsälven, Letälven och Gullspångsälven till Vänern.  
  
 sträckan Svartälven genom Karlskoga  
  
 Göta älv och Nordre älv  sträckan Vänern till Kattegatt  
  
 Hedströmmen  sträckan Uttersberg till mynningen i Mälaren 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 197  
  
 Ellison å  Sträckan Stensjön till mynningen i Hanöbukten samt  
  
 Almaån sträckan Finjasjön till mynningen i Ellison å samt  
  
 Vramsån sträckan Årröd till mynningen i Ellison å  
  
 Indalsälven  sträckan från Ånnsjön till utloppet i Bottenhavet,  
  
 samt biflödet Järpströmmen från Järpströmmens kraftverk till sjön  
  
 Liten  
  
 Kalixälven  sträckan Männikönsaari till mynningen  
  
 Klarälven  sträckan från Mann till Karlstad  
  
 Kolbäcksån  sträckan från Bysjön till utloppet i Mälaren  
  
 Lagan  sträckan Karlsfors till mynningen  
  
 Lidan och Flian  
  
  Lidan, sträckan Hellestad till Vänern och  
  
  Flian, sträckan Hornborgasjön till mynningen i Lidan  
  
 Ljungan  sträckan från Rätanssjön till utloppet i Bottenhavet  
  
 Ljusnan  sträckan Svegsjön till mynningen  
  
 Luleälven  sträckan Jokkmokk till mynningen i havet vid Luleå  
  
 samt sträckan Porjus till Voullerim  
  
 Lyckebyån  Sträckan Yggerydssjön till mynningen i havet  
  
 Motala ström  sträckan Vättern till Bråviken  
  
 Moälven  sträckan Grannlåten i Norra Anundsjöån till Bottenhavet  
  
 samt biflödet Södra Anundsjöån från Långsele  
  
 Mälaren  
  
 Mörrumsån del 1  sträckan Helgasjön till Granö kraftverk 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 198  
  
 Mörrumsån del 2  sträckan Hönshyltefjorden till mynningen i  
  
 Östersjön  
  
 Nissan  från utloppet av Vikaresjön till havet  
  
 samt biflödet Kilan från Kinnared  
  
 Nyköpingsån  sträckan från Högsjö till mynningen  
  
 Piteälven  Sträckan Varjisån till mynningen i havet samt  
  
 Korsträskbäcken, Stor Korsträsket till Piteälven  
  
 Råån  sträckan från Sireköpinge till utloppet i Öresund  
  
 Rönne å  sträckan från och med Västra Ringsjön till Kattegatt  
  
 Skellefteälven  Sträckan Hornavan till mynningen vid Skelleftehamn  
  
 samt delsträckan Naustajaure till Malån  
  
 Stångån  sträckan från Brokind till utloppet i Roxen  
  
 Suseån  sträckan Slättåkra till mynningen  
  
 Svartån  Hjälmaren  Eskilstunaån  sträckan från sjön Toften till  
  
 Mälaren  
  
 Svartån (Västerås)  sträckan Hörendesjön till Mälaren  
  
 Svartån  längs Motala ström sträckan från Öringe till utloppet i  
  
 Roxen  
  
 Säveån  sträckan Alingsås till mynningen  
  
 Tabergsån  sträckan från Vederydssjön till utloppet i Vättern  
  
 Testeboån  sträckan från Åmot till utloppet i Bottenhavet  
  
 Tidan  sträckan Stråken till Vänern  
  
 Trosaån  sträckan Frösjön till utloppet i Östersjön 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 199  
  
 Tämnarån  sträckan Harbo till mynningen i havet  
  
 Umeälven  sträckan Ajaure till mynningen  
  
 Umeälven  sträckan Överuman till Storuman  
  
 Vindelälven  sträckan Sorsele till Spöland  
  
 Viskan  från sjön Mogden till mynningen  
  
 Voxnan  sträckan från Branch inflöde till sammanflödet med  
  
 Ljusnan  
  
 Vänern  
  
 Västerdalälven del 1  sträckan Malung till sammanflödet med  
  
 Österdalälven  
  
 Västerdalälven del 2  sträckan Fulunäs till Malung  
  
 Ångermanälven (Åselegrenen)  sträckan Volgsjön till Bottenhavet  
  
 Ätran  sträckan Vist till Kattegatt  
  
 Örekils-  Munkedalsälven   
  
 Örekilsälven, sträckan Rölanda till mynningen i havet.  
  
 Munkedalsälven, sträckan Högsäter till Örekilsälven 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 200  
  
 Bilaga 2  
  
 Beskrivning och definitioner för olika markslagsklasser  
  
 Definitioner:  
  
  Sluten bebyggelse  sluten sammanhängande kvartersbebyggelse  
  
 med flera våningar. Lägre byggnader kan ingå. Bebyggelsen kan  
  
 på enstaka ställen vara öppen för att medge transporter till och  
  
 från kvarterets inre. Tre sidor av kvarteret bör i det närmaste  
  
 vara slutna, All tillhörande mark såsom vägar, parkeringsplatser  
  
 och kontorsbyggnader ingår.  
  
  Hög bebyggelse  friliggande hög bebyggelse med flerfamiljshus  
  
 som har tre våningar eller fler. Lägre byggnader kan förekomma.  
  
 All tillhörande mark såsom vägar, parkeringsplatser och  
  
 kontorsbyggnader ingår.  
  
  Låg bebyggelse  Tät låg bebyggelse, som utgörs av planmässig  
  
 kvartersbildning med friliggande en- och tvåfamiljsvillor, radhus,  
  
 kedjehus eller flerfamiljshus med högst två våningar.  
  
 Enstaka högre byggnader kan ingå. All tillhörande mark såsom  
  
 vägar, parkeringsplatser och kontorsbyggnader ingår.  
  
  Fritidsbebyggelse  Identitetspunkt för bebyggelseområde med  
  
 byggnader huvudsakligen avsedda för fritidsändamål (fritidshus,  
  
 stugbyar) med tillhörande byggnader för affärs- och  
  
  serviceändamål samt koloniområde med byggnader av beboelig  
  
 typ (i regel minst 20 kvm).  
  
  Industriområde – Markområde på vilken huvudsakligen  
  
 industriaktiviteter bedrivs.  
  
  Byggnader, Hus m.m. – Mittpunkt för bostadshus, militärförläggning,  
  
 kontor, verkstad, ekonomibyggnad, kyrkobyggnad,  
  
 byggnad för offentlig service och industribyggnad.  
  
  Åker – mark som lagts under plog med odlingar av spannmål,  
  
 oljeväxter, rotfrukter och köksväxter men inte frukt och bär. I  
  
 begreppet ingår också betesvallar som då och då plöjs upp och  
  
 besås, åkerliknande beten som ingår i växtföljden, obebyggda  
  
 koloniområden samt mark som utnyttjas för odling av energiskog 
  
 . Slåtterängar och trädgårdar i anslutning till boningshus  
  
 ingår inte. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 14  
  
 201  
  
  Fruktodling – mark som används för odling av frukt och bär på  
  
 träd i kommersiell skala.  
  
  Kim – mark med avverkad skog som utgör kalhygge eller  
  
 föryngringsyta. Kvarlämnade s.k. miljöträd samt gles restskog  
  
 kan förekomma liksom fröträdsställning. Uppväxande plantor  
  
 kan vara upp till ca 1.5 m höga.  
  
  Lövskog  trädbevuxen mark där krontaket utgörs av i huvudsak  
  
 oblandad lövskog i ett sammanhängande område. Trädhöjden  
  
 ska vara minst ca 1,5 m och krontäckningen minst  
  
 9095 %.  
  
  Barr- och blandskog  mark med barrträd eller med blandade  
  
 barr- och lövträd inkl. trädbevuxen parkmark. Alla typer av träd  
  
 och buskar kan ingå. Trädhöjden ska vara minst ca 1,5 m.  
  
 Referens: GSD-Terrängkartan specifikation för Terrängkartan  
  
 version 1.2 Lantmäteriet 2006 
  
 Bilaga B 14 SOU 2007:60  
  
 202  
  
 Bilaga 3  
  
 Karta:  
  
 Räddningsverket  
  
 Ytor där analysen inte har kunnat  
  
 utföras på grund av avsaknad av GSDTerrängkarta 
  
 .  
  
 Kartan visar de områden som bedöms få en ökad benägenhet för skred och ras  
  
 på grund av klimatförändringen 2071-2100. Inom de skrafferade områdena har  
  
 en GIS-analys genomförts. För några mindre områden i Pajalas, Överkalix,  
  
 Gällivares, Jokkmokks, Bodens, Luleås, Arvidsjaurs, Lyckseles och Åseles  
  
 kommuner har inte analys kunnat genomföras på grund av avsaknad av GSDTerrängkarta 
  
 .  
  
 Karta:  
  
 Räddningsverket  
  
 Ytor där analysen inte har kunnat  
  
 utföras på grund av avsaknad av GSDTerrängkarta 
  
 .  
  
 Kartan visar de områden som bedöms få en ökad benägenhet för skred och ras  
  
 på grund av klimatförändringen 2071-2100. Inom de skrafferade områdena har  
  
 en GIS-analys genomförts. För några mindre områden i Pajalas, Överkalix,  
  
 Gällivares, Jokkmokks, Bodens, Luleås, Arvidsjaurs, Lyckseles och Åseles  
  
 kommuner har inte analys kunnat genomföras på grund av avsaknad av GSDTerrängkarta 
  
 . 
  
 Bilaga B 15  
  
 Inventering av kommunernas hantering  
  
 av översvämning, ras och skred  
  
 Inom den kommunala planeringsprocessen  
  
 Inregia  
  
 Hansen, Lopez, Cunningham,  
  
 Griffin  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 Januari 2006 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Förord................................................................................. 5  
  
 Sammanfattning................................................................................... 5  
  
 Översvämningsrisk .................................................................... 5  
  
 Risk för ras och skred ................................................................ 6  
  
 Planering i ett framtida förändrat klimat.................................. 7  
  
 Iakttagelser och följdfrågor....................................................... 8  
  
 Inledning.............................................................................................. 9  
  
 Syfte ......................................................................................... 9  
  
 Metod ....................................................................................... 10  
  
 Resultat av inventering...................................................................... 11  
  
 Översvämningsrisk .................................................................. 16  
  
 Risk för ras/skred..................................................................... 37  
  
 Kommande klimatförändringar............................................... 54  
  
 Slutsatser och rekommendationer.................................................... 60  
  
 Översvämningsrisk .................................................................. 60  
  
 Risk för ras och skred .............................................................. 63  
  
 Planering i ett framtida föränderligt klimat ........................... 65  
  
 Följdfrågor................................................................................ 67  
  
 Bilagor................................................................................................ 69  
  
 Områden som täcks in i webbenkäten.................................... 70  
  
 Intervjuguide vid telefonuppföljning av enskilda  
  
 kommuner ................................................................................ 71  
  
 Statsbidrag till förebyggande åtgärder mot jordskred  
  
 och andra naturolyckor............................................................ 71  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering ....... 75  
  
 Räddningsverkets översiktliga stabilitetskartering ................ 82  
  
 Referenser.......................................................................................... 90  
  
 Underbilaga ...................................................................... 91 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 4 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 5  
  
 Förord  
  
 I juni 2005 har svenska regeringen beslutat att tillsätta en utredning,  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen (M 2005:03) vid Miljö och  
  
 samhällsbyggnadsdepartementet, som ska kartlägga samhällets  
  
 sårbarhet för klimatförändringar och extrema väderhändelser.  
  
 Utredningen ska även bedöma behovet av anpassning till ett  
  
 förändrat klimat för olika sektorer i samhället.  
  
 Utredningen ska föreslå åtgärder som minskar samhällets sårbarhet  
  
 för både successiva klimatförändringar och enstaka extrema  
  
 väderhändelser. Dessutom ska utredningen redovisa om det finns  
  
 behov av ändrade uppgifter och förbättrad beredskap vid berörda  
  
 myndigheter.  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen har uppdragit åt Inregia att  
  
 inventera kommunernas hantering av översvämning, ras och skred  
  
 inom den kommunala planeringsprocessen. Inventeringen ligger till  
  
 grund för utvärdering av genomförda karteringar för att göra en  
  
 bedömning av kvalitén och användbarheten av dessa samt att redovisa  
  
 hur dessa karteringar hanteras i den kommunala planeringsprocessen.  
  
 Sammanfattning  
  
 Denna rapport har inventerat frågan om och hur kommunerna har  
  
 hanterat den översiktliga översvämnings- och stabilitetskarteringen,  
  
 som görs av Räddningsverket, inom den kommunala  
  
 planeringsprocessen samt i vilken omfattning kommunerna har  
  
 genomfört egna karteringar. Samtliga kommuner inkluderas i  
  
 undersökningen som genomförts via webbenkät och intervjuer  
  
 av vissa kommuner som fallstudier. 136 kommuner besvarade  
  
 enkäten. Av dessa har över hälften haft skador till följd av översvämningar,  
  
 knappt en tredjedel av ras/skred och omkring en  
  
 fjärdedel av både och.  
  
 Översvämningsrisk  
  
 Av samtliga svarande har 80 % och något fler av de kommuner som  
  
 haft skador beaktat översvämningsrisker i den kommunala planeringen.  
  
 Beaktandet sker i flera planeringsskeden. De som inte har  
  
 beaktat riskerna anger att riskerna är små eller att det finns en brist 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 på resurser och underlag. Drygt en tredjedel av kommunerna har  
  
 genomfört egna karteringar, oftast inte kartor utan analyser för  
  
 nybyggnationer. De kommuner som inte har genomfört egna  
  
 karteringar uppger att det inte finns byggnationer i riskområden  
  
 och/eller att kommunen inte lägger exploateringsprojekt i riskområden.  
  
 I många kommuner finns erfarenheter och bedömningsunderlag  
  
 som är oberoende av karteringar eller analyser.  
  
 En stor majoritet av de svarande kommuner som täcks av  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering använder sig  
  
 av den i flera planeringsskeden. Karteringen anses vara lättförståelig.  
  
 I de flesta svarande kommunerna används karteringen i  
  
 både GIS- och pärm/rapportformat av olika förvaltningar parallellt.  
  
 Av de 45 kommuner som har använt Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskartering har drygt hälften följt upp karteringarna  
  
 med egna analyser/karteringar.  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering uppfattas  
  
 av flera kommuner som för grov och inte tillförlitlig. Exempel på  
  
 förbättringsförslag är bland annat: förfina karteringarna med bättre  
  
 höjddata, upplösning och detaljeringsgrad, utgå från kommunernas  
  
 primärdatabaser, samarbeta med kommunerna, tydlig redovisning  
  
 av höjdsystem, koppla samman karteringen med geotekniska  
  
 undersökningar, förbättra riskanalyserna kopplade till karteringen.  
  
 Hälften av de kommuner som besvarade enkäten anger att de  
  
 behöver stöd utifrån i sin planering angående översvämningsrisker,  
  
 exempelvis till att göra egna, fördjupade karteringar, karterings och  
  
 analysstöd, planeringsstöd, tydligare klimatscenarier, riskanalyser,  
  
 kompetensstöd, löpande dialoger, operativ samverkan och  
  
 resurstilldelning vid akuta incidenter samt konsekvensbedömningar  
  
 vid klimatförändringar.  
  
 Risk för ras och skred  
  
 De kommuner som har haft ras/skredproblem eller skador har även  
  
 beaktat dem i sin kommunala planering. Kommunerna beaktar  
  
 ras/skred i olika planeringsskeden. Det är vanligt med att ta med  
  
 ras/skred i översiktsplaner (ÖP) eller fördjupade översiktsplaner  
  
 (FÖP). Oftast tas dock ras/skred upp i detaljplaneringen där särskilda  
  
 geotekniska undersökningar görs. Egna ras/skredkarteringar  
  
 görs av kommunerna om det finns kända risker i kommunen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 7  
  
 Enbart få nämner resursbrist som ett skäl för att inte göra sådana  
  
 bedömningar.  
  
 Många kommuner känner inte till att det finns stabilitetskarteringar  
  
 för den egna kommunen. De kommuner som känner  
  
 till karteringarna anser att de utgör ett bra underlag för kommunala  
  
 beslut avseende planering och förebyggande åtgärder. De kommuner  
  
 som har använt de översiktliga karteringarna tycker att de är  
  
 lättförståeliga och pålitliga. Räddningsverkets kartering följs ofta  
  
 upp med egna, mer detaljerade karteringar, i synnerhet i samband  
  
 med detaljplaneringen. I de flesta svarande kommunerna används  
  
 stabilitetskarteringen av flera förvaltningar. Användning av karteringen  
  
 i GIS-format är mindre vanlig på grund av att endast ett  
  
 20-tal kommuner har fått karteringen i digitalt format. Det är inte  
  
 heller vanligt att kommunerna á jour håller Räddningsverkets  
  
 kartering.  
  
 Förbättringsförslagen avseende Räddningsverkets stabilitetskartering  
  
 innehåller främst kritiska synpunkter om användbarheten och  
  
 aktualiteten, exempel på önskemål: fördjupa karteringen, aktualisera  
  
 med högre täcknings- och detaljeringsgrad, mer utförlig  
  
 information kring karteringens innehåll för allmänheten, utökning  
  
 av karteringen till relevanta områden för nybebyggelse utanför  
  
 tätorterna. Kommunerna har behov av stöd utifrån avseende ras-/  
  
 skredbedömningar. Det befintliga statliga anslaget av 25 miljoner  
  
 kronor anses inte vara tillräckligt. Behovet handlar om i stort sett  
  
 allt i samband med geotekniska analyser i kommunerna.  
  
 Planering i ett framtida förändrat klimat  
  
 36 kommuner lämnade svar om hur de tar hänsyn till ett förändrat  
  
 klimat i sitt planerings- och säkerhetsarbete. Många kommuner  
  
 beaktar förväntade nya översvämnings- eller andra väderrelaterade  
  
 risker i sitt översiktsplanarbete och även detaljplaneläggning. Vissa  
  
 kommuner diskuterar extrema framtida väderförhållanden och  
  
 beaktar de nyuppkomna riskerna i den kommunala planeringen.  
  
 Mer än hälften av kommunerna (85 stycken) har svarat på frågan  
  
 varför de inte beaktade kommande klimatförändringar. Det handlar  
  
 främst om att det inte fanns några identifierade risker för kommunen,  
  
 att underlaget för att bedöma situationen är bristfälligt och  
  
 det saknades resurser eller kunskap för att ta itu med frågan.  
  
 Frågan om ett förändrat klimat har ännu inte satt sig i den kom 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 munala planeringen. Signalerna från myndigheter och experter att  
  
 ta itu med frågan har dessutom inte varit tillräckligt tydliga.  
  
 Det är inte många kommuner som arbetar med nya anpassade  
  
 säkerhetsföreskrifter och/eller säkerhetsmarginaler till följd av  
  
 risker av ett förändrat framtida klimat i allmänhet på grund av  
  
 osäkerhet samt att de avvaktar bättre beslutsunderlag. Däremot har  
  
 ett antal svarande kommuner vidtagit åtgärder och infört större  
  
 säkerhetsmarginaler mot översvämningar. Några goda exempel på  
  
 agerande är att titta på risken vid olika flöden, återkomsttider och  
  
 marginaler, vid planläggning vägs riskerna in med hjälp av geotekniska  
  
 undersökningar, framtagande av policy för agerande i  
  
 samband med översvämningsrisk, införandet av betryggande säkerhet  
  
 mot skred/ras och översvämningar för nytillkommande  
  
 bebyggelse och introduktion av goda avsättningsmöjligheter för  
  
 dagvatten eller fördröjningsmagasin.  
  
 Iakttagelser och följdfrågor  
  
  För att underlätta arbetet med kommunala/lokala risk- och  
  
 sårbarhetsutredningar behövs bättre och prismässigt mer överkomligare  
  
 höjddata.  
  
  Genomföra förebyggande åtgärder är minst lika viktigt som fler  
  
 analyser och karteringsunderlag.  
  
  Ett antal kommuner anser att stödet av årligen 25 miljoner  
  
 kronor för hela Sverige avseende förebyggande åtgärder mot  
  
 ras/skred är för litet.  
  
  Avsaknad av både resurser och kompetenser begränsar kommuner  
  
 att genomföra egna risk- och sårbarhetsanalyser. Förstärkning  
  
 och stöd utifrån efterlyses av många kommuner. Här  
  
 har länsstyrelserna och statliga verk en viktig roll att spela.  
  
