Förord 
 Säkerhetstjänstkommissionen tillkom vid en tidpunkt då olika for- skare, framför allt historiker och statsvetare, inlett arbeten med projekt som låg nära kommissionens uppdrag. Flera av dessa pro- jekt hade påbörjats inom ramen för det forskningsprogram om svensk militär underrättelse- och säkerhetstjänst som Humanistisk- samhällsvetenskapliga forskningsrådet på regeringens uppdrag ut- lyst i februari 1998. Genom att anställa några av forskarna som ex- perter kunde kommissionen tillgodogöra sig deras kunskaper och kompetens och ge dem möjlighet att arbeta med fri tillgång till det relevanta källmaterialet. Resultatet av deras arbete publiceras som bilagor till kommissionens betänkande. Rapporterna har föredra- gits för och diskuterats i kommissionen. Författarna svarar dock själva för sakinnehållet. Det är med andra ord respektive författares analyser, tolkningar och slutsatser som presenteras i rapporterna. Vidare publiceras som bilagor till kommissionens betänkande ett antal rapporter som författats inom kommissionens sekretariat och av enskilda kommissionsledamöter. 
 Mullen 
 Ordförande i Säkerhetstjänstkommissionen 
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 11 
  
 1.1 
  
 Forskningsuppgiften................................................................ 
  
 11 
  
 1.2 
  
 Disposition ............................................................................... 
  
 11 
  
 1.3 
  
 Källmaterial............................................................................... 
  
 13 
  
 2 
  
 KFML/SKP................................................................. 
  
 14 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 14 
  
 2.2 
  
 KFML/SKP – en översikt ........................................................ 
  
 15 
  
 2.2.1 
  
 1967 – SKP blir VPK, KFML bildas ............................ 
  
 17 
  
 2.2.2 
  
 Rebellrörelsen................................................................ 
  
 20 
  
 2.2.3 
  
 Kongressen 1969 ........................................................... 
  
 21 
  
 2.2.4 
  
 KFML splittras 1970 – och 1972.................................. 
  
 22 
  
 2.2.5 
  
 1975-1980 
  – avhopp och uteslutningar........................ 
  
 24 
  
 2.2.6 
  
 1980-talet 
  – från SKP till Solidaritetspartiet................ 
  
 25 
  
 2.2.7 
  
 Parlamentarisk representation...................................... 
  
 26 
  
 2.2.8 
  
 Soldatarbetet.................................................................. 
  
 27 
  
 2.2.9 
  
 Vägen till socialismen ................................................... 
  
 31 
  
 2.2.10 Enhetsfronter ................................................................ 
  
 42 
  
 2.3 
  
 Övervakningen av KFML/SKP ............................................... 
  
 43 
  
 2.3.1  
 Marxist-leninisterna 
  håller hemlig konferens i 
  
 Stockholm 1965............................................................. 
  
 43 
  
 2.3.2 Övervakningen av KFML:s kongress i Göteborg 
  
 1969................................................................................ 
  
 45 
  
 2.3.3 Vad var intressant att kartlägga? .................................. 
  
 47 
  
 2.3.4 
  
 En svensk kulturrevolution? ........................................ 
  
 49 
  
 5 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 2.4 
  
 Säkerhetspolisens arbetsmetoder............................................ 
  
 52 
  
 2.4.1 
  
 Öppna källor................................................................. 
  
 52 
  
 2.4.2 
  
 Yttre spaning ................................................................ 
  
 53 
  
 2.4.3 
  
 Telefonavlyssning......................................................... 
  
 56 
  
 Tabell 1. Telefonavlyssningen mot KFML/SKP – 
  
 avlyssnade lokaler ......................................................... 
  
 64 
  
 2.4.4 
  
 Förtroliga meddelare.................................................... 
  
 65 
  
 2.4.5 Samarbete med utländska tjänster ............................... 
  
 71 
  
 2.4.6 
  
 Andra metoder.............................................................. 
  
 72 
  
 2.5 
  
 Stödgrupper och utbrytare...................................................... 
  
 72 
  
 2.5.1 
  
 Svenska Clartéförbundet.............................................. 
  
 72 
  
 2.5.2 
  
 Marxist-leninistiska 
  Kampförbundet (MLK)............. 
  
 74 
  
 2.5.3 SKP  
 (m-l)/Sveriges 
  Kommunistiska Arbetarparti 
  
 (SKA)............................................................................ 
  
 76 
  
 2.5.4 Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS)...................... 
  
 79 
  
 2.6 
  
 Registrering – regelverk och praxis ........................................ 
  
 82 
  
 2.6.1 
  
 Centralregistret ............................................................ 
  
 87 
  
 2.6.2 
  
 Arbetsanteckningar ...................................................... 
  
 88 
  
 2.7 
  
 KFML/SKP som hotbild......................................................... 
  
 92 
  
 2.7.1 Hotbildens förändring över tid ................................... 
  
 93 
  
 2.7.2 
  
 Revolutionär verksamhet ............................................. 
  
 99 
  
 2.7.3 Samarbete med främmande makt .............................. 
  
 103 
  
 2.7.4 
  
 Försvarsfientlig verksamhet....................................... 
  
 108 
  
 2.7.5 
  
 Samverkan med terroristorganisationer.................... 
  
 110 
  
 2.7.6 Infiltration av andra organisationer........................... 
  
 111 
  
 2.7.7 
  
 Det illojala SKP?......................................................... 
  
 114 
  
 2.8 
  
 Sammanfattning och slutsatser ............................................. 
  
 115 
  
 3 
  
 KFML(r)/KPML(r) ...................................................... 
  
 122 
  
 3.1 
  
 KFML(r)/KPML(r) – en översikt........................................ 
  
 122 
  
 3.1.1 
  
 Driftcellerna................................................................ 
  
 123 
  
 3.1.2 Leve de vilda strejkerna .......................................... 
  
 126 
  
 3.1.3 Soldatarbetet och den väpnade revolutionen............ 
  
 127 
  
 3.1.4 
  
 Internationella kontakter........................................... 
  
 133 
  
 3.1.5 Från förbund till parti ................................................ 
  
 134 
  
 3.2 
  
 Övervakningen av KFML(r)/KPML(r) ............................... 
  
 135 
  
 3.2.1 
  
 Öppna källor............................................................... 
  
 135 
  
 3.2.2 
  
 Yttre spaning .............................................................. 
  
 136 
  
 6 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 3.2.3 
  
 Telefonavlyssning........................................................ 
  
 140 
  
 Tabell 2. Telefonavlyssningen mot KFML(r)/KPML(r) 
  
 1969-1981 
  – Avlyssnade lokaler ................................. 
  
 143 
  
 3.2.4 
  
 Buggning och signalspaning ....................................... 
  
 143 
  
 3.2.5 
  
 Förtroliga meddelare................................................... 
  
 144 
  
 3.2.6 Samarbete med utländska tjänster.............................. 
  
 151 
  
 3.2.7 
  
 Andra kontakter.......................................................... 
  
 151 
  
 3.2.8 
  
 Andra metoder ............................................................ 
  
 152 
  
 3.3 
  
 IB och KPML(r)..................................................................... 
  
 153 
  
 3.4 
  
 Emmausrörelsen..................................................................... 
  
 155 
  
 3.4.1 
  
 Säkerhetstjänsterna och Emmausrörelsen................. 
  
 156 
  
 3.5 
  
 Enhetsinitiativet ..................................................................... 
  
 162 
  
 3.6 
  
 Registrering - regelverk och praxis........................................ 
  
 165 
  
 3.6.1 
  
 Centralregistret (CR) ................................................. 
  
 165 
  
 3.6.2 Registreringen av medlemmar i RKU........................ 
  
 170 
  
 3.6.3 Registreringen av medlemmar i  
 Emmaus-Björkå...... 
  
 170 
  
 3.6.4 
  
 Arbetsanteckningar..................................................... 
  
 173 
  
 3.7 
  
 KFML(r)/KPML(r) som hotbild.......................................... 
  
 175 
  
 3.7.1 Hotbildens förändring över tid.................................. 
  
 175 
  
 3.7.2 
  
 Revolutionär verksamhet............................................ 
  
 180 
  
 3.7.3 Samverkan med främmande makt.............................. 
  
 183 
  
 3.7.4 
  
 Försvarsfientlig verksamhet ....................................... 
  
 185 
  
 3.7.5 
  
 Samverkan med terrorister ......................................... 
  
 185 
  
 3.7.6 
  
 Det illojala KPML(r)?................................................. 
  
 191 
  
 3.8 
  
 Sammanfattning och slutsatser.............................................. 
  
 194 
  
 4 
  
 De svenska trotskisterna............................................ 
  
 201 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 201 
  
 4.2 
  
 Revolutionära socialistiska partiet (RSP) ............................. 
  
 202 
  
 4.3 
  
 Trotskistiska organisationer i HT 16.................................... 
  
 204 
  
 4.3.1 
  
 Bolsjevikgruppen......................................................... 
  
 204 
  
 4.3.2 
  
 Fria Fackföreningsfolket (FFF)................................. 
  
 205 
  
 4.3.3 Marxistiska Arbetsgruppen i Hägersten.................... 
  
 207 
  
 4.3.4 
  
 Förbundet Kommunist (FK) ..................................... 
  
 207 
  
 4.3.5 
  
 Revolutionära Marxister (RM)................................... 
  
 210 
  
 4.3.6 
  
 Kommunistiska Arbetsgruppen................................. 
  
 211 
  
 7 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 4.4 
  
 Revolutionära marxisters förbund (RMF)/ Kommunistiska Arbetarförbundet (KAF)/ Socialistiska 
  
 Partiet (SP)............................................................................. 
  
 212 
  
 4.4.1 
  
 Soldatarbetet............................................................... 
  
 214 
  
 4.4.2 Från förbund till parti ................................................ 
  
 217 
  
 4.5 
  
 Övervakningen av RMF/KAF/SP........................................ 
  
 218 
  
 4.5.1 Fackligt och annat politiskt arbete............................ 
  
 219 
  
 4.5.2 
  
 Öppna källor............................................................... 
  
 231 
  
 4.5.3 
  
 Yttre spaning .............................................................. 
  
 231 
  
 4.5.4 
  
 Telefonavlyssning....................................................... 
  
 233 
  
 4.5.5 
  
 Förtroliga meddelare.................................................. 
  
 236 
  
 4.5.6 Samarbete med utländska tjänster ............................. 
  
 236 
  
 4.6 
  
 Stödgrupper och utbrytare.................................................... 
  
 237 
  
 4.6.1 
  
 Ungsocialisterna......................................................... 
  
 237 
  
 4.6.2 
  
 Pathfinder/Kommunistiska Föreningen................... 
  
 238 
  
 4.6.3 
  
 Arbetarmakt................................................................ 
  
 238 
  
 4.7 
  
 Offensiv/Rättvisepartiet Socialisterna ................................. 
  
 239 
  
 4.7.1 
  
 Säkerhetspolisen och Offensiv .................................. 
  
 242 
  
 4.7.2 
  
 Övervakningen av Offensiv/Rättvisepartiet 
  
 Socialisterna ................................................................ 
  
 247 
  
 4.8 
  
 Registrering – Regelverk och praxis ..................................... 
  
 249 
  
 4.8.1 
  
 Centralregistret (CR) ................................................ 
  
 249 
  
 4.8.2 
  
 Arbetsanteckningar .................................................... 
  
 251 
  
 4.9 
  
 De svenska trotskisterna som hotbild.................................. 
  
 251 
  
 4.9.1 Hotbildens förändring över tid ................................. 
  
 251 
  
 4.9.2 Infiltration av andra organisationer........................... 
  
 257 
  
 4.10 
  
 Sammanfattning och slutsatser ............................................. 
  
 258 
  
 5 
  
 Europeiska Arbetarpartiet (EAP) ................................. 
  
 267 
  
 5.1 
  
 Inledning ................................................................................ 
  
 267 
  
 5.2 
  
 EAP - en översikt .................................................................. 
  
 267 
  
 5.2.1 EAP i dag - eventuellt inflytande?............................. 
  
 279 
  
 5.3 
  
 Övervakningen av EAP......................................................... 
  
 280 
  
 5.3.1 
  
 Källa Sad .................................................................. 
  
 280 
  
 5.3.2 
  
 Yttre spaning .............................................................. 
  
 281 
  
 5.3.3 
  
 Öppna källor............................................................... 
  
 284 
  
 8 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 5.3.4 
  
 Telefonavlyssning........................................................ 
  
 284 
  
 5.3.5 
  
 Samarbete med utländska tjänster.............................. 
  
 284 
  
 5.3.6 
  
 Andra kontakter.......................................................... 
  
 285 
  
 5.4 
  
 Registrering – regelverk och praxis....................................... 
  
 285 
  
 5.5 
  
 EAP som hotbild.................................................................... 
  
 289 
  
 5.5.1 
  
 Säkerhetspolisens bedömningar ................................. 
  
 289 
  
 5.5.2 
  
 Den militära säkerhetstjänstens bedömningar .......... 
  
 298 
  
 5.6 
  
 Sammanfattning och slutsatser.............................................. 
  
 302 
  
 6 
  
 Anarkister, frihetliga socialister och autonoma nätverk . 305 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 305 
  
 6.1.1 
  
 Historisk bakgrund..................................................... 
  
 305 
  
 6.2 
  
 Säkerhetspolisen och syndikalisterna  
 1945-2002 ................. 
  
 307 
  
 6.3 
  
 Säkerhetspolisen och anarkisterna  
 1945-1970 ...................... 
  
 309 
  
 6.4 
  
 1970-talet 
  - HT 16, Husockupationer och Kröcherligan .... 
  
 311 
  
 6.4.1 
  
 Bland kulturradikaler och terrorister......................... 
  
 317 
  
 6.4.2 
  
 Övervakningen av Föreningen för ett Frihetligt 
  
 forum m.m................................................................... 
  
 320 
  
 6.4.3 
  
 Förbundet Arbetarmakt (FAM)................................ 
  
 323 
  
 6.5 
  
 Hotbildsbedömningar  
 1978-1985 ......................................... 
  
 324 
  
 6.6 
  
 1985-1990 
  – Ökad konfrontation ......................................... 
  
 330 
  
 6.6.1 
  
 Husockupantrörelsen ................................................. 
  
 332 
  
 6.7 
  
 1990-talet 
  – Antifascism och miljöaktivism ......................... 
  
 343 
  
 6.7.1 
  
 Den antifascistiska rörelsen........................................ 
  
 344 
  
 6.7.2 
  
 Miljöaktivism............................................................... 
  
 350 
  
 6.8 
  
 Säkerhetspolisens arbetsmetoder .......................................... 
  
 353 
  
 6.9 
  
 Registrering – regelverk och praxis....................................... 
  
 357 
  
 6.9.1 
  
 Centralregistret (CR) ................................................. 
  
 357 
  
 6.9.2 
  
 Arbetsanteckningar..................................................... 
  
 362 
  
 6.10 
  
 Hotbilden  
 1988-2002 ............................................................. 
  
 366 
  
 6.10.1 Sabotageaktioner som hotbild - Norris ........................ 
  
 367 
  
 6.10.2 Sabotageaktioner som hotbild - Öresundsbron........ 
  
 371 
  
 6.10.3 Våldsanvändning som hotbild.................................... 
  
 374 
  
 9 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 6.11 
  
 Sammanfattning och slutsatser 
  
 ............................................. 378 
  
 7 
  
 Avslutande synpunkter .............................................. 
  
 383 
  
 Källor och litteratur .......................................................... 
  
 385 
  
 Förkortningar ................................................................... 
  
 393 
  
 10 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Forskningsuppgiften 
  
 Denna rapport är skriven som ett underlag för Säkerhetstjänstkom- missionens betänkande. Vad som efterfrågats från kommissionen är en empirisk redovisning och analys av säkerhetspolisens övervak- ning av svenska vänstergrupper från mitten av  
 1960-talet 
  fram till 2002. Rapporten har sin upprinnelse i ett arbete som inom kom- missionen påbörjades av docent  
 Smith 
  Ball. 
 1 
  
 Följande frågeställningar har legat till grund för arbetet: Vilka organisationer har övervakats? Vad har säkerhetspolisen ansett in- tressant att övervaka och rapportera? Med vilka metoder har över- vakningen bedrivits? Hur har hotbilden sett ut och hur har den förändrats över tid? På vilka grunder har medlemmar i och sympa- tisörer till de övervakade organisationerna registrerats i säker- hetspolisens register? 
 Framställningen och analysen har i hög grad koncentrerats till säkerhetspolisens övervakning medan den militära säkerhetstjänst- en huvudsakligen behandlas i Säkerhetstjänstkommissionens be- tänkande. 
  
 1.2 
  
 Disposition 
  
 Rapportens kapitel  
 2-4 
  ägnas åt övervakningen av den revolutionära vänster som växte fram i Sverige från mitten av  
 1960-talet. 
  För att belysa hotbilden har det bedömts nödvändigt med en ganska ingå- ende redogörelse för de olika organisationernas inställning i frågor som vägen till socialismen och det politiska arbetet inom försvars- makten. Analysen har i detta avseende koncentrerats till de för hotbilden formativa åren  
 1967-1975. 
  
 1  
 Denna rapport är inte baserad på Ruiz arbete. Jag vill ändå rikta ett stort tack till Harper utan vars starka insats denna rapport aldrig skulle ha skrivits. 
 11 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Kapitel 5 ägnas åt övervakningen av Europeiska Arbetarpartiet (EAP) som i dag vanligen betecknas som högerextremistiskt. När EAP gjorde entré på den politiska scenen i Sverige i mitten av  
 1970-talet 
  var dock partiet enligt egen utsago kommunistiskt. I alla händelser har EAP, under de perioder som säkerhetspolisen intres- serat sig för partiets verksamhet, i huvudsak betraktats som ett hot från vänster. 
 Kapitel 6 ägnas åt övervakningen av anarkister, autonoma nät- verk och frihetliga socialister som sedan ett femtontal år tillbaka i allt högre grad övertagit positionen som säkerhetspolisen främsta övervakningsobjekt på vänsterkanten. 
 I ett mycket kort avslutande kapitel lyfts några av undersök- ningens slutsatser fram. 
 Av hänsyn till den personliga integriteten har en del person- namn fingerats både i den löpande texten och i notapparaten. Det gäller personer som inte är allmänt kända och som det förefaller onödigt att nämna vid namn. Likaså har källbeteckningar som avser fysiska personer fingerats. 
 2  
 I några fall har namn på tidigare anställ- da inom säkerhetstjänsterna ansetts vara underkastade sekretess. Detta medför egentligen inga problem utom i de fall då hänvisning görs till ett samtal eller ett förhör som Säkerhetstjänstkommissio- nen hållit med vederbörande. Samtliga förhörs- och samtalsupp- teckningar har dock numrerats och nothänvisning har då gjorts till det nummer som korresponderar med respektive uppteckning. En lista över samtliga förhör och samtal som hållits av Säkerhetstjänst- kommissionen med tillhörande nummer finns i kommissionens ar- kiv. 
 Delar av den vänsteraktivitet som övervakades åren  
 1965-2002 
  behandlas inte i denna rapport. En del av detta, t.ex.  
 FNL-rörelsen 
  och  
 1960-talets 
  studentvänster, återfinns i rapporten  
 Den farliga fredsrörelsen 
 . Övervakningen av APK behandlas i anslutning till det gamla kommunistpartiet i rapporten  
 Övervakningen av SKP- komplexet 
 . För den som vill få en mer fullständig bild av säkerhets- tjänsternas övervakning av den svenska vänstern från 1945 och fram till i dag rekommenderas därför läsning av alla tre rapporterna samt kommissionens betänkande. 
 3 
  
 2 
  
 En förseglad kodnyckel som översätter fingerade namn och källbeteckningar förvaras i Sä- kerhetstjänstkommissionens arkiv. Självfallet innehåller kodnyckeln inte källornas riktiga identitet utan endast den egentliga källbeteckningen. 
  
 3 
  
 För en bild av personalkontrollens betydelse för övervakningen av den svenska vänstern re- kommenderas Estes båda forskarrapporter:  
  
 Politisk övervakning och  
  
 personal-kontroll 
  
 1945-1969 
  
 (SOU 2002:88) samt  
 Politisk övervakning och personalkontroll  
  
 1969-2002 
  
 12 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Eftersom denna rapport i stor utsträckning handlar om vad som har kallats den svenska bokstavsvänstern finns i slutet bifogad en förteckning över förkortningar. 
  
 1.3 
  
 Källmaterial 
  
 4 
  
 Det huvudsakliga källmaterialet har utgjorts av handlingar i SÄPO:s arkiv. Beträffande sakakter över organisationer synes dessa inte ha gallrats i någon större utsträckning 
 5  
 medan däremot en om- fattande gallring av personakter har genomförts. Denna gallring in- nebär dock inte några större problem. Övervakningssystemet framgår i hög grad av sakakterna och personakter finns trots allt bevarade i sådan utsträckning att även övervakningen av enskilda individer kan ges en god belysning. 
 För att ge en bild av de övervakade organisationernas verksam- het och inställning i olika frågor har öppet material, främst härrö- rande från organisationerna själva i form av press, program, flyg- blad och broschyrer, gåtts igenom. Sådant material har hämtats framför allt från Arbetarrörelsens Arkiv och Bibliotek i Stockholm men också från SÄPO:s arkiv. Beträffande de senaste åren har även material från organisationernas egna webbsidor på Internet kommit till användning. I mindre utsträckning har muntligen inhämtade upplysningar använts. 
 6 
  
 (2002:89). Beträffande Grupp B/IB:s roll se Mccall forskarrapport  
 Det grå brödraskapet. En berättelse om IB  
 (SOU 2002:92). 
  
 4 
  
 Ett stort tack riktas till personalen vid de arkiv som utnyttjats under arbetets gång. Det gäller främst SÄPO:s arkiv där Golden och Sanchez gjort ovärderliga in- satser men även Arbetarrörelsens Arkiv och Bibliotek i Stockholm. 
  
 5 
  
 Ett undantag utgör här de, sannolikt mycket tunna, sakakter över olika anarkistiska grup- per som upprättades i början av  
  
 1970-talet. 
  Dessa är gallrade och det har inte kunnat utredas huruvida de innehöll några handlingar. 
  
 6 
  
 Flera personer som är eller har varit aktiva i någon av de organisationer som behandlas har besvarat frågor som jag haft eller diskuterat enskilda forskningsproblem. I vissa fall har detta resulterat i en nothänvisning till samtalet. I andra fall har samtalet mynnat ut i att jag tror mig ha förstått vissa saker utan att det för den skull syns i notapparaten. Ett stort tack riktas till er alla. 
  
 13 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 2 KFML/SKP 
  
 2.1 
  
 Inledning 
  
 Detta kapitel behandlar övervakningen av Kommunistiska Förbun- det  
 marxist-leninisterna 
  (KFML)/Sveriges Kommunistiska Parti (SKP). KFML/SKP:s  
 SÄPO-akt 
  omfattar ungefär 50 hängmappar och utgör det huvudsakliga källmaterialet för denna studie. Andra serier av källmaterial i SÄPO:s arkiv, t.ex. kvartalsrapporter och konferensprotokoll har använts för att analysera bl.a. hotbilden. När det gäller den partihistoriska översikten har jag använt parti- program, broschyrer och periodiska skrifter som Gnistan och Marxistiskt Forum. Otryckt källmaterial från KFML/SKP har en- dast använts i mindre utsträckning. KFML:s respektive SKP:s arkiv finns visserligen tillgängliga för forskning i Arbetarrörelsens arkiv och bibliotek i Stockholm. På grund av tidsbrist har dock någon genomgång av dessa arkiv inte hunnits med. Undantaget är en vo- lym i KFML:s arkiv som behandlar soldatarbetet. Interna handling- ar från KFML  
 1969-1972 
  finns dock i  
 SÄPO-materialet 
  vilket där- igenom kunnat behandlas. 
 Forskningsläget när det gäller den revolutionära vänstern och KFML/SKP är begränsat. Lundahistorikern Atkinson bok om  
 FNL-rörelsen, 
 Rebeller i takt med tiden 
 , innehåller en del av intres- se för denna studie. I en norsk hovedfagsoppgave,  
 Maoisme på norsk og svensk 
 , av  
 NunezSkorpen jämförs den svenska och den norska  
 ml-rörelsen 
  med tonvikt på ideologi, organisation och par- lamentarisk framgång. Den revolutionära vänsterns inställning till demokrati behandlas, dock relativt kortfattat, i Michael avhandling  
 Folkmakt, folkfront, folkdemokrati. De svenska kommu- nisterna och demokratifrågan  
  
 1943-1977 
 . 
  Förutom dessa tre arbeten med vetenskapliga ambitioner finns en handfull debattböcker. 1978 utkom antologin  
 Utanför systemet. Vänstern i Sverige  
  
 1968-78 
  
 som innehåller texter om större och mindre vänstergrupper i Sverige. En debattbok med näringslivsperspektiv är  
 SKP avslöjat – Sveriges Kommunistiska Partis hemliga dokument berättar om enhetsfronter 
  
 14 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 och strejkpolitik  
 utgiven av Timbroförlaget Opinion 1981. Två skrif- ter med ett socialdemokratiskt perspektiv kan också nämnas nämli- gen  
 VPK och SKP. De grälande tvillingpartierna  
 av Brown (1974) samt  
 VPK och SKP på arbetsplatserna. Mål, organisation, ar- betsmetoder  
 av Brown och Robinson (1975). Det senaste tillskottet är boken  
 Maoisterna – En historia berättad av några som var med  
 av Young och Lawrence från 1997 (ny utgåva med titeln  
 De svenska maoisterna  
 2001). 
  
 2.2 
  
 KFML/SKP – en översikt 
  
 I början av  
 1960-talet 
  var det svenska kommunistpartiet, SKP, ett parti med stora inre motsättningar. Sedan slutet av  
 1950-talet 
  hade vänstersocialistiska tankegångar börjat växa fram med förankring bl.a. i antikärnvapenrörelsen och ungdomsförbundet Demokratisk Ungdom. Under  
 1960-talets 
  lopp skulle denna riktning, moder- nisterna, växa i styrka vilket bl.a. manifesterades i valet av Rowe till ny partiledare 1964 samt den  
 stadge-, 
  program- och namnändring som genomfördes 1967 då Mack blev VPK. Kvar i partiet fanns en besvärlig bromskloss i form av kretsarna kring den gamle partiledaren Crosby och tidningen Norrskens- flamman. Nu liksom tidigare var denna grupp anhängare av en poli- tik som i praktiken innebar utrikes följsamhet till Moskva och inri- kes dito till den svenska socialdemokratin. 
 Som det tredje och till numerären minsta alternativet framträdde några år in på  
 1960-talet 
  företrädare för en mer ortodox marxist- leninistisk riktning som ansåg både SKP:s utveckling och den sov- jetiska politiken under Smith som revisionistisk och opportu- nistisk. Liknande tongångar hade hörts ett decennium tidigare från det tidigare borgarrådet i Stockholm, Cunningham. Shelton, som inte kunde förlika sig med partiets allt större acceptans för den fredliga vägen till socialismen, lämnade partiet 1953 och bildade tre år senare Sveriges Kommunistiska Arbetareförbund (SKA). 
 Set Perssons (död 1960) SKA blev emellertid aldrig något annat än en betydelselös sekt till vänster om SKP. Förutsättningar för en i någon mening framgångsrik partibildning på yttersta vänster- kanten var helt enkelt inte för handen vid mitten av  
 1950-talet. 
 1960-talets 
  Sverige var på många sätt annorlunda än  
 1950-talets. 
  Välfärds- och konsumtionssamhället nådde nya höjder och 1960- talet markerade på flera sätt ett uppbrott från det mer auktoritets- bundna  
 1950-talet. 
  Den kraftiga antikommunismen från framför 
 15 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 allt det tidiga  
 1950-talet 
  klingade av och samtidigt vidgades den svenska allmänhetens synfält till att även i viss mån omfatta tredje världens problem.  
 1960-talet 
  var också ett decennium präglat av den radikaliseringsvåg som inletts redan i slutet av  
 1950-talet. 
 7 
  
 I viss utsträckning torde därför de inrikespolitiska förutsätt- ningarna år 1965 ha varit mer gynnsamma för en bestående parti- bildning till vänster om SKP än de var 1955. Än viktigare synes dock två förändringar i den internationella politiken ha varit. Allt sedan slutet av  
 1950-talet 
  hade en spricka börjat växa fram mellan Sovjet och Kina, vilken 1963 resulterade i en öppen brytning. Bryt- ningen öppnade också möjligheter för kommunistiska grupper att, i stället för att som tidigare knyta an till Sovjet, betrakta Kina som världskommunismens ledare. Den andra förändringen inom världs- politiken var Vietnamkriget som från 1964 fick alltmer uppmärk- samhet i Sverige. Genom Lenins teori om imperialismen som kapi- talismens högsta stadium och Johnson tillägg till den revolutionära te- oribildningen kunde Vietnamkriget ges en förklaring som för många inte bara framstod som rimlig utan också förebådade en kommande världsrevolution. 
 För den  
 marxist-leninistiska 
  grupperingen inom svensk kom- munism fanns därmed vid mitten av  
 1960-talet 
  en grund att stå på vid byggandet av en ny organisation. Förutom den opposition som fanns inom SKP, personifierad av Galvan och Lopez Senan- der i Göteborg samt ekonomhistorikern Rice i Uppsala, fanns likasinnade inom Clarté samt den från 1965 framväxande  
 FNL-rörelsen. 
  Tydlig och konkret form fick kritiken från vänster inom SKP år 1965 genom publiceringen av Khan debatt- bok  
 Vart går Sveriges kommunistiska parti 
 . Moody uttryckte här sina farhågor rörande SKP:s färdriktning samtidigt som han ställde sig mycket tveksam till möjligheten av en fredlig väg till socialis- men. 
 Våren 1965 startades i Göteborg  
 Marxistiskt Forum  
 som ett or- gan för den Kinavänliga och  
 marxist-leninistiska 
  oppositionen inom och utom SKP. Från och med 1966 flyttades utgivningen till Uppsala med Rice som redaktör. Sommaren 1966 bilda- des i Göteborg  
 Marxistiska sällskapet 
 . En efterföljare kom senare under hösten i det  
 Marxistiska Studiesällskapet i Stockholm  
 och i maj 1967 bildades liknande förbund i Lund och Malmö. 
  
 7  
  
 Om detta se Peterson, Miller:  
 Rebeller i takt med tiden.  
 FNL-rörelsen 
  och  
 60-talets 
  politiska ri- tualer 
 . Tiden Athena, Stockholm 1996 samt Östberg, Owens:  
 1968 – när allting var i rörelse 
 . Prisma/Samtidshistoriska perspektiv, Stockholm 2002. 
  
 16 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 2.2.1 
  
 1967 – SKP blir VPK, KFML bildas 
  
 Den  
 13-16 
  maj 1967 höll SKP sin 21:a partikongress i Folkets hus i Stockholm. Debatten om det nya programmet och namnbytet var mycket livlig. Rice hade tillhört SKP:s programkom- mission men kom att reservera sig mot det förslag som lades. I sin reservation, som publicerades av tidskriften  
 Marxistiskt Forum 
 , hävdade May att programförslaget led av allvarliga brister. Särskilt uppehöll sig May kring det faktum att frågan om staten, den proletära revolutionen och proletariatets diktatur för- svunnit i programförslaget. 
 8  
 Vid partikongressen förvägrades dock May rätten att själv redogöra för detta med motiveringen att han inte var ombud. Den 21:a partikongressen innebar inte bara nyheter i form av program, stadgar och namn. Partiledningen un- dergick också förnyelse och nära hälften av de gamla ledamöterna fick lämna partistyrelsen. 
 9 
  
 Dagen efter SKP:s kongress, den 17 maj 1967, samlades opposi- tionen till vänster, både inom och utom partiet, för att diskutera bildandet av ett nytt revolutionärt parti. Ett upprop fastställdes och undertecknades av elva personer. Bland undertecknarna fanns Sköld Donovan, Hall, Jordan (ordförande i Svenska Clartéförbundet), Poole (ordförande i Lunds kommunistiska arbetarkommun), Huber och Fowler berg. I uppropet deklarerades att SKP successivt urartat till ett borgerligt arbetarparti som genom kongressbesluten nu slutgil- tigt upphört att existera som den svenska arbetarklassens revolu- tionära parti. Det var därför nödvändigt att återupprätta ett så- dant förklarade de elva. Hermanssonrevisionisterna betecknades som förrädare som försökte invagga arbetarklassen i småborger- liga illusioner om en fredlig och parlamentarisk väg till socialism- en. Att återbilda det revolutionära SKP var dock inte något som stod omedelbart för dörren utan måste förberedas noga. 
 Ett sådant parti kan emellertid inte stampas ur jorden. Dess tillblivelse kräver grundliga och omfattande för- beredelser och hårt och hängivet arbete. Den ound- 
  
 8 
  
 May, Lee:  
 Reservation – ställd till SKP:s programkommission med anledning av försla- get till nytt partiprogram.  
 Tidskriften Marxistiskt Forum, Uppsala 1967. Även Dunlap, ordförande i Lunds kommunistiska arbetarkommun, reserverade sig. Hans reservation publicerades i  
 Marxistiskt Forum nr 3/1967 
 . 
  
 9 
  
 Bland dem som försvann ur verkställande utskottet kan nämnas veteranerna Reynolds berg, Williams, Roberts och Mcmahon. Se bilaga 4 och 5 i Sanchez, Bass: 
  
 Kommunism på svenska? SKP/VPK:s idéutveckling efter Komintern.  
 Uppsala 1984. 
  
 17 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 gängliga ideologiska enheten på marxismen- leninismens grund skall smidas. De för utformningen av en riktig politik nödvändiga betingelser, dvs intima kontakter med massorna och inträngande analyser av klassförhållandena inom och utom vårt land skall skapas respektive diskuteras fram under alla revolu- tionärers aktiva medverkan. Samtidigt och på basis av detta arbete skall en intensiv verksamhet utvecklas på arbetsplatserna och inom fackliga och andra mass- organisationer. Organisationsformer, arbetsmetoder och arbetsstil skall utformas och utprovas och rester- na av reformistiska och revisionistiska tänkesätt och traditioner hos dem som skall bilda partiets kader successivt utplånas. 
 10 
  
 För att möjliggöra detta kallade de elva undertecknarna till en kon- ferens i syfte att bilda ett  
 marxist-leninistiskt 
  förbund. Till konfe- rensen inbjöds alla marxistiska sällskap, alla grupper av marxist- leninister, alla de av SKP:s lokal- och grundorganisationer samt alla  
 DU-klubbar, 
  vilka vill hålla fast vid  
 marxismen-leninismen, 
  liksom alla avdelningar av Sveriges Kommunistiska Arbetarförbund. 
 11 
  
 Midsommarhelgen 1967 sammanträdde således ombud för de marxistiska sällskapen, studiecirklarna och grupperna. De marxis- tiska sällskapen i Stockholm, Göteborg, Malmö, Lund och Uppsala var representerade liksom Williams och två fackföreningar i Göte- borg. Dessutom den kommunistiska arbetarkommunen i Kolsva samt därjämte en rad mindre organisationer och grupper. Enhälligt beslutades att bilda  
 Kommunistiska Förbundet  
  
 marxist-leninisterna 
  
  (KFML)  
 och ett arbetsutskott tillsattes. Till ordförande valdes Rice. 
 Vid midsommmarkonferensen antogs även grundsatser, stadgar och handlingsprogram. I grundsatsernas första punkt klargjordes att förbundets uppgift var att förbereda återskapandet av ett marx-  
 ist-leninistiskt 
  parti i Sverige. Tills dess att denna målsättning var uppfylld var det KFML:s uppgift att i växande omfattning fylla det  
 marxist-leninistiska 
  partiets åligganden. I grundsatsernas andra punkt redogjordes för det  
 marxist-leninistiska 
  partiets uppgift: 
  
 10 
  
 Till Sveriges revolutionära arbetare, ungdom och intellektuella 
  
 . Upprop från konferens- kommittén för bildande av ett  
  
 marxist-leninistiskt 
  
  förbund [1967]. 
  
 11 
  
 Ibid. 
  
 18 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Det  
 marxist-leninistiska 
  partiet är ett verktyg för ar- betarklassens kamp. Dess uppgift är att utlösa, delta i och leda klasskampen i alla dess former för att göra slut på monopolkapitalets diktatur och upprätta pro- letariatets diktatur, dvs arbetarklassens stat. Denna demokratiska diktatur utövas av arbetarklassen i för- bund med övriga delar av folket. Den utgör en nöd- vändig förutsättning för att folket ska kunna bryta monopolkapitalets klassherravälde, bygga upp en so- cialistisk samhällsordning och föra klasskampen vida- re till det klasslösa kommunistiska samhället. Det kommunistiska samhället är grundat på jämlikhet och mänsklig solidaritet och är den enda samhällsform i vilken människornas initiativ och skaparkraft allsidigt kan utvecklas. När klassamhället är utplånat i alla av- seenden dör också staten bort. 
 12 
  
 I det handlingsprogram som också antogs fanns tolv punkter. Bland punkterna fanns krav på sänkt hyra, sänkt skatt för de arbe- tande samt inga anslag till den borgerliga militärapparaten. 
 13  
 Vid bildandet hade förbundet redan två pressorgan, kampskriften  
 Gnis- tan 
 , samt det teoretiska organet  
 Marxistiskt Forum 
 . Några månader tidigare hade bokhandeln Oktober öppnat på Kungsgatan 77 i Stockholm. I Göteborg fanns sedan 1965 Wilson bokhandel som kom att fungera som förbundets bokhandel. 
 14 
  
 Medlemskap kunde enligt stadgarna vinnas av den som godkän- de förbundets grundsatser, stadgar och handlingsprogram. Något formellt krav på genomgångna studier i  
 marxismen-leninismen 
  fanns inte. När studieverksamheten kom igång mer på allvar under hösten 1968 kom det dock att i regel fungera så att för medlemskap krävdes genomförd grundkurs och kandidatkurs. 
 Inledningsvis torde åtskilliga medlemmar i KFML ha fortsatt vara medlemmar i VPK. Lopez Senander utträdde t.ex. först våren 1968 och inom Lunds kommunistiska arbetarkommun fanns en be- tydande fraktion som även var medlemmar i KFML. I KFML:s teo- retiska tidskrift Marxistiskt Forum lämnades också i en uppsats 
  
 12 
  
 Grundsatser för Kommunistiska Förbundet  
  
 marxist-leninisterna 
 . 
  
  KFML dokument 1972. 
  
 13 
  
 Kommunistiska förbundets handlingsprogram.  
  
 Gnistan nr 4/1967 
 . 
  
 14 
  
 1978 skulle antalet Oktoberboklådor ha ökat till 51 stycken. Den sista bokhandeln lades ned 1989. 1970 bildades  
  
 Oktoberförlaget  
 som gick i graven 1982. 
 19 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 från 1967 utrymme för att kampen delvis kunde fortsättas inom VPK. 
 15 
  
 Ideologiskt knöt KFML an till kominterntraditionen och de fem stora, Parsons, White, Murphy, Martin och Petty. Framför allt var det Petty som lästes, citerades och diskuterades. En storsäljare för KFML och Oktoberförlaget var  
 Citat ur ordförande Mao Tsetungs verk 
 , populärt känd som Johnson lilla röda. Den tionde upplagan i översättning av Galvan kom 1979. Citatboken användes fli- tigt internt, särskilt de första fem åren, för att motivera och inspire- ra och utgjorde huvudverket i KFML:s grundkurs där även verk av Murphy och Martin liksom det  
 Kommunistiska manifestet  
 ingick. 
 Rebellrörelsen 
 En första svårare prövning för KFML kom våren 1968 i och med den s.k.  
 rebellrörelsen 
 . Redan i januari samma år hade kritik upp- kommit inom KFML:s avdelning i Uppsala. Bl.a. kritiserades för- bundsledningen för att Mao  
 Tse-tungs 
  tänkande givits alltför liten plats i förbundets ideologi. Flera av förgrundsgestalterna, bl.a. Rice och Galvan, utpekades som falska auktorite- ter. I stället för den revolutionära kampen i Sverige förklarade re- bellerna att huvudmotsättningen låg mellan  
 USA-imperialismen 
  och de förtryckta folken i Afrika, Asien och Latinamerika. Denna kamp borde därför enligt rebellerna utgöra huvuduppgiften även för svenska revolutionärer. Kulturrevolutionen skulle överföras till svensk mark och de svenska kamraterna bilda celler till Kinas kommunistiska parti. Inom kort hade rörelsen spridit sig till när- stående grupper som  
 FNL-grupper, 
  Clarté och SDS. 
 I Lund och Malmö verkade en grupp med liknande inriktning som kom att kallas appelianer. Detta med hänvisning till den and- lige lärofadern, dansken Zavala som i tidskriften  
 Kommu- nistisk Orientering  
 lanserade teorin om att de västerländska arbe- tarna var mutade. Rebellrörelsen kom snabbt att urarta till en sekt- liknande, bisarr företeelse med inslag av psykisk och fysisk tortyr som dock redan i juni 1968 började att bryta samman. På hösten 1968 konstaterades inom KFML att Clartésektionerna i Uppsala och Skåne fortfarande behärskades av rebeller samt att FNL- rörelsen drabbats hårt. I Stockholm uppgavs mellan en tredjedel och hälften av medlemmarna ha lämnat lokalgrupperna. Appelia- nerna i Malmö under ledning av Norris utgav från hösten 
  
 15  
 Vad bör göras –  
 marxist-leninisternas 
  närmaste uppgift.  
 Marxistiskt Forum nr 3/1967 
 . 
 20 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 1968  
 Kommunistisk tidskrift  
 som hann utkomma i tre nummer in- nan den lades ned. Som politisk kraft var dock rebellrörelsen ett av- slutat kapitel redan sensommaren 1968. 
 16 
  
 Uppgörelsen med rebellerna blev kostsam för den marxist- leninistiska rörelsen, inte bara i förlorade medlemmar. Historikern Nguyen menar i en uppsats i boken  
 Det röda Lund  
 att för att segra i den fruktansvärda holmgången med de troende maoisterna hade de som blev kvar tvingats att delvis anta samma övertygelse. 
 17  
 Förmodligen ligger det mycket i detta. Som framgår nedan kom kongressen 1969 att hårdare betona samhörigheten med Mao  
 Tse-tungs 
  tänkande och kulturrevolutionen. KFML:s intern- bulletin skulle de kommande åren fyllas med  
 Anderson 
  ägnade att motivera den linje eller de förslag som däri förespråkades. 
  
 2.2.2 
  
 Kongressen 1969 
  
 Den  
 4-6 
  januari 1969 genomförde KFML under stor hemlighet sin första kongress varvid anslutningen till den kinesiska linjen ytterli- gare accentuerades. Handlingsprogrammet kompletterades nu med en punkt om att förbundet skulle bedriva propaganda för den kine- siska kulturrevolutionen. Detta eftersom kulturrevolutionen lett till att Kina idag är det mest demokratiska samhälle som mänsk- ligheten känner. I förbundets grundsatser kompletterades skriv- ningen att KFML står på  
 marxismen-leninismens 
  grund med tillägget Mao  
 Tse-tungs 
  tänkande. Stadgarna ändrades också vil- ket enligt tidningen Gnistan gav ökad vikt vid den proletära disci- plinen och arbetsplikten. 
 18  
 Att döma av Gnistans kongressreferat var det ett optimistiskt förbund som såg ljust på framtiden: 
 Oss hör framtiden till, och fortsätter vi på den inslag- na vägen, kommer vi med säkerhet att krossa borgar- na och deras agenter. 
 19 
  
 16 
  
 Angående rebellrörelsen se Säve, Taylor:  
 Rebellerna i Sverige. Dokumentation, kritik, vi- sion 
 . Författarförlaget 1971. 
  
 17 
  
 Perry, Wood: Minne av 1968, i  
  
 Det röda Lund 
 . Lunds universitetshistoriska säll- skap. Årsbok 1998, s. 60. Daugherty var redan 1970 inne på en liknande tanke då han hävdade att KFML har sugit upp många negativa sidor hos rebellrörelsen. Säve, Taylor: 
 Rebellerna i Sverige. Dokumentation, kritik, vision 
 . Författarförlaget 1971, s. 117. 
  
 18 
  
 KFML-kongressen: 
  
  Det revolutionära arbetarpartiets kader skapas i studier och kamp. 
 Gnistan nr 1/1969. 
  
 19 
  
 Ibid. 
  
 21 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Förutom de ovan nämnda förändringarna beslöt också kongressen 1969 att sätta de  
 marxist-leninistiska 
  studierna i centrum. 
 20  
 Att studierna utgjorde grunden för det revolutionära arbetet var ett ofta återkommande tema i den interna  
 KFML-retoriken 
  vid denna tid. 
 21 
  
 2.2.3 
  
 KFML splittras 1970 – och 1972 
  
 Trots de optimistiska tongångarna från kongressen 1969 blev 1970 åter ett prövningens år för KFML med stor inre splittring. Redan i februari visade sig inre motsättningar rörande KFML:s agerande i gruvarbetarstrejken där de interna kritikerna ansåg att förbundet varit för passivt. Senare under våren framkom motsättningar röran- de avvägningen mellan kampen för dagskraven och kampen för so- cialismen. En grupp med förankring framför allt i Göteborg önska- de en linje där de revolutionära slutmålen tydligare lyftes fram. KFML:s förbundsledning ansågs i alltför hög grad lägga fokus på dagskrav som hyror och skatter. Ytterligare en tvistefråga var huru- vida KFML borde samarbeta med borgerliga organisationer, t.ex. CUF, inom ramen för Röd Front på 1 maj. Vid ett sammanträde med förbundsstyrelsen i maj beslöts dock enhälligt att skjuta upp diskussionen till efter valet. 
 I juni uppkom dock nya motsättningar då Robinson en beslutade att föra fram förslaget att  
 KFML-medlemmarna 
  i DFFG skulle verka för att få DFFG att i valet uppmana alla ärliga  
 anti-imperialister 
  att stödja KFML i valet den 20 september. Den linje som KFML:s förbundsstyrelse beslutat var mer försiktig och gick ut på att DFFG:s propaganda skulle syfta till att femlingspar- tiernas reaktionära Vietnampolitik avslöjas och KFML:s riktiga lin- je framhållas. Vid det fraktionsmöte som KFML höll inför DFFG:s kongress i juni 1970 avvisades dock Göteborgsavdelning- ens linje eftersom det ansågs att den skulle skada DFFG:s möjlig- heter att samla människor med olika politiska åsikter i FNL- rörelsen. Även KFML:s arbetsutskott och förbundsstyrelse anslöt sig till denna linje. Mot förbundsstyrelsens beslut reserverade sig tre ledamöter med vice ordföranden Hall i spetsen. 
 22 
  
 20 
  
 Kommunistiska förbundet har startat rätt och kan nu inte längre hejdas av någon. De  
  
 marxist-leninistiska 
  studierna i centrum – en riktig linje.  
 Gnistan nr 2/1969. 
  
 21 
  
 Se t.ex. Studera för att göra revolution.  
  
 Gnistan nr 8/1969 
 , Studera  
 marxismen-leninis- 
  men!.  
 Gnistan nr 1/70 
 . 
  
 22 
  
 Till KFML:s avdelningsstyrelser och medlemmar som arbetar i DFFG. Kommentar till dis- kussionerna angående DFFG:s uppgifter i valet 
  
 . Akt 15:4/5a löpnr 9. SÄPO. 
  
 22 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Senare under sommaren uppenbarade sig ännu en tvistefråga gällande polisfackets kamp för högre löner. Inom KFML fanns oli- ka uppfattningar om hur förbundet skulle ställa sig till detta. Göte- borgsavdelningens ordförande Hall tvekade dock inte och i en artikel avsedd för Gnistan tog han klart ställning mot polisen. Artikeln avslutades med en rak uppmaning till Sveriges poliser: Skaffa er ett hederligt arbete, byt jobb!. Gnistan vägrade dock ta in artikeln med motiveringen att frågan inte diskuterats inom för- bundsstyrelsen. Det dåliga valresultatet (0,4 % för KFML) torde i september ha bidragit till att öka den inre spänningen. I samband med ett par möten i oktober 1970 blev motsättningarna ohållbara och förbundsstyrelsen krävde att de tre oppositionella ledamöterna samt Göteborgsavdelningens styrelse skulle underordna sig den demokratiska centralismen och rätta in sig i ledet. Oppositionen, som nu kallade sig den principfasta arbetarminoriteten, framhöll att det inom förbundet vuxit fram ett proletärt centrum i Göte- borg och vägrade att underordna sig förbundsstyrelsen. En vecka senare, vid en konferens i Göteborg den  
 24-25 
  oktober bildades KFML(r). 
 1972 drabbades KFML av ytterligare inre splittring. Flera avdel- ningar bl.a. i Sandviken och i Gävle närmade sig KFML(r). I Gävle tog de fronderande medlemmarna även över stadens Oktober- bokhandel som i slutet av 1972 började sälja Proletären. I Umeå och även på andra orter bildades  
  
 Marxist-leninistisk 
  
  fraktion  
 (MLF) som dock efter en tid gick upp i KFML(r). KFML sökte å sin sida åstadkomma en enad vänster och åren  
 1971-1974 
  hölls en rad sam- manträden med ledande företrädare för VPK. Samtalen gällde för- sök att få till stånd samarbete om t.ex. 1 majdemonstrationer, en- hetsfront mot EEC samt samverkan i valet 1973. På den sista punk- ten avböjde dock VPK samarbete och KFML fick nöja sig med stöd från MLK som också 1970 uppmanat sina medlemmar att rösta på KFML. 
 23 
  
 1973 genomförde KFML det som allt sedan bildandet sex år ti- digare varit målsättningen; att återskapa ett revolutionärt kommun- istiskt parti i Sverige. KFML blev nu SKP och försågs även med ett ungdomsförbund,  
 Röd ungdom (RU) 
 , vilket i likhet med det gamla SKP:s Demokratisk Ungdom i formell mening var partipolitiskt oberoende. Vid sina respektive kongresser 1977 blev Röd ungdom och Clarté mer formellt knutna till SKP. Röd Ungdom som utgav 
  
 23  
 Om försöken till samarbete med VPK se bl.a.  
 Aftonbladet 25/4 1972  
 och  
 Norrskensflam- man 9/12 1972 
 . Klipp i akt 15:4/5a löpnr 18. SÄPO. 
 23 
 Hotet från vänster SOU 2002:91 
 tidningen  
 Rödluvan  
 sammanslogs 1983 med MLK vars organ  
 Stormklockan  
 nu blev Röd Ungdoms tidning. 
  
 2.2.4 
  
 1975-1980 
  
  – avhopp och uteslutningar 
  
 1970-talets 
  andra hälft blev för SKP en orolig tid med stor inre splittring och en mängd avhopp och uteslutningar. Vid den andra kongressen 1976 fick partiets vänsterfalang ökat inflytande. 
 24  
 Detta medförde i sin tur att den interna säkerhetspolitiken eskalerade och medlemmarna uppmanades uppträda under täcknamn. 
 25  
 Möjligen var det också i denna veva som hemliga medlemskap började före- komma inom partiet. Den interna säkerhetspolitiken har av en av dess arkitekter senare kallats en förövning inför en eventuell ille- galitet. 
 26  
 Partikongressen 1976 gjorde också upp med enad väns-  
 ter-linjen 
  som stämplades som högeropportunism. Valet 1976 blev dock ytterligare ett i raden av förlustval för SKP. Flera internatio- nella händelser bidrog också till att partiet fick problem med orien- teringen. 1975 avslutades Vietnamkriget och året därpå avled Petty. Att den kinesiska ledningen nu började omvärdera kulturrevolutio- nen rubbade cirklarna för SKP som länge betraktat denna som ett verksamt vapen mot kontrarevolutionära idéer. 
 1977 blev motsättningarna mellan SKP:s två förebilder, Kina och Albanien, tydliga vilket också ställde till problem för de svens- ka maoisterna. Lösningen på de inre motsättningarna blev ofta fraktionsstrider och uteslutningar. Särskilt uppmärksammat blev fallet Reed. Ring, som lämnade SKP i mars 1977, kritiserade öppet att partiet lämnat enad  
 vänster-linjen 
  och fick stöd från en del medlemmar. Partiledningen svarade med att gå ut med en lojali- tetsförklaring som alla medlemmar förutsattes skriva under: 
 Jag fördömer Watkins splittringsförsök av SKP ef- tersom SKP är det kommunistiska partiet. Jag kom- 
  
 24 
  
 1980 beskrev partistyrelsen detta skede så här: En vänstersekteristisk strömning växte fram och blev ledande för partiets arbete  
  
 1976-77. 
  Stora fel gjordes härigenom på olika om- råden och det har tagit mycken tid och kraft att korrigera den.  
 Partistyrelsens politiska rap- port till SKP:s 3:e kongress 1980 
 , s. 50. 
  
 25 
  
 Tran, Nelson och Webb, Kelley:  
  
 Maoisterna  
 s.  
 139-141. 
  
 26 
  
 Lane,  
  
 Per-Åke: 
  Vänsterns väg. Behöver ett revolutionärt parti en säkerhetspolitik?  
 Nya Arbetartidningen nr 4/1997 
 . Higgins. Williamson blom framhåller också att täcknamnen syftade till att skydda personer som inte var kända ut- åt, bl.a. de som var hemliga medlemmar. 
 24 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 mer att försvara enheten, bekämpa fraktionsverksam- het och följa partibesluten. 
 27 
  
 Många vägrade skriva under och blev uteslutna. Omkring 15 % av medlemmarna sägs ha försvunnit i detta skede och flera av dem som varit ledande i KFML:s begynnelse uteslöts, bl.a. Parks son, Sköld Donovan och Jordan. Ett par år senare var det vänsteroppositionens tur att bli utesluten och återigen förlora- de SKP en stor andel medlemmar och partiarbetare. 
 Parallellt med denna inre strid skärptes SKP:s antisovjetiska lin- je på ett markant sätt. 1974 inleddes något av en kampanj där Sovjet utpekades som en aggressiv och imperialistisk supermakt och ett hot mot världsfreden. 
 28  
 I Internbulletinen nr 3/76 kallade SKP:s verkställande utskott Sovjet för huvudfienden till världens folk. Den svenska regeringen anklagades också för tendenser till anpass- ningspolitik gentemot Sovjetunionen. I början av 1979 ansågs Sov- jets expansionism gått så långt att SKP:s partistyrelse betecknade den världspolitiska situationen som en förkrigstid. 
 29 
  
 2.2.5 
  
 1980-talet 
  
  – från SKP till Solidaritetspartiet 
 I början av  
 1980-talet 
  blev det alltmer uppenbart att SKP hade stora problem. De föregående årens uteslutningar och avhopp hade med- fört att partiet på många håll i landet förde en tynande tillvaro. Den utåtriktade verksamheten var blygsam och flera Oktoberboklådor fick lägga ned verksamheten. I november 1980 höll SKP sin tredje kongress och antog nu för första gången ett partiprogram i egentlig mening. En politisk rapport antogs också där några av de föregåen- de årens uteslutningar kritiserades. Kongressen beslutade vidare att tidskriften Marxistiskt forum skulle läggas ned samt att Röd Ung- dom och MLK skulle förenas i en gemensam organisation. I sam- band med det skulle MLK:s medlemmar över 30 år få rätt att bli medlemmar i SKP. 
  
 27 
  
 Citerat efter Tran, Nelson och Webb, Kelley:  
  
 Maoisterna  
 s. 118. Reed ansågs tydligen så farlig att SKP beslöt att ägna honom en drygt  
 40-sidig 
  broschyr där hans, i parti- ets ögon, dåliga egenskaper redovisades på ett mycket ingående sätt. Se  
 Ur det kommunis- tiska partiet stiger en borgerlig arbetarpolitiker fram – en polemik mot Myers. SKP, Okto- berförlaget, Stockholm 1977. 
  
 28 
  
 Se t.ex. det studiematerial för den ideologiska skolningkampanjen som SKP gav ut 1974: Arias, Cannon och Kirk, Moore:  
  
 Sovjet idag. Förtryck och aggression i socialismens namn.  
 Ok- tober, Stockholm 1974. 
  
 29 
  
 Partistyrelsens politiska rapport till SKP:s 3:e kongress 1980  
  
 s.  
  
 23-24 
  
  och 53. 
  
 25 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 I slutet av 1980 bildades SKP (ml) bl.a. av delar av den vänster- opposition som lämnat eller uteslutits ur SKP. En del avdelningar bl.a. den i Varberg samt majoriteten av medlemmarna i Sundsvall och Södra Järva valde att ansluta sig till den nya organisationen. Den kritik som SKP (ml) riktade mot SKP var att partiet mer eller mindre blivit socialdemokratiskt samt var alltför troget mot Kina. Dessutom vände sig vänsterutbrytarna mot SKP:s, som man såg det, ensidiga fokusering på krigsfaran och det sovjetiska hotet. 
 1986 byttes stora delar av partistyrelsen ut, ett nytt program an- togs och SKP bytte namn till  
 Solidaritetspartiet 
 . Solidaritetspartiet, som förespråkade demokratisk revolutionär socialism lades 1990 ned som riksorganisation. 
  
 2.2.6 
  
 Parlamentarisk representation 
  
 Vid KFML:s bildande hade förbundet flera medlemmar som invalts som ledamöter i kommuner och landsting som representanter för det gamla SKP, bl.a. Rice. Samtliga dessa mandat gick dock förlorade. I riksdagsvalet 1970 fick KFML 21 238 röster (ca 0,4 %) vilket sågs som ett misslyckande. Det skulle dock visa sig att detta blev KFML/SKP:s bästa riksdagsval. Under hela 1970- talet förlorade partiet röster och 1982 uppmanades medlemmar och sympatisörer att rösta på Socialdemokraterna i riksdagsvalet. Beslu- tet, som fattades av partistyrelsen i februari samma år, motiverades i Gnistan med att det gällde att bidra till att högeroffensiven stop- pades. 
 30 
  
 I kommunalvalen gjorde KFML/SKP dock allt bättre ifrån sig under  
 1970-talet. 
  År 1970 erövrades ett första mandat i Ströms kommun i Jämtland. Detta gick dock förlorat 1973 men fick sin er- sättning i Gällivare där förbundet lyckades ta ett mandat. I 1976 års val erhölls ett andra mandat i Gällivare och 1979 tillkom kommunal representation i Vallentuna, Mariestad, Laxå och Hofors. 1982 gjorde ett mycket hårt sargat SKP paradoxalt nog sitt bästa kom- munalval och tog tre mandat både i Gällivare och i Mariestad samt ett mandat i Vadstena och ett i Vallentuna. 
 31  
 Vid ombildningen till Solidaritetspartiet (SOL) 1986 hade SKP mandat i Vallentuna, Pham 
  
 30 
  
 SKP stöder SAP i valet!  
  
 Gnistan nr 7/1982 
 . 
  