  En diskussion om statliga stödbidrag för akuta insatser vid  
  
 extremväder vore värdefullt.  
  
  En kombination av högriskområdena för både översvämningar  
  
 och ras/skred och regioner med bebyggelsetillväxt ger en  
  
 indikation vilka regioner som i synnerhet bör riskanalyseras.  
  
  Riskområdena kan kopplas till en bredare analys av vilka  
  
 svenska regioners och trakters ekonomiska bas är särskilt 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 9  
  
 känsliga för störningar på grund av extrema klimat- och väderförhållanden.  
  
  Det finns en rad kommuner som redan idag arbetar med  
  
 mycket effektiva och innovativa planeringsmetoder. Dessa  
  
 best pratice metoder och insatser kan läggas till grund för råd  
  
 och förbättringsförslag avseende andra kommuners planeringsarbete.  
  
  Avsaknaden av tydligare planeringsföreskrifter för nyexploatering  
  
 och nybyggnation i översvämningshotade områden är en  
  
 brist. Många kommuner efterfrågar klarare statliga regler för  
  
 detta.  
  
 Inledning  
  
 Syfte  
  
 Utgångspunkten för uppdraget är frågan om och hur kommunerna  
  
 har hanterat översvämningsrisker i den kommunala planeringsprocessen.  
  
 En viktig del av inventeringen är frågan om och hur  
  
 kommunernas har använt sig av den översiktliga översvämnings och  
  
 stabilitetskarteringen (ras/skred) som görs av Räddningsverket  
  
 (se bilaga för mer upplysning) samt i vilken omfattning kommunerna  
  
 har genomfört egna karteringar. Räddningsverkets karteringar  
  
 (om översvämning samt ras/skred) omfattar olika kommuner  
  
 i Sverige, men antagligen finns en stor gemensam grupp av  
  
 kommuner som har problem med både översvämningar och  
  
 ras/skred, vilket denna inventering utreder.  
  
 Inventeringen syftar även till att besvara frågor som exempelvis  
  
 om kommunen har beaktat risk för ras/skred och översvämning i  
  
 den kommunala planeringen och hur dessa har beaktats, om kommunen  
  
 har genomfört egna karteringar, om de har använt sig av  
  
 befintliga karteringar, om karteringarna har varit till stöd och hur  
  
 samt förbättringsförslag. I inventeringen kartläggs även om hänsyn  
  
 har tagits till kommande klimatförändringar och om kommunen  
  
 kommer att planera med förändrade säkerhetsföreskrifter samt  
  
 vilket stöd kommunen skulle behöva i den framtida planeringen. Se  
  
 frågorna i bilaga. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 Metod  
  
 Samtliga kommuner inkluderas i undersökningen. Undersökningen  
  
 har genomförts med hjälp av en webbenkät. Ett förklarande brev  
  
 (bakgrund och syfte) länkat till en webbenkät har skickats per  
  
 e-post till kommunens registrator. I följebrevet förklaras undersökningens  
  
 upplägg. Registratorn har uppmanats vidarebefordra  
  
 enkäten till den person med rätt kompetensen att svara på frågor  
  
 kring hanteringen av den översiktliga översvämnings- och stabilitetskarteringen.  
  
 Enkäten består av två delar; dels frågor om den befintliga situationen  
  
 med rådande klimatförhållanden, dels frågor om kommande  
  
 klimatförändringar. För respektive del förklaras dessa skillnader.  
  
 Analysen bygger främst på resultatet av enkät- och intervjuundersökning,  
  
 men även på kartmaterial från Räddningsverket (se  
  
 bilagor för genomförda översiktliga karteringar av Räddningsverket).  
  
 Ett underlagsmaterial är även Boverkets rapport angående  
  
 översvämningsrisker och hur kommunerna hanterat detta i sina  
  
 översiktsplaner. I analysen jämförs resultaten med Boverkets  
  
 rapport Översvämningsfrågor i översiktsplaneringen (Regeringsuppdrag  
  
 M2000/3961/R).  
  
 Ett antal kommuner har valts ut för en uppföljning via  
  
 telefonintervju i syfte att beskriva mer utförligt hur kommunerna  
  
 arbetar med de översiktliga översvämnings- och stabilitetskarteringarna  
  
 i planeringsprocessen. Samtliga kommuner som har  
  
 intervjuats har i enkäten angett att de har haft skador till följd av  
  
 översvämning och/eller ras/skred. Kommunerna valdes ut efter hur  
  
 aktivt de arbetar med frågorna genom att de i enkäten har angett  
  
 att de har gjort flera av följande aktiviteter; använt sig av Räddningsverkets  
  
 översiktliga karteringar, genomfört egna karteringar,  
  
 följt upp Räddningsverkets karteringar med egna analyser/karteringar,  
  
 behöver stöd utifrån i planeringsarbetet, har sökt stöd från  
  
 Räddningsverket samt har förbättringsförslag angående de översiktliga  
  
 karteringarna.  
  
 Kommunerna har därefter valts ut efter var i landet de är belägna,  
  
 vilka geologiska förhållanden som råder (kustnära, vattennära,  
  
 jord-/bergart), vilken typ av kommun de är (storstad, tätort, glesbygd).  
  
 Beroende på läge, typ av kommun och geografiska förutsättningar  
  
 skiljer sig planeringsprocessen då bebyggelse- och  
  
 infrastrukturen ser olika ut, kommunens storlek i antal förvaltningar  
  
 skiljer sig åt etc. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 11  
  
 Inventeringens resultat presenteras för befintligt klimat respektive  
  
 framtida klimatförändringar uppdelat på risk för ras och skred  
  
 samt översvämningsrisk.  
  
 Resultat av inventering  
  
 140 av de 290 kommunerna besvarade enkäten, dvs. 48 %, vilket är  
  
 ett gott resultat särskilt med tanke på den korta svarstiden. Två  
  
 påminnelser gick ut per e-post. Enkäten har skickats till registratorn  
  
 i kommunen som vidarebefordrat till lämplig person i  
  
 kommunen. Enkäten har besvarats av tjänstemän med varierande  
  
 befattning, varav de mest förekommande var bygg- och miljöchef,  
  
 planerare, stadsarkitekt, samhällsbyggnadschef, säkerhetssamordnare  
  
 / räddningschef, teknisk chef och kommunchef. I ett flertal  
  
 kommuner har flera tjänstemän med olika befattningar svarat.  
  
 76 kommuner har påbörjat besvarandet av enkäten utan att ha  
  
 slutfört undersökningen. Dessa kommuner har inte tagits med i  
  
 analysen eftersom det kan ses som en signal om att kommunen inte  
  
 vill att svaren ska användas och tolkas. Ett fåtal kommuner  
  
 (9 stycken) har även inkommit med svar efter svarstidens utgång  
  
 och dessa har därmed inte heller inkluderats i analysen. Svaren har  
  
 gåtts igenom och ligger i linje med övriga kommuners svar.  
  
 Av de 140 inkomna enkäterna var det 4 som inte besvarade  
  
 frågorna. Det interna bortfallet är därmed mycket litet. I bilagan  
  
 finns en lista över de kommuner som har besvarat enkäten och  
  
 ingår i analysen.  
  
 Vid tolkningen av materialet ska försiktighet iakttas då antalet  
  
 kommuner som har fått möjlighet att besvara vissa frågor varierar  
  
 kraftigt. Exempelvis ställs frågor om hur kommunen använder  
  
 översiktliga karteringar enbart till de kommuner som har använt sig  
  
 av Räddningsverkets karteringar. Det kan innebära att exempelvis  
  
 90 % av kommunerna anser att karteringarna har varit till stöd,  
  
 vilket då enbart baseras på de kommuner som har använt sig av  
  
 karteringarna (i detta exempel 45 kommuner). Resultaten bör  
  
 därför inte användas för att dra slutsatser om hur planeringsprocessen  
  
 går till i riket, utan bör mer ses som en indikation på hur  
  
 kommunen arbetar med frågorna.  
  
 Det kan förekomma en bias i svarsfrekvensen på så sätt att de  
  
 kommuner som är mest engagerade i frågan (exempelvis på grund  
  
 av att de har drabbats av översvämning eller att de har ett hög 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 riskområde i kommunen eller att kommunen aktivt arbetar med  
  
 dessa frågor i förebyggande syfte) också är de som har besvarat  
  
 enkäten i större utsträckning än övriga. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 13  
  
 Karta 1 Kommuner som är översvämningskarterade av Räddningsverket samt  
  
 kommunernas användning av de översiktliga karteringarna enligt  
  
 enkätsvaren  
  
 Källa: Räddningsverket och enkätsvaren (Inregia). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 Karta 2 Kommuner som är stabilitetskarterade av Räddningsverket samt  
  
 kommunernas användning av de översiktliga karteringarna enligt  
  
 enkätsvaren  
  
 Källa: Räddningsverket och enkätsvaren (Inregia). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 15  
  
 Över hälften (64 %) av de svarande har haft skador till följd av  
  
 översvämningar medan knappt en tredjedel har haft skador av  
  
 ras/skred. Omkring en fjärdedel har haft skador av både ras/skred  
  
 och översvämning.  
  
 Karta 3 Kommuner med skador av översvämning, ras/skred, både och eller  
  
 inga skador enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 Nedan redovisas resultaten i korthet, för en utförlig redovisning av  
  
 samtliga svar, se bilaga.  
  
 Översvämningsrisk  
  
 Befintligt planeringsarbete i hanteringen av risk för  
  
 översvämning  
  
 Kommuners beaktande av översvämningsrisker i planeringen  
  
 Av samtliga 136 svarande har 80 % beaktat översvämningsrisker i  
  
 den kommunala planeringen och 15 % har inte gjort det. Resultatet  
  
 visar också att de kommuner som haft skador till följd av översvämning  
  
 i högre grad beaktat översvämningsrisker i den kommunala  
  
 planeringen jämfört med de kommuner som inte haft  
  
 skador. Det är 93 % av de kommuner som haft skador som beaktat  
  
 riskerna i den kommunala planeringen, jämfört med 69 % av dem  
  
 som inte haft skador. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 17  
  
 Karta 4 Kommuner som har beaktat skador av översvämning enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Nästan 80 % av de drygt 100 kommuner som har beaktat översvämningsriskerna  
  
 gör det i arbetet med detaljplanerna (DP), drygt  
  
 60 % i arbetet med översiktsplanen (ÖP), nästan en tredjedel i  
  
 arbetet med de fördjupade översiktsplanenerna (FÖP) och en lika  
  
 stor andel i arbetet med icke detaljplanelagda områden. De kommuner  
  
 som har beaktat översvämningsriskerna i planeringen gör  
  
 det ofta i flera planeringsskeden, dvs. både i fördjupade översiktsplan,  
  
 detaljplan m.m. De kommuner som inte har beaktat översvämningsriskerna  
  
 i planeringen har inte gjort det på grund av små  
  
 risker, resursbrist eller bristande underlag.  
  
 Kommuner som har genomfört egna översvämningskarteringar  
  
 35 % av samtliga svarande har genomfört egna översvämningskarteringar  
  
 i befintlig och/eller kommande bebyggelse. Det  
  
 vanligaste är att genomföra egna karteringar i detaljplanerna, vilket  
  
 35 kommuner har gjort. 25 kommuner har även gjort det i översiktsplanearbetet.  
  
 I vilket skede har kommunen beaktat  
  
 översvämningsrisker? (flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 I arbetet med 
  
 översiktsplanen 
  
 (ÖP) 
  
 I arbetet med de 
  
 fördjupade 
  
 översiktsplanenerna 
  
 I arbetet med 
  
 detaljplanerna (DP) 
  
 I arbetet med icke 
  
 detaljplanelagda 
  
 områden 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 19  
  
 På frågan varför kommunen inte har genomfört egna karteringar  
  
 finns ett antal liknande svar; planerarna gör rimlighetsbedömningar  
  
 för nybyggnationer utifrån kända höjdförhållanden, dämningsrätter  
  
 och kännedom av de lokala förutsättningarna. Många kommuner  
  
 uppger att det inte har lagts några nya exploateringsprojekt i riskområden  
  
 som anges i SMHI:s eller Räddningsverkets riskindikationer.  
  
 I andra kommuner finns överhuvudtaget inga byggnationer  
  
 vid vattendragen. Riskerna bedöms alltså ofta utifrån erfarenheter  
  
 och utifrån resonemanget att det inte ska finnas bebyggelse där det  
  
 finns översvämningsrisker.  
  
 Har kommunen genomfört egna  
  
 översvämningskarteringar i befintlig och/eller kommande  
  
 bebyggelse? (Flera svarsalternativ möjliga)  
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja, i översiktsplanen (ÖP) 
  
 Ja, i detaljplanerna (DP) 
  
 Ja, i icke detaljplanelagda områden 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 Kommunernas användning av Räddningsverkets översiktliga  
  
 karteringar  
  
 Drygt 40 % av de svarande eller 58 kommuner anger att det finns  
  
 översiktliga översvämningskarteringar från Räddningsverket för  
  
 kommunen.  
  
 Av de kommuner som anger att det finns översiktliga översvämningskarteringar  
  
 från Räddningsverket har nästan 80 % eller  
  
 45 stycken använt sig av dem. Bland de kommuner som inte har  
  
 använt sig av karteringarna, uppger flera att karteringarna är för  
  
 grova.  
  
 Varför har kommunen inte genomfört egna  
  
 översvämningskarteringar i befintlig och/eller kommande  
  
 bebyggelse? (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 På grund av att det 
  
 inte finns 
  
 översvämningsrisker 
  
 På grund av 
  
 resursbrist 
  
 På grund av 
  
 bristande underlag 
  
 Annat, nämligen 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 21  
  
 Närmare 90 % av de 45 kommuner som har använt karteringarna,  
  
 dvs. 39 stycken, tycker att karteringarna har varit till stöd.  
  
 Har kommunen använt sig av Räddningsverkets  
  
 översiktliga översvämningskarteringar i  
  
 planeringsarbetet? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 Karta 5 Kommuners kännedom och användning av översiktliga  
  
 översvämningskarteringar enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia).  
  
 82 % eller 37 kommuner använder karteringarna i arbetet med  
  
 översiktsplaneringen och lika många använder dem i arbetet med  
  
 detaljplanen. 58 % eller 25 st använder dem i de fördjupade översiktsplanerna.  
  
 Något fler, 29 st, använder Räddningsverkets karteringar  
  
 i arbetet med icke detaljplanelagda områden. Det är fler 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 23  
  
 kommuner som använder karteringarna i flera planeringsskeden.  
  
 19 kommuner eller 45 % använder karteringarna i samband med  
  
 arbete med infrastrukturprojekt. Något fler eller 24 kommuner  
  
 använder karteringarna i arbete för förebyggande skyddsåtgärder.  
  
 Över 70 % av de 45 kommuner som har använt karteringarna  
  
 uppger att de har påverkat kommunens beslut om planer/förebyggande  
  
 åtgärder och 64 % eller 28 kommuner uppger att de är  
  
 förankrade i kommunens förvaltning. 34 % av de som har använt  
  
 karteringarna anser att informationen i karteringarna är pålitliga.  
  
 66 % anser att de är lättförståeliga. 70 % eller 31 kommuner anser  
  
 att karteringarna är för grova.  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering används i arbete med 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Förebyggande skyddsåtgärder  
  
 Infrastrukturprojekt  
  
 Icke DP områden 
  
 DP 
  
 FÖP 
  
 ÖP 
  
 Ja Nej Har ingen uppfattning 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 Bland de 42 kommuner som har besvarat frågan om Inom vilka  
  
 förvaltningar används Räddningsverkets översiktliga karteringar  
  
 framkommer att det främst är inom förvaltningar för planering och  
  
 miljö som karteringarna används. Men även i många tekniska  
  
 kontor och inom räddningstjänsten/brandförsvar utnyttjas karteringen.  
  
 I de flesta svarande kommunerna används karteringen av  
  
 olika förvaltningar samtidigt. I några kommuner tar även kommunstyrelsen  
  
 del av karteringen.  
  
 Majoriteten eller 67 % av de 45 kommuner som använder Räddningsverkets  
  
 karteringar i både GIS- och pärm/rapportformat,  
  
 20 % använder dem enbart i pärm/rapportformat och ännu färre  
  
 enbart i GIS-format.  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Är för grova  
  
 Är lättförståeliga  
  
 Informationen i karteringarna är pålitliga  
  
 Är förankrade i kommunens förvaltning 
  
 Har påverkat kommunens beslut om 
  
 planer/förebyggande åtgärder  
  
 Ja Nej Har ingen uppfattning 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 25  
  
 Drygt 60 % av de som använder karteringarna eller knappt 30 kommuner  
  
 har lagt in karteringarna i kommunens GIS.  
  
 I vilket format används de översiktliga  
  
 översvämningskarteringarna från Räddningsverket?  
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 I både pärm- och 
  
 GIS-format 
  
 I pärmformat 
  
 I GIS-format 
  
 Vet ej 
  
 Har Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskarteringar lagts in i kommunens GIS? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 Av de 45 kommuner som använder Räddningsverkets karteringar  
  
 uppger en femtedel, dvs. 9 kommuner att de à jour håller Räddningsverkets  
  
 översiktliga karteringar vid förändringar eller utförda  
  
 undersökningar/åtgärder. Bland de kommuner som inte à jour  
  
 håller karteringarna uppger att skälet är brist på resurser, att de har  
  
 gjort egna fördjupningar eller att de har annat eget material, att de  
  
 inte har erfarenhet/rutin för det eller att karteringen är för grov.  
  
 Ett 20-tal kommuner har inkommit med förslag på hur Räddningsverkets  
  
 översiktliga översvämningskarteringar kan förbättras.  
  
 Samtliga förbättringsförslag handlar om att informationen behöver  
  
 utökas, upplösningen behöver förfinas och detaljeringsgraden  
  
 behöver förbättras. Några av de kommentarer som inkom handlade  
  
 om att ett mer tillförlitligt underlag kan fås med hjälp av ett samarbete  
  
 med kommunerna genom att utgå från kommunernas  
  
 primärdatabaser och remissförfarande till kommuner. Någon efterlyser  
  
 mer detaljerade karteringar för tätortsområdena och för de  
  
 avsnitt där särskilt stora skador kan befaras. En annan uppger att  
  
 karteringen bör kopplas samman med geotekniska undersökningar  
  
 i samband med erosionproblem. Det är även viktigt att det sker en  
  
 tydlig redovisning av i vilket höjdsystem det digitala skiktet ligger.  
  
 Det behövs ett mer detaljerat underlag för översvämningsområden  
  
 för att det ska stämma bättre med höjdkurvor och därmed vara mer  
  
 trovärdiga.  
  
 Hålls Räddningsverkets översiktliga karteringar á jour vid  
  
 förändringar eller utförda undersökningar/åtgärder? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 27  
  
 Av de 45 kommuner som har använt Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskarteringar har drygt hälften eller 24 kommuner  
  
 följt upp karteringarna med egna analyser/karteringar, exempelvis  
  
 angående översvämningar i handlingsprogram, kartering av högsta  
  
 vattennivå, detaljerade uppmätningar har gjorts och djupare detaljstudier,  
  
 maxflöde, åtgärder för att kunna prognostisera och förebygga  
  
 översvämningar, fördjupad kartering, geotekniska undersökningar,  
  
 kartering av undervattenstopografi, dokumenterat tidigare  
  
 översvämningar, jämförelser mellan Räddningsverkets kartering  
  
 och faktiska höjdförhållanden.  
  
 Varför hålls de inte á jour? (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Karteringen är för 
  
 grov 
  
 Den påverkar inte 
  
 kommunens beslut 
  
 om 
  
 Annat, nämligen: 
  
 Vet ej 
  
 Har Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskarteringar följts upp med egna  
  
 analyser/karteringar? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 Bland de 45 kommuner som har använt sig av Räddningsverkets  
  
 översiktliga översvämningskarteringar har 7 kommuner sökt bidrag  
  
 från Räddningsverket för att genomföra förebyggande åtgärder  
  
 och/eller fördjupade karteringar. Av dessa har samtliga utom en  
  
 kommun som avvaktar besked fått stöd för åtgärder beviljat.  
  
 Behov av stöd i den kommunala planeringen  
  
 Hälften av samtliga 136 kommuner som besvarade enkäten, dvs. 70  
  
 kommuner, uppger att de behöver stöd utifrån i sin planering  
  
 angående översvämningsrisker. Resultatet visar också att det i  
  
 högre grad är kommuner som haft skador till följd av översvämningar  
  
 som uppger att de behöver stöd. Nära tre fjärdedelar av  
  
 dessa kommuner vill ha stöd utifrån, jämfört med fyra av tio  
  
 kommuner bland de som inte haft skador. Kommunerna är ense  
  
 om vilket slags stöd de behöver. 60 kommuner beskrev vilket slags  
  
 stöd de anser behöva och det är främst stöd i form av karteringar  
  
 (översiktliga men framförallt mer detaljerade), stöd till fördjupade  
  
 karteringar, tydliga klimatscenarier angående havsvattennivåer,  
  
 älvflöden, växthuseffekter m.m., värdering av risker. Majoriteten av  
  
 kommunerna önskar även kompetensstöd från oberoende expert.  
  
 Behöver kommunen stöd utifrån i sin planering angående  
  
 översvämningsrisker? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 29  
  
 Karta 6 Kommuner som anger att de behöver stöd utifrån i sin planering  
  
 angående översvämningsrisker i planeringsskedet enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 Jämförelse med Boverkets undersökning  
  
 Boverket genomförde år 2000 kartläggningen Redovisning av  
  
 hur översvämningsfrågorna hanteras i kommunernas översiktsplanering  
  
 mot bakgrund av översvämningarna i Sverige år 2000 samt i  
  
 vilken omfattning vissa byggnader skadades (Regeringsuppdrag  
  
 M2000/3961/R). Rapporten innehåller en kartläggning av i vilken  
  
 omfattning risken för översvämningar behandlas i kommunernas  
  
 översiktsplaner. Vidare redovisas vilket planeringsunderlag kommunerna  
  
 har tillgång till för att hantera risken i den översiktliga  
  
 planeringen och vilka förbättringar av underlagsmaterialet kommunerna  
  
 efterfrågar.  
  
 Undersökningsområdet omfattar ett 20-tal kommuner i södra  
  
 Norrland, Värmland och Västra Götaland, se tabell nedan. 13 av de  
  
 17 kommuner som kartlades år 2000 har inkommit med svar i  
  
 webbenkäten år 2005.  
  
 Boverkets undersökning av hur översvämningsfrågor  
  
 hanterats i översiktsplaneringen  
  
 omfattade följande  
  
 19 kommuner (varav 17 svarade):  
  
 I denna undersökning har svar inkommit från  
  
 följande 13:  
  
 Arvika X  
  
 Bengtsfors  
  
 Bollnäs X  
  
 Bräcke  
  
 Dals-Ed  
  
 Falun X  
  
 Härjedalen X  
  
 Karlstad  
  
 Kramfors X  
  
 Lidköping X  
  
 Ljusdal Rivera  
  
 Ovanåker X  
  
 Ragunda X  
  
 Sollefteå Ross  
  
 Torsby X  
  
 Vänersborg X  
  
 Ånge X 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 31  
  
 Resultat från Boverkets undersökning år 2000  
  
 Hälften av kommunerna använder sig av Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskartering. Alla kommuner anser att underlaget  
  
 behöver förbättras för att beakta översvämningsfrågorna på  
  
 ett tillfredsställande sätt.  
  
 6 av 17 redovisar risk för översvämning i översiktsplaneringen,  
  
 men det kan tänkas att risken beaktats utan att ha redovisats  
  
 explicit. 3 av 17 har utvecklat frågorna i fördjupade översiktsplaner.  
  
 11 av 17 kommuner tar på något sätt upp att det finns risk för  
  
 översvämning i översiktsplanen, varav 6 tar upp riskerna mer  
  
 noggrant. Av dessa är det 3 som tar upp riskerna i form av text med  
  
 hänvisning till inventeringskartor.  
  
 Samtliga kommuner uppger att pågående eller kommande revideringar  
  
 av översiktsplanen kommer att ta upp översvämningsriskerna.  
  
 I Boverkets rapport (s. 2324) redovisas kommunernas förslag  
  
 och synpunkter på hur underlagsmaterialet bör kunna bli bättre,  
  
 eller vad som är viktigt att ta med som underlagsmaterial för att  
  
 kunna redovisa översvämningsrisker i ÖP. Kommunerna nämner  
  
 bl.a. följande:  
  
  SMHI:s långsiktiga prognoser bör kunna förbättras.  
  
  Översyn av vattendomar och övre dämningsgränser.  
  
  Risken för skred vid höga vattennivåer och höga vattenflöden  
  
 måste bedömas.  
  
  Detaljerat underlag efterfrågas (utöver för de vattendrag som  
  
 ingår i Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering)  
  
 med detaljerade nivåer för 20-, 100- och 10 000-årsflödena så  
  
 att kommunen kan utarbeta konkreta rekommendationer i  
  
 översiktsplanen om bygglov kan lämnas eller ej.  
  
  Rekommendationer efterlyses för vilka flödesnivåer som bör  
  
 beaktas vid exempelvis bygglovprövning. Skall ett permantentbostadshus  
  
 klara ett 10 000-årsflöde eller kan det räcka med  
  
 100-årsflödet? Vad bör gälla för annan bebyggelse som båthus,  
  
 industribyggnad, sjukhus osv.?  
  
  Den översiktliga riskzonkarteringen kan bara ge en indikation  
  
 på vilka områden som drabbas. Det saknas en inventering som 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 32  
  
 visar exakt vilka fastigheter, vägar etc. som drabbas vid vissa  
  
 flöden.  
  
  Finns det skäl att tro på täta och kraftiga översvämningar i  
  
 framtiden? Det finns behov av framtidsanalyser!  
  
  Räddningstjänstens beredskapsplanering måste ses över.  
  
  Kartering bör även göras i mindre vattendrag där översvämningar  
  
 inträffat.  
  
  Höjddatabasen är för grov för att markeringen av översvämningsområden  
  
 ska bli korrekt, särskilt i flack terräng.  
  
 Resultat från Inregias inventering år 2005  
  
 Av de 17 kommuner som Boverket undersökte år 2000 var det  
  
 13 kommuner som besvarade den enkätundersökning som presenteras  
  
 i denna rapport.  
  
 Av de 13 svarande har det 11 kommuner beaktat översvämningsrisker  
  
 i den kommunala planeringen. De flesta av dessa har beaktat  
  
 riskerna i såväl arbete med översiktsplaner och detaljplaner, men  
  
 fler kommuner har även beaktat riskerna i områden som inte är  
  
 detaljplanelagda. Den kommun som inte har beaktat riskerna har  
  
 inte gjort det med anledning av resursbrist och bristande underlag.  
  
 Det kan med andra ord konstateras att de kommuner som ingick i  
  
 karteringen år 2000 verkar ha börjat arbeta mer aktivt med risker  
  
 för översvämning och ras/skred i den kommunala planeringen.  
  
 5 av 13 har genomfört egna översvämningskarteringar, samtliga i  
  
 arbetet med detaljplanearbetet och 3 kommuner har dessutom  
  
 använt de i icke planlagda områden, samt 2 i översiktsplanearbetet.  
  
 Av de som inte har genomfört egna översvämningskarteringar är  
  
 det flest som anger att de inte gjort det på grund av resursbrist eller  
  
 bristande underlag.  
  
 6 av 13 kommuner anger att det finns översiktliga översvämningskarteringar  
  
 från Räddningsverket för kommunen, 4 av kommunerna  
  
 uppger att de inte vet. Enligt Räddningsverket har samtliga  
  
 13 kommuner fått översiktliga översvämningskarteringar för  
  
 något av kommunens vattendrag. Att 4 kommuner anger att de inte  
  
 vet tyder på att kommunerna inte aktivt använder sig av karteringarna. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 33  
  
 Av de som anger att det finns översvämningskarteringar från  
  
 Räddningsverket har samtliga utom 1 kommun även använt sig av  
  
 dessa. De anser även att dessa har varit till stöd i planeringsarbetet.  
  
 Den kommun som inte har använt karteringen anger att det beror  
  
 på att kommunen har omarbetat den kommuntäckande översiktsplanen  
  
 och att Räddningsverkets kartering kommer att redovisas  
  
 vid kommande översiktsplanearbete. Kommunen anser att karteringen  
  
 är för översiktlig för att kunna användas vid upprättande av  
  
 detaljplaner.  
  
 5 av kommunerna använder Räddningsverkets översiktliga översvämningskarteringar  
  
 i arbetet med översiktsplanearbetet, 3 i fördjupade  
  
 översiktsplaner, 4 i detaljplaner, 4 i icke detaljplanelagda  
  
 områden, 4 av dem har även använt dem i arbete med infrastrukturprojekt  
  
 och 2 kommun har även använt dem i arbete för förebyggande  
  
 skyddsåtgärder. Det har även påverkat 4 kommuners  
  
 beslut om planer/förebyggande åtgärder och de är förankrade i  
  
 3 kommuners förvaltning. Endast 2 av kommunerna anser att  
  
 karteringarna är lättförståeliga. 4 kommuner anser också att karteringen  
  
 är för grov. 1 kommun använder karteringarna i GISformat  
  
 medan 4 använder dem i både GIS- och pärm/rapportformat.  
  
 I 5 kommuner har karteringarna lagts in i GIS.  
  
 Fallstudier  
  
 Arvika  
  
 Arvika upplevde stora skador av översvämningen år 2000. Sedan  
  
 dess har kommunen arbetat intensivt med frågorna. Kommunen  
  
 har tills nyligen befunnit sig i en inventeringsfas där de har kartlagt  
  
 orsaker och samband till skadorna år 2000 för att kunna vidta  
  
 förebyggande åtgärder. Orsakerna till översvämningsskadorna var  
  
 att Arvika är beläget i ett stort avrinningsområde som sträcker sig  
  
 in i Norge. Vid stora regnmängder blir vattennivåerna i Glafsfjorden  
  
 och Byälven för höga och vattnet hinner inte rinna undan.  
  
 KommunTeknik driver arbetet med karteringar och åtgärder i  
  
 Arvika, medverkan sker även från kommunledning, kommunalråden  
  
 och länsrådet. Kommunen har gjort egna karteringar via  
  
 Nätverket för Bowman, Karlstads Universitet. Kartläggningen  
  
 mynnade ut i rapporten Översvämningen i Arvika hösten 2000.  
  
 Arvika beaktar riskerna och planerar för att det kan bli värre skador 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 än vid krissituationen år 2000. Vid en höjning av vattennivån med  
  
 0,5 meter följer stora skador till följd av översvämning. Arvika har  
  
 arbetat med förebyggande åtgärder, bland annat reningsverk och  
  
 pumpstationer.  
  
 Kommunen har även infört restriktioner vid tätortsområden. Vid  
  
 staden Arvika har en förstudie till ett invallningsprojekt genomförts.  
  
 Invallningsprojektet hindrar stora vattenmängder i Glafsfjorden  
  
 från att via Kyrkviken komma in till staden. Invallningen  
  
 med spärrdammar och pumpstation kan hålla tillbaka 25-30 m3 per  
  
 sekund. Kostnaden för projektets genomförande beräknas uppgå  
  
 till 65 mkr. Arvika har nyligen lämnat in en ansökan till miljödomstolen  
  
 angående projektet med en miljökonsekvensbeskrivning  
  
 och dimensioneringsberäkningar och kommunen väntar besked  
  
 under 2006. Förstudien har redovisats för Räddningsverket.  
  
 I arbetet med översvämningskarteringar har förutom Karlstads  
  
 universitet även KTH och SMHI medverkat. Räddningsverket  
  
 lånade ut den hydrauliska modellen från den översiktliga översvämningskarteringen  
  
 som användes för att konstruera en 3D-terrängmodell  
  
 genom att djuploda (med hjälp av ekolod) och göra  
  
 höjdkarteringar (med hjälp av helikoterscanning) från Byälven till  
  
 Vänern. Med modellen kan olika vattennivåer och dess konsekvenser  
  
 simuleras. Arbetet har utförts i olika etapper (flödesanalys,  
  
 genomförande av åtgärder i Säffle samt åtgärder för de  
  
 boende på landsbygden längs Byälven). Projektet har finansierats  
  
 av kommunerna Arvika, Eda, Säffle och Länsstyrelsen i Värmland.  
  
 Medfinansiering har även skett av Sjöfartsverket, Vattenfall och  
  
 EU-projektet Flows. Förutom tidkostnader har projektet haft  
  
 tekniska kostnader på omkring 1 mkr. Projektet har uppmärksammats  
  
 såväl nationellt som internationellt.  
  
 Kommunen har använt sig av Räddningsverkets översiktliga  
  
 kartering över Byälven i GIS-format. Kommunen har främst arbetat  
  
 med simuleringar av flödet genom att samla in data om vattennivåer  
  
 som lades in i programmet Howell. Syftet var att simulera  
  
 effekter av föreslagna åtgärder.  
  
 Arvika har ännu inte gjort kopplingen till planeringsprocessen  
  
 (och inte lagt in karteringarna i kommunens allmänna GIS-bank)  
  
 eftersom arbetet uppstod som separat skyddsplanering. Fokus i  
  
 arbetet har hittills legat på att utveckla modellen och simulera  
  
 flöden i arbetet mot att ta fram förebyggande åtgärder. Arbetet har  
  
 varit högprioriterat, vilket har tagit en del resurser från annan  
  
 planering. Att arbeta in underlaget i kommunens planeringsprocess 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 35  
  
 har inte varit prioriterat utan fokus har varit på att vara förberedda  
  
 inför eventuellt kommande översvämningar. Arbetet kommer att  
  
 adderas till planerna. Kommunen anser att de fått en väldigt bra  
  
 bild över situationen och behöver inte mer stöd i det nuvarande  
  
 skedet. Nästa steg är finansiering för att möjliggöra genomförandet  
  
 av åtgärderna. Generellt sett behövs mer kunskap och mer detaljerade  
  
 översvämningskarteringar utifrån aktuella klimatscenarier.  
  
 Exempelvis är det viktigt att veta vilken bebyggelse som är hotad.  
  
 Arvika kommun har informerat övriga kommuner om sitt arbete  
  
 genom att bland annat hålla föredrag för handläggare i riket på  
  
 tekniska chefsträffar. Arvika kommer nu att arbeta mer med dokumentation  
  
 som kan spridas till andra kommuner.  
  
 Överkalix  
  
 Överkalix fick skador av översvämning 1995 som ledde till översvämning  
  
 och skador i källare och avloppsverk. Kommunen  
  
 drabbas årligen av högvatten i samband med att isen smälter. 1995  
  
 1997 var det dock ett 100-årsflöde som gav upphov till stora  
  
 skador. I Kalix finns pumpstationer som pumpar rent vatten och  
  
 breddar ut avloppsvatten i älven 515 dagar/år. När värmen  
  
 kommer i fjällen och isen smälter samtidigt som snön smälter blir  
  
 det problem, det kan även bildas isproppar i älven. Älven kan  
  
 breddas och muddras för att få jämnare flöden.  
  
 Kommunen har gjort egna enkla karteringar om vad som händer  
  
 vid olika flöden, vilka orsakerna är och vilka åtgärder som kan  
  
 sättas in och vilka effekter åtgärderna får. Karteringarna används  
  
 som beslutsunderlag. I karteringarna finns höjd- och avvägningskurvor.  
  
 Överkalix vet vilka byggnader som är belägna i riskzonen  
  
 (ca 6 stycken). De åtgärder som kan göras är att bland annat att  
  
 täta, se till att det finns pumpar och pumpgropar (nedsänkning i  
  
 källare, dvs. vattnet pumpas till lägre nivåer). Kommunen tar i  
  
 beaktande att vattennivån kan bli ännu högre. På de flesta ställen i  
  
 kommunen är det dock branta stränder. Det är främst i tätorten  
  
 som stränderna är flackare där hotad bebyggelse finns. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 Falu  
  
 År 2000 var det senaste tillfället Falu kommun hade översvämning  
  
 då det var 100-årsflöde i Lillälven. Översvämningen medförde stora  
  
 skador på fastigheter, vägar och broar. Alla skador är ännu inte  
  
 åtgärdade. 20032004 gjordes en miljökonsekvensbeskrivning för  
  
 åtgärder för ca 25 mkr som kommunen sökte bidrag för hos  
  
 Räddningsverket år 2005. Ansökan ska lämnas till miljödomstolen.  
  
 Översiktliga karteringar har gjorts av Räddningsverket år 2000.  
  
 Falu kommun utgår från Räddningsverkets översiktliga karteringar,  
  
 men har dessutom infört ytterligare säkerhetsmarginaler.  
  
 Kommunen använder Räddningsverkets kartering, men anser att  
  
 den är för grov. Kommunen behöver göra aktiva överdämningar då  
  
 de räknar med ett ännu sämre läge än år 2000. Kommunen  
  
 använder karteringar för att se vilka områden som är drabbade, hur  
  
 utbredningen ser ut och exakt vilka konsekvenserna blir samt som  
  
 underlag för att sätta in åtgärder på mer utsatta områden. Det finns  
  
 även kunskap och statistik om vad som hänt tidigare. Kommunen  
  
 har gjort egna karteringar efter höjddata med konsekvensbeskrivning  
  
 av en höjning av vattennivån med 0,5 m, men man har inte  
  
 gjort några beräkningar. Modellen är grov beroende på kommunens  
  
 höjddata. Fördelar med kommunens egna karteringar är att det är  
  
 detaljerade karteringar i stadskärnor. I kommunens egen kartering  
  
 finns exakt höjddata då man har använt sig av kommunens  
  
 primärkartor. Det finns dock luckor i databanken.  
  
 Förebyggande åtgärder som kommunen vill genomföra är att öka  
  
 vattengenomsläppningen i älven från 30 m3 till 60 m3. Med en bredd  
  
 på 100150 m släpps 200400 m3 vatten igenom per sekund. Vid  
  
 30 m3 per sekund uppstår skador. Efter vårflöden och normal  
  
 nederbörd och vattnet fortsätter att stiga till 90 m3 blir det lätt  
  
 skador. Skyddsplanering gäller bara för kommunens anläggningar.  
  
 Andra förebyggande åtgärder är att förbättra kapaciteten vid  
  
 vattenverket och fasta invallningar. 20072011 ska de övre delarna  
  
 av Lillälven åtgärdas genom att utöka våtarean för att kunna  
  
 transportera mer vatten. Det vanligaste är att man muddrar. Denna  
  
 idé med vilande våtmarker vid sidan av älven, fick kommunen av  
  
 Nilen, Egypten. Andra åtgärder är förstärkning av stenläggning,  
  
 erosionsskydd och bortsprängningar vid trånga sektioner. Vid en  
  
 del trånga sektioner finns broar som innebär att bortsprängning  
  
 även kräver att ny bro behöver byggas för 12 miljoner kronor och  
  
 ytterligare en för 8 miljoner kronor. En förstudie inför en ansökan 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 37  
  
 till miljödomstolen pågår för närvarande och beräknas bli klar i  
  
 februari 2006. Kostnaden för en ansökan till miljödomstolen kan  
  
 kosta omkring 100 000 kronor.  
  
 Kommunen har inte lagt in karteringarna/materialet till planerna,  
  
 men underlaget kommer att tas in i kommande planer. Man har  
  
 inte kopplat in stadsbyggnadskontoret i projektet ännu eftersom  
  
 det först är aktuellt när fördjupade studierna görs. Kommunen har  
  
 dock omfattande dokumentation om tidigare översvämningar som  
  
 används vid nybyggnationer. Kommunledningen tillåter boende vid  
  
 vattnet då det finns inte så många ställen att bygga på i kommunen  
  
 eftersom det är många K-märkta gruvor.  
  
 Risk för ras/skred  
  
 Befintligt planeringsarbete i hanteringen av risk för ras/skred  
  
 Kommuners beaktande av risker för ras/skred i planeringen  
  
 Av samtliga 136 svarande har 60 % beaktat risker för ras/skred i  
  
 den kommunala planeringen och 34 % har inte gjort det. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 Karta 7 Kommuner som har beaktat skador av ras/skred enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia).  
  
 Av de ca 80 kommuner som har beaktat riskerna i planeringen har  
  
 de flesta, 69 kommuner, beaktat riskerna i arbetet med detaljplanerna.  
  
 Drygt hälften eller 45 kommuner har beaktat riskerna i  
  
 översiktsplanen. Ett 30-tal kommuner har beaktat riskerna i  
  
 samband med de fördjupade översiktsplanerna respektive icke 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 39  
  
 detaljplandelagda områden. Det är vanligt att kommunerna har  
  
 beaktat riskerna i flera planeringsskeden.  
  