 31 
  
 Kommunala valresultat för  
  
 1970-1982 
  finns i: Skorpen,  
 Ann-Mari: 
 Maoisme på norsk og svensk. Ei komparativ analyse av den norske og svenske  
  
 ml-rørslas 
  
  organisatoriske styrke og einskap på  
  
 70-talet 
 . 
  Hovedfagsoppgave, Universitetet i Bergen 1995. 
 26 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Vadstena, Laxå och Sigtuna. SOL kom att fortsätta på lokal nivå i Vallentuna där partiet så sent som 1994 erövrade tre mandat. 
  
 2.2.7 
  
 Soldatarbetet 
  
 Att bedriva kommunistiskt soldatarbete och därigenom bekämpa den borgerliga militärapparaten från insidan, har sin ideologiska grund i texter av Murphy från  
 1900-talets 
  början. 
 32  
 I augusti 1920 höll den nyligen bildade Komintern sin andra världskongress varvid bl.a. antogs 21 teser utgörande villkor för medlemskap i Komintern. Det fjärde villkoret behandlade den kommunistiska propagandan inom armén: 
 Plikten att utbreda kommunismens idéer innebär också en särskild plikt att bedriva en systematisk och ihärdig propaganda inom armén. Där denna agitation hindras av undantagslagar bör den bedrivas illegalt. Att ge avkall på ett sådant arbete vore liktydigt med ett förräderi mot den revolutionära plikten och oför- enligt med anslutning till Tredje Internationalen. 
 33 
  
 Vid den VI:e världskongressen 1928 fick Komintern för första gången ett utförligt program samt definitiva stadgar. Komintern formulerade också nu en allmän linje för soldatarbetet: 
 Därför måste de kommunistiska partierna, när frågor- na uppkommer om inträde i den borgerliga armén el- ler militärtjänstvägran (bojkotten), i allmänhet råda arbetarna och de fattiga bönderna att avvisa parollen om militärtjänstvägran, i stället lära sig vapenhantver- ket i armén och utföra revolutionärt arbete och i det givna ögonblicket vända vapnen mot bourgeoisin. 
 34 
  
 32 
  
 Se t.ex. The Military Programme of the Proletarian Revolution. Collected Works, Vol- ume 23, s.  
  
 77-87. 
  Uppsatsen skrevs ursprungligen på tyska i september 1916 för publicering i Sverige, Schweiz och Norge. Någon publicering kom dock inte till stånd vid denna tidpunkt. Ett år senare publicerades dock artikeln med titeln Das Militär programm der proletari- schen Revolution i tidskriften  
 Jugend-Internationale 
 nr  
  
 9-10 
  
  1917.  
 http://www.marxists.org/archive/lenin/works/1916/sep/prolmil/. 
  
 33 
  
 Citerat efter Bradley, Coleman:  
  
 Kommunisterna 
 . Tiden, Stockholm 1949, s. 66. 
  
 34 
  
 Citerat efter  
 Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr.  
 Oktoberhäften 4. Utarbe- tad av KFML, 1972, s. 19. 
  
 27 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Inom det till Komintern anslutna SKP var det framför allt ung- domsförbundets, SKU, uppgift att leda arbetet inom militärappara- ten. Genom propaganda i flygblad, soldattidningar och huvudorga- net  
 Stormklockan  
 försökte ungkommunisterna föra den revolutio- nära kampen på de militära förbanden. Under  
 1940-talet 
  kom SKP att ändra inställning till det nationella försvaret och soldatarbetet liksom senare även ungdomsförbundet lades ned. Den linje som SKP kom att driva inom Svenska Fredskommittén under  
 1950-talet 
  och senare inom antikärnvapenrörelsen var i huvudsak pacifistiskt orienterad. 
 35 
  
 När man inom KFML och Clarté mot slutet av  
 1960-talet 
  åter började diskutera soldatarbetet fanns det alltså en tradition från Komintern och 1920- och  
 1930-talets 
  SKP/SKU att bygga på. Yt- terligare inspiration kunde hämtas från Mao  
 Tse-tung 
  vars uttalan- de från 1938 att varje kommunist måste inse sanningen i orden den politiska makten växer ur gevärspipan ofta citerades. 
 36  
 I janu-  
 ari-februari 
  1968 började frågan om deltagande i militärapparaten debatteras inom Clarté i Stockholm. Debatten lär inte ha förts sär- skilt intensivt men enligt uppgift ska allt fler kamrater nu gått in för linjen att delta i militärapparaten. Försök till cellbildning, eller progressiva grupper, med politiskt likasinnade ska också ha före- kommit. 
 37 
  
 Vid KFML:s andra kongress i januari 1969 fastslogs att förbun- dets linje var att medlemmar och sympatisörer borde göra militär- tjänst samt att förbundet skulle organisera och leda arbetet bland soldaterna. 
 38  
 Ordalydelsen i handlingsprogrammet ändrades nu till att KFML också skulle avslöja och bekämpa den borgerliga mili- tärapparaten. 
 39  
 Det soldatarbete som kom att bedrivas under 1969 synes ha varit sporadiskt men ska bl.a. ha inbegripit fraktionsmöten inför inryckningarna. 
 Under 1970 kom dock allt fler  
 KFML-medlemmar 
  att rycka in och ett värnpliktsutskott tog form med säte i Göteborgsområdet. Arbetet började komma igång med att bilda kärnor på de militära förbanden och samma år inleddes utgivningen av  
 Soldattidningen  
 som dock vid splittringen i oktober 1970 följde med utbrytarna i 
  
 35 
  
 Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr.  
  
 Oktoberhäften 4. Utarbetad av KFML, 1972, s.  
  
 18-25. 
  
 36 
  
 Maos lilla röda. Citat ur ordförande Mao Zedongs verk 
  
 . Tranan, Stockholm 1994, s. 43. 
  
 37 
  
 Militärfrågan i  
  
 m-l-rörelsen 
  under slutet av  
 60-talet 
  och 1970 
 . KFML:s arkiv, F 6 vol 1. ARAB. 
  
 38 
  
 Ibid. 
  
 39 
  
 Handlingsprogram för Kommunistiska Förbundet  
  
 marxist-leninisterna. 
  Antaget vid KFML:s andra kongress, januari 1969.  
 KFML dokument 1972. 
  
 28 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 KFML(r). Soldatarbetet fortsatte även inom KFML och den  
 8-9 
  januari 1971 hölls i samarbete med Clarté en soldatkonferens med representanter för 13 regementen. Ett soldatutskott tillsattes och en resolution antogs rörande  
 marxist-leninisternas 
  linje i soldatar- betet. Enligt resolutionen var militärapparaten kapitalistklassens yttersta garanti för att slå ner proletariatets kamp för socialismen. Därför var det också nödvändigt att ersätta den borgerliga militär- apparaten med folkets beväpning under socialismen. Målsättning- en med soldatarbetet formulerades på följande sätt: 
 Vår uppgift är att avslöja och bekämpa den borgerli- ga militärapparaten. En förutsättning är att vi formu- lerar soldaternas krav och kämpar för att de genom- drivs. Denna kamp som vi utlöser, organiserar och le- der gör det möjligt att avslöja militärapparatens klass- karaktär, vinna soldaterna för socialismen och ytterst 
 – i en revolutionär situation – vända vapnen mot bourgeoisin. 
 40 
  
 I soldatarbetet ingick också att försvara soldaterna från det militä- ra systemets övergrepp och orättvisor. De soldatfackliga kraven skulle förenas med de mer långsiktiga målen och användas som hävstänger (medel) för det socialistiska propagandaarbetet. Bland de mest aktuella uppgifterna nämndes kamp mot den oreglerade arbetstiden, mot befälens bestraffningsrätt, mot de usla ekono- miska förhållandena samt mot de planerade statliga vpl- föreningarna. I resolutionen framhölls också att för att utveckla kampen på ett riktigt sätt var det nödvändigt att organisera solda- terna i någon form av facklig front, där  
 marxist-leninisterna 
  är dri- vande och ledande. 
 41 
  
 Som ytterligare ett led i soldatarbetet började KFML i samarbe- te med Clarté 1971 att ge ut tidningen  
 Soldatfront 
 . KFML:s linje inom soldatarbetet presenterades tämligen utförligt i en broschyr utgiven 1972. 
 42  
 Redan i inledningen slogs fast att så här ska det va- ra: 
  
 40 
  
 Resolution angående  
  
 Evans 
  linje i soldatarbetet 
 . Antagen vid KFML:s och Castro soldatkonferens den  
  
 8-9 
  
  januari [1971] i Stockholm. KFML:s arkiv, F 6 vol 1. ARAB. 
  
 41 
  
 Ibid. 
  
 42 
  
 Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr.  
  
 Oktoberhäften 4. Utarbetad av KFML, 1972. 
  
 29 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Alla grader och ranger är nu avskaffade. Officerare och soldater bor ihop på samma villkor. De kritiserar varandra och diskuterar alla frågor gemensamt. Naturligtvis finns det inga speciella befälsmässar och liknande saker. Den enda skillnaden man kan iaktta, är att befälen ofta är äldre än soldaterna. Befälen är ofta först att hugga i, när det gäller de hårdaste, tyngsta och besvärligaste jobben. Framför allt måste de acceptera kritik från soldaterna. Allt detta bidrar till att soldaterna respekterar sina befäl. 
 43 
  
 Citatet var hämtat ur en artikel i tidningen Soldatfront med titeln Resenär i Kina berättar. Som en motpol till det kinesiska exemp- let ställdes det kapitalistiska Sverige med sin på kadaverdisciplin grundade krigsmakt. 
 Med detta som utgångspunkt förklarade KFML att vi kommu- nister går alltså in i den borgerliga militärapparaten för att bekämpa den inifrån. Som kampformer nämndes maskningsaktioner, kol- lektiva sjukmönstringar och strejker. Organ som förbandsnämnder och värnpliktskonferensen betecknades som skendemokratiska inrättningar som dock kunde utnyttjas för att bedriva soldatfacklig propaganda. Soldatarbetet skulle emellertid enligt KFML inte tol- kas som förberedelser för landsförräderi. I broschyren framhölls att när det gällde rättfärdiga krig dvs. uppror mot förtryck, som kampen i Vietnam, eller försvarskrig, som kampen mot nazister- nadär står kommunisterna alltid i första ledet och offrar sig hel- hjärtat för den nationella enheten. Det fanns emellertid andra sor- ters krig där den kapitalistiska jakten på ökade profiter ledde till konfrontation mellan olika kapitalintressen och länder. Som exem- pel nämndes första världskriget. I händelse av ett sådant orättfär- digt krig var den kommunistiska linjen att propagera för arbetar- klassens enhet och solidaritet mot kapitalisterna och mot kriget. 
 44 
  
 Utgivningen av Soldatfront upphörde 1974 och under andra halvan av  
 1970-talet 
  bedrevs soldatarbetet i form av värnpliktsfack- liga enhetsfronter. På de militära förbanden förekom en mängd tid- skrifter som exempelvis  
 Vänster om, Helt om, Framåt Marsch  
 och 
  
 Eldröret 
 . Inom marinen fanns föreningen  
 Flotten  
 som gav ut en tid- skrift med samma namn. Innehållet i tidskrifterna var huvud- sakligen av värnpliktsfackligt slag med krav på t.ex.  
 40-timmars- 
  vecka, generell nattpermission och flera fria resor. Den allmänna 
  
 43 
  
 Ibid s. 1. 
  
 44 
  
 Ibid, s.  
  
 43-51. 
  
 30 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 politiska linjen låg ofta nära SKP:s, dock vanligen utan uttryckligt ställningstagande för förbundet. 
 45  
 I tidskrifterna kunde också före- komma uttalanden till stöd för massjukskrivningar och bojkottak- tioner av olika slag för att få igenom soldatfackliga krav. Arbete inom den årliga värnpliktskonferensen ansågs inom SKP viktigt. Partiet var också i flera år representerat i den av konferensen ut- sedda  
 Värnpliktiga Arbetsgruppen  
 som gav ut tidningen  
 Kanonen 
 . Mot slutet av  
 1970-talet 
  gick dock SKP:s platser i arbetsgruppen förlorade. 
 Gradvis kom SKP att bli ett mycket försvarsvänligt parti med en alltmer utvecklad försvarspolitisk doktrin. År 1975 förespråkade partiets militärpolitiska utskott kvinnlig värnplikt. 
 46  
 Beträffande frågan om nationellt oberoende framhölls 1984 att SKP:s stånd- punkt innebär en klar markering mot den principlöshet som rymts inom den kommunistiska traditionen allt sedan  
 20-talet. 
  
 Det innebär att vi idag är för ett svenskt försvar och är beredda att slåss för vår frihet och mot anpassning och eftergifter till supermakterna. När det gäller för- svarsfrågan har SKP omprövat en traditionell kom- munistisk ståndpunkt. Vi är en försvarsvänlig kraft i dagsläget. 
  
 2.2.8 
  
 Vägen till socialismen 
  
 En väsentlig del i den  
 marxist-leninistiska 
  kritiken mot SKP under Sanchez gällde SKP:s ställningstagande för en fredlig, parla- mentarisk väg till ett socialistiskt Sverige. Klarast uttrycktes detta i Khan stridsskrift från 1965,  
 Vart går Sveriges kommunis- tiska parti?  
 Redan i förordet, författat av riksdagsmannen Smith, slogs tonen an och Ruiz menade att tydliga tecken fanns på att SKP höll på att socialdemokratiseras. Det som för Ruiz framstod som mest alarmerande var kanske ändå den ensidiga satsningen på att socialismen ska kunna genomföras på fredlig parlamentarisk väg. 
 47  
 Galvan menade dock inte att en fredlig övergång till socialismen i alla lägen var att betrakta som omöjlig. Moody nämnde här som exempel situationen i Östeu- ropa efter kriget då statsapparaten varit sönderslagen och kommu- 
  
 45 
  
 Flera exemplar av  
  
 Vänster om  
 finns i akt 15:240 löpnr 7. SÄPO. 
  
 46 
  
 Ett väpnat folk. Försvaret mot supermakterna 
  
 . Oktoberförlaget, Stockholm 1975. 
  
 47 
  
 Se förordet till Moody, Martin:  
 Vart går Sveriges kommunistiska parti? 
 31 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 nisterna givits viktiga poster i regeringen. I ett sådant läge fanns goda utsikter för en fredlig övergång. Helt säker på detta kunde man emellertid inte vara och Moody tog här Tjeckoslovakien i februari 1948 som exempel där det visade sig nödvändigt att arbe- tarna i hundratusental går ut på gatorna med vapen i hand för att avvärja ett kapitalistiskt kuppförsök och trygga övergången till so- cialismen. När det gällde Sveriges väg till socialismen såg Holm- berg mer pessimistiskt på den fredliga vägens möjligheter: 
 Men om, såsom man idag måste räkna med i Sverige, den kapitalistiska statsapparaten, framför allt militä- ren, vilken här i landet oavbrutet förstärkts under de senaste 20 åren, alltjämt är intakt då den revolutionära situationen inträder; om kapitalisterna kan räkna med hjälp i olika former från en imperialistisk stormakt, och om de har kvar sitt monopol över massmedia – hur blir det då? Det sannolikaste är givetvis då att ka- pitalisterna kommer att använda väpnat våld, för att hindra massorna att gripa makten, och massmedia för att sprida förvirring i deras led, splittra dem och göra dem oförmögna till enhetlig handling. I så fall är ing- en fredlig övergång möjlig. Väpnat våld måste då till- gripas för att krossa kapitalisternas våld – uppgiften underlättas om det revolutionära partiet förberett massorna på en sådan möjlighet och arbetat för att skapa upplösning inom den kapitalistiska våldsappara- ten och vinna delar av den över till massornas sida. Massmedia måste snabbt och med våld vridas ur kapi- talisternas händer och ställas i revolutionens tjänst. 
 48 
  
 Att detta var det troligaste scenariot för en övergång till socialism i Sverige betydde inte att Moody såg våldet som något önskvärt. 
  
 Även om vi helhjärtat  
 önskar en fredlig övergång till socialismen  
 – och vilken socialist gör inte det – måste vi  
 med utgångspunkt från verkligheten  
 vara klara över att övergången  
 inte  
 blir fredlig. 
  
 49 
  
 48 
  
 Moody, Martin:  
 Vart går Sveriges kommunistiska parti? En stridsskrift 
 . Göteborg, 1965 s.  
  
 57-58. 
  
 49 
  
 Ibid, s. 58. 
  
 32 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Möjligen är Khan bok  
 1960-talets 
  teoretiskt mest ge- nomarbetade ställningstagande mot tanken på en fredlig och par- lamentarisk väg till socialism i Sverige. I alla händelser bjöds inte lä- sarna av Gnistan eller Marxistiskt Forum på någon lika utförlig skildring av den revolutionära teorin. Tyngdpunkten låg mer åt det dagsaktuella med artiklar om strejker, skatter och hyror. Vägen till socialismen diskuterades i viss mån i en artikel i Gnistan hösten 1969. Anledningen var att Aftonbladet publicerat vad man hävdade var en intervju med Jordan och Hall i vilken det ut- lovades väpnad revolt inom kort. I ett inlägg i Gnistan kommen- terade Williams skriverier och framhöll att någon inter- vju aldrig ägt rum och att artikeln var baserad på en tidigare artikel i tidningen Arbetet. I sitt samtal med Arbetets reporter hade Rodriguez inte lagt fram någon tidtabell för revolutionen. När det gällde revo- lutionens våldsamma förlopp hade Rodriguez, enligt honom själv, sagt ungefär följande: 
 Om våra önskningar vore utslagsgivande så såg vi gärna en fredlig övergång till socialismen. Men histo- rien känner inga sådana fallDen kapitalistiska staten kommer att med våld möta alla aktioner från det arbe- tande folket, som syftar till socialism. Därför räknar vi helt realistiskt med en våldsam omstörtning av det nuvarande samhället. 
 50 
  
 Vid årsskiftet  
 1969-70 
  presenterades KFML:s idéer på ett ganska utförligt sätt i skriften  
 Vad vill KFML 
 . Även här förklarades den fredliga vägen till socialismen förvisso vara önskvärd men likafullt omöjlig att uppnå. Att komma till makten genom att vinna majori- tet i riksdagen sågs inte heller det som en framkomlig väg. 
 Nej, historien har gång på gång visat att ett parlament bara är en demokratisk kuliss, som ingenting har med folkstyre att göra. Och den svenska riksdagen utgör inget undantag. 
 51 
  
 Detta innebar emellertid inte att revolutionärer skulle avstå från valdeltagande. Att delta i det parlamentariska arbetet var ett sätt att avslöja dess rätta karaktär. En plats i parlamentet skulle också er- 
  
 50 
  
 Rodriguez, Wilcox: Intervjuförfalskarna i Aftonbladet har fått svar på gement förtal.  
  
 Gnistan nr 10/1969. 
  
 51 
  
 Vad vill KFML?  
 Oktober, Stockholm 1970, s. 41. 
 33 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 bjuda en möjlighet att använda parlamentet som en talarstol för en revolutionär politik. 
 52  
 Liknande tankar fördes fram i Gnistan inför 1970 års val. KFML:s valdeltagande handlade inte om att förbättra det bestående samhället utan att ersätta det med ett nytt. 
 Vi tillstår öppet att detta mål kan nås endast genom en våldsam revolution. Att vi föredrar en fredlig ut- veckling är självklart men tyvärr har vi ingen möjlig- het att välja. 
 53 
  
 Den som propagerade för en fredlig övergång till det socialistiska samhället kan inte vara något annat än en skurk och bedragare framhöll Gnistan vidare. Tankegången utvecklades med följande scenario: 
 Försök föreställa er följande: Det socialistiska partiet i Sverige får genom ett jordskredsval majoritet i riks- dagen. Beslut fattas om socialisering av industrier, banker, gruvor mm. Detta kräver en grundlags- ändring, vilket kräver beslut av två riksdagar med ny- val emellan. Under tiden sitter Cruz med ar- marna i kors och deppar. I en  
 TV-intervju 
  säger han till folket: Det var tråkigt det här, men sådana är ju de demokratiska spelreglerna. Så varsågod och ta ban- Armstrong, ASEA, LM och allt det andra. Jag får väl komma igen med friskt mod nästa val. Naturligtvis kommer det inte att gå till på det sättet. Ingen härskande klass har någonsin lämnat arenan frivilligt. 
 54 
  
 Från KFML:s sida ansågs det i ett sådant läge självklart att den härskande klassen skulle sätta in sin våldsapparat mot folket. Me- ra i detalj vad som skulle ske i ett sådant läge ansågs inte möjligt att skissera. Men, förutsatt att vi är förberedda på väpnad kamp, kan det, under mycket gynnsamma omständigheter bli relativt fredligt. Hur det skulle kunna gå om omständigheterna var mindre gynnsamma, eller i vilket läge den väpnade kampen skulle utlösas utvecklades inte närmare. 
 Även om Gnistan 1970 försäkrade sina läsare om att en röst på KFML var en röst för en revolutionär utveckling var det emellertid 
  
 52 
  
 Ibid, s. 42. 
  
 53 
  
 Vägen till socialismen.  
  
 Gnistan nr 9/1970 
 . 
  
 54 
  
 Ibid. 
  
 34 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 de dagspolitiska frågorna, dvs. vård, omsorg, skatter och hyres- frågor, som dominerade valpropagandan. Vägen till socialismen be- rördes nästan inte alls. I ett flygblad inför valet framställdes det po- litiska målet på följande vis: 
 Vårt mål är ett klasslöst samhälle i vilket alla männi- skor har möjlighet att utveckla alla sina anlag och fritt samverka för allas välfärd. Det målet är omöjligt att förverkliga, så länge kapitalisterna har makten. Att försöka skapa jämlikhet utan att avskaffa kapitalismen 
 – som SAP och VPK försöker slå i folk – är som att ösa vatten med ett såll. Först måste arbetarklassen or- ganisera sig med hjälp av ett riktigt kommunistiskt arbetarparti och i förening med andra delar av folket ta makten från den härskande kapitalistiska minorite- ten genom en socialistisk revolution och upprätta ett nytt samhälle, i vilket arbetarklassen har makten. Det- ta är något helt annat än den statskapitalism, som so- cialdemokraternas starka samhälle leder till. 
 55 
  
 Den borgerliga parlamentarismen och den borgerliga demo- kratin avvisades som varande enbart en fasad för monopol- kapitalets diktatur. 
 Vi anser, att alla viktiga frågor ska avgöras av folket, att folkets representanter ska utses i fria val och kon- trolleras och när som helst kunna avsättas av folket och att beslut ska fattas enligt majoritetsprincipen. Vi är alltså för demokrati. Men just därför är vi mot den nu härskande borgerliga parlamentarismen för den är inte demokratisk. De viktigaste frågorna avgörs inte i de valda församlingarna utan i bankernas direktions- rum, på Harpsundsmötena mellan regering och stor- finans i departementen. Den borgerliga demokratin är därför i grund och botten bara en fasad för monopol- kapitalets diktatur. 
 56 
  
 KFML avvisade envetet alla föreställningar om att det faktum att förbundet deltog i riksdagsvalet kunde tolkas som att det fanns en parlamentarisk väg till socialismen. Denna tanke är och förblir en 
  
 55 
  
 Rösta på KFML!  
 Flygblad inför valet 1970. 
  
 56 
  
 Ibid. 
  
 35 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 illusion konstaterade Gnistan hösten 1970. Valdeltagandet var snarare ett sätt att bekämpa kapitalismen på alla områden, även inom dess egna organ. Ett verkligt folkstyre var bara möjligt när 
 ...arbetarklassen och folket med sin väpnade makt krossar monopolkapitalets diktatur och upprättar sin egen – proletariatets diktatur över det lilla fåtalet ut- sugare – då först kommer vi att få ett verkligt folk- styre här i landet. 
 57 
  
 Det står alltså klart att en revolutionär utveckling ansågs nödvändig och önskvärd samtidigt som det ansågs osannolikt att denna ut- veckling kunde åstadkommas utan våld. Frågan var då hur tid- tabellen såg ut. Hur avlägsen var egentligen revolutionen? Våren 1968 varnade Gnistan sina läsare för att underskatta tempot i världsrevolutionens pågående utveckling. Varningen var föranledd av ett uttalande av Petty  
 Tse-tung 
  den 16 april 1968. Petty hade då inför Kinas Kommunistiska Partis centralkommitté manat till stöd för afroamerikanernas kamp vilken Petty menade var en be- ståndsdel av vår tids världsrevolution. För Gnistans redaktion var budskapet från Petty glasklart: 
 Hans ord är inte bara en uppmuntran utan främst en maning att vara redo. En maning till oss, att vara redo att medverka till sammanbrottet och därefter leda vårt folks kamp för att slå ned monopolkapitalets diktatur och upprätta proletariatets. 
 58 
  
 På hösten samma år hävdades i Gnistan att vår epok kännetecknas av att imperialismen går mot fullständigt sammanbrott och socia- lismen till världsomfattande seger. Framför allt ansågs revolutio- nära tecken finnas i Asien, Afrika och Latinamerika men Sverige stod inte utanför detta.  
 FNL-rörelsens 
  och studentvänsterns till- växt signalerade enligt Gnistan att utvecklingen även gällde Sveri- ge. 
 59  
 Den 20 maj 1970 gjorde Petty ett uttalande om att revolution är huvudriktningen i utvecklingen i dagens värld. Gnistan uppma- nade sina läsare att ta fasta därpå och studera noga vad kamrat 
  
 57 
  
 Folkstyre eller motsatsen.  
  
 Gnistan nr 9/1970. 
  
 58 
  
 Mao vägleder och manar oss att vara redo. Osignerad artikel i  
  
 Gnistan nr 4/1968 
 . 
  
 59 
  
 Till kamp för ett  
  
 marxist-leninistiskt 
  parti! Studera  
 marxismen-leninismen, 
  Mao Tse- tungs tänkande!  
 Gnistan nr 10/1968 
 . 
 36 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Petty säger. 
 60  
 Bilden av att hopp fanns om en relativt snar revolu- tion stärks av en intern skrivelse från Gnistans redaktion i septem- ber 1970. I skrivelsen framhölls att någon revolutionär situation inte förelåg för närvarande men att en sådan kan uppstå inom någ- ra år. 
 61 
  
 Även inför 1973 års val publicerade SKP ett valprogram. I detta avhandlades framför allt dagspolitiska frågor som arbetslöshet, prisstopp och hyreshöjningar. Men även mer långsiktiga frågor be- rördes, t.ex. begreppet proletariatets diktatur som definierades som arbetarklassens oinskränkta herravälde. Det förklarades vidare att proletariatet måste upprätta sin diktatur, sin oinskränkta makt över monopolkapitalisterna, expropriera deras egendom och över- föra den i folkets ägo. Detta skulle dock inte tolkas som att SKP var anhängare av våld som politiskt medel. Tvärtom hävdades att i och med det klasslösa kommunistiska samhället skulle våldet för- svinna. Redan under det socialistiska förstadiet skulle framsteg gö- ras på denna punkt och som förebilder framhölls Kina och Albani- en som sades ha ytterst få fängelser. Hur revolutionen skulle genomföras utvecklades inte närmare men det våld som skulle komma att utövas betraktades som ett beklagligt men nödvändigt försvar av revolutionens landvinningar. 
 Under själva övergången från kapitalism till socialism kommer med all sannolikhet våld till användning. Inte för att kommunisterna vill det utan för att kapital- isterna tvingar på folket sitt våld och därigenom tvingar folket till motvärn. 
 62 
  
 I valprogrammet tog SKP vidare ställning för den fria rösträtten och rätten att utse representanter och bilda partier. Den rådande parlamentariska demokratin ansågs dock otillräcklig så länge det kapitalistiska systemet var i funktion. Det hävdades vidare att möj- ligheter praktiskt taget saknades att ställa de valda representant- erna till ansvar och än mindre att byta ut dem, om de inte mot- svarar väljarnas förtroende. Det socialistiska samhället skulle där- för innebära en ny slags demokrati: 
  
 60 
  
 Revolution utvecklingens huvudriktning i dagens värld. Kamrat Mao Tsetungs uttalande till stöd för folkens kamp mot  
  
 USA-imperialismen. 
 Gnistan nr  
  
 6-7/1970. 
  
 61 
  
 Synpunkter från Gnistans redaktion angående diskussionen av Gnistan nr 9 m.m.  
  
 Göteborg 30/9 1970. Graves 15:4/5a löpnr 8. SÄPO. 
  
 62 
  
 För ett socialistiskt Sverige. Valprogram för Sveriges kommunistiska parti (SKP).  
  
 SKP doku- ment nr 3. Stockholm 1973, s.  
  
 37-38. 
  
 37 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 där massorna är indragna i förvaltningen av samhäl- let, där det inte längre finns ett särskilt skikt yrkespo- litiker utan massorna själva utformar politiken och där de valda representanterna hela tiden måste avlägga räkenskap för sina väljare. 
 63 
  
 Men hur övergången till socialismen rent praktiskt tänktes gå till fick läsaren av valprogrammet ingen närmare upplysning om. Dock nämndes Sovjetunionen, Öststaterna, Albanien och Kina som länder där folket tagit makten. Genom Chrustjev hade dock en by- råkrati uppstått som återerövrat makten och därigenom ånyo upp- rättat ett klassamhälle. I Kina och Albanien däremot, genomförde arbetarna och bönderna en kulturrevolution, undanröjde hotet mot folkets makt och tog ett fastare grepp över företagen, statsorganen, politiken, utbildningen och kulturen. 
 64 
  
 Inför valet 1976 presenterade SKP sitt program i skriften  
 Vad gäller valet 
 . SKP pläderade här bl.a. för sex timmars arbetsdag, dag- hem åt alla barn samt pris- och hyresstopp. Till skillnad från 1973 års valprogram uppehöll sig SKP denna gång ganska utförligt vid frågan om revolutionen och vägen till socialismen. Socialismen, förklarade SKP, kan inte vara något annat än proletariatets dikta- tur. Med detta begrepp skulle dock inte förstås, en diktatur över proletariatet eller en diktatur över alla oliktänkande vilket ofta hävdats. Tvärtom, för SKP innebar proletariatets diktatur att 
 arbetarklassen och folkets breda massorför första gången åtnjuter verklig demokrati, dvs de tar sig rät- ten att bestämma över staten och alla dess insti- tutioner, över företagen och naturrikedomar. Detta skapar möjligheter att lösa kapitalismens problem – planera ekonomin, tillförsäkra alla arbete, införa sta- bila, ja sjunkande priser osv. Sådan är idag verklig- heten i de länder där arbetarklassen har makten, t.ex. Kina och Albanien. 
 65 
  
 Utvecklingen i Kina och Albanien sades i valprogrammet från 1976 utgöra praktiska exempel på vad socialismen verkligen är. 
 66  
 Hur skulle då denna socialistiska utveckling åstadkommas för Sveriges 
  
 63 
  
 Ibid, s. 38. 
  
 64 
  
 Ibid, s. 32. 
  
 65 
  
 Vad gäller valet?  
  
 SKP 1976, s. 28. 
  
 66 
  
 Ibid, s. 29. 
  
 38 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 del? För att diskutera denna fråga gjordes i valprogrammet en hi- storisk genomgång av de erfarenheter som kunnat vinnas inom om- rådet. På ett par sidor avverkades Pariskommunen 1871, Finland 1916, Bulgarien 1923, Spanien 1936 och andra exempel. Inte något fall kunde enligt SKP:s översikt redovisas där de härskande klas- serna frivilligt avstått från makten. I SKP:s historiska genomgång anfördes vidare: 
 I de fåtaliga historiska fall där övergången till socia- lism kunnat ske utan blodsutgjutelse, såsom i Tjecko- slovakien 1948, har det uteslutande berott på att pro- letariatet varit beväpnat och besuttit en sådan makt att varje motstånd från de gamla härskarklasserna va- rit utsiktslöst. 
 67 
  
 Exemplet Chile 1973 visade också enligt SKP faran med att inte kontrollera militärapparaten samt att det borgerliga parlamentet i en revolutionär situation (liksom statsapparaten över huvud taget) blir själva samlingspunkten för kontrarevolution och att det därför måste krossas av arbetarklassen. 
 68  
 För Sveriges del pekade SKP på att historiska exempel fanns där militär trupp använts mot arbetare, t.ex. Ådalen 1931, samt att på senare år har en militarisering ägt rum av polisen som utsuddat skiljelinjerna till militären. Även sä- kerhetspolisens roll genom registrering av kommunister och andra framhölls. För SKP pekade allt på att statsapparaten skulle använda all polisiär och militär makt för att hindra en fredlig revolution. Be- träffande tidpunkten för en socialistisk revolution i Sverige fram- hölls att en sådan var mer aktuell nu (1976) än tio år tidigare. Men för att en revolution skulle kunna genomföras måste dels en revo- lutionär situation föreligga, dels ett revolutionärt parti finnas, redo att leda massorna. 
 69  
 Det var detta parti som SKP strävade efter att bli. 
 Vid partikongressen 1980 antog SKP sitt första egentliga parti- program. Redan i förordet slogs fast att SKP:s utgångspunkt är att tjäna folket men att den socialistiska revolutionen inte skulle stå på dagordningen inom överskådlig tid. Flerpartisystemet och den representativa demokratin förklarades vara värden som måste för- svaras och utvecklas. Likaså framhölls att de parlamentariska för- samlingarnas makt måste stärkas i förhållande till de förvaltande 
  
 67 
  
 Ibid, s. 30. 
  
 68 
  
 Ibid, s.  
  
 30-32. 
  
 69 
  
 Ibid, s.  
  
 34-36. 
  
 39 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 organen. SKP efterlyste ökat grundlagsskydd för de demokratiska fri- och rättigheterna. I programmet fastslogs också att partiet måste föra ideologisk kamp mot olika borgerliga idéer inom och utom partiet, till exempel reformism och revisionism. I praktiken innebar dock 1980 års program att delar av det som 13 år tidigare förkastats som högeropportunism nu togs till heder igen. Exempel- vis kom begreppet proletariatets diktatur att ersättas med formule- ringar som arbetarklassens och det arbetande folkets stat eller arbetarklassens och folkflertalets verkliga statsmakt. Den socia- listiska statens innebörd förklarades vidare på följande sätt: 
 Som varje annan statsmakt har även den socialistiska staten en klasskaraktär genom att arbetarklassen kon- trollerar staten. Det innebär att lagstiftningen måste slå vakt om det arbetande folkets intressen och t.ex. inskränka eller förbjuda utsugning av arbetskraft. Men det innebär inte att t.ex. kapitalistklassen fråntas demokratiska rättigheter. Alla medborgare skall ha li- ka rätt att bestämma och delta i samhälleliga ange- lägenheter. Därmed skall inte heller det kom- munistiska partiet författningsmässigt ges en ledande roll. Det skulle stå i motsättning till demokratins grundtanke. Partiet kan bara nå en ledande roll genom att i praktiken vinna folkflertalets förtroende. 
 70 
  
 Den sista meningen i citatet ovan samt betonandet av vikten av att stärka de parlamentariska församlingarnas makt liksom grund- lagens skydd av demokratin visar att SKP nu var inne på en ny väg. Borta var alla historiska exempel där borgerligheten med vapen- makt stoppar den socialistiska revolutionen. Även om det inte ut- trycktes i klartext innebar partiprogrammet att maktövertagandet, den socialistiska revolutionen, avsågs i princip gå lagligt och fred- ligt till, genom att partiet erövrade en majoritet av de röstande i ett demokratiskt val. Strängt taget synes SKP i 1980 års partiprogram inte ens övertygat om den socialistiska demokratins och planhus- hållningens överlägsenhet. 
 Erfarenheter från socialistiska revolutioner i länder som Sverige saknas. Detta gör det extra viktigt att ta allvarligt på lösandet av frågor som t.ex. borgerlig 
  
 70  
 Politiskt program. Antaget vid SKP:s tredje kongress 1980 
 , s.  
  
 28-29. 
  
 40 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 demokrati contra socialistisk demokrati, planhus- hållning contra marknadsekonomi och det kommun- istiska partiets roll under socialismen. Det är en upp- gift för alla revolutionärer att med en vetenskaplig metod sammanfatta historiska erfarenheter och ana- lysera svenska säregenheter för att komma närmare svaren på dessa svåra frågor. 
 71 
  
 SKP hade nu inlett omprövningens väg, bort från leninismen. Vid den fjärde partikongressen 1984 antogs som tillägg till parti- programmet  
 Nio punkter för framtidens vänster 
 . Inledningsvis kon- staterades att SKP hade stora problem och riskerade att förkrym- pa till en otidsenlig reminiscens från historien. De interna diskus- sionerna hade visat att omprövningen med nödvändighet måste in- nebära ett brott med den kommunistiska traditionen. Framför allt pekades tre områden ut: demokratisynen, inställningen till det na- tionella oberoendet och den schematiska uppfattningen om re- formsträvanden kontra revolution. För SKP:s del innebar detta ett bejakande av den formella demokratins värde, samtidigt som ett entydigt och kategoriskt avståndstagande gjordes från begreppet proletariatets diktatur som det kommit att praktiseras. 
 Att SKP lämnat leninismen bakom sig innebar inte att partiet upphört att sträva efter en socialistisk revolution. Däremot tog SKP avstånd från tesen om Oktoberrevolutionens allmängiltiga karaktär. I dess ställe satte SKP en allsidig ekonomisk, ideolo- gisk och politisk kamp under lång tid i det nuvarande samhället. Det SKP strävade efter kan alltså betecknas som en socialistisk re- volution genomförd med hjälp av gradvisa reformer inom det be- stående systemet. För att tydligt markera den nya linjen deklarera- des att vi inte längre använder begreppet  
 marxismen-leninismen 
  för att beteckna vår ideologiska grundval. 
 1986 bytte SKP namn till Solidaritetspartiet och ett nytt parti- program antogs i vilket talades om nödvändigheten av en demo- kratisk revolution. Med detta begrepp avsågs ett förlopp där kapi- talismen och klassamhället avskaffades och ett nytt rättsväsende till skydd för medborgarrätten växte fram. Kort sagt, ett Sverige där de arbetande själva styr sina samhällen. Modellen för Solidaritets- partiets revolution var en fredlig samhällsförändring beslutad i den 
  
 71  
 Ibid, s. 28. 
 41 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 svenska riksdagen och genomförd på basplanet av en aktiv folkma- joritet. 
 72 
  
 Sammanfattningsvis kan sägas, att KFML/SKP fram till 1980 stod för en traditionell  
 marxist-leninistisk 
  syn på hur den revolu- tionära omvandlingen av samhället skulle ske. Den parlamentariska vägen avvisades och våld skulle med all sannolikhet komma till an- vändning eftersom makthavarna inte godvilligt skulle lämna ifrån sig makten. I 1980 års partiprogram togs begreppet proletariatets diktatur bort liksom formuleringar om att våld sannolikt var nöd- vändigt. Teorin om partiets ledande roll avvisades till förmån för tanken att partiet måste i praktiken vinna folkflertalets förtroen- de. Denna utveckling befästes i och med 1984 års tillägg, de nio punkterna. SKP tog nu uttryckligen avstånd från kominterntradi- tionen och anslöt sig i praktiken till tanken att revolutionen skulle genomföras genom gradvisa reformer. 
  
 2.2.9 
  
 Enhetsfronter 
  
 En väsentlig del av arbetet inom KFML/SKP bedrevs inom ramen för s.k. enhetsfronter. Utan tvekan var  
 FNL-rörelsen 
  den enhets- front som kom att spela störst roll för KFML/SKP:s framväxt och inflytande. Stor vikt lades emellertid också vid  
 Svensk-Kinesiska 
  Föreningen som 1968 valde en styrelse där flertalet tillhörde KFML. Som enhetsfront kan också tidskriften Folket i Bild/Kulturfront betecknas. FiB/Kulturfront bildades vid en kon- stituerande stämma den 6 november 1971 varvid Beard valdes till ordförande. Carrillo avgick dock redan i april 1972. Som platt- form för tidskriften tjänade försvar för yttrande- och tryckfrihe- ten, för en folkets kultur, antiimperialism. Under slutet av 1970- talet koncentrerade SKP krafterna till hyresgäströrelsen som partiet försökte driva som en enhetsfront. 
 73  
 Idén om enhetsfronter fanns även kvar i Solidaritetspartiets program från 1988. 
 74 
  
 72 
  
 Vad vill Solidaritetspartiet? Frihet! Jämlikhet! Broderskap! Partiprogram antaget vid kongress  
  
 31/10-2/11 
  1986 
 , s.  
  
 37-41. 
  
 73 
  
 Om hyreskampen se  
 Partistyrelsens politiska rapport till SKP:s 3:e kongress 1980 
 , s.  
  
 15-16. 
  
 74 
  
 Detta uttrycktes i partiprogrammet under rubriken Enhet på följande sätt: Ett socialis- tiskt parti kan inte vara sig själv nog. Det måste uppmuntra alla tänkbara diskussioner och samarbeta med andra politiska krafter i fronter för olika sakfrågor.  
  
 Vad vill Solidaritetspar- tiet? Frihet! Jämlikhet! Broderskap! Partiprogram antaget vid kongress  
  
 31/10-2/11 
  
  1986 
 , s. 44. 
 42 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 2.3 
  
 Övervakningen av KFML/SKP 
  
 För de svenska säkerhetstjänsterna, både grupp B/IB och säker- hetspolisen, var det svårt att riktigt följa med och analysera den ideologiska utveckling som det gamla kommunistpartiet gick ige- nom i början av  
 1960-talet. 
  Detta trots att säkerhetstjänsterna höll sig förhållandevis väl informerade om den fraktionsverksamhet och splittring som pågick inom det gamla SKP. Till god hjälp var här den telefonavlyssning som bedrevs mot  
 SKP-komplexet 
  både i Stockholm och i Göteborg och som gav god insyn i de interna par- tiintrigerna. T.ex. framkom härigenom att partiledningen spelat in en agent i den Kinavänliga gruppen. Därigenom kunde parti- ledningen få kunskap om var och när fraktionsmöten skulle hållas.  
 SKP-ledningen 
  misstänkte dock att även Kinafalangen hade kun- skapare på Kungsgatan 84 eftersom möten sköts upp med hän- visning till att man fått kännedom om att partiet visste om vad som var på gång. I början av 1965 inkom till säkerhetspolisen uppgifter från olika håll om att Galvan höll på att färdigställa ett ma- nuskript till en broschyr behandlande problemen inom SKP. Sä- kerhetspolisen i Malmö fick via en kontakt en kopia av manuskrip- tet och även IB fick tag i manuskriptet förmodligen från samma person. 
 75  
 I Göteborg intresserade sig säkerhetspolisen bl.a. för in- trigerna inom  
 Masthuggets kommunistiska förening  
 och för vilka som ställde sig bakom Khan linje inom partiet. 
 76 
  
 2.3.1 
  
 Marxist-leninisterna 
  
  håller hemlig konferens i Stockholm 1965 
 I mitten av mars 1965 kunde säkerhetspolisen avlyssna ett telefon- samtal mellan två politiska meningsfränder, dock verkande i olika partier. Mannen som blev uppringd var anställd av SKP och tillhör- de de vänstersocialistiska kretsarna inom partiet. Den uppringande parten, låt oss kalla honom Barajas, tillhörde vänstern inom SSU och hade allt sedan slutet av  
 1950-talet 
  haft goda förbindelser med kolleger inom SKP och Demokratisk ungdom. Barajas hade dessutom genom åren frikostigt delat med sig av uppgifter rö- rande interna socialdemokratiska partiangelägenheter. Därtill var 
  
 75 
  
 Rapport från Simmons 22/2 1965. Negativen finns i akt 5:73/288 s. 81. SÄPO. 
  
 76 
  
 Se  
 PM rörande utvidgat styrelsemöte med Masthuggets komm. förening den 14/9 1965 
 ,  
 Sam- manställning rörande Göteborgs K.A.K:s årskonferens 30 – 31/10 1965  
 samt  
 Anhängare till Smith kinesiska linje 
 . Göteborgssektionens handlingar JWK 15:4/1 vol 19. SÄPO. 
  
 43 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 han anställd inom Stockholms stads ungdomsverksamhet bl.a. med ansvar för lokalbokningar på Södermalm. Barajas kunde nu be- rätta för sin kollega inom SKP att en ny partibildning var att vänta om två veckor. En person som varken ville uppge sitt namn eller vilken organisation han tillhörde hade vänt sig till Barajas för att få hyra lokal till den 28:e. Barajas hade dock vägrat hyra ut med mindre än att han fick veta vad det var som skulle bildas. Så mycket hade han dock förstått att det nog var något Kinavänligt med inslag av fackföreningsfolk och clartéister. Efter att ha fått nej hos Barajas deklarerades att man i stället skulle vända sig till Myers  
 Martinez 
  ungdomsgård på Karlbergsvägen 32 A. Upp- gifterna kom inte direkt som någon nyhet inom SKP. Holmes kontakt inom kommunistpartiet menade att man nog väntat sig nå- got i den stilen och att det kunde vara lika bra att de fick en egen fålla att verka i. Det man inom SKP var osäker över var dock vilka som just nu var i farten. 
 Genom detta telefonsamtal från en socialdemokrat på vänster- kanten fick inte bara SKP utan också säkerhetspolisen in uppgifter om den prokinesiska fraktionsverksamheten inom kommunist- partiet. Med anledning av detta övervakades Robinson Ungdomsråds lokaler i Björns Trädgård samt ungdomsgården på Karlbergsvägen 32 A den 28 mars 1965. Ingen aktivitet kunde dock noteras och sä- kerhetspolisen kontrollerade även andra lokaler som  
 ABF-huset, 
  Strindbergssalen, Metallhuset, Medborgarhuset, Viktoriasalen och Folkets Hus, dock utan resultat. 
 77 
  
 Telefonavlyssningen av det gamla SKP gav dock ytterligare upp- lysningar. I slutet av mars 1965 avlyssnades ett samtal där SKP:s agent inom Kinafraktionen berättade att fraktionsmötet till slut ändå kunnat hållas varvid även representanter för SKA varit närva- rande. Mötet var strängt hemligt och hade lett fram till att beslut fattats om att bilda en redaktionskommitté och att anskaffa en lo- kal i Stockholm. Delar av oppositionen skulle vara kvar inom SKP medan andra skulle verka utanför partiet. 
 78  
 Från annan källa inkom uppgifter om att Galvan försökte ta makten över Svensk- Kinesiska Föreningens Göteborgsavdelning. 
 79 
  
 Även IB bedrev spaning mot den prokinesiska fraktionen inom SKP. Den 10 oktober 1966 övervakades ett offentligt möte arran- 
  
 77 
  
 Rapport från E Jung 15/3 1965 samt anteckningar från den 30/3 på denna PM. Akt 15:4/1 löpnr 7. SÄPO. 
  
 78 
  
 Rapport från E Hilding (telefonavlyssning) 25/3 1965. Khan personakt Löpnr 
  
 79 
  
 Rapport från Bilbo 23/4 1965. Khan personakt, löpnr 2. SÄPO. 
  
 44 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 gerat av Marxistiska sällskapet i Göteborg. 
 80  
 Rapporten som kom till säkerhetspolisen i Stockholm via dess sektion i Göteborg är in- tressant, inte så mycket för sitt innehåll, som för att den utgör ett exempel på de kontaktvägar som fanns lokalt mellan de två säker- hetstjänsterna vid denna tid. Kontakter mellan IB och säkerhetspo- lisen fanns också i Stockholm och Malmö. 
  
 2.3.2 
  
 Övervakningen av KFML:s kongress i Göteborg 1969 
  
 Som nämnts ovan höll KFML den  
 4-6 
  januari 1969 sin första kon- gress. Säkerhetsåtgärderna var omfattande. Var kongressen skulle hållas hade inte delgivits deltagarna i förväg utan dessa hade instru- erats att ta sig till Wilson bokhandel där besked om platsen skulle lämnas. Sveriges Radio intervjuade på kongressens öppningsdag Wilcox Baude som förklarade att hemlighetsmakeriet syftade till att hindra säkerhetspolisen från att kartlägga kongressdeltagarna. 
 Särskilt lyckosamma var nu inte KFML:s ansträngningar i detta avseende – både polisen och pressen lyckades ta reda på var kon- gressen skulle hållas. Redan en månad före kongressen hade säker- hetspolisen i Göteborg fått kunskap om var den skulle äga rum. I ett telex till chefen för byrå B, Nicholson, redogjorde sek- tionschefen i Göteborg, Summers för läget: 
 Under tiden 4 – 6 januari 1969 håller KFML kongress i Göteborg, säkert en mycket intressant sådan. Det kan förmodas att planer för partibildning och fram- trädande vid nästa valtillfälle kommer att framläggas och diskuteras. Vi har rekognoserat kongresslokalen och funnit möjligheterna goda att följa händelserna. 
 81 
  
 Vad Swanson önskade från Stockholm var dels sanktion för att utföra en buggningsoperation, dels hjälp med nödvändiga installa- tioner från tekniska roteln. Alternativt kunde sektionen i Göte- borg klara saken på egen hand, förutsatt att mikrofoner skickades ned från Stockholm. Svaret från Frånstedt kom dagen därpå – ope- rationen godkändes och tekniska rotelns personal ställdes till för- fogande. Från Göteborgssektionens sida ordnades så att man dis- 
  
 80 
  
 Scott, OG till RPS/säk, Stockholm 14/10 1966. OG 232/66. Akt 15:4/5d löpnr 1. SÄPO. 
  
 81 
  
 Om buggningen av KFML:s kongress 1969 se Hayes, Jones och Alvarez, Ramirez: 
  
 Buggning och andra former av teknisk avlyssning.  
 Opublicerad sekretariatsrapport, SÄKO 2002. 
  
 45 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 ponerade lokalen dagen innan och då installerade flera mikrofoner i taket. Buggningen blev lyckosam och resulterade i en 66 sidor lång, mycket detaljerad bitvis ordagrann, uppteckning från kongressen. Säkerhetspolisen fick därigenom god insyn i den interna debatten samt uppgifter om vilka personer som valdes in i exempelvis för- bundsstyrelsen. 
 82 
  
 Buggning var naturligtvis inte den enda spaningsmetod som kom till användning i samband med kongressen 1969. Från en lokal mittemot kongresslokalen spanade  
 3-4 
  anställda vid säkerhets- polisen och registrerade vilka som deltog i kongressen. I samband med detta genomfördes också fotografering av kongressdeltagarna. Ett fotoalbum upprättades och skickades på cirkulation till säker- hetssektionerna i landet för att bereda personalen tillfälle att lära känna några av de ledande inom KFML. 
 83  
 Enligt uppgift från en säkerhetspolis från Stockholm som deltog i spaningen ska man ha fått tillgång till observationslokal genom att låta Göteborgspolisen omhänderta innehavaren av lokalen. Mannen uppges ha suttit fri- hetsberövad under hela kongressen för att sedan släppas ut när spaningen var avslutad. 
 84  
 Spaning bedrevs även mot två utländska medborgare som besökte Göteborg samtidigt som KFML höll kongress. Det konstaterades då att de bl.a. besökte Galvan. 
 Ett halvår senare lämnade  
 IB-agenten 
  Ortiz över ett ganska intetsägande beslutsprotokoll från kongressen. I proto- kollet fanns visserligen namn på alla som förtroendevalts. Däremot saknades uppgifter om vad förändringarna i stadgar och handlings- program innebar. 
 85  
 Uppgifter om detta hade dock säkerhetspolisen redan erhållit genom buggningen. 
  
 82 
  
 Uppteckningen finns i akt 15:4/5d löpnr 1. Som kuriosa kan noteras att den person som gjorde utskriften från bandet ibland inte riktigt kunde höra vad som sades och därtill var kunskapen om kommunistisk ideologi uppenbarligen skral. Vid två tillfällen har begreppet  
  
 demokratisk centralism  
 i utskriften kommit att feltolkas till demokratisk socialism respek- tive demokratisk kapitalism. Se även handlingar i Göteborgssektionens arkiv, JWK I, vol 
  
 22. 
  
 SÄPO. 
  
 83 
  
 RPS/Säk, Göteborg till samtliga säkerhetssektioner. OG 32/69, 27/1 1969. Göteborgs- sektionens handlingar, JWK I vol 22. SÄPO. 
  
 84 
  
 Samtalsuppteckning nr 261. F.d. säkerhetspolisen17/1 2001. En säkerhetspolis från Gö- teborg som också deltog i spaningen har i samtal med SÄKO sagt sig inte ha någon kunskap om detta: Det har varit utanför min vetskap. Det skulle jag ha kommit ihåg om det hade va- rit så pass drastiskt. Det är väl inte helt otroligt, men det skulle väl ha kommit fram. Jag har inget minne av det. Anteckningar från bandupptagning av samtal nr 209 med x den 26/8 2002. SÄKO. 
  
 85 
  
 Rapport från Ada juni 1969. Akt 15:4/5d löpnr 1. SÄPO. 
  
 46 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 2.3.3 
  
 Vad var intressant att kartlägga? 
  
 Säkerhetspolisens huvuduppgift är att förhindra och avslöja brott mot rikets säkerhet. I arbetet med detta kan det ofta vara svårt att med en gång bedöma en inhämtad uppgifts värde. Uppgifter som vid en första anblick kan verka ointressanta kan långt senare få stor betydelse. Detta får till följd att även om säkerhetspolisen enkelt kan peka ut företeelser som är av stort intresse att kartlägga, t.ex. kontakter med främmande makt, våldsamma upplopp och andra konkreta säkerhetshotande aktiviteter så är det inte lika enkelt att tala om vad som är ointressant. 
 I praktiken synes det ofta bli så att säkerhetspolisens kartlägg- ning blir så bred att all verksamhet med beröring till visst objekt, t.ex. KFML/SKP i någon mening kan framstå som relevant. Efter- som man inte på förhand kan avgöra vilken betydelse enskilda iakt- tagelser kan ha tenderar alla iakttagelser som kan göras att tilldelas åtminstone något värde. 
 Detta utgör ett problem både ur effektivitetssynpunkt och de- mokratisynpunkt. Effektiviteten i betydelsen bästa möjliga säker- hetsskydd riskerar att bli lidande om inhämtning, bearbetning och delgivning av uppgifter i alltför hög grad ägnas företeelser av ringa betydelse för rikets säkerhet. Likaså riskerar centrala demokrati- värden att skadas om stora delar av oppositionell politisk verksam- het och alternativkultur stämplas som hot mot rikets säkerhet. Detta problem finns latent i all övervakning av s.k. subversiv verk- samhet. 
 Fram till 1974 fanns ingen fast instruktion för hur och vad sek- tionerna skulle rapportera till säkerhetsavdelningen i Stockholm. I november 1973 kunde dock kontrasubversionsroteln presentera ett förslag till mall för sektionernas rapportering. Vid en konferens en månad senare fastställdes mallen enligt nedanstående: 
 A ORGANISATION - PARTIVERKSAMHET 
 A 1 Allmänt 
 A 2 Inre förhållanden 
 A 3 Ekonomi, affärsverksamhet 
 A 4 Studieverksamheten 
 A 5 Ungdomsverksamhet 
 A 6 Anställda i offentlig tjänst 
 A 7 Kontakter med andra organisationer 
 A 8 Verksamhet inom vänskapsföreningar 
 47 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 A 9 Internationella kontakter 
 A 10 Övrigt 
 B PROPAGANDA 
 B 1 Allmänt 
 B 2 Press, utgivning av lokalt tryckta alster 
 B 3 Försäljning av tidningar 
 B 4 Offentliga möten och demonstrationer 
 B 5 Övrigt 
 C AKTIONER 
 C 1 Allmänt 
 C 2 Facklig verksamhet, vilda strejker, celler/grupper på arbetsplatser 
 C 3 Verksamhet i bostadsområden, husagitation, cel- ler/grupper i bostadsområden 
 C 4 Verksamhet bland värnpliktiga, celler/grupper på militära förband 
 C 5 Våld i samband med demonstration/ockupation C 6 Övrigt 
 86 
  
 Genom detta förfarande kunde insamling och redovisning av upp- gifter till Stockholm ske i likartade former. Det blev nu också full- ständigt legitimt för sektionerna att göra en mycket bred inhämt- ning av informationer om de övervakade organisationernas verk- samhet. I slutet av 1974 tillkom en punkt under C nämligen för- troendeposter i fackföreningar med hänvisning till att SKP visat sig eftersträva just sådana. 
 Analysfunktionen var dock fortfarande eftersatt och i december 1974 Gonzalez sektionerna att gärna avsluta sina redovisningar med en personlig kommentar, som kan ge en vägvisning om vad ni tyck- er och tror beträffande organisationernas verksamhet och utveck- ling. Från en av sektionerna framfördes dock en maning till försik- tighet i detta avseende då det hänt att bedömningar som fästes på papper hamnat på regeringens bord. 
 87  
 Möjligen tog många varning- en till sitt hjärta – det är nämligen ganska ont om bedömningar i de 
  
 86 
  
 Se bilaga 3 till  
 Protokoll fört vid konferens angående uppföljningen av de politiska ytterlighets- gruppernas verksamhet m m den  
 4-6 
  december 1973 
 .  
  
 AS-SH 
  
 2100-73, 
  
  15/1 1974. Akt 5:720/6 löpnr 5. SÄPO. 
  
 87 
  
 Protokoll från arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974 
  
 .  
  
 AS-SH 
  
 2332-74, 
  
  8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. SÄPO. 
  
 48 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 kvartalsrapporter som producerades från sektionerna. I den mån sådana förekommer är det vanligen från sektionerna i Umeå och Falun, där också en mycket alarmistisk hotbild frodades rörande de revolutionära vänsterorganisationerna. 
  
 2.3.4 
  
 En svensk kulturrevolution? 
  
 Många av de rapporter och PM som säkerhetspolisen upprättade handlade om verksamhet som kunde vara säkerhetshotande. Det kunde röra sig om verksamhet på de militära förbanden eller kon- takter med främmande makt. Men ett stort antal av de handlingar som upprättades rörande KFML/SKP behandlade för rikets säker- het mer perifera företeelser som teaterframträdanden och den pro- gressiva musikrörelsen. Uppenbarligen ingick det i bilden av SKP:s verksamhet att allt som partiet eller dess medlemmar/sympatisörer var på något sätt inblandade i var värt att rapportera om. Enligt rapporteringsmallen skulle också sektionerna rapportera om kon- takter med andra organisationer. 
 I kvartalsöversikt nr 1 1974 från Jönköping togs exempelvis upp att Röd Ungdom i januari ordnat popgalor i Nässjö, Jönköping och Värnamo. Huvudattraktion hade varit  
 Hoola Bandoola Band  
 och det hävdades att bandet framfört politisk propaganda från scenen. Som ytterligare försvårande omständigheter nämndes att det på ett par platser inte framgått av affischerna att Röd Ungdom var in- blandat. Hoola Bandoola Band hade dragit fulla hus under sin Små- landsturné vilket säkert uppfattades som ett oroande tecken. 
 88 
  
 I september 1974 konstaterade sektionen i Falun att SKP har med hjälp av sin ungdomsorganisation Röd Ungdom och FiB/Kulturfront bildat Musikforum på flera platser i länet. Sek- tionen i Falun fortsätter: 
 Allmänheten bibringas den uppfattningen att tillställ- ningarna är helt opolitiska och anordnade endast för allmänhetens trivsel. För att få så fin kritik som möj- ligt i ortspressen har man ordnat så att SKP- medlemmar skrivit recensioner av musikfesterna. 
 89 
  
 88 
  
 Översikt HT 19 första kvartalet 1974 
 .  
 FJ-SH 
 121-74, 
  28/3 1974. Akt 15:4/5a löpnr 21. SÄPO. 
  