 Av det dryga 40-talet kommuner som inte har beaktat risker för  
  
 ras/skred i planeringen anger majoriteten att det inte finns risker  
  
 för ras/skred i kommunen. Ett fåtal kommuner anger även  
  
 resursbrist och bristande underlag som skäl till att inte ha beaktat  
  
 riskerna i planeringen. Några kommuner har även angett andra  
  
 skäl; exempelvis att de beaktar riskerna vid lokaliseringsprövningar,  
  
 att ingen planering har pågått samt att det inte finns någon risk i  
  
 kommunen.  
  
 I vilket skede har kommunen beaktat risker för ras/skred?  
  
 (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 I arbetet med översiktsplanen (ÖP) 
  
 I arbetet med de fördjupade 
  
 översiktsplanerna (FÖP) 
  
 I arbetet med detaljplanerna (DP) 
  
 I arbetet med icke detaljplanelagda 
  
 områden 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 Kommuner som har genomfört egna ras-/skredkarteringar  
  
 40 % av samtliga kommuner som har besvarat enkäten, har genomfört  
  
 egna ras-/ skredkarteringar i befintlig och / eller kommande  
  
 bebyggelse.  
  
 Har kommunen genomfört egna karteringar för ras/skred i  
  
 befintlig och/eller kommande bebyggelse? (Flera  
  
 svarsalternativ möjliga)  
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja, i översiktsplanen (ÖP) 
  
 Ja, i detaljplanerna (DP) 
  
 Ja, i icke detaljplanelagda områden 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Varför har kommunen inte beaktat risker för ras/skred?  
  
 (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 På grund av att det inte finns risker 
  
 för ras/skred i kommunen 
  
 På grund av resursbrist 
  
 På grund av bristande underlag 
  
 Annat, nämligen 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 41  
  
 Av de 54 kommuner som har genomfört egna karteringar har de  
  
 flesta gjort det i samband med detaljplanearbetet, vilket en tredjedel  
  
 av kommunerna har gjort. Det är även flera kommuner som har  
  
 gjort egna karteringar för ras/skred i icke detaljplanelagda områden  
  
 samt i översiktsplanen.  
  
 Av det dryga 70-talet kommuner som inte har genomfört egna  
  
 karteringar för ras/skred anger 40 kommuner att de inte har gjort  
  
 det med anledning av att det inte finns risk för ras/skred i kommunen.  
  
 15 kommuner anger resursbrist som skäl. Några kommuner  
  
 har angett flera skäl.  
  
 Det är även ett antal kommuner som anger annat som skäl, vilket  
  
 exempelvis kan vara att karteringar genomförs av staten, områdena  
  
 som är utsatta för risk inte är aktuella att bebygga, det finns ingen  
  
 rasrisk i områden med befintlig/kommande bebyggelse, det har inte  
  
 varit aktuellt eftersom ingen förnyelse av planerna har skett.  
  
 Kommunernas användning av Räddningsverkets stabilitetskarteringar  
  
 Det är en relativt sett stor andel kommuner som inte känner till om  
  
 det finns stabilitetskarteringar från Räddningsverket för kommunen.  
  
 Närmare 40 % av samtliga kommuner i undersökningen uppger  
  
 att de inte vet och en något större andel anger att det inte finns.  
  
 Varför har kommunen inte genomfört egna karteringar för  
  
 ras/skred i befintlig och/eller kommande bebyggelse?  
  
 (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 På grund av att det inte finns risker 
  
 för ras/skred i kommunen 
  
 På grund av resursbrist 
  
 På grund av bristande underlag 
  
 Annat, nämligen 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 Ungefär en femtedel (ca 30 kommuner) känner till att det finns  
  
 översiktliga karteringar från Räddningsverket för kommunen.  
  
 Av det 30-tal kommuner som känner till de översiktliga stabilitetskarteringarna  
  
 har så gott som samtliga använt sig av dem i kommunens  
  
 planeringsarbete. Karteringarna används inom flera förvaltningar;  
  
 tekniska förvaltningen, stadsbyggnadskontor, miljö- och  
  
 byggnadsförvaltningen, VA-kontor, Räddningstjänsten eller motsvarande.  
  
 Nästan samtliga kommuner som har använt sig av de översiktliga  
  
 stabilitetskarteringarna uppger att karteringarna även har varit till  
  
 stöd i kommunens planeringsarbete.  
  
 Av de 27 kommuner som använder sig av stabilitetskarteringarna  
  
 använder omkring 8090 % av kommunerna dem som underlag i  
  
 arbetet med översiktsplanen, detaljplanen och icke detaljplanelagda  
  
 områden samt i arbete för förebyggande skyddsåtgärder.  
  
 Något färre använder karteringarna i den fördjupade översiktsplanen  
  
 (men det är en hög andel som inte vet om karteringarna  
  
 används i arbetet med den fördjupade översiktsplanen).  
  
 Nästan hälften av kommunerna använder karteringarna i arbete  
  
 med infrastrukturprojekt även om en nästan lika stor andel uppger  
  
 att de inte vet.  
  
 Finns det översiktliga stabilitetskarteringar från  
  
 Räddningsverket för din kommun? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 43  
  
 Karta 8 Kommuners kännedom och användning av översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 Ungefär två tredjedelar (19 av de 27 kommuner) av de som har  
  
 använt sig av Räddningsverkets översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 anser att de karteringarna har påverkat kommunens beslut om  
  
 planer/förebyggande åtgärder. Lika många anger att de är förankrade  
  
 i kommunens förvaltning.  
  
 Räddningsverkets översiktliga stabilitetskartering används i arbete med 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Förebyggande skyddsåtgärder 
  
 Infrastrukturprojekt 
  
 Icke DP områden 
  
 DP 
  
 FÖP 
  
 ÖP  
  
 Ja Nej Har ingen uppfattning 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 45  
  
 Något färre eller 15 kommuner anser att informationen i karteringarna  
  
 är pålitlig samtidigt som 6 kommuner inte har någon  
  
 uppfattning. 19 av kommunerna anser att karteringarna är lättförståeliga.  
  
 Ungefär hälften av kommunerna som har använt sig av karteringarna  
  
 anser att de är för grova, men det är även flera kommuner  
  
 som inte har någon uppfattning i frågan.  
  
 60 % av de som använder stabilitetskarteringar använder dem i  
  
 pärm/rapportformat och så gott som resterande använder karteringarna  
  
 i både pärm/rapport- och GIS-format.  
  
 Räddningsverkets översiktliga stabilitetskartering 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Är för grova  
  
 Är lättförståeliga  
  
 Informationen i karteringarna är pålitliga  
  
 Är förankrade i kommunens förvaltning 
  
 Har påverkat kommunens beslut om 
  
 planer/förebyggande åtgärder  
  
 Ja Nej Har ingen uppfattning 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 De 26 kommunerna som har besvarat frågan om Inom vilka  
  
 förvaltningar används Räddningsverkets översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 använder karteringen främst inom förvaltningarna för  
  
 planering och bygg, miljöförvaltningen och tekniska kontoren.  
  
 Inom räddningstjänsten/brandförsvar utnyttjas karteringen sällan.  
  
 I majoriteten av de svarande kommunerna används karteringen av  
  
 flera förvaltningar.  
  
 30 % av kommunerna som använder de översiktliga stabilitetskarteringarna  
  
 har även lagt in dem i kommunens GIS.  
  
 I vilket format används de översiktliga  
  
 stabilitetskarteringarna från Räddningsverket?  
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 I både pärm- och 
  
 GIS-format 
  
 I pärmformat 
  
 I GIS-format 
  
 Vet ej 
  
 Har Räddningsverkets översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 lagts in i kommunens GIS? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 47  
  
 Endast 6 av de 27 kommuner som har blivit karterade av Räddningsverket  
  
 à jour håller karteringarna. Ansvaret för á jourhållningen  
  
 ligger antingen hos Byggnads- och Miljöförvaltningen,  
  
 Tekniska kontoret eller Mark- och plankontoret eller motsvarande.  
  
 De som inte à jour-håller karteringarna anger att det beror på att  
  
 karteringarna är för grova, att det inte påverkar kommunens beslut  
  
 om planering, att kommunen arbetar med ett utvecklingsprogram,  
  
 resursbrist, att kartorna inte finns digitalt, osäkerheter kring  
  
 ansvarsfrågan mellan Räddningsverket och kommunen.  
  
 Förbättringsförslagen avseende Räddningsverkets stabilitetskartering  
  
 är inte lätt att tyda. Svaren innehåller främst kritiska  
  
 synpunkter om användbarheten och aktualiteten. Några önskemål  
  
 från kommunerna är:  
  
  Fördjupa karteringen för att öka trovärdigheten.  
  
  Aktualisering med högre täcknings- och detaljeringsgrad.  
  
  Mer utförlig information kring karteringens innehåll för allmänheten.  
  
  Utökning av karteringen till relevanta områden för nybebyggelse  
  
 (nuvarande kartering täcker enbart befintlig bebyggelse).  
  
 75 % eller 20 stycken av de kommuner som har använt sig av  
  
 Räddningsverkets karteringar har följt upp karteringarna med egna  
  
 analyser/karteringar. Exempel på vad som gjorts är stabilitetsutredningar  
  
 vid planläggning, fördjupade analyser i de områden  
  
 Hålls Räddningsverkets översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 á jour vid förändringar eller utförda  
  
 undersökningar/åtgärder? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 som måste studeras närmare, geologisk expertis har hjälpt till med  
  
 bedömningar för drabbade områden.  
  
 Drygt hälften av de kommuner som har använt sig av Räddningsverkets  
  
 översiktliga stabilitetskarteringar har sökt bidrag från  
  
 Räddningsverket för att genomföra förebyggande åtgärder med  
  
 stöd av de stabilitetskarteringar som gjorts. Samtliga har erhållit  
  
 bidrag utom en kommun som väntar på besked. Samtliga har fått  
  
 bidrag för att genomföra åtgärder såsom rivning av hus i rasriskområden,  
  
 skyddsvall mot översvämning m.m. En del kommuner  
  
 har fått bidrag flera gånger.  
  
 Har Räddningsverkets översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 följts upp med egna analyser/karteringar? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Har kommunen sökt bidrag från Räddningsverket för att  
  
 genomföra förebyggande åtgärder och/eller fördjupade  
  
 karteringar med stöd av Räddningsverkets översiktliga  
  
 stabilitetskarteringar? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 49  
  
 Behov av stöd i den kommunala planeringen  
  
 Nästan hälften av samtliga 136 svarande kommuner anger att de  
  
 behöver stöd utifrån i sin planering angående risker för ras/skred.  
  
 Det är även en hög andel, nästan en femtedel, som uppger att de  
  
 inte vet.  
  
 Kommunernas svar (totalt 56 stycken) visar att det finns stort  
  
 behov av stöd utifrån. Det befintliga statliga anslaget av 25 miljoner  
  
 kronor anses inte vara tillräckligt för hela landet. Behovet av stöd  
  
 utifrån handlar om i stort sett allt i samband med geotekniska  
  
 utredningar i kommunerna. Det behövs mer översiktligt kartmaterial  
  
 (främst utanför tätorterna, för särskilt hotade områden  
  
 och längs större vattendrag), en uppdatering av befintligt, ofta  
  
 gammalt material och kompetensstöd för att ta fram lämpliga  
  
 riskanalyser, fördjupade skredriskinventeringar, tolkning av befintliga  
  
 karteringar och konsekvensbedömningar. Sakkunskap från  
  
 externa experter och / eller myndighet efterfrågas. Resurs- och  
  
 bidragsfrågan är också mycket angelägen för kommunerna. Kommunerna  
  
 anser att de ofta inte kan ta fram själv de nödvändiga  
  
 analyser på grund av resurs- och kompetensbrist. Även ekonomiskt  
  
 stöd för förebyggande åtgärder är viktiga för kommunerna.  
  
 Behöver kommunen stöd utifrån i sin planering angående  
  
 risker för ras/skred? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 Karta 9 Kommuner som anger att de behöver stöd utifrån i sin planering  
  
 angående risk för ras/skred i planeringsskedet enligt enkätsvaren  
  
 Källa: Enkätsvar (Inregia). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 51  
  
 Fallstudier  
  
 Hagfors  
  
 Hagfors kommun har blivit drabbad av såväl översvämning som ras  
  
 och skred. Klarälven som är ett riksintresse går genom kommunen.  
  
 Det är stor erosionsrisk i älvområdet. Under cirka 10 timmar i  
  
 augusti 2004 föll det ungefär 210 mm regn i Sunnemo och SMHI:s  
  
 närmaste väderstation registrerade 189 mm vilket är den näst  
  
 högsta dygnsnederbörden som någonsin registrerats av SMHI.  
  
 Ingen människa skadades allvarligt men många blev isolerade då  
  
 vägar spolades bort och även telefon och elförsörjning slogs ut.  
  
 Kostnaderna för ovädrets konsekvenser uppskattas till cirka 40 miljoner  
  
 och består till största delen av kostnader för att reparera  
  
 vägar.  
  
 Kommunen har sökt bidrag och fått det beviljat. Kommunen har  
  
 därefter gjort geotekniska undersökningar. Kommunen fick vid ett  
  
 tillfälle en ispropp i älven, vilket ledde till att vattennivån steg med  
  
 1 meter. För att dämpa flödet i älven stängs dammarna för en  
  
 period. Ett annat sätt är att spränga bort isproppen. Isproppar är ett  
  
 vanligt problem eftersom temperaturen varierar mellan -30 till +10  
  
 grader vid vissa årstider.  
  
 Räddningsverkets översiktliga kartering har lagts in i kommunens  
  
 GIS och det fungerar bra, men det vore bra med en mer  
  
 detaljerad nivå. Lopez var en av de första kommunerna som tog  
  
 med karteringar i sin översiktsplan, år 2000. Översiktsplanen är  
  
 sektorsövergripande. Riskområden är karterade i översiktsplanen.  
  
 Kommunen bygger i säker höjd för att klara 100-årsflödet. Hagfors  
  
 är väl medveten om riskerna eftersom de har haft stora översvämningar  
  
 ett flertal gånger (1916, 1959, 1987 och 1995). Kommunen  
  
 behöver dock mer kunskap om framtida klimatförändringar  
  
 i och med växthuseffekten. Vattennivån i älven kan extrapoleras,  
  
 men det är svårare i horisontell riktning, dvs. vattnets utbredning.  
  
 Kommunen anser att det finns bra underlagskartor och har bra  
  
 kunskap om situationen. Det finns heller inget större byggtryck.  
  
 Kommunen har sökt bidrag om att göra 200300 meter erosionsskydd  
  
 för 1,5 mkr och väntar inom kort på besked av  
  
 miljödomstolen.  
  
 Enligt kommunen vore det bra om kommunen kunde få  
  
 preliminärt besked om möjligheterna till bidrag i ett tidigt skede av  
  
 förstudien (innan ansökan går till miljödomstolen). Detta eftersom 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 det läggs ner mycket arbete och resurser på bidragsprocessen,  
  
 vilket gör att kommunen noga måste avväga vad som är värt att  
  
 söka bidrag för. Det finns dock ingen myndighet som vill ta på sig  
  
 arbetet med preliminära bedömningar. Budgeten för åtgärder på  
  
 25 mkr per år har legat fast sedan omkring 10 år tillbaka.  
  
 Kommunen anser att det vore bra om det fanns medel att söka  
  
 vid akuta incidenter som exempelvis vid översvämning. Hagfors  
  
 sökte medel för akuta insatser, men fick avslag pga att det enbart  
  
 beviljas medel för åtgärder i förebyggande syfte.  
  
 Göteborg  
  
 Göteborg har haft många skador till följd av ras/skred på grund av  
  
 de geologiska förutsättningarna med många älvområden. Skred har  
  
 alltid förekommit i regionen, särskilt kring Göta älv och Sävån och  
  
 Lärjeån. Tuveskredet var det största på senare tid och skedde på  
  
 1970-talet i ett bostadsområde. Vid Säveån är det risk för egendomsskador.  
  
 Akuta åtgärder som har satts in är erosionsskydd,  
  
 tryckbank i vattendrag, avschaktningar. Staden har sökt bidrag för  
  
 åtgärder i ett industriområde.  
  
 19801984 gjordes karteringar (kartor, utredningar, undersökningar),  
  
 en stor inventering i kommunen av platser med risk för  
  
 skred, ras i bebyggda och angränsande områden. Efter dessa  
  
 karteringar gjordes åtgärder som avschaktning, erosionsskydd, kulvertering  
  
 och kalkpelarförstärkning. Kommunen arbetar fortlöpande  
  
 med dessa frågor.  
  
 Räddningsverket har, med hjälp av GIS-material från SIG, gjort  
  
 en skredriskkartering för Götaälv (enbart bebygda områden) västra  
  
 stranden mellan Angdered och Tingstad som blev klar hösten 2005.  
  
 Karteringen kommer användas som planunderlag. Kommunen  
  
 kommer att gå vidare med de mest utpekade områdena mer i detalj,  
  
 studera vad som orsakar högre risknivåer och vad för effekter dessa  
  
 får samt vilka åtgärder som ska sättas in.  
  
 Det görs även ett flertal stabilitetsutredningar, dvs. undersökningar  
  
 över ett specifikt område, t.ex. vid genomförandet av ett  
  
 byggprojekt. Det har även gjorts många geotekniska utredningar.  
  
 Finansiering har skett gemensamt av SGI och Räddningsverket.  
  
 Kommunen har bidragit med sin tid.  
  
 Samtliga karteringar används mycket inom kommunen. Räddningsverkets  
  
 översiktliga kartering är för översiktlig för att använda 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 53  
  
 i planerna och det är svårt att lägga in i översiktsplaner eftersom  
  
 dessa ska gälla i så lång tid (ca 10 år). Ras- och skredrisker behöver  
  
 ses över oftare än livslängden för en översiktsplan. Det är istället  
  
 bättre att beskriva riskerna i planerna eftersom exempelvis ett  
  
 område har en hög risknivå idag och efter åtgärder får en betydligt  
  
 lägre risknivå.  
  
 Räddningsverkets översiktliga karteringar har inte lagts in i kommunens  
  
 GIS, på grund av resursbrist. Det finns väldigt mycket  
  
 material, bland annat många geologiska och tekniska data att ta  
  
 med i översiktsplanen. I arbetet med risknivåer prioriteras de  
  
 områden som Räddningsverket klassar som områden med högst  
  
 risknivåer.  
  
 Kommunen har en katastrofberedskapsgrupp där alla förvaltningar  
  
 finns representerade och i början av nästa år kommer kommunen  
  
 även att tillsätta en grupp över förvaltningsgränserna som  
  
 ska arbeta med ras-skred utifrån Räddningsverkets karteringar. De  
  
 ska bland annat reda ut vad som ger hög risknivå. Kommunen har  
  
 resursbrist då det i dagsläget endast är en person som arbetar med  
  
 dessa frågor.  
  
 Göteborgs stad efterlyser samordning mellan myndigheter som  
  
 arbetar med angränsande frågor vad gäller översvämning och  
  
 ras/skred. Enligt kommunen finns det kombinationsproblem, dvs.  
  
 om man har både risk för ras- och skred och marken dessutom är  
  
 förorenad så är det en fråga för både SGI och Naturvårdsverket.  
  
 Risken är då att fallet hamnar mellan stolarna.  
  
 Göteborg har tidigare inte skickat in många ansökningar om att  
  
 genomföra åtgärder på grund av att de inte har varit berättigade. I  
  
 samband med exploatering görs undersökningar och åtgärder som  
  
 exploatören betalar. I befintliga bebyggda områden har man god  
  
 kännedom om riskerna.  
  
 Göteborgs stad anser liksom flera kommuner att ansökningsprocessen  
  
 om bidrag tar mycket resurser i anspråk även om kommunen  
  
 får avslag.  
  
 Mark  
  
 Mark har blivit drabbat av både ras, skred och översvämningar.  
  
 Surtan och Viskan är drabbade av ras/skred. Eftersom kommunen  
  
 är en gammal industrikommun finns bebyggelse och samhällen i  
  
 närheten av vattnet. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 Räddningsverkets översiktliga karteringar är bra för att få en  
  
 överblick och bra när planläggning diskuteras.  
  