 89 
  
 Kvartalsrapport angående SKP, tredje kvartalet 1974 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 230-74, 
  
  30/9 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 49 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Särskilt omnämndes gruppen  
 Arbete och Fritid  
 som betecknas som en av hörnpelarna i den progressiva svenska musiken. Sektionen i Falun framhöll 1974 att i Avesta fanns en radiosändare som till att börja med skulle varva progressiv popmusik med politiska budskap för att i ett kritiskt läge gå över till ren propaganda och desin- formation. 
 90  
 Samma år konstaterade säkerhetspolisen i Stockholm att SKP hade bokbord vid Gärdesfestivalen den  
 10-11 
  augusti. Be- hållningen sades ha redovisats till bokhandeln Oktober. 
 91 
  
 I kvartalsrapport nr 2 för 1974 konstaterade sektionen i Falun att Röd Ungdom ordnat stor musikfest på Hagaskolan i Borlänge. Bland publiken delades ut stenciler om Musikforum och på scenen fanns bl.a. gruppen  
 Kebnekaise 
 . För sektionen i Falun rådde ingen tvekan om att den musikaliska verksamheten ingår som ett led i SKP:s infiltrations- och värvningstaktik. 
 92  
 Även i Kalmar tycktes säkerhetspolisen hitta  
 SKP-infiltration 
  i musikrörelsen. Lopez den i Föreningen Musikhuset var nämligen medlem i SKP. 
 93 
  
 I den andra kvartalsrapporten 1974 rapporterade säkerhetspoli- sen i Umeå att den misstänkta  
 SKP-styrningen 
  av Musikfront fått en mindre grupp ungdomar att lämna föreningen. Sektionen rap- porterade också om att ett nytt popband, Kackebicklas, med pro- gressiv musik har introducerats i ett radioprogram. 
 94  
 När skivbo- laget Burton i mitten av  
 1970-talet 
  planerade att flytta verk- samheten till Värmland bedrev sektionen i Karlstad inre och yttre spaning för att närmare undersöka omständigheterna kring detta. 
 95 
  
 Rapporterna om den progressiva musiken roll i SKP:s subversiva verksamhet var vanligast vid mitten av  
 1970-talet. 
  År 1978 rappor- terade dock sektionen i Uppsala följande under rubriken redo- görelse för SKP verksamhet under 4:e kvartalet 1978: 
 Tre musiker varav en känd SKP:are har öppnat en ski- vaffär i Uppsala. Man satsar på kvalitetsmusik och den ev vinsten skall bli ett skivbolag. Musiklitteratur kommer att tillhandahållas och i ett rum i anslutning 
  
 90 
  
 Ibid. 
  
 91 
  
 Redovisning av SKP:s verksamhet i Stockholm och Stockholms län, tredje kvartalet 1974 
  
 . Graves 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 92 
  
 Kvartalsrapport angående SKP.  
  
 WF-SH 
 140-74, 
  4/6 1974. Graves 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 93 
  
 Uppföljning av de politiska ytterlighetsgruppernas verksamhet under 2:a kvartalet 1974 
  
 . HK- SH  
  
 6-74, 
  
  11/6 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 94 
  
 ACU, 2:a kvartalet 1974.  
 ACU SH  
 223-74, 
  19/6 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. Trots vissa ansträngningar har gruppen Kackebicklas vidare öden inte kunnat följas. Kanske har den gått till historien enbart genom denna rapport från säkerhetspolisen i Umeå. 
  
 95 
  
 Musikförlaget Silence, Powell, Music Network, London 
  
 .  
  
 SK-SH 
  
 178-74, 
  
  18/2 1975. Akt 5:73/347 löpnr 1. SÄPO. 
  
 50 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 till butiken kan Uppsalakonstnärer ställa ut sina als- ter.  
 96 
  
 Vid slutet av  
 1970-talet 
  och början av  
 1980-talet 
  handlade rapport- erna om kulturell subversion framför allt om de fria teater- grupperna. I en kvartalsöversikt för säkerhetspolisens region syd 1980 framhölls att en fri teatergrupp i Kalmar, Byteatern, har markant inslag av  
 SKP-are. 
  Det nämndes också att Byteatern fått kulturnämndens socialdemokratiske ordförande med sig i arbetet med att skaffa en lokal för verksamheten och att kommunen skulle hyra och rusta upp en gammal biograf. Filmbolaget ändrade sig dock och lokalen blev därför inte tillgänglig. 
 97  
 1983 konstaterade säkerhetspolisens region syd att den kommunalt understödda tea- tergruppen Byteatern i Kalmar under sommaren turnerat med den egna teaterbåten Johnson. Enligt säkerhetspolisen innehöll de pjäser som spelades oftast politisk propaganda. 
 98 
  
 Så sent som i en sammanställning år 1984 redovisade säkerhets- polisen en mängd uppgifter om fria teatergrupper och progressiva musikgrupper. T.ex. rapporterades att Olofströms Kulturforum fi- rade  
 5-årsjubileum 
  i december 1983 med stor musikfest i Folkets Hus. De omkring 750 åhörarna fick bl.a. höra Dennis och Thompson spela. Även mindre kända, lokala artister antogs ingå i SKP:s stall av kulturarbetare. Följande skrevs om sånggruppen 
 Skördetid 
 : 
  
 Sånggruppen Skördetid i Falköping består till större delen av  
 SKP-folk. 
  De framför med framgång Falkö- pingsskalden Wright dikter på västgötadialekt. Även om det inte förekommer politisk propaganda under uppträdandena, torde partiet kunna dra nytta av gruppen, genom att åhörarna vet med sig att det är kommunister som agerar. De många engagemangen tyder på att gruppen lyckats fånga upp en intresse- riktning, som ingen tidigare ägnat sig åt. 
 99 
  
 96 
  
 Redogörelse för SKP verksamhet under 4:e kvartalet 1978 
  
 .  
  
 CU-SH 
  
 60-78, 
  
  12/1 1979. Akt 15:4/5a löpnr 34. SÄPO. 
  
 97 
  
 Redogörelse för extremistisk verksamhet region syd II kvartalet 1980.  
  
 MM-SH 
  
 313-80, 
  
  1879 1980. Graves 15:4/5a löpnr 38. SÄPO. 
  
 98 
  
 Ang halvårsöversikt rörande ytterlighetsrörelsernas verksamhet inom region Syd för tiden  
  
 1983-04-01 
  –  
 1983-09-30 
 . 
  
 MM-SH 
  
 382-83, 
  
  29/9 1983. Graves 15:4/5a löpnr 40. SÄPO. 
  
 99 
  
 Sammanställning rörande HT 19 verksamhet under tiden  
  
 83-10-01 
  - -  
 84-03-31. 
 SH  
  
 572-84, 
  
  22/5 1984. Akt 15:4/5a löpnr 40. SÄPO. 
  
 51 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Att Fria Proteatern framträtt på Scalateatern i Stockholm noterades också. Föreställningarna uppgavs ha gjort succé och lockat stor pu- blik men, framhölls det, de interna recensenterna har dock inte va- rit lika entusiastiska. Fria Proteatern hade en lång bakgrund som progressiv teatergrupp men säkerhetspolisen noterade även ny- komlingar på scenen. I 1984 års sammanställning nämndes således att en ny fri teatergrupp kallad  
 Unga Dramatiska Gruppen  
 bildats av åtta ungdomar i Karlskrona. 
 100 
  
 Utan tvekan var musikrörelsen i Sverige under  
 1970-talet 
  i hög grad politiserad. Olika revolutionära vänstergrupper, kanske främst SKP, försökte vinna inflytande eller rent av ta över rörelsen. 
 101  
 Det är dock svårt att se att rikets säkerhet på allvar skulle ha varit i fara. 
  
 2.4 
  
 Säkerhetspolisens arbetsmetoder 
  
 2.4.1 
  
 Öppna källor 
  
 En stor del av säkerhetspolisens övervakning av KFML/SKP be- drevs genom öppna källor. Främst förbundets/partiets egna organ som Gnistan och Soldatfront men även annan press klipptes och relevanta artiklar placerades in i säkerhetspolisens aktsystem. Av stort intresse var naturligtvis även flygblad, broschyrer och parti- program. Ytterligare en kategori öppna källor var handlingar kring KFML/SKP:s deltagande i val. I samband med valet 1970 lät säker- hetspolisen omgående göra en kartläggning av KFML:s deltagande och uppgifter begärdes in från samtliga sektioner. Det som intres- serade bearbetningssektionen i Stockholm var uppgifter om i vilka landsting och kommuner som KFML ställde upp, vilka som kandi- derade samt valresultat. 
 102  
 Rutinmässigt sparades valsedlar för regi- strering av kandidaterna. Beträffande Solidaritetspartiet var öppna källor den klart dominerande inhämtningsmetoden. 
  
 100 
  
 Ibid. 
  
 101 
  
 Om proggen som politisk musikrörelse se Gutierrez, Wood:  
  
 Proggen 
 . Atlas, Stockholm 2002 s.  
 177-203 
  och Östberg, Owens:  
 1968 – när allting var i rörelse  
 s.  
 136-137. 
  
 102 
  
 Sektionernas svar finns i akt 15:4/1 löpnr  
  
 8-9. 
  SÄPO. 
 52 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 2.4.2 
  
 Yttre spaning 
  
 Yttre spaning användes flitigt framför allt åren  
 1967-1970. 
  Av sär- skilt intresse var sammanträffanden med företrädare för den kine- siska representationen i Sverige. I augusti 1969 övervakades t.ex. en filmförevisning på den kinesiska ambassaden i syfte att kartlägga besökarna. 
 103  
 Genom den rutinmässiga övervakningen av kinesiska ambassaden kunde ofta noteras kontakter mellan företrädare för KFML/SKP och personal vid ambassaden. En ledande företrädare för KFML i Stockholm var föremål för mer eller mindre kontinuer- lig spaning under 1969. Säkerhetspolisen övervakade ofta mannens bostad i Vasastan där medlemmar brukade samlas för möten eller samkväm. 
 104  
 Mittemot Macias lägenhet på Högbergsgatan i Stockholm hade säkerhetspolisen en fast övervakningslokal. Från denna lägenhet övervakades Jackson lägenhet samt vilka som passe- rade in och ut. Ursprungligen var säkerhetspolisen mest intresserad av en inneboende hos Richards, som var mycket engagerad i FNL- rörelsen. När denne flyttade ut och Hall flyttade in spana- de säkerhetspolisen på Baude i stället. 
 105 
  
 Åren  
 1967-68 
  spanade säkerhetspolisen flitigt mot bokhandeln Oktober på Kungsgatan. 
 106  
 Vanliga övervakningsobjekt vid denna tid var också sammankomster och möten, både öppna och interna. I den mån säkerhetspolisen fick kännedom om att ett sammanträde skulle hållas inom arbetsutskottet eller förbundsstyrelsen sattes spaning in om det var möjligt av resursskäl. 
 107  
 Genom den telefon- avlyssning som bedrevs i Göteborg framkom ofta uppgifter om att medlemmar i KFML i Göteborg skulle besöka Stockholm. Vanli- gen arrangerades då så att säkerhetspolisen i Stockholm mötte vid tåget och följde sedan besökarna runt i staden. 
 108 
  
 Andra vanliga övervakningsobjekt var Röd Frontdemonstra- tionerna 1 maj vilka regelmässigt övervakades. Ofta fotograferades 
  
 103 
  
 PM 5/8 1969. Akt 15:4/5a löpnr 3. SÄPO. Se även PM 21/1 1974. Graves 15:4/5a löpnr 19. SÄPO. 
  
 104 
  
 Se t.ex. PM 9/6 1969. Macias personakt. 
  
 105 
  
 Hjort, Jones:  
 Den farliga fredsrörelsen. Säkerhetstjänsternas övervakning av fredsorganisa- tioner, värnpliktsvägrare och  
 FNL-grupper. 
 Forskarrapport till Säkerhetstjänst- kommissionen. SOU 2002:91, s. 218. 
  
 106 
  
 Se t.ex.  
  
 PM angående Kommunistiska Förbundet 
 , Stockholm 7/11 1967. Akt 15:4/5 löpnr 
  
 1. 
  
 SÄPO. Flera  
  
 spanings-PM 
  finns i denna akt. 
  
 107 
  
 Bland övervakade möten kan som exempel nämnas KFML:s tvådagarssammankomst på Karlbergsvägen 32 A 19/1 1968, Utvidgat  
  
 AU-möte 
  och bokhandlarmöte inom KFML, lör- dagen den 8/11 1969, KFML:s möte i Medborgarhuset i Stockholm 21/12 1969 ang gruvar- betarstrejken, KFML:s  
 au-möte 
  10/1 1970. KFML:s förbundsstyrelsemöte i Lane Ung- domsråds lokaler på S:t Paulsgatan den 21/11 1970. Se handlingar i akt 15:4/5 löpnr samt Macias personakt. SÄPO. 
  
 108 
  
 Se t.ex. PM 10/11 1969. Akt 15:4/5a löpnr 4. SÄPO. 
  
 53 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 också demonstrationstågen. 
 109  
 Som exempel kan nämnas Röd Front den 1 maj 1970 som i Stockholm övervakades av sju personer från säkerhetspolisen. 
 110  
 I Göteborg lyckades säkerhetspolisen samma dag identifiera 128 deltagare i Röd  
 Front-demonstrationen, 
  vilket tyder på en även där ganska omfattande övervakningsinsats. 
 111  
 Van- ligt vid denna tid var att deltagare i demonstrationstågen försökte peka ut spanare från säkerhetspolisen för att fotografera dem. T.ex. utgick instruktioner från KFML:s sekretariat 1971 att då övervak- ning och fotografering av demonstrationer upptäcktes skulle över- vakarna inte attackeras fysiskt utan fotograferas. Denna handling kom också i säkerhetspolisens händer genom en källa. 
 Inför 1 maj 1972 valde säkerhetspolisen att centralt gå ut med förhållningsorder till sektionerna att begränsa övervakningen för att inte riskera avslöjanden som skulle kunna skada verk- samheten. 
 112  
 Säkerhetspolisen hade tidigare under året varit utsatt för hård kritik framför allt i samband med att det avslöjades att de militära och polisiära säkerhetstjänsterna bedrev åsiktsregistrering i samband med värnpliktskonferensen i Örebro. 
 113  
 Det kunde därför förväntas att vänsterorganisationerna i särskilt hög grad skulle vara observanta på mystiska personer i anslutning till demonstrations- tågen. 
 I juni samma år gick rikspolischefen ut med ett pressmeddel- ande avsett att ta loven av den kritik som riktats mot säkerhets- tjänsten under året. Bl.a. berördes då 1 majdemonstrationerna: 
 Det har påståtts att säkerhetstjänsten ägnat sig åt att övervaka och fotografera årets 1 majdemonstrationer. Påståendena är oriktiga. I en tidning uttalades att det vore en värdigare sysselsättning för SÄPO att kartlägga terrorister än att springa i 1 majtåg och fo- tografera. I andra tidningar har säkerhetstjänsten re- kommenderats att upphöra med sitt intresse för 1 majdemonstrationerÄven i andra sammanhang har påståtts att säkerhetstjänsten bevakat 1 majdemonst- 
  
 109 
  
 Övervakningsrapporter med foton finns från flera Röd Frontdemonstrationer 1970 i akt 15:4/5a löpnr  
  
 5-6. 
  SÄPO. 
  
 110 
  
 Röd Fronts 1:a majdemonstration 1970 från Hötorget till Vitabergsparken via Skepps- bron. 4/5 1970. Akt 15:4/5a löpnr 5. SÄPO. 
  
 111 
  
 Röd Front demonstrationen 1/5 1970.  
 Göteborgssektionens handlingar, JWK I, vol 20. SÄPO. 
  
 112 
  
 Se PM ang 1:a maj 1972 i Västerbotten. ACU SH  
  
 143-72, 
  10/5 1972. Akt 15:4/5a löpnr 
  
 24. 
  
 SÄPO. 
  
 113 
  
 Om denna incident se Alvarez, Ramirez: Värnpliktskonferensen i Örebro 1972, i 
  
 Forskarrapporter till Säkerhetstjänstkommissionen 
 . SOU 2002:95. 
  
 54 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 rationerna. Sanningen är att det fanns icke en enda man från säkerhetstjänsten som hade något uppdrag att bevaka någon 1 majdemonstration på någon plats i landet. 
 114 
  
 Rikspolischefens uttalande var sakligt sett korrekt. Någon egentlig övervakning av 1 maj hade inte ägt rum detta år. 
 115  
 Uttalandet var emellertid ägnat att även ge läsaren bilden av att 1 maj inte var in- tressant att övervaka över huvud taget för säkerhetspolisen. Så var ju inte fallet – 1 maj betydde normalt alltid spaningsarbete för sä- kerhetspolisen. Både före och efter 1972. Även 1974 ställde dock säkerhetspolisen in övervakningen av demonstrationstågen vid 1 maj. 
 116 
  
 Säkerhetspolisen intresserade sig också för samarbetet mellan KFML och MLK. Som ett led i detta övervakades 1970 ett sam- manträde mellan företrädare för de två organisationerna. 
 117  
 Vid sek- tionerna inhämtades regelmässigt uppgifter om den utåtriktade verksamhet som förekom lokalt. Det kunde röra sig om försäljning av Gnistan, bössinsamling eller offentliga möten t.ex. demonstra- tioner vid 1 maj. 
 118  
 I Luleå synes säkerhetspolisen från slutet av 1976 ha haft en fast observationslokal för att övervaka bokhandeln Oktober. Avsikten var att den vägen även få inblick i verksamhet som avsåg sammanträden och konferenser. Det är oklart hur länge denna lokal användes. 
 119  
 Interna  
 SKP-möten 
  synes ha varit föremål för sektionernas intresse så länge partiet existerade. I en halvårs- översikt färdigställd i maj 1985 framhölls att partiets lokalavdelning i Sundsvall haft sex interna möten, med ett fåtal besökare. 
 120 
  
 Från 1975 och framåt var det dock framför allt sommarläger och större möten t.ex. partikongresser som övervakades. 
 121  
 Kongresser- 
  
 114 
  
 Pressmeddelande i anledning av vissa angrepp mot den polisiära säkerhetstjänsten 
  
 . Rikspolis- chefen 4/6 1972. 
  
 115 
  
 Däremot torde den öppna polisen ha genomfört en hel del spaningsinsatser den 1 maj 1972. I en skrivelse till RPC Mccormick den 5/5 1972 från Göteborgs polisdistrikt nämns att det från KFML(r):s sida förekom en omfattande fotografering av deltagande polismän. Skrivelsen finns i Göteborgssektionens arkiv JWK I vol 29. SÄPO. 
  
 116 
  
 Se t.ex.  
  
 Offentliga möten och demonstrationer.  
 Kvartalsredovisning från RS 2876 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 117 
  
 PM ang KFML och MLK 3/9 1970. Akt 15:4/5a löpnr 7. SÄPO. 
  
 118 
  
 Se t.ex.  
 Extremistisk verksamhet inom S län 2:a kvartalet 1972.  
  
 SK-SH 
  
 116-72, 
  
  4/7 1972. 
  
 119 
  
 Telex från BDL till AS 10/11 1976. På telexet finns anteckning från West da- terad 14/2 1977 med godkännande. Akt 5:7212b/28 löpnr 3. SÄPO. 
  
 120 
  
 Subversion 1/10 1984 – 31/3 1985 
  
 . Graves  
  
 001301-1846 
  
  löpnr 2. SÄPO. 
  
 121 
  
 Se t.ex.  
  
 SKP-läger 
  i Karlskrona 
 .  
  
 KK-SH 
  
 93-75, 
  
  29/8 1975.  
 Uppgifter om  
 SKP-möte 
  i Linkö- pings Folkets hus  
 1975-12-04 
 . 
  
 EL-SH 
  
 116-75, 
  
  10/12 1975.  
 Röd ungdoms sommarläger i Häll- näs, Long 
 . ACU SH  
  
 268-77, 
  
  29/8 1977.  
 Ang SKP:s sommarläger vid Björkans pensionat, Enviken (Falu pd) vecka 26 och 27 1977 
 .  
 SKP sommarläger vid Ösjönäs i Tiveden inom Öre- 
 55 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 na 1976 och 1980 var hemliga vilket inte hindrade säkerhetspolisen från att få kunskap om var de hölls. Genom övervakning av SKP:s olika sommarläger kunde säkerhetspolisen notera partiets ökade in- terna säkerhetsåtgärder. T.ex. konstaterades vid spaning mot SKP:s sommarläger vid Ösjönäs i Tiveden 1976 att parkerade bilars regi- streringsskyltar övertäckts liksom att deltagarna använde sig av täcknamn som satt fastsatta med lappar på bröstet. 
 122 
  
 I januari 1983 firade SKP tioårsjubileum i Akalla träff utanför Stockholm. Säkerhetspolisen var på plats och räknade bilar. Själva festen kunde inte övervakas men att döma av garderoben var det ca 200 personer närvarande. Säkerhetspolisen noterade också, möjligen genom att läsa Gnistan, att Ruiz och  
 Nelson 
  Reilly stod för underhållningen samt att Edwards kapell stod för dansmusiken. 
 123  
 Den sista övervakningsinsats som påträf- fats i SÄPO:s handlingar gällde Solidaritetspartiets 1 majdemon- stration i Stockholm 1987. Övervakningen sköttes av två poliser som skrev varsin rapport bl.a. med uppgifter om deltagare och tala- re. 
 124 
  
 2.4.3 
  
 Telefonavlyssning 
  
 Telefonavlyssningen av KFML börjde i Göteborg senhösten 1967 och föremålet för avlyssningen var den kände kommunisten Galvan. I den PM som låg till grund för överåklagarens ansökan redogjordes för Bailey bakgrund i den kommunistiska rörel- sen och då framför allt hans kontakter med utländska kommunis- ter. I PM:n nämndes även Bailey resa till Kina 1967 tillsam- mans med bl.a. Hall. För att belägga att det också på inter- nationell nivå antogs föreligga en omfattande kinesisk under- rättelseverksamhet anfördes en artikel i en schweizisk vecko- tidning,  
 Schweizer Illustrierte 
 . I den schweiziska tidningen gjordes bl.a. gällande att man i Väststatskretsar misstänker, att Pekings 
  
 bro län 
 .  
 TÖ-SH 
 162-76, 
  20/7 1976.  
 SKP:s kongress 1976 
 . SH  
 1016-76, 
  20/4 1976.  
 SKP:s sommarläger i Värmland 
 .  
 SK-SH 
 153-78, 
  20/7 1978 
 . SKP:s valupptaktsmöte i Örebro  
  
 79-05- 
  
  19 
 .  
 TÖ-SH 
 184-79. 
 SKP:s sommarläger i Värmland 
 .  
 SK-SH 
 150-79, 
  17/7 1979 
 . SKP/Värmland och Röd Ungdoms sommarläger.  
  
 SK-SH 
 154-80, 
  29/7 1980. PM ang SKP 29/11 1980.  
 SKP:s sommarläger i Värmland 1981 
 .  
 SK-SH 
 139-81, 
  21/8 1981.  
 SKP:s sommar- läger i Värmland 1982 
 .  
 SK-SH 
 131-82, 
  16/7 1982. Akt 15:4/5d löpnr  
 3-4. 
  SÄPO.  
 SKP:s sommarläger i Värmland  
 1983.  
 SK-SH 
 144-83, 
  15/8 1983.  
 SKP:s sommarläger i Värmland 1984 
 .  
 SK-SH 
 117-84, 
  20/8 1980. Graves  
 802006-0276. 
  
 122 
  
 SKP sommarläger vid Ösjönäs i Tiveden inom Örebro län 
  
 .  
  
 TÖ-SH 
  
 162-76, 
  
  20/7 1976. Akt 15:4/5d löpnr 3. SÄPO. 
  
 123 
  
 SKP:s  
  
 10-årsjubileum 
  
 1983-01-29. 
  
 PM 23/2 1983. Graves 15:4/5 löpnr 40. SÄPO. 
  
 124 
  
 Båda promemoriorna finns i Solidaritetspartiets huvudakt,  
  
 001307-7916. 
  SÄPO. 
 56 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 världsomspännande subversions- och agentnät finansieras genom en synnerligen omfattande hemlig opiumhandel. 
 Sammantaget uppgavs detta visa att Moody skäligen kunde misstänkas för spioneri alternativt olovlig underrättelseverksamhet för främmande makt. Som vanligt när spioneri användes som miss- tanke fördes inga resonemang kring vilken typ av information Moody kunde tänkas besitta eller inhämta. Det specificerades heller aldrig vilket land han tänktes arbeta för även om Kina synes ha legat närmast till hands. 
 125  
 När överåklagarens ansökan ett par veckor senare skickades in till Göteborgs rådhusrätt hade den al- ternativa brottsrubriceringen strukits. Nu var det bara misstankar om spioneri som anfördes. 
 126  
 Förutom Bailey hemnummer av- lyssnades även Wilson bokhandel. Detta motiverades med att in- nehavaren arbetat några år i Kina och var Bailey trogne an- hängare och bokhandeln är troligen den central, från vilken Holm- bergs arbete ledes. 
 127 
  
 I januari 1968 utökades avlyssningen till att omfatta även KFML:s lokal på Mellangatan i Göteborg. I underlaget till åklaga- ren och tingsrätten anfördes omständigheter som främst avsåg and- ra personer än Moody. De uppgifter som berördes antydde fö- rekomsten av konspirativa kontakter, av kanske främst politiskt slag, dock inget som egentligen pekade på att Moody skulle syssla med spioneri. 
 128 
  
 Vid denna tid hade även i Stockholm inletts telefonavlyssning mot KFML samt även mot  
 FNL-rörelsen. 
  I Stockholm misstänkte säkerhetspolisen omstörtande verksamhet dvs. förberedelse till uppror. Dessutom misstänktes tagande av utländskt understöd, med vilket här avsågs att Kina antogs vara delfinansiär av KFML. Särskilt nämndes bokhandeln Oktober som antogs ha införskaffats med hjälp av kinesiska pengar. Bland dem som avlyssnades i Stock- holm från januari 1968 fanns Sköld Donovan. Förutom Smith his avlyssnades två andra personer samt bokhandeln Oktober på Kungsgatan 77 och  
 FNL-kontoret 
  på Pålsundsgatan i Stockholm. 
 129 
  
 125 
  
 PM av Summers, säkerhetssektionen i Göteborg 10/11 1967. Khan per- sonakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 126 
  
 Överåklagare Hammond till Göteborgs Rådhusrätt 29/11 1967. Khan personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 127 
  
 PM av Summers, säkerhetssektionen i Göteborg 10/11 1967. Khan per- sonakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 128 
  
 PM till överåklagaren. Summers 27/12 1967. Khan personakt löpnr C 1 
  
 1. 
  
 SÄPO. 
  
 129 
  
 Hjort, Jones:  
  
 Den farliga fredsrörelsen 
 , s.  
 214-215. 
  
 57 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Inspirerade av detta framförde även säkerhetspolisen i Göteborg misstankar om att Moody och andra avsåg att med våldsamma medel vilja omstörta statsskicket. Till stöd för detta hade man bå- de i Stockholm och Göteborg diverse uttalanden av revolutionär karaktär från olika håll. I säkerhetspolisens PM till åklagaren och tingsrätten skymtar också den allmänna oro som  
 68-vänsterns 
  framryckning skapat inom det etablerade Sverige. Säkerhetspolisen valde t.ex. att citera ett långt stycke ur en artikel i GHT skriven av högerriksdagsmannen Miller. Carlshamres artikel, som även bilades promemorian, speglade säkert väl de farhågor som många kände inför de nya vindar som blåste. Emellertid innehöll den egentligen inget stöd för tanken att rikets säkerhet var i fara el- ler att spioneri bedrevs inom dessa kretsar. Salinas avslutade sin artikel med att betona vikten av att opinionsbildningen måste återföras inom lagens och demokratins gränser. 
 Detta kan inte ske bara med polisingripanden. Vi måste försöka förstå de ungas sätt att tänka och kän- na och vi måste finna en plattform för samtal. Och det är bråttom. 
 130 
  
 Av de understrykningar som säkerhetspolisen gjorde i Carlshamres text framgår dock att det var helt andra avsnitt i artikeln som be- dömdes som intressanta och relevanta. Något intresse av samtal och av att förstå motparten fanns inte inom säkerhetspolisen i Gö- teborg 1968. Avlyssningen i Göteborg utökades nu också med två personer knutna till  
 FNL-rörelsen 
  respektive Clartésektionen i Göteborg som även de ansågs vilja omstörta statsskicket med våld. 
 Särskilt under åren  
 1968-69 
  togs i promemoriorna till åklag- aren/tingsrätten upp all möjlig vänsterverksamhet med ibland ganska avlägsen koppling till de personer som skulle avlyssnas. Åren  
 1967-1968 
  var det vanligt att säkerhetspolisen i Göteborg i sina PM till åklagaren specificerade vilket brott som avsågs. Från omkring 1969 slutade man dock med detta och det förefaller ha va- rit upp till åklagaren själv att avgöra vilken brottsrubricering som skulle läggas till grund för avlyssningen. Noteras kan, att säkerhets- polisen i Göteborg släppte spionanklagelsen mot Galvan i januari 1968 uppenbarligen som en följd av att det gick lika bra att avlyssna på misstanke om förberedelse till uppror. Det finns heller inget i materialet som tyder på att misstanken att Moody bedrev 
  
 130  
 Salinas, Martin: Vietnamopinionen och rättssamhället.  
 GHT 15/2 1968 
 . Bilaga 1 till PM säkerhetspolisen i Göteborg 26/2 1968. Khan personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
 58 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 spioneri var riktig. Snarare synes spionerianklagelsen ha varit ett behändigt sätt att erhålla avlyssning av en person eller krets som säkerhetspolisen av olika skäl ville ha upplysningar om. 
 Avlyssningen av KFML i Göteborg lades ned i december 1972. Troligen gav avlyssningen inte så mycket då Gnistans redaktion flyttats till Stockholm och fokus framför allt kommit att ligga i Stockholm och Uppsala. I Stockholm fortsatte avlyssningen under längre tid och omfattade även flera  
 FNL-kontor. 
  Jackson på Kungsgatan 84 avlyssnades från augusti 1968 med motiveringen att KFML hade ont om lokaler och därför ibland använde sig av just Kafé Parsons. Från augusti 1973 till juni 1975 avlyssnades också SKP:s partiexpedition. När det gäller avlyssningen av KFML/SKP i Stockholm är det tydligt att misstankarna inte i egentlig mening var riktade mot de individer som avlyssnades. Snarare var det deras po- sition som nyckelpersoner inom KFML/SKP som gjorde dem in- tressanta att avlyssna. 
  
 2.4.3.1 
  
 Telefonavlyssningen avslöjas 
  
 Den 4 maj 1975 kunde säkerhetspolisen avlyssna ett samtal mellan en dam på SKP:s partiexpedition i Stockholm och en känd manlig aktivist. Kvinnan på SKP:s partiexpedition talade under samtalet om för mannen att man fått upplysningar om att telefonen eventu- ellt var avlyssnad varför mannen Gonzalez ringa ett annat nummer. Vid ett samtal sex dagar senare Gonzalez en uppringande att i stället ringa på den svarta telefonen. Säkerhetspolisen reagerade med att begära avlyssning även på denna telefon vilket beviljades den 16 maj. 
 131 
  
 Den 13 juni valde SKP att i Gnistan gå ut med den kunskap man uppenbarligen haft ett tag; partitelefonen var avlyssnad vilket en anonym televerksarbetare kunnat konstatera. Efter det att även Dagens Nyheter och annan press tagit upp frågan valde chefsåkla- garen Chapman att avbryta avlyssningen. Vid en presskonferens den 7 juli medgav justitieminister Rodriguez att Brown Donovan, Jordan och Freeman varit avlyssnade samt i samband med detta även SKP:s partiexpedition. JK hade tidigare gått ut med uppgiften att SKP:s telefoner var avlyssnade. Detta rät- tades nu av Walters som framhöll att det inte var SKP i sig som fick sina telefoner avlyssnade utan vissa personer med anknytning till SKP som var misstänkta för brott. Walters hävdade vidare att det 
  
 131  
 PM 16/5 1975. Stewart personakt, löpnr C 1 1. SÄPO. 
 59 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 faktum att telefonavlyssningen avbrutits inte hade samband med att den avslöjats i pressen. Avlyssningen skulle ha lagts ned ändå ef- tersom brott inte kunnat styrkas. 
 132  
 Det kan dock konstateras att Wood uttalande angående telefonavlyssningens upphörande inte var riktigt. Samma dag som Gnistan publicerade uppgifterna om av- lyssningen undertecknades nämligen en PM inom säkerhetspolisen där det slogs fast att det var av synnerlig vikt för utredningen att fortsatt avlyssning beviljades. 
 133  
 Om Walters ljög eller bara var felin- formerad har inte kunnat fastställas. 
  
 2.4.3.2 
  
 Vad gav telefonavlyssningen? 
  
 Att medlemmar i KFML avlyssnades var något som man inom för- bundet allmänt räknade med. I en rapport från källa King (dvs. te- lefonavlyssning) redogörs för ett samtal den 2 januari 1970 mellan Jordan och en annan medlem. Samtalet gällde en regionkon- ferens inom förbundet varvid hade sagts att säkerhetspolisen up- penbarligen hade ett enormt intresse för KFML och att man sä- kert avlyssnade telefonerna. Samtalet fortsatte: 
 och de lyssnar väl även på det här samtalet. Det gör de alldeles säkert, fastslog Richards. 
 134 
  
 Som en naturlig följd av detta iakttogs inom KFML och FNL- rörelsen försiktighet vid användandet av telefon vilket också noter- ades i flera av de PM som säkerhetspolisen upprättade till åklagaren och rätten. 
 135  
 Vid ett samtal den 30 augusti 1970 ställde L frågan hur mycket som fanns kvar på ett visst postgirokonto. Enligt sä- kerhetspolisens uppteckning utspann sig därefter följande kon- versation: 
 Fröken M frågade Skall jag säga det? L replike- rade att det vet ju SÄPO varpå L fick veta att summan var 18 000 kronor. 
 136 
  
 132 
  
 En mängd klipp ang telefonavlyssningsaffären 1975 finns i akt 15:4/5a löpnr 24. SÄPO. 
  
 133 
  
 Uppgifter för telefonkontroll. RPS/Säk 13/6 1975.  
  
 Stewart personakt löpnr C 1 
  
 1. 
  
 SÄPO. 
  
 134 
  
 Rapport nr 921 från King, 2/1 1970. Macias, personakt löpnr A 1. SÄPO. 
  
 135 
  
 Se t.ex. PM 21/6 1971. Macias personakt, löpnr C 1 4. SÄPO. 
  
 136 
  
 PM 21/9 1970. Macias personakt, löpnr C 1 4. SÄPO. 
  
 60 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 I februari 1971 framhölls i ett samtal mellan två framträdande med- lemmar i KFML att lokalbokningar inte skulle göras från de telefo- ner man antog var avlyssnade. 
 137  
 Syftet var uppenbarligen att för- svåra för säkerhetspolisen att övervaka förbundets samman- komster. Riktigt hur telefonavlyssningen bedrevs synes dock de av- lyssnade inte ha känt till. Den 18 september 1970 avlyssnades ett samtal i vilket bl.a. framhölls 
 dessutom avlyssnas telefonen stickprovsmässigt, dom kan ju inte hålla på med totalundersökning, det blir för dyrt. 
 138 
  
 Som framgått ovan var det dock varken stickprov eller total- undersökning som var modellen för säkerhetspolisens telefon- avlyssning. I stället valdes nyckelpersoner ut som antogs besitta och förmedla information värd att inhämta genom telefonav- lyssning. 
 Att de avlyssnade misstänkte att de var avlyssnade innebar inte att avlyssningen var meningslös. Genom telefonavlyssningen fick säkerhetspolisen, i kombination med annan källinformation och egen spaning, en mycket god insyn i KFML/SKP:s inre liv. De in- terna striderna hösten 1970 kunde därigenom kartläggas mycket väl. Avlyssningen gav också mycket information om relationen till Kina då kontakter på detta sätt kom till säkerhetspolisens känne- dom. Den absoluta merparten av uppgifterna avsåg dock vanligt politiskt arbete. Genom avlyssningen fick säkerhetspolisen in upp- gifter om möten och sammanträffanden varvid spaning kunde in- sättas. Mängder av information om enskilda människor samlades också in denna väg. Det kunde gälla personer som ringde till bok- handeln Oktober för att beställa  
 Musikens makt,  
 KFML:s grund- kurs eller att Oktober i Skellefteå i januari 1975 beställde tio exem- plar av Greene bok  
 Trälarna 
 . Även rent personliga för- hållanden kunde noteras. I maj 1971 noterade säkerhetspolisen att ett par hade äktenskapliga problem: 
 Som information kan här nämnas att svåra motsätt- ningar förekommer i makarna X äktenskap, bottna- de såväl i politiska som personliga problemställningar. Fru X anser sig själv vara i grunden av småborgerlig inställning och kan inte leva upp till makens politiska 
  
 137 
  
 PM 22/2 1971. Macias personakt, löpnr C 1 4. SÄPO. 
  
 138 
  
 PM 23/10 1970. Macias personakt, löpnr C 1 4. SÄPO. 
  
 61 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 hängivenhet och offrande av privata intressen. En se- paration under åtminstone ett år är nära föreståen-  
 de 
  
 139 
  
 Uppgifterna refererades i en PM avsedd för åklagaren och rätten in- för en förlängning av telefonavlyssningen. 
 I januari 1974 inkom genom telefonavlyssningen en mängd uppgifter angående SKP:s diskussioner om att ge ut en vitbok om Brown verksamhet i partiet och i  
 FNL-rörelsen. 
  I SKP- akten ligger en mängd sidor med utskrifter från telefonsamtal som bara berör detta. Utskrifterna är betydligt mer omfattande än vad som var brukligt vid denna tid. Detta framgår t.ex. av att även helt irrelevanta saker kommit med i uppteckningarna. En utskrift in- kluderar även att ett barn kommer och tar luren varvid ett samtal utspinner sig kring vad flickan heter och vad hon leker med (hals- band och kort). 
 140  
 Diskussionerna inom SKP mynnade slutligen ut i skriften  
 SÄPO:s 38 lögner. En vitbok om infiltratören och provoka- tören Brown verksamhet och rapporter 
 . Som utgivare stod DFFG, Palestinagrupperna och SKP. Uppenbarligen ansåg säker- hetspolisen det värdefullt att få förhandskunskap om det angrepp som skulle komma i vitboken. 
 Ett parallellfall kan nämnas från december 1967. Den 20 decem- ber hölls en stor demonstration i Stockholm till förmån för FNL varvid konfrontationer ägde rum mellan polis och demonstranter. Bland dem som råkade illa ut var författaren Beard. 
 141  
 Dagen efter diskuterade Carrillo hur polisens agerande skulle bemötas med Galvan som senare även uppringdes av Rice i samma ärende. De två samtalen föreligger i ordagranna och, såvitt kan bedömas, fullständiga avskrifter i Khan personakt. 
 142  
 Liksom i det föregående fallet synes det vara det faktum att någon form av opinionsbildande angrepp mot polisen förbereddes som föranledde att samtalen skrevs ut ordagrant och sparades. 
 Den absoluta merparten av de avlyssnade samtalen handlade om förhållanden av liten betydelse för de brottsmisstankar som låg till grund för avlyssningen. I en del samtal framkom dock uppgifter som gav stöd för misstanken att SKP i sin förlagsverksamhet fick bidrag från Kina. Rent ideologiska frågor synes mycket sällan ha 
  
 139 
  
 PM 24/5 1971. Macias personakt löpnr C 1 4. SÄPO. Samtalet avsåg inte Jordan. 
  
 140 
  
 Akt 15:4/5a löpnr 20. SÄPO. 
  
 141 
  
 En bild på Carrillo från demonstrationen 20/12 1967 finns i Tran, Nelson och Webb, Kelley:  
  
 Maoisterna  
 s. 67. 
  
 142 
  
 Khan personakt löpnr C 1. SÄPO. 
  
 62 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 diskuterats per telefon. Tilläggas kan att många av de avlyssnade te- lefonsamtalen framstår som svårtolkade. 
  
 2.4.3.3 
  
 Telefonavlyssningen återupptas 
  
 I februari 1977 återupptogs telefonavlyssningen av SKP i Stock- holm. Misstankarna riktade sig denna gång mot en anställd vid Gnistan och avsåg olovlig underrättelseverksamhet. Som grund låg uppgifter från källa C33 som ansågs fullt tillförlitlig och upp- gifterna som sannolikt riktiga. Uppgifterna gick ut på att kring SKP, bildbyrån Saftra och WilliamsonKulturfront fanns ett nätverk som bedrev underrättelseverksamhet för Kinas räkning. Inom SKP skul- le verksamheten främst bedrivas inom ramen för det s.k. militärpo- litiska utskottet eller  
 militärrådet  
 som det också kallades: 
 SKP:s militärråd samlar fortlöpande uppgifter om sovjetiska militära förhållanden. Detta sker på kine- sisk begäran och rör styrkeförhållanden, trupp- förflyttningar, flottrörelser och hemliga baser. Vidare görs gällande, att man har tillgång till vissa uppgifter härrörande från svensk militär underrättelsetjänst. Dessa skulle omfatta andra länders militära styrkeför- hållanden i Östersjön och källan har uppgivit sig ha sett kartmaterial gällande sovjetiska flottenheter, rö- relser och baser från Finland och längs kusten söderut i Estland, Lettland och Litauen. 
 143 
  
 En del av arbetet uppgavs bedrivas med hjälp av journalister som sympatiserade med SKP och inom ramen för enhetsfronten Be- kämpa NATO. I denna sades även ingå folk från broderpartierna i Skandinavien. Under senare tid skulle man dock inom SKP alltmer börjat mistänka att säkerhetspolisen hade insyn i militärrådets verksamhet varför kontakterna med den kinesiska ambassaden skulle ske under mer konspirativa former. Det kunde också konsta- teras att den misstänkte vid minst tolv tillfällen under året besökt den kinesiska ambassaden liksom att ett flertal telefonsamtal utväx- lats. Vad som dock är intressant att notera att inget av besöken hade skett under konspirativa former. 
 144  
 Inte heller kunde något 
  
 143 
  
 PM 14/12 1976. Swanson personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 144 
  
 Vid ett tillfälle då den misstänkte skuggades betedde han sig dock på ett sätt som av sä- kerhetspolisen bedömdes som konspirativt. Vid detta tillfälle ägde dock ingen kontakt med 
  
 63 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 konspirativt beteende i övrigt konstateras då den misstänkte skug- gades. Enligt de källuppgifter som låg till grund skulle ju kontak- terna ske mera konspirativt för att undgå upptäckt. Säkerhetspoli- sens förklaring till detta var att den kinesiska ambassadpersonalen inte tillämpar det gamla konventionella sättet med konspirativa promenader till platserutan i stället träffar sina kontakter på am- bassaden, som ju med tanke på upptäckt torde anses vara mindre riskfyllt. 
 Den 31 augusti 1977 utvidgades avlyssningen till att även omfat- ta en telefon på SKP:s partiexpedition. Detta motiverades med att personer som sökt den misstänkte på hemtelefonen hänvisats till partiexpeditionen och det kunde därför antas att han även använde denna telefon. 
 145  
 I december 1978 upphörde telefonavlyssningen ef- ter att den misstänktes kontakter med Kinas ambassad i princip upphört. 
 146 
  
 Tabell 1. Telefonavlyssningen mot KFML/SKP – avlyssnade lokaler 
  
 Barnes/Oktober, Husarg. Robles, Göteborg 
  
 6712-7212 
  
 KFML/Gnistans red, Mellangatan 14, Göteborg 
  
 6801-7007 
  
 Bokhandeln Oktober, Kungsg. 77/Holländarg. 9 A, Sthlm 
  
 6801-7507 
  
 FNL-kontoret, 
  Pålsundsgatan 8, Stockholm 
  
 6801-7204 
  
 FNL-lokalen, 
  Barrstigen 32, Bromma 
  
 6801-7001 
  
 FNL:s expeditionslokal, Skolg 19/Brunnsg 14 B, Gbg 
  
 6804-7107 
  
 Kafé Parsons, Kungsgatan 84, Stockholm 
  
 6808-7006 
  
 FNL-kontoret/DFFG, 
  Husargatan 13, Göteborg 
  
 6808-7204 
  
 Göteborgs Clartésektion, Phillips. 83/Mellang 14, 
  
 Gbg 
  
 6905-7112 
  
 företrädare för främmande makt rum och den övervakade åkte hem till bostaden. Patel personakt löpnr Ö 1. SÄPO. 
  
 145 
  
 PM 24/8 1977. Swanson personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 146 
  
 PM 20/12 1978. Swanson personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 64 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 FNL-lokalen, 
  Dalagatan 22, Stockholm 
  
 6912-7007 
  
 KFML, Nordostpassagen 11, Göteborg 
  
 7004-7112 
  
 Gnistans redaktionslokal, Nordostpassagen 29, Göteborg 
  
 7007-7112 
  
 FNL-lokalen, 
  Hagagatan 1, Stockholm 
  
 7007-7101 
  
 KFML:s förbundsexp, Tångvägen 36, Hägersten 
  
 7101-7105 
  
 DFFG:s förbundskontor på S:t Eriksgatan 10 
  
 7105-7212 
  
 SKP:s partiexpedition, Nybrog. 25, Stockholm 
  
 7308-7507, 
 7709-7812 
  
 2.4.4 
  
 Förtroliga meddelare 
  
 I mars 1969 inspekterade chefen för säkerhetspolisen, Gonzalez och byråchefen Nicholson en av sektionerna i landet. En av de frågor som diskuterades var KFML främst med anledning av en ny- ligen inflyttad aktivist. Enligt den sammanställning som gjordes över inspektionen föreslog Vinge och Frånstedt följande: 
 Försök få in någon pålitlig kille i organisationen. 
 147 
  
 Att sektionen således fick sanktion för att infiltrera KFML föran- ledde en notering om att detta var en uppgift för gruppen [namn borttaget]. Det är tyvärr inte känt hur det hela avlöpte. Inga spår har påträffats av infiltration av KFML från denna sektion av säker- hetspolisen. Åren runt 1970 inkom till säkerhetspolisen i stor om- fattning kopior eller avskrifter av interna handlingar från KFML. Bland det material som överlämnades fanns korrespondens, en mängd protokoll, ett flertal nummer av Internbulletinen samt meddelanden från KFML:s centrala ledning till de lokala avdelning- arna och arbetsgrupperna. Källan, här kallad D44, var troligen själv inte medlem i KFML. Det faktum att inga redogörelser av mer personlig karaktär lämnades utan endast kopior och avskrifter av handlingar tyder snarare på att D44 var anhörig till någon som var verksam inom KFML. De handlingar som källan överlämnade 
  
 147  
 Sammanställning över diskussionsärenden vid ac Vinges och bc Watson inspektion vid  
 --- 
  
 den  
  
 3-4 
  
  mars 1969.  
 Graves 5:721a/28 löpnr 1. SÄPO. 
 65 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 fick dock stor betydelse för säkerhetspolisens bild av KFML åren runt 1970. 
 En annan källa som verkade vid denna tid var  
 IB-agenten 
  Richardson nar Haney. Haney hade i samband med sin värnplikt utbildats som dykare och det var i den egenskapen han kom i kontakt med IB i början av 1967. Finley första kontakt med Göteborgsvänstern var genom  
 FNL-rörelsen 
 148 
  
 men från hösten 1968 rapporterade han också om förhållanden inom KFML. 
 149  
 Redan under försommaren 1968 hade säkerhetspolisen erhållit och godtagit ett erbjudande från IB om att mot betalning få del av de underrättelser som Ek- berg kunde lämna. Som en följd av detta kom Finley rapportering att även gå till säkerhetspolisen där de arkiverades under källnam- net Johnston. Medlem i KFML blev han i december samma år. I rap- porteringen finns flera skisser av lokaler bl.a. från Castro expedi- tioner i Stockholm och Göteborg. För KFML i Göteborg var lokal- frågan ett problem. För Haney var detta dock snarare en möjlighet vilket framgår av en rapport troligen upprättad i augusti 1969: 
 Ett bra tillfälle att verkligen få en tumme i ögat på 
 KFML - hyr dem en lokal! 
 150 
  
 Inom IB:s avdelning i Göteborg fanns tanken att man genom sä- kerhetspolisen skulle kunna ordna fram en lokal men göra det på ett sådant sätt att det framstod som om det var Haney som löst KFML:s lokalproblem. Med detta skulle man kunna nå två syften: dels stärka Finley ställning inom KFML, dels förbättra övervak- ningen av förbundet. Ingenting har dock framkommit som tyder på att planerna sattes i verket. Någon gång under hösten 1970 genom- förde IB en operation mot KFML:s lokaler med adress Nordost- passagen 11 i centrala Göteborg. Enligt uppgifter som Haney läm- nat till Säkerhetstjänstkommissionen tog han sig in i lokalen genom ett fönster som han tidigare ställt upp. Väl inne fotograferade han av ett antal interna handlingar som sedan även delgavs SÄPO. And- ra  
 IB-medarbetare 
  var behjälpliga med vakthållning. I  
 februari-mars 
  1970 bevistade Ekberg KFML:s Göteborgsavdelnings årsmöte och medförde då en bandspelare med vilken han spelade in förhandling- arna. 
  
 148 
  
 Om detta se Hjort, Jones:  
  
 Den farliga fredsrörelsen 
 , s. 244. 
  
 149 
  
 Uppgifterna angående Finley rapportering är baserade på Alvarez, Ramirez:  
  
 Det grå brödraskapet. En berättelse om IB.  
 Forskarrapport till Säkerhetstjänstkommissionen. SOU 2002:92. 
  
 150 
  
 Rapport nr 83 
 . Ada, löpnr 3. SÄPO. Citerat från Alvarez, Ramirez:  
 Det grå brödraska- pet. 
 6 
 66 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 En annan operation genomfördes hösten 1971 under täcknam- net Cox och avsåg tidningen Gnistans redaktionslokal i Göte- borg. Redaktionen skulle flyttas till Stockholm och ur säkerhets- tjänsternas perspektiv fanns det därmed anledning att dessförinnan säkra det material som kunde säkras genom Finley försorg. Troli- gen tog sig Haney in med en nyckel han lånat och låtit kopiera. Det mesta i lokalen var redan nedpackat inför den förestående flyt- ten men några  
 A-4-pärmar 
  med inbetalningskort från prenumeran- ter påträffades vilka Haney tog med sig. Uppgifterna lästes sedan in på band varefter pärmarna återställdes. Uppgifterna delgavs även säkerhetspolisen. 
 Ytterligare en  
 IB-operation 
  med Ortiz som aktör av- såg Wilson bokhandel på Husargatan i Göteborg. Någon gång i slutet av sommaren 1971 tog sig Haney in i bokhandeln och foto- graferade en del handlingar. Uppgifter lämnade till Säkerhetstjänst- kommissionen tyder på att även bokhandelns kassaskåp öppnades vid detta tillfälle. 
 151  
 Det förtjänar att noteras att Haney redan 1969 lämnat en skiss över lokalen, beskrivit låset och kassaskåpet samt redogjort för vilken insyn som fanns utifrån. Rapporterna från Ek- berg handlade i övrigt i hög grad om det inre föreningslivet inom KFML med referat från föreningsmöten och samtal med medlem- mar och sympatisörer. Rapporteringen var dock när det gäller KFML av mindre betydelse än de handlingar som kom från källa D44. 
 Omkring hösten 1971 började säkerhetspolisen tappa intresset för att fortsätta finansiera IB:s infiltratör inom Göteborgsvänstern varför källa Ada avvecklades. Ytterligare något halvår framåt kom dock uppgifter in tillsammans med det vanliga  
 IB-materialet. 
  För- utom KFML verkade Haney också inom Palestinagrupperna,  
 Svensk-Kubanska 
  Föreningen och  
 Svensk-Kinesiska 
  Föreningen. De handlingar som Haney företog och som kan ha varit brottsliga ledde inte i något fall till åtal. Åklagaren bedömde efter utredning att brott ej kunde styrkas, eller i de fall där brott möjligen skulle kunna styrkas, att dessa var preskriberade. Det förtjänar också att påpekas att Haney hela tiden synes ha agerat på IB:s uppdrag och med godkännande av IB:s ledning. 
  
 151  
 Vid kommissionens förhör med Haney den 3 maj 2000 hävdade Haney att det i kassaskå- pet påträffades handlingar rörande ekonomiskt stöd från Kina. Några dokument som enty- digt belägger det kinesiska stödet kan dock inte återfinnas bland de handlingar som Haney via IB lämnade till säkerhetspolisen. Anteckningar från kommissionens förhör med Ortiz den 3 maj 2000. SÄKO. 
 67 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 I början av  
 1970-talet 
  verkade också en annan källa som tidigare haft anknytning till IB. Källan lämnade bl.a. in insändare i original som skickats till en Smålandstidning. Insändarna behandlade IB- affären och ansågs skrivna av SKP:are under sken av att vara väns- tersocialdemokrater eller opolitiska. 
 152  
 Under  
 1970-talets 
  första hälft förekom ytterligare några källor som i mindre utsträckning lämnade uppgifter om  
 KFML/SKP-verksamhet. 
  
 En för hotbilden oerhört viktig källa var Huynh som verkade för säkerhetspolisen  
 1974-1978. 
  Huynh var troligen inte medlem i SKP men vistades i vänsterradikala kretsar och fick därigenom tillgång till information av intresse för säkerhetspolisen. Under årens lopp skulle Huynh inkomma med en mängd alarmerande rapporter om allvarliga brott. T.ex. rapporterades om påstådda kontakter med terrorister, planerade våldsaktioner mot schlagerfestivalen 1975 och Sveriges tennismatch mot Chile i Båstad 1975. Enligt källan skulle också kretsar inom SKP ha närt planer på att orsaka ett haveri med flygplanet Viggen. 
 Källans viktigaste rapportering handlade dock om SKP:s mili- tärpolitiska utskott som källan menade bedrev underrättelseverk- samhet för Kinas räkning. I en rad rapporter upprättade under flera års tid beskrev källan hur det militärpolitiska utskottet byggt upp en avancerad underrättelseverksamhet rörande militära förhållan- den både i Sverige och utomlands. En rad personer pekades också ut som inblandade i denna verksamhet som, om rapporterna var riktiga, skulle ha inneburit brott som spioneri och olovlig underrät- telseverksamhet. Källa C33 menade också att SKP fick stora summor i bidrag från kinesiska ambassaden. Pengarna skulle ha maskerats som influtna genom insamlingar bland medlemmar och sympatisörer. 
 Stora delar av källans rapportering framstår idag som osannolik. Uppgifterna om terroristkontakter och planerade sabotage och våldsaktioner ligger långt ifrån den  
 marxist-leninistiska 
  ideologi som SKP var anhängare av. Såvitt har kunnat kontrolleras har inte mycket av det som källan rapporterade om kunnat bekräftas genom andra källor. Några våldsaktioner mot schlagerfestivalen 1975 blev det aldrig. Däremot stod ett  
 60-tal 
  demonstranter utanför Älvsjö- mässan och ropade talkörer som stoppa finkulturen, stoppa melo- difestivalen. 
 153 
  
 I vissa fall kunde dock källan lämna uppgifter som i huvuddrag förefaller ha varit riktiga även om de var överdrivna. T.ex. berättade 
  
 152 
  
 Se handlingar i akt 5:73/317. SÄPO. 
  
 153 
  
 PM ang SKP 22/3 1975. Akt 15:4/5a löpnr 23. SÄPO. 
  
 68 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 källan i december 1975 om långt framskridna planer på en terror- aktion mot iranska intressen i Sverige. Aktionen skulle innebära antingen mord på någon iransk delegat i Sverige eller ockupation av den iranska ambassaden och i samband därmed gisslantagande. Den 26 januari 1976 trängde så sju maskerade personer sig in på den iranska ambassaden där de enligt SvD:s notis demonstrerade mot den iranska regimen. Ambassadpersonalen tillkallade polis som omhändertog demonstranterna. I SvD:s notis finns inga uppgifter om våldsanvändning. 
 154  
 Att kretsar inom bildbyrån Saftra efter IB- affären bedrev spaning för att avslöja IB:s efterträdare kunde be- kräftas genom iakttagelser av bilar och personer utanför den militä- ra säkerhetstjänstens lokaler. 
 155 
  
 Även om en del rapporter alltså visade sig vara riktiga uttrycktes från säkerhetspolisen centralt flera gånger tvivel om rapportering- ens kvalitet. I oktober 1974 rapporterade källan att representanter för PLO och PFLP planerade attentat mot kärnkraftverken i Ring- hals och Oskarshamn. Planerna skulle dessutom vara kända av en svensk Palestinaaktivist som troligen även skulle ha deltagit i plane- ringen. I Stockholm kommenterades uppgifterna av säkerhets- polisens terroristexpert Clark som ansåg det hela fantasi- fullt och mindre sannolikt. 
 156 
  
 Ett andra exempel gäller en rapport från januari 1975. Källa C33 rapporterade här att under julhelgen hade representanter för PFLP och Japanska Röda Armén haft sammankomster i ett flertal europeiska städer däribland Stockholm och Göteborg. I Sverige och även i Köpenhamn skulle representanter för KFML(r), SKP och RMF ha deltagit. Syftet med sammankomsterna uppgavs vara att föra ut våldet och terrorn till fredliga länder i Europa och söka stöd från bl.a. svenska organisationer. Uppgifterna bedömdes dock inte som trovärdiga inom säkerhetspolisen i Stockholm och Clark konstaterade i en anteckning på handlingens missiv att 
 Ingenting har framkommit som tytt på att dessa mö- ten mellan olika organisationer verkligen ägt rum. Ej sannolikt att Röda Armén haft dessa kontakter. 
 157 
  
 154 
  
 CISNU – planerad terroraktion mot iranska intressen i Sverige 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 3-76, 
  
  30/12 1975. Akt 5:73/347 löpnr 4. SÄPO. 
  
 155 
  
 Kartläggning av IB och SÄPO 
 .  
 WF-SH 
 225-74, 
  26/9 1974. Akt 5:73/347 löpnr 1. SÄPO. 
  