 Kommunen har anlitat en konsult för att få egna karteringar. De  
  
 har även gjort fördjupningar på vissa områden. Marks kommun har  
  
 varit aktiv i dessa frågor sedan lång tid och har även genomfört  
  
 förebyggande åtgärder, besiktningar, beräkningar och fördjupande  
  
 analyser samt geotekniska undersökningar. Materialet är möjligt att  
  
 föra in i GIS och kommunen har delvis fört in det, men mestadels  
  
 finns materialet i pappersform.  
  
 Undersökningarna/karteringarna används som underlag för all  
  
 planering, exempelvis tittar man på de geotekniska förutsättningarna  
  
 i arbetet med kommunens planer. Som ytterligare planeringsstöd  
  
 anser kommunen att de geotekniska undersökningarna bör  
  
 byggs på och läggas in digitalt i kommunens GIS.  
  
 Boden  
  
 Boden har haft små ras i obebyggda områden, men har inte haft  
  
 skador på bebyggelse.  
  
 Kommunen har gått vidare från Räddningsverkets översiktliga  
  
 översvämningskarteringar med fördjupade utredningar och geotekniska  
  
 undersökningar, men inget i kartform. Angående översvämningar  
  
 har kommunen däremot gjort egna karteringar med eget  
  
 material. Enligt Räddningsverket har Luleälv nyligen karterats.  
  
 Kommunen har sökt bidrag om att genomföra åtgärder på  
  
 Sävastön, men fått avslag. Kommunen har fått bidrag för Råbäcken  
  
 för att förstärka älvkanten.  
  
 Räddningsverkets översiktliga karteringar är delvis inlagt i kommunens  
  
 GIS. Kommunen anser att de har tillräckligt med underlag  
  
 till planeringen då kommunen väl känner till kommunen och det är  
  
 inte många områden som är tättbebyggda som ligger i riskzonen.  
  
 Kommande klimatförändringar  
  
 Knappt en tredjedel (drygt 40 av samtliga kommuner) har tagit  
  
 hänsyn till kommande klimatförändringar (både vad gäller översvämning,  
  
 ras och skred samt övriga eventuella följder av klimatförändringar)  
  
 i den kommunala planeringen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 55  
  
 36 kommuner lämnade svar om hur de tar hänsyn till ett förändrat  
  
 klimat i sitt planerings- och säkerhetsarbete. Många kommuner  
  
 beaktar förväntade högre vattenstånd eller flöden i åar och havet i  
  
 sitt översiktsplanarbete. Till exempel beskrivs särskilda eller  
  
 större/nya översvämningsrisker i ÖP:n. Även kombinationsriskerna  
  
 av översvämning och skred tas upp av några kommuner. Den  
  
 mest återkommande åtgärden i den fysiska planeringen är att höja  
  
 de lägsta tillåtna grundläggningsnivåerna för nybygge. Andra  
  
 åtgärder som beskrivs är nya regler i samband med planering av nya  
  
 ledningar och V/A-system. Det gäller både för inlands- och kustkommuner.  
  
 Extrema framtida väderförhållanden diskuteras och  
  
 spelar in i den kommunala planeringen av vissa kommuner. Ökad  
  
 beredskapsplanering nämns också (bl.a. ytterligare reservkraftanläggningar) 
  
 .  
  
 En kommun svarar att I vår fysiska planering är grunduppfattningen  
  
 att klimatförändringar kommer att ställa till med  
  
 större problem i framtiden och vi planerar utifrån detta. En annan  
  
 kommun tar upp att de gör en  bedömning om vissa områden är  
  
 lämpliga för bebyggelse med hänsyn till risken för ökade nederbördsmängder  
  
 i framtiden. En tredje kommun säger att de  
  
 jobbade löpande med skydd mot översvämningar, dimensionerande  
  
 flöden och nederbörd samt med översiktsplan och detaljplaner  
  
 för kustnära områden. Svaren tyder på att många kommuner  
  
 har en ökad insikt i att klimat- och väderförhållanden  
  
 kommer att förändras. Vad gäller beaktandet av översvämningsHar  
  
 hänsyn tagits till kommande klimatförändringar i den  
  
 kommunala planeringen (exempelvis mer intensivt  
  
 extremväder med ökad nederbörd, stormar etc.)? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 risker i den kommunala planeringen har medvetenheten uppenbarligen  
  
 ökat de senaste åren.  
  
 Mer än hälften av kommunerna (85 stycken) har svarat på frågan  
  
 varför de inte beaktade kommande klimatförändringar. En stor  
  
 grupp kommuner (40 % av de svarande) säger att det inte fanns  
  
 några identifierade risker för kommunen. Lika många säger att  
  
 underlaget för att bedöma situationen är bristfälligt. En tredjedel av  
  
 de svarande kommunerna säger att de inte har vare sig resurser eller  
  
 kunskap. Andra anledningar till varför kommunerna inte beaktar  
  
 kommande klimatförändringar kan vara att riskhanteringen anses  
  
 vara en sak för den kommunala politiken. En helhetssyn finns ofta  
  
 inte. Frågan om ett förändrat klimat är ny och signalerna från  
  
 myndigheter och experter att ta itu med frågan har hittills inte varit  
  
 tillräckligt tydliga.  
  
 72 % eller närmare 100 av samtliga 136 kommuner kommer att  
  
 planera för kommande klimatförändringar med t.ex. förändrade  
  
 säkerhetsföreskrifter och säkerhetsmarginaler avseende översvämningar/ras  
  
 och skred i framtiden. Av dessa anger 20 kommuner att  
  
 de definitivt har för avsikt att planera med förändrade föreskrifter.  
  
 Nästan hälften av alla svarande kommuner yttrade sig om vilka  
  
 säkerhetsföreskrifter och/eller säkerhetsmarginaler kommunen  
  
 kommer att planera med i framtiden. Många är osäkra och vet ännu  
  
 Varför har inte hänsyn tagits? (Flera svarsalternativ  
  
 möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Det finns inte några hittills kända 
  
 risker för kommunen 
  
 Bristande underlag 
  
 Brist på resurser 
  
 Brist på kunskap 
  
 Annat, nämligen: 
  
 Vet ej 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 57  
  
 inte hur de ska agera i frågan om regeländringar behövs och i så fall  
  
 vilka. Kommunerna anser att det är för tidigt att ta egna beslut. De  
  
 väntar på bättre beslutsunderlag och klara besked från statliga  
  
 myndigheter och verk.  
  
 Ett stort antal kommuner har dock redan vidtagit åtgärder och  
  
 infört större säkerhetsmarginaler mot översvämningar (höjd och  
  
 avstånd). Säkerheten i kommunerna höjs också genom att ta större  
  
 hänsyn till översvämningsrisker överlag  men utan att ha nedskrivna  
  
 regler.  
  
 Några svar kan anses som föredömligt och utgör exempel för hur  
  
 kommunerna kan tackla sambanden mellan förändrat klimat, översvämningsrisker  
  
 och kommunal planering:  
  
  Tittar på risken vid olika flöden, hur ofta det kan förväntas  
  
 inträffa och försök att ta till marginaler.  
  
  Vid planläggning, bygglov och andra tillståndsprövningar ska  
  
 översvämningsrisker och risker för ras och skred vägas in.  
  
 Geotekniska utredningar ska utföras och ligga till grund som  
  
 underlag för beslut.  
  
  Ta fram en särskild policy för agerande inom olika verksamhetsområden  
  
 i samband med risk för höga vattenflöden.  
  
 Kommer kommunen i framtiden att planera med  
  
 exempelvis förändrade säkerhetsföreskrifter och  
  
 säkerhetsmarginaler? 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Ja, definitivt 
  
 Ja, troligen 
  
 Nej, troligen inte 
  
 Nej, definitivt inte 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 58  
  
  Inför betryggande säkerhet mot skred och ras liksom översvämningar  
  
 för nytillkommande bebyggelse.  
  
  Introducera goda avsättningsmöjligheter för dagvatten eller  
  
 fördröjningsmagasin för att undvika översvämningar och bortspolade  
  
 vägar vid extremt väder.  
  
 Av de kommuner som i enkäten svarar att de inte kommer att  
  
 planera med förändrade säkerhetsföreskrifter och/eller säkerhetsmarginaler  
  
 uppges flera skäl, bland andra:  
  
  Det finns inget behov (exempelvis på grund av att det inte finns  
  
 bebyggelse i högriskområden eller på grund av att riskerna  
  
 bedöms som små)  
  
  Beslutsunderlaget är inte tillräckligt  
  
  Det finns inga befintliga kommunala politiska beslut  
  
 På frågan om vilket stöd kommunen behöver i den framtida  
  
 planeringen på grund av ett förändrat, mer extremt klimat efterfrågas  
  
 framförallt bättre kunskap om möjliga förändringar och  
  
 relaterade risker (handbok, utbildning, expertråd), vilket nästan tre  
  
 av fyra kommuner anger. Över hälften av kommunerna har angett  
  
 att de behöver få information om regionala klimatscenarier, bättre  
  
 metoder för kommunala risk- och sårbarhetsanalyser, klimatscenarier  
  
 med ett kortare tidsperspektiv (idag/år 2030) och att det  
  
 behövs förfinade karteringar samt stöd från Länsstyrelsen. Det är  
  
 många kommuner som har angett att flera av dessa stöd behövs för  
  
 den framtida planeringen.  
  
 Exempel på aktivt arbete med klimatförändringar i  
  
 planeringsprocessen  
  
 Göteborgs Stad är förberedd på framtida klimatförändringar och  
  
 arbetar för närvarande aktivt med frågorna. Kommunen har haft  
  
 problem med översvämningar; Götaälv och havet utgör riskområden.  
  
 De har bland annat haft ett kunskapsseminarium med  
  
 underlag från SMHI om nutida förhållanden, om hur klimatet  
  
 kommer att bli i fortsättningen och väderfenomens återkomsttider  
  
 samt vad som inträffar vid olika väderkombinationer. Det pågår  
  
 för närvarande en utredning, s.k. Extremt väder som har ett 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 59  
  
 100-årsperspektiv. I rapporten beskrivs hur infrastruktur, vatten,  
  
 energi m.fl. verksamheter påverkas av extremväder, dels nutida men  
  
 även framtida. Frågor som tas upp är bland andra: Kommer nederbörden  
  
 att öka?, Kommer kortvariga skyfall?, Kommer havsnivån  
  
 att stiga?, Kommer det att bli långa torrperioder?, Hur mycket kyla  
  
 och snö kan förväntas? Vad får förändrade vädersituationer för  
  
 konsekvenser på samhället? Utredningen är av översiktlig karaktär.  
  
 Den kommer troligen att efterföljas av mer detaljerade utredningar  
  
 inom respektive område.  
  
 Vilket stöd kommer kommunen behöva i den framtida  
  
 planeringen på grund av ett förändrat, mer extremt  
  
 klimat? (Flera svarsalternativ möjliga) 
  
 0% 25% 50% 75% 100% 
  
 Regionala 
  
 klimatscenarier 
  
 Klimatscenarier med 
  
 ett kortare 
  
 Bättre kunskap om 
  
 möjliga förändringar 
  
 Förfinade karteringar 
  
 Bättre metoder för 
  
 kommunala risk- och 
  
 Bättre regelverk 
  
 (Boverket/PBL) 
  
 Stöd från 
  
 Länsstyrelsen 
  
 Utökade statliga 
  
 investeringsprogram 
  
 Annat, nämligen: 
  
 Behöver inget stöd 
  
 Vet ej 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 Slutsatser och rekommendationer  
  
 Över hälften av de svarande kommunerna (136 stycken) har haft  
  
 skador till följd av översvämningar, knappt en tredjedel har haft  
  
 skador av ras/skred. Omkring en fjärdedel har haft skador av både  
  
 ras/skred och översvämning.  
  
 Översvämningsrisk  
  
 Nedan följer några sammanfattande iakttagelser som grundar sig på  
  
 enkätsvaren.  
  
 Skador och riskmedvetenhet medför riktade planeringsinsatser  
  
 Av samtliga 136 svarande kommuner har 80 % beaktat översvämningsrisker  
  
 i den kommunala planeringen. Nästan alla kommuner  
  
 som haft skador till följd av översvämning har beaktat översvämningsriskerna  
  
 i den kommunala planeringen.  
  
 De kommuner som har tagit hänsyn till översvämningsriskerna i  
  
 planeringen gör det ofta i flera planeringsskeden, det vill säga både i  
  
 den översiktliga och detaljerade planeringen. Skäl till att inte beakta  
  
 översvämningsriskerna i planeringen är bland annat små risker,  
  
 resursbrist eller bristande underlag.  
  
 Kommunernas egna karteringar (enligt frågan i denna enkät) är  
  
 ofta inte kartor utan analyser och rimlighetsbedömningar för  
  
 nybyggnationer utifrån kända höjdförhållanden, dämningsrätter  
  
 och kännedom av de lokala förutsättningarna.  
  
 Många kommuner uppger att det inte har lagts några nya  
  
 exploateringsprojekt i riskområden utifrån SMHI:s eller Räddningsverkets  
  
 riskindikationer. I andra kommuner finns det överhuvudtaget  
  
 inga byggnationer vid vattendragen. Riskerna bedöms  
  
 alltså ofta utifrån erfarenheter och utifrån resonemanget att det  
  
 inte ska finnas bebyggelse där det finns översvämningsrisker.  
  
 Med andra ord, i många kommuner finns det erfarenheter och  
  
 bedömningsunderlag som är oberoende av karteringar eller  
  
 analyser. Planerarna vet ofta mycket väl var riskerna med översvämningar  
  
 finns eller kan finnas och tillåter inte respektive har  
  
 inte tillåtit bebyggelse i sådana områden. I så beskaffade fall är de  
  
 översiktliga eller detaljerade karteringarna ytterligare ett stöd i  
  
 planeringen men inte avgörande planeringsunderlag. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 61  
  
 Översiktliga översvämningskarteringar används i olika  
  
 sammanhang och utsträckning  
  
 En stor majoritet av de svarande kommuner som täcks av Räddningsverkets  
  
 översiktliga översvämningskartering använder sig av  
  
 den. I de flesta fall tjänar den som ett underlag för översiktlig  
  
 planering, men även som en utgångspunkt för mer detaljerad  
  
 planering eller planering utanför tätorterna. Även förebyggande  
  
 åtgärder stödjer sig ofta på karteringen.  
  
 I många (svarande) kommuner används den översiktliga karteringen  
  
 även som politiskt beslutsunderlag. Karteringen anses vara  
  
 lättförståelig, men även för grov.  
  
 I de flesta svarande kommunerna (42 stycken) används karteringen  
  
 i både GIS- och pärm/rapportformat av olika förvaltningar  
  
 parallellt främst av förvaltningar för planering, av miljöförvaltningar,  
  
 av tekniska kontor och inom räddningstjänsten.  
  
 Främst förvaltningar för planering och miljö använder den översiktliga  
  
 översvämningskarteringan, men även i många tekniska  
  
 kontor och inom räddningstjänsten/brandförsvar nyttjas karteringen.  
  
 I de flesta svarande kommunerna används karteringen av  
  
 olika förvaltningar samtidigt. I ett mindre antal kommuner tar även  
  
 kommunstyrelsen del av karteringen.  
  
 Av de 45 kommuner som har använt den översiktliga översvämningskarteringen  
  
 har drygt hälften eller 24 kommuner följt upp  
  
 karteringarna med egna analyser/karteringar. Uppföljningen varierar  
  
 och kan omfatta egna karteringar, kommunala handlingsprogram,  
  
 detaljstudier, geotekniska undersökningar eller även  
  
 jämförelser mellan Räddningsverkets kartering och faktiska höjdförhållanden.  
  
 Förbättrade karteringar genom samarbete och finare data  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering är avsedd  
  
 som översiktligt underlag vid kommunernas planering. Vattendragssträckans  
  
 eventuella översvämningsproblem i samhällen och  
  
 känsliga lägen för t.ex. vägar och järnvägar indikeras. Men  
  
 karteringen uppfattas av många kommuner som för grov och inte  
  
 tillförlitlig, i vissa fall till och med missvisande. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 Utifrån denna slutsats har ett antal kommuner förslagit en rad  
  
 konkreta åtgärder för att förbättra de översiktliga översvämningskarteringarnas  
  
 användbarhet i den kommunala planeringen:  
  
  Karteringarna bör förfinas med bättre höjddata, upplösning och  
  
 detaljeringsgrad för att på så sätt ger dem mer trovärdighet.  
  
  Utgå från kommunernas primärdatabaser och inte från lantmäteriets  
  
 databaser som för ändamålet är för grova  
  
  Inför mer detaljerade karteringar för tätortsområdena och för  
  
 de avsnitt där särkilt stora skador kan befaras.  
  
  Samarbeta med kommunerna – så kan kommunernas erfarenheter,  
  
 lokalkännedom och kunskap (t.ex. egna utförda mätningar)  
  
 nyttjas och ett mer tillförlitligt underlag skapas.  
  
  Inför ett slags remissförfarande till kommuner för att sålla bort  
  
 de grövsta felen.  
  
  Det behövs en tydligare redovisning av i vilket höjdsystem det  
  
 digitala skiktet finns.  
  
  Koppla samman karteringen med geotekniska undersökningar i  
  
 samband med ras-, skred och erosionproblem.  
  
  Stöd karteringen med utökad och förklarande information till  
  
 kommunerna bl.a. en förbättring av riskanalyserna kopplade till  
  
 karteringen.  
  
  Kustkommuner efterlyser att havets påverkan i vattendragen  
  
 beaktas.  
  
 Många kommuner önskar stöd i sitt arbete med  
  
 översvämningsrisker  
  
 Hälften av de kommuner som besvarade enkäten anger att de  
  
 behöver stöd utifrån i sin planering angående översvämningsrisker:  
  
  Resurser för att göra egna, fördjupade översvämningskarteringar.  
  
  Mindre kommuner: Karterings- och analysstöd samt stöd för  
  
 att söka bidrag. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 63  
  
  Planeringsstöd i form av bestämmelser och regleringar av hur  
  
 översvämningsrisker i befintlig bebyggelse och tillkommande  
  
 bebyggelse ska hanteras.  
  
  Tydligare scenarier angående havsvattennivåer och älvflöden  
  
 samt klimatet framöver.  
  
  Hjälp med riskanalyser och riskbedömningar från sakkunniga  
  
 myndigheter.  
  
  Analyser av effekterna av redan vidtagna skyddsåtgärder –  
  
 räcker de?  
  
  Expertstöd i arbetet med förebyggande åtgärder.  
  
  Kompetensstöd och rådgivning från oberoende experter.  
  
  Löpande dialoger och samverkan mellan kommun och myndigheter  
  
  Operativ samverkan (t.ex. mellan kommuner och myndighet)  
  
 vid akuta incidenter  
  
  Resurstilldelning vid akuta incidenter  
  
  Konsekvensbedömningar för sjöar och vattendrag i ett föränderligt  
  
 klimat.  
  
 Risk för ras och skred  
  
 Nedan följer några sammanfattande observationer som grundar sig  
  
 på enkätens svar.  
  
 Hantering av ras/skred i kommunal planering avser ofta  
  
 detaljplaner  
  
 De kommuner som har haft ras/skredproblem eller skador har även  
  
 beaktat dem i sin kommunala planering.  
  
 Kommunerna beaktar ras/skred i olika planeringsskeden. Det är  
  
 vanligt med att ta med ras/skred i ÖP eller FÖP. Oftast tas dock  
  
 ras/skred upp i detaljplaneringen där särskilda geotekniska undersökningar  
  
 görs. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 64  
  
 Egna ras/skredkarteringar görs av kommunerna om det finns  
  
 kända risker i kommunen. Enbart få nämner resursbrist som ett  
  
 skäl för att inte göra sådana bedömningar.  
  
 Räddningsverkets stabilitetskartering är till stöd för  
  
 planeringsarbetet  
  
 Intressant att notera är att många kommuner inte vet om det finns  
  
 stabilitetskarteringar för den egna kommunen.  
  
 Räddningsverkets stabilitetskartering anses som ett bra underlag  
  
 för kommunala beslut avseende planering och förebyggande  
  
 åtgärder. Karteringen är lättförståelig och pålitlig, menar kommunerna  
  
 som har använt sig av den.  
  
 De flesta kommunerna, där Räddningsverkets stabilitetskartering  
  
 används, utnyttjar dem i samband med ÖP, FÖP och DParbete,  
  
 men även för planeringen i icke-detaljplanelagda områden.  
  