 156 
  
 Uppgifter om PLO och PFLP – planerade angrepp mot kärnkraftsverken i Ringhals och Os- karshamn 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 242-74, 
  
  9/10 1974. Akt 5:73/347 löpnr 1. SÄPO. 
  
 157 
  
 PM 2/1 1975.  
  
 WF-SH 
 1-75. 
  Graves 5:73/347 löpnr 2. SÄPO. 
 69 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Att Axman inte ansåg uppgifterna trovärdiga tycks dock inte ha förts vidare inom säkerhetspolisen. När sektionen i Göteborg i ja- nuari 1975 ansökte om förlängd telefonavlyssning av KFML(r) och Hall användes just dessa uppgifter som sades komma från en fullt tillförlitlig meddelare. 
 158  
 Uppgifterna dök upp igen senare under året när säkerhetspolisen skulle motivera den s.k.  
 sjukhusspi- onens  
 aktivitet i Göteborg. Inte någonstans uppgavs att Oneal man ansåg att dessa möten troligen aldrig ägt rum. 
 Ytterligare en rapport som dömdes ut av Maynard levererades i april 1975 och avsåg aktioner från Japanska Röda Armén i Sverige. Axmans bedömning var att uppgifterna förefaller ej sannolika. 
 159  
 I november 1975 rapporterade källan om att SKP i samarbete med sina skandinaviska broderpartier startat en enhetsfront kallad Be- kämpa Nato som även stöddes av anarkister. Uppgifterna delgavs Norge men med reservation för källans tillförlitlighet. Av an- teckningar på PM:n framgår att den svenska säkerhetspolisen be- dömde att källan är pålitlig men kan vara missledd. 
 160 
  
 Även 1976 lämnade källan uppgifter som ifrågasattes inom sä- kerhetspolisen i Stockholm. I rapporten från C33 uppgavs att en arabisk terrorgrupp på  
 3-5 
  personer befann sig i Stockholm med uppdrag att utföra attentat mot judiska intressen i Sverige. Grup- pen uppgavs härvid stå i kontakt med Japanska Röda Armén, kret- sen kring FiB/Kulturfront samt en känd journalist. I marginalen på ett exemplar av rapporten fogade chefen för bearbetningsroteln kommentaren att källan verkar föga tillförlitlig!. 
 161 
  
 Någon gång under år 1978 torde säkerhetspolisen i Stockholm ha kommit till uppfattningen att källan inte var trovärdig. Hellre än att låta källan stå utan huvudman valde man att överföra den till IB:s efterträdare, GBU sommaren 1978. 
 162  
 Källan rapporterade där- efter under ett tiotal år till GBU men avpolleterades sedan hans källdrivare började misstänka att en del av rapporterna var fabrice- rade. 
 163  
 Fram till åtminstone slutet av 1980 delgavs säkerhetspolisen källans rapportering som placerades i samma källakt som den gamla  
 IB-rapporteringen. 
  Rapporterna var i samma alarmistiska stil som tidigare men synes inte längre ha påverkat säkerhetspolisens be- 
  
 158 
  
 PM 14/1 1975. Green personakt löpnr C1 3. SÄPO. 
  
 159 
  
 Japanska Röda Armén – kommentarer efter schlagerfestivalen 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 148-75, 
  
  15/4 1975. Akt 5:73/347 löpnr 2. SÄPO. 
  
 160 
  
 Uppgifter om SKP. Kontakter med anarkister i Norge 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 357-75, 
  
  11/11 1975. SÄPO. 
  
 161 
  
 Kvartalsrapport angående SKP, tredje kvartalet 1974 
  
 .  
  
 WF-SH 
  
 230-74, 
  
  30/9 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 162 
  
 Anteckningar från samtal med Williams den 4 april 2002. SÄKO. 
  
 163 
  
 Anteckningar från samtal med f.d. översten [namnet borttaget, MH] den 24 mars 2000. SÄKO. 
  
 70 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 dömning av den revolutionära vänstern. Rent allmänt framstår idag källans rapportering som mindre trovärdig och samma bedömning borde ha legat nära till hands även vid mitten av  
 1970-talet. 
  Det är därför lätt att instämma i Foster omdöme rörande en rap- port från 1974: fantasifullt och mindre sannolikt. 
 I början av  
 1980-talet 
  fick säkerhetspolisen kontakt med flera tidigare medlemmar i SKP. Dessa lämnade en hel del interiörer och namnuppgifter från SKP:s verksamhet särskilt beträffande militär- politiska utskottet och den interna säkerhetspolitiken. Två av de ti- digare  
 SKP-medlemmarna 
  uttryckte därvid i samtal med säkerhets- polisen oro för det militärpolitiska utskottets insamlande av känsli- ga uppgifter rörande svenska militära och säkerhetspolitiska förhål- landen. Även om verksamhetens grund var partiets behov av under- lag för att producera en säkerhetspolitisk partidoktrin kunde inte uteslutas att utskottet infiltrerats av främmande makt och att rap- porterna gick vidare till Sovjetunionen. 
 164 
  
 2.4.5 
  
 Samarbete med utländska tjänster 
  
 Den  
 marxist-leninistiska 
  rörelsen var naturligtvis inte begränsad till Sverige och inom KFML fanns kontakter med likasinnade i andra länder. Uppgifter om kontakter mellan de  
 marxist-leninistiska 
  or- ganisationerna delgavs sannolikt rutinmässigt samverkande tjäns- ter. Ett nära samarbete fanns med de nordiska länderna vilka utan problem kunde få ut uppgifter om svenska medborgare. Uppgifter om deltagare i sammankomster utomlands rapporterades till Sveri- ge i den mån svenska medborgare fanns med. 
 165  
 Uppgifter utväxla- des också rörande prenumerationer på utländsk kommunistisk press. 
  
 164 
  
 Se handlingar i följande akter:  
  
 001201-9881, 
 000002-7334, 
 00002-6807. 
  SÄPO. 
  
 165 
  
 Se  
 PM ang internationellt sommarläger arrangerat av Kommunistische Jeugdbond  
 12-27 
  juli 1975 
 . 14/8 1975. Akt 15:4/5f löpnr 1. SÄPO. 
  
 71 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 2.4.6 
  
 Andra metoder 
  
 I maj 1968 lyckade en av säkerhetspolisens kontakter låna en an- teckningsbok tillhörig en ledande person inom KFML och FNL- rörelsen. De adresser och telefonnummer som fanns i anteck- ningsboken skrevs av och listades i en  
 21-sidig 
  förteckning som placerades i ägarens personakt. Hur lånet gick till och om anteck- ningsboken återställdes framgår ej av handlingarna i ärendet. 
 166 
  
 En liknande händelse finns noterad i juni 1970. Vid denna tid ska hos en ledande  
 KFML-medlem 
  på Söder i Stockholm ha för- varats en pärm med uppgifter om KFML:s studieverksamhet. På okänt sätt lyckades säkerhetspolisen fotografera materialet som se- dan sammanställdes. Därigenom fick polisen in namn på 122 per- soner som genomgått utbildning i någon form. 
 167 
  
 I augusti 1972 glömde en värnpliktig stockholmare en väska på en spårvagn i Göteborg. Väskan tillvaratogs och kom på okänt sätt i säkerhetspolisens händer. Bland innehållet fanns ett antal ex- emplar av Gnistan samt ett anteckningsblock med dagboksanteck- ningar från mannens värnpliktstjänstgöring. Anteckningarna kopi- erades, renskrevs och tillställdes säkerhetspolisen i Stockholm. Uppgifter om mannen vidarebefordrades också till Fst/Säk. 
 168 
  
 2.5 
  
 Stödgrupper och utbrytare 
  
 2.5.1 
  
 Svenska Clartéförbundet 
  
 Svenska Clartéförbundet, vanligen kallat  
 Clarté,  
 bildades 1924 som en icke partibunden socialistisk studentförening. Föreningen var öppen för både socialdemokrater och kommunister men från soci- aldemokratins sida förhöll man sig länge tveksam till Clarté. 1961 förklarade SSU att medlemskap i Clarté inte var förenligt med medlemskap i SSU. Från SKP:s sida gjordes åtminstone sedan ti- digt  
 1950-tal 
  försök att styra Clarté på samma sätt som Svenska Fredskommittén och Svenska Kvinnors Vänsterförbund. 
 169 
  
 166 
  
 PM 18/9 1968. Ford personakt löpnr A 2. SÄPO. 
  
 167 
  
 Se handlingar i akt 15:4/5f löpnr 1. SÄPO. 
  
 168 
  
 PM ang B vilken f.n. fullgör vpl tjänst vid KA 4 i Göteborg 
  
 .  
  
 OG-SH 
  
 352-72, 
  
  12/9 1972. Akt 15:240 löpnr 8. SÄPO. 
  
 169 
  
 Se t.ex. protokoll från sammanträde med SKP:s organisationskommission 16/10 1957. VPK:s arkiv. ARAB. 
  
 72 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Under  
 1960-talet 
  stod kampen hård om makten i Clarté mellan nyvänstern med Figueroa i spetsen och den  
 marxist-leninistiska 
  rörelsen där namn som Jordan, Sköld Donovan och Rice var tongivande. Den senare fraktionen avgick vid mit- ten av  
 1960-talet 
  med segern och Williams kom att spela en stor roll för  
 FNL-rörelsens 
  och KFML:s framväxt. 1968 ställdes Clarté på Mao  
 Tse-tungs 
  tänkandes grund samt startade lokalavdelningar på flera orter. Clarté kom från denna tid att fungera som KFML/SKP:s studentförbund vilket Williams även blev officiellt 1977. 
 Clartéförbundet togs i december 1970 upp på den första hemli- ga förteckningen över organisationer som säkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet. Detta beslut torde ha varit oprob- lematiskt för RPS. Clarté var vid denna tid en vital och tongivande del av den svenska  
 ml-rörelsen, 
  vilket säkerhetspolisen kunnat kon- statera dels genom öppna källor, dels genom egen spaning. 
 170  
 1983 valde Williams att bryta banden med det alltmer försvagade SKP för att åter bli en oberoende studentorganisation. Clarté antog nu ett nytt program där förbundet sökte sig tillbaka till sina rötter i 1920- talets målsättning: 
 att kritiskt undersöka vår tids sociala idéer, sam- hällsinstitutioner och kulturella grundvalar och bana väg för en socialistisk samhällsordning. 
 171 
  
 Inför en eventuell förändring av de hemliga tjänsteföreskrifterna gjorde säkerhetspolisen 1985 bedömningen att inga uppgifter in- kommit som tydde på att Clartéförbundet återgått till eller närmat sig kommunismen på nytt. Dock höjdes ändå ett varnande finger: 
 Den vid kongressen nyvalda styrelsen innehåller emellertid flera personer med förflutet inom SKP- Röd  
 Ungdom-Clartéorganisationerna 
  sedan flera år varför viss försiktighet bör iakttagas vid bedömn- ingen om Clarté skall anses ej längre tillhöra de orga- nisationer som inbegripes i Kungl Maj:ts brev av den 22 sept 1972. Ovanstående meddelas emellertid för kännedom då det ändå verkar som att förändringar i 
  
 170 
  
 Säkerhetspolisens handlingar rörande Clarté finns i akt 15:222/1. Bland spaningsinsat- serna kan nämnas Clartéförbundets kongress i Göteborg i april 1969. Akt 15:222/1 löpnr 21. SÄPO. 
  
 171 
  
 Här är Castro nya plattform!  
  
 Gnistan 3/3 1983 
 . 
 73 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 organisationens inriktning och omfattning av med- lemmarnas utbildning är för handen. 
 172 
  
 Ärendet föredrogs i februari 1985 för RPS styrelse varvid besluta- des att i en skrivelse till regeringen föreslå att Williams togs bort från listan över organisationer som säkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet. Detta blev också regeringens beslut. 
 173  
 Efter detta beslut har endast några få handlingar funnit sin väg in i SÄPO:s akt över Clarté. 
  
 2.5.2 
  
 Marxist-leninistiska 
  
  Kampförbundet (MLK) 
 Midsommaren 1967 innebar inte bara att KFML bildades. Samtidigt bytte VPK:s ungdomsförbund Demokratisk Ungdom namn till Vänsterns Ungdomsförbund, förkortat VUF. Om DU hade funge- rat som en ganska pålitlig stödorganisation till nyvänstern inom SKP kom VUF ganska snart att utvecklas i helt annan riktning. Re- dan på hösten 1967 kom motsättningar mellan ungdomsförbundets ledning och partiledningen i dagen. Motsättningarna stärktes sedan genom VUF:s deltagande i spektakulära evenemang som exempel- vis  
 kårhusockupationen.  
 I praktiken upphörde VUF också någon gång vid denna tid att fungera som VPK:s ungdomsförbund. 
 På våren 1970 vräktes VUF från de lokaler man disponerat i Kungsgatan 84. VUF å sin sida förklarade i maj 1970 i det egna or- ganet Stormklockan att dess huvuduppgift var att bidra till ska- pandet av ett kommunistiskt parti. I arbetet för detta bedrevs teo- retiska studier och propaganda för den vetenskapliga socialismens teori, maotsetungtänkandet. 
 174  
 I juni samma år ombildades VUF till  
  
 Marxist-leninistiska 
  
  Kampförbundet för Sveriges Kommunistiska Parti  
  
 (m-l) 
 , 
  vanligen förkortat till  
 MLK 
 . Två månader senare bröt sig en mindre fraktion ut och bildade  
 Förbundet Kommunist  
 (FK). För VPK återstod inte annat än att försöka bygga upp ett nytt ungdomsförbund vilket kom att heta  
 Kommunistisk Ungdom  
 (KU). 
 Vid MLK:s första kongress i juni 1970 antog förbundet platt- form och stadgar. Ideologiskt var det inte mycket som skilde MLK 
  
 172 
  
 Förändring av Svenska Clartéförbundets inriktning som kommunistisk studentorganisation (HT  
  
 19-org) 
 . 
  
  PM 5/2 1985. Graves  
  
 701391-0117 
  
  vol 5. SÄPO. 
  
 173 
  
 RPS/säk till regeringen 23/4 1985. SK  
  
 11-85. 
  Graves  
 701391-0117, 
  vol 5. SÄPO. 
  
 174 
  
 Särtryck ur  
  
 Stormklockan  
 till 1 maj 1970. Akt 15:214 löpnr 6. SÄPO. 
 74 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 från KFML och många torde ha ansett organisationen överflödig. 
 175  
 MLK:s syn på vägen till socialismen framträder tydligt i den platt- form som antogs 1970: 
 Eftersom den borgerliga statens viktigaste element utgörs av en våldsapparat i form av polis och militär kommer den proletära revolutionen med nöd- vändighet att grundas på revolutionärt våld. Hunt polkapitalet kommer inte frivilligt att överlämna sitt herravälde. Proletariatets maktövertagande kräver därför att en beväpnad arbetarklass kan ställas mot monopolkapitalets våldsapparat. Arbetarklassens makt består i dess beväpning. Dubbelvälde kan endast förekomma under en kort period under den revolu- tionära situationen. Ett successivt maktövertagande under monopolkapitalets diktatur är omöjligt. 
 176 
  
 Från VUF tog MLK, till VPK:s stora förtret, med sig den anrika tidskriften  
 Stormklockan 
 . VPK:s nya ungdomsförbund, KU, ägnade förgäves ett tiotal år åt att bekämpa MLK:s rätt till namnet Storm- klockan. Som teoretiskt organ för MLK fungerade  
 Kommunistisk Tidskrift  
 som kom ut åren  
 1971-1978. 
  Som ersättning för lokalerna i Kungsgatan 84 flyttade MLK till Drottninggatan 73 B i Stock- holm där  
 Bokhandeln Cunningham  
 i februari 1971 slog upp sina por- tar. Liknande boklådor skulle senare öppna i Kiruna, Trollhättan, Göteborg och Sundsvall. I valet på hösten 1970 inskränkte sig MLK:s uppgifter till att stödja KFML. Liknande arrangemang ge- nomfördes också i senare valrörelser. 
 MLK bedömdes 1973 ha omkring 200 medlemmar och för- bundet var av naturliga skäl aldrig något av säkerhetspolisens större övervakningsobjekt. I september 1970 övervakade säkerhetspolisen i Stockholm ett sammanträde mellan KFML och MLK. Genom te- lefonavlyssningen av KFML hade säkerhetspolisen kommit till uppfattningen att KFML dels ville ha MLK:s stöd i valet, dels också gärna ta över lokalen på Drottninggatan i Stockholm. 
 177 
  
 Säkerhetspolisens sektioner följde upp MLK:s utåtriktade verk- samhet i form av exempelvis möten och flygbladsutdelning. Dess- 
  
 175 
  
 1971 debatterades dock skillnaden mellan KFML:s och MLK:s fackliga politik. Se  
  
 Kom- munistisk tidskrift nr 1/1971  
 och  
 Marxistiskt Forum nr 2/1972 
 . 
  
 176 
  
 Plattform och stadgar för  
  
 Marxist-Leninistiska 
  Kampförbundet för Sveriges Kommunistiska Parti  
 (m-l). 
 Stadgar antagna på MLK:s kongress  
  
 19-23 
  
  juni 1970. 
  
 177 
  
 PM 3/9 1970. Akt 15:4/1 löpnr 10. SÄPO. 
  
 75 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 utom försökte säkerhetspolisen ha koll på förbundets fackliga arbe- te och dess deltagande i strejker. Ofta saknade dock sektionerna uppgifter att rapportera till Stockholm och fick nöja sig med att konstatera att verksamheten har varit blygsam eller av ringa om- fattning. 
 178  
 I december 1974 karakteriserades MLK av säkerhets- polisen som en satellitorganisation till SKP och ansågs inte ha någon mera omfattande verksamhet. 
 179  
 Några år senare, 1978, be- dömdes MLK fortfarande ha omkring 200 medlemmar, ringa verk- samhet och framgång, med andra ord en helt försumbar organisa- tion. 
 180 
  
 Liksom SKP var MLK från andra halvan av  
 1970-talet 
  mycket engagerat för ett starkt svenskt försvar. Bl.a. utgav MLK 1977 en skrift med titeln  
 Repövningar  
  
 1975-1976 
  
 som mestadels bestod av reportage kring olika repövningar. Hotet från Sovjet liksom faran för krig bedömdes av MLK som överhängande. Enligt säkerhets- polisen förekom att enskilda medlemmar använde artiklar i Storm- klockan som referens vid ansökan om att komma med i drift- värnet. 
 181  
 Som nämnts ovan förenades MLK 1983 med SKP:s ung- domsförbund, Röd Ungdom. 
  
 2.5.3 
  
 SKP  
  
 (m-l)/Sveriges 
  Kommunistiska Arbetarparti (SKA) 
 SKP  
 (m-l) 
  har sin bakgrund i den vänsterfraktion som från 1976 fick stort inflytande i SKP men som i slutet av årtiondet förlorade makten varvid flera uteslöts eller lämnade partiet frivilligt. 1980 uteslöts  
 SKP-avdelningarna 
  i Sundsvall och Södra Järva och vid en konferens den  
 1-2 
  november 1980 bildades SKP  
 (m-l). 
  Som press- organ startades 1981  
 Kommunistiska Arbetartidningen 
 . I februari 1981 bedömde säkerhetspolisen att tiden var mogen att inkludera SKP  
 (m-l) 
  i förteckningen över organisationer som skulle överva- kas. I en skrivelse till regeringen daterad den 25 februari 1981 redo- gjorde RPS för motiven till detta: 
 Sveriges Kommunistiska Parti (SKP) lider f.n. av en viss handlingsförlamning på grund av inre stridigheter 
  
 178 
  
 Se t.ex. kvartalsöversikter nr 3/74 och 3/75. Akt 5:721d  
  
 1-28, 
  Löpnr  
 12-13. 
  SÄPO. 
  
 179 
  
 Protokoll från arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974 
  
 .  
  
 AS-SH 
  
 2332-74, 
  
  8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. SÄPO. 
  
 180 
  
 Årsöversikt 1977. Akt 5:721d  
  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. För en fullständigt överdriven bild av MLK:s numerära styrka se Skott, Jackson:  
 Liken i garderoben lever än. Undanflykternas mästare. Om vänsterpartiets förflutna  
  
 1918-1998 
  
 s. 267. Skott hävdar här att MLK hade 10 000 medlemmar. 
  
 181 
  
 Årsöversikt 1977. Akt 5:721d  
  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. 
 76 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 och uteslutningar av partimedlemmar. De uteslutna medlemmarna har bildat en partiorganisation med namnet Sveriges Kommunistiska Parti Marxist- Leninisterna (SKPml) med förankring i företrädesvis Sundsvall och södra Järva. Organisationen bildades i december 1980 och har hitintills kommit ut med en egen publikation Kommunistiska Arbetartidningen. Vissa spekulationer förs att ca 400 av partiets 1 400 medlemmar kommer att ansluta sig till den nya parti- bildningen. Den viktigaste skiljelinjen mellan de båda partierna tycks vara att det nya partiet eftersträvar en hårdare och kompromisslösare linje i den inhemska politiken. Någon ideologisk skiljelinje kan inte för- märkas, endast en förändring av de taktiska planerna. Rikspolisstyrelsen hemställer att organisationen SKPml tas upp i förordningen över organisationer som skall ägnas särskild uppmärksamhet av Säker- hetsavdelningen. 
 182 
  
 Formuleringen någon ideologisk skiljelinje kan inte förmärkas torde ha varit avsedd att underlätta regeringens beslutsfattande. I själva verket innebar SKP  
 (m-l) 
  på många sätt en ideologisk tillba- kagång till SKP:s position omkring 1976. År 1982 höll partiet kon- gress varvid namnet ändrades till  
 Sveriges Kommunistiska Arbetar- parti (SKA) 
 . Vid kongressen antogs även stadgar och princippro- gram. I programmet förklarades huvudmotsättningen i Sverige lig- ga mellan arbetarklassen och borgarklassen. På denna motsättning fanns bara en lösning: 
 Den kan endast lösas med en socialistisk revolution, dvs genom att arbetarklassen med våld fråntar borgar- klassen makten och upprättar proletariatets diktatur. Arbetarklassen måste förbereda sig på ett våldsamt maktövertagande eftersom historien lär oss att bor- garklassen inte släpper samhällsmakten om den inte tvingas med våld. 
 183 
  
 182 
  
 RPS till Regeringen 25/2 1981. SH  
  
 437-81. 
  Graves  
 701391-0018, 
  löpnr 7. SÄPO 
  
 183 
  
 Principprogram för Sveriges Kommunistiska Arbetarparti. Antaget på Första kongressen 1982 
  
 . Graves  
  
 701301-2567. 
  
  SÄPO. 
  
 77 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 På en punkt var SKA tydligt där SKP alltid varit otydligt. Hur skul- le partiet agera i händelse av att Sverige var indraget i ett befrielse- krig mot en angripare? 
 Då skulle uppgiften för det kommunistiska partiet och arbetarklassen vara att gå i spetsen för denna kamp, vinna ett avgörande inflytande inom den na- tionella befrielsefronten för att leda befrielsekriget till fullständig seger, dvs upprättandet av en folkmakt, och därefter genomföra den socialistiska revolu- tionen. 
 184 
  
 SKA tog i partiprogrammet ställning för arbete i enhetsfronter, i de befintliga massorganisationerna, och över huvud taget alla lämpliga kampformer, legala som illegala. 
 185  
 Partiets utåtriktade verksamhet verkar ha varit mycket begränsad och säkerhetspolisen följde SKA främst genom dess egen press och genom analys av par- tiprogrammet. 1985 övervakades SKA:s 1 majmöte i Varberg. Sä- kerhetspolisen antog dock att de omkring 80 åhörarna främst hade lockats av den skrålande popmusik som SKA spelade i högtalarna före mötet. Detta eftersom ungdomarna var inte klädda som man normalt är van att se ungdomar med vänsterextremistiska åsikter utan företrädde det extremt moderna ungdomsmodet. Inga övriga iakttagelser, t.ex. avseende talare eller politiskt budskap rapporte- rades. 
 186 
  
 I den halvårsrapport som säkerhetspolisen färdigställde i juni 1990 ägnades hela åtta sidor åt detta lilla parti. SÄPO gjorde här bedömningen att partiet var litet men fungerande och fast beslu- tet att driva sin egen politik. Om de kunde vinna några nya med- lemmar återstod dock att se enligt SÄPO som emellertid menade att den rådande trenden talade emot SKA och övriga partier på yt- tersta vänsterkanten. 
 187  
 På denna punkt fick säkerhetspolisen rätt och i en halvårsrapport skriven ett år senare framhölls att SKA gått från att ha varit ett litet parti till att nu blivit ett mycket litet par- ti. 
 188  
 Sommaren 1992 hade partiets verksamhet ytterligare gått till- baka. I en skrivelse till Justitiedepartementet daterad den 3 juli 
  
 184 
  
 Ibid. 
  
 185 
  
 Ibid. 
  
 186 
  
 Angående SKA:s 1:a maj möte i Varberg 1985 
  
 .  
  
 NH-SH 
  
 71-85, 
  
  6/5 1985. Graves  
  
 701301-2567. 
  
  SÄPO. 
  
 187 
  
 Subversion 1/10  
  
 1989-31/3 
  
  1990 
 . Graves  
 001301-1846 
  löpnr 5. SÄPO. 
  
 188 
  
 Halvårsrapport från författningsskyddet 1/10  
  
 1990-31/3 
  1991 
 . Graves  
  
 001301-1846 
  
  löpnr 6. SÄPO. 
  
 78 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 1992 framhöll säkerhetspolisen att utvecklingen i Östeuropa och det forna Sovjetunionen lett till kommunismens kollaps och mins- kad aktivitet på vänsterkanten i Sverige. SKA bedömdes ha upphört att existera varför säkerhetspolisen föreslog att organisationen togs bort från den hemliga listan. 
 189  
 Så skedde också fr.o.m. den 1 mars 1993. 
  
 2.5.4 
  
 Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS) 
  
 Kommunistiska Partiet i Sverige  
 (KPS) har sina rötter i  
 Norrköpings Kommunistiska Förening  
 (NKF) som var en utbrytning ur SKP i slutet av  
  
 1970-talet, 
  
  samt  
 Stockholms Kommunistiska Enhetsgrupp 
 (SKEG) vars medlemmar kom från KPML(r). Efter att under en kortare tid verkat under namnet  
 Sveriges Kommunistiska Förbund (SKF – ml)  
 bildades i oktober 1981  
 Organisationen för skapandet av Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS) 
 . Sedan 1979 fanns tidskrift- en  
 Kommunisten 
 . I april 1982 höll KPS sin första kongress varvid partiet formellt bildades och stadgar och program antogs. Ideolog- iskt stod KPS Albanien nära medan Kinas Kommunistiska Parti liksom teorin om tre världar förkastades som revisionism. I pro- grammet kunde följande läsas under rubriken Den svenska revolu- tionen: 
 Som en direkt följd av det svenska samhällets karaktär som ett imperialistiskt land där huvudmotsättningen går mellan arbetarklassen och borgarklassen, kan inte revolutionen i Sverige vara något annat än en proletärt socialistisk revolution. Det innebär att arbetarklassen och dess förbundna i en väpnad revolution krossar den svenska imperialismens stat och på dess ruiner upprättar proletariatets diktatur. Det är på detta sätt som den avgörande klassmotsättningen kommer att lösas i Sverige, mellan borgarklassen och arbetar- klassen. 
 190 
  
 Under proletariatets diktatur skulle KPS vara det enda tillåtna par- tiet och samtliga borgerliga och småborgerliga partier förbjuds 
  
 189 
  
 Hemställan om ändring i förordningen  
  
 (1981-12-03) 
  med vissa bestämmelser om verksam- heten vid Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning.  
 SK  
  
 14-92 
  
  (överförd till SH  
  
 239-00), 
  
  3/7 1992. Graves  
  
 701391-0117, 
  
  vol 5. SÄPO. 
  
 190 
  
 Dokument från KPS första kongress. Verksamhetsberättelse – resolutioner – program – stad- gar 
  
 .  
  
 2-3 
  
  april 1982, s. 53. 
  
 79 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 som ett led i den oförsonliga klasskampen mellan arbetarklassen och borgarklassen. 
 191  
 Vid kongressen presenterade KPS central- kommitté sin verksamhetsberättelse där det förklarades att parti- bildandet ägde rum i en situation som är ytterst gynnsam för ut- vecklandet av revolutionärt arbete. 
 192  
 Partiet försågs också med ett ungdomsförbund,  
 Ungkommunisterna,  
 som förklarades vara en självständig organisation som underställs partiet både politiskt och ideologiskt. 
 193  
 Liksom MLK hyllade Baker och det var naturligtvis ingen slump att Ungkommunisternas tidskrift fick namnet  
 Revolt 
 . 
 194 
  
 Säkerhetspolisen började uppmärksamma KPS i slutet av 1981 då viss aktivitet noterades i Sundsvall och Norrköping. Någon övervakning av KPS kan man knappast tala om. Säkerhetspolisens uppföljning synes ha bestått i att genom öppna källor försöka reda ut vad KPS var för något. I juli 1984 fördes genom regeringsbeslut KPS upp på listan över organisationer som skulle ägnas särskild uppmärksamhet. I skrivelsen från rikspolisstyrelsen motiverades KPS farlighet på följande sätt: 
 Medlemmar och sympatisörer i KPS utgöres av grup- peringar från KFML, SKP och KPML(r). KPS är Al- banienorienterat. Partiets politik bygger på marxism- leninismen och inom KPS har man den uppfattningen att KFML, SKP och KPML(r) inte är tillräckligt revo- lutionära. 
 195 
  
 Det var knappast någon särskilt djuplodande motivering från RPS sida. Det kan emellertid knappast betvivlas att KPS var en sådan organisation som med hänvisning till 1972 års öppna regeringsbrev kunde bli föremål för övervakning och registrering. Inte heller be- slutet att föra upp KPS på hemliga listan synes ha medfört någon större iver från säkerhetspolisens sida att övervaka partiet. Viss ut- åtriktad verksamhet kunde dock noteras. I halvårsrapporten beträf- fande Subversion daterad den 23 maj 1984 rapporterades följan- de: 
  
 191 
  
 Ibid, s. 55. 
  
 192 
  
 Ibid, s. 21. 
  
 193 
  
 Ibid, s. 29. 
  
 194 
  
 Set Perssons SKA utgav åren  
  
 1955-56 
  en tidskrift med namnet Revolt. Ungkommunister- nas tidskrift med samma namn gavs ut åren  
 1982-1986. 
  
 195 
  
 RPS/Säk till regeringen 17/4 1984. SK  
  
 22-81. 
  Graves  
 701391-0117, 
  vol 5. SÄPO. 
 80 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 En aktiv medlem i KPS är en av initiativtagarna till en nybildad föräldragrupp vid Stockholms barnstugor. Föräldragruppen arbetar mot överinskrivningar på daghem i Stockholm. KPS har aktivt stött och deltagit i en demonstration under perioden i Stockholm mot sociala nedrustningen. 
 196 
  
 I samma rapport redovisades att bland de ansvariga för motdemon- strationen vid 30 november 1983 fanns ledande medlemmar i KPS. År 1985 bedrevs i Sundsvall och Stockholm spaning mot KPS de- monstration på 1 maj och inför valet samma år spanade säkerhets- polisen vid ett par tillfällen mot KPS bokhandel på Bondegatan i Stockholm. 
 197  
 Vid denna tid intresserade sig säkerhetspolisen också för en vild sittstrejk som pågick under 40 minuter vid Siemens Elema AB i Solna. Enligt en källa vid företaget var det  
 Fackföre- ningsoppositionen (FOS)  
 som var drivande bakom strejken. Säker- hetspolisen ansåg att det fanns kopplingar mellan FOS och i första hand KPS men också i viss mån Socialistiska partiet. 
 198  
 År 1989 drabbades KPS av inre splittring beroende på bråddjupa politiska motsättningar, som det uttrycktes i partitidningen Kommunistens första nummer för året. Säkerhetspolisen följde splittringen genom att läsa just Newman och antog att de som lämnat KPS gått in i den nybildade  
 Föreningen Vänstertidningen 
 . 
 199 
  
 För kvarvarande medlemmar i KPS lyckades det inte att bli den dominerande vänsterkraften i Sverige och 1992 gjordes fruktlösa försök att ena KPS, SKA, Clarté och föreningen Forum i en ge- mensam organisation. SÄPO gjorde den 13 februari 1993 en sista spaningsinsats mot KPS och SKA då två spanare åhörde ett semina- rium angående Nyliberalismen i teori och praktik arrangerat av SKA, KPS, Williams och Forum. SÄPO noterade att fyra av deltagar- na bedömdes vara invandrare samt att en känd medlem av SKA verkade vara ansvarig för arrangemanget. 
 200 
  
 Det kan vara intressant att notera att detta ägde rum ett halvår efter det att SÄPO skrivit till regeringen och talat om att SKA och KPS tycktes ha upphört att existera och därför kunde strykas från 
  
 196 
  
 Subversion 1/10 1983 – 31/3 1984 
 , s. 43. Graves  
 001301-1846 
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 197 
  
 Angående KPS verksamhet under valkampanjen 1985 
  
 . PM kontrasubversionsroteln 2/10 1985. Graves  
  
 701301-1965. 
  
  SÄPO. PM 2/5 1985. RPS/Säk Sundsvall. Akt  
  
 001301-2349. 
  
  SÄPO. 
  
 198 
  
 Angående KPS/FOS verksamhet på företaget  
  
 Siemens-Elema, 
  Solna 
 . Graves  
  
 001300-6622. 
  
  SÄPO. 
  
 199 
  
 Angående Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS) och den nybildade Föreningen Vänstertid- ningen 
  
 . PM kontrasubversionsroteln 10/10 1989. Graves  
  
 701301-1965. 
  
  SÄPO. 
  
 200 
  
 Seminarium arrangerat av SKA, KPS med flera.  
  
 PM kontrasubversionsroteln 17/2 1993. Graves  
  
 701301-2567. 
  
  SÄPO. 
  
 81 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 listan. Drygt två veckor senare, den 1 mars 1993, avförde regering- en både KPS och SKA från den hemliga förteckningen. Vid detta tillfälle var varken KPS eller SKA formellt upplösta. Det torde vara enda gången i de hemliga tjänsteföreskrifternas historia som orga- nisationer togs bort från listan utan att vara formellt upplösta sedan en längre tid eller ha klart ändrat politisk linje. I beaktande torde ha tagits att ingen av organisationerna förmått utveckla någon större utåtriktad verksamhet. Som mest fanns 16 medlemmar i KPS och 14 i SKA registrerade i SÄPO:s centralregister. 
 Försöken att ena KPS och SKA resulterade den 16 maj 1993 med att redaktionerna för Kommunisten (organ för KPS) och Kommunistiska Arbetartidningen (organ för SKA) gick samman för att ge ut  
 Nya Arbetartidningen  
 som förklarades vara en obero- ende, revolutionär och socialistisk tidning. 
 201  
 KPS och SKA torde ha upphört att existera någon gång vid denna tid. 
  
 2.6 
  
 Registrering – regelverk och praxis 
  
 Att föra in personer i register av olika slag har mycket länge varit en vanlig polisiär metod. Dels utgör registreringen ett led i spa- ningen mot misstänkta brottslingar, dels utgör den grunden för in- filtrationsskyddet vari ingår personalkontroll (idag registerkont- roll) med registerslagning. Från säkerhetspolisens sida har länge hävdats, och görs så än idag, att registret främst utgör ett spanings- register. Först i andra hand nämns, om det nämns över huvud taget, att registret också är en form av belastningsregister som kommer till användning i personalkontrollens bedömning om viss person kan anses lämplig för en säkerhetsklassad tjänst. Mycket talar dock för att den breda registrering av vänsteraktivister som ägt rum un- der efterkrigstiden främst varit ägnad att tjäna personalkontrollens behov. 
 202 
  
 Att personalkontroll förekom var i princip hemligt fram till Wennerströmaffären och har alltid varit en kontroversiell del av sä- kerhetspolisens verksamhet. Spaningen mot misstänkta spioner, sabotörer och terrorister har mött betydligt större acceptans hos svenska folket. Det har därför från säkerhetspolisens sida bedömts 
  
 201 
  
 Se  
 Nya Arbetartidningen nr 1/1993 
 . 
  
 202 
  
 Se vidare Ryan, Walker:  
 Politisk övervakning och personalkontroll  
 1969-2002 
 . 
  
  Forskarrap- port till Säkerhetstjänstkommissionen. SOU 2002:89. 
  
 82 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 vara  
 PR-mässigt 
  viktigt att framhålla registrets betydelse som spa- ningsregister i jakten på grova brottslingar. 
 203 
  
 När den  
 marxist-leninistiska 
  rörelsen började göra sig hörd i Sverige vid mitten av  
 1960-talet 
  fanns inga egentliga restriktioner för vad som fick registreras i säkerhetspolisens register. Den 1 juni 1967 beslutades också vid ett rotelchefssammanträde att medlem- mar i Clarté, Marxistiska sällskapet (KFML:s föregångare) och  
 FNL-grupperna 
  skulle registreras. 
 204  
 Som en följd av den debatt som förts sedan mitten av  
 1960-talet 
  gjordes 1968 vissa regerings- uttalanden som förebådade att begränsningar av registreringen var på gång. År 1969 utfärdades så  
 personalkontrollkungörelsen  
 vars andra paragraf stadgade att anteckning i säkerhetspolisens register inte fick ske enbart på grund av att någon genom tillhörighet till organisation eller på annat sätt givit uttryck för politisk uppfatt- ning. 
 För säkerhetspolisen följde nu några år av förvirring och miss- nöje med regelverket som ansågs svårtolkat och ägnat att hindra arbetet. Lösningen på detta blev att genom hemliga tjänsteföre- skrifter uttryckligen undanta vissa organisationer från åsiktsregi- streringsförbudet. Anknytning till någon av dessa grupper skulle vara registreringsgrundande eftersom medlem eller sympatisör därmed givit uttryck för en önskan att omstörta det demokratiska samhället med våldsamma medel. 
 205  
 Chefen för säkerhetspolisen Downs förklarade vid en konferens i november 1970 regi- streringen av personer aktiva inom KFML på följande sätt: 
 När man tittar på de extremiströrelser som finns för närvarande så står det ju alldeles klart att vad den här Wennerströmnämnden var inne på, det gäller alltjämt. Om vi tar KFML, så har man ju öppet deklarerat att revolution är den metod som man tänker tillämpa för att komma till makten och för att skapa om samhället. Det är alltså uppenbart att en man som är aktiv i KFML, han kan registreras, trots att själva KFML- idén är en politisk uppfattning. Men han, såsom aktiv i den sammanslutningen, måste vi hålla reda på, efter- som han är revolutionär till sin inställning. Sedan kan 
  
 203 
  
 PR-aspekten 
  
  framhölls av dåvarande chefen för RPS/Säk Downs, vid en intern konferens i november 1970. Se  
 protokoll från Sektions- och rotelchefskonferensen  
  
 17-20/11 
  
  1970 
 .  
 AS-SH 
 76-70, 
  5/2 1971. Akt 5:720/6 löpnr 8. 
  
 204 
  
 Protokoll rotelchefssammanträde 1/6 1967 
 . RPS/Säk. Serie A I  
 1966-79 
  vol 1. SÄPO. 
  
 205 
  
 HT 16. 
  
 83 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 man föra det resonemanget längre och längre ut. Misstanken för att han skall göra sig skyldig till revo- lutionära upptåg blir naturligtvis svagare och svagare ju klenare hans anslutning till KFML är. Men för att vi skall kunna praktiskt arbeta med detta, måste vi klassa vissa sådana ytterlighetsriktningar. Är vederbö- rande medlem eller sympatisör skall han in i regist- ret. 
 206 
  
 De nya föreskrifterna trädde i kraft den 1 januari 1971 och torde ha inneburit att säkerhetspolisen tilldelade sig själv de möjligheter till politisk registrering som 1969 års personalkontrollkungörelse tyck- tes ha upphävt. 
 År 1972 blev på många sätt ett svårt år för säkerhetspolisen. I början av året avslöjades att Fst/Säk i samarbete med säkerhets- polisen bedrivit åsiktsregistrering vid årets värnpliktsriksdag i Öre- bro. 
 207  
 Detta tillsammans med andra händelser, bl.a. ett försök att värva en gymnasist i Hedemora som uppgiftslämnare om ortens  
 FNL-grupp, 
  ledde till riksdagsdebatt i april 1972. Justitieminister Rodriguez lämnade då följande uppgifter rörande säkerhets- polisens register: 
 Angående tolkningen av denna bestämmelse när det gäller någons tillhörighet till politisk organisation som i sitt program har angivit att man skall verka för att med våld omvandla samhället vill jag säga att en- bart tillhörighet till sådan organisation inte utgör skäl att anteckna någon i registret. 
 208 
  
 De uppgifter som Walters lämnade till riksdagen var emellertid vilse- ledande. Möjligen var det så att han enbart uttryckte sin uppfatt- ning om hur det  
 borde  
 vara när det gällde registrering i säkerhets- polisens register. Det  
 faktiska  
 läget var ju ett annat. När det gällde de grupper som fanns upptagna i bilaga 1 till HT 16 räckte det med att det konstaterats att någon var medlem eller sympatisör för att registrering skulle kunna ske. Wood uttalande förebådade dock att nya föreskrifter var på väg som skulle komma att innebära in- skränkningar i möjligheterna att registrera personer enbart på 
  
 206 
  
 Inledningsanförande av ac Holmér vid sektions- och rotelchefskonferensen i november 1970. Akt 5:720/6 löpnr 8. SÄPO. 
  
 207 
  
 Om denna händelse se Alvarez, Ramirez: Värnpliktskonferensen i Örebro 1972. 
  
 208 
  
 Riksdagens protokoll nr 53, torsdagen den 6 april 1972, s. 16. 
  
 84 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 grund av att vederbörande var medlem i eller sympatiserade med viss organisation. 
 I september 1972 utfärdade så regeringen i ett öppet brev före- skrifter för hur registreringen skulle gå till. En nyhet var att det framgent skulle vara regeringen och inte Rikspolisstyrelsen som ut- färdade föreskrifter angående tillämpningen av 1969 års personal- kontrollkungörelse. I 1972 års öppna brev fanns följande föreskri- vet beträffande registrering: 
 I vårt land finns organisationer och grupper som be- driver politisk verksamhet som innebär att våld, hot, eller tvång utnyttjas eller kan komma att utnyttjas som medel för att uppnå de politiska syftena. Vissa organisationer har i antaget program angivit att orga- nisationen skall verka för att omvandla samhället med våld. En stor del av sådana organisationers medlem- mar kan emellertid antas aldrig komma att medverka till att vad som sålunda uttalats i programmet för- verkligas. Enbart tillhörighet till sådan organisation skall därför inte utgöra skäl att anteckna någon i sä- kerhetsavdelningens polisregister. Anteckning får dock ske, om någon medlem i eller sympatisör med sådan organisation genom sina åtgärder har givit an- ledning till misstanke att han kan vara beredd att del- taga i verksamhet som innebär fara för rikets säkerhet eller som syftar till och är ägnad att med våld förändra det demokratiska statsskicket 
 Det den interna diskussionen inom säkerhetspolisen nu kom att kretsa kring var hur begreppet åtgärder skulle tolkas. I en skrivel- se till regeringen den 7 december 1972 anhöll RPS om ett klarläg- gande rörande vilka organisationer som skulle ägnas särskild upp- märksamhet samt på vilka grunder som personregistreringar skulle göras. Under våren kom utkast till nya föreskrifter att remissbe- handlas inom RPS och försvarsstaben. Från militärt håll möttes det nya utkastet till hemliga föreskrifter med förskräckelse. Ville det sig illa, enligt Fst/Säk:s sätt att se det, skulle det på försvarsstaben snart kunna vimla av revolutionärer av olika schatteringar. Detta ef- tersom säkerhetspolisen enligt Fst/Säk:s bedömning enbart skulle kunna registrera något hundratal personer. På förslag från Fst/Säk kom nu de registreringsbara aktiviteter som regeringen bestämt sig för att utökas med två mycket viktiga registreringsgrunder:  
 ledande 
  
 85 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 ställning  
 och  
 medverkan i eller bildande av hemlig cell 
 . 1973 års fö- reskrifter kom därmed att uppta följande registreringsgrundande aktiviteter: 
  
 a) 
  
 har lagförts för brottslig handling som innefattat användande av våld, hot eller tvång, om det ej är up- penbart att gärningen saknar samband med den döm- des politiska verksamhet, 
  
 b) 
  
 har medverkat till bildande av hemliga celler på ar- betsplatser eller militärförband eller ingår eller har in- gått i sådan cell, 
  
 c) 
  
 har anstiftat eller eljest spelat en framträdande roll vid ockupation av byggnad eller i samband med annan liknande lagstridig handling, 
  
 d) 
  
 har använt våld, hot eller tvång i samband med av- talsstridig aktion på arbetsplats, 
  
 e) 
  
 har uppträtt vid demonstration med vapen, batong eller annat liknande tillhygge, 
  
 f) 
  
 har undergått utbildning i partiskola eller eljest för verksamhet som syftar till att omvandla samhället med våld, 
  
 g) 
  
 intar eller har intagit en ledande ställning inom or- ganisationen. 
  
 209 
  
 År 1981 tillkom den särskilda registreringsgrunden i särskilt hög grad är aktiv inom organisationen vilken dock enligt Register- nämnden inte synes ha givit upphov till några registreringar. Samti- digt lades hemlig cellbildning i bostadsområden till som särskild re- gistreringsgrund. Med det vaga begreppet ledande ställning gavs säkerhetspolisen tämligen stor frihet att registrera medlemmar i de revolutionära organisationerna. Eftersom dessa normalt tillämpade arbetsplikt kom antalet medlemmar som föreföll vara i ledande ställning att bli oproportionerligt stort. Ytterligare möjligheter gavs från december 1973 då RPS fattade beslut om att medlemmar i SKP skulle registreras, om de hade inträtt i KFML före januari 1973, då utbildning uppgavs vara en förutsättning för medlemskap i förbun- det. Dessutom skulle den registreras som framöver genomgick ut- 
  
 209  
 Personalkontroll den 1 oktober 1969 - den 30 juni 1996 
 . Rapport till regeringen av Register- nämnden beslutad den 16 december 1998 s. 70. 
  
 86 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 bildning. De nya reglerna kodifierades i januari 1974 HT 20. Den 4 juni 1984 överfördes reglerna i HT 20 till HT 19:1. 
 210 
  
 2.6.1 
  
 Centralregistret 
  
 Med stöd av det regelverk som redovisats ovan registrerades med- lemmar och sympatisörer till KFML/SKP från 1967 till 1988. Detta trots att partiet redan 1986 antagit namnet Solidaritetspartiet och lämnat kominterntraditionen bakom sig. Fram till 1990 lämnades uppgifter om aktivitet inom KFML/SKP ut i samband med perso- nalkontroll. När det gällde att inhämta uppgifter för personregi- strering var den telefonavlyssning som påbörjades i Göteborg i slu- tet av 1967 och i Stockholm i januari 1968 mycket viktig. Genom att avlyssna telefonerna hos Oktoberboklådor,  
 FNL-kontor, 
  tid- ningsredaktioner och partiexpeditioner fick säkerhetspolisen in mängder av namn på personer som kunde registreras. Andra vägar var öppna källor, rapporter från förtroliga meddelare och egen spa- ning. Flertalet personakter över KFML/SKP:are är idag gallrade. År 1980 fanns 1 374 personer registrerade på grund av aktivitet inom SKP och Röd Ungdom. 1998 hade antalet reducerats till 174 perso- ner. Nedan följer dock ett par exempel på personregistreringar som påträffats i SÄPO:s arkiv med anknytning till KFML/SKP. 
 Att vara aktiv inom förlaget Ordfront kunde leda till registre- ring i centralregistret i början av  
 1970-talet. 
  I februari 1970 etable- rade sig Ordfront i Eneryda nära Alvesta i Småland. Sektionen i Växjö fattade tämligen omgående intresse för den nyetablerade verksamheten och inledde en kartläggning vad gäller kontakter och bokutgivning. I SÄPO:s akt över Ordfront finns en lista över per- soner och organisationer som förlaget under tiden  
 april-oktober 
  1970 haft korrespondens med. Det förefaller inte troligt att sä- kerhetspolisen haft tillgång till postkontroll utan snarare har man med hjälp av postpersonal skrivit av namn och adress på personer som Ordfront skickat försändelser till. Inom säkerhetspolisen såg man Ordfront som ett led i KFML:s subversiva verksamhet varför personer verksamma inom förlaget borde registreras. Tankegången framgår tydligt av en handskriven anteckning daterad den 20 janua- ri 1972: 
  
 210  
 Registernämnden har i sin utredning från 1998 (s. 50) uppgivit att bestämmelserna i HT 20 formellt upphörde 1983 men att säkerhetspolisen ändå fortsatte att tillämpa denna före- skrift. Registernämnden förefaller därmed ha missat att bestämmelserna i HT 20 överfördes till HT 19:1 och därmed gavs förlängd giltighet. 
 87 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Firmatecknarna har klart deklarerat sin samhällsfient- liga inställning. Dessutom har de genom sitt samröre med KFML visat, att Ordfront bildats, icke för att driva vanlig affärsmässig förlagsrörelse, utan fastmera vara ett instrument för samhällsomstörtande verk- samhet. (Reg som  
 KFML-symp.) 
 211 
  
 Sju personer synes ha registrerats på detta sätt vid årsskiftet 1971/72. Tre var firmatecknare och tre ledamöter. Om den sjunde personen framgår enbart att han vistades hos Ordfront i april må- nad 1971. Efter 1976 har endast ett tidningsklipp från Dagens Nyheter 1994 tillförts Ordfronts  
 SÄPO-akt. 
  
 År 1972 registrerades en aktiv borgerlig politiker i central- registret som  
 KFML-sympatisör. 
  Genom telefonavlyssning hade i maj 1972 framkommit att mannen stämt möte på ett café i centrala Stockholm med KFML:s förbundssekreterare. Mannen uppgavs även ha föreslagit att upprätta någon form av kommitté för politis- ka samtal med personer från sitt eget parti, KFML och VPK. Han skulle även ha talat om att försöka ta över Svenska Kommittén för Vietnam. Med detta som grund registrerades mannen som kommunistsympatisör. 
 Senare samma år spontanrapporterade en anställd vid FRA att mannen av partivänner ansågs vara kryptokommunist och att rykten fanns om ofta förekommande besök i Sovjet. Några besök i Sovjet kunde dock inte säkerhetspolisen verifiera. Uppgifterna led- de emellertid till att mannen nu fick ett eget ärende i registret. Mannen är fortfarande registrerad i SÄPO:s register trots att efter 1975 endast två tidningsartiklar tillförts akten. Klippen från 1994 respektive 1995 handlar om aktivitet i ett lokalt parti samt om EU- frågan där mannen framträder som motståndare. Genom att tid- ningsurklippen registrerats i centralregistret som händelser kom- mer akten av allt att döma inte att gallras förrän 2005. 
 212 
  
 2.6.2 
  
 Arbetsanteckningar 
  
 I och med 1969 års personalkontrollkungörelse och förbudet mot att registrera personer uteslutande på grundval av politiskt hemvist 
  
 211 
  
 Handskriven anteckning daterad 20/12 1972.  
  
 Socialistiska förlaget Ordfront i Eneryda, Galvan.  
 GV-SH 
 111-71, 
  23/9 1971. Akt  
 701454-1457. 
  SÄPO. 
  
 212 
  
 Se handlingar i Watkins personakt. SÄPO. 
  
 88 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 minskade säkerhetspolisens möjligheter att registrera alla som man intresserade sig för. Lösningen runt detta problem var att införa begreppet minnesanteckningar. Detta förklarades i HT 16 på föl- jande sätt: 
 I spaningsarbetet är det ofta nödvändigt att syste- matiskt bearbeta vissa företeelser, tips, iakttagelser och andra uppgifter. Arbetet underlättas och effekti- viseras ofta, särskilt i större utredningar, genom att utredningsmannen kronologiskt gör vissa minnesan- teckningar eller för enklare kortregister. Sådana an- teckningar eller register är inte att jämställa med po- lisregister enligt polisregisterlagen och är inte heller underkastade bestämmelserna i personalkontroll- kungörelsen. De är i stället att betraktas som arbets- material. Sådant material skall enligt AF/SÄK p 9 för- störas så snart det inte längre behövs. 
 213 
  
 I den 1973 utfärdade tjänsteföreskriften HT 19 kallades det mer in- formella registret arbetsanteckningar: 
 För utredning huruvida förutsättningarna för anteck- ning av en person i säkerhetsavdelningens register fö- religger må arbetsanteckningar göras angående person beträffande vilken skälig anledning finns att anta att någon förutsättning för registrering är uppfylld. Se- dan utredning slutförts skall, därest förutsättning för registrering inte föreligger, arbetsanteckningarna omedelbart förstöras. 
 214 
  
 Med stöd av detta kunde alltså personer som inte bedömdes kunna registreras i CR registreras i annan ordning i form av arbetsanteck- ningar. Sådana arbetsanteckningar eller arbetsregister har förts både centralt i Stockholm och lokalt ute på sektionerna. Utformningen av arbetsanteckningarna har varit skiftande. Påträffade handlingar upprättade vid säkerhetssektionen i Norrköping visar att sektionen under  
 1970-talet 
  för sina arbetsanteckningar använde de HA 30- blanketter som använts på  
 1960-talet. 
  Under  
 1970-talet 
  hade kont- 
  
 213 
  
 Anvisningar för den polisiära säkerhetstjänstens register, personalkontrollen m.m.(HT 16) 
  
 . Utfärdad av RPS 17/12 1970. 
  
 214 
  
 Anvisningar för den särskilda polisverksamhetens register, personalkontrollen m.m.(HT 19) 
  
 . Utfärdad av RPS 3/7 1973. 
  
 89 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 rasubversionsroteln i Stockholm ett (eller möjligen flera) kortregis- ter som hade landsomfattande täckning. 
 När det gäller politisk belastning var det framför allt två katego- rier som infördes i arbetsregister. Dels personer som inte kunde med säkerhet identifieras, dels personer där den aktivitet som note- rats inte ansågs tillräcklig för registrering i CR enligt de hemliga tjänsteföreskrifterna. Här infördes alltså personer som på något sätt hade anknytning till de vänsterorganisationer som fanns på lis- tan men också människor som bara ådagalagt åsikter som kunde uppfattas som vänsterextrema. 
 215  
 Nedan presenteras några exempel på aktiviteter med anknytning till KFML som resulterade i anteck- ning i arbetsregistret. 
 Den 9 december 1973 hölls ett opinionsmöte angående IB- affären på Eskilstuna stadsbibliotek. Dagen efter skrev tidningen Folket (s) om mötet och nämnde då vid namn två journalister som medverkat vid opinionsmötet. Säkerhetspolisen i Eskilstuna identi- fierade de två journalisterna samt artikelförfattaren och konsta- terade att alla tre förekom i sektionens arbetsanteckningar. Artikel- författaren hade en gång förekommit i ett telefonsamtal som av- lyssnats där det sades att en förteckning över alla Oktoberboklådor skulle skickas hem till honom. En av journalisterna hade införts i arbetsregistret efter att 1969 från KFML beställt tre exemplar av förbundets studiecirkel. Den andre journalisten hade tidigare varit registrerad i centralregistret men gallrats 1972 (vilket tyder på att registreringen hade med  
 FNL-aktivitet 
  att göra). År 1973 hade han dock införts i arbetsregistret efter att ha skrivit en insändare i Gnis- tan. Dessutom fanns antecknat att han samma år i Clarté skrivit två dikter med radikal anknytning, bl.a. är Petty omnämnd. 
 216  
 I an- slutning till detta framgår också att sektionen hade arbetsanteck- ningar beträffande medarbetare vid Sveriges Radios lokalavdelning i Eskilstuna. 
 I den första kvartalsrapporten för 1974 från säkerhetspolisen i Umeå bifogades en lista med 37 namn i bokstavsordning kom- pletterade med personnummer och anställningar. Rubriken till list- an var verksamhet i bostadsområden, husagitation, celler/grupper i bostadsområdet. Listan, som kan sägas ha haft funktionen av ar- betsregister, innefattade personer vid Umeå universitet, Väster- bottens Folkblad, Sveriges Radio i Umeå, kommunalanställda samt 
  
 215 
  
 Se t.ex. rapport från källa  
  
 --- 
  ang situationen på Uppsala universitet. Graves 15:4/1 löpnr 9. SÄPO. 
  
 216 
  
 Bilaga 3 till  
 SKP - Partiverksamhet (D län - 1:a kvart. 1974) 
 .  
  
 DE-SH 
  
 53-74, 
  
  15/3 1974. Akt 15:4/5a löpnr 21. SÄPO. 
  
 90 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 folk vid olika företag. Några närmare uppgifter om vad som föran- lett att de hamnat på denna lista bifogades ej. 
 217  
 Att arbets- anteckningar på detta sätt skickades till Stockholm var inget ovan- ligt, så skedde ofta vid mitten av  
 1970-talet. 
  
 Grund för registrering i arbetsanteckningar kunde också vara att fungera som kontaktman för Fib/Kulturfront. 
 218  
 År 1975 registre- rades en person i arbetsregistret efter att ha efterfrågat adressen till bokhandeln Oktober i Jönköping. Hösten 1976 kunde sektionen i Jönköping foga ytterligare en uppgift. I en lokaltidning hade man- nen skrivit en artikel där han benämneralla läsare för klantskal- lar för att de ej kommit och lyssnat till en popgrupp, som kallas Garner. 
 219 
  
 Anknytning till den progressiva musikrörelsen kunde leda till anteckning i arbetsregistret. Efter en artikel i Clarté 1973 angående distributionsbolaget  
  
 SAM-distribution 
  
 upprättades arbetsanteck- ning på en man som var anställd vid företaget samt kontaktman för Rädda Radion. 
 220 
  
 I maj 1975 registrerades en polisman, X, i kontrasubversions- rotelns arbetsanteckningar. Bakgrunden var att en okänd person ringt från bokhandeln Oktober i Stockholm till Östermalms polis- distrikt och frågat efter X. Den okände meddelade vidare att han lämnat in dennes bilnycklar men glömt att tala om var han ställt bi- len. Säkerhetspolisen gjorde nu en slagning på polismannen X och kunde utan problem identifiera densamme. På den PM som upprättades finns följande kommentar skriven: 
 Enligt beslut av AC Morgan skall X icke registreras i data utan föras upp i rotel[rotelbeteckning bort- tagen] utredningsanteckningar, där således uppgifter- na skall finnas tillgängliga vid en ev slagning i detta arbetsregister. 
 221 
  
 I efterhand har någon strukit de två sista orden och i dessas ställe skrivit dessa arbetsanteckningar. 
 Uppgifter i arbetsregistret kunde sparas länge. Att exempelvis fem år gamla uppgifter plockades fram när en person blev aktuell synes inte ha varit ovanligt. Som ett extremfall kan nämnas en per- 
  
 217 
  
 ACU SH  
  
 147-74, 
  1/4 1974. Akt 15:4/5a löpnr 21. SÄPO. 
  