 Räddningsverkets kartering följs ofta upp med egna, mer detaljerade  
  
 karteringar, i synnerhet i samband med detaljplaneringen.  
  
 I de flesta svarande kommunerna används stabilitetskarteringen  
  
 av flera förvaltningar, mestadels av förvaltningar för planering/byggnadsfrågor  
  
 och miljö samt av tekniska kontor. Karteringen  
  
 används sällan av räddningstjänsten.  
  
 Användning av karteringen i GIS form är mindre vanlig.  
  
 Orsaken till detta är att bara ett 20-tal kommuner har fått  
  
 karteringen i digitalt format. Det är inte heller vanligt att kommunerna  
  
 á jour håller Räddningsverkets kartering.  
  
 Få förbättringsförslag avseende stabilitetskarteringen  
  
 Förbättringsförslagen avseende Räddningsverkets stabilitetskartering  
  
 innehåller främst kritiska synpunkter om användbarheten och  
  
 aktualiteten. Några önskemål från kommunerna är:  
  
  Fördjupa karteringen för att öka trovärdigheten.  
  
  Aktualisering med högre täcknings- och detaljeringsgrad.  
  
  Mer utförlig information kring karteringens innehåll för allmänheten.  
  
  Utökning av karteringen till relevanta områden för nybebyggelse  
  
 utanför tätorterna 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 65  
  
 Stöd utifrån är önskat  
  
 Kommunerna har behov av stöd utifrån avseende ras/skredbedömningar 
  
 . Det befintliga statliga anslaget av 25 miljoner kronor  
  
 anses inte vara tillräckligt. Behovet handlar om i stort sett allt i  
  
 samband med geotekniska analyser i kommunerna:  
  
  Identifikation av områden där riskerna är störst.  
  
  Kartläggning av riskerna utanför tätorterna.  
  
  Fördjupade skredriskinventeringar utmed större vattendrag.  
  
  Hjälp med att tolka befintliga karteringen och med konsekvensbedömningar.  
  
  Ekonomiskt stöd för fördjupade analyser och karteringar samt  
  
 förebyggande åtgärder.  
  
  Sakkunskap från externa experter och / eller myndighet.  
  
 Planering i ett framtida föränderligt klimat  
  
 En del av enkäten tog upp frågor om planering i ett föränderligt  
  
 klimat. Många kommuner verkar vara medvetna om att klimatförändringar  
  
 medför eventuella nya och/eller höjda risker. De allra  
  
 flesta kommuner räknar med att inkludera klimatrelaterade frågor i  
  
 sin planering framöver på ett eller annat sätt.  
  
 Medvetenhet om ett föränderligt klimat har ökat  
  
 36 kommuner lämnade svar om hur de tar hänsyn till ett förändrat  
  
 klimat i sitt planerings- och säkerhetsarbete. Många kommuner  
  
 beaktar förväntade nya översvämnings- eller andra väderrelaterade  
  
 risker i sitt översiktsplanarbete och även detaljplaneläggning. Den  
  
 mest återkommande åtgärden i den fysiska planeringen är att höja  
  
 de lägsta tillåtna grundläggningsnivåerna i nybyggnadsområden för  
  
 att undvika översvämningsrisker. Vissa kommuner diskuterar  
  
 extrema framtida väderförhållanden och beaktar de nyuppkomna  
  
 riskerna i den kommunala planeringen.  
  
 Svaren visar att många kommuner har en ökad insikt i att klimat och  
  
 väderförhållanden kommer att förändras. I fråga om hänsyns 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 66  
  
 tagandet av översvämningsrisker i den kommunala planeringen så  
  
 har medvetenheten uppenbarligen ökat de senaste åren.  
  
 Riskbedömningen är svår och befintligt underlag bristfälligt  
  
 Mer än hälften av kommunerna (85 stycken) har svarat på frågan  
  
 varför de inte beaktade kommande klimatförändringar. Det handlar  
  
 främst om att det inte fanns några identifierade risker för  
  
 kommunen, att underlaget för att bedöma situationen är bristfälligt  
  
 och det saknades resurser eller kunskap för att ta itu med frågan.  
  
 Frågan om ett förändrat klimat har ännu inte satt sig i den  
  
 kommunala planeringen. Signalerna från myndigheter och experter  
  
 att ta itu med frågan har dessutom inte varit tillräckligt tydliga.  
  
 Osäkerhet med att ta fram nya kommunala säkerhetsföreskrifter  
  
 Kommunala säkerhetsföreskrifter och/eller säkerhetsmarginaler att  
  
 planera med i ett förändrat framtida klimat verkar vara snarare  
  
 undantaget. Många kommuner är osäkra och vet inte än hur de ska  
  
 agera i frågan om kommunala regeländringar behövs och i så fall  
  
 vilka. Kommunerna väntar på bättre beslutsunderlag och anser  
  
 därför ofta att det ännu är för tidigt för de att ta egna beslut om  
  
 utökade säkerhetsföreskrifter.  
  
 Ett stort antal kommuner har dock redan vidtagit åtgärder och  
  
 infört större säkerhetsmarginaler mot översvämningar (höjd och  
  
 avstånd). Säkerheten i kommunerna höjs också genom att ta större  
  
 hänsyn till översvämningsrisker överlag – men utan att ha nedskrivna  
  
 regler.  
  
 Avseende kommunernas arbete med nya säkerhetsregler för  
  
 ras/skred är svaren ytterst fåtaligt.  
  
 Några goda exempel på hur kommuner tacklar sambanden  
  
 mellan förändrat klimat, översvämningsrisker (och i viss mån även  
  
 ras/skredrisker) och kommunal planering är:  
  
  Tittar på risken vid olika flöden, hur ofta det kan förväntas  
  
 inträffa och försök att ta till marginaler.  
  
  Vid planläggning, bygglov och andra tillståndsprövningar ska  
  
 översvämningsrisker och risker för ras och skred vägas in. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 67  
  
 Geotekniska utredningar ska utföras och ligga till grund som  
  
 underlag för beslut.  
  
  Ta fram en särskild policy för agerande inom olika verksamhetsområden  
  
 i samband med risk för höga framtida vattenflöden.  
  
  Inför betryggande säkerhet mot skred och ras liksom översvämningar  
  
 för nytillkommande bebyggelse.  
  
  Introducera goda avsättningsmöjligheter för dagvatten eller  
  
 fördröjningsmagasin för att undvika översvämningar och bortspolade  
  
 vägar vid extremt väder.  
  
 Följdfrågor  
  
 I detta avsnitt ges ett antal förslag till framtida insatser för att  
  
 underlätta kommunernas planeringsarbete beträffande risker av  
  
 översvämning, ras och skred samt i viss mån förväntade klimatförändringar.  
  
 Nedan ges förslag och ett antal idéer för det fortsatta arbetet  
  
 inom sårbarhetsutredningen:  
  
  Tillförlitligt och bra dataunderlag är viktigt för att kunna  
  
 genomföra meningsfulla karteringar och utredningar. I många  
  
 kommuner finns idag inte höjddata av tillräcklig kvalitet. Att  
  
 producera bra höjddata är dyr, men även att köpa data från  
  
 Lantmäteriverket medför höga kostnader för avnämarna. Även  
  
 olika höjdsystem används i Sverige är ett problem för karteringsinsatser.  
  
 För att underlätta arbetet med kommunala/lokala  
  
 risk- och sårbarhetsutredningar behövs alltså bättre  
  
 och prismässigt mer överkomligare höjddata. Och hur dessa  
  
 data kan produceras, distribueras och a-jour hållas bör  
  
 debatteras.  
  
  Genomföra förebyggande åtgärder är lika viktigt än fler  
  
 analyser och karteringsunderlag, anser ett stort antal kommuner.  
  
 Kommunerna befinner sig dock på olika nivå vad gäller  
  
 hantering av risker i sin planering, vilket gör att deras förslag  
  
 till att genomföra åtgärder skiljer sig åt beroende på kommunernas  
  
 egna förarbeten. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 68  
  
  Ett antal kommuner anser att stödet av årligen 25 miljoner  
  
 kronor för hela Sverige avseende förebyggande åtgärder mot  
  
 ras/skred är för litet. En eventuell utökning bör diskuteras och  
  
 naturligtvis motiveras.  
  
  Faktorer som begränsar kommuner att genomföra egna risk och  
  
 sårbarhetsanalyser kan vara avsaknad av både resurser och  
  
 kompetenser. Förstärkning och stöd utifrån efterlyses av  
  
 många kommuner. Här har länsstyrelserna och statliga verk en  
  
 viktig roll att spela. Vilken roll och vilka stödmöjligheter som  
  
 bör finnas eller byggas upp kan resoneras om.  
  
  Det finns fonder för utomlandskatastrofer, men inte för  
  
 nationella katastrofer till följd av extremväder. En vidare diskussion  
  
 om statliga stödbidrag för akuta insatser vid extremväder  
  
 vore värdefull.  
  
  De regionala högriskområdena för både översvämningar och  
  
 ras/skred är kända. En kombination av dessa högriskregioner  
  
 och regioner med befolknings- det vill säga bebyggelsetillväxt,  
  
 ger en indikation vilka regioner som i synnerhet bör riskanalyseras.  
  
  Riskområdena kan även kopplas till en analys av vilka svenska  
  
 regioners och trakters ekonomiska bas är särskilt känsliga för  
  
 störningar på grund av extrema klimat- och väderförhållanden  
  
 t.ex. störningar av produktions- och transportförutsättningarna.  
  
  Det finns en rad kommuner som redan idag arbetar med  
  
 mycket effektiva och innovativa planeringsmetoder. Dessa  
  
 best pratice metoder och insatser kan läggas till grund för råd  
  
 och förbättringsförslag avseende andra kommuners planeringsarbete.  
  
  Avsaknaden av tydligare föreskrifter för nyexploatering och  
  
 nybyggnation i översvämningshotade områden är en brist.  
  
 Många kommuner efterfrågar klarare regler för detta dvs. vad  
  
 ska vara tillåtit att bygga i vilka områden? 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 69  
  
 Bilagor  
  
 Följande 140 kommuner deltog i enkätundersökningen  
  
 Alvesta Hjo Malung Sollefteå Åtvidaberg  
  
 Aneby Huddinge Mariestad Sollentuna Älvdalen  
  
 Arboga Hudiksvall Mark Sorsele Älvkarleby  
  
 Arvidsjaur Håbo Mjölby Staffanstorp Ängelholms  
  
 Arvika Hällefors Mora Storuman Ödeshögs  
  
 Bjuv Härjedalen Motala Strömsund Örebro  
  
 Boden Härnösand Mullsjö Söderköping Örkelljunga  
  
 Bollebygd Hässleholm Munkedal Sölvesborg Österåkers  
  
 Bollnäs Högsby Mölndal Tanums Östhammar  
  
 Borlänge Hörby Mönsterås Tierp Överkalix  
  
 Botkyrka Höör Mörbylånga Burke Övertorneå  
  
 Boxholm Jokkmokk Nacka Torsby  
  
 Bromölla Kalix Nordmaling Tranemo  
  
 Degerfors Kalmar Norrtälje Tranås  
  
 Eda Karlsborg Nybro Trollhättan  
  
 Ekerö Karlskrona Nyköping Tyresö  
  
 Eksjö Kil Nässjö Umeå  
  
 Fagersta Kinda Orsa Uppsala  
  
 Falkenberg Klippan Orust Vadstena  
  
 Falköping Kramfors Oskarshamn Vallentuna  
  
 Falu Kristianstad Ovanåker Vara  
  
 Filipstad Kristinehamn Ragunda Vaxholms stad  
  
 Gislaved Kungsbacka Ronneby Vetlanda  
  
 Gnosjö Kungälv Rättvik Vimmerby  
  
 Grums Köping Sala Vingåker  
  
 Grästorp Landskrona Salem Vårgårda  
  
 Gullspång Laxå Sandviken Vänersborg  
  
 Göteborg Lerum Sigtuna Värnamo  
  
 Hagfors Lidingö Skara Ydre  
  
 Hallstahammar Lidköping Skellefteå Ånge  
  
 Heby Ljusdal Skinnskatteberg Åre  
  
 Hedemora Ludvika Skövde Åsele 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 70  
  
 Områden som täcks in i webbenkäten  
  
 Befintligt klimat  
  
 1) Har kommunen haft skador till följd av ras/skred, översvämningar?  
  
 2) Har kommunen beaktat översvämningsrisker och ras/skredrisker  
  
 i den kommunala planeringen?  
  
 3) Har kommunen genomfört egna översvämnings- och/eller  
  
 ras/skredkarteringar i befintlig och / eller kommande bebyggelse?  
  
 4) Har kommunen använd sig av Räddningsverkets översvämnings-  
  
 och/eller stabilitetskarteringar i kommunens planeringsarbete?  
  
 5) Har karteringarna varit till stöd?  
  
 6) I vilken form används karteringen?  
  
 7) Har karteringen / karteringarna lagts in i kommunens GIS?  
  
 8) Finns det förslag på hur karteringarna kan förbättras?  
  
 9) Har den översiktliga karteringen följts upp med egna  
  
 analyser/karteringar?  
  
 10) Har kommunen sökt bidrag från Räddningsverket för att  
  
 genomföra förebyggande åtgärder med stöd av de översvämnings-  
  
 och stabilitetskarteringar som gjorts?  
  
 11) Vilket stöd utifrån skulle kommunen behöva i sin planering  
  
 angående översvämnings- och ras/skredrisker?  
  
 Kommande klimatförändringar  
  
 1) Har hänsyn tagits till kommande klimatförändringar i den  
  
 kommunala planeringen  
  
 2) Kommer kommunen att planera med t.ex. förändrade  
  
 säkerhetsföreskrifter och säkerhetsmarginaler avseende översvämningar  
  
 / ras och skred i framtiden?  
  
 3) Vilket stöd skulle kommunen behöva i den framtida planeringen? 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 71  
  
 Intervjuguide vid telefonuppföljning av enskilda kommuner  
  
  Vad för slags skador har ni haft?  
  
  Vad var anledningen till att ni gjorde egna karteringar/följde  
  
 upp Räddningsverkets karteringar? Varför har ni gått vidare  
  
 med egna karteringarna, finns det några särskilda skäl?  
  
 Teoretiska risker eller har det hänt nåt?  
  
  Har ni nåt exempel på egna karteringar, hur ni har gjort, hur  
  
 mycket resurser har det tagit i anspråk? Hur gick ni tillväga?  
  
 Hos vilken förvaltning låg ansvaret? Gjorde ni det själva? Har  
  
 ni använt den, hur? Får vi ta del av det, ex på karta, GIS-uttag?  
  
  Om ni har sökt bidrag för åtgärd för att minska risken, vad är  
  
 det för åtgärd?  
  
  Har Räddningsverkets/ era egna karteringar lagts in i kommunens  
  
 GIS? Hur har det fungerat? Vad har fungerat bra, vad  
  
 har fungerat mindre bra?  
  
  Förslag till förbättringar? Räddningsverkets karteringar, etc.  
  
  Vad för stöd behöver kommunen?, hur, på vilket sätt? I vilket  
  
 skede i planeringen, öp, föp, dp, idp?  
  
 Statsbidrag till förebyggande åtgärder mot jordskred och andra  
  
 naturolyckor  
  
 Räddningsverket ger sedan 1987 bidrag för permanenta förebyggande  
  
 åtgärder i bebyggda områden mot naturolyckor, dvs.  
  
 områden med risk för översvämning och ras/skred. Kommuner  
  
 som utfört eller avser utföra förebyggande åtgärder kan söka bidrag  
  
 från detta anslag. Räddningsverket, i samverkan med SMHI och  
  
 SGI, efterfrågar värdering av flera lösningar för att kunna väga olika  
  
 alternativa åtgärder mot varandra i syfte att bevilja bidrag till den  
  
 åtgärd som löser problemet bäst och mest kostnadseffektivt. Om  
  
 åtgärden ska prövas i miljödomstol blir ansökan vilande hos  
  
 Räddningsverket i avvaktan på beslut från miljödomstolen. Därefter  
  
 återupptas kommunens bidragsansökan av Räddningsverket.  
  
 Räddningsverket får årligen in ansökningar kring 150 miljoner  
  
 kronor per år och har 25 miljoner kr att fördela. Det kommer in  
  
 fler ansökningar för åtgärder mot ras/skred än för översvämning.  
  
 Drygt en tredjedel av kommunerna eller omkring ett 90-tal kom 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 72  
  
 muner har sökt bidrag, vilket i omfattning stämmer väl överens  
  
 med enkätens resultat. Drygt en tredjedel av de kommuner som har  
  
 sökt bidrag av samtliga kommuner i Sverige har beviljats bidrag fler  
  
 än fem gånger. Totalt sett, under perioden 19872005 har drygt  
  
 500 projekt beviljats bidrag.  
  
 Allmänt  
  
 Med naturolycka avses i detta sammanhang skred, ras eller översvämning.  
  
 I Sverige finns områden som på grund av läge, topografi  
  
 och markens beskaffenhet utgör riskområden för jordskred, ras  
  
 och översvämning. Sådana naturolyckor i befintlig bebyggelse  
  
 medför stora kostnader för samhället. En stor del av bebyggelsen  
  
 har tillkommit innan noggranna överväganden om riskerna för  
  
 skred och översvämning blev vanliga i kommunernas fysiska  
  
 planering. Till stöd för den kommunala riskhanteringen låter  
  
 Räddningsverket utföra översiktliga karteringar av markens stabilitet  
  
 i områden med befintlig bebyggelse samt i översvämningshotade  
  
 områden.  
  
 Ansökan om statsbidrag för förebyggande åtgärder  
  
 Kommuner kan söka statsbidrag för förebyggande åtgärder mot  
  
 naturolyckor som har utförts eller som planeras. Ansökan ska  
  
 ställas till Räddningsverket och vara inlämnad senast 1 augusti.  
  
 Ansökan görs på blankett som kan erhållas från Räddningsverket,  
  
 eller hämtas på http://naturolyckor.srv.se. Kostnader som kan vara  
  
 bidragsgrundande är exempelvis:  
  
  Förstärkande och översvämningsförhindrande åtgärder samt  
  
 åtgärder som är en direkt följd av att kunna utföra dessa.  
  
  Fördjupad utredning som visar på behov av åtgärder och att  
  
 åtgärderna genomförs, eller att utredningen visar på tillfredsställande  
  
 förhållanden.  
  
  Kostnader för att pröva åtgärderna i Miljödomstol 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 73  
  
 För ansökan gäller  
  
  Ansökan ska i sin helhet inlämnas i två exemplar (för ras och  
  
 skred) eller tre exemplar (för översvämning), senast 1 augusti.  
  
 Om kommunen söker för fler objekt ska de prioriteras utifrån  
  
 risksynpunkt. Om kommunen bedömer att åtgärden ska prövas  
  
 i Miljödomstol kommer ansökan att bli vilande till dess att  
  
 miljödom meddelats.  
  
  Bidraget är begränsat till max 80 procent av de hotade  
  
 objektens värde  
  
  Bidrag kan beviljas med upp till 80 procent av de bidragsberättigade  
  
 kostnaderna.  
  
  Bidrag ges enbart för åtgärder inom bebyggda områden dock ej  
  
 för nyexploatering.  
  
 Till ansökan ska följande bifogas  
  
  Beskrivning och värdering av risken  
  
  Redovisning av de hotade objektens värde  
  
  Beskrivning av åtgärderna inklusive beräkningar, kartor och  
  
 ritningar  
  
  Olika krav ställs på materialet beroende på om kommunen  
  
 söker för åtgärder mot skred och ras eller åtgärder mot översvämning,  
  
 se nedan.  
  
  Kommunens ställningstagande till om åtgärden ska prövas i  
  
 Miljödomstol.  
  
  Tidplan för åtgärdernas genomförande.  
  
  Kostnadsberäkning för åtgärderna. Om åtgärderna är utförda  
  
 ska kostnaden redovisas genom kopior av verifikat.  
  
  Redovisning av åtgärdernas konsekvenser på omgivningen, vad  
  
 gäller risk och miljö. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 74  
  
 Om ansökan avser åtgärder mot skred och ras ska dessutom följande  
  
 ingå  
  
  Den geotekniska utredningen ska i normalfallet omfatta nivån  
  
 fördjupad utredningen enligt Skredkommissionens rapport  
  
 3:95  Anvisningar för släntstabilitetsutredningar. Vid enklare  
  
 förhållanden och små åtgärder kan detaljerad utredning vara  
  
 tillräckligt.  
  
  Redovisning av beräknad säkerhet i beräkningssektioner före  
  
 och efter förstärkning.  
  
  Redovisning av primärt och sekundärt skredriskområde.  
  
  För åtgärder där en långvarig funktionskontroll krävs ska ett  
  
 program för kontroll och programansvarig redovisas.  
  
  För bergbranter krävs en bergteknisk utredning och analys av  
  
 förutsättningar ör ras och vilka åtgärder som krävs för att  
  
 säkerheten ska bli tillfredsställande.  
  
 Om ansökan avser åtgärder mot översvämning ska dessutom följande  
  
 ingå  
  
  Redovisning av tidigare kända översvämningar och skadorna av  
  
 dessa i det aktuella området.  
  
  Redovisning av statistisk återkomsttid för det flöde som  
  
 åtgärderna ska skydda mot.  
  
  Vald återkomsttid ska ställas i relation till de hotade objektens  
  
 värde.  
  
  Redovisning av översvämningsområde vid valt flöde.  
  
  Där översvämmningsskydd ska uppföras bör även markens  
  
 stabilitet redovisas.  
  
  Vid stabilitetsproblem gäller samma krav på handlingar, beräkningar  
  
 och redovisning som ovan Om ansökan avser åtgärder  
  
 mot skred.  
  
 Handläggningen av samtliga ärenden sker i samråd med myndighetsfunktionen  
  
 hos SGI och SMHI. Under handläggningstiden  
  
 sker normalt kommunbesök. Räddningsverket gör en samlad 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 75  
  
 bedömning av alla inkomna ansökningar och fördelar sedan  
  
 anslaget till de objekt där högst risk föreligger för människors liv,  
  
 hälsa och egendom samt ekonomiska konsekvenser av en olycka.  
  
 Om ansökan gäller en planerad åtgärd, lämnar Räddningsverket  
  
 först ett preliminärt beslut. Räddningsverket fattar slutligt beslut  
  
 efter att kommunfullmäktige beslutat om att ta emot bidraget och  
  
 att utföra åtgärderna.  
  
 Räddningsverkets översiktliga översvämningskartering  
  
 Sverige drabbas nästan årligen av översvämningar med stora skador  
  
 som följd. Genom fysisk planering och förebyggande åtgärder samt  
  
 effektiva och relevanta räddningsinsatser under en akut översvämningssituation  
  
 kan skadorna begränsas. Översiktliga översvämningskartor  
  
 är ett hjälpmedel i detta arbete. Kartorna visar  
  
 vilka områden som riskerar att hotas av översvämning vid höga  
  
 flöden.  
  
 Räddningsverket tar sedan 1998 fram, karterar, översiktliga översvämningskartor  
  
 längs delar av de större svenska vattendragen. För  
  
 närvarande är ca 1 000 mil (ca 10 procent) av landets vattendrag  
  
 prioriterade för kartering. (I januari 2006 är ca 700 mil karterade.)  
  
 De översiktliga kartorna är avsedda för övergripande planering av  
  
 räddningstjänstens arbete och som underlag för kommunens översiktplaner.  
  
 Översvämningskarteringen omfattar naturliga flöden i  
  
 både reglerade och oreglerade vattendrag. De rymmer inte flöden  
  
 som uppkommit genom till exempel dammbrott och isdämningar.  
  
 Vad visar kartorna?  
  
 Kartorna visar vilka områden utmed vattendragen som riskerar att  
  
 översvämmas. I bedömningen av detta utgår man från två olika  
  
 slags flöden, dels det s k 100-årsflödet, dels beräknat högsta flöde.  
  
  100-årsflödet visar med vilken sannolikhet en viss mängd vatten  
  
 passerar en viss plats i ett vattendrag under en 100-årsperiod.  
  
  Beräknat högsta flöde är den största mängd vatten som kan  
  
 förekomma i ett visst område. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 76  
  
 Så produceras kartorna  
  
 Översvämningskartorna bygger på flödes-, bro- och dammuppgifter,  
  
 kartinformation samt digitala höjddatabaser.  
  
 Produktionen av kartorna sker i tre moment:  
  
  Beräkning av de två flödena. 100-årsflödet beräknas via en  
  
 statistisk analys av en lång serie mätningar av vattenföringen.  
  
 Beräknat högsta flöde tas fram i enlighet med de riktlinjer den  
  
 så kallade Flödeskommittén* har satt för dimensionering av  
  
 dammar i riskklass I, det vill säga dammar som ger de värsta  
  
 konsekvenserna om de brister. Beräkningen bygger på en  
  
 systematisk kombination av alla kritiska faktorer, dvs. regn,  
  
 snösmältning, hög markfuktighet och magasinsfyllning i reglerade  
  
 vattendrag, som bidrar till ett flöde.  
  
  Beräkning av vattenstånd vid de två flödena längs vattendraget.  
  
 Här används en hydraulisk modell där vattendraget/älvsträckan  
  
 beskrivs med hjälp av geomorfologi, det omkringliggande landskapets  
  
 topografi, vattendragets egenskaper samt damm- och  
  
 broritningar. Modellen kalibreras mot tidigare mätningar av  
  
 vattenstånd och vattenföring. Därefter beräknas vattenståndet i  
  
 sektioner tvärs över vattendraget.  
  
  Kartläggning av områden med risk för översvämning. Detta sker  
  
 med hjälp av datorbaserade informationssystem, GIS**.  
  
 Vattenstånd utmed hela vattendraget beräknas fram och med  
  
 hjälp av en höjddatabas räknas de områden som riskerar att  
  
 översvämmas fram.  
  
 * SMHI, Statens Vattenfallsverk (idag Vattenfall AB) och Kraftverksföreningen  
  
 tillsatte 1985 den så kallade Flödeskommittén med uppgift att  
  
 bland annat utarbeta förslag till riktlinjer för bestämning av dimensionerande  
  
 flöden vid kraftverk- och regleringsdammar. Flödeskommittén  
  
 upplöstes 1990.  
  
 ** Geografiska informationssystem, GIS, är ett datorbaserat informationssystem  
  
 med funktioner för inmatning, bearbetning, lagring, analys och  
  
 presentation av geografiska data. Geografiska informationssystem används  
  
 för att göra analyser, beräkningar och simuleringar.  
  
 Karteringen presenteras dels i en rapport med tryckta kartor där  
  
 zoner som riskerar att översvämmas är markerade, dels som  
  
 kartskikt på en cd-romskiva i ARC/INFO-, ArcView- och  
  
 MapInfoformat för vidare bearbetning av användare vid kom 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 77  
  
 muner, länsstyrelser med flera. Tanken är att skikten ska kopplas  
  
 till lämplig karta, till exempel i skala 1:50 000, som visar var  
  
 översvämningar kan ske och ge problem vid vägar, järnvägar, broar  
  
 och bebyggelse. Kartskikten kan även kopplas till olika koordinatsatta  
  
 register såsom riskområden för skred, fastighetsregister med  
  
 antal boende, brunnar, avloppsreningsverk, industrier, miljöfarlig  
  
 verksamhet, upplag med mera.  
  
 Faktaruta (källa NE):  
  
 Flöde – vattentransporten i ett vattendrag genom ett avrinningsområde,  
  
 men också vattenföringen per tvärsnittsarea  I vattendrag  
  
 betecknar flöde även det högvattenflöde som orsakats av  
  
 häftigt regn eller intensiv snösmältning.  
  
 Vattenstånd – vattenytas höjd i förhållande till en fast punkt på  
  
 strand el. föremål  
  
 Vattenföring – den volym vatten som, per tidsenhet, rinner fram  
  
 genom ett tvärsnitt av t.ex. ett vattendrag, en rörledning eller ett  
  
 grundvattenförande jordlager  Vattenföringen anges vanligen i  
  
 m3/s.  
  
 Användning  
  
 Översiktskartorna är avsedda för övergripande planering. Om  
  
 kommunen eller någon annan avser att detaljplanera ett område  
  
 som ligger inom översvämningszonerna, eller behöver underlag för  
  
 byggnation i eller nära vattendrag, krävs bättre och mer detaljerade  
  
 beräkningar av vattenstånd och en mer noggrann beskrivning av  
  
 topografin i området., t ex nivåer på vägbanor och vallar.  
  
 Upphovsrätt  
  
 Räddningsverket har upphovsrätt till översvämningskarteringarna  
  
 som skyddas av upphovsrättslagen (1960:729). Att mångfaldiga  
  
 innehållet i rapporter och CD-skivor helt eller delvis, utan medgivande  
  
 av Räddningsverket, är inte tillåtet. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 78  
  
 Kontaktperson  
  
 Anderson, Räddningsverket, telefon 054-13 50  
  
 50.  
  
 Karterade vattendrag  
  
 Översiktliga översvämningskarteringar läggs ut kontinuerligt på  
  
 http://naturolyckor.Räddningsverket.se. För närvarande finns ett  
  
 fyrtiotal karteringar utlagda. Räddningsverket lägger ut karteringarna  
  
 efter hand som de färdigställts och lämnats över till  
  
 berörda kommuner. För närvarande (2006-01-18) pågår översiktlig  
  
 översvämningskartering av åtta nya vattendrag: Piteälven, Skellefteälven,  
  
 Fjällsjöälven, Tämnarån, Lyckeboån, Suseån, Tidan och  
  
 Örekilsälven.  
  
 Befintliga översvämningskarteringar  
  
 Källa: www.raddningsverket.se (2006-01-18). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 79  
  
 Alfabetisk lista över karterade vattendrag (2006-01-18)  
  
 Arbogaån  
  
  sträckan Ställdalen till Mälaren  
  
 Byälven  
  
  sträckan från Glafsfjorden till utloppet i Vänern  
  
 Dalälven - biflödet Lillälven samt Faluån  
  
  sträckan Åsendammen till mynningen i Dalälven, sträckan nedströms  
  
 Amungen i Dalälven t.o.m. Runn i Lillälven, sträckan  
  
 varpan t.o.m. Runn i Faluån  
  
 Delångersån  
  
  sträckan Dellensjöarna till utloppet i Bottenhavet  
  
 Emån  
  
  Sträckan från Grumlan till Östersjön samt biflödet Silverån från  
  
 Silverdalen  
  
 Faxälven  
  
  sträckan från Ströms vattudal till utloppet i Ångermanälven  
  
 Fyrisån  
  
  sträckan från Vattholma till utloppet i Mälaren  
  
 Gavleån  
  
  inkluderande Storsjön, Jädraån från Kungsfors samt Hoån från  
  
 Hofors  
  
 Gullspångsälven  
  
  sträckan Nordmarksälven från Nordmark till Knappforsen samt  
  
 Prästbäckens gren till Storforsälven, sträckan Timsälven, Letälven  
  
 och Gullspångsälven till Vänern. Sträckan Svartälven genom Karlskoga  
  
 Göta älv och Nordre älv  
  
  sträckan Vänern till Kattegatt  
  
 Hedströmmen  
  
  sträckan Uttersberg till mynningen i Mälaren  
  
 Indalsälven  
  
  sträckan från Ånnsjön till utloppet i Bottenhavet, samt biflödet  
  
 Järpströmmen från Järpströmmens kraftverk till sjön Liten  
  
 Kalixälven  
  
  sträckan Männikönsaari till mynningen 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 80  
  
 Klarälven  
  
 -ä sträckan från Mann till Karlstad  
  
 Kolbäcksån  
  
  sträckan från Bysjön till utloppet i Mälaren  
  
 Lagan  
  
  sträckan Karlsfors till mynningen  
  
 Lidan och Flian  
  
  Lidan, sträckan Hellestad till Vänern och Flian, sträckan Hornborgasjön  
  
 till mynningen i Lidan  
  
 Ljungan  
  
  sträckan från Rätanssjön till utloppet i Bottenhavet  
  
 Ljusnan  
  
  sträckan Svegsjön till mynningen  
  
 Motala ström  
  
  sträckan Vättern till Bråviken  
  
 Moälven  
  
  sträckan Grannlåten i Norra Anundsjöån till Bottenhavet samt  
  
 biflödet Södra Anundsjöån från Långsele  
  
 Mälaren  
  
 Mörrumsån del 1  
  
  sträckan Helgasjön till Granö kraftverk  
  
 Mörrumsån del 2  
  
  sträckan Hönshyltefjorden till mynningen i Östersjön  
  
 Nissan  
  
  från utloppet av Vikaresjön till havet samt biflödet Kilan från  
  
 Kinnared  
  
 Nyköpingsån  
  
  sträckan från Högsjö till mynningen  
  
 Råån  
  
  sträckan från Sireköpinge till utloppet i Öresund  
  
 Rönne å  
  
  sträckan från och med Västra Ringsjön till Kattegatt  
  
 Stångån  
  
  sträckan från Brokind till utloppet i Roxen 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 81  
  
 Svartån  Hjälmaren  Eskilstunaån  
  
  sträckan från sjön Toften till Mälaren  
  
 Svartån (Västerås)  
  
  sträckan Hörendesjön till Mälaren  
  
 Svartån  
  
  längs Motala ström sträckan från Öringe till utloppet i Roxen  
  
 Säveån  
  
  sträckan Alingsås till mynningen  
  
 Tabergsån  
  
  sträckan från Vederydssjön till utloppet i Vättern  
  
 Testeboån  
  
  sträckan från Åmot till utloppet i Bottenhavet  
  
 Trosaån  
  
  sträckan Frösjön till utloppet i Östersjön  
  
 Umeälven  
  
  sträckan Ajaure till mynningen  
  
 Umeälven  
  
  sträckan Överuman till Storuman  
  
 Vindelälven  
  
  sträckan Sorsele till Spöland  
  
 Viskan  
  
  från sjön Mogden till mynningen  
  
 Voxnan  
  
  sträckan från Branch inflöde till sammanflödet med Ljusnan  
  
 Vänern  
  
 Västerdalälven del 1  
  
  sträckan Malung till sammanflödet med Österdalälven  
  
 Västerdalälven del 2  
  
 - sträckan Fulunäs till Malung  
  
 Ångermanälven (Åselegrenen)  
  
  sträckan Volgsjön till Bottenhavet  
  
 Ätran  
  
  sträckan Vist till Kattegatt 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 82  
  
 Räddningsverkets översiktliga stabilitetskartering  
  
 Idag har många kommuner med osäkra markförhållanden tillgång  
  
 till översiktlig information om förutsättningarna för skred inom  
  
 bebyggda områden. Detta genom kartläggningar som startade i  
  
 slutet av 70-talet.  
  
 1986 antog Riksdagen en proposition om förebyggande  
  
 åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. Räddningsverket  
  
 fick där ansvaret för att ta fram översiktliga stabilitetskarteringar  
  
 och fördela statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor  
  
 i bebyggda områden.  
  
 Den översiktliga stabilitetskarteringen omfattar för närvarande  
  
 endast slänter i ler- och siltområden.  
  
 Innehållet och tillförlitligheten hos de översiktliga stabilitetskarteringarna  
  
 varierar eftersom metoderna förfinats med åren.  
  
 Numer omfattar utredningarna en förstudie där man ringar in  
  
 bebyggda områden där förutsättningar för skred kan finnas.  
  
 Därefter görs en huvudstudie då man studerar markens topografi,  
  
 jordart, närheten till vattendrag och grundvattenutströmning.  
  
 Dessutom utförs geotekniska fältundersökningar med efterföljande  
  
 överslagsberäkningar och befintligt geotekniskt material studeras.  
  
 Arbetet med att ta fram de översiktliga stabilitetskarteringarna  
  
 pågår kontinuerligt. Vilka kommuner som står på tur att karteras  
  
 avgörs av Räddningsverket i samråd med SGI:s myndighetsfunktion.  
  
 Syfte  
  
 En stor del av bebyggelsen har tillkommit innan noggranna  
  
 överväganden om riskerna för naturolyckor blev vanliga. Till stöd  
  
 för landets kommuner låter Staten genom Räddningsverket utföra  
  
 översiktliga karteringar av risker för olika slags naturolyckor som  
  
 ras, skred och översvämning.  
  
 Syftet med denna översiktliga kartering av stabilitetsförhållandena  
  
 är att översiktligt kartlägga markens stabilitetsförhållanden i  
  
 bebyggda områden. Karteringen visar på var det finns behov av att  
  
 göra detaljerade stabilitetsutredningar eller där man bör göra en  
  
 översyn av tidigare utredningar och eventuellt tidigare åtgärder på  
  
 grund av att de inte följer Skredkommissionens anvisningar. Resultatet  
  
 av karteringen skall utgöra ett stöd för länsstyrelse och 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 83  
  
 kommun om var skredrisker kan föreligga och utgöra underlag i  
  
 den ordinarie riskhanteringen.  
  
 Karteringen utförs i två etapper. Etapp 1a omfattar kartering av  
  
 jordartsförhållanden och topografiska förhållanden. Etapp 1b  
  
 omfattar bedömning av stabilitetsförhållandena för rådande förhållanden.  
  
 Syftet med etapp 1a är att utifrån jordartsförhållanden och topografiska  
  
 förhållanden ange:  
  
  vilka områden som har förutsättningar för skred och ras  
  
  vilka områden som saknar förutsättningar för skred och ras  
  
 Syftet med etapp 1b är att med stöd av utförda undersökningar,  
  
 överslagsberäkningar och bedömningar inom områden med förutsättningar  
  
 för skred och ras:  
  
  markera område som översiktligt ej kan klassas som tillfredsställande  
  
 stabilt eller otillräckligt utrett, detaljerad utredning  
  
 rekommenderas.  
  
  markera område där detaljerad utredning bedöms som speciellt  
  
 angeläget.  
  
  markera område som tidigare klassats som tillfredsställande  
  
 stabilt eller som har förstärkts men nu gällande anvisningar av  
  
 Skredkommissionen ej följts. Översyn av tidigare utredningar  
  
 och stabiliserande åtgärder rekommenderas.  
  
  markera område där översyn av tidigare utredningar och  
  
 stabiliserande åtgärder bedöms som speciellt angeläget.  
  
  översiktligt identifiera områden där stabiliteten är tillfredsställande.  
  
 Den översiktliga stabilitetskarteringen har till syfte att översiktligt  
  
 kartera stabilitetsförhållanden för mark som är bebyggd. Att utreda  
  
 t.ex. vägars och järnvägars grundläggningssätt och stabilitet och  
  
 kajers kondition, status och stabilitetshöjande effekt ingår ej i  
  
 karteringsuppdraget. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 84  
  
 Metod  
  
 Enligt Räddningsverkets metod kan en översiktlig stabilitetskartering  
  
 indelas i två steg, dels en förstudie och dels en huvudstudie  
  
 (etapp 1). Huvudstudien i sin tur består av två deletapper,  
  
 etapp1a och etapp 1b.  
  
 Förstudien görs mycket översiktligt och i samråd med kommunen.  
  
 Dess syfte är att avgränsa de områden som sedan skall  
  
 behandlas i huvudstudien.  
  
 Huvudstudien, dvs. etapp 1, innebär att stabilitetsförhållandena  
  
 för slänter innehållande jordlager bestående av lera, silt och sand i  
  
 bebyggda områden karteras översiktligt. Om marken inte med  
  
 säkerhet kan klassas som stabil i etapp1, bör man gå vidare och  
  
 utreda stabilitetsförhållanden enligt etapp 2 och etapp 3.  
  
 De olika etapperna beskrivs kort nedan. Den översiktliga  
  
 stabilitetskarteringen avser endast etapp1 (1a + 1b).  
  
 Etapp 1, Huvudstudie översiktlig stabilitetskartering är ett  
  
 pågående riksomfattande arbete som utförs successivt kommun för  
  
 kommun. Karteringen sker endast i bebyggda områden. Etapp 1 är  
  
 indelad i två deletapper, etapp 1a och etapp 1b. I etapp1a karteras  
  
 stabilitetsförhållandena översiktligt med avseende på jordart och  
  
 topografi. Besiktningar i fält görs. I etapp 1b karteras stabilitetsförhållandena  
  
 översiktligt utifrån fältundersökningar och överslagsberäkningar  
  
 i särskilt utvalda sektioner. Bedömningar av tidigare  
  
 utförda stabilitetsutredningar görs också.  
  