 218 
  
 Se  
  
 SK-SH 
 131-74. 
  Rapport för tredje kvartalet 1974. Akt 15:4/5a löpnr 22. SÄPO. 
  
 219 
  
 Redogörelse för SKP:s verksamhet under 4:e kvartalet 1977.  
  
 FJ-SH 
 289-77, 
  2/1 1977. Akt 15:4/5a löpnr 32. SÄPO. 
  
 220 
  
 Se handlingar i akt 250:0191 löpnr 9. SÄPO. 
  
 221 
  
 PM 6/5 1975 i akt 5:73/337 löpnr 2. SÄPO. 
  
 91 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 son som blev aktuell för registrering efter att ha förekommit på en valsedel för KFML i 1970 års val. Sektionen i Östersund konstate- rade att mannen inte tidigare var känd och alltså inte fanns i sektio- nens arbetsregister. Däremot förekom mannen hos sektionen i Fa- lun i icke registreringsbart belastande sammanhang från 40- talet. 
 222  
 Uppgiften visar att över 20 år gamla uppgifter kunde spa- ras och aktualiseras trots att uppgifterna i sig inte kunde leda till registrering i centralregistret. Vad som avsågs med icke registre- ringsbart belastande sammanhang har inte gått att utreda. Möjli- gen handlade det om uppgifter med anknytning till det gamla SKP (som nu hette VPK) vilka inte längre fick registreras i centralregist- ret men som naturligtvis ändå kunde sparas i form av arbetsanteck- ningar. 
  
 2.7 
  
 KFML/SKP som hotbild 
  
 I de direktiv som legat till grund för Säkerhetstjänstkommissionens arbete framgår att en viktig uppgift för kommissionen är bl.a. att värdera de hotbildsanalyser som legat till grund för regeringarnas och säkerhetstjänsternas ställningstaganden. 
 223  
 Att värdera hot- bildsanalyserna är emellertid inte någon alldeles lätt uppgift av det enkla skälet att det som framför allt saknas i säkerhetspolisens be- varade handlingar är just hotbildsanalyser. Säkerhetspolisen har under efterkrigstiden samlat in uppgifter, ordnat dem tematiskt och efter person, bedrivit förundersökningar samt delgivit andra myndigheter uppgifter i samband med personalkontroll. Däremot har uppgifter som bearbetning och analys av hotbilder varit efter- satta och förefaller stundom inte alls ha utförts. Detta gör uppgif- ten att granska verksamheten svårare i denna del. Först på 1990- talet inrättas en analysenhet inom författningsskyddet och det är från och med denna period som det utan problem går att hitta do- kument som kan sägas vara  
 hotbildsanalyser 
 . 
 Detta betyder dock inte att hotbilden inte går att diskutera, det gäller bara att använda andra dokument än rena hotbildsanalyser. De kvartalsöversikter som framställdes i Stockholm var dels ett ut- tryckt för den bild som den samlade rapporteringen från hela lan- det visade, dels vad kontrasubversionsroteln ansåg vara viktigt att meddela sektionerna. Detta gör kvartalsöversikterna mycket an- 
  
 222 
  
 Begärda uppgifter rörande KFML:s agerande vid 1970 års val i Brewer 
  
 .  
  
 ZÖ-SH 
  
 86-70. 
  
  13/11 1970. Akt 15:4/5a löpnr 9. SÄPO. 
  
 223 
  
 Ju 1999:26. 
  
 92 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 vändbara för att rekonstruera säkerhetspolisens hotbild. Värdering- ar och kommentarer skymtar ibland i vanliga promemorior med spaningsuppgifter. Ibland har sammanställningar gjorts av ett visst ärende varvid en form av hotbildsanalys har ingått. Goda källor är ofta de PM som legat till grund för framställan om telefonavlyss- ning. Detta eftersom det i hög grad varit organisationen som sådan säkerhetspolisen önskat kartlägga, snarare än att utreda visst brott knutet till specifik person. Ytterligare källor är de konferenser som hållits på chefsnivå inom säkerhetspolisen samt de sammanställ- ningar som legat till grund för förändringar av de hemliga tjänstefö- reskrifterna. 
 När det gäller studiet av hotbilder kan det finnas anledning att göra åtskillnad mellan  
 föregiven hotbild  
 och  
 faktisk hotbild 
 . Med fö- regiven hotbild avses här hotbilden som den kommer till uttryck framför allt i korrespondens med myndigheter och organ utanför säkerhetstjänsterna, t.ex. i en föredragning för regeringen eller i en PM till åklagaren med begäran om telefonavlyssning. Detta är alltså den hotbild som den militära eller polisiära säkerhetstjänsten upp- ger sig ha. Med faktisk hotbild avses naturligtvis den hotbild som säkerhetstjänsten verkligen har. Dessa två hotbilder kan, men be- höver inte, vara sammanfallande. Det är inte svårt att föreställa sig lägen där en säkerhetstjänst kan ha intresse av att framställa hotbil- den som mera alarmerande än man i själva verket anser den vara, t.ex. i anslutning till anslagsäskanden eller i samband med ett tele- fonavlyssningsärende. I praktiken är det dock svårt att i efterhand fastställa att så har skett och jag har valt att i texten behandla dessa, teoretiskt sett åtskilda, hotbilder som sammanfallande. 
  
 2.7.1 
  
 Hotbildens förändring över tid 
  
 Bedömningen av KFML/SKP:s farlighet kom att variera kraftigt över tid. Perioden  
 1967-70 
  bedömdes förbundet som ett stort hot, framför allt i kraft av dess inflytande över  
 FNL-rörelsen. 
  I början av  
 1970-talet 
  minskade hotbildens intensitet och 1972 fanns tanke- gångar om att KFML skulle försvinna från listan över organisatio- ner som skulle övervakas. Förslaget väckte dock kraftig intern op- position och realiserades aldrig. 
 224  
 År 1975 bedömdes SKP ånyo av säkerhetspolisen vara landets farligaste vänsterorganisation. Detta motiverades med att partiet var störst av de revolutionära vänster- 
  
 224  
 Protokoll fört vid konferens i Malmö 3- 5/10 1972 angående uppföljning av samhällsomstör- tande verksamhet i Sverige 
 . Akt 5:720/6 löpnr 3. SÄPO. 
  
 93 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 grupperna samt genom den infiltration som skett i bl.a. massme- dia, olika myndigheter, företag och fackföreningar. Därtill ansågs SKP ha goda utländska kontakter. Det faktum att SKP inte läng- re framstod som en militant organisation utan mera arbetade i stil med VPK gjorde partiet ännu farligare enligt säkerhetspolisens bedömning. Detta eftersom partiets grundinställning att man är beredd gripa till våld vid övergången till ett socialistiskt samhälle var oförändrad. Det ansågs vid denna tid inte vara otänkbart att SKP i samarbete med MLK skulle kunna klara fyraprocentspärren och ta sig in i riksdagen. 
 225 
  
 År 1976 var SKP fortfarande den inrikes hotbild som säker- hetspolisen ägnade mest uppmärksamhet. Framför allt var det upp- gifterna från källa C33 som vid denna tidpunkt styrde hotbilden. Vid en konferens med sektions- och rotelchefer vid säkerhets- polisen hållen i maj 1976 framhöll chefen för kontrasubversions- roteln 
 att roteln f.n. huvudsakligen sysslar med spaning och uppföljning av SKP och kretsarna kring detta par- ti. Samarbetet mellan SKP:s militärråd och den kine- siske militärattachén är alarmerande... 
 226 
  
 Redan 1977 började säkerhetspolisen anse att SKP:s stjärna var i da- lande. I en årsöversikt för 1977 daterad den 10 mars 1978 gjordes följande bedömning av SKP: 
 I tidigare sammanställningar har hävdats att SKP varit ett parti på tillbakagång. Det har inte inträffat någon- ting under året som tyder på att denna slutsats är fel- aktig. 
 227 
  
 Liknande bedömningar gjordes 1978 och 1979. 
 228  
 Kring 1980 rap- porterade flertalet av säkerhetspolisens sektioner att SKP:s verk- samhet var på en låg nivå. 
 229  
 Från sektionen i Örebro talades 1980 om att propagandainslagen tangerat nollpunkten. Region Övre 
  
 225 
  
 Protokoll från arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974 
  
 .  
  
 AS-SH 
  
 2332-74, 
  
  8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. SÄPO. 
  
 226 
  
 Protokoll (sammandrag av minnesanteckningar och bandupptagningar) från sektions och ro- telchefskonferensen i Stockholm  
  
 18-20 
  maj 1976 
 .  
  
 AS-SH 
  
 640-76, 
  
  30/7 1976. Akt 5:720/6 löpnr 
  
 8. 
  
 SÄPO. 
  
 227 
  
 Årsöversikt 1977. SH  
  
 741-78, 
  10/3 1978. Graves 5:721d  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 228 
  
 Kvartalsöversikt nr 2/78. Akt 5:721d  
  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 229 
  
 Se handlingar i akt 15:4/5a löpnr 38. SÄPO. 
  
 94 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Norrland rapporterade vid samma tid att partiet gör ett kraftlöst intryck. Detta hindrade dock inte säkerhetspolisen från att i en sammanställning i oktober 1980 överskatta SKP:s styrka och hävda att partiet var landets största  
 marxist-leninistiska 
  organisation med ca 3 000 medlemmar. En mer sannolik uppskattning hade legat på omkring hälften så många och vid det här laget var KPML(r) troli- gen större och utan tvekan organisatoriskt mycket starkare. 
 Som visats ovan antog SKP i november 1980 ett program som på flera punkter markerade ett brott mot den tidigare linjen. Bl.a. togs begreppet proletariatets diktatur bort liksom tanken på kommunistpartiets författningsmässigt ledande roll. SKP anslöt sig nu till flerpartisystemet och kritiserade VPK för att vackla i frågor om demokratins ställning sedan socialismen genomförts. 
 230  
 Det finns dock inget som tyder på att säkerhetspolisen vid denna tid tog någon större notis om detta. 
 Säkerhetspolisens samlade bedömning var i början av 1981 att partiet för närvarande lider av en viss handlingsförlamning på grund av inre stridigheter och uteslutningar av partimedlemmar. Partiapparaten ansågs genom de inre striderna ha fått obotliga skador. Säkerhetspolisen gjorde i samband med detta den, som det skulle visa sig, i stort riktiga förutsägelsen att partiet knappast skul- le kunna hålla samman längre än  
 2-5 
  år till. 
 231 
  
 År 1982 gjordes ånyo en sammanställning över SKP. Det kon- staterades då att partiet var starkt splittrat och hotades av upplös- ning. I sammanställningen framhölls också de konspirativa dragen i SKP:s verksamhet med täcknamn och andra säkerhetsåtgärder. SKP:s försvarsvänlighet framställdes som övervägande taktisk – ett framgångsrikt försvarskrig skulle övergå i en socialistisk revolution menade säkerhetspolisen. 
 232  
 Om det senare förelåg vid denna tid förmodligen delade meningar inom SKP. Inblick i den interna dis- kussionen fick säkerhetspolisen genom att gå igenom kvarglömda sopsäckar efter sommarlägret i Värmland 1981. Deltagarna i som- marlägret hade delats in i grupper vars diskussioner sedan redovisa- des. Grupp 1 hade som tema fredsfrågan och tog upp att SKP:s tro- värdighet var ifrågasatt när det gällde försvarsfrågan. Grupp 1 redovisade också att oenighet fanns inom gruppen: 
  
 230 
  
 Ang kritik mot VPK:s demokratisyn se broschyren  
  
 Den nödvändiga demokratin 
 . En kom- munistisk syn på demokrati. Oktoberförlaget, Stockholm 1980. 
  
 231 
  
 Kvartalsöversikt nr 4/80. Akt 5:721d  
  
 1-28 
  löpnr 19. SÄPO. 
  
 232 
  
 PM ang SKP upprättad inom kontrasubversionsroteln, RPS/säk 6/7 1982. Akt 802006- 0276, löpnr 1. SÄPO. 
  
 95 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Vi var också oeniga om hur vi kommunister bör agera i ett läge där fienden är utslängd. Ska vi då, om det finns läge för det, med vapen i hand fortsätta kampen för ett socialistiskt land, eller ska det kapitalistiska samhället upprättas, så att det blir möjligt att åter hål- la t.ex. fria val. 
 233 
  
 Vid SKP:s femte kongress som hölls i Märsta 1986 ändrades parti- namnet till Solidaritetspartiet varvid även ett nytt partiprogram an- togs och ny partistyrelse valdes. För de flesta torde det ha varit up- penbart att Solidaritetspartiet inte hade mycket gemensamt med det gamla SKP, vare sig programmatiskt eller vad gäller person- sammansättningen i styrelsen. Förnyelsen var emellertid inte till- räcklig för att säkerhetspolisen skulle avskriva partiet som ett hot mot rikets säkerhet. I en halvårsrapport daterad den 11 december 1986 anförde kontrasubversionsroteln följande: 
 Klart är att Solidaritetspartiet inte i likhet med tidiga- re Clarté tagit klart avstånd från kommunismen. Man säger sig arbeta för en demokratisk revolution, i kamp både mot det kapitalistiska barbariet, mot Moskva- kommunismens diktatoriska urartning och mot soci- aldemokratins förvridning av begreppen socialism och demokrati. Solidaritetspartiet säger sig stå på de förtrycktas sida mot överheten. Man stöder kampen för högre löner och kortare arbetstid på vinsternas bekostnad och för de arbetandes makt över arbetet. Fackföreningarna måste göras till kamp- organisationer. Vidare stöds kampen mot kvinno- förtryck och för jämställdhet mellan könen. Natur- ligtvis har man också freds- och miljösträvanden med i sitt program. Partiet har ett stort utbud som vänder sig till de flesta missnöjda eller på olika sätt engagera- de t.ex. Sovjet ut ur Afghanistan eller USA ut ur Ruiz, bort med kärnkraften etc. Vi får nog räkna med att ännu ett tag rikta våra blickar mot Solidari- tetspartiet och dess verksamhet, samtidigt som det eventuellt kommer att uppstå ett nytt parti med ut- brytare. 
 234 
  
 233 
  
 SKP:s sommarläger i Värmland 1981 
 .  
 SK-SH 
 139-81, 
  21/8 1981. Akt 15:4/5d löpnr 4. SÄPO. 
  
 234 
  
 Subversion 1/4 1986 – 30/9 1986 
 . Akt  
 001301-1846, 
  löpnr 2. SÄPO. 
 96 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Citatet är belysande på många sätt. Säkerhetspolisen resonerade alltså som så, att det krävdes ett klart avståndstagande från kom- munismen för att en organisation skulle kunna avföras som ett hot mot rikets säkerhet. Detta visar att säkerhetspolisen, åtminstone för tillfället, glömt bort att grunden för att en viss organisation skulle övervakas inte var att den var kommunistisk utan att den kunde tänkas med våld, hot eller tvång verka för att omstörta det demokratiska samhället eller påverka rikets ställning som obero- ende stat. 
 235 
  
 Dessutom framgår att polisen missförstått den förändring som Clarté genomgått i början av  
 1980-talet. 
  Förändringen innebar inte ett avståndstagande från kommunismen som sådan utan från tan- Armstrong att Williams skulle vara en programmatisk kommunistisk stu- dentorganisation ansluten till visst parti. Det citerade avsnittet ty- der också på att säkerhetspolisen missat att de utbrytningar som skulle ske ur SKP redan hade ägt rum i form av SKA, KPS och flera mindre grupper. Kvar fanns ett par hundra idealister inställda på att arbeta för en demokratisk revolution genom majoritetsbeslut. 
 Även inom säkerhetspolisen var dock en ny bild av SKP/SOL på väg. I mars 1987 beslutades internt inom säkerhetspolisen att i av- vaktan på slutgiltig bedömning skulle aktivitet inom Solidaritets- partiet inte längre registreras enligt de gamla reglerna. De organisa- tioner som var upptagna i de hemliga tjänsteföreskrifterna kodades inom säkerhetspolisen såsom  
 3005-organisationer. 
  Solidaritetspar- tiets aktioner skulle nu registreras under koden 3130 vilket innebar subversiv verksamhet utom 3005. I november 1987, presenterade säkerhetspolisen en ny och betydligt bättre analys av SKP:s utveck- ling under  
 1980-talet: 
  
 SKP arbetar, från någon gång under de fyra första åren under  
 80-talet, 
  för att aktivera, medvetandegöra och demokratiskt skola det svenska folket för att uppnå ett socialistiskt styre av vårt land genom an- vändandet av demokratiska metoder och inom ramen för de regler som gäller för vårt demokratiska stats- skick. 
 236 
  
 235 
  
 Citerat ur 1972 års öppna regeringsbrev det s.k. septemberbrevet den 22/9 1972. Bilaga 
  
 3 
  
 till Registernämndens utredning 1998. 
  
 236 
  
 Sveriges Kommunistiska Parti:s (SKP) förvandling från ett väpnat revolutionärt parti till ett Solidaritetsparti 
  
 . PM 18/11 1987. Graves  
  
 802006-0276, 
  
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 97 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Grunden för bedömningen var partiprogrammet från 1980 samt tillägget i form av nio punkter 1984. Även ombildningen till Solida- ritetspartiet 1986 vägdes in i bedömningen. Säkerhetspolisen kon- staterade därmed att SKP/Solidaritetspartiet inte längre kunde räk- nas in bland de organisationer som omfattades av regeringens s.k. septemberbrev 1972. 
 237  
 Trots att detta skrevs i november 1987 dröjde det till oktober 1988 innan Rikspolisstyrelsen fattade beslut om att SKP inte längre borde finnas med på hemliga listan. I skri- velsen till regeringen anförde RPS följande: 
 Av den undersökning och bearbetning som säkerhets- avdelningen gjort av det nybildade Solidaritetspartiet framgår att detta inte bedriver politisk verksamhet som innebär att våld, hot eller tvång utnyttjas eller kan komma att utnyttjas som medel för att uppnå po- litiska syften. 
 238 
  
 I december 1988 utfärdade regeringen nya hemliga tjänsteföre- skrifter varvid SKP avfördes från listan. En fråga man bör ställa sig här är om det var rimligt att SKP fanns med på hemliga listan så långt fram i tiden som december 1988. I 1981 års hemliga brev med föreskrifter rörande vilka grupper som ska övervakades fanns en bestämmelse om att RPS skulle anmäla till regeringen om man an- såg att ytterligare någon organisation borde upp på listan över sär- skilt övervakningsvärda politiska organisationer. Men hur skulle RPS agera om någon organisation inte längre kunde sägas vara en sådan organisation som omfattas av 1972 års öppna brev? I samma öppna brev fanns följande formulering: 
 Om vid den särskilda polisverksamheten framkom- mer omständigheter som kan föranleda ändring av de föreskrifter som Jacobson Maj:t har meddelat skall riks- polisstyrelsen avge förslag till sådana ändringar. 
 239 
  
 237 
  
 Förändring av Sveriges Kommunistiska Parti:s (SKP) inriktning som kommunistiskt revolu- tionärt parti till ett mera demokratisk Solidaritetsparti (SOL).  
  
 PM 18/11 1987. Akt 802006- 0276, löpnr 1. SÄPO. 
  
 238 
  
 Begäran om förändring i förordningen av den 3 december 1981 med vissa bestämmelser om verksamheten vid rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning.  
  
 SK  
  
 22-88, 
  
  7/10 1988. Akt 701391- 0117, vol 65. SÄPO. 
  
 239 
  
 Ang säkerhetsavdelningens verksamhet.  
  
 Justitiedepartementet 22/9 1972. Graves  
  
 701391-0117 
  
  vol 5. SÄPO. 
  
 98 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Av detta följer att vid en väsentlig förändring av en övervakad or- ganisations inställning till användningen av våld, hot eller tvång för att nå politiska mål skulle säkerhetspolisen anmäla detta till ju- stitiedepartementet. Däremot innehöll inte 1972 års öppna brev el- ler någon av de senare föreskrifterna något om att detta skulle ske omedelbart eller utan dröjsmål. Som nämnts ovan anmäldes i april 1985 att Clarté inte längre var SKP:s studentförbund utan återigen en oberoende socialistisk sammanslutning. Rimligen kun- de och borde säkerhetspolisen vid samma tid genom en analys av SKP:s partiprogram, partiets utveckling och historia ha kommit fram till att partiet inte längre kunde sägas omfattas av bestämmel- serna i 1972 års öppna brev. Det faktum att denna slutsats lät vänta på sig till november 1987 samt att säkerhetspolisen i december 1986 menade att Solidaritetspartiet skulle övervakas eftersom det inte tagit klart avstånd från kommunismen tyder på att bearbet- ningen och analysen var eftersatt inom kontrasubversionsroteln vid denna tid. När RPS i oktober 1988 meddelade regeringen att Soli- daritetspartiet inte kunde anses vara ett parti som bedrev politisk verksamhet med våld, hot eller tvång var detta ett faktum sedan minst fyra år tillbaka. 
  
 2.7.2 
  
 Revolutionär verksamhet 
  
 KFML:s framträdande på den politiska scenen sommaren 1967 sammanfaller med att det gamla kommunistpartiet, SKP/VPK, suc- cessivt under några års tid faller bort som hotbild. Sedan decennier fanns inom säkerhetstjänsterna och förmodligen också inom gans- ka breda lager av befolkningen en inarbetad bild av hur revolutionä- ra kommunistiska organisationer fungerade. Denna hotbild, med inslag som en våldsam revolution och beroende av främmande makt, fanns i princip färdig att kliva in i, för den organisation som var beredd att axla manteln som revolutionens avantgarde i Sverige. Det är alltså inte på något sätt ägnat att förvåna att det är dessa komponenter som när det gäller KFML utgör hotbildens mest framträdande element. Att KFML dessutom utövade ett mycket stort inflytande över  
 FNL-rörelsen 
  stärkte säkerhetstjänsternas bild av ett potentiellt kommunistiskt hot mot rikets säkerhet. I en PM från januari 1968 uttrycktes hotbilden på följande sätt: 
 Efter hand har säkerhetsavdelningen på olika sätt till- förts uppgifter, vilka sammantagna bedömas utvisa att 
 99 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 FNL-organisationen 
  - i intimt samarbete med Kom- munistiska Förbundet - skäligen kan misstänkas be- driva en verksamhet syftande till det svenska samhäl- lets omstörtande med revolutionära medelI såväl tal som skrift har förbundets målsättning klart redovisats såsom en rent revolutionär rörelse på marxistisk- leninistisk grund och med i nuläget ytterst stark för- ankring i den s.k. kineskommunismen sådan den framkommer i Mao:s uttolkning. Förbundet under- känner helt VPK:s mera moderata politiska linje och teori om en fredlig övergång till ett socialistiskt sam- hället på parlamentarisk väg. I stället anvisas klart det väpnade våldets väg som den enda realistiskt fram- komliga. 
 240 
  
 Som underlag för bedömningen användes Khan bok 
 Vart går Sveriges kommunistiska parti 
 . Som framgått ovan var Bailey bok en uppgörelse med SKP:s utveckling till ett revi- sionistiskt stödparti till socialdemokraterna. 
  
 Säkerhetspolisen betraktade både  
 FNL-rörelsen 
  och KFML som organisationer som är rent revolutionära till sin natur. De ansågs syfta till att demoralisera polismakten och domstolsväsendet, un- dergräva försvarsvilja och allmän lojalitet, t.ex. genom propaganda för värnpliktsvägran och misstänkliggörande av officerskåren i all- mänhet och försvarsledningen i synnerhet. För att åstadkomma detta menade säkerhetspolisen att KFML infiltrerade olika myn- digheter och då i synnerhet försvaret, polisen samt massmedierna. 
 Några belägg för detta anfördes inte i PM:n från januari 1968 och det förefaller osannolikt att KFML vid denna tidpunkt hade någon färdig taktik för hur en revolutionär situation skulle fram- bringas. Inte heller förefaller det troligt att man inom KFML be- drev propaganda för värnpliktsvägran. Sådan förekom under 1960- talet men då framför allt inom pacifistiska kretsar. Som visats ovan kom KFML att från 1968 i allt högre grad ta avstånd från värn- pliktsvägran som politisk metod. Sannolikt var säkerhetspolisens hotbild i början av 1968 i hög grad präglad av de demonstrationer som ägt rum 1967 och kanske då särskilt demonstrationen i sam- band med FNL:s sjuårsdag den 20 december. 
 241 
  
 Uppfattningen att vänstergrupperna sökte konfrontation med polisen framfördes också i en rapport som i mitten av november 
  
 240 
  
 PM 8/1 1968. Sköld Donovan personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 241 
  
 Om denna se Hjort, Jones:  
  
 Den farliga fredsrörelsen 
 , s.  
 233-234. 
  
 100 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 1968 överlämnades av rikspolischefen Mccormick till statssekre- teraren Reed. I rapporten framhölls att KFML, Clarté och  
 FNL-rörelsen 
  genom konfrontationer med polisen försökte framkalla våld för att därigenom skapa en revolutionär situation. På lång sikt, menade rikspolischefen, arbetade den revolutionära väns- tern för att undergräva förtroendet för myndigheterna i allmänhet och polisen i synnerhet. 
 242  
 Allt talar dock för att polisledningen överdrev planmässigheten och det långsiktiga i de händelser som ägde rum 1968. 
 243 
  
 Av betydelse för hotbilden var också att Röd Front under glansdagarna i början av  
 1970-talet 
  kunde samla mycket stora ska- ror vid 1 maj. Både 1971 och 1972 var Röd Fronts tåg i Stockholm större än det socialdemokratiska tåget. Detta samt den i övrigt sto- ra aktiviteten på gator, torg och arbetsplatser (inom KFML/SKP tillämpades arbetsplikt) torde ha varit anledningen till att säker- hetspolisen överskattade KFML/SKP:s styrka både kvalitativt och kvantitativt. 
 Det är emellertid svårt att säga mera exakt hur många medlem- mar KFML/SKP hade. Några siffror på detta har veterligen aldrig offentliggjorts. Syftet med detta torde ha varit tvåfalt. Dels fanns en önskan att inte underlätta säkerhetspolisens kartläggning, dels torde man ha velat dölja hur litet partiet faktiskt var. 1987 uppgav en tidigare medlem att partiet 1977 stod som starkast numerärt och då hade 2 300 medlemmar, vilket kan jämföras med säkerhets- polisens uppskattning om 4 000 medlemmar. Samma källa uppgav att SKP 1980 minskat till omkring 1 400 medlemmar. 
 244  
 Säkerhets- polisens uppskattning vid denna tid var att antalet medlemmar uppgick till ca 3 000. I val fick KFML/SKP som mest stöd av 21 000 väljare 1970. 
 Av genomgången ovan torde ha framgått att KFML/SKP var programmatiskt revolutionärt från dess bildande 1967. Att nå so- cialismen med fredliga eller parlamentariska medel ansågs uteslutet. Någon konkret plan för hur revolutionen skulle gå till fanns knap- past inom KFML vare sig då eller senare. Det finns heller inga som helst belägg för att några revolutionära förberedelser ska ha vidta- gits förutom studier och opinionsbildning. KFML/SKP synes ha 
  
 242 
  
 Ibid.  
 Sammanställning med kommentarer över vissa uppmärksammade demonstrationer un- der tiden juni 1965 - maj 1968 
 . PM jämte bilagor ang vissa uppmärksammade demonstratio- ner. Överlämnades från Mccormick till statssekreterare Reed 14/11 1968. Säker- hetspolisen, serie F III. Bc P, 1968, vol 5. SÄPO. 
  
 243 
  
 Ett tydligt exempel på detta är P.G. Vinges och Olson framträdanden inför för- svarsrådet i december 1968. Om detta se Hjort, Jones:  
  
 Den farliga fredsrörelsen 
 , s. 237. 
  
 244 
  
 Se uppgifter i akt  
  
 001201-9881. 
  SÄPO. 
 101 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 varit alltför upptaget med att bygga upp förbundet inför partibild- ningen och senare med att bekämpa och utesluta opportunister och likvidatorer till höger och vänster inom partiet. 
 1980 inleddes en omvärdering som innebar att begrepp som pro- letariatets diktatur övergavs och 1984 till att kominterntraditionen förkastades. Förvandlingen fullbordades 1986 då partiet bytte namn till Solidaritetspartiet samt uttryckligen försvor sig till den fredliga och parlamentariska vägen till socialismen. 
 Hur ska då säkerhetspolisens hotbildsanalyser värderas? Att KFML/SKP avvisade den fredliga vägen till socialismen är klart och i den meningen var partiet utan tvekan en organisation som omfat- tades av 1972 års öppna brev och därmed skulle övervakas. Dock överskattade säkerhetspolisen styrkan i hotet. I realiteten torde ho- tet om revolutionärt våld från KFML:s sida varit obetydligt eller rent av obefintligt åtminstone under fredliga förhållanden. Detta var dock inte något som kunde förutsättas under  
 1970-talet 
  och hotbilden revolutionär verksamhet framstår som rimlig, i syn- nerhet om man tar i beaktande att det i ett krigsläge kunde uppstå ett, ur revolutionär synvinkel, gynnsamt läge för att vända ett för- svarskrig till ett försök att genomföra en revolution. Att tankar i denna riktning fanns inom SKP så sent som 1981 framgår av hand- lingar som påträffades i samband med ett av partiet arrangerat sommarläger. Hotbildsanalysen framstår därmed inte som orimlig även om säkerhetspolisen framför allt i slutet av  
 1960-talet 
  över- skattade KFML:s revolutionära styrka. 
 Däremot kan konstateras att säkerhetspolisen inte hängde med i de programmatiska förändringarna som påbörjades 1980. De för- ändringar som 1980 års partiprogram innebar synes knappt ha no- terats av säkerhetspolisen som i stället ägnade sig åt att låta sektio- nerna rapportera in mängder av, i allt väsentligt, triviala uppgifter. Inte heller 1984 års tillägg till partiprogrammet eller Solidaritets- partiets år 1986 antagna program utsattes för någon riktig analys. Den analys som säkerhetspolisen presenterade i en halvårsöversikt i december 1986 med slutsatsen att Solidaritetspartiet måste förbli under övervakning eftersom det inte klart tagit avstånd från kom- munismen framstår som uppenbart svag. Först i november 1987 genomför säkerhetspolisen det som redan 1980 borde ha påbörjats, nämligen en seriös analys av SKP:s programmatiska utveckling. Den slutsats som drogs 1987, att SKP från någon gång under de fyra första åren under  
 80-talet 
  arbetar för att genomföra socialis- men genom användandet av demokratiska metoder och inom ra- men för de regler som gäller för vårt demokratiska statsskick 
 102 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 framstår som mycket rimlig och välunderbyggd. Denna slutsats kunde dock säkerhetspolisen ha kommit fram till redan ett par år tidigare. 
  
 2.7.3 
  
 Samarbete med främmande makt 
  
 Den andra självklara komponenten i den hotbild som KFML ut- gjorde var relationen till främmande makt. I den förundersökning som inleddes 1967 i Göteborg var anklagelsen inledningsvis spione- ri – av allt att döma till förmån för Kina. Om säkerhetspolisen verkligen misstänkte att medlemmar i KFML spionerade för Kinas räkning är oklart. Förmodligen handlade det i stället om att hitta en lämplig grund för att inleda telefonavlyssning - spionerimisstankar hade länge använts för att motivera avlyssning av det gamla kom- munistpartiet. Snart ändrades också brottsrubriceringen till förbe- redelse till uppror och tagande av utländskt understöd. 
 I jämförelse med det gamla SKP var situationen i ett avseende ny beträffande KFML. Det var inte längre Sovjet som antogs ligga bakom och dra i trådarna utan Kina. Den kinesiska hotbilden kan delas upp i tre relaterade men ändå klart distinkta delkomponenter: 
  
 1. 
  
 Kina leder KFML:s subversiva verksamhet 
  
 2. 
  
 Kina finansierar KFML:s subversiva verksamhet 
  
 Vid mitten av  
 1970-talet 
  skulle ytterligare en variant av denna hot- bild utkristallisera sig: 
 3. SKP bedriver underrättelseverksamhet för Kinas räkning. 
 Problemet med kinesisk subversion som hotbild skulle kunna vara att det är uppenbart att Kinas intresse för Sverige inte kan ha varit av riktigt samma slag som det sovjetiska intresset för Sverige. Detta hypotetiska problem synes dock aldrig ha varit reellt. När misstan- karna om att KFML skulle styras och understödjas från Kina pre- senterades, menade säkerhetspolisen att detta på intet sätt var unikt för Sverige. Tvärtom, stödet till KFML antogs vara ett led i en all- män kinesisk subversiv verksamhet i Europa. Som nämnts tidigare hämtade säkerhetspolisen en del av sitt underlag från en artikel i en schweizisk veckotidning i januari 1967. Enligt artikeln hade Bun- despolizei redan 1965 bevis för att Kinas ambassad i Snow under- 
 103 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 stött och initierat omstörtande verksamhet i Österrike, Frankrike och Italien. Säkerhetspolisens slutsats var att parallellen till vad som skett och sker i Sverige är icke svår att finna och även vad tid- punkten beträffar föreligger en anmärkningsvärd sam- stämmighet. 
 245 
  
 Det ansågs också möjligt att KFML bildats med hjälp av eko- nomiskt stöd från Kina. Som belägg för att subversionen styrdes från Kina nämndes ett antal registrerade kontakter med anställda vid den kinesiska ambassaden. Säkerhetspolisen noterade också att personer med kinesiskt utseende ofta brukade följa FNL- demonstrationerna som åskådare. Att redan Marxistiskt Forum er- hållit pengar från den kinesiska ambassaden rapporterades från en källa som brukade lämna uppgifter om det gamla kommunist- partiet. Pengarna skulle ha avsett inköp av två affärslokaler på Kungsgatan 77, dvs. där bokhandeln Oktober senare kom att öpp- na. I januari 1968 drog säkerhetspolisen i samband med en ansökan om telefonavlyssning följande slutsats om KFML:s bidrag från Ki- na. 
 En sammanfattande bedömning av den ekonomiska situationen synes ge till resultat, att penningmedel måste tillföras den kineskommunistiska verksamhet- en från källor utanför dess egen krets. Att detta eko- nomiska stöd - direkt eller indirekt - därvid kommer från härvarande kinesiska ambassad kan på angivna grunder skäligen antagas. 
 246 
  
 1975 konstaterades i årets fjärde kvartalsöversikt att det var gåt- fullt hur SKP finansierades. Alla tecken pekade emellertid enligt säkerhetspolisen på att stöd inkom från Kina, antingen direkt till partiet eller via någon närstående organisation som FiB/Kultur- front, Handelsfront eller Oktoberboklådorna. Enligt de indicier som samlats sedan 1967 handlade det dels om kontant stöd samt stöd i form av trycksaker och grammofonskivor som levererats utan kostnad för försäljning i partiets boklådor. 
 247 
  
 Övervakningen av den kinesiska ambassaden i Stockholm visade att KFML/SKP:s partikassör besökte ambassaden ungefär en gång i månaden. Med hjälp av internationella källor ansåg sig säkerhets- 
  
 245 
  
 PM 8/1 1968. Sköld Donovan personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 246 
  
 Ibid. 
  
 247 
  
 Kvartalsöversikt nr 4/1975. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 13. SÄPO. En del av uppgifterna om bidrag från Kina kom från källa C33 vars trovärdighet har diskuterats tidigare i detta kapitel. 
 104 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 polisen kunna fastslå att Kina åren  
 1963-1968 
  regelbundet finansi- erade ideologiskt närstående partier i utlandet. Omkring 1968, i samband med kulturrevolutionen, skulle dock kineserna ha omvär- derat detta och i stället ansett att de Kinavänliga krafterna i utlan- det skulle försörja sig själva. 
 248 
  
 Från 1972 uppgavs dock Kina ha återgått till den gamla linjen och ansågs lämna stöd om det kunde bedömas tjäna Kinas utrikes- politiska syften. En metod att dölja pengar ansågs vara att bedriva insamlingar för olika ändamål, t.ex. en reprokamera till Gnistan. Resultatet av insamlingen redovisades sedan i tidningen varvid det belopp som lämnades från ambassaden lätt kunde flyta in i total- summan. Att lämna över pengarna ansågs inte bjuda några som helst problem med tanke på att  
 SKP-medlemmar 
  och aktiva inom  
 Svensk-Kinesiska 
  vänskapsförbundet ofta besökte ambassaden. 
 249 
  
 SKP:s intensifierade sovjetkritik sattes av säkerhetspolisen i samband med ett partibesök i Kina 1974. Inte långt därefter utkom skriften  
 Sovjet i dag, förtryck och aggression i socialismens namn 
 . Samma år förklarade en källa verksam inom KFML(r) att SKP fick stöd av både Kina och Albanien i form av resor och liknande. Där- emot utgick inget annat stöd menade källan som baserade sina uppgifter på information han erhållit från personer som verkade inom SKP men som i själva verket var sympatisörer och rapportö- rer till KFML(r). 
 250 
  
 Stöd för misstankarna om kinesiskt understöd fick säkerhets- polisen vidare när det 1975 blev känt att en anställd vid kinesiska ambassaden i Ottawa förklarats  
 persona non grata 
 . Bakgrunden var att det avslöjats att mannen var involverad i att överföra stöd åt re- volutionära grupper i Kanada. En amerikansk kvinna hade också gripits då hon försökte föra ut 77 500 dollar från Kanada till USA. Pengarna sades ha kommit från den anställde vid ambassaden i Ot- tawa och vara avsedda för en grupp på Filippinerna. 
 251 
  
 1976 redovisade säkerhetspolisen i en kvartalsrapport uppgifter som man bedömde som med största sannolikhet riktiga. I sam- 
  
 248 
  
 Detta bekräftas i viss mån av Hall i hans år 2000 utgivna memoarer. Rodriguez berät- tar här om en resa till Kina i mars 1967 tillsammans med Galvan och en man vid namn Johnson som hade aspirationer på att driva handel med kineserna på samma sätt som det gamla SKP hade gjort med bl.a. DDR. Rodriguez beskriver ett möte som trion hade med en partidelegation: Mot slutet av mötet förklarade våra kinesiska värdar att tanken på att stärka partier genom att erbjuda exportmöjligheter var en av den svarta linjens metoder, som kulturevolutionen gjort upp med. Därför ville de inte vara med om någon sådan handel. Var det så att det kommande svenska partiet behövde ekonomisk hjälp kunde de tänka sig kon- tanta bidrag. Rodriguez, Wilcox:  
  
 Mot strömmen  
 s. 29. 
  
 249 
  
 Kvartalsöversikt nr 4/75. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
  
 250 
  
 Uppgifter från källa 5:73/341 12/2 1975 i akt 15:4/5a löpnr 12. SÄPO. 
  
 251 
  
 Kvartalsrapport nr 3/76. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 14. SÄPO. 
 105 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 band med att Galvan och Hall besökte Kina i mars 1967 skulle omkring 60 000 kronor ha smugglats hem till Sverige. Moody skulle ha tagit omkring 50 000 kronor i sina kläder och Baude resterande. Att uppgifterna var i stort sett riktiga har bekräf- tats av Hall i hans memoarer. 
 252  
 Att medel tillfördes KFML/SKP från den kinesiska ambassaden har också bekräftats dels i boken Maoisterna 1997, dels av Richards i samtal med Säkerhetstjänstkommissionen. Det synes dock ha rört sig om mindre belopp avsedda att hålla förlagsverksamheten i gång. Chris- ter Arias, tidigare internationell sekreterare i SKP, skrev i Clar- té nr 1/1998 om kinesernas mycket begränsade ekonomiska stöd till KFML på  
 60-talet. 
  
 Från 1976 och framåt fick hotbilden en delvis annan inriktning. Säkerhetspolisen antog nu att SKP genom sitt militärpolitiska ut- skott bedrev underrättelseverksamhet för kinesisk räkning. 
 Ett allvarligt förhållande beträffande SKP är att parti- et med stor sannolikhet ägnar sig åt systematiskt be- driven underrättelseverksamhet inte minst inom för- svarsmakten. Vid sammanträde med partiets försvars- utskott lär direktiv beträffande inriktningen av under- rättelseverksamheten ha lämnats. 
 253 
  
 I den tredje kvartalsöversikten från 1976 presenterades ytterligare uppgifter: 
 Från källor vars uppgifter bedöms som sannolikt rik- tiga har sedan en tid tillbaka inkommit uppgifter som tyder på att Kina, via SKP:s militärråd och parti- ets tidning Gnistan samt FIB/Kulturfront och bild- byrån Saftra, bedriver en omfattande kunskapsin- hämtning på olika områden i såväl vårt land som i Finland, Norge, Danmark och Island. Stockholm tycks vara nordisk central för inhämtningen och kine- serna utnyttjar målmedvetet medlemmarna i de mao- istiska organisationerna i nämnda länder för att få 
  
 252 
  
 Rodriguez, Wilcox:  
  
 Mot strömmen  
 s.  
 29-31. 
  Rodriguez skriver dock att det rörde sig om 10 000 kro- nor i amerikanska dollar. Möjligen beror diskrepansen på ett missförstånd där säkerhetspoli- sens källa missuppfattat 10 000 kronor i dollar som 10 000 dollar. 
  
 253 
  
 Kvartalsöversikt nr 2/76. Löpnr 14. SÄPO. 
  
 106 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 fram uppgifter om i första hand Kinas huvudmot- ståndare Sovjet. 
 254 
  
 Frågan om SKP genom sitt militärpolitiska utskott bedrev under- rättelseverksamhet för Kinas räkning utreddes av säkerhetspolisen åren  
 1976-1978 
  bl.a. genom telefonavlyssning varvid dock inget egentligen framkom som gav stöd åt misstankarna. I en bedömning i mars 1978 förklarades SKP vara ett parti på tillbakagång. Detta betydde dock inte att partiet helt kunde skrivas av som hot: 
 Vissa delar av partiet, t.ex. SKPs militärråd, bör dock tas på allvar. Den verksamhet som militärrådet miss- tänkes bedriva är klart kriminell. Att partiet i sitt öv- riga revolutionära förarbete för närvarande skulle be- driva brottslig verksamhet har ej kunnat fastställas, pga partiets allmänna kameleontaktiga beteende, ge- nom att inte medlemmarna klart utsäger var de hör hemma. Det finns skäl att anta att man när det gäller ev brottsliga förberedelser är än mer försiktig. 
 255 
  
 Telefonavlyssningen av en ledande medlem i SKP med dessa miss- tankar som grund avbröts i december 1978 utan att misstankarna kunnat bekräftas eller avskrivas. Brottsmisstankarna rörande un- derrättelseverksamhet för Kinas räkning var i sin helhet grundade på uppgifter från källa C33, vars trovärdighet har diskuterats ovan. I efterhand är det dock i det närmaste omöjligt att bedöma miss- tankarnas rimlighet. Några år senare framkastade en tidigare med- lem i SKP i samtal med säkerhetspolisen hypotesen att de uppgifter av militärpolitisk karaktär som SKP samlade in också kom Sovjet- unionen till del. Förklaringen till detta skulle vara att uppgifterna, som i många fall avsåg svenska förhållanden, knappast var av intres- se för Kina men däremot i hög grad för Sovjetunionen. Det ansågs föreligga en risk att SKP skulle ha infiltrerats av den sovjetiska un- derrättelsetjänsten och att någon i ledande ställning var sovjetisk agent. 
 256 
  
 Det torde inte råda något tvivel om att den Kinainspirerade vänstern i Europa var intressanta underrättelsemål för den sovjetis- ka underrättelsetjänsten. Under  
 1970-talet 
  förekom flera fall där man från sovjetisk sida sökte information om vilket stöd Kina hade 
  
 254 
  
 Kvartalsrapport nr 3/76. 
  
 255 
  
 Årsöversikt 1977. SH  
  
 741-78, 
  10/3 1978. Graves 5:721d  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 256 
  
 PM 15/6 1981. Graves  
  
 000002-6807. 
  SÄPO. 
 107 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 i Sverige och vilka svenska grupper som besökte Kina. 
 257  
 Uppgifter som dessa var knappast de mest efterfrågade men tillhörde ändå så- dant som den sovjetiska underrättelsetjänsten intresserade sig för. Med tanke på de goda förbindelserna mellan delar av SKP och Ki- nas ambassad kan det mycket väl tänkas att sovjetisk underrättelse- tjänst hade intresse av att komma åt information som personer inom  
 SKP-kretsar 
  satt inne med. Inga uppgifter har dock påträffats som tyder på sådana kontakter. Att SKP inom sina led skulle ha hyst en sovjetisk agent kan naturligtvis inte uteslutas även om någ- ra direkta tecken på det inte påträffats. Säkerhetspolisen vidtog hel- ler veterligen inga direkta åtgärder till följd av uppgifterna från den före detta  
 SKP-aren. 
  
 Det finns också uppgifter som tyder på att den amerikanska un- derrättelsetjänsten kan ha varit intresserad av att använda svenskar inom  
 SKP-kretsen 
  för att den vägen få uppgifter om Kina. 
 258  
 För helhetens skull bör avslutningsvis påpekas att SKP naturligtvis inte var det underrättelsemål som främmande makt prioriterade högst vid denna tid. Betydligt viktigare mål torde bl.a. det socialdemokra- tiska partiet, de borgerliga partierna (särskilt under regeringsåren), den centrala förvaltningen samt försvarsmakten ha varit. 
  
 2.7.4 
  
 Försvarsfientlig verksamhet 
  
 Från militärt håll ansågs sabotage i form av avskruvade muttrar och sönderskurna däck kunna kopplas till den revolutionära vänsterns verksamhet på förbanden. Uttalanden i den riktningen gjordes från militärt håll vid ett flertal tillfällen åren  
 1968-1972. 
  Samtliga väns- tergrupper tog dock avstånd från sabotage som kampmetod. För KFML:s del formulerade man det på följande sätt 1972: 
 För att kunna genomföra en revolution måste vi ha den stora massan av det svenska folket med oss och det får vi inte genom sabotage och terror. 
 259 
  
 Garcia medgav i ett uttalande för pressen i november 1972 att det inte fanns några egentliga indicier som talade för att 
  
 257 
  
 Motoperationer med dubbelagenter.  
 AS SH  
 2036-97. 
  PM 12/5 1997. Munoz arbets- papper serie Ö III, vol 6. SÄPO. 
  
 258 
  
 Förhör med x 4/3 1976. PM 8/3 1976. Akt P 8168 löpnr A 1. SÄPO. 
  
 259 
  
 Krigsmakten under kapitalismen – en soldatbroschyr.  
  
 Oktoberhäften 4. Utarbetad av KFML, 1972., s. 47. 
  
 108 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 den revolutionära vänstern låg bakom sabotagen. 
 260  
 Samma upp- fattning framfördes i en inom Fst/Säk år 1975 upprättad PM. 
 261  
 Förutom sabotage oroades både den militära och den polisiära sä- kerhetstjänsten över den soldatfackliga verksamheten ute på för- banden. Vid en konferens i december 1974 konstaterades från Fst/Säk att det har varit svårt att fastställa den verksamhet som SKP antagligen utövat på förbanden. SKP antogs nu agera med större försiktighet än tidigare. 
 262  
 Hösten 1975 gjorde säkerhets- polisen följande bedömning av SKP:s soldatfackliga arbete: 
 Även om det är svårt att bedöma partiets mål utifrån den inriktning det har vid varje givet läge kan man anta, att det försöker åstadkomma en maximal spän- ning mellan sitt agerande och försvarsmaktens led- ning för att tvinga fram ett beslut att dra in värn- pliktskonferensen och därigenom åstadkomma ett klasskampsförhållande i det soldatfackliga arbetet. En indragning av konferensen skulle ge ett önskat publicistiskt nyhetsvärde, som partiet propagan- distiskt skulle kunna begagna för att snabbt få igång en alternativ aktivitet eller en illegal kampform. 
 263 
  
 Att som SKP delta i den värnpliktiga arbetsgruppens arbete be- dömdes av säkerhetspolisen utgöra belägg för att partiets taktik var överlägsen de andra vänstergruppernas. Säkerhetspolisen noterade också SKP:s försvarsvänliga linje och framhöll att det fanns en strä- van att göra försvarsmakten verkligt effektiv i försvaret mot en yttre angripare och i detta avseende stöder de t.ex. moderaterna. Det soldatfackliga arbete som bedrevs ansågs dock syfta till att gö- ra de värnpliktiga så politiskt medvetna att de vid en revolution skulle stå på den revolutionära sidan. 
 264  
 Säkerhetspolisen summe- rade: 
 SKP arbetar alltså inom försvarsmakten på lång sikt i första hand för att stärka partiet och samtidigt för att helt ta ledningen inom det värnpliktsfackliga arbetet, 
  
 260 
  
 Se t.ex.  
 Nerikes Allehanda 18/11 1972 
 . 
  
 261 
  
 Undergrävande verksamhet inom försvarsmakten fr.o.m.  
  
 1974-07-01. 
 3/4 1975. Serie Ö IV, vol 464. MUST. 
  
 262 
  
 Protokoll från Arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974 
  
 .  
  
 AS-SH 
  
 2332-74, 
  
  8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. SÄPO. 
  
 263 
  
 Kvartalsrapport nr 3/75. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
  
 264 
  
 Kvarstalsöversikt nr 2/76. Akt 5:721d  
  
 1-28, 
  löpnr 14. SÄPO. 
 109 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 som bör lösgöras från försvars- och statsledning. Par- tiet föredrar att använda de legala metoderna via nämnder och förtroendeposter men söker ständigt ef- ter anledningar till aktiviteter där även illegala meto- der kan användas. 
 265 
  
 Under andra halvan av  
 1970-talet 
  kom SKP att tappa mark inom det soldatfackliga arbetet varvid denna del av hotbilden kom att få minskad betydelse. 
 266  
 För Fst/Säk framstod dock fortfarande 1983 SKP som ett starkt hot mot försvarsmakten. I en årsöversikt av- seende 1982 hävdades att SKP arbetade långsiktigt med att infiltre- ra försvarsmakten och säkerställa besättandet av nyckelbe- fattningar så högt upp inom försvarsmaktens organisation som möjligt. Några belägg för denna infiltration anfördes inte. Trots partiets uttryckta försvarsvänlighet bedömdes inställningen till för- svarsmakten vara negativ. 
 267 
  
 2.7.5 
  
 Samverkan med terroristorganisationer 
  
 I likhet med andra vänsterorganisationer odlade KFML/SKP kon- takter med oppositionella grupper av skiftande karaktär i utlandet. I början av  
 1970-talet 
  förekom kontakter med officiella IRA och under senare delen av decenniet var det främst den palestinska sa- Armstrong som engagerade medlemmarna som i hög grad deltog i Palesti- nagruppernas verksamhet. Även om KFML/SKP ideologiskt tog avstånd från terrorism som kampmetod fanns hos säkerhetspolisen en oro över att enskilda medlemmar skulle komma att utnyttjas ex- empelvis genom att hysa personer som var efterspanade. Hotbilden framstår inte som helt orimlig även om det finns få belägg för såda- na hjälpinsatser. 
 Vid mitten av  
 1970-talet 
  lämnade källa Huynh en handfull rap- porter som angav att medlemmar i SKP upprätthöll kontakter med Röda Arméfraktionen, ETA, IRA och PFLP. Det ideologiska av- ståndstagandet som redovisades offentligt skulle enligt källan främst vara en fasad. Som nämnts ovan kan källans trovärdighet klart ifrågasättas vilket dock inte innebär att uppgifterna kan avvi- sas utan en närmare undersökning. Någon sådan har dock av tids- 
  
 265 
  
 Ibid. 
  
 266 
  
 Kvartalsöversikt nr 1/78. Akt 5:721d  
  
 1-28 
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 267 
  
 Årsöversikt 1982. Subversiv verksamhet rörande försvarsmakten.  
  
 Fst/Säk HPM nr 215, 3/10 1983. Graves  
  
 001300-6044. 
  
  SÄPO. 
  
 110 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 skäl inte varit möjlig att genomföra inom ramen för detta arbete. I en kvartalsrapport 1975 ifrågasattes om en koppling fanns mellan dessa kontakter och de misslyckade försöken att spränga Spain Tours och två  
 McDonalds-restauranger 
  som ägt rum. Två år senare skulle det dock visa sig att bakom dessa stod en grupp anarkister med anknytning till Wheeler. 
 268 
  
 2.7.6 
  
 Infiltration av andra organisationer 
  
 Att en del av KFML/SKP:s verksamhet bedrevs genom enhets- fronter som  
 FNL-rörelsen 
  är välkänt. I säkerhetstjänsternas hot- bild ingick dock även att KFML/SKP verkade på ett mera dolt sätt genom att infiltrera andra organisationer. SKP antogs av säkerhets- polisen i allmänhet agera på följande sätt vid infiltration: 
 Till en början döljer man gärna den politiska hem- visten. Avsikten är att genom gradvis bearbetning så småningom vinna sympatisörer och medlemmar till den egna organisationen. 
 269 
  
 En typ av organisationer som SKP ansågs dölja sin verksamhet bakom var de många föreningar med ordet centrum i som flore- rade i mitten av  
 1970-talet, 
  t.ex.  
 Filmcentrum 
 . Enligt säkerhetspoli- sen var det i det närmaste omöjligt att se gränsen mellan centrum- bildningens och partiets verksamhet. 
 270  
 I en kvartalsrapport från en av säkerhetspolisens sektioner daterad den 25 september 1975 framhölls vidare att SKP strävade efter att få in partimedlemmar på ledande poster inom olika sektorer av samhällslivet. På lång sikt skulle detta möjliggöra att partiet i en revolutionär situation hade tillgång till kompetenta personer som kunde ta över viktiga sam- hällsfunktioner. I rapporten hävdades också att SKP systematiskt ägnat sig åt att infiltrera Centerns Ungdomsförbund (CUF). En- ligt sektionen skulle två ledande  
 SKP-are 
  avdelats för att särskilt ägna sig åt detta. Den ene skulle också ha deltagit i utarbetandet av ett programförslag som lades fram under kongressen av CUF- medlemmar från Stockholm. Rapporten fortsätter: 
  
 268 
  
 Kvartalsrapport nr 3/1975. Akt 5:721d  
  
 1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
  
 269 
  
 Kvartalsrapport nr 2/75. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
  
 270 
  
 Ibid. 
  
 111 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 På varje ort i landet, där SKP har avdelning eller ar- betsgrupp, söker man kontakt med medlemmar och lokala ledare inom CUF. Denna kontaktverksamhet har även lett till avhopp och rekrytering av CUF- medlemmar och sympatisörer. Denna systematiska påverkan har även givit andra resultat, vilket framgår av CUF:s nya program, som tillkom efter kongress- en. Inom CUF har man börjat skönja ett ökande in- tresse för Kina. Aktivitet är för närvarande på gång för att bereda  
 CUF-are 
  möjligheter att såsom kultur- stipendiater besöka Albanien. Sommaren 1974 hade några  
 CUF-are 
  i Stockholm deltagit i en resa till Al- banien med  
 SKP-are 
  som guider. Efter denna resa var deltagarna inbjudna till cocktailparty på albanska am- bassaden i Stockholm. 
 271 
  
 Att SKP framgångsrikt infiltrerat CUF var även säkerhetspolisens uppfattning på central nivå. Infiltrationen ansågs ha underlättats av att de båda organisationerna uppgavs ha liknande uppfattning i en del frågor, t.ex. inom miljöområdet. 
 272  
 Uppgifterna om infiltration- en av CUF kom främst från källa C33. Ytterligare ett område där SKP ansågs ha nått framgångar var hyresgäströrelsen. Flera av sä- kerhetspolisens sektioner rapporterade, framför allt 1978, om in- terna bråk inom den regionala och lokala hyresgäströrelsen. Sek- tionen i Gävle gjorde i en rapport daterad den 21 mars 1978 följan- de bedömning av läget: 
 XG:s [sektionen i Gävle] undersökning har visat att SKP:are troligen lyckats infiltrera föreningenDet är helt klart att SKP är verksamt inom hyresgäströrelsen i Gävle, och att partiet söker attrahera medlemmarna genom att framhålla hyresstoppet som ett användbart medel i kampen mot hyresvärdarna. Samtidigt söker man utmåla hyresgästföreningens ledning som upp- blåsta pampar, lydiga redskap för hyresvärdarna och det socialdemokratiska partiet. Delvis har man lyck- ats. Opponenterna är inte enbart SKP:are och väns- 
  
 271 
  
 Kvartalsrapport angående SKP 3:e kvartalet 1974  
  
 WF-SH 
 287-75, 
  25/9 1975. Graves 15:4/5a löpnr 26. SÄPO. 
  
 272 
  
 Kvartalsrapport nr 3/75. Graves  
  
 5:721d/1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
 112 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 terextremister utan många av dem sympatiserar med partier till höger om VPK. 
 273 
  
 Säkerligen hade säkerhetspolisen rätt i påståendet att SKP är verk- samt inom hyresgäströrelsen i Gävle. Det kan dock ifrågasättas om detta verkligen var en form av infiltration. För den som läste Gnistan torde i alla fall partiets arbete inom hyresgäströrelsen inte kommit som någon överraskning. Åren  
 1977-1978 
  förekom artiklar om hyreskampen i stor mängd. 
 274  
 Sedan kan man ju alltid fundera över om de inre stridigheterna inom hyresgäströrelsen verkligen var något för säkerhetspolisen att syssla med. 
 Kring 1980 intresserade sig säkerhetspolisen för SKP:s och and- ra kommunistiska organisationers arbete mot kärnkraft. Sektionen i Falun menade i en rapport daterad den 31 mars 1980 att kampan- jen i Kopparbergs län hade lagts upp enligt folkfrontstaktiken med ett starkt kommunistiskt inslag. Tankegången utvecklades av sä- kerhetspolisen i Falun på följande sätt: 
 Folkfronterna bildar ramarna för den omstörtande verksamheten i revolutionära processer i de ut- vecklade kapitalistiska staterna. Om vi ser på folk- kampanjen nej till kärnkraft, har vi en koalition Cen-  
 ter-VPK-SKP-KAF-miljörörelsen 
  med flera. Så snart kampanjen startade riktades mot den ett tryck i form av massaktiviteter, demonstrationer och möten. Kommunistiska organisationer sökte leda och dirigera folkfrontsrörelsen på fältetEnhetsfronten är en snävare form av folkfronten, men ofta vandrar dessa former hand i hand. Enhetsfronten är en av kommu- nisterna, på massornas nivå, ledd verksamhet. I mot- sats till folkfronten skall enhetsfronten alltid klart bekänna de politiska ambitionerna. Den riktar sig all- tid mot den kapitalistiska ordningen. Betecknande för 
  
 273 
  
 Gävle Hyresgästförenings årsmöte 1978 
 .  
 XG-SH 
 84-78, 
  21/3 1978. Akt 15:4/5a löpnr 33. SÄPO. Se även  
 Extremistisk verksamhet i W län 
 .  
 WF-SH 
 67-78, 
  20/3 1978. Akt 15:4/5a löpnr 
  
 33. 
  
 SÄPO samt  
 Redovisning av SKP:s verksamhet i Stockholm och Stockholms län, fjärde kvar- talet 
 . 15/1 1975. Graves 15:4/5a löpnr 23. SÄPO. 
  
 274 
  
 Se t.ex. artiklar i  
 Gnistan nr 4/1977, 6/1977, 8/1977, 10/1977, 14/1977, 1/1978, 3/1978 och 4/1978 
 . I  
 Partistyrelsens politiska rapport till SKPs 3:e kongress 1980  
 beskrevs det hela på föl- jande sätt: Hyreskampen utvecklades språngartat 1977 och 1978 som en följd av våldsamma hyreshöjningskrav. Kampen riktades också mot den byråkratiska hyresgästledningen som fick utstå omfattande och välgrundad kritik för passivitet i kampen. Opinionen ledde till kraftfulla krav på hyresstopp och i flera avdelningsstyrelser tog kämpande hyresgäster mak- ten. 
  
 113 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 enhetsfronten är också att den riktar sig mot den re- formistiska arbetarklassens ledare. Påtryckningar rik- tas mot det socialdemokratiska partiet och den av so- cialdemokraterna ledda fackföreningsrörelsen. 
 275 
  
 Sektionen i Eskilstuna var inne på samma linje och hänvisade i en rapport till den socialdemokratiska tidningen  
 Folket  
 som beteck- nade  
 Folkkampanjen mot kärnkraft  
 som en tvärkommunistisk sammanslutning med centerpartistiskt inslag. Säkerhetspolisen i Eskilstuna gav stöd åt tidningen Folkets analys och menade att de insändare som förekom i lokalpressen för nejsidan ofta gjorts av personer med kommunistisk anknytning. 
 276 
  
 2.7.7 
  
 Det illojala SKP? 
  
 Till skillnad från många andra politiska grupper till vänster om VPK kom SKP att ivra för ett starkt svenskt försvar och även ut- tryckligen förorda ett hårdnackat försvar i alla lägen, oavsett vem angriparen var. Townsend uttryckte det på följande sätt i en intervju i Soldatfront 1973: 
 Vi gör lumpen för att kunna ställa upp och försvara landet mot yttre angrepp, oavsett varifrån det kom- mer. Vi får ofta frågan: Skulle ni försvara landet om det angreps av ett socialistiskt land? Svaret är själv- klart, naturligtvis skulle vi försvara landet. 
 277 
  
 Denna inställning skulle SKP aldrig lämna. 
 278  
 Frågan för säkerhets- tjänsterna var snarare: Vad skulle  
 SKP-arna 
  ta sig till i händelse av att en ockupationsmakt drivits ut ur landet? Skulle SKP då med- verka till fria och öppna val med risk för att den kapitalistiska sam- hällsordningen återuppstod eller med vapen i hand försöka vända försvarskriget till en socialistisk revolution. I SKP:s studiebrev nr 2 
  
 275 
  
 Anti-kärnkraftskampanjen 
  
  – Kommunistisk folkfront 
 .  
  
 WF-SH 
  
 111-80, 
  
  31/3 1980. Graves 15:4/5a löpnr 38. SÄPO. Se även  
 Kampanj mot kärnkraft, kommunistisk styrning 
 .  
  
 WF-SH 
  
  89- 
  
 80. 
  
 6/3 1980. Graves 15:4/5a löpnr 38. SÄPO. 
  
 276 
  
 Redogörelse för verksamhet enl HT 19 under 4:e kvartalet 1979 
  
 . Akt 15:4/5a löpnr 37. SÄPO. 
  
 277 
  
 Soldatfront nr 5/1973 
  
 . 
  
 278 
  
 Se t.ex. broschyren  
  
 Ett väpnat folk. Försvaret mot supermakterna 
 , utgiven av SKP:s militär- politiska utskott (Oktoberförlaget, Stockholm 1975). Här framhölls bl.a. nödvändigheten av att ekonomiskt, politiskt och militärt försvara Sverige mot varje angrepp. 
 114 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 från januari 1980 med titeln Utveckla en kommunistisk försvars- politik diskuterades frågan med följande ord: 
 Vad anser vi om detta? Är vår målsättning att under ett långvarigt försvarskrigs gång, skapa förutsätt- ningar för att leda det nationella kriget över i en so- cialistisk revolution? Eller ska vi redan på förhand gå in för att krigsslutet ska leda till ett återupprättande av det kapitalistiska samhällssystemet? 
 Vägledning för att besvara frågan hämtade SKP från Mao Tsetungs ord 1945 om vad som borde ske när kriget mot Japan förts till seger och Donovan 
  önskade bygga upp landet. Enligt Petty var det inget annat än opportunism att avstå från att kämpa hårt och i stället skänka Donovan 
  de frukter som bör tillfalla fol- ket. 
 279  
 Enligt SKP:s tolkning stod valet för arbetarklassen mellan att i förbund med patriotiska grupper och skikt, lyckas säkerställa det nationella oberoendet och bygga upp ett fritt, demokratiskt och blomstrande, socialistiskt Sverige och att låta monopolkapitalet återupprätta sin diktatur, steg för steg återigen undergräva och sätta Sveriges nationella oberoende på spel och förtrycka folket. Något mellanting fanns inte enligt SKP. Resonemanget avslutades på följande sätt: 
 Är det inte glasklart? Politisk makt växer ur gevärs- pipan. Om borgerskapet och inte vi kontrollerar de väpnade styrkorna kommer folkets frihetskamp att slås ned med våld. 
 280 
  
 Som nämnts ovan diskuterades frågan också på ett sommarläger 1981 varvid meningarna var delade. Ett klart avståndstagande från tanken att låta ett nationellt försvarskrig övergå i en socialistisk re- volution kom först i Solidaritetspartiets första partiprogram 1986. 
  
 2.8 
  
 Sammanfattning och slutsatser 
  
 I början av  
 1960-talet 
  framträdde inom det gamla SKP flera sins- emellan stridande åsiktsriktningar. Vänstersocialistiskt påverkade 
  
 279 
  
 Tsetung, Mao: Läget och vår politik efter segern i försvarskriget mot Japan. Citerad ef- ter SKP:s studiebrev nr 2 januari 1980:  
  
 Utveckla en kommunistisk försvarspolitik 
 . 
  
 280 
  
 SKP:s studiebrev nr 2 januari 1980:  
 Utveckla en kommunistisk försvarspolitik 
 . 
  
 115 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 modernister sökte förnya partiet medan traditionalister försök- te bevara partiets gamla politiska linjer. Därtill fanns en vänster- opposition som riktade kritik mot partiets, i deras ögon, allt mer opportunistiska och revisionistiska hållning. 
 En mera fast bas fick vänsteroppositionen inom SKP år 1965 med tidskriften Marxistiskt Forum samt de under de följande åren bildade marxistiska sällskapen. När SKP år 1967 ändrade namn till VPK samt antog ett partiprogram där det leninistiska arvet i hög grad rensats bort valde den  
 marxist-leninistiska 
  oppositionen att bilda Kommunistiska Förbundet  
 marxist-leninisterna 
  (KFML). Förutom vänsteroppositionen inom SKP kom det nya förbundet i hög grad att hämta sina medlemmar från Clartéförbundet och  
 FNL-rörelsen. 
  KFML:s huvudsyfte var redan från första början att återskapa SKP på  
 marxist-leninistisk 
  grund. Programmatiskt var förbundet revolutionärt och såg den fredliga vägen till socialismen som önskvärd men i praktiken omöjlig. 
 Våren 1968 drabbades KFML svårt av den s.k. rebellrörelsens framväxt. Rebellrörelsen började dock falla samman redan under sommaren och till hösten samma år var dess politiska kraft bruten. Ytterligare problem uppstod hösten 1970 då en oppositionell grupp med förankring främst i Göteborg bröt sig ur för att bilda KFML(r). En mindre utbrytning ägde också rum år 1972 men KFML kunde ändå år 1973 genomföra den partibildning som varit målet och anta namnet SKP. Det nya partiet kom med tiden att bli alltmer antisovjetiskt och försvarsvänligt. Förändringar i den inter- nationella politiken gjorde dock partiet villrådigt och under andra hälften av  
 1970-talet 
  var SKP hårt drabbat av avhopp och uteslut- ningar. Samtidigt utvecklades ett mycket strikt säkerhetstänkande där medlemmarna uppmanades att använda täcknamn. 
 År 1980 inledde SKP en ideologisk omprövning vilket skulle leda till att partiet tog avstånd från begreppet proletariatets dikta- tur och kominterntraditionen för att i stället bejaka flerpartisy- stemet och den representativa, formella demokratin. År 1986 om- bildades SKP till Solidaritetspartiet som dock lades ned som riks- organisation år 1990. 
 Säkerhetspolisen intresserade sig redan i början av  
 1960-talet 
  för de olika fraktionerna inom det gamla SKP - dock utan att göra nå- gon egentlig analys av de ideologiska skiljelinjerna. Informations- källorna var vid denna tid telefonavlyssning både i Stockholm och Göteborg, öppna källor, förtroliga meddelare samt yttre spaning. Även Grupp B/IB följde efter bästa förmåga kommunistpartiets inre strider. KFML:s första kongress år 1969 var föremål för en 
 116 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 omfattande spaningsinsats från säkerhetspolisens sida. Kongressen buggades vilket resulterade i en mycket detaljerad uppteckning av de diskussioner som fördes. Vidare fotograferades alla deltagare. Detta är det enda kända fallet av buggning riktad mot KFML/SKP. 
 Den kanske viktigaste informationskällan för säkerhetspolisen var telefonavlyssning. Avlyssning bedrevs i Göteborg mellan åren 1967 och 1972 och omfattade Barnes, Gnistans redak- tion,  
 FNL-kontoret, 
  Göteborgs Clartésektion och förbunds- expeditionen. I Stockholm pågick avlyssningen åren  
 1968-1975 
  och  
 1977-1978 
  och omfattade vid olika tidpunkter bokhandeln Okto- ber, flera  
 FNL-kontor, 
  Jackson, förbundsexpeditionen i Häger- sten samt partiexpeditionen på Nybrogatan. Avlyssningen avbröts sommaren 1975 efter att den avslöjats i pressen. Den återupptogs dock några år senare men omfattade då bara den misstänktes hem- telefon samt partiexpeditionen i Stockholm. 
 Telefonavlyssningen synes inte i första hand ha syftat till att få fram bevisning mot de personer som avlyssningen avsåg. Syftet torde i högre grad ha varit att få in överskottsinformation om verk- samheten i stort, dvs. om nätverk och kontakter, om planerade mö- ten, aktiviteter och resor samt namn på medlemmar och sympatisö- rer. I flera fall tycks inte de avlyssnade personerna i sig ha varit in- tressanta utan det var deras position inom förbundet/partiet som gjorde dem intressanta att avlyssna. Några belägg för brottslig verksamhet förefaller inte ha inkommit genom telefonavlyssning bortsett från en del samtal som gav stöd åt misstanken att KFML/SKP fick ekonomiskt stöd från Kina. 
 Beträffande andra arbetsmetoder kan nämnas öppna källor i form av främst press, flygblad och broschyrer från KFML/SKP. Yttre spaning bedrevs i stor omfattning mot 1 majdemonstrationer, möten och sammanträden. Intressanta spaningsobjekt var också Oktoberboklådorna som ofta utgjorde samlingspunkter för med- lemmar och sympatisörer. Den sista spaningsinsats som har kunnat konstateras avsåg Solidaritetspartiets 1 majdemonstration i Stock- holm 1987. Säkerhetstjänsterna hade också tillgång till förtroliga meddelare som verkade inom eller nära KFML/SKP. En av dessa var  
 IB-agenten 
  Ortiz som infiltrerade KFML, FNL- rörelsen och Palestinarörelsen i Göteborg. Finley rapporter gick även vidare till säkerhetspolisen. Förutom dessa metoder förekom att säkerhetspolisen kopierade handlingar som på olika sätt kommit i polisens händer t.ex. som hittegods. 
 Övervakningen av SKP under  
 1970-talets 
  andra hälft är en god illustration av det som kallats den konspirativa spiralen. Efter de 
 117 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 avslöjanden som gjordes åren  
 1972-1975 
  (värnpliktskonferensen, IB, telefonavlyssningen och sjukhusaffären) ökade SKP sin inre sä- kerhet kraftigt och utvecklade starkt konspirativa beteenden med täcknamn och hemliga partiexpeditioner. Detta medförde i sin tur att partiet framstod som än mer farligt vilket naturligtvis krävde yt- terligare övervakning osv. 
 Säkerhetspolisens övervakning av KFML/SKP utsträcktes i många fall till att omfatta andra organisationer i vilka KFML/SKP bedömdes ha ett stort inflytande. Det gäller t.ex. Clarté, FNL- rörelsen, musikrörelsen och hyresgäströrelsen. Även organisationer som bildades efter utbrytningar från SKP, såsom Sveriges Kommu- nistiska Arbetarparti och Kommunistiska Partiet i Sverige överva- kades. 
 Medlemmar och sympatisörer till KFML/SKP registrerades i sä- kerhetspolisens centralregister åren  
 1967-1988. 
  Även aktivitet inom närstående organisationer som Ordfront kunde föranleda registre- ring. Förutom registrering i centralregistret förekom registrering i arbetsanteckningar. Här infördes dels personer som inte var full- ständigt identifierade, dels personer vars rapporterade aktiviteter inte nådde upp till den nivå som krävdes för registrering i central- registret. Det kunde exempelvis röra sig om personer som skrivit en insändare i Gnistan, efterfrågat adressen till bokhandeln Okto- ber eller var anställda inom musikrörelsen. 
 KFML/SKP som hotbild kom under årens lopp att variera i in- tensitet. I hotbilden ingick främst att KFML/SKP arbetade för en revolution sannolikt med våldsanvändning, infiltrerade försvaret samt styrdes och finansierades av Kina. Åren 1967 till 1970 bedöm- des förbundet utgöra ett stort hot, framför allt i kraft av dess infly- tande över  
 FNL-rörelsen. 
  Under första hälften av  
 1970-talet 
  ansågs hotet mindre och det diskuterades om inte övervakningen av KFML kunde upphöra. Från 1975 bedömdes SKP ånyo vara landets farligaste vänsterorganisation och det ansågs inte otänkbart att par- tiet skulle kunna komma in i riksdagen. 
 Under andra hälften av  
 1970-talet 
  baserades hotbilden i stort sett enbart på rapporter från en och samma källa som under flera år rapporterade mot betalning. Enligt källan bedrev SKP underrättel- severksamhet för Kinas räkning, samarbetade med terrorister och planerade vålds- och sabotagehandlingar. Källans uppgifter kritise- rades dock internt inom säkerhetspolisens kontraterroristrotel där flera av rapporterna bedömdes vara felaktiga. Detta hindrade dock inte att samma rapporter kunde användas för att motivera telefon- 
 118 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 avlyssning i Göteborg eller, som i Jennings och Mason rapport, motivera den s.k. sjukhusspionens verksamhet. 
 Någon gång år 1978 kom säkerhetspolisen i Stockholm fram till att källan inte var pålitlig. Hellre än att släppa källan helt överlät man den i stället till IB:s efterföljare, GBU. Källan kom sedan att under ett tiotal år rapportera till GBU och lämnade även då rappor- ter av samma karaktär som tidigare. I slutet av  
 1980-talet 
  började dock källans kontakt inom GBU att misstänkta att rapporterna delvis var fabricerade varför kontakten upphörde. 
 SKP som hotbild började redan i slutet av  
 1970-talet 
  att dala och under  
 1980-talet 
  rapporterades mest om sviktande medlemsantal och inre strider. Så sent som i december 1986 framhöll dock säker- hetspolisen att partiet, som nu hette Solidaritetspartiet, fortfarande måste övervakas, närmast med motiveringen att partiet inte tagit klart avstånd från kommunismen. Ett år senare hade säkerhetspo- lisen emellertid korrigerat sin bedömning och menade att SKP re- dan någon gång under  
 1980-talets 
  fyra första år slagit in på en de- mokratisk väg. I december 1988 avförde regeringen Solidaritets- partiet från den hemliga förteckningen över organisationer som skulle övervakas. 
 Att verka inom KFML torde ha varit registreringsgrundande re- dan vid förbundets bildande. I och med tjänsteföreskriften HT 19 kom det dock att krävas ytterligare omständigheter såsom ledande ställning, vilket ofta gavs en mycket vid definition, eller genom- gången marxistisk grundcirkel. 
 Att organisationer som säger sig arbeta för en revolution, sannolikt med våldsinslag, har nära kontakter med främmande makt, tar emot visst understöd från denna samt verkar inom försvarsmakten i syfte att förbereda sig för en revolutionär situation övervakas av säkerhetspolisen är i sig rimligt. 
 281  
 Det framstår därför som välmotiverat att säkerhetspolisen försökte utröna i vilken mån förberedelser för en revolution vidtogs eller hur kontakterna med främmande makt såg ut. 
 Att övervakning bedrevs torde heller inte ha varit obekant för de övervakade. Det finns gott om belägg för att man i många fall räknade med att telefonavlyssning och spaning förekom. I det av regeringen i september 1972 utfärdade öppna brevet talades om 
  
 281  
 Jfr Schmidt, Knight: Lägg ned SÄPO!. Ordfront 2001: Skulle då inte kommunisterna övervakas? Jo, det fanns skäl, menar jag. Om man hävdar att man vill omstörta samhälls- skicket med våld får man finna sig i att demokratin gör motstånd. Om man hyllar den po- tentiella ockupanten, tar emot pengar från Sovjet, eller låter Moskva eller Peking påverka partiets politik, är det rimligt att det får konsekvenser. 
 119 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 grupper som använde eller kunde komma att använda våld, hot el- ler tvångför att uppnå de politiska syftena. Redan parla- mentariska nämnden i Wennerströmaffären uppmärksammade i sin utredning 1968 att det genom utbrytning ur VPK bildats en grupp, som öppet deklarerade sig vilja med våld taga makten i lan- det. Nämnden framhöll att det i en sådan organisation, dvs. KFML, torde vara en utomordentligt svår och ibland omöjlig uppgift att i och för registrering skilja på dem som verkligen var beredda att begå våldshandlingar och dem som bara sympatiserade med tanken på en radikal samhällsförändring. 
 282 
  
 Att verksamhet inom KFML/SKP kunde föranleda övervakning och kanske registrering torde därmed ha varit känt för många som verkade inom förbundet/partiet. Det kan alltså sägas att systemet innehöll ett visst mått av förutsägbarhet trots att arten och omfatt- ningen av övervakningen måste ha framstått som oklar. 
 Säkerhetspolisens övervakning av KFML/SKP innebar emeller- tid också i många fall att organisationer utan revolutionärt pro- gram, utan relation till Kina och utan ambitioner att infiltrera för- svaret kom att övervakas. Här brast systemet på ett ganska uppen- bart sätt i förutsägbarhet. För dem som verkade inom musikrörel- sen, Ordfront, WilliamsonKulturfront eller i någon av de fria teatergrup- perna var det knappast rimligt att förvänta sig att detta skulle vara något som säkerhetspolisen ägnade uppmärksamhet åt. 
 Det torde dock inte vara möjligt att hävda att säkerhetspolisen i detta avseende gått utanför sina befogenheter eller instruktioner. De av regeringen utfärdade direktiven var mycket allmänt hållna. De särskilda registreringsgrunderna liksom den av säkerhetspolisen i januari 1974 fastlagda modellen för sektionernas rapportering möjliggjorde att övervakningssystemet utsträcktes till flertalet av samhällets vinklar och vrår. Någon egentlig insyn i hur övervak- ningen bedrevs torde varken regeringen, JO eller JK ha erhållit eller skaffat sig. 
 Av de spaningsmetoder som kom till användning framstår tele- fonavlyssningen som den mest integritetskränkande. Dag och natt, utan hänsyn till vem som använder telefonen avlyssnas in- kommande och utgående samtal. Det framstår som uppenbart att ett sådant tvångsmedel bör vara omgärdat av rigorös prövning och stor rättssäkerhet. Så har det emellertid inte varit. Telefonavlyss- ning har inte primärt använts för att utreda brott utan som ett spa- ningsinstrument. Detta innebär att det faktum att det genom tele- 
  
 282  
  
 Handläggningen av säkerhetsfrågor 
 . Utlåtande av parlamentariska nämnden i Wenner- strömaffären. SOU 1968:4 s. 63. 
 120 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 fonavlyssningen inte framkommer något som kan styrka eller av- styrka brottsmisstankarna inte är av avgörande betydelse. Syftet med avlyssningen är ju inte att den ska leda fram till åtal utan att generera s.k. överskottsinformation. Därför pågår avlyssningen så länge den är ett verksamt spaningshjälpmedel och så länge brotts- misstankarna inte framstår som uppenbart oriktiga. Detta kom att medföra rutinmässigt förlängda avlyssningsperioder som därigen- om kunde bli mycket långa. Sju - åtta års telefonavlyssning har konstaterats i flera fall. 
 När det gäller registrering kan i likhet med Registernämnden konstateras att registrering enligt de hemliga föreskrifterna ofta kunde komma i strid med det s.k. åsiktsregistreringsförbud som fanns i 1969 års personalkontrollkungörelse och senare infogades i regeringsformen. Detta gäller i än högre grad systemet med regi- strering i arbetsanteckningar. Med tanke på regeringens uttalanden 1968, den år 1969 utfärdade personalkontrollkungörelsen samt 1972 års öppna kungliga brev torde det för samtiden ha framstått som att enbart medlemskap eller vanlig föreningsverksamhet inte skulle leda till registrering. Detta var emellertid en felaktig bild och även här brast alltså systemet i förutsägbarhet. 
 Beträffande hotbildsanalyserna kan konstateras att sådana ofta inte alls utfördes. Det torde därför inom säkerhetspolisen ha fun- nits viss intern osäkerhet rörande på vilka grunder en organisation kunde anses utgöra ett hot. Bristen på kontinuerlig hotbildsanalys förankrad både i övervakningens och registreringens rättsliga grun- der (1972 års öppna brev samt de hemliga tjänsteföreskrifterna) och i sakliga förhållanden torde vara förklaringen till den eftersläp- ning som kan iakttas i säkerhetspolisens hotbilder. Ett talande ex- empel är 1986 års bedömning att SKP/Solidaritetspartiet skulle övervakas eftersom partiet inte tagit klart avstånd från kommunis- men. Först ett år senare kom säkerhetspolisen till den rimliga och välunderbyggda slutsatsen att partiet sedan någon gång under 1980- talets fyra första år kunde betraktas som ett demokratiskt parti. Ef- tersom denna slutsats dragits mot bakgrund av partiprogram från 1980 och 1984 kunde den av allt att döma ha dragits flera år tidiga- re. 1986 års analys förbisåg också att ställningstaganden för eller emot kommunism borde ha betraktats som irrelevanta i en hot- bildsanalys. Som bekant fanns vid denna tid ett parti, VPK, som kallade sig kommunistiskt utan att detta föranledde säkerhetspoli- sen att betrakta det som ett hot mot rikets säkerhet. 
 121 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 3 KFML(r)/KPML(r) 
  
 3.1 
  
 KFML(r)/KPML(r) – en översikt 
  
 KFML:s splittring på hösten 1970 har berörts i föregående kapitel. De motsättningar som uppstått inom förbundet handlade främst om hur kampen på arbetsplatserna skulle föras, förhållandet mellan kampen för dagskraven och kampen för socialismen samt hur  
 FNL-rörelsen 
  (DFFG) skulle användas i valet 1970. Vid ett par möten i oktober 1970 trängde motsättningarna fram i öppen dag och den principfasta arbetarminoriteten, med förankring i Göte- borg kring förbundets vice ordförande Hall, lämnade KFML. Den  
 24-25 
  oktober samma år bildades KFML(r). Den nya, revolutionära grupperingen menade att högeropportunism och småborgerlighet på ett oacceptabelt sätt fått göra sig gällande inom KFML. Två år senare skulle r:arna förklara den uppkomna si- tuationen på följande sätt: 
 Opportunismens utbredning inom det gamla KFML måste till största delen tillskrivas det faktum, att det intellektuella inslaget var så ofantligt stort i förhållan- de till de uppgifter som ställdes. 
 283 
  
 Redan vid starten fanns  
 Proletären  
 och  
 Klasskampen  
 som organ för KFML(r), den senare som en mer teoretiskt orienterad tidskrift. Bokhandeln  
 Röda Stjärnan  
 som i slutet av 1970 fanns på tre orter i Sverige skulle snart få efterföljare och 1972 finnas på inte mindre än elva platser i landet. Som en konsekvens av splittringen bildades snart även med KFML konkurrerande underorganisationer i form av  
 Clarté (ml)  
 och  
 Solidaritetskommittén för Indokinas folk (SFIF) 
 . Det gamla Clarté liksom  
 FNL-rörelsens 
  paraplyorganisation DFFG förblev under KFML:s vårdande hand. 1972 ombildades 
  
 283  
 KFML(r). Tredje kongressen  
 1-5 
  januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden 
 . Proletärkultur, Göteborg 1972, s. 27. 
  
 122 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 dessa organisationer till  
 SKS (ml)  
 och  
 SKU (ml)  
 vilka utgjorde student- respektive ungdomsförbund för KFML(r). Som organ för ungdomsförbundet fungerade tidningen  
 Ungkommunisten 
 . 
 KFML(r) deltog i 1973 års riksdagsval med klena framgångar och erhöll endast 7 823 röster eller 0,2 %. Besvikelsen över detta ledde till en hård intern debatt och efter en stormig kongress 1974 uteslöts år 1975 stora delar av förbundets akademiker och studen- ter. Flera avdelningar ska ha uteslutits i sin helhet och KFML(r) upplöste också banden till studentförbundet, SKS (ml). Bland de uteslutna bildades 1975  
 Kommunistiska Enhetsgrupperna  
 vilka hu- vudsakligen övergick till SKP 1977. Samma år ombildades förbun- det till parti med namnet Booker(r). 
  
 3.1.1 
  
 Driftcellerna 
  
 Medlemskap i KFML(r)/KPML(r) kunde beviljas den som ställde sig bakom förbundets politiska plattform, stadgar och grundsatser samt efter förmåga aktivt deltog i partiarbetet i en grund- organisation. En ansökan måste dock rekommenderas av två med- lemmar. Vanligen genomgick nya medlemmar någon form av stu- diecirkel med undervisning i  
 marxism-leninismens 
  grunder. Något formellt krav på utbildning före medlemskap torde dock aldrig ha ställts. 
 Grundorganisationen bestod vanligen av en driftcell, bostadscell eller liknande som regelmässigt skulle bildas så fort tre medlemmar fanns inom t.ex. samma arbetsplats. Idén med driftceller var inte ny. Sådana hade existerat även under  
 1920-talet 
  inom det gamla SKP och dess ungdomsförbund. Tanken hade då varit att driftcel- lerna bättre än klubbarna skulle ge möjlighet att nå ut till arbetar-  
 na. 
  
 284 
  
 KFML(r) som gärna sökte sig tillbaka till SKP:s kominternperi- od för inspiration, såg i detta en väg att säkra partibygget och förankra den socialistiska propagandan på arbetsplatserna. I en artikel i Proletären nr  
 6-7/1971 
  riktades en rak uppmaning till med- lemmarna: Vänd ansiktet mot arbetsplatserna. Skapa driftceller! I artikeln konstaterades att på flera platser i landet fanns redan fun- gerande celler och Göteborgsavdelningen skulle nu gå över till det- ta system som betecknades som den mest angelägna organisato- riska åtgärden för att kunna dra in de klassmedvetna arbetarna i 
  
 284  
  
 Glans, Hayes:  
 Sverges Kommunistiska Ungdomsförbunds organisation 1921 – 1928.  
 http://marxistisktforum.cjb.net/artiklar/0009.htm 
  
 123 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 partibygget. Inledningsvis skulle driftcellerna sköta kaderskolning och sprida socialistisk propaganda på arbetsplatserna. Senare, när den revolutionära temperaturen ökat, skulle driftcellerna utgöra ledningen av den politiska och ekonomiska kampen på respektive storindustri. I slutfasen av den revolutionära kampen skulle drift- cellernas uppgift vara att gå i ledningen för arbetarnas maktöver- tagande av fabriken. Så länge det politiska läget var ett annat var man dock tvungen att agera med viss försiktighet eftersom kom- munistisk propaganda på arbetsplatsen knappast skulle uppskattas av alla. I artikeln förklarades också att driftcellernas arbete i huvud- sak skulle utgöras av illegalt arbete. 
 Driftcellernas arbete kommer i huvudsak att vara ille- galt. Detta kommer att ställa mycket höga krav på kamraterna allteftersom klassfienden upptäcker vår farlighet.  
 Vi får då aldrig glömma att det säkraste skyd- det för driftcellen är förankringen bland arbetarna på fabriken 
 . Vi får också redan nu bygga upp en organi- sation, som dels är tillräckligt smidig och osynlig för att undgå klassfiendens slag  
 samtidigt  
 som den är öp- pen nog för att stå i kontakt med fabrikens arbeta-  
 re. 
  
 285 
  
 Det är inte helt glasklart vad som avsågs med att arbetet inom driftcellerna i huvudsak skulle vara illegalt. Veterligen har inte i något fall illegal aktivitet bedriven av någon driftcell kunnat påvi- sas. Registernämnden konstaterade också att KFML(r):s cellverk- samhet inte handlade om kriminaliserade beteenden utan om akti- viteter som ligger inom ramen för en legal politisk verksamhet. 
 286  
 En rimlig förklaring är att det illegala skulle bestå i att driftcellerna i många fall kom att bedriva politisk propaganda på arbetsplatserna i strid med av arbetsgivaren utfärdade regler. 
 287  
 Åren  
 1973-1975 
  ar- betade en statlig utredning med frågor kring detta vilket mynnade ut i rapporten  
 Politisk propaganda på arbetsplatserna - Rättsläge och förekomst  
 (SOU 1975:27). Utredaren framhöll i rapporten att lag- stiftning saknades rörande politisk verksamhet på arbetsplatserna 
  
 285 
  
 Vänd ansiktet mot arbetsplatserna. Skapa driftceller!  
  
 Proletären nr  
  
 6-7/1971. 
  
 286 
  
 Registernämnden 1998, s. 62. 
  
 287 
  
 I SKS  
  
 (m-l):s 
  tidning,  
 Kampens väg nr 6/1973  
 publicerades en artikel (KFML(r):s drift- cellsarbete med sikte på revolutionen) om driftcellsarbetet på Volvo där detta togs upp: Dom är stenhårda på Volvo när det gäller att hålla efter oss kommunister. Kommer dom på oss med att sälja tidningar eller affischera, så blir det med detsamma fråga om anställningen. Exemplen på att gubbar kickats direkt efter affischering, det finns. 
 124 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 men att det i princip måste antas förhålla sig så, att det tillkom ar- betsgivaren att besluta om i vad mån sådan verksamhet var tillåten. Det framhölls vidare att inför 1973 års val hade vid ungefär 13 % av arbetsplatserna utfärdats förbud mot politisk verksamhet. Vid stora arbetsplatser uppgavs procenttalet vara betydligt högre. 
 288 
  
 Från KFML(r):s sida avsågs driftcellerna spela en mycket viktig roll i förberedelserna för och genomförandet av revolutionen. Hall skrev 1972 i en artikel i Klasskampen följande: 
 Driftceller på de stora arbetsplatserna vilka kan leda och dra in arbetarklassens stora massor i den revolu- tionära kampen är av avgörande betydelse för att överhuvudtaget kunna tala om en väpnad revolution i ett kapitalistiskt land. 
 289 
  
 Driftcellerna bedrev ofta en högljudd och intensiv verksamhet rik- tad mot företags- och facklubbsledningar i driftcellens namn t.ex. genom flygblad. 
 290  
 I Proletären kunde både publiceras bilder på driftceller i studiearbete samt uppgifter om var nya sådana celler bildats. 
 291 
  
 I en uppsats i det teoretiska organet  
 Klasskampen  
 framhölls år 1972 att det var viktigt att cellens existens blev känd över hela fa- briken. Detta för att tydliggöra att det fanns ett politiskt alternativ till den reformistiska socialismen. Däremot var det upp till cellens medlemmar att själva bestämma vilka som öppet skulle framträda som representanter för KFML(r) och vilka som skulle spela en mer tillbakadragen roll. Det gällde nämligen att ha reserver i händelse av att de mer aktiva cellmedlemmarna skulle bli uppsagda eller avske- dade. 
 292  
 Med i bilden fanns också tanken att driftcellerna skulle kunna användas för underrättelseverksamhet mot exempelvis indu- striernas driftvärn. I ett dokument som bl.a. refereras i Vazquez bok om IB sägs att medlemmarna skulle uppmanas att kartlägga 
  
 288 
  
 SOU 1975:27 s.  
  
 11-13. 
  
 289 
  
 Rodriguez, Wilcox: Det väpnade upproret.  
  
 Klasskampen nr 4/1972. 
  
 290 
  
 Se flygbladet Gårdagens fackmöte 24/8 [1971] avslöjade byråkraterna! I flygbladet, som delades ut utanför NJA kunde intresserade läsa långa citat från vad medlemmar i KPML(r):s driftcell på NJA sagt vid gårdagens fackföreningsmöte. Det torde alltså knappast ha varit nå- gon hemlighet vilka som ingick i driftcellen på NJA. Flygbladet ligger i akt 15:4/6a löpnr 2. SÄPO. 
  
 291 
  
 Alvarez, Ramirez:  
 Granskningsmakten och sjukhusaffären i Göteborg 1975 
 . Bilaga s.  
  
 4-5. 
  
  Otryckt uppsats 1997. Se t.ex.  
 Proletären nr  
 6-7/1971 
 ang nybildad driftcell på Kockums. 
  
 292 
  
 Lee, Wood: Framåt i driftcellsbygget.  
  
 Klasskampen nr 1/1972 
 . 
 125 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 driftvärnens beväpning, utbildning, träning och sammansättning. 
 293  
 Liknande uppmaningar förekom 1973 även i tidningen Proletä- ren. 
 294  
 I den instruktion som centralkommitténs driftcellsutskott publicerade 1973 framhölls vikten av att göra en politisk kartlägg- ning av varje industri. Kartläggningen skulle innebära en analys av arbetarnas politiska tillhörighet, grad av facklig militans, politisk lättrörlighet osv. 
 295 
  
 3.1.2 
  
 Leve de vilda strejkerna 
  
 296 
  
 KFML(r):s verksamhet under  
 1970-talets 
  första år kom i hög grad att förknippas med den våg av vilda strejker som svepte fram över landet. Åren  
 1970-1975 
  genomfördes hundratals vilda strejker in- volverande tiotusentals arbetare. De vilda strejkerna låg helt i linje med KFML(r):s uppfattning att de socialdemokratiskt dominerade fackföreningarna var en del av den borgerliga staten. Fackmöten var inget man deltog i för att den vägen förändra något utan för att fackmötet är en tribun för socialistisk propaganda. 
 297  
 I stället för att som KFML sträva efter att göra facket till en kamp- organisation ställdes uppgiften för de klassmedvetna arbetarna att 
 leda in dem [arbetarna] på  
 den självständiga klass- kampens väg 
 : Ställa facket åt sidan, välja strejk- kommittéer och använda den vilda strejkens vapen. 
 298 
  
 Medlemmar och sympatisörer till KFML(r) deltog också i ett fler- tal vilda strejker eller gav stöd och uppmuntran genom flygblad och annan propaganda. 
 299  
 Huruvida strejkerna verkligen var initierade av KFML(r) eller om förbundet snarare följde med och understöd- de redan uppblossande konflikter är mera osäkert. 
  
 293 
  
 Kokk, Harvey:  
 Vitbok. Militärens hemliga nätverk i arbetarrörelsen 
 . Hjalmarson  Scott, Stockholm 2001, s. 53. Dokumentet som Kokk hänvisar till har okänd proveniens. Det finns även i SÄPO:s arkiv som en bilaga till PM ang KFML, 24/6 1975. Graves 15:4/6a, löpnr 13. 
  
 294 
  
 Driftvärn bildat på Nordsjö Färg.  
  
 Proletären nr 19,  
  
 maj-juni 
  
  1973 
 . 
  
 295 
  
 Citerat efter Alvarez, Ramirez:  
 Granskningsmakten och sjukhusaffären i Göteborg 1975 
 . Bilaga s.  
  
 4-5. 
  
  Otryckt uppsats 1997. 
  
 296 
  
 Rubriken är hämtad från Green skrift  
  
 Leve de vilda strejkerna. Hall om KFML(r):s fackliga linje 
 . Proletärtryck, Göteborg 1972. 
  
 297 
  
 Vår uppgift är att sprida socialistisk propaganda.  
  
 Proletären nr 3/1971. 
  
 298 
  
 Vad gäller kampen mot opportunismen.  
  
 Klasskampen nr 3/1972. 
  
 299 
  
 Rodriguez, Wilcox:  
  
 Mot strömmen i svensk politik under 30 år 
 . Göteborg 2000, s.  
 64-70. 
  Se även Kokk Enn och Jones:  
 KFML(r) – mål, organisation, arbetsmetoder 
 . Stockholm 1973. 
 126 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 3.1.3 
  
 Soldatarbetet och den väpnade revolutionen 
  
 Det revolutionära soldatarbetets bakgrund i det tidiga  
 1900-talet 
  har redovisats i föregående kapitel. För KFML(r):s del hade soldat- arbetet redan inletts inom KFML med utgivningen av  
 Soldattid- ningen  
 som nu fortsattes av KFML(r). Förbundets linje i militär- frågan togs även upp i Proletären 1971 varvid raljerades över dok- torerna och docenterna, dvs. KFML, som kämpade för en krona mer om dagen och raka byxor. Mot detta ställde KFML(r) den revolutionära linjen för arbetet i militärapparaten och manade till cellbildning på förbanden. 
 Det organisatoriska uppbygget av ett revolutionärt cellsystem på förbanden är ett arbete som måste be- drivas med den största noggrannhet och försiktighet. Arbetet har både legal och illegal karaktär och mål- sättningen är att få fungerande celler som inte sprängs av regementsledningen. 
 300 
  
 I Proletären nr 12/1971 tog signaturen RG upp frågan om det väpnade upproret till diskussion. I artikeln förklarades att kampen mot höga hyror, lönesänkningar och liknande måste länkas till ar- betarklassens mobilisering inför en högre kampform: det väpnade upproret. Det framhölls vidare att det var felaktigt att tala om att arbetarklassen måste ha rätt att försvara sig mot de härskande klas- sernas angrepp. I själva verket handlade arbetarklassens maktöver- tagande, dvs. den proletära revolutionen, om ett gigantiskt anfall mot det kapitalistiska tjuvsamhället. 
 301 
  
 I januari 1972 höll KFML(r) sin första kongress under det nya namnet. Kongressen räknades dock som förbundets tredje efter- som man tillgodoräknade sig två tidigare kongresser inom KFML. Efter avslutad kongress publicerade förbundet en dokument- samling bestående av centralkommitténs rapport till kongressen samt antagna beslut och resolutioner. Dokumentsamlingen från den tredje kongressen 1972 är intressant då den kan antas tydligt och klart spegla partilinjen som den låg fast vid denna tid. Bland de resolutioner som antogs gällde en arbetet i den borgerliga militär- apparaten. Tankegången var, att skulle det någon gång bli möjligt 
  
 300 
  
 Det revolutionära soldatarbetet, samt AO: Erfarenheterna från soldatarbetet – lärdo- mar för hela rörelsen.  
  
 Proletären nr  
  
 6-7/1971 
 . 
  
 301 
  
 RG: Det väpnade upproret och kommunisternas uppgifter.  
  
 Proletären nr 12/1971 
 . 
 127 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 att störta den kapitalistiska staten måste först dess militärapparat försvagas i grunden: 
 Graden av upplösning i bourgeoisins armé kommer att få en avgörande betydelse för proletariatets möj- ligheter att störta bourgeoisin och krossa den kapita- listiska staten i en revolutionär situation Prole- tariatets avantgarde måste därför, som en viktig del i förberedandet av de revolutionära striderna och det väpnade upproret, ägna största uppmärksamhet åt ar- betet inom bourgeoisins militärapparat. Avantgardets mål är att oberoende av den politiska situationen i landet så mycket som möjligt uppluckra den borgerli- ga armén och genomsyra den med revolutionära idéer. 
 302 
 I resolutionen diskuterades också olika typer av internationella motsättningar vilka sades var och en ge upphov till en särskild typ av krig. Gemensamt för alla typer av krig förklarades dock vara principen att arbetarklassens intressen alltid går före nationens. 
 303  
 Att det skulle krävas ett revolutionärt inbördeskrig för att möjlig- göra ett socialistiskt Sverige klargjordes också med all önskvärd tydlighet. En fredlig övergång genom reformer ansågs helt uteslu- ten. 
 Det proletärt revolutionära inbördeskriget är fort- sättningen, utvecklingen och skärpningen av klass- kampen. Inbördeskriget är den högsta formen av kamp för att lösa motsättningen mellan proletariat och bourgeoisie...Det är kommunisternas plikt att förbereda och leda proletariatets väpnade kamp i detta krig. 
 304 
  
 Att den parlamentariska vägen till socialism var stängd utvecklades också av Hall i en artikel i förbundets teoretiska tidskrift  
 Klasskampen  
 nr 4/1972. Rodriguez framhöll här att det var ett svek mot socialismen att tro att kapitalisterna frivilligt skulle avstå från 
  
 302 
  
 KFML(r). Tredje kongressen  
  
 1-5 
  januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden 
 . Proletärkultur, Göteborg 1972, s. 129. 
  
 303 
  
 Ibid s. 130. 
  
 304 
  
 Ibid s. 131. 
  
 128 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 sin maktposition. Inte heller var det rimligt att tro att kommunis- terna skulle kunna vinna folkflertalet för sin linje. 
 Att före revolutionen vinna en majoritet av folket för socialismen är en omöjlighet. Genom sin statsmakt, genom sin hegemoni i ekonomin och genom sin ideo- logiska apparat (massmedia och tidningar etc) har ka- pitalisterna ett sådant övertag som enbart kan brytas av den väpnade revolutionen. 
 305 
  
 Artikeln i Klasskampen avslutades med maningen att den kanske viktigaste frågan för dagens kommunister var att sätta in just upp- rorets konst i uppbyggandet av vår egen organisation. Det var, framhöll Rodriguez, uppenbart att ett valparti av socialdemokratisk typ är helt oförmöget att utlösa och leda ett inbördeskrig. 
 306  
 Några år senare, 1975, förklarades i Proletären att enligt marxister är den våldsamma revolutionen en allmän lag för den proletära revolutio- nen. 
 307  
 Revolutionen var dock inte något man bedömde låg ome- delbart för dörren. Inför 1973 års val uppgav Hall att inom 25 år borde nog revolutionen kunna genomföras. Vid samtal med Säkerhetstjänstkommissionen 2001 medgav Rodriguez att han haft fel på den punkten men framhöll att man nog fortfarande kunde räkna med ett  
 25-årsperspektiv 
  i denna fråga. 
 308 
  
 Om det så kan sägas vara klarlagt att det tänkta scenariot för re- volutionen var ett väpnat uppror som förberetts genom ett genom- tänkt och revolutionärt soldatarbete samt genom en medvetande- gjord arbetarklass. Hur skulle då detta arbete med att demoralisera och uppluckra den borgerliga militärapparaten rent konkret gå till? Enligt resolutionen vid 1972 års kongress krävdes att arbetet utfördes på två plan. För det första gällde det att inom militärappa- raten bedriva arbete bland de värnpliktiga samt även försöka att i konspirativt syfte skaffa stödpunkter i den reaktionära officerskå- ren. För det andra betonades vikten av att i arbetet utanför mili- tärapparaten klargöra den oerhörda betydelsen av soldatarbetet samt de väsentliga parollerna och linjerna i detta arbete. 
 Det är mot den bakgrunden som medlemmar och sympatisörer till den kommunistiska rörelsen ska gö- 
  
 305 
  
 Rodriguez, Wilcox: Det väpnade upproret.  
  
 Klasskampen nr 4/1972 
 . 
  
 306 
  
 Ibid. 
  
 307 
  
 Den väpnade revolutionen.  
  
 Proletären nr  
  
 26-30/1975 
 . 
  
 308 
  
 Samtal med Hall 26/3 2001. 
  
 129 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 göra sin värnplikt för att inom den borgerliga armén sprida kommunismens idéer, propagera den proletära revolutionens militärprogram och organisera revolu- tionära soldater, samt lära sig vapnens bruk och bor- gerlig militär organisation. För det kommunistiska partiets militärpolitik är målsättningen att formera en röd, väpnad styrka som kan understödja proletariatets aktioner för att krossa bourgeoisiens diktatur. 
 309 
  
 Organisatoriskt sköttes soldatarbetet genom att en medlem i cen- tralkommittén utsågs att leda det centrala militärutskottet vilket utövade den direkta ledningen av soldatarbetet både i allmänhet och ute på förbanden. På varje förband med minst tre medlemmar skulle bildas en cell. I soldatarbetet ingick också att påbörja det teoretiska, politiska och organisatoriska arbetet med förbundets och hela arbetarklassens förberedande för det väpnade upproret. 
 310  
 KFML(r) ställde sig inte avvisande till vanliga soldatfackliga krav. Deltagande i soldatfacklig verksamhet var dock helt underordnad den revolutionära kampen. 
 Då det bryter ut kamp för ekonomiska och demokra- tiska dagskrav på förbanden måste kommunisterna förstå att utnyttja kampen för propagerandet av den revolutionära vägenKrav på agitationsfrihet, mötes- frihet och organisationsfrihet är borgerligt demokra- tiska krav som kan utnyttjas i revolutionärt syfte. Framgång i kampen för dessa krav gör det lättare att utveckla kampen mot bourgeoisiens militärapparat. 
 311 
  
 År 1972 publicerade KFML(r):s militärutskott en instruktion för kommunistiska soldater. I instruktionen tog förbundet kraftigt avstånd från de uttalanden som företrädare för KFML gjort där man förklarat att Sverige skulle försvaras mot varje inkräktare. En- ligt KFML(r) innebar KFML:s inställning ett villkorligt accepte- rande av den borgerliga militärapparaten och en uppslutning bak- om tanken på ett svenskt försvar. Båda tankegångarna var helt främmande för KFML(r) som här menade sig se det grövsta tänk- bara förräderiet mot socialismens ideal. I soldatinstruktionen tog 
  
 309 
  
 KFML(r). Tredje kongressen  
  
 1-5 
  januari 1972. CK:s rapport, politisk plattform, stadgar, re- solutioner och uttalanden 
 . Proletärkultur, Göteborg 1972, s.  
  
 134-135. 
  
 310 
  
 Ibid s.  
  
 135-136. 
  
 311 
  
 Ibid s.  
  
 137-138. 
  
 130 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 KFML(r) också helt avstånd från de anklagelser om sabotage som stundom riktats mot förbundets medlemmar och sympatisörer. Att skära sönder däck och liknande var inget för den revolutionära soldatrörelsen. I soldatinstruktionen varnades också kommunister och sympatisörer för att uppfatta det som något positivt att lägga beslag på hemliga handlingar, vapen, ammunition, etc. 
 Betrakta var och en som erbjuder att skaffa, eller visa hur man skaffar, hemliga handlingar, vapen, ammuni- tion etc, som en PROVOKATÖR! 
 312 
  
 Bland de uppgifter som dock skulle utföras var en kartläggning av militärförbanden i syfte att utröna varje förbands säregenheter. 
 313  
 Vidare ingick naturligtvis att ständigt agitera och propagera för en kommunistisk linje i varje fråga, sälja Soldattidningen samt ordna klubbträffar och studiecirklar för soldaterna. Arbetet var lång- siktigt och syftade ytterst till att i ett skärpt läge möjliggöra propa- gandans övergång till handling. Ytterligare ett citat ur soldat- instruktionen kan belysa denna tankegång. 
 Propagandan och agitationen har som målsättning att genomsyra den borgerliga armén, marinen och flyget med kommunismens idéer, för att skapa förut- sättningar för en klassmässig uppluckring. Den bor- gerliga armén är emellertid i egentlig mening inte de utbildningsförband vi bedriver arbete i, utan den mo- biliserande armén under ett skärpt kris- och krigsläge. Agitationen och propagandan i denna armé kommer att få en annan karaktär än den nuvarande. De frågor vi nu för fram som propagandistiska paroller (proleta- riatets beväpning, att vända det reaktionära imperia- listiska omfördelningskriget till ett progressivt krig mot den svenska borgarklassen) kommer i ett sådant läge att ställas konkret som aktionsparoller. Den dag- liga agitationen måste ses i detta perspektiv. 
 314 
  
 En del av soldatarbetet var redan i fredstid att anse som illegalt vilket även soldatinstruktionen framhöll. Till de illegala arbetsupp- 
  
 312 
  
 Instruktion för kommunistiska soldater.  
 KFML(r):s Centralkommittés Militärutskott. Pro- letärkultur, Göteborg 1972, s. 7. 
  
 313 
  
 Ibid s. 20. 
  
 314 
  
 Ibid s. 26. 
  
 131 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 gifterna hörde politisk mötesverksamhet inne på kasernområdet samt distribution av propagandalitteratur t.ex. Soldattidningen. Det poängterades dock att illegalt arbete inte var något som i sig efter- strävades utan en konsekvens av borgarklassens terror. 
 315 
  
 Det konspirativa soldatarbetet var i hög grad något som hörde  
 1970-talet 
  till. Mot slutet av  
 1970-talet 
  tonades detta ned i partiets propaganda. Detta innebar dock inte att den principiella inställ- ningen förändrades. I 1990 års partiprogram fastslogs att arbetar- klassen måste i sin kamp för att revolutionärt omdana samhället bryta sönder den borgerliga militärmakten. KPML(r) tog i pro- grammet visserligen inte avstånd från att inom militärapparaten ta upp soldatfackliga eller som det uttrycktes, demokratiska krav. Att demokratisera försvaret sågs dock inte som ett mål i sig utan endast ett medel för att bryta sönder kadaverdisciplinen och de re- aktionära officerarnas inflytande över soldaterna och ytterst att minska borgarklassens möjligheter att skapa sig en pålitlig här. 
 316  
 Att övergången till socialism måste ske genom en väpnad revolution finns fortfarande kvar i partiets program. I partipro- grammet från 1990 uttrycktes detta på följande sätt: 
 Därför existerar det ingen fredlig parlamentarisk väg till socialismen. Arbetarklassen måste bereda sig på att gripa makten i en väpnad revolution. Under ledning av partiet måste den krossa det borgerliga statsmaskineriet och på dess ruiner upprätta sin egen revolutionära diktatur för att kuva allt motstånd från den tidigare härskande klassen och organisera det so- cialistiska uppbygget. 
 317 
  
 År 1993 antogs ett nytt partiprogram med något mer försiktiga formuleringar. Det talades nu inte längre om en väpnad revolu- tion utan om att agera i strid med uppställda lagar och regler. 
 En socialistisk samhällsomvandling ryms inte inom det borgerliga samhällets ramar, utan måste ske i strid mot dess uppställda lagar och regler. Det handlar om en revolutionär förändring, där arbetarklassen och folkets massor av egen kraft erövrar den politiska 
  
 315 
  
 Ibid, avsnittet Villkor för det politiska arbetet i militärapparaten s.  
  
 5-6. 
  
 316 
  
 Det kommunistiska partiets program. Antaget vid KPML(r):s nionde kongress  
  
 5-7 
  januari 1990. 
  
 317 
  
 Ibid. 
  
 132 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 makten, krossar den borgerliga staten och ersätter den med sin egen statsmakt, arbetarstaten, för att med den som verktyg upprätta ett demokratiskt, so- cialistiskt samhälle. 
 318 
  
 Partiprogrammet saknar dock inte hänvisningar till väpnad kamp. Lite längre fram kan man läsa att eftersom borgarklassen inte kommer att lämna ifrån sig makten frivilligt utan försvara den med alla medel inklusive vapenmakt så måste de revolutionära kraf- terna även förbereda sig för väpnad kamp. Här kan konstateras att partiet till viss del avlägsnat sig från de tankegångar som präglade det tidiga  
 1970-talet. 
  Användandet av våld kopplades då inte enbart till borgarklassens försvar av sina privilegier. I en artikel i Klass- kampen 1972 framhölls exempelvis att arbetarklassen för den soci- alistiska revolutionen måste beväpna sig i offensivt syfte. 
 319  
 De skrivningar som antogs 1993 om den socialistiska revolutionen och väpnad kamp bekräftades vid kongressen 1999 och finns alltjämt kvar idag i KPML(r):s partiprogram. 
 320 
  
 3.1.4 
  
 Internationella kontakter 
  
 Det internationella arbetet har alltid givits hög prioritet inom KFML(r)/KPML(r). I början av  
 1970-talet 
  bedrev KFML(r) in- samlingsverksamhet till förmån för en luftvärnskanon till Nord- vietnam. När Kina invaderade Vietnam 1979 förklarade sig Booker(r) beredda att sända en svensk frivilligkår till hjälp. Enligt uppgift anmälde sig också ett hundratal frivilliga. 
 321  
 Från mitten av  
 1970-talet 
  och omkring 15 år framåt skickades ett flertal läkare och sjuksköterskor till Libanon för arbete i de palestinska flyktingläg- ren. Andra befrielserörelser som fick stöd var Zanu i Zimbabwe och ANC i Sydafrika. 
 322  
 Kontakter och utbyte har under  
 1990-talet 
  funnits på högsta partinivå med Nordkorea. 
 323 
  
 318 
  
 Det kommunistiska partiets program. Antaget på KPML(r):s tionde kongress  
  
 2-4 
  januari 1993. 
  
 319 
  
 Vad gäller kampen mot opportunismen.  
  
 Klasskampen nr 3/1972. 
  
 320 
  
 Partiprogram, antaget på KPML(r):s 12:e kongress  
  
 3-5 
  jan 1999.  
 Programmet finns att läsa på KPML(r):s webbsida: http://www.KPML(r).o.se/Program/Komprog.html. 
  
 321 
  
 Affischen för insamlingen till en luftvärnskanon kan beskådas på bild i Rodriguez, Wilcox:  
  
 Mot strömmen i svensk politik under 30 år 
 . Göteborg 2000. Angående frivilligkåren se ibid s. 127. 
  
 322 
  
 Proletärens jubileumsnummer 1995. 
  
 323 
  
 Om besök i Nordkorea och sammanträffanden med Valencia, se Rodriguez, Wilcox:  
  
 Mot strömmen i svensk politik under 30 år 
 . Göteborg 2000, s.  
 184-195. 
  
 133 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 3.1.5 
  
 Från förbund till parti 
  
 Att återskapa det svenska kommunistpartiet på  
 marxist-leninistisk 
  grund var den långsiktiga huvuduppgiften som ställdes vid bild- andet av KFML 1967. Det gällde att genom hårt arbete och studier nå den mognad som krävdes för att ta detta steg. KFML(r), som under  
 1970-talets 
  lopp orienterat sig bort från maoismen ansåg sig moget att ta detta steg först i december 1977 vid förbundets femte kongress. I samband med denna ombildades förbundet till parti under namnet Booker(r). Därtill antogs ett nytt program. KFML(r) var ursprungligen starkt kritiskt mot Sovjetunionen som avfärdades som revisionistiskt och socialimperialiskt (socialistiskt i ord, impe- rialistiskt i handling). Efterhand kom dock en mer prosovjetisk lin- je att utvecklas vilket innebar att partiet kom att ge sitt stöd åt den sovjetiska inmarschen i Afghanistan. Den prosovjetiska inställning- en omprövades dock i samband med senare delen av  
 1980-talets 
  ut- veckling mot glasnost och perestrojka som KPML(r) tog avstånd ifrån. 
 Partiets huvudsakliga verksamhet har varit utomparlamentarisk vilket inte hindrat att vissa mindre framgångar skördats i de kom- munala valen. Redan 1976 var ett år med relativ framgång. I Göte- borg fördubblades röstetalet till 5 000 men något mandat för KFML(r) blev det inte. 1979 lyckades dock partiet erövra ett man- dat i Lysekil och tre år senare kunde Hall ta plats i Göte- borgs kommunfullmäktige med 7 000 röster i ryggen. Under 1980- talet erövrades kommunala mandat i Karlshamn och Gislaved me- dan Göteborg gick förlorat. I kommunalvalet 1994 fördubblades partiets mandat till 15. Bäst gick det i Karlshamn där KPML(r) med 15 % av rösterna och sju mandat blev fullmäktiges näst största par- ti. I valet 1998 behölls de sju mandaten men Booker(r) passerades storleksmässigt av Moderaterna som fick åtta mandat. I Gislaved erövrades fyra mandat och i Lysekil två. 
 324  
 Ungdomsförbundet, SKU (ml) upphörde 1980 och de medlemmar som då var partilösa uppmanades att söka medlemskap i KPML(r). I början av 1990- talet började partiet att successivt organisera ett nytt ungdomsför- bund,  
 Harvey, RKU 
 . I maj 1994 kon- stituerades RKU som nationell ungdomsorganisation med tidning- en  
 Pena  
 som organ. 
  
 324  
 Uppgifter om valresultat är hämtade frårn Proletärens jubileumsnummer 1995 samt från RSV:s statistik. 
 134 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 3.2 
  
 Övervakningen av KFML(r)/KPML(r) 
  
 Övervakningen av KFML(r)/KPML(r) var mycket omfattande men synes idag av allt att döma vara ett avslutat kapitel. I SÄPO:s arkiv i Stockholm upprättades en huvudakt i 15:serien i JWK- systemet. 15 var den övergripande numreringen för den svenska kommunismen och KFML(r) placerades tillsammans med KFML, RMF m.fl. in under rubriken strider inom VPK/Kommunistiska fraktionsbildningar. Under åren 1970 till 1983 samlades i denna serie material om KFML(r) i ett  
 30-tal 
  hängmappar. Därtill finns ett mycket stort material i det arkiv som sektionen i Göteborg lämnat till SÄPO i Stockholm. När systemet lades om 1983 begå- vades KPML(r) liksom andra organisationer med organisations- nummer eller fiktiva personnummer och en ny huvudakt lades upp. Dessutom lades en mängd akter upp över lokalavdelningar och det totala antalet hängmappar i SÄPO:s arkiv för KPML(r) åren 1983 till 2001 torde också det vara ett  
 30-tal. 
  Någon systematisk gallring synes inte ha genomförts. Vad som dock saknas i arkivet är hand- lingar från sektionerna, med undantag av Göteborg och Norrkö- ping. Den lokala övervakningen skildras dock i skrivelser och kvar- talsrapporter från sektionerna till Stockholm. 
  
 3.2.1 
  
 Öppna källor 
  
 Öppna källor har i hög grad varit användbara i säkerhetspolisens kartläggning av KPML(r). Partiet har i sina publikationer genom åren ganska frikostigt bjudit på uppgifter om medlemmar, sym- patisörer och den allmänna verksamheten. Genom att läsa partitid- ningen Proletären fick säkerhetspolisen kunskap om den politiska huvudlinjen samt möten och internationella kontakter. Därtill fick man även namn på många medlemmar som därmed kunde registe- ras. En hel del av den information som samlades in får sägas ha haft mycket begränsad betydelse för rikets säkerhet. Det kunde t.ex. rö- ra sig om artiklar om protester mot höjda dagistaxor i Mölndal 
 325  
 eller att Harris (dvs. Wilson) medverkat i en välgö- renhetsföreställning till förmån för biståndsorganisationen  
 Brödet och fiskarna 
 . 
 326  
 Andra uppgifter ur öppna källor har haft mer bäring på de centrala hotbilderna och t.ex. avsett KPML(r):s arbete inom 
  
 325 
  
 Klipp om detta finns i akt  
  
 701301-4308 
  (KPML(r) i Mölndal). SÄPO. 
  
 326 
  
 Bärgslagsbladet 10/12 1990 
 . Klipp i akt  
 701301-2393 
  (KPML(r) i Västerås). SÄPO. 
 135 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 försvaret. 
 327  
 Tidvis har också säkerhetspolisen läst den interna med- lemstidningen  
 Klasskampen  
 som partiet, åtminstone under en peri- od, plikttroget skickade in till Kungliga Biblioteket i Stockholm. 
 328  
 Förutom den mycket viktiga huvudkällan Proletären klipptes också ofta artiklar om Booker(r) i andra tidningar. En annan typ av öppen källa var radioutsändningar som spelades in på band. Det kunde dels röra sig om program i Sveriges Radio som t.ex. då redaktionen i Luleå utfrågade KFML(r):s representant inför valet 1973, dels kunde det handla om partiets egna närradiosändningar. 
 329 
  
 3.2.2 
  
 Yttre spaning 
  
 Yttre spaning var en mycket ofta förekommande övervak- ningsmetod. En samlad bedömning av övervakningen  
 1970-1998 
  ger vid handen att ingen aktivitet, inget möte eller demonstration där KPML(r) var inblandat var så obetydlig att Flowers skulle anse övervakning onödig. Således går det att hitta övervakningsrapporter från alla tänkbara tillfällen i SÄPO:s akter över partiet. Åren 1972 och 1973 övervakades bokhandeln  
 Röda Stjärnan  
 i Stockholm belä- gen på Verkstadsgatan från en fast observationslokal. 
 330  
 Övervak- ningen var av samma slag som tidigare bedrivits mot det gamla SKP (Kungsgatan 84 övervakades från Kungsgatan 75) och FNL- rörelsen (Pålsundsgatan 8 övervakades från en lägenhet i hörnet Pålsundsgatan/Högalidsgatan) dvs. in- och utpassering registrera- des och särskilt intressanta personer kunde skuggas då de lämnade bokhandeln. Det förekom också att besökare i bokhandeln fotogra- ferades för senare identifiering. 
 331  
 Merparten av de noteringar som gjordes var av mycket trivialt slag. 
 332 
  
 Även bokhandeln med samma namn i Göteborg övervakades. Det är dock oklart om man här använde en fast observationslokal. Spaning bedrevs också mot enskilda medlemmar, ibland utanför de- ras bostäder, ibland på resande fot. Syftet synes ha varit att kartläg- ga kontaktmönster, möten och resor. 
 333  
 Ett annat syfte var att kart- 
  
 327 
  
 Se t.ex. kongresshandlingarna från 1972 samt olika flygblad med anknytning till detta. 
  
 328 
  
 Tidningen var ursprungligen ett öppet partiorgan men kom senare att bli intern medlems- tidning. I akt  
  
 001305-9720 
  i SÄPO:s arkiv finns tidningar från åren  
 1987-1994, 
  dock med vissa luckor. 
  
 329 
  
 Se handlingar i akt 15:4/6a löpnr 8. SÄPO. 
  
 330 
  
 Samtalsuppteckning nr 7. F.d. säkerhetspolisenden 20/11 2000. SÄKO. 
  
 331 
  
 En mängd övervakningsrapporter från spaningen mot Röda Stjärnan i Stockholm finns i akt 15:4/6a (KPML(r) i allmänhet) löpnr  
  
 3-5. 
  SÄPO. 
  
 332 
  
 Se t.ex. PM av N, A och S 17/2 1972 samt PM av S 17/2 1972. akt 15:4/6a, löpnr 
  
 3. 
  
 SÄPO. 
  
 333 
  
 Ett flertal exempel på sådan spaning finns i akt 15:4/6a exempelvis löpnr  
  
 3-5. 
  SÄPO. 
 136 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 lägga den normala förbundsaktiviteten. Som i juni 1972 då spaning bedrevs i två dagar mot en adress på Kungsholmen i Stockholm med motiveringen att det var ett tillhåll för KFML(r)- aktiviteter. 
 334 
  
 Interna möten inom KPML(r) övervakades ofta. Det kunde röra sig om, för att nämna några exempel, distriktsårsmöte i Norrbot- ten/Västerbotten eller möte inom Telecellen i Farsta. 
 335  
 Ett annat exempel är partiets kvinnokonferens i Göteborg den  
 11-12 
  mars 1995. SÄPO i Göteborg som fått kännedom om konferensen ge- nom att läsa Proletären, videofilmade och fotograferade deltagarna. Även demonstrationer av olika slag övervakades. Särskilt intressan- ta var naturligtvis 1 majdemonstrationerna vilka övervakades till och med 1998. Stort intresse tilldrog sig också partikongresserna som noga övervakades av sektionen i Göteborg. Säkerhetspolisen kartlade deltagarna genom att fotografera dem, skriva upp registre- ringsnummer på de bilar som förekom samt noggrant läsa Proletä- ren. Under  
 1990-talet 
  kompletterades dessa metoder med att delta- garna även videofilmades. 
 336 
  
 De lokala sektionerna inom säkerhetspolisen var mycket flitiga med att till Stockholm sända in rapporter om den aktivitet som be- drevs runt om i landet. En hel del av denna kartläggning bedrevs genom egen spaning mot interna och öppna möten inom KPML(r). Nyöppnade boklådor, utdelade flygblad och hållna torgmöten var annat som rapporterades. 
 337  
 Även rent sportslig aktivitet inom KFML(r) kunde övervakas: 
 Dag som ovan klockan 18.30, startade en fotbolls- match, på den inhägnade planen intill Tussmötevägen i Stureby. Enligt uppgift bestod lagen av KFML(r):s landslag Lokomotiv mot Finnboda varv. Spelarna fö- reföll vara mycket unga. Publiken bestod av 8 perso- ner. Jag kände inte igen någon vare sig bland spelare eller publik. 
 338 
  
 En annan regelbundet återkommande aktivitet inom KPML(r) som lika regelbundet övervakades av säkerhetspolisen var de olika som- 
  
 334 
  
 Spanings-PM 
  
  i akt 15:4/6a löpnr 4 SÄPO. 
  
 335 
  
 Se övervakningsrapporter i akt 15:4/6d, löpnr 3. SÄPO. 
  
 336 
  
 Övervakningsrapporter från kongresserna (och en mängd andra möten) finns i akt 15:4/6d löpnr  
  
 1-3 
  (Möten och sammankomster). SÄPO. Angående videofilmning se t.ex.  
 KPML(r):s partikongress i Göteborg 1993 
 . PM 2/3 1993. Akt  
 701301-4274, 
  löpnr 5. SÄPO. 
  
 337 
  
 Innehållet i flera löpnummer i akt 15:4/6a t.ex. 16 och 21 utgörs huvudsakligen av detalje- rade kvartalsrapporter från sektionerna. 
  
 338 
  
 PM 29/8 1973. Graves 15:4/6a löpnr 7. SÄPO. 
  
 137 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 marläger som alltsedan 1971 hölls i förbundets/partiets regi. Detal- jerade övervakningsrapporter föreligger från en mängd sommarlä- ger och metoden synes främst ha varit att försöka skriva upp så många registreringsnummer på bilar som möjligt. För att ta ett ex- empel: År 1988 spanade två säkerhetspoliser från Göteborg i en hyrd Lada mot KPML(r):s sommarläger i Tiveden. I likhet med vad som var fallet vid andra sommarläger noterade polisen registre- ringsnummer och försökte identifiera deltagare. De iakttagelser som gjordes var dock som nästan alltid i de här fallen trivialiteter som kunde ha iakttagits vid strängt taget vilket sommarläger som helst. Vid spaningen den 7 juli 1988 noterades följande: 
 12.30 påbörjades övervakningen vid lägerområdet. På en udde i sjön L:a Trehörningen, väster om lägerom- rådet, hade pionjärungdomar med ledare upprättat en tillfällig lägerplats. Ett  
 20-tal 
  pionjärer och två ev tre ledare fanns på lägerplatsen. Vid strandkanten låg några canadensare. Ute på sjön paddlade 6 ungdomar i tre canadensare. 
  
 13.00-13.25. 
  Inne på lägerområdets parkeringsplatser stod följande fordon parkerade:[16 registrerings- nummer räknas upp, MH] - En man var i bilen. Sam- ma man hade kvällen innan deltagit i båtturen. Han var lång och smal, klädd i rutig skjorta  
 - . 
  På platsen fanns även de bilar som finns uppräknade i PM 880706 klockan  
 16.00-16.20. 
  
 13.30 Kördes pb [registreringsnummer borttaget, MH]in på lägerområdet. 
 15.30 konstaterades attoch den 4 juli skrivit sina namn i gästboken på Domänverkets informations- stuga inne i nationalparken. 
  
 16.30-18.30 
  konstaterades att på lägerområdets stora äng ned mot sjön Trehörningen fanns omkring 25 stora och små tält. Några barn och ungdomar badade i sjön. Ett fåtal vuxna personer badade bastu i en stu- ga vid strandkanten. 
  
 19.30-21.00 
  sågs ungdomar och ledare på hajkläger- platsen under det att de eldade brasa, sjöng och grilla- de korv. Vid stranden låg  
 6-8 
  canadensare. Ett  
 25-30 
  personer/ungdomar satt runt brasan. Vindskydd för övernattning hade gjorts i ordning. 
 138 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 21.30 avslutades övervakningen. 
 339 
  
 Övriga dagar rapporterades iakttagelser av folk som joggade, plockade blåbär och även i övrigt idkade normalt friluftsliv. År 1991 bedrev säkerhetspolisen flygfotografering av sommarlägret i Tiveden. KPML(r):s verksamhet i anslutning till det s.k. polisspåret i Palmeutredningen var av särskilt intresse för säkerhetspolisen. Flera sammankomster övervakades och ett möte i Medborgarhuset i Stockholm den 27 februari 1988 spelades in på band av en säker- hetspolis som åhörde mötet. 
 340 
  
 När KPML(r):s Stockholmsavdelning den 29 januari 1989 flyt- tade till nya lokaler på Garvargatan på Kungsholmen övervakades flytten av säkerhetspolisen som noterade att två paketbilar, två herrgårdsvagnar och en personbil under tre vändor flyttade det tunga välemballerade flyttgodset till de nya lokalerna. 
 341  
 Yttre spa- ning mot sommarläger, medlemsmöten, 1 majdemonstrationer be- drevs beträffande KPML(r) ända fram till slutet av 1998 då den hemliga tjänsteföreskrift som föreskrev att SÄPO skulle ägna par- tiet särskild uppmärksamhet upphävdes. 
 Det har i KPML(r):s år 2001 utgivna vitbok om åsikts- registrering hävdats att säkerhetspolisen periodvis övervakade vart- enda möte samt att tills motsatsen är bevisad måste man utgå från attdet varit regel att SÄPO övervakat samtliga  
 KPML(r)-möten 
  landet runt. 
 342  
 Som framgått ovan är påståendet i vitboken inte helt gripet ur luften. Men även om övervakningen varit mycket om- fattande har den inte varit fullständigt heltäckande. Det är också rimligt att tala om en gradvis minskning i övervakningen från kan- ske slutet av  
 1970-talet. 
  Under  
 1990-talet 
  bedrevs den yttre spa- ningen på ett rent rutinmässigt sätt med namn- och bilnummer- registrering som huvudsaklig verksamhet. 
  
 3.2.3 
  
 Telefonavlyssning 
  
 Telefonavlyssning var under hela  
 1970-talet 
  en synnerligen viktig spaningsmetod mot r:arna. Avlyssningen kan sägas ha börjat när Hall 1968 flyttade till Stockholm och då också bokstavligt 
  
 339 
  
 KPML(r) sommarläger Ösjönäs i Tiveden 
 . PM 7/7 1988. Akt  
 701301-4274 
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 340 
  
 Utskrift från  
  
 KPML(r)-möte 
  27 februari 1988 i Medborgarhuset, angående polisspåret.  
 PM 7/3 1988. Moses personakt. 
  
 341 
  
 Halvårsrapport 1/10 1988 – 31/3 1989. Graves  
  
 001301-1846 
  löpnr 4. SÄPO. 
  
 342 
  
 Vitbok. Om KPML(r), SÄPO och åsiktsregistreringen i Sverige  
  
 1969-1998 
 , 
  
  s.  
  
 47-48. 
  
  KPML(r), Göteborg 2001. 
  
 139 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 talat flyttade in i den förundersökning med telefonavlyssning som pågick mot framträdande personer inom KFML och  
 FNL-rörelsen. 
  Den telefon Baude fick ta över som inneboende hos Jordan var nämligen avlyssnad och beslutet om telefonavlyssning fördes i princip bara över på den nye hyresgästen Hall. 
 343 
  
 När Baude 1969 flyttade tillbaka till Göteborg togs han in i den pågående förundersökningen mot Galvan. Intressant nog anförde säkerhetspolisen inga misstankar mot Baude och inte heller att Moody kunde antas begagna hans telefon. I december 1971 separerades avlyssningen av Baude från avlyssningen av Moody och bildade ett eget ärende. Enligt säkerhetspolisen kunde Baude nu skäligen misstänkas för att med våldsamma medel vilja omstör- ta det svenska statsskicket. 
 344 
  
 Det är uppenbart att förundersökningen och telefonavlyssning- en av Hall i själva verket var en förundersökning mot hela KFML(r). Genom de anförda misstankarna mot Baude avlyssnades i stor utsträckning lokaler (redovisas nedan) som disponerades av partiet. Dessutom avlyssnade säkerhetspolisen ett par medlemmars hemtelefoner och detta utan att de var misstänkta för något brott. Anledningen var att de utförde visst arbete i förbundets tjänst vil- ket säkerhetspolisen ansåg tillräckligt för att begära att deras tele- foner skulle avlyssnas i anslutning till förundersökningen mot Bau- de. Merparten av de uppgifter som anfördes i promemoriorna till åklagaren handlade också om andra personer än just Rodriguez. När det gäller avlyssningen av partitryckeriet  
 HS-Offset 
  från april 1975 motiverades detta inte med misstankarna om våldsam omstörtning utan med att man denna väg kanske skulle kunna få klarhet i KPML(r):s ekonomiska förhållanden. 
 345 
  
 I sina PM till åklagaren hävdade säkerhetspolisen att Rodriguez var skäligen misstänkt för att med våldsamma medel vilja omstörta det svenska statsskicket med vilket torde ha avsetts brottet för- beredelse till uppror. Avsikten var dock knappast att få in uppgif- ter som kunde räcka till ett åtal mot Baude. En tidigare anställd vid säkerhetspolisen i Göteborg har för Säkerhetstjänstkommissionen uppgivit att i händelse av åtal och dom mot Baude fanns en risk att 
  
 343 
  
 Om detta se Hjort, Jones:  
  
 Den farliga fredsrörelsen 
 , s. 218. 
  
 344 
  
 May, Dixon:  
 Telefonavlyssningen mot Hall  
 1968-1975 
 . 
  
  Opublicerad Sekre-  
  
 tariats-PM, 
  
  SÄKO. 
  
 345 
  
 Ang avlyssningen av  
  
 HS-Offset 
  se PM till åklagaren 15/4 1975. Green personakt C 1 3. SÄPO. 
 140 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 rörelsen skulle gå under jorden. Detta vore värre än att ha en öppet verkande organisation som kunde övervakas. 
 346 
  
 Även i Stockholm avlyssnades KFML(r) och då, förutom vissa medlemmars hemtelefoner även bokhandeln Röda Stjärnan samt förbundslokalen på Allhelgonagatan. Misstankarna var mycket vaga och pekar snarast på att förbundets verksamhet i sig sågs som brottslig. Att verka för KFML(r) kunde därmed ses som ett led i brottslig verksamhet och utgöra grund för telefonavlyssning. 
 347 
  
 När telefonavlyssningen avbröts sommaren 1975 var det inte som en följd av att misstankarna om brott avskrivits utan av att te- lefonavlyssningen av SKP och KFML(r) i Stockholm avslöjats i dagspressen. När telefonavlyssningen av SKP togs upp av bl.a. Da- gens Nyheter den 17 juni 1975 monterades de tekniska anordning- arna för avlyssning av KFML(r) i Göteborg omedelbart ned för att inte röja avlyssningen. Några dagar senare avslöjade en televerksar- betare, tillika medlem i KFML(r), att inte bara SKP utan även KFML(r) avlyssnades i Stockholm och nämnde då särskilt bokhan- deln Röda Stjärnan. Avlyssningen i Stockholm avbröts strax däref- ter och lades sedan ned med motiveringen att den numera blivit allmänt känd och därför knappast skulle leda till önskvärt resultat. 
 Förnyade framställningar om telefonavlyssning gjordes till åkla- garen och tingsrätten i Göteborg respektive Stockholm men i prak- tiken bröts alltså avlyssningen av säkerhetsskäl i juni 1975. 
 348  
 San- nolikt bedrevs dock viss telefonavlyssning i oktober och november 1975. Handlingar i akten Oge tyder på att KFML(r):s förbunds- expedition avlyssnades under denna tid. I överåklagarens hemstäl- lan till tingsrätten för oktober 1975 anges också att två linjer ska monteras upp inom de närmaste dagarna. 
 349  
 Att avlyssningen av- bröts sågs som ett svårt avbräck inom säkerhetspolisen vilket fram- går av följande formulering i en PM från säkerhetspolisen i Göte- borg den 17 mars 1977: 
 En ytterst värdefull informationskälla om Baudes om- störtande verksamhet försvann därmed. 
 350 
  
 346 
  
 Samtalsuppteckning nr 408. Anteckningar från samtal med f.d. säkerhetspolisen den 14/11 2000. SÄKO. 
  
 347 
  
 Se t.ex.  
  
 Uppgifter för telefonkontroll 
 . PM 20/3 1975. Akt P 5737, löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 348 
  
 Telefonavlyssningen på  
  
 KFML(r)-ledaren 
  muraren Hall i Göteborg 
 . PM 2/12 1975. Green personakt löpnr A 1. SÄPO. 
  
 349 
  
 Se PM 17/10 1975. Green personakt löpnr C 1 3. SÄPO. 
  
 350 
  
 Angående den tekniska utformningen av telefonkontroll i Göteborg.  
  
 PM Säkerhetspolisen i Göteborg 17/3 1977. SK 1/77. SÄPO. 
  
 141 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Trots att säkerhetsproblemen inte var lösta togs avlyssningen av KFML(r) upp igen i november 1976. Den här gången var dock inte Hall aktuell utan en annan partianställd som uppgavs vara skäligen misstänkt för förberedelse alternativt stämpling till all- mänfarlig ödeläggelse. Förutom mannens hemtelefon avlyssnades nu åter igen redaktionerna på Klasskampen och Proletären i Marx- Engelshuset på Fjärde Långgatan i Göteborg. 
 351  
 Denna vända som förefaller ha varit den sista med en mer omfattande avlyssning av partiet/förbundet som sådant pågick fram till våren 1981. 
 Avlyssningen av KPML(r) gav inte mycket information om brottslig verksamhet, i synnerhet inte sådan som avsåg rikets sä- kerhet. Däremot inkom en mängd upplysningar om partiarbetet i allmänhet. Säkerhetspolisen fick på detta sätt in uppgifter t.ex. rö- rande inre stridigheter, nya partiorganisationer och verksamheten på arbetsplatserna. Denna överskottsinformation delgavs vanligen berörda sektioner samt säkerhetspolisen i Stockholm som källin- formation från fiktiva meddelare som Cantrell och Cook vad av- ser Göteborg och Lee vad avser avlyssningen i Stockholm. I KPML(r):s huvudakt  
 (JWK-systemet) 
  förekommer också en mängd utskrifter som är att betrakta som ren överskottsinforma- tion från telefonavlyssningen i Stockholm men som inte har omar- betats till källuppgifter utan bara placerats i sakakten. 
 352 
  
 Förutom dessa fall förekom också att enskilda medlemmar av- lyssnades p.g.a. sina kontakter med utländska organisationer som kunde bedömas ha terroristanknytning. I dessa fall avlyssnades dock inte parti- och redaktionslokaler och avlyssningen var inte i första hand riktad mot KFML(r)/KPML(r) som sådant utan mot de enskilda individerna. 
 353  
 I den mån överskottsinformation med partianknytning inkom kunde dock sådan placeras i källakten Oge. 
  
 351 
  
 Se handlingar i Burch personakt. SÄPO. 
  
 352 
  
 Se handlingar i akt Oge 5:73/321 löpnr 2. SÄPO. 
  
 353 
  
 Om avlyssningen av svenskar med anknytning till Palestinarörelsen se Bjereld, Walker: Övervakningen av den svenska Palestinarörelsen  
  
 1965-198 
 0 
 , 
  i Forskarrapporter till Säker- hetstjänstkommissionen. SOU 2002:95. samt  
 Några kommentarer till Hernandez genomgång av post- och telefonkontrollärenden 
 . PM av Gibson, SÄKO 2001. 
 142 
 SOU 2002:91 Hotet från vänster 
 Tabell 2. Telefonavlyssningen mot KFML(r)/KPML(r)  
 1969-1981 
  
 – Avlyssnade lokaler 
  
 Lokal 
  
 Avlyssningsperiod 
  
 * FNL:s expeditionslokal/SFIF, Brunnsg 14 B, Göteborg 
  
 6804-7107, 
 7112-7209 
  
 * 
  
 Göteborgs Clartésektion/Clarté (ml)/SKS (ml), Mellang 14,  
  
 6905-7311 
  
 * 
  
 Bokhandeln Röda Stjärnan, Landsvägsg 14/Fjärde 
  
 Långg 8 B, Göteborg 
  
 7012-7112, 
 7305-7401 
  
 * Proletärens redaktion, Landsvägsg 14/Ranängsg  
 9-11/ 
  
 Fjärde Långg 8 B, Göteborg 
  
 7103-7506, 
 7707-8105 
  
 * KFML(r):s expedition, Nordostpassagen 11/Fjärde 
  
 Långg 8 B, Göteborg 
  
 7112-7506, 
 7510-7511 
  
 * Clarté (ml)/SKS (ml), Snickareg 4/ Fjärde Långg 8 B, 
  
 Göteborg 
  
 7202-7504 
  
 * KFML(r):s förbundslokal, Klostergången 1/Fjärde 
  
 Långg 8 B, Göteborg 
  
 7202-7506 
  
 * Bokhandeln Röda Stjärnan, Verkstadsg. 3, Stockholm 
  
 7205-7507 
  
 * SKU (ml), Brunnsg 14 B/Tellusg 48/Fjärde Långg 8 B, 
  
 Göteborg 
  
 7209-7506 
  
 * KFML(r):s expedition, Allhelgonagatan 12, Stockholm 
  
 7307-7503 
  
 * Ungkommunistens redaktion, Fjärde Långg 8 B Göteborg 
  
 7308-7401 
  
 * Klasskampens redaktion, Fjärde Långg 8 B Göteborg 
  
 7411-7506, 
 7611-8105 
  
 *  
 HS-Offset, 
  Fjärde Långg 8 B Göteborg 
  
 7504-7506 
  
 3.2.4 
  
 Buggning och signalspaning 
  
 Det har inte påträffats några uppgifter som tyder på att buggning använts mot KPML(r). Däremot finns flera exempel på avlyssning 
 143 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 av telegramtrafik utförd av FRA. Den 16 juni 1971 inhämtades t.ex. följande uppgifter i ett telegram avsänt av en privatperson i Norr- köping: 
 I ett meddelande till Kinesiska Kommunistpartiets Centralkommitté i Peking säger sig KFML(r) ha erfa- rit, att medlemmar av Kinesiska Folkrepublikens Stockholmsambassad är korrumperade och går det re- visionistiska KFML:s ärenden. 
 354 
  
 Meddelandet bör rimligen ses som ett uttryck för den besvikelse man inom kretsar av KFML(r) kände beträffande den avvisande at- tityd som den kinesiska ambassaden i Stockholm visade r:arna. Ge- nom telefonavlyssning framkom senare att partiledningen i Göte- borg tog mycket illa vid sig av att telegrammet skickats utan att partiledningen informerats. Enligt Rodriguez skulle mannen som skick- ade telegrammet inte ens vara partimedlem. 
 355 
  
 3.2.5 
  
 Förtroliga meddelare 
  
 Under  
 1970-talet 
  hade säkerhetspolisen tillgång till åtminstone två källor som var medlemmar i KFML(r). Båda dessa verkade i mindre svenska städer och lämnade dels muntligen uppgifter av intern ka- raktär, dels en del interna handlingar rörande KFML(r). 
 356  
 En av källorna hade på eget initiativ sökt upp polisen och berättat att han var medlem av KFML(r) men tappat intresset för politiken och inte längre sympatiserade med förbundets politiska mål. Han kunde dock tänka sig att vara kvar inom KFML(r) och rapportera till sä- kerhetspolisen om han fick hjälp att komma in på den universitets- utbildning han önskade. 
 357  
 Huruvida källan fick någon hjälp i det avseendet är inte känt men mannen kom under ett flera år att lämna en rad initierade rapporter om verksamheten inom förbundet. 
 358 
  
 När det gäller en del andra källor ute på säkerhetspolisens sek- tioner är det svårt att bedöma hur nära KFML(r) de befann sig, dvs. om de var medlemmar, kunde betecknas som sympatisörer eller om 
  
 354 
  
 Rapporten från källa 5:73/217  
  
 R-Ina 
  finns i akt 15:4/6a (KPML(r) i allmänhet) löpnr 2. SÄPO. 
  
 355 
  
 PM från säkerhetspolisen i Göteborg till överåklagaren 13/7 1971. Khan per- sonakt löpnr C 1 2. SÄPO. 
  
 356 
  
 Se handlingar i t.ex. akt 15:4/6a löpnr 5 samt  
  
 UV-SH 
 90-74 
  i akt 15:4/6a löpnr 10. SÄPO. 
  
 357 
  
 PM om detta daterad 4/5 1974 i akt 15:4/6a löpnr 9. SÄPO. 
  
 358 
  
 Se handlingar i akt 5:73/341. SÄPO. 
  
 144 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 de på något annat sätt kom i kontakt med  
 r-are. 
  I kapitlet om KFML/SKP har redogjorts för källa C33 som framför allt kom att rapportera om förhållanden med anknytning till SKP. Inled- ningsvis handlade källans rapportering emellertid främst om KFML(r) och kretsade ofta kring påstådda vapenövningar, vapen- lager och kontakter med olika terroristgrupper. Den sektion inom säkerhetspolisen som hade kontakt med källan var uppenbarligen mycket nöjd med uppgifterna som tycktes bekräfta bilden av KFML(r) som en organisation som aktivt förberedde revolutionen och upprätthöll terroristkontakter. 
 359  
 För att kontrollera källans rapportering föreslog sektionen att telefonavlyssning sattes in mot lämpligt objekt. 
 För att få en viss koll på källans uppgifter och en närmare inblick i vad som sker i [ort borttagen, MH]  
 -området 
  synes en telefonkontroll vara ett bra hjälpmedel. Bc B har anammat detta och önskar att ni skriver ett förslag till  
 TK-framställning 
  och tillställer honom. Vilket objekt är lämpligast? Jag tycker B Adolfsson [namnet fingerat, MH] förefaller kunna ifrågakomma. Hur ser ni på detta? Hör av er. 
 360 
  
 Någon telefonavlyssning kom dock inte till stånd i detta fall. Den ovan nämnde Hale flyttade från orten och övriga förslag på personer lämpliga att avlyssna avvisades av länsåklagaren. 
 361  
 Att jämföra källuppgifter med information inhämtad från telefonav- lyssning och andra källor är en vanlig metod för att värdera de upp- gifter en källa lämnar. Eftersom telefonavlyssning inte gick att få till stånd i detta fall var säkerhetspolisen tvungen att värdera upp- gifterna med hänsyn till deras allmänna rimlighet och de knapp- händiga upplysningar som kunde tänkas föreligga från annat håll. Som nämndes i föregående kapitel användes uppgifter från källan för att motivera telefonavlyssning mot KFML(r) i Göteborg samt, i efterhand, sjukhusspionens verksamhet på Sahlgrenska i Göte- borg. Detta trots att just dessa uppgifter som hävdade att företrä- dare för bl.a. KFML(r) hade deltagit i sammankomster med en rad 
  
 359 
  
 Subversiv verksamhet i Kopparbergs län med inriktning på infiltration av bl.a. polisen, kart- läggning av vapenförråd, ledningscentraler mm.  
  
 WF-SH 
  
 170-74. 
  
  23/7 1974. Akt 5:73/347 löpnr 1. SÄPO. 
  
 360 
  
 Telex till Stockholm 18/11 1974. Akt 5:73/347 löpnr 1. SÄPO. 
  
 361 
  
 Ibid. 
  
 145 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 terroristgrupper förklarats vara ej trovärdiga av säkerhetspolisens expert på terroristorganisationer. 
 Källa C33 togs i slutet av  
 1970-talet 
  över av IB:s efterträdare, GBU. Källan kom nu att fortsätta i samma stil men med den militä- ra underrättelsetjänsten som uppdragsgivare. Rapporterna kunde t.ex. handla om att KPML(r) var intresserat av att förvärva vapen stulna ur svenska mobförråd eller bedrev en omfattande infiltra- tionsverksamhet mot industrier och känsliga verksamheter som te- leverket. Partiet sades också skicka medlemmar på militär utbild- ning i bl.a. Libanon och Sydjemen. 
 362  
 Efter hand började dock käl- lans kontakt inom GBU misstänka att vissa rapporter fabricerades varför källan avvecklades. 
 363 
  
 Ytterligare en källa hade tidigare varit medlem i MLK men kommit att läsa KFML(r):s alster och intresserat sig för organisa- tionen. Efter en tid hade han kommit underfund med att förbun- dets medlemmar var våldsbenägna vilket kommit honom att ta av- stånd från organisationen. Han ville därför lämna uppgifter till sä- kerhetspolisen och undrade också om man fick ersättning för detta vilket besvarades nekande. Under sin militärtjänstgöring hade mannen arbetat för KFML(r) dock utan att vara medlem. Arbetet hade gått ut på att sälja Proletären och delta i en studiecirkel. De uppgifter som källan lämnade var knappast av det mer uppseende- väckande slaget utan handlade mest om hur KFML(r) arbetade vil- ket i stort sett kunde utläsas av öppet material. Dessutom lämnade källan en del namn på personer som han stött på inom KFML(r). 
 En annan källa var Sad (fingerat) som bidrog med olika upp- gifter och analyser. Dessa var baserade på öppna källor såsom tid- ningarna Proletären och Klasskampen. 
 Reynolds Sad fick vid ett flertal tillfällen ersättning för frilansarbete. 
 365  
 Ytterligare en källa var anställd inom postverket och lämnade en mängd upplysningar inte bara rörande KPML(r) utan även andra grupper till höger och vänster som säkerhetspolisen intresserade sig för. Källan hade till- gång till de handlingar som olika organisationer skickade in för att verifiera namnbyten eller ändringar av firmatecknare. Därigenom kunde säkerhetspolisen få del av föreningsprotokoll samt uppgifter om vem som var kassör eller ordförande i viss förening. Källan lämnade dessutom uppgifter om personer som betalat in pengar till 
  
 362 
  
 Rapporter från denna källa finns i akt 15:4/6a löpnr 19. SÄPO. 
  
 363 
  
 Anteckningar från samtal med f.d. översten [namnet borttaget, MH] den 24 mars 2000. SÄKO. 
  
 364 
  
 Se handlingar i akt 5:73/340. SÄPO. 
  
 365 
  
 Se anteckning 2/2 1976 i Munoz blå böcker vol 3. SÄPO. 
  
 146 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 vissa ändamål med politisk anknytning, t.ex. föreningen Irland- Solidaritet. Det kan ifrågasättas om inte källan därmed bröt mot de regler som förelåg i Allmänna poststadgan avseende postpersona- lens tystnadsplikt och förhållande till kunderna. 
 Posttjänsteman får inte i oträngt mål eller till obe- hörig person lämna upplysning om postförsändelse eller om dess innehåll eller om enskilds förhållande till bank eller till postgirorörelsen. Obehörig person får inte heller lämnas tillfälle att ta kännedom om för- sändelse eller bankbok som är i Postverkets vård. 
 366 
  
 Förutom ovannämnda meddelare inkom från kontakter då och då enstaka uppgifter, handlingar eller listor över personer som kunde antas vara  
 r-are. 
  Dessa kontakter fanns uppenbarligen på en mängd olika samhällspositioner men det går inte av handlingarna att avgö- ra var. 
 367  
 Det har i KPML(r):s s.k. vitbok om åsiktsregistreringen gjorts gällande att viss person tillhörande förbundsledningen 1974 lämnade uppgifter till säkerhetspolisen. 
 368  
 Utpekandet i vitboken är gjort på ett sådant sätt att det för den initierade läsaren framstår som uppenbart vem det är som avses. Det finns emellertid inget som tyder på att detta är riktigt. Av allt att döma hade säkerhetspo- lisen vid denna tid inte tillgång till någon så centralt placerad med- delare. Vid den tid som utpekandet avser var mannen vidare före- mål för telefonavlyssning och det förefaller mycket troligt att de i vitboken refererade upplysningarna var en frukt av denna telefon- avlyssning. 
 En annan förtrolig meddelare verkade i norra Sverige och hade viss insyn i KFML(r). Källan lämnade upplysningar om det interna arbetet i förbundet samt namnlistor och andra handlingar. I rappor- terna angavs ofta att materialet var åtkommet på Röda Stjärnan eller hos enskilda, kända  
 KFML(r)-medlemmar. 
  En del handling- ar var i original och hade följaktligen rimligtvis tillgripits från nå- gon  
 r-ares 
  hem eller från förbundets bokhandel. En del av uppgif- terna var sådant som man kunde läsa sig till i Proletären, t.ex. att KFML(r) var intresserat av att kartlägga säkerhetspolisen. Andra uppgifter var av mer alarmerande karaktär som att KFML(r) skulle 
  
 366 
  
 Allmän poststadga § 15. Postpersonalens tystnadsplikt. 
  
 367 
  
 Exempelvis finns i akt 15:4/6a, löpnr 1 en lista över personer som vid 1971 års värnplikts- konferens agerat så att de kan förmodas tillhöra KFML eller KFML(r). Uppgiftslämnaren sägs vara fullt tillförlitlig. 
  
 368 
  
 Vitbok. Om KPML(r), SÄPO och åsiktsregistreringen i Sverige  
  
 1969-1998 
 , 
  
  s.  
  
 47-48. 
  
  KPML(r), Göteborg 2001. 
  
 147 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 stödja grupper och enskilda som sysslade med illegal vapenhandel eller fungerade som kontaktmän för terrorister. Det talades också om sabotageverksamhet mot företag som LKAB och NJA. Källan rapporterade också om att KFML(r) räknade med att deras med- lemmar skulle omhändertas i händelse av krig. Därför skulle man ha organiserat mindre grupper i olika delar av landet med uppgift att verka i det fördolda. Men var källan trovärdig? I anslutning till en av rapporterna gjorde sektionen i Umeå följande källkritiska re- flektion: 
 Sanningen beträffande sabotageuppgifterna är svårbe- dömd. Jag har aldrig kommit på källan med osanning i sak. I rent politiska spörsmål och värderingar kan vis- sa överdrifter ha spårats. 
 Uppenbarligen var det svårt att avgöra hur pass tillförlitliga uppgif- terna var. I slutet av april 1975 återkom sektionen i Umeå till detta och menade att källans trovärdighet kan svårligen diskuteras. Ändå bedömde sektionen att så långt man kunnat se och i jämfö- relse med uppgifter från andra sektioner var informationerna i stort riktiga. 
 369  
 I maj 1975 upphörde dock rapporteringen. Bak- grunden var att källan gillrat en fälla för säkerhetspolisen och tagit kontakt med en journalist från FiB/Aktuellt som i en artikel avslö- jade hela historien. 
 Källan berättade i tidningen att han begått ett  
 50-tal 
  inbrott för att få fram namn att lämna till säkerhetspolisen samt att han också fått betalt ett par hundra kronor varje gång. Kontakten hade eta- blerats i samband med att han satt häktad för inbrott och narkoti- kabrott. Mannen uppgav också att han gjort bandupptagningar av sina telefonsamtal med polisen från vilka också utdrag publicerades i tidningen. På frågan om man från säkerhetspolisens sida var med- veten om att han begick inbrott för att få fram sina namnlistor för- klarade han att dom vill inte höra talas om hur jag kommit över alla namn. Huvudsaken att jag levererar dem. 
 370  
 I artikeln beskrevs också hur FiB/Aktuellts reporter övervakade ett möte mellan man- nen och hans kontaktperson inom säkerhetspolisen. Från säker- hetspolisens sida lämnades inga som helst kommentarer kring fal- let. 
  
 369 
  
 PM 25/4 1975. ACU SH  
  
 175-75. 
  Graves 15:4/6a löpnr 13. SÄPO. 
  
 370 
  
 Artikeln var iförd som faksimil i  
  
 Västerbottens-Kuriren 
  4/6 1975. Klipp i akt 15:4/6a löpnr 6. SÄPO. 
 148 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Fallet uppmärksammades också av dagspressen i Västerbotten som dock fann historien svår att tro på. Gick det verkligen till på det här viset? Förekommer spionage från SÄPO:s sida mot väns- tergrupper i Umeå? Västerbottens Folkblad ställde sig den 4 juni 1975 frågande till uppgifterna och menade att mannen kunde vara en bluff. 
 371  
 Västerbottenskuriren vände sig till företrädare för väns- tern i Umeå vilka dock också ställde sig skeptiska till mannens uppgifter. En företrädare för VPK menade att hela historien lukta- de agentromantik: 
 Jag tycker det är litet för mycket agentromantik över hela berättelsen. Att SÄPO finns i Umeå är ju ingen hemlighet. Men att de skulle anställa människor som den i artikeln omtalade tycker jag verkar litet väl na- ivt. Jag tror SÄPO är smartare än så. 
 372 
  
 En företrädare för SKP menade att det inte var omöjligt att mannen var agent men hade svårt att tro det. Mannen hade väldigt livlig fan- tasi, menade han. 
 373 
  
 I själva verket var dock mannens uppgifter helt riktiga. I okto- ber 1973 hade mannen suttit häktad för narkotikabrott. Enligt en PM i ärendet hade mannen berättat för förhörsledaren om sina kontakter med KFML(r) och därvid uttryckt farhågor för att vissa av medlemmarna kunde vara farliga. Detta ledde till att sektionen i Umeå tog kontakt med mannen för att höra vad han kunde ha att berätta. Han berättade då en del om det inre livet inom KFML(r) och om personer inom förbundet vilka identifierades med namn och personnummer. På sektionen i Umeå var man uppenbarligen ganska nöjd med uppgifterna: 
 Trots Z:s person kan man säga att hans lämnade uppgifter följer verkligheten. Det mesta av vad Z har berättat är i stort sett redan känt här. Vissa de- taljer som han kommit med är dock nyheter för oss här. Sammanfattningsvis kan sägas att Z:s uppgifter är riktiga. 
 374 
  
 371 
  
 Klipp i akt 15:4/6a löpnr 6. SÄPO. 
  
 372 
  
 Intervju med företrädare för VPK i Umeå.  
  
 Västerbotten-Kuriren 
  4/6 1975. Klipp i akt 15:4/6a löpnr 6. SÄPO. 
  
 373 
  
 Ibid. 
  
 374 
  
 PM ang KFML(r) i Umeå 
 . 19/10 1973. Graves 15:4/6a löpnr 6. SÄPO. 
 149 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 En vecka senare hölls ytterligare ett samtal men det var först på senhösten 1974 som samarbetet kom igång mera på allvar. Efter ett telefonsamtal från Z överenskoms om ett sammanträffande var- vid Z erbjöd sig att lämna information om KFML(r) och SKP. Efter det att Fib/Aktuellt avslöjat källans verksamhet hamnade sek- tionschefen i Umeå i blåsväder. I en PM daterad den 31 maj 1975 förklarade denne att han var förbryllad av uppgiften att inbrott be- gåtts men ansåg sig aldrig haft anledning fråga om detaljer kring hur källan fick tag på materialet. Källan hade sagt hos den och den låg materialet där och där. Det vara bara att sno det och skriva av det. Sektionschefen fortsätter: 
 Nu efteråt i efterklokhetens namn, kommer givetvis frågorna, varför jag uppehöll informationskontakt med en sådan person som Z. Jag borde ha förstått, att det skulle kunna gå galet. Mitt svar: Jag visste, att Z rörde sig i smeten. Som person var Z ointres- sant. Det väsentliga för mig som, frontarbetande sä- kundman var, vad kunde han ge mig. Av mig fick han ingenting annat än pengar för sina tjänster. 
 Han förklarade vidare att han kände stor bitterhet inför ledningens krav på ökad inhämtning av uppgifter samtidigt som det påbjöds försiktighet för att inte skada verksamhetens anseende. 
 Jag känner stor bitterhet och besvikelse efter senaste föreståndarmötet och tillåter mig följande kom- mentar. Första dagen krävdes från podiet ökad aktivi- tet för att anskaffa informationer till HT 19- komplexet. Sista dagen påbjöds från samma plats yt- tersta försiktighet för att vi inte skulle genera verk- samhetens anseende. Som frontarbetande säkundman påstår jag, att med skygglappar och mörka glasögon utanför staketet finner man inga informationer av värde för HT 19. På grund av HT 19:s höga tak måste frontarbetet flyttas innanför staketet, och då upp- står omedelbart risk för konfrontation. Hur skall vi frontarbetande säkundmän egentligen bete oss för att skaffa de nödvändiga informationerna? Samma an- skaffningsproblem som beträffande HT 19 råder även för informationer till andra inriktningar inom verk- 
 150 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 samheten. Frontarbetet måste flyttas innanför stake- tet med åtföljande risk för konfrontation. 
 375 
  
 3.2.6 
  
 Samarbete med utländska tjänster 
  
 Uppgifter om KPML(r):s kontakter i utlandet inflöt med viss re- gelbundenhet från säkerhetspolisens samarbetspartner utomlands. Det kunde röra sig om  
 r-are 
  som varit utomlands eller allmänt om kontakterna med t.ex. PFLP. 
 376  
 I vilken utsträckning säkerhets- tjänsterna till samverkande utländska tjänster har vidarebefordrat uppgifter om medlemmar eller sympatisörer till KPML(r) har inte utretts inom ramen för denna rapport. Att sådant uppgiftslämnan- de har förekommit visas dock av ett fall från år 2001. 
 I februari 2001 inkom uppgifter från en samverkande säkerhets- tjänst. I samband med husrannsakan i en lägenhet uthyrd till med- lemmar i en organisation för solidaritet med Kurdistan påträffades i en anteckningsbok namnet Freeman [fingerat] samt dennes telefonnummer. Från utländskt håll förklarades att man var tacksamma för eventuell bakgrundsinformation om Curtis. I början av mars 2001 faxade SÄPO sitt svar till den utländska säker- hetstjänst som begärt uppgifterna. Bland de uppgifter som lämna- des ut fanns information om att mannen sedan länge varit aktiv inom KPML(r) och bl.a. deltagit i fredsmarscher och arbetat inom partiets idrottsförening. 
 377  
 Avslutningsvis kan två saker noteras an- gående detta ärende: Det finns inga övriga handlingar i Görans- sons personakt som tyder på kontakter i utlandet av detta slag. Uppgifter av detta slag, medlemskap i KPML(r), arrangör av fredsmarscher m.m skulle knappast ha lämnats ut till en svensk myndighet vid en registerkontroll. 
  
 3.2.7 
  
 Andra kontakter 
  
 De uppgifter som samlats i akterna över KPML(r) visar att säker- hetspolisen hade ett brett kontaktnät bestående av personer inom olika samhällsområden. Av särskilt intresse, framför allt i Göteborg under  
 1970-talet 
  var att försöka kartlägga KFML(r):s driftceller ute på företagen. Till sin hjälp hade säkerhetspolisen runt om i landet 
  
 375 
  
 PM 31/5 1975. Graves 15:4/6a löpnr 6. SÄPO. 
  
 376 
  
 Se handlingar i akt 15:4/6e löpnr 2. SÄPO. 
  
 377 
  
 Angående den svenske medborgaren  
  
 ------. 
  PM 1/3 2001. PM 8/3 2001. Green personakt, löpnr A 2. SÄPO. 
 151 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 en mängd kontakter ute på företagen som kunde lämna uppgifter om  
 r-are. 
  En del av dessa var knutna till den socialdemokratiska fackföreningsrörelsen medan andra fanns på arbetsgivarsidan mes- tadels som personal- eller säkerhetschefer. En säkerhetspolis som anställdes vid sektionen i Luleå 1971 har berättat att han genom en kontakt på chefsnivå vid NJA på ett tidigt stadium kunde få upp- gifter om  
 r-are 
  som skapade problem på företaget. 
 378 
  
 En tidigare anställd vid sektionen i Göteborg har uppgivit att han genom kontakter bland de vaktchefer på Volvo som tidigare varit poliser, kunde få hjälp med att identifiera personer som stod utanför företagets grindar och delade ut flygblad. 
 379  
 I de dagboks- anteckningar som efterlämnats av en kommissarie vid säkerhetspo- lisen i Helsingborg finns flera exempel på det kontaktnät säker- hetspolisen hade på företagen. Ett exempel kan hämtas från den 18 oktober 1972. Säkerhetspolisen hade fått kontakt med två ingenjö- rer på Boliden som bedömdes vara pålitliga och användbara: 
 F [ingenjör 1] skall på personalkontoret under någon förevändning ta fram namnuppgifter på de han tror är  
 r-are. 
  Därefter ringer han mig för ett samman- träffande mellan oss och R [ingenjör 2]. F förde på tal att det flera gånger inträffat händelser på företaget som smakat sabotage, t.ex. stora malmklumpar bland aluminiumsulfatet o.s.v. Det överenskoms att han kontaktar oss vid liknande händelser. 
 380 
  
 Murphy har i Vazquez bok om IB berättat att under hans tid som vice vd i Götaverken kunde både företagsledningen och facket få information från den lokala säkerhetspolisen. 
 381 
  
 3.2.8 
  
 Andra metoder 
  
 Det finns åtskilliga exempel på att handlingar och adressböcker med politiskt innehåll omhändertagits i samband med att någon person varit föremål för husrannsakan för brott av något slag. Om 
  
 378 
  
 Samtalsuppteckning nr 421. Anteckningar från samtal med f.d. säkerhetspolisen den 7/6 2000. SÄKO. 
  
 379 
  
 Samtalsuppteckning nr 408. Anteckningar från samtal med f.d. säkerhetspolisen den 14/11 2000. SÄKO. 
  
 380 
  
 Booker Rudolphs anteckningar 18/10 1972. SÄPO. 
  
 381 
  
 Kokk, Harvey:  
 Vitbok. Militärens hemliga nätverk i arbetarrörelsen 
 . Hjalmarson  Scott, Stockholm 2001, s.  
  
 263-264. 
  
 152 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 innehållet bedömts vara av intresse för säkerhetspolisen har hand- lingarna kopierats. Det rör sig ofta om adresser och telefonnummer till partikamrater och sympatisörer men det kan också vara frågan om interna dokument t.ex. protokoll. Några exempel kan här anfö- ras. I samband med att en person anhölls misstänkt för tillgrepps- brott fick säkerhetspolisen tillgång till mannens anteckningsbok varvid namn och telefonnummer skrevs av. 
 382  
 Den 14 november 1972 lämnades en upphittad portfölj in till säkerhetspolisen i Göte- borg. Eftersom innehållet hade anknytning till KFML(r) kopiera- des handlingarna. 
 383  
 I anslutning till en narkotikautredning i Norr- köping 1973 omhändertog polisen en anteckningsbok vars innehåll kopierades av säkerhetspolisen. 
 384  
 Våren 1973 anmäldes en bil stu- len. När bilen återfanns konstaterades att i densamma fanns propa- ganda och en del interna handlingar rörande KFML(r). Dessa kopi- erades. 
 385 
  
 3.3 
  
 IB och KPML(r) 
  
 Bland säkerhetspolisens handlingar som inkommit från IB finns endast en mindre mängd som rör KFML(r). En del uppgifter om motsättningarna i Göteborg mellan KFML och KFML(r) inkom från infiltratören Ortiz. Några enstaka rapporter finns också från andra  
 IB-källor. 
  I vilken utsträckning IB i övrigt bedrev någon verksamhet riktad mot KFML(r) under  
 1970-talet 
  är svårt att fastslå med någon större grad säkerhet – endast ett fåtal IB- handlingar har påträffats i MUST:s och SÄPO:s arkiv med anknyt- ning till KFML(r). 
 386 
  
 En tidigare  
 IB-medarbetare, 
  Patel, har i Vazquez bok samt även för Säkerhetstjänstkommissionen berättat att han åren  
 1972-1973 
  för IB:s räkning genomförde kurser för SSU:are i argu- mentationsteknik. Syftet skulle vara att bättre förbereda dem på att 
  
 382 
  
 PM RPS/Säk, Umeå 9/11 1972. Graves 15:4/6a löpnr 5. SÄPO. 
  
 383 
  
 PM om detta i Göteborgssektionens arkiv, JWK 1, vol 27. SÄPO. 
  
 384 
  
 Spaningsuppslag angående extremistisk verksamhet.  
  
 RPS/säk, Norrköping, 30/8 1973. Göte- borgssektionens arkiv, JWK vol 29. SÄPO. 
  
 385 
  
 KFML(r)-propaganda 
  
  funnen i stulen kurirbil 
 . PM 16/4 1973. Akt 15:4/6 a löpnr 6. SÄPO. 
  
 386 
  
 Enligt uppteckningen från ett förhör med en tidigare  
  
 IB-anställd 
  ska dock IB med hjälp av Ortiz ha tagit sig in i KFML(r):s lokal i Göteborg någon gång i början av  
 1970-ta- 
  let. Uppgiften är dock av allt att döma felaktig. Det var KFML:s lokal i Göteborg som IB i oktober 1970 med hjälp av Haney tog sig in i och där kopierade befintliga handlingar. Se samtalsuppteckning nr 359 från förhör med x den 3/5 2000 samt nr 84 från förhör med Ortiz 3/5 2000. SÄKO. 
 153 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 debattera med  
 r-are. 
  Bland deltagarna ska även ha funnits äldre so- cialdemokrater som Murphy och Smith. 
 387 
  
 Av intresse i sammanhanget är den källa betecknad AC som verkade vid det socialdemokratiska partihögkvarteret och stod i kontakt med säkerhetspolisen i Umeå  
 1969-1972. 
  Källan kunde stundtals lämna över initierade rapporter rörande interna för- hållanden inom den svenska vänstern bl.a. KFML(r). Andra rap- porter som överlämnades av denna källa var politiska analyser pro- ducerade inom det socialdemokratiska partiet eller inom fackföre- ningsrörelsen. Det går dock inte att klarlägga något säkert samband mellan denna källa och IB. 
 Hardy har i samtal uppgett att situationen ute på ar- betsplatserna i början av  
 1970-talet 
  upplevdes som mycket svår. Lee nämner särskilt Arendalsstrejken. Tidigare hade de fackliga representanterna kunna klara kommunisterna men nu stod man inför en ny situation med akademiker som tog anställning i t.ex. varvsindustrin eller flyttades till olika platser där de nya kom- munistorganisationerna ville vinna inflytande. I detta läge fanns det uppenbarligen ett behov av informationer från IB:s återupptagna inrikesverksamhet. Sådan ska också ha influtit på olika sätt. 
 388 
  
 Det har ofta i samband med att den s.k. sjukhusaffären debatte- ras, gjorts gällande att denna inte initierades av säkerhetspolisen utan att det i själva verket var IB som låg bakom det hela. 
 389  
 Det finns emellertid inget som talar för att den tolkningen är riktig. Sä- kerhetspolisen i Göteborg hade vid den här tiden som huvudupp- gift när det gäller inrikessidan, att kartlägga KFML(r) och då sär- skilt cellbildningen på arbetsplatserna. Därtill kommer det faktum att flera anställda vid sjukvårdsförvaltningen i Göteborg hade kon- takter med palestinska organisationer vilka säkerhetspolisen upp- fattade som terroristorganisationer. Det torde därför av säkerhets- polisen ha uppfattas som en prioriterad men normal arbetsuppgift att kartlägga den cellbildning som fanns på sjukhusen i Göte- borg. 
 390 
  
 387 
  
 Kokk, Harvey:  
 Vitbok. Militärens hemliga nätverk i arbetarrörelsen 
 . Hjalmarson  Scott, Stockholm 2001, s.  
  
 453-465. 
  
 388 
  
 Samtal med Hardy 14/10 2002. SÄKO. 
  
 389 
  
 Se t.ex. Vinge, Williams:  
  
 Säpochef  
  
 1962-70 
  
 s.  
 198-210 
  och Rodriguez, Wilcox:  
 Mot strömmen – om 
  
 30 
  
 år i svensk vänsterpolitik 
  
 , s. 97. 
  
 390 
  
 I säkerhetspolisens kvartalsrapport nr 3/1974 redovisades de driftceller som var kända av polisen. Det framhölls därvidlag, att det var mycket svårt att få fram uppgifter om drift- cellerna. Akt 5:721d  
  
 1-28 
  löpnr 12. SÄPO. 
 154 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 3.4 
  
 Emmausrörelsen 
  
 Emmausrörelsen har sina rötter i Frankrike där prästen Cruz re 1949 bildade den första gruppen. I Sverige leder rörelsen sin hi- storia tillbaka till 1959 då grupper bildades i Lund, Uppsala och Stockholm. Verksamheten gick ut på att samla in kläder och annat som sedan med hjälp av Lutherhjälpen skickades till tredje världens behövande. Det religiösa ursprunget torde dock rörelsen i Sverige ganska tidigt ha lämnat bakom sig. 1965 förenade sig två grupper från Stockholm respektive Lund som kallade sig Brennan lump- samlare, och köpte ett nedlagt glasbruk samt några bostadshus i Björkå i Småland. Omkring 1970 hade verksamheten fått mer stad- ga och en klarare politisk och antiimperialistisk inriktning med sik- te på att bekämpa rasförtryck och kolonialism. Bland biståndsmot- tagarna från 1970 och framåt kan nämnas ANC, SWAPO, PFLP och Holmes i Västsahara. 
 Gonzalez drivs som ett arbetskollektiv där i genomsnitt runt 30 personer arbetar. Dessutom finns filialer och försäljnings- ställen på flera orter i Sverige. Arbetet med att samla in kläder, pry- lar och möbler för försäljning har till stor del finansierats genom bidrag från SIDA. Verksamhetsåret  
 1993-1994 
  uppgick Klein bidraget till drygt sju miljoner kronor. I en intervju för tidningen Ny Dag 1985 berättade föreningens ordförande, Sejr Sullivan, att nya medarbetare måste arbeta inom föreningen i ett år innan medlemskap kan beviljas. Dessutom måste nya medlemmar gå ige- nom studier i tre steg omfattande föreningens historia och målsätt- ning,  
 marxism-leninism 
  samt fria ämnen. Av politiska partier var det bara KPML(r) som Brennan samarbetade med på ett mera eta- blerat sätt vilket ordföranden Burns förklarade med att KPML(r) i praktisk handling visat att de stöder Brennan. Några principiella skäl att inte samarbeta med andra partier fanns inte fortsatte han. Visst samarbete hade även förekommit med VPK. 
 391  
 Officiellt har  
 Emmaus-Björkå 
  förklarat sig vara en religiöst och partipolitiskt obunden förening. I praktiken har dock sedan tidigt  
 1970-tal 
  en nära relation funnits mellan föreningen och KPML(r). En av pionjärerna inom  
 Emmaus-Björkå, 
  Smith, uttryck- te detta på följande vis i Proletären 1990: 
 Det var inte konstigt att föreningen efter lång tids ideologisk kamp då tog ställning för det kom- munistiska partiet, KPML(r). Detta för att det var ett 
  
 391  
 Ny Dag 29/8 1985. Akt  
 829500-1112 
 (Emmaus-Björkå) 
  löpnr 1. SÄPO. 
 155 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 revolutionärt parti, som verkligen stod principiellt fast vid den proletära internationalismen, och som också tog kampen för socialismen i Sverige på allvar. Jag är övertygad om att det var ett bra ställnings- tagande, som har haft stor betydelse för båda par- ter. 
 392 
  
 Av verksamhetsberättelsen för 1978 framgår att föreningen under året fick hjälp av KPML(r) som tillhandahöll en studiehand- ledare. 
 393  
 Det nära förhållandet till KPML(r) är också den huvud- sakliga förklaringen till säkerhetspolisens intresse för Emmaus- rörelsen och då särskilt  
 Emmaus-Björkå. 
  
 3.4.1 
  
 Säkerhetstjänsterna och Emmausrörelsen 
  
 Det äldsta påträffade exemplet på att svenska underrättelse- och säkerhetstjänster intresserat sig för Brennan är från 1961. I en rap- port ang den kommunistinfluerade Europeiska fredsmarschen 1961 konstaterade  
 T-kontoret 
  att ett flertal organisationer var in- blandade i detta projekt, bl.a. Brennan i Lund. 
 394  
 1968 betraktade försvarsstaben i en orientering Emmausrörelsen som en del av den försvarsfientliga verksamheten i Sverige. 
 395  
 Förre  
 IB-medarbetaren 
  Ryan, nämnde i samtal med 1974 års underrättelse- utredning också Brennan som ett exempel på att IB inte bara in- tresserade sig för den rent revolutionära delen av den svenska väns- tern. 
 396 
  
 För säkerhetspolisens del ökade intresset att följa Emmaus- rörelsen i början av  
 1970-talet. 
  År 1972 noterades bl.a. att en grupp medlemmar i  
 Emmaus-Björkå 
  deltog i ett  
 FNL-möte 
  i Växjö ar- rangerat av KFML. Enligt säkerhetspolisen besökte Long 1973 varvid det beslutades att medlemmarna i föreningen skulle ingå i KFML(r) som lokalavdelning. Samtliga medlemmar i  
 Emmaus-Björkå 
  uppgavs nu gå igenom KFML(r):s grundcirkel vil- Armstrong därefter också blev obligatorisk för medlemmar i Emmaus- Björkå. Säkerhetspolisen menade också att förfarandet i oktober 
  
 392 
  
 Proletären nr 25  
  
 21-27/6 
  1990. Akt  
 829500-1112 
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 393 
  
 Kopia av verksamhetsberättelsen i akt  
  
 001306-7616 
  löpnr 1 (Brennan ideologi och upp- byggnad). SÄPO. 
  
 394 
  
 Källa 3130 10/6 1961. Akt P 5676 (Världsmedborgarrörelsen) löpnr A 1. 
  
 395 
  
 Orientering om försvarsfientlig verksamhet 
 . Fst/Säk 15/11 1968. Serie Ö VIII, vol 1. MUST. 
  
 396 
  
 Alvarez, Ramirez:  
 Det grå brödraskapet. 
 156 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 1974 godkänts av KFML(r):s centralkommitté och att Emmaus- Björkå nu erkändes som lokalorganisation till KFML(r). 
 397 
  
 I de stadgar som  
 Emmaus-Björkå 
  antog 1974 hävdades emeller- tid att föreningen är partipolitiskt obunden. Om säkerhetspolis- ens uppgifter avseende  
 Emmaus-Björkås 
  status som lokalorganisa- tion inom KFML(r) var riktiga var detta förhållande i alla händelser dolt för omvärlden. 
 398  
 Vilka belägg hade då säkerhetspolisen för att  
 Emmaus-Björkå 
  i hemlighet var en del av KFML(r)? I en PM date- rad den 16 oktober 1973 skrev chefen för säkerhetspolisens sektion i Göteborg, Summers, följande: 
 Genom en  
 strängt förtrolig  
 meddelare har erfarits, att Hall och Johnson nyligen varit på be- sök hos representanter för Emmausrörelsen i Björkå. Sedan någon tid tillbaka har förhandlingar förts om rörelsens övergång till KFML(r) och vid det senaste besöket har man numera nått full enighet i frågan. Rörelsens medlemmar kommer att ingå i KFML(r) och bilda egen lokalavdelning och ställa sig under förbundets ledning på samma sätt som SKU (ml) gjort. Enigheten bland medlemmarna hade varit så gott som fullständig. Wilcox Baude är mycket belåten med utvecklingen och hade under de två dagar besö- ket varade flera lyckade politiska möten. 
 399 
  
 Den förtrolige meddelaren som hänvisades till torde här innebära telefonavlyssning. Ytterligare ett belägg för kopplingen mellan Brennan och KFML(r) fann säkerhetspolisen i en notis i Proletären den 25 oktober 1974 med rubriken nya lokalorganisationer: 
 Centralkommittén beslutade på sitt 10:e plenarmöte, under helgen  
 4-6 
  oktober, att erkänna fem nya grup- per som lokalorganisationer till KFML(r). Det gäller orterna Kiruna, Boden, Härnösand, Björkå och Ron- neby. Kamraterna på dessa orter har under en längre tid bedrivit studier av KFML(r):s material. De har 
  
 397 
  
 PM 23/6 1983. Graves  
  
 829500-1112 
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 398 
  
 Angående den eventuella förekomsten av hemliga medlemskap i KPML(r), jfr följande bedömning gjord av säkerhetspolisen 1978: I motsats till andra vänsterextremistiska organi- sationers medlemmar är  
  
 KPML(r)-medlemmen 
  i allmänhet stolt över sin partitillhörighet som man öppet redovisar. Kvartalsrapport nr 3/1978. Graves 5:721d  
 1-28 
  löpnr 17. SÄPO. 
  
 399 
  
 Ang Emmausrörelsen i Björkå, Åseda, anslutning till KFML(r).  
  
 16/10 1973,  
  
 OG-SH 
  
  334- 
  
 73. 
  
 Akt 15:4/6b löpnr 1. SÄPO. 
  
 157 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 också utvecklat den politiska verksamheten på sina respektive orter så positivt att en tillräcklig politisk och organisatorisk grund har lagts för att den fortsat- ta verksamheten skall tryggas och därmed bädda för vidare framgångar. 
 400 
  
 För säkerhetspolisen torde denna notis ha bedömts vara det slutgil- tiga beviset för att  
 Emmaus-Björkå 
  i formell mening utgjorde en lokalorganisation inom KFML(r). Men en sådan slutsats går egent- ligen inte att dra av notisen i Proletären. Av denna framgick endast att Montgomery var en av de orter där en ny lokalorganisation etablerats. Däremot sades ingenting om att denna skulle vara  
 identisk  
 med or- tens Emmausförening. 
 Det förefaller rimligt att anta, att merparten kanske rentav alla medlemmar som KFML(r) hade i Björkå 1974 även var medlemmar i Brennan. Däremot kan notisen inte läggas till grund för slutsatsen att samtliga medlemmar i  
 Emmaus-Björkå 
  också med automatik var medlemmar i KFML(r). Det går heller inte att med stöd av uppgif- terna ovan dra slutsatsen att relationen mellan  
 Emmaus-Björkå 
  och KFML(r) var bestående för all framtid. Men det var just dessa två slutsatser som säkerhetspolisen i praktiken kom att dra av de upp- gifter som förelåg 1974. Sedan detta år har säkerhetspolisen nämli- gen betraktat  
 Emmaus-Björkå 
  som en del av KFML(r) vilket, som framgår nedan, fick konsekvenser när det gäller att registrera an- ställda inom Brennan. 
  
 Emmaus-Björkås 
  status som oberoende förening upprepades i stadgarna från 1991 § 1, vari stipulerades att föreningen skall vara obunden i förhållande till alla organisationer. Denna formella obundenhet kan dock inte undanskymma att det har funnits en klar ideologisk affinitet mellan  
 Emmaus-Björkå 
  och Booker(r). Detta framträder tydligt i föreningens i oktober 1987 antagna handlings- linje där det slås fast att föreningen är politiskt bunden till den ve- tenskapliga socialismen och baserad på den proletära internat- ionalismen. Föreningens uppgifter förklarades vara att förmedla materiellt och politiskt stöd till de nationella befrielserörelserna samt i samarbete med andra progressiva organisationer stödja ar- betarklassens objektiva intressen för ett socialistiskt Sverige. 
 401 
  
 Under 1970- och  
 1980-talen 
  bedrevs knappast någon spaning mot Emmausrörelsen. Flygblad och liknande samlades in i den mån de kom i säkerhetspolisens händer. Från 1990 kom dock intresset 
  
 400 
  
 Kopia i akt  
  
 001306-7616 
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 401 
  
 Stadgar och handlingslinje finns i akt  
  
 829500-1112 
  löpnr 3. SÄPO. 
 158 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 att växa och i en PM daterad den 3 april samma år förklarade sek- tionen i Växjö att man var överens med författningsskyddet i Stockholm om att det var angeläget att respektive sektion följer upp verksamheten vid sin Emmausförening eller till denna närstå- ende organisation som finns inom sektionens område. Att detta var viktigt förklarades med kopplingen till KPML(r) och partiets nu intensifierade verksamhet. 
 402 
  
 När  
 Emmaus-Björkå 
  firade 25 år 1990 fick säkerhetspolisen i Växjö uppgifter från en källa som var på plats. Bl.a. noterades att KPML(r) deltog med två officiella representanter vilka över- lämnade 10 000 kronor som gåva till  
 Emmaus-Björkå. 
  Källan lämn- ade också en lista på registreringsnummer på bilar som förekom i närheten. 
 403  
 Även den av  
 Emmaus-Björkå, 
  KPML(r) Växjö och Proletärens FF arrangerade  
 ANC-maran 
  samma år övervakades varvid sedvanliga iakttagelser av bl.a. bilnummer gjordes. 
 404  
 Genom källan, som enligt sektionen i Växjö ibland hade viss insyn i verk- samheten, fick också säkerhetspolisen 1990 tillgång till en lista med uppgifter om samtliga anställda. Källan lämnade vidare information som pekade på att kontakter fanns mellan  
 Emmaus-Björkå 
  och ut- omparlamentariska grupper som Plogbillsrörelsen. För säkerhets- polisen innebar detta en ny dimension i hotbilden: 
 Dessa knapphändiga uppgifter tyder på att Gonzalez och därmed KPML(r) har goda förbindelser med de utomparlamentariska grupperna i landet. Om det finns en målmedveten infiltration och styrning från partiet är denna mycket svår att upptäcka. Det är önskvärt med ökad uppmärksamhet för att kunna do- kumentera dessa samband. Avspänningen och föränd- ringen i Östeuropa kommer sannolikt att innebära att man inriktar sig på mer inhemska frågor såsom kärn- kraftsavveckling, Öresundsbron och EG etc. 
 Uppgifterna måste dock sägas ha varit överdrivna. I själva verket tycks det ha handlat om att en av de anställda vid  
 Emmaus-Björkå 
  i slutet av  
 1980-talet 
  var mycket aktiv inom Plogbillsrörelsen. Detta faktum borde också ha gett SÄPO en tankeställare: Plogbills- 
  
 402 
  
 Emmausföreningarna i Sverige.  
 PM 3/4 1990. Akt  
 001305-8946 
  (KPML(r) Heath kå Göteborg). Löpnr 1. SÄPO. 
  
 403 
  
 Gonzalez  
  
 25-årsjubileum 
  lördagen den 19:e maj 1990.  
 PM 28/6 1990. Akt 829500- 1112 löpnr 1. SÄPO. 
  
 404 
  
 PM, Sektion GV, 14/8 1990. Graves  
  
 829500-1112 
  löpnr 1. SÄPO. 
 159 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 rörelsens pacifistiska grundidé är nämligen i princip oförenlig med KPML(r):s leninistiska ideologi. Att en plogbillsaktivist kunde verka inom Brennan borde därmed ha lett till att SÄPO omprövade frågan hur sambandet mellan Brennan och KPML(r) egentligen såg ut. Så skedde emellertid inte och säkerhetspolisen lät 1990 registre- ra plogbillsaktivisten som medlem i KPML(r). 
 405  
 Detta trots att det framstår som osannolikt att KPML(r) skulle acceptera en pacifist och plogbillsaktivist som medlem. Stöd för sambandet mellan KPML(r) och  
 Emmaus-Björkå 
  ansåg sig säkerhetspolisen dock ha funnit 1992 då det konstaterades att KPML(r):s kontaktperson i Åseda hade samma telefonnummer som  
 Emmaus-Björkå. 
 406 
  
 I december 1997 intresserade sig SÄPO för de interna problem som kunde skönjas inom  
 Emmaus-Björkå. 
  SÄPO:s arbetsgrupp i Växjö fick bl.a. information om att ekonomin var dålig vilket bl.a. var en följd av betungande energikostnader. 
 407 
  
 SÄPO:s intresse för Emmausrörelsen har i första hand varit rik- tat mot Björkå men även de andra avdelningarna har ägnats visst in- tresse. I augusti 1990 lade säkerhetspolisen upp en ny sakakt för den nybildade Emmausföreningen i Sundsvall. Trots att uppgifter saknades om eventuell koppling till KPML(r) registrerades före- ningen som lokalorganisation inom KPML(r). 
 408  
 I samband med att sakakten lades upp konstaterades att föreningens ordförande var registrerad som medlem i KPML(r) samt att kassören fanns regi- strerad i arbetsanteckningar efter att ha deltagit i ett offentligt möte på Skönsbergs Folkets Hus där Hall talade. 
 409  
 Ytter- ligare en Emmausförening finns i Stockholm. Liksom Anderson har Khan inskrivet i stadgarna att föreningen är partipolitiskt obunden. Föreningen hade också vid mitten av  
 1980-talet 
  vissa fastlagda riktlinjer som skulle ligga till grund för behandlingen av nya medlemskap i föreningen. Av dessa riktlinjer framgick att: 
 Som medlem måste man 
 - kunna ställa upp på föreningens målsättning som står i stadgarna, särskilt föreningens partipolitiska 
  
 405 
  
 Se handlingar i Nelson personakt. SÄPO. 
  
 406 
  
 Föreningen Gonzalez – Arbetsgrupp i KPML(r).  
  
 PM, länssektionen i Växjö 25/8 1992. Akt  
  
 829500-1112 
  
  löpnr 2. SÄPO. 
  
 407 
  
 Ang förhållanden på Gonzalez 
  
 . PM SÄPO, Växjö, 3/12 1997. Akt  
  
 829500-1112 
  
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 408 
  
 Detta framgår av registreringskoden:  
  
 3005-010504 
  - vilket betyder lokalorganisation till KPML(r). Graves  
 001305-4333 
  (Murray/KPML(r)). SÄPO. 
  
 409 
  
 Murray 
 . PM RPS/Säk, Sundsvall 23/8 1990. Graves  
 001305-4333 
  (Murray/KPML(r)). SÄPO. 
 160 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 obundenhet, och stödet till antiimperialistiska organi- sationer. 
 410 
  
 År 1994 gjorde författningsskyddet i Stockholm en översyn över Emmausrörelsen och nu hävdades följande om föreningarna i Björ- kå, Sundsvall och Stockholm: 
 De tre Emmausföreningarna arbetar relativt själv- ständigt gentemot varandra och har egna styrelser. Föreningarna är lokalavdelningar till KPML(r) och för att bli medlem måste man genomgå studier i  
 marxism-leninism 
  och i föreningens historia och mål- sättning. Varje vecka avsätts tid för detta. 
 411 
  
 Till stöd för detta påstående anfördes inga som helst belägg. Sedan 1990 ingår Emmausföreningarna tillsammans med biståndsgrupp- erna  
 Brödet och Fiskarna  
 i Västerås,  
 Taylor  
 samt  
 Insamlingsgruppen i Värmland  
 i paraplyorganisationen  
 Praktisk So- lidaritet 
 . SÄPO ansåg sig dock 1994 inte kunna peka ut även dessa grupper som lokalavdelningar inom KPML(r). 
 Några fakta som belägger att alla organisationer som ingår i PS [Praktisk Solidaritet] skulle vara lokalorg- anisationer till KPML(r), med krav på partiskolning för medlemmar, finns dock inte idag även om det inte kan anses för helt otroligt. 
 412 
  
 När Gävle Biståndsgrupp 1991 registrerades med egen sakakt gjor- des detta med följande formulering: 
 Org bedriver enl uttalanden i massmedia bistånds- verksamhet i  
 U-länder. 
  Det har emellertid klart fram- gått att biståndsverksamheten utgör en mindre del därav och att den politiska aktiviteten med klar an- knytning till KPML(r) är den mest dominerande. 
 413 
  
 410 
  
 Riktlinjer för medlemmar i föreningen Khan som ligger till grund vid bedöm- ning av ansökan om röstberättigat medlemskap.  
  
 Akt  
  
 802004-7836 
  
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 411 
  
 PM ang Emmaus 
 . SÄPO, författningsskyddet 6/5 1994. Graves  
 802004-7836 
  (Khan) löpnr 1. SÄPO. 
  
 412 
  
 Ibid. 
  
 413 
  
 Graves  
  
 885001-1829 
  (Gävle Biståndsgrupp). SÄPO. 
 161 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 I akten finns dock inga handlingar som visar hur SÄPO i Gävle kommit fram till att det klart framgått att biståndsverksamhet mera är en biverksamhet och den politiska verksamheten till för- mån för KPML(r) dominerar. Sammanfattningsvis kan sägas att SÄPO:s bedömning att Emmausföreningarna utgör dolda lokalav- delningar till KPML(r) inte vinner entydigt stöd i det källmaterial som gåtts igenom. Artikeln från Proletären 1974 utgör inget belägg för att  
 Emmaus-Björkå 
  som sådant och för all framtid skulle vara att betrakta som en lokalavdelning. Beträffande övriga två före- ningar, Sundsvall och Stockholm, har över huvud taget inga belägg för detta återfunnits i SÄPO:s arkiv. 
  
 3.5 
  
 Enhetsinitiativet 
  
 Våren 1996 framträdde en ny politisk organisation på vänsterkan- ten med följande paroller på sitt program: 
  
 - 
  
 För en rättvis fördelningspolitik! 
  
 - 
  
 Stoppa nedskärningarna inom skola, vård och om- sorg 
  
 - 
  
 Dela på jobben - 6 timmars arbetsdag! - sänk pensi- onsåldern till 60 år! 
  
 - 
  
 Återställ ersättningsnivåerna till 90 procent! 
  
 - 
  
 Tafsa inte på ATP och arbetsrätten! 
  
 - 
  
 Sverige ut ur EU! 
  
 414 
  
 Organisationen var en partipolitiskt obunden enhetsfront och in- neslöt personer från såväl KPML(r) som Socialistiska Partiet och socialdemokraterna. Enligt vad Hall uppgivit i sina memo- arer kom dock initiativet till bildandet från KPML(r). 
 415  
 I april 1997 höll  
 Enhetsinitiativet  
 sin konstituerande kongress och antog då stadgar samt beslutade om en politisk plattform. I samband med kongressen skrev Socialistiska Partiets tidning  
 Internationalen  
 föl- jande om den nya organisationen: 
 Till skillnad från den närmast gängse trenden att byg- ga upp nätverk mellan olika enskilda, grupper och organisationer, har Enhetsinitiativet valt en annan väg och bygger upp en organisation med individuellt 
  
 414 
  
 Se flygblad i akt  
  
 001308-1799 
  (Enhetsinitiativet). SÄPO. 
  
 415 
  
 Rodriguez, Wilcox:  
 Mot strömmen i svensk politik under 30 år  
 s.  
  
 290-295. 
  
 162 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 medlemskap. Omkring 1 000 medlemmar i  
 30-talet 
  lokalgrupper har Enhetsinitiativet vid sitt grundande. Redan från början har KPML(r) haft ett stort infly- tande inom Enhetsinitiativet, vilket också avspeglas såväl i programmet som i valet till ny styrelse. Men det stora inslaget i styrelsen av oberoende aktivister, som Vasquez från Safe i Nässjö,  
 Morris ström, fackordförande vid Munksjö Hygien i Jönkö- ping och Durham, stridbar fd socialdemokrat i Helsingborg, borgar för att Enhetsinitiativet verkli- gen kommer att kunna spela en roll som bred enhets- rörelse. 
 416 
  
 Att KPML(r) utövade ett stort inflytande över Enhetsinitiativet var också den huvudsakliga anledningen till att SÄPO kom att intres- sera sig för organisationen. I en PM daterad den 1 oktober 1996 konstaterade SÄPO att ingenting framkommit som pekade på att verksamheten var helt eller delvis styrd av KPML(r) men ett visst inflytande över verksamheten bör partiet ha eftersom ledande per- soner inom partiet engagerat sig så starkt inom Enhetsinitiativet. Det noterades också att Hall ingick i interimsstyrelsen. 
 417 
  
 Under 1996 och 1997 bedrevs viss övervakning mot torgmöten med Enhetsinitiativet och SÄPO kartlade också vilka i ledande ställning som tillhörde KPML(r), vilket visade sig vara en mindre andel av organisationens lokala kontaktpersoner. 
 418  
 I september 1997 övervakade SÄPO en demonstration i Sundsvall riktad mot regeringens högerpolitik. I den  
 spanings-PM 
  som därefter upp- rättades betecknades den man som sökt polistillstånd för demon- strationen som en politiskt oberoende aktivist och debattör med klar vänsterprofil. Vidare rapporterades att inga incidenter inträf- fat i samband med demonstrationen. 
 419 
  
 Vid det här laget torde det ha stått klart för de flesta att Enhets- initiativet var en inrikespolitiskt orienterad vänsterorganisation med profilering mot frågor som fördelningspolitik och nedskär- ningar inom vård, skola och omsorg. Den enda fråga av utrikespoli- 
  
 416 
  
 Artikeln i Internationalen finns att läsa på Internet: (http://internationalen.se/arkiv/1997/16/artikel3.htm) 
  
 417 
  
 Enhetsinitiativet 
 . PM 1/10 1996. Graves  
 001308-1799 
  (Enhetsinitiativet). SÄPO. 
  
 418 
  
 Lokala kontaktpersoner för Enhetsinitiativet 
  
 . PM 19/11 1996. Övervakning av torgmöte 5/10 1996. PM 20/11 1996.  
 Lokala kontaktpersoner för Enhetsinitiativet 1997 
 . PM 22/4 1997. Graves  
  
 001308-1799 
  
  (Enhetsinitiativet). SÄPO. 
  
 419 
  
 Enhetsinitiativets demonstration i Sundsvall  
  
 1997-09-13 
 . 
  
  PM 15/9 1997. Graves  
  
 001308-1799 
  
  (Enhetsinitiativet). SÄPO. 
  
 163 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tisk karaktär som drevs var Sverige ut ur EU. Däremot fanns inga revolutionära målsättningar uttryckta och inte heller fanns någon koppling till främmande makt eller till utländska befrielse- eller ter- rorgrupper. Inflytandet från KPML(r) var sannolikt betydande, vilket också tidningen Internationalen konstaterat. 
 420  
 Var då detta något för SÄPO att ägna sig åt? Ja, uppenbarligen ansåg man det även på hög nivå inom organisationen. Den 29 september 1997 formulerades av Sektion Väst inom säkerhetspolisen en begäran om spaningsinsats mot ett torgmöte i Varberg med Enhetsinitiativet. Den begärda spaningsinsatsen motiverades på följande sätt: 
 Enhetsinitiativet är en organisation som bildat grup- per på en mängd olika platser i landet under senaste året. Man räknar med ett tusental medlemmar spridda över Sverige. Medlemmarna har sina rötter i olika vänsterorganisationer, från socialdemokrater till KPML(r). Det är anmärkningsvärt att sistnämnda or- ganisation är med då de tidigare inte allierat sig med andra grupperingar. Enhetsinitiativet riktar sin verk- samhet mot högerpolitiken som de anser förs i landet. Enligt ett tillstånd för Enhetsinitiativet om appell- möte i Varberg framgår att en N.N. [namn borttaget, MH] tillhörande KPML(r), är sökande. Mötet skall hållas på Torggatan i Varberg, ovanför Torggrillen. Det är av vikt att få en uppfattning om intresset för appellmötet, vilka som agerar och att få personer som deltar fotograferade. 
 421 
  
 Spaningsinsatsen godkändes av huvudenhetschefen i Stockholm och gavs därmed sanktion på mycket hög nivå inom SÄPO. Torg- mötet blev dock inställt och spaningen därmed resultatlös. Säker- hetspolisens intresse för Enhetsinitiativet var som framgått ovan kopplat till KPML(r):s verksamhet inom organisationen och synes ha avvecklats i samband med att de hemliga tjänsteföreskrifterna upphörde i december 1998. I SÄPO:s akt över Enhetsinitiativet finns dock en del flygblad som samlats in år 2000. 
  
 420 
  
 Miljöpartiet i Sundsvall skulle 1999 gå än längre och beteckna Enhetsinitiativet som KPML(r):s täckorganisation.  
  
 EU-aktuellt 
  10/6 1999. Miljöpartiet i Sundsvall. http://www2.sundsvall.se/parti/mp/text/brev/euaktuel.htm. 
  
 421 
  
 Begäran om spaningsinsats 
 . Sektion V, 29/9 1997. Graves  
 001308-1799 
  (Enhetsinitiativet). SÄPO. 
 164 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 3.6 
  
 Registrering - regelverk och praxis 
  
 I likhet med vad som gällt för andra organisationer som säker- hetspolisen har intresserat sig för har registrering av medlemmar och sympatisörer till KPML(r) skett dels i centralregistret, dels i arbetsregister som förts både lokalt och centralt. KFML(r) fanns med redan i den första förteckningen över organisationer som sä- kerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet, bilaga 1 till HT 16, vilken trädde i kraft den 1 januari 1971. När systemet med hem- liga förteckningar över organisationer upphörde i december 1998 var Booker(r) den enda organisation som fanns kvar på listan. Roth följer en genomgång av de principer som varit gällande för regi- strering i centralregistret samt i olika arbetsregister. Dessutom re- dogörs för registreringen av medlemmar i Brennan och RKU. 
  
 3.6.1 
  
 Centralregistret (CR) 
  
 Regelverket för registrering av medlemmar och sympatisörer till KPML(r) har granskats av Registernämnden i dess rapport  
 Perso- nalkontroll den 1 oktober 1969 - den 30 juni 1996  
 som publicerades den 16 december 1998. Registernämnden anförde här att både HT 15 och HT 16 i sin praktiska tillämpning kunde leda till registre- ringar som stod i strid med det i 1969 års personalkontrollkungö- relse införda förbudet mot registreringar enbart på grundval av ut- tryckt politisk åsikt. Den 13 december 1973 fattade RPS i plenum beslut om att medlemskap i KFML(r) skall leda till registrering. Detta motiverades med att medlemskap i förbundet alltid krävde genomförd utbildning i partiskola eller liknande. Detta beslut re- sulterade 1974 i HT 20. Även denna föreskrift kritiserades av Re- gisternämnden som inte ansåg det klarlagt att medlemskap alltid föregicks av utbildning i partiskola eller motsvarande. Att medlem- skap i sig bedömdes vara grund för registrering fick också till följd att personer som enbart deltagit i föreningsmöten ibland kunde re- gistreras. Detta eftersom säkerhetspolisen i vissa fall presumerade att deltagarna även var medlemmar. Även detta förhållande kritise- rades av Registernämnden. 
 422 
  
 Vidare utredning i ämnet styrker Registernämndens bedömning i denna fråga. I allmänhet krävdes partiskola för att medlemskap 
  
 422  
 Personalkontroll den 1 oktober 1969 - den 30 juni 1996 
 . Rapport till regeringen av Register- nämnden beslutad den 16 december 1998 s.  
  
 40-63. 
  
 165 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 skulle beviljas men det var inget formellt krav och det går inte att fastslå att alla medlemmar genomgått sådan utbildning som före- skrivs i tjänsteföreskrifterna. 
 423 
  
 Den avgjort vanligaste registreringsgrunden var ledande ställ- ning följt av partiskolning och verksamhet i hemliga celler. Regis- ternämnden framhöll i sin rapport att såvitt nämnden kunnat be- döma hade registreringen på grundval av medverkan i hemliga celler skett helt i enlighet med gällande regler. 
 424  
 Denna bedömning visar sig dock vid en närmare granskning tveksam. Frågan är: Var celler- na verkligen  
 hemliga 
 ? 
 En kommunistisk particell kan vara antingen öppen eller hemlig. I de av Komintern och SKP på  
 1920-talet 
  utfärdade instruktioner- na, vilka även publicerades av KFML(r) 1975, varnades bestämt emot allt hemlighetsmakeri. Hemligt arbete ansågs kunna skada partiarbetet och borde endast förekomma i tider av illegalitet. Där- emot rekommenderades restriktivitet med att nämna namn på per- soner med förtroendeuppdrag på arbetsplatserna med hänvisning till risken för svartlistning. 
 425 
  
 I den instruktion för driftcellsarbetet som KFML(r):s driftcells- utskott utfärdade 1973 nämns inget om hemlig cellbildning. Där- emot talades i instruktionen mycket om agitation och propaganda på arbetsplatserna vilket i längden svårligen låter sig kombineras med hemlighetsmakeri. 
 426  
 I Proletären publicerades i början av  
 1970-talet 
  ofta uppmuntrande artiklar om celler på olika företag. Det förekom även att bilder publicerades som t.ex. i nr 15/1974 där driftcellen på Uddevallavarvets månatliga bokbord i matsalen pre- senterades, eller i nr 12/1975 när ordföranden i fraktionsledningen för driftcellerna i Göteborg intervjuades. I november 1975, när det efter sjukhusaffären blivit känt att myndigheterna försökt kartlägga hemlig cellbildning, presenterades den hemliga cellen på Johnson grenska sjukhuset med namn och en glatt leende gruppbild. 
 427 
  
 423 
  
 I en appell från KFML(r):s organisationsbyrå uppgavs i september 1972 följande: Studiet av grundkursen (som fortfarande i allmänhet är ett krav för medlemskap) måste skiljas ut från det övriga sympatisörarbetet och bedrivas för sig. Se: artikeln Hela förbundet måste genomföra övergången till Propagandaorganisation.  
  
 Proletären nr 27/1972. 
  
 424 
  
 Registernämndens utredning 1998, s. 71. 
  
 425 
  
 Instruktion för driftcellsarbetet 
  
 .  
  
 HS-Offset 
  
  Göteborg, 1975. 
  
 426 
  
 Detta förhållande synes även säkerhetspolisen ha noterat. I en kvartalsöversikt nr 3/1978 hävdades att: Partiet ägnar sig inte åt vad som normalt avses med facklig verksamhet. Tvärt- om försöker man störa och skada det reguljära fackliga arbetet. Man har på olika ar- betsplatser s.k. hemliga arbetsplatsceller. Det säger sig självt att sådana celler för att ha någon framgång i sin kamp inte kan förbli hemliga. Akt 5:721 d  
  
 1-28 
  löpnr 17. 
  
 427 
  
 Här är den hemliga cellen!.  
  
 Proletären nr 45/1975 
 . Även GT uppmärksammade det märkliga i att KFML(r):s celler betraktades som hemliga: Cellerna – okända för vem?.  
 GT 1/11 1975 
 . GT publicerade också en bild som visade  
 r-are 
  som 1 maj 1972 tågade med stan- dar från driftcellerna på Arendal och Götaverken. 
 166 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Trots dessa påpekanden kan det naturligtvis inte uteslutas att det vid någon arbetsplats förekommit cellbildning som varit hemlig i formell mening. Det finns dock inget som tyder på att säkerhets- polisen någonsin har utrett detta. KPML(r):s driftceller har regel- mässigt och rutinmässigt bedömts vara hemliga celler i tjänstefö- reskrifternas mening även om de verkat helt öppet. Registernämn- den framhöll i sin utredning år 1998 att endast en mindre andel (6%) av det totala antalet registreringar har gjorts med detta som grund. Registernämnden ansåg inte att detta var konstigt då den aktuella verksamheten har bedrivits i hemliga former. Som stöd för detta hänvisade Registernämnden till ett kapitel i boken  
 Maois- terna 
 . 
 428  
 Detta kapitel behandlade dock de interna säkerhetsåtgär- der som KFML/SKP tillämpade och hade föga med cellbildning att göra. KFML/SKP organiserade heller inte driftceller utan verkade inom fackföreningarna med branschgrupper eller fraktioner. Drift- cellerna är typiska för KFML(r) och utgjorde förbundets viktigaste grundorganisation. 
 Som exempel på registreringar med denna grund kan nämnas en man som 1996 registrerades med aktivitet i en hemlig cell som grund. Problemet med detta var dock att uppgiften om mannens deltagande i en hemlig cell kom från tidningen Proletären varför det torde ha varit svårt för SÄPO att hävda att cellverksamheten verkligen varit hemlig. Registreringsgrunden kom också sedermera att ändras till utbildning i partiskola eller motsvarande. 
 429  
 Att regi- strera personer med hemlig cellbildning som grund framstår i lju- set av resonemanget ovan som mycket tveksamt. Merparten av de celler, kanske alla, som säkerhetspolisen kartlade verkade öppet. Samtidigt kan det vara värt att notera, att för KFML(r) var driftcel- len partiets organisation för att förbereda det väpnade upproret bland storindustrins arbetare. 
 430 
  
 Som nämnts ovan var ledande ställning den vanligaste registre- ringsgrunden. Omkring 1000 dvs. ungefär hälften av det totala an- talet  
 r-are 
  registrerades på denna grund. Vid en konferens 1979 framhölls från registerroteln att man ansåg att alltför många  
 r-are 
  registrerades på grund av ledande ställning. Detta var obehövligt ef- tersom enligt HT 20 räckte medlemskap för registrering. 
 431  
 Att fö- rekomma på valsedel för någon av organisationerna i de hemliga 
  
 428 
  
 Tran, Wall, Kelley:  
  
 Maoisterna 
 . Ordfront, 1997 s. 133 ff. 
  
 429 
  
 Se handlingar i Mendoza personakt. SÄPO. 
  
 430 
  
 25 teser. Instruktion för kommunistiska driftceller.  
  
 Utgiven av KFML(r):s driftcellsutskott.  
  
 HS-Offset, 
  
  Göteborg 1973. 
  
 431 
  
 Protokoll fört vid gemensam konferens mellan säkerhetsavdelningens västra och södra regio- ner den  
  
 18-20 
  september 1979 
 .  
  
 OG-SH 
  
 357-79, 
  
  22/11 1979. Akt 5:720/6 löpnr 12. 
  
 167 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tjänsteföreskrifterna ansågs utgöra belägg för ledande ställning och därmed grund för registrering. År 1991 begränsades detta till att enbart gälla de tio första kandidaterna på valsedeln. Beträffande personer uppsatta på KPML(r):s valsedlar gällde dock även i fort- sättningen registrering då samtliga kandidater rutinmässigt bedöm- des vara medlemmar. 
 432  
 Ytterligare ett exempel på vad säkerhetspo- lisen bedömde var ledande ställning ska här nämnas. År 1988 re- gistrerades en man i centralregistret med följande omständigheter som grund: 
 A har vid ett flertal tillfällen deltagit på KPML(r):s möten. A deltog i årets första maj dem, Röd Front som gick från Hedbergska skolan till torget. Efteråt deltog A och skjutsade fanor i sin bil till bokhandeln Röda Stjärnan. 
 433 
  
 Exakt vad som kvalificerade mannen för att registreras på grund av ledande ställning är svårt att avgöra. De särskilda registrerings- grunderna gav säkerhetspolisen mycket goda möjligheter att regi- strera medlemmar och sympatisörer till KFML(r)/KPML(r). Några exempel kan här få illustrera detta. En kvinna registrerades efter det att tidningen Proletären nämnt henne som en av dem som ansvara- de för busstransporterna till sommarlägret i Tiveden 1996. 
 434  
 Regi- streringsgrunden var utbildning i partiskola eller eljest med syfte att omvandla samhället med våld. SÄPO:s uppfattning var att samtliga deltagare i sommarlägret var medlemmar och alla med- lemmar har genomgått utbildning motsvarande partiskola – två slutsatser som förefaller vara osäkra. Några månader senare kom- pletterades akten med uppgiften att kvinnan var en av Proletärens FF:s kontaktmän. År 2000 begärde kvinnan att få se sin  
 SÄPO-akt 
  vilket beviljades såtillvida att hon fick se en omskriven handling in- nehållande uppgiften att hon varit transportansvarig för sommar- lägret samt även två handlingar som utvisade att Registernämnden vid två tillfällen tagit del av akten. 
 435 
  
 År 1995 registrerades tre kvinnor efter att ha deltagit i KPML(r):s kvinnokonferens den  
 11-12 
  mars 1995. SÄPO fick 
  
 432 
  
 Halvårsrapport från författningsskyddet 1/10  
  
 1990-31/3 
  1991 
 . Graves  
  
 001301-1846. 
  
  SÄPO. Hall har i samtal med Säkerhetstjänstkommissionen uppgivit att det förekommit att ickemedlemmar kandiderat på partiets listor till kommunalvalen. 
  
 433 
  
 Registreringsblankett i Jones personakt. SÄPO. 
  
 434 
  
 Ansvariga för transporter till KPML(r):s sommarläger i Tiveden 
  
 . PM 2/7 1996. Rodriguez sons personakt. SÄPO. 
  
 435 
  
 Se handlingar French personakt. SÄPO. 
  
 168 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 kännedom om konferensen genom tidningen Proletären och över- vakade konferensen genom att fotografera och videofilma deltagar- na. Registreringen godkändes av rotelchefen vid författnings- skyddet. En av de registrerade kvinnornas personakt innehåller idag fortfarande bara handlingen rörande kvinnokonferensen 1995. Till en annan av de tre personakterna har kunnat läggas en handling med uppgifter om att hon var ansvarig för bussransporterna till Ti- vedenlägret 1996 (jämför fallet ovan) samt handlingar angående att hon fick ta del av sin akt år 2000. Hon fick då endast se tidnings- klipp om kvinnokonferensen. Den tredje personakten har gallrats ur SÄPO:s arkiv år 2001 vilket tyder på att även de två andra kvin- nornas akter kommer att gallras inom kort. 
 Ett tredje fall avser en kvinna som vid mitten av  
 1990-talet 
  regi- strerades efter det att hon uppmärksammats i Proletären med an- ledning av hennes  
 50-årsdag. 
  I artikeln presenterades kvinnans livs historia och det framgick bl.a. att hon varit medlem i KPML(r) i tio år. Akten är i skrivande stund inte gallrad. 
 436  
 Från 1994 till 1998 minskade stadigt antalet registrerade  
 r-are 
  från 1 823 första kvarta- let 1994 till 1 346 år 1998. I april 1996 fanns 1 618  
 r-are 
  registrerade i CR. Av dessa var 22 placerade i den farligaste registreringskatego- rin, A. 
 437  
 Kategorin definierades på följande sätt: 
 Personer som är eller kan befaras bli verksamma som ledare för så farlig verksamhet att de i ett för landet kritiskt läge måste ägnas särskild uppmärksamhet. 
 438 
  
 Hösten 1998 gjorde författningsskyddsroteln vissa inskränkningar i registreringen av  
 r-are 
  då det beslutades att förekomst på valsedel till 1998 års val inte skulle utgöra registreringsgrund. 
 439  
 I december 1998 upphörde systemet med hemliga tjänsteföreskrifter som un- derlag för registreringen varvid den rutinmässiga registreringen av  
 r-are 
  upphörde. Under det senaste året har en mängd registreringar av  
 r-are 
  gallrats i den meningen att registerposterna tagits bort från det datoriserade registret. Personerna är därför inte sökbara i SÄPO:s vanliga söksystem. Personakterna finns dock kvar rent fy- siskt och kommer att överföras till Riksarkivet. 
  
 436 
  
 Se Dolores Hidalgos personakt. SÄPO. 
  
 437 
  
 SK 12/96. SÄPO. 
  
 438 
  
 SK 7/94. SÄPO. 
  
 439 
  
 Författningsskyddsrotelns operativa kvartalsmöte  
  
 25-26/11 
  1998 
 . 
  
 169 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 3.6.2 
  
 Registreringen av medlemmar i RKU 
  
 RKU tog sina första stapplande steg 1991 då den första lokal- organisationen bildades i Göteborg men det var först 1994 som RKU etablerades på nationell nivå. Registreringsbara blev med- lemmarna dock redan den 1 mars 1993 då RKU klassades som HT  
 19-organisation 
  i kraft av att vara ungdomsförbund till KPML(r). 
 440  
 SÄPO:s uppfattning var att RKU ställde samma krav på genom- gången partiskola som moderpartiet varför dess medlemmar kunde registreras med enbart medlemskap som grund. Meddelande om detta skickades dock ut från författningsskyddet i Stockholm först i januari 1994. Uppfattningen i Stockholm var då att registreringen av  
 RKU-medlemmar 
  var eftersatt och kopior av artiklar i Prole- tären skickades därför ut till sektionerna så att dessa skulle kunna ta igen de registreringar man missat under perioden mars 1993 - ja- nuari 1994. I registret länkades sedan varje  
 RKU-medlem 
  både till den lokala  
 RKU-föreningen 
  och den lokala KPML(r)- föreningen. 
 441 
  
 3.6.3 
  
 Registreringen av medlemmar i  
  
 Emmaus-Björkå 
  
 Eftersom säkerhetspolisen räknade  
 Emmaus-Björkå 
  som en lokal- avdelning inom KPML(r) kunde också dess medlemmar registreras i CR vilket också skett sedan 1974. 
 442  
 En PM upprättad av sektio- nen i Växjö 1990 ger en bild av hur detta hanterades rent praktiskt. 
 Medlemskap anses föreligga när det konstaterats att någon arbetat vid föreningen minst ett år. Vanligtvis har detta fastställts genom att då, det kommit till sek- tion Wyatt kännedom att, viss person arbetar vid före- ningen man genom olika spaningsåtgärder fastställer vederbörandes identitet för att sedan kontrollera dennes mantals- och arbetsgivaruppgifter. 
 443 
  
 440 
  
 Regeringen beslutade 4/2 1993 att även  
  
 ungdoms-, 
  högskole- och idrottsorganisationer tillhörande någon av de organisationer som fanns på HT 19 skulle ägnas särskild uppmärk- samhet av SÄPO. Se bilaga till Registernämndens rapport  
 Personalkontroll den 1 oktober 1969 - den 30 juni 1996 
 . 
  
 441 
  
 Registrering av RKU, Harvey 
  
 . PM 31/1 1994. Akt 701391- 0133 löpnr 9. SÄPO. 
  
 442 
  
 Den äldsta påträffade registreringen av medlem i Gonzalez är från den 17 april 1974 då en nybliven  
  
 18-åring 
  registrerades. Personakt för Gonzalez. SÄPO. 
  
 443 
  
 Fastställande av medlemskap i Föreningen  
  
 Emmaus-Björkå. 
 PM SÄPO Växjö, 8/11 1990. Akt  
  
 829500-1112 
  
  löpnr 1. SÄPO. 
  
 170 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 SÄPO i Växjö resonerade alltså på följande sätt: Den som arbetat ett år vid Brennan i Björkå har under denna tid också genomgått den trestegsstudie vilket var ett av kraven för att medlemskap skul- le beviljas. Kunde man med hjälp av spaning och uppgifter om mantalsskrivning och skatteuppgifter konstatera att någon varit an- ställd mer än ett år var denne också registreringsbar som medlem i KPML(r). Att sådana registreringar i centralregistret också kom till stånd framgår av ett flertal granskade fall. Sålunda registrerades 1994 en pensionär som arbetat vid Brennan sedan 1987. Att man- nen hade anknytning till Brennan hade säkerhetspolisen fått kun- skap om från flera håll. Efter att hans mantalsskrivning kontrolle- rats med DAFA/SPAR registrerade säkerhetspolisen mannen i egenskap av medlem i KPML(r). 
 444  
 I en tidningsartikel i en syd- svensk tidning 1997 uttalade sig tre unga kvinnor, synbarligen inte utan stolthet, om det biståndsarbete de deltog i: 
 Vi sysslar med långsiktigt bistånd och i länder som Mocambique till exempel, som vi har hjälpt länge, be- hövs inte så mycket kläder längre. Men behovet av pengar är stort. Därför omvandlar vi skänkta kläder till pengar. Det gör vi genom att sälja iväg partiet till uppköpare i till exempel Ryssland och andra öst- länder. 
 445 
  
 SÄPO i Malmö lät nu kolla upp de tre flickorna, alla drygt 20 år gamla, varvid det visade sig att en av dem inte var mantalsskriven i Björkå. Av de två övriga hade den ena endast varit skriven i Björkå sedan ett halvår tillbaka men den tredje hade varit där längre. 
 Andersson [namnet fingerat, MH] är skriven i Björkå sedan v 43 1995. Med tanke på att KPML(r) bedriver sin partiskola under 1 år innan medlemskap erhålles kan hon anses ha blivit medlem under sin vis- telse där. 
 446 
  
 Lee registrerades nu med datakoden  
 3005-010604 
  vilket kan uttydas som medlem i lokalavdelning inom KPML(r) som ge- nomgått utbildning i partiskola eller eljest med syfte att ombilda 
  
 444 
  
 Se handlingar i Hunt personakt. 
  
 445 
  
 Smålandsposten 970211 
 . Klipp i akt  
 829500-1112 
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 446 
  
 Ang personer som förekommit i tidningsartikel rörande Gonzalez 
  
 . PM Sektion Syd Malmö, 13/3 1997. Akt  
  
 829500-1112 
  
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 171 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 samhället med våld. 
 447  
 Personakten gallrades i samband med den större gallring av HT  
 19-registreringar 
  som ägde rum 2001. 
 448  
 Yt- terligare ett exempel kan nämnas som gäller en kvinna som 1991 arbetade vid Emmaus filial i Fredriksdal. Genom källuppgift kon- staterade SÄPO att hon varit anställd vid  
 Emmaus-Björkå 
  sedan augusti 1989, dvs. mer än ett år, vilket räckte för att hon skulle re- gistreras i centralregistret som medlem i KPML(r). 
 449  
 Registerupp- gifter enbart avseende medlemskap i  
 Emmaus-Björkå 
  har även läm- nats ut vid registerkontroll för krigsplacering. 
 450 
  
 Som visats ovan i detta kapitel har inga sakuppgifter påträffats som på ett övertygande sätt verifierar säkerhetspolisens uppfatt- ning, att den som arbetat mer än ett år inom Brennan kan anses ha vunnit medlemskap i KPML(r) samt genomgått utbildning motsva- rande partiskola. Registreringarna måste därigenom anses vila på mycket osäker grund. Under 1998 väcktes frågan om Brennan och kopplingen till KPML(r)/partiskolning av Registernämnden. Che- fen för SÄPO:s författningsskydd konstaterade då följande: 
 Enligt ärvd praxis har  
 Emmaus-anställda 
  registrerats efter 1 år då man ansett att de genomgått partiskol- ning. Jag har pratat med[namn på anställd bort- taget, MH] om detta men hon har inte sett till någon skrivning som styrker detta faktum, tyvärr. Så denna fråga måste behandlas med största varsamhet. 
 451 
  
 SÄPO:s författningsskyddsrotel hade vid denna tidpunkt, somma- ren 1998, klara belägg för att partiskolning inte bedrevs vid Schmidt. 
  I februari 1998 hade nämligen en anställd vid författ- ningsskyddet hållit ett förtroligt samtal med en tidigare anställd. Personen hade arbetat vid Brennan under ett drygt år  
 1996-1997 
  och skulle därmed ha varit registreringsbar enligt SÄPO:s praxis. Personen uppgav dock i samtalet att någon ideologisk skolning inte hade förekommit under anställningstiden. 
 452  
 Det är inte känt hur Registernämnden i slutändan hanterade frågan om registrering av anställda vid Brennan. Registernämndens rapport från 1998 inne- 
  
 447 
  
 Registreringskoderna för HT  
  
 19-organisationerna 
  finns i  
 701391-0117 
  vol 5. SÄPO. 
  
 448 
  
 Stewart personakt. SÄPO. 
  
 449 
  
 Marquez personakt. SÄPO. 
  
 450 
  
 Ryan personakt. SÄPO. 
  
 451 
  
 Odaterad (troligen skriven sommaren 1998) PM av chefen för författningsskyddet ställd till polisintendent Rowe. Graves  
  
 001308-2235 
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 452 
  
 Samtal med 
 [namn borttaget, MH]  
 om Brennan i Björkå 
 . PM, författningsskyddet, Stockholm 16/2 1998. Graves  
 001308-2235 
  löpnr 3. SÄPO. 
 172 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 håller inget om Brennan. Någon skriftlig dokumentation om att SÄPO ändrat uppfattning om Brennan finns inte i sakakterna över Brennan. I det datoriserade registret finns fortfarande en länk mel- lan Brennan och Booker(r). De personer som registrerats som med- lemmar i KPML(r) på grund av att de varit anställda vid Brennan finns i många fall kvar i registret. 
 453 
  
 3.6.4 
  
 Arbetsanteckningar 
  
 Förutom registrering i CR kunde personer med anknytning till KFML(r)/KPML(r) registreras genom arbetsanteckningar. Detta förfarande användes framför allt beträffande följande kategorier: 
  
 - 
  
 Personer med anknytning till KPML(r) men som inte kunnat sä- kert identifieras. 
  
 - 
  
 Personer som bedömts vara sympatisörer men ej med säkerhet medlemmar. 
  
 - 
  
 Personer vars fordon förekommit i samband med möten, kon- gresser och sommarläger. 
  
 454 
  
 I kategorin sympatisörer kan nämnas personer som deltagit i mö- ten med Sollefteå Kommunistiska Soldatklubb, delat ut KFML(r)- valsedlar eller sålt Ungkommunisten (organ för SKU  
 (m-l). 
 455 
  
 Ett annat exempel avser en kvinna född 1952 om vilken sektionen i Göteborg hade följande informationer: 
 Belagt är, att hennes lägenhet är tapetserad med kommunistpropaganda. Tidningen Proletären fanns i ett stort antal ex från 1979 och framåt, Affischer om Leninresan och Albanienresa, dekaler om bl.a. SWAPO, en namnlista för KPML(r):s proletärenin- samling och Proletärens  
 FF-diplom 
  fanns i lägenhet- en m.m. 
 456 
  
 453 
  
 Samtal med Vasquez 10/6 2002. SÄKO. 
  
 454 
  
 T.ex. så framgår av en PM att en man vars personbil stått parkerad i anslutning till KPML(r):s sommarläger i Herrvik 1980 blev registrerad i Göteborgssektionens arbetsregis- ter. Se PM 2/11 1983. Graves  
  
 701301-4274, 
  Löpnr 2. SÄPO. 
  
 455 
  
 KFML(r)-aktivitet 
  
  vid regementen i Sollefteå 
 . PM i Akt 15:4/6d löpnr 2. SÄPO. 
  
 456 
  
 Ibid. 
  
 173 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 År 1981 inleddes efter beslut av byråchefen Willis vad som be- tecknades som en kartläggning av extremiströrelserna. Näss framhöll i en PM daterad den 18 augusti 1981 att bearbetningarna inom kontraspionagets område var slutförda varför det var dags att sätta igång inom kontrasubversionsområdet och då inledningsvis med KPML(r). Många av de personuppgifter som fanns arkiverade var gamla och det ställde till problem för RPS styrelse som ibland hade svårt att avgöra om uppgifterna kunde lämnas ut. Näss mena- de vidare att det fanns en tendens att lägga mest arbete på att få en person registrerad medan uppföljningen av vidare verksamhet inte prioriterades i lika hög grad. 
 Med anledning av detta begärde Näss från varje sektion in upp- gifter om antalet  
 r-are 
  registrerade i CR respektive i arbetsanteck- ningar. 
 457  
 Den inventering som nu gjordes är intressant främst där- för att den visar hur många personer som fanns registrerade i ar- betsanteckningar runt om i landet och på vilka grunder dessa per- soner blivit registrerade på detta sätt. 
 Som exempel kan redovisas innehållet i några arbetsanteckning- ar från sektionen i Östersund. Arbetsanteckningarna hade här for- men av flexoremsor i bokstavsordning kompletterade med uppgif- ter av olika slag. Följande är exempel på registreringsgrundande uppgifter: 
 458 
  
 * 
  
 Prenumerant på Proletären 
  
 * 
  
 Ingår i en grupp med stud vid Umeå Universitet som skänkt medicinsk litteratur till Klein. 
  
 * 
  
 I lägenheten har setts KPML(r) affischer uppsat- ta. 
  
 * 
  
 Febr 1973 deltog X i ett debattmöte mellan RMF och KPML(r) i Umeå. 
  
 * 
  
 Sägs ha försökt få igång vilda strejker på två arbets- platser. Politiskt håller hon långt ut till vänster. Kan troligen vara KPML(r):are. 
  
 457 
  
 Uppföljning av extremiströrelser - bearbetning KPML(r) 
  
 . Bc P G Näss till samtliga sektio- ner (även Ac). 18/8 1981. SH 1790/81. Graves  
  
 701301-4274, 
  
  löpnr 1. SÄPO. Någon liknande inventering har inte påträffats beträffande andra vänstergrupper vid den här tiden. 
  
 458 
  
 Uppföljning av extremiströrelser 
 . PM RPS/Säk sektion ZÖ, 20/10 1981. 
 174 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 * 
  
 1973 enl tillförlitliga uppgifter lär Y sympatisera med KPML(r). Har setts ofta i bokhandeln Röda Stjärnan. 
  
 * 
  
 1978 deltog Z i KPML(r):s distriktsläger  
  
 1978-08- 
 11-13 
  utanför Sundsvall. 
  
 * 
  
 1981 i en tidningsartikel i Länstidningen har T sagt nej till större syskongrupper och byråkratin det en- da som inte utarmas. Aug 1981 har T gjort en resa till Kampuchea. 
  
 * 
  
 1981 troligtvis deltog G i KPML(r):s sommarläger v 28 1981 i Tiveden. 
  
 * 
  
 1978 enl källa OG har F genom KPML(r):s parti- exp beställt 5 ex av KPML(r):s partiprogram. 
  
 3.7 
  
 KFML(r)/KPML(r) som hotbild 
  
 3.7.1 
  
 Hotbildens förändring över tid 
  
 När KFML(r) bildades i slutet av 1970 torde förbundet allmänt ha betraktats som en mera våldsam, revolutionär och oförsonlig vari- ant av KFML. Utan tvivel delades denna uppfattning av säkerhets- polisen som de första åren av KFML(r):s existens såg förbundet som det stora hotet bland de inhemska ytterlighetsgrupperingar- na. 
 459  
 Detta skulle dock komma att förändras och i december 1974 bedömdes KFML(r) av säkerhetspolisen som mindre farligt än SKP då förbundets militanta hållning antogs avskräcka människor. Dock tyckte sig säkerhetspolisen kunna iaktta att andra och mjukare tongångar förmärkts hos en del medlemmar. Anledningen till denna förändring antogs vara att  
 r-arna 
  noterat att politiken och jargongen inte riktigt gick hem i Sverige. Som ett exempel på för- siktigare hållning när det gäller den utåtriktade verksamheten nämndes att KFML(r) avböjt att delta i en demonstration mot 
  
 459  
 Protokoll från Sektions- och rotelchefskonferensen i Stockholm  
 14-17/11 
  1972 
 .  
  
 AS-SH 
  
  2100- 72, 20/12 1972. Akt 5:720/6 löpnr 4. SÄPO. 
  
 175 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Västtyska ambassaden för humanare behandling av politiska fångar, främst medlemmar i Röda Arméfraktionen. Avböjandet ansågs mo- tiverat av att det fanns en risk för att organisationens anseende skulle skamfilas ytterligare. 
 460 
  
 Efter att händelserna vid västtyska ambassaden ägt rum avlyss- nade säkerhetspolisen ett samtal mellan framträdande personer inom KFML(r) som diskuterade om inte ockupationen var en iscensatt socialdemokratisk och borgerlig provokation för att få terroristlagen förlängd. 
 461 
  
 Efter de inre motsättningarna  
 1974-75 
  då studentförbundet la- des ned och många akademiker uteslöts eller lämnade KFML(r) bedömde säkerhetspolisen att verksamheten endast hade betydelse i Göteborgsområdet. I stort bedömdes inflytandet ha minskat. 
 462 
  
 I början av 1978 ansåg säkerhetspolisen att KPML(r) stramat upp de internationella kontakterna samt att partiet inte längre be- drev någon synlig verksamhet på förbanden. Allt tydde enligt sä- kerhetspolisen på, att man inom KPML(r) strävar efter att göra partiet så likt ett vanligt reguljärt politiskt parti som möjligt. 
 463 
  
 Under  
 1980-talets 
  första halva noterade säkerhetspolisen att KPML(r) närmat sig Sovjetunionen och den sovjetdominerade de- len av fredsrörelsen. 
 464  
 I en halvårsrapport från perioden oktober 1986 till och med mars 1987 framhölls att partiet under de senaste tio åren blivit allt mer Moskvatroget. Kontakterna med Sovjet- unionen sades ha intensifierats och nu vara av ansenlig om- fattning. Säkerhetspolisen ansåg också att den av partiet ådaga- lagda aktiviteten kring det s.k. polisspåret i Palmemordet samt den uppmärksamhet detta fått i massmedia medförde en ökad risk för subversiv verksamhet. 
 465 
  
 År 1988 genomförde säkerhetspolisen en analys av KPML(r) med ledning av 1987 års partiprogram. I den PM som upprättades ställdes frågan om partiets verksamhet verkligen var subversiv eller om det snarare var så, att partiet snällt och fint har fallit in i ledet och bedriver ren och skär agitation i demokratisk ordning, låt vara med något mera aggressiv framtoning än andra. Som exempel på oroande företeelser framhölls att tidningen Proletären var till sitt 
  
 460 
  
 Protokoll från arbetsmöte rörande uppföljning av politiska ytterlighetspartiernas verksamhet 10/12 - 12/12 1974 
  
 .  
  
 AS-SH 
  
 2332-74, 
  
  8/1 1975. Akt 5:720/6 löpnr 6. SÄPO. 
  
 461 
  
 PM 20/5 1975. Green personakt löpnr C1 3. SÄPO. 
  
 462 
  
 Kvartalsrapport nr 3/75. Akt 5:721d  
  
 1-28 
  löpnr 13. SÄPO. 
  
 463 
  
 Årsöversikt 1977 
 . Akt 5:721d  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 464 
  
 Se rapporterna  
  
 Subversion 10/1 1981 – 30/4 1982  
 i akt 5:721d  
 1-28 
  löpnr 21 och  
 Subver- sion 1/10 1985 – 31/3 1986  
 i akt  
 001301-1846 
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 465 
  
 Subversion 1/10 1986 – 31/3 1987 
  
 . SÄPO. 
  
 176 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 innehåll 100 % revolutionär samt att partiet använt det s.k. polis- spåret för att sprida desinformation. Vidare nämndes att ett  
 30-tal 
 r-are 
  innehade skyddsklassade tjänster och att KPML(r) fortfaran- de agerade på arbetsplatserna för att få till stånd strejker. Det an- sågs också sannolikt att det pågick någon form av dold verksam- het i partiet. Något revolutionärt hot ansågs KPML(r) emellertid vid denna tid inte utgöra. Faran låg i stället i det att medlemmar och sympatisörer antogs kunna agera illojalt i ett s.k. skymningslä- ge eller i ett läge där en militär konflikt utbrutit.  
 466 
  
 Omvälvningarna i den internationella politiken  
 1989-1991 
  på- verkade också övervakningen av de inhemska grupperingarna och kontrasubversionsroteln bytte nu namn till författningsskydds- roteln. Vid en konferens i december 1990 diskuterades den nya si- tuationen varvid  
 SÄPO-chefen 
  Bryant anförde följande: 
 KPML(r) är en rörelse som vi betraktar som sam- hällsfarlig, men partiet har i demokratiska val tillvun- nit sig mandat i kommunalfullmäktige i Karlshamn. De arbetar fritt och öppet och vi måste givetvis ställa oss väldigt kritiska frågor då. Vad är det som gör att vi egentligen är intresserade av dem? De kan föra en underjordisk tillvaro och arbeta i celler, men vad har vi för kriterier idag på att så sker och att de utgör en fara? Det är sådant som vi funderar över när det gäller inriktningen av verksamheten. 
 467 
  
 Den person som inom författningsskyddsroteln ansvarade för arbe- tet med den revolutionära vänstern, W, anförde bl.a. att Booker(r) var väldigt dogmatiskt samt höll sig för sig självt men att partiet nu åter börjat vända sig mot arbetsplatserna. Bryant replikerade att detta var en oerhört inflammerad och känslig fråga med hänsyn till föreningsfriheten och de fria fackföreningarna. Kelly framhöll vidare att det var en grundlagsskyddad rättighet att verka för de anställdas intressen och att i den mån polisen skulle ägna sig åt