 Etapp 1 ger inga exakta svar om skredrisken. Karteringsmetodiken  
  
 bygger på att med relativt enkla metoder fastställa om  
  
 förutsättningar för ras och skred är uppfyllda samt med kompletterande  
  
 fältinsatser och beräkningar att översiktligt klarlägga rådande  
  
 stabilitetsförhållanden. Då karteringen är färdig, hålls presentations-  
  
 och informationsmöten då karteringsresultatet redovisas  
  
 för Länsstyrelse och kommun. Arbetet utförs av geotekniska  
  
 konsultfirmor på uppdrag av Räddningsverket.  
  
 Om det inte är möjligt att klarlägga stabilitetsförhållandena med  
  
 hjälp av den överslagsberäkning, som utförts i etapp 1b, eller om ett  
  
 område ej kan klassas som tillfredsställande stabilt, krävs detaljerad  
  
 stabilitetsundersökning (etapp 2). Om däremot resultatet av den  
  
 överslagsberäkning som utförs i etapp 1b påvisar att stabilitetsförhållandena  
  
 är tillfredsställande behöver ej detaljerad stabilitetsundersökning  
  
 utföras för aktuellt markområde. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 85  
  
 Etapp 2 omfattar detaljerad utredning eventuellt följd av fördjupad  
  
 utredning, enligt Skredkommissionens anvisningar för  
  
 släntstabilitetsutredningar, Rapport 3:95. Etapp 2 utförs inom  
  
 markområden som har påträffats vid den översiktliga karteringen i  
  
 etapp 1, där stabilitetsförhållandena ej kunnat klarläggas med  
  
 överslagsberäkning eller ej kunnat klassas som tillfredsställande  
  
 stabila. Dessa undersökningar finansieras av berörd kommun eller  
  
 fastighetsägare.  
  
 Etapp 3 omfattar dimensionering och genomförande av förstärkningsåtgärder  
  
 för markområden som vid detaljundersökningen  
  
 visat sig ha otillfredsställande stabilitet, dvs. kompletterande utredning  
  
 enligt Skredkommissionens anvisningar. Kommuner kan få  
  
 statliga bidrag för vissa delar av de arbeten som utförs i etapp 3.  
  
 Räddningsverket administrerar detta bidrag.  
  
 Kartredovisning  
  
 Karta 1a redovisar bl a en indelning i stabilitetszoner och karta 1b  
  
 redovisar bl a en översiktlig bedömning av stabilitetsförhållandena  
  
 inom stabilitetszon I (den minst stabila zonen av tre). 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 86  
  
 Karta 1 a  
  
 Karta 1 b 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 87  
  
 I etapp 1a delas inventeringsområden in i zoner med olika  
  
 stabilitetsförutsättningar baserade på parametrarna jordart och  
  
 topografiska förhållanden. Zonerna redovisas på karta 1a. Zonindelningen  
  
 i stabilitetszon I, II och III kan betraktas som  
  
 statisk, dvs. påverkas inte av förändringar i t.ex. laster och hållfasthet.  
  
 Kartan gäller så länge inga större förändringar i topografin  
  
 görs.  
  
  Inom zon I finns förutsättningar för initiala spontana eller  
  
 provocerade skred och ras.  
  
  Inom zon II finns inga förutsättningar för initiala skred eller  
  
 ras, men zonen kan komma att beröras av skred och ras som  
  
 initieras inom angränsande zon I.  
  
  Inom zon III saknas förutsättningar för skred eller ras eftersom  
  
 lös jord inte förekommer inom zonen. Emellertid kan aktiviteter  
  
 inom zonen ha negativ inverkan på stabiliteten i de  
  
 angränsande zonerna.  
  
 Observera att karta 1a inte redovisar risken för skred och ras  
  
 eftersom zonindelningen inte utgör något mått på säkerheten utan  
  
 visar endast grundförutsättningarna – jordart och marklutning –  
  
 för skred och ras.  
  
 I etapp 1b bedöms stabilitetsförhållandena genom att överslagsberäkning  
  
 utförs i representativa beräkningssektioner. Karta 1b  
  
 redovisar en bedömning av nuvarande stabilitetsförhållanden, så  
  
 långt de är kända.  
  
 För att ett område ska kunna friskrivas gäller att Skredkommissionens  
  
 anvisningar för släntstabilitetsutredningar, Rapport  
  
 3:95 skall vara uppfyllda.  
  
 Gul-färgat område på karta 1b avser områden där stabilitetsförhållandena  
  
 tidigare har klassats som tillfredsställande och även  
  
 områden som har förstärkts men där nu gällande anvisningar av  
  
 Skredkommissionen ej följts fullt ut. I dessa områden rekommenderas  
  
 en översyn av tidigare utredningar och stabiliserande  
  
 åtgärder.  
  
 Orange-färgat område avser område som översiktligt ej kan  
  
 klassas som tillfredsställande stabilt eller som otillräckligt utrett  
  
 område. I dessa områden rekommenderas en detaljerad geoteknisk  
  
 utredning för att fastställa markens stabilitet. Som kriterier för att  
  
 ett område skall påföras orange färg är antingen att den kom 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 88  
  
 binerade analysen ger ett värde på säkerhetsfaktorn som är lägre än  
  
 1,5 eller att den odränerade analysen ger ett värde lägre än 2,0  
  
 (värden enligt Skredkommissionens anvisningar 3:95 för en översiktlig  
  
 utredning).  
  
 Kommentarer till Karta 1b  
  
 Det är en detaljerad stabilitetsutredningen som visar om eventuella  
  
 förstärkande åtgärder behövs. Inom stora delar av de orangefärgade  
  
 områdena kommer en detaljerad utredning sannolikt visa  
  
 att förstärkande åtgärder ej är nödvändiga.  
  
 Områden där tidigare utförd utredning eller stabiliserande åtgärd  
  
 är genomförd kan vara gul-markerade, med rekommendation om  
  
 översyn av tidigare utredning eller åtgärd. För många av dessa  
  
 områden behövs sannolikt inte så omfattande utredningsarbete  
  
 genomföras för att få en bild av områdets stabilitet.  
  
 Ju mer noggrann undersökning desto lägre säkerhetsfaktor kan  
  
 accepteras, se Skredkommissionens anvisningar Rapport 3:95,  
  
 tabell 8:1  
  
 Övrigt  
  
 Förändrade förutsättningar som bortschaktning av massor, tippning  
  
 av överskottsmassor, exploatering, tillbyggnad, släntjusteringar,  
  
 erosion osv. samt nya undersökningar och ny kunskap i  
  
 övrigt kan leda till att förhållanden som redovisas på såväl karta 1a  
  
 som 1b måste uppdateras för att inte bli inaktuella.  
  
 Översiktlig stabilitetskartering utförs endast för bebyggda  
  
 områden, vilket innebär att områden där ingen bebyggelse förekommer  
  
 kan ha otillfredsställande stabilitetsförhållanden utan att  
  
 det markerats med orange färg på karta 1b. Översiktlig stabilitetsutredning  
  
 skall ej användas som underlag för någon form av  
  
 exploatering. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 89  
  
 Kommuner som är stabilitetskarterade  
  
 Källa: www.raddningsverket.se (2006-01-18).  
  
 Den färg som kommunen har avspeglar den metod som använts vid  
  
 karteringen. Den metod som används idag är markerad med  
  
 mörkgrön. Gamla karteringar håller på att uppgraderas till den nya  
  
 karteringsmetoden. För närvarande (januari 2006) pågår översiktlig  
  
 stabilitetskartering i Sollefteå, Kramfors, Härnösand och Sundsvalls  
  
 kommuner. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 90  
  
 Referenser  
  
 Boverket, Översvämningsfrågor i översiktsplaneringen. Regeringsuppdrag  
  
 M2000/3961/R. Redovisning av hur översvämningsfrågorna  
  
 hanteras i kommunernas översiktsplanering mot bakgrund  
  
 av översvämningarna i Sverige år 2000 samt i vilken omfattning  
  
 vissa byggnader skadades.  
  
 Översvämningen i Arvika hösten 2000, KommunTeknik, Arvika  
  
 Kommun, www.arvika.se  
  
 Räddningsverkets översiktliga karteringar m.fl. uppgifter har  
  
 hämtats från Räddningsverkets hemsida: www.raddningsverket.se  
  
 Telefonintervjuer  
  
 Arvika kommun  
  
 Boden kommun  
  
 Falu kommun  
  
 Göteborgs Stad  
  
 Marks kommun  
  
 Ödeshög kommun  
  
 Överkalix kommun 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 91  
  
 Underbilaga  
  
 Räddningsverkets förtydliganden och  
  
 kommentarer till Inventering av  
  
 kommunernas hantering av  
  
 översvämning, ras och skred  
  
 Inregia AB januari 2006  
  
 Rättelser  
  
 Sid. 43: Räddningsverket tillsammans med SGI och Göteborgs stad  
  
 har gjort en skredriskkartering för Göta Älv (enbart bebyggda  
  
 områden) västra stranden mellan Angered och Tingstad som blev  
  
 klar hösten 2005.  
  
 Sid. 60: Totalt sett, under perioden 19872005 har ca 300 projekt  
  
 beviljats bidrag.  
  
 Förtydliganden och kommentarer  
  
 Förtydliganden till kartorna på sidorna 11 och 12  
  
 Kartorna på sidorna 11 och 12 lämnar utrymmen för felaktiga  
  
 tolkningar och slutsatser.  
  
 Alla kommuner som är karterade har färgats, dvs. 154 stycken är  
  
 berörda av en översiktlig översvämningskartering och 151 stycken  
  
 av översiktlig stabilitetskartering. Mängden av kommuner som har  
  
 karteringar är bara delvis samma som den mängd av kommuner  
  
 som besvarat enkäten. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 92  
  
 I enkätsvaren har 42 kommuner svarat att de använder översvämningskarteringen  
  
 och 27 kommuner använder stabilitetskarteringen.  
  
 Dessa siffror grundar sig på de 136 kommuner som  
  
 besvarat enkäten och inte på den totala mängden karterade kommuner.  
  
 Vi menar att redovisningssättet, kartorna på sid. 11 och 12,  
  
 inte ger en korrekt bild av i vilken utsträckning karteringarna  
  
 används eftersom de kommuner som besvarat enkäten bara delvis  
  
 är de samma som är karterade.  
  
 Kännedom om de översiktliga karteringarna  
  
 Enkäten har sänts till kommunernas registrator för att sedan  
  
 vidarebefordras till en handläggare att besvara frågorna. Oftast är  
  
 de här frågorna koncentrerade till ett fåtal personer på kommunen.  
  
 Om enkäten besvarats av någon annan än den som arbetar med  
  
 frågorna kan vetskapen om karteringarna vara begränsad. Kännedom  
  
 om översvämningskartering respektive stabilitetskartering kan  
  
 dessutom ligga på olika personer.  
  
 Ansvar att kartlägga och göra undersökningar,  
  
 staten/kommun/enskild  
  
 En stor del av bebyggelsen i vårt samhälle har tillkommit innan  
  
 noggranna överväganden om riskerna för naturolyckor blev vanliga.  
  
 Efter skredet i Tuve 1977 beslutade regeringen att översiktliga  
  
 Sveriges kommuner  
  
 290 st  
  
 Kommuner som  
  
 besvarat enkäten  
  
 136 st  
  
 Karterade  
  
 kommuner  
  
 ca 150 st  
  
 Kommuner som  
  
 har kartering  
  
 och besvarat  
  
 enkäten 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 93  
  
 karteringar med avseende på skredrisker i bebyggda områden skulle  
  
 utföras i de mest utsatta kommunerna. 1987 kom propositionen  
  
 Förebyggande åtgärder m.m. mot jordskred och andra naturolyckor.  
  
 Där beskrevs hur ansvar för frågorna skulle fördelas  
  
 mellan staten, kommunen och den enskilde fastighetsägaren och att  
  
 staten skulle fortsätta bekosta översiktliga stabilitetskarteringar.  
  
 Riskhantering är primärt en kommunal uppgift, men när det gäller  
  
 risker som översvämningar, ras och skred krävs det specialkompetens  
  
 som inte alltid finns tillgänglig i kommunerna. Staten,  
  
 genom Räddningsverket, hjälper därför kommunerna att översiktligt  
  
 identifiera bebyggda områden där riskerna för översvämning  
  
 och ras och skred kan finnas. Detta görs genom översiktliga  
  
 karteringar. De översiktliga karteringarna visar på områden där det  
  
 finns risk för översvämning eller ras/skred och där kommunen bör  
  
 gå vidare med detaljerade studier.  
  
 I inventeringen är det en mängd kommuner som efterfrågar stöd  
  
 till mer förfinade modeller och karteringar samt stöd till utredningar  
  
 av mer detaljerad nivå. Önskemål om sammankoppling av  
  
 översvämningskartering med geotekniska undersökningar i samband  
  
 med erosionsproblem har också angetts. På det sätt som  
  
 ansvarsfördelningen ser ut i dag ligger detta ansvar på kommunal  
  
 nivå.  
  
 Kartornas noggrannhet och tillförlitlighet  
  
 Flera kommuner har svarat att de anser att översvämningskartorna  
  
 är för grova och att de inte är tillförlitliga med avseende på den  
  
 höjddatabas som använts vid kartornas framställan.  
  
 I framställningen av översvämningskartorna används den nationella  
  
 höjddatabasen i de hydrauliska modellerna. Utmed vattendraget  
  
 kalibreras modellen mot kända vattenstånd i en mängd  
  
 punkter. Detta gör att karteringens noggrannhet i höjd är någon  
  
 eller några decimeter vid kalibreringspunkterna. De översiktliga  
  
 översvämningskarteringarna är avsedda som underlag i kommunernas  
  
 översiktliga fysiska planering, för räddningstjänstens planering  
  
 av räddningsinsatser och handlingsprogram för förebyggande  
  
 åtgärder. Vattendragsmodellen till de översiktliga översvämningskarteringar  
  
 kan också användas i ett operativt skede för att göra  
  
 bedömningar och insatsplanering samt för att prognostisera vad en  
  
 fortsatt ökning av nederbörd, vattenstånd och flöden kan innebära. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 94  
  
 Noggrannheten för de översiktliga stabilitetskarteringarna följer  
  
 Skredkommissionens riktlinjer för geoteknisk besiktning och  
  
 överslagsberäkning för befintlig bebyggelse.  
  
 Vid arbete med kommunernas detaljplaner eller i samband med  
  
 bygglov är de översiktliga karteringarna inte tillräckliga utan  
  
 detaljerade karteringar/utredningar behöver som regel genomföras.  
  
 Behov av stöd och bidrag till förebyggande åtgärder  
  
 Inventeringen visar att kommunerna efterfrågar kompetensstöd,  
  
 rådgivning, analysstöd samt stöd för att söka bidrag, hjälp med  
  
 riskanalyser och riskbedömningar från sakkunniga myndigheter  
  
 och oberoende experter.  
  
 Detta är något som också framkommer i ansökningarna om  
  
 statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor. De kommuner  
  
 som är mest utsatta för naturolyckor kan oftast hantera  
  
 frågorna på ett bra sätt genom den erfarenhet, kunskap, rutin och  
  
 organisation de byggt upp kring problemen och åtgärder. De vet  
  
 också oftast vad som krävs för att söka statsbidrag. Dessa kommuner  
  
 är oftast bara i behov av expertstöd i särskilda situationer.  
  
 Andra kommuner är mycket trevande i sitt arbete. Personal som  
  
 arbetar med frågorna saknar ibland stöd för frågorna och för  
  
 kostnaderna för att genomföra tillräckliga utredningar för att  
  
 fastställa problemets storlek. Dessa kommuner är i stort behov av  
  
 stöd, rådgivning och expertis.  
  
 Oftast är de här frågorna koncentrerade till ett fåtal personer på  
  
 kommunen. Detta innebär att om personen är intresserad av, har  
  
 kunskap om och driver frågorna på rätt sätt kan de få ganska stor  
  
 genomslagskraft.  
  
 I Räddningsverkets arbete med att behandla bidragsansökningarna  
  
 ingår en tät kontakt med sökande kommuner. Tillsammans med  
  
 myndighetsfunktionen hos SGI och SMHI besöks de flesta av de  
  
 sökande kommunerna. Vid besöket studeras problemområdet i fält  
  
 och ansökan med tillhörande utredningar diskuteras för att få fram  
  
 den optimala åtgärden. Vid detta möte är det brukligt att även  
  
 kommunens konsult deltar.  
  
 Kommunerna lägger ner mycket tid och resurser på att utreda,  
  
 analysera och ta fram åtgärdsförslag som Räddningsverket i  
  
 samarbete med SGI och SMHI värderar. De senaste åren har  
  
 ansökningarna om statsbidrag till förebyggande åtgärder varit 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 15  
  
 95  
  
 ca 160 miljoner kronor per år. Det anslag som finns att fördela har  
  
 sedan 1986 varit 25 miljoner kronor per år. Räddningsverket gör en  
  
 samlad bedömning av alla inkomna ansökningar och fördelar sedan  
  
 anslaget till de objekt där högst risk föreligger för människors liv,  
  
 hälsa och egendom samt ekonomiska konsekvenser av en olycka.  
  
 Många kommuner får avslag på sin ansökan på grund av det  
  
 begränsade anslaget och många får bara bidrag för någon del av  
  
 åtgärderna i taget.  
  
 Myndighetssamverkan  
  
 I inventeringen sid. 43 efterlyser Göteborgs stad samordning  
  
 mellan myndigheter som arbetar med angränsande frågor vad gäller  
  
 översvämning och ras/skred. Ett samarbete mellan Naturvårdsverket  
  
 och Räddningsverket pågår då det gäller förorenad mark  
  
 som dessutom är skredkänslig. Räddningsverket behandlar för  
  
 närvarande två ansökningar om statsbidrag till förebyggande åtgärder  
  
 mot naturolyckor där samverkan mellan myndigheterna  
  
 pågår. I vårt arbete med statsbidrag till förebyggande åtgärder har  
  
 vi dessutom ett bra samarbete med myndighetsfunktionerna hos  
  
 SGI och SMHI. I behandlingen av bidragsansökningarna bistår de  
  
 som oberoende granskare av de tekniska handlingarna i ansökningarna.  
  
 Behov av kunskap för att tolka karteringarna  
  
 Till Räddningsverkets karteringar hör rapporter där bakgrundsfakta  
  
 angående karteringarna finns att tillgå. Dessa beskrivningar har  
  
 vissa tekniska delar som kräver viss bakgrundskunskap och kan  
  
 därför vara svåra att ta till sig. Några av kommunernas svar till  
  
 inventeringen pekar på att den som besvarat enkäten inte har full  
  
 kunskap om karteringen.  
  
 Kommunal medverkan vid framställning av karteringarna  
  
 Inventeringen visar att kommuner efterfrågar ökat samarbete och  
  
 remissförfarande i samband med karteringarna och att karteringen  
  
 bör nyttja kommunernas primärdatabaser. 
  
 Bilaga B 15 SOU 2007:60  
  
 96  
  
 Inför karteringar tillsänds aktuella kommuner information om  
  
 karteringen och dess syfte. Kommunerna ombeds också ställa  
  
 befintligt material till karteringens förfogande t.ex. i form av utredningar,  
  
 mätningar, ritningar, digitala primärkartor m.m. Sådana  
  
 uppgifter är indata till modellerna och behövs för att karteringen  
  
 ska få så hög tillförlitlighet och noggrannhet som möjligt. Är  
  
 kommunerna förhindrade att låna ut sina digitala databaser för  
  
 karteringen återstår bara den nationella höjddatabasen att använda.  
  
 Fortsatt arbete kring karteringar  
  
 Ökad kunskap och erfarenhet gör att karteringsmetoderna ständigt  
  
 förbättras och förfinas. De kommuner som först stabilitetskarterades  
  
 genomgår nu en omkartering och uppgradering till den  
  
 karteringsmetod som används idag. Det finns ständigt ny kunskap  
  
 och teknik som ska arbetas in i metoderna för kartering.  
  
 Inventeringen visar att karteringarna är okända för många.  
  
 Inventeringen visar också på kommunernas behov bland annat i  
  
 form av stöd att tolka karteringar, göra konsekvensbedömningar,  
  
 tydligare redovisningar, den visar också behov av rådgivning och  
  
 kompetensstöd. Dessa synpunkter är något som Räddningsverket  
  
 tar till sig och måste arbeta vidare med för att förbättra.  
  
 Allteftersom kunskapen om klimatförändringen ökar kan också  
  
 karteringsmetoderna förändras och anpassas till de klimatscenarier  
  
 som tagits fram.  
  
 Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet  
  
 Walker  
  
 (enhetschef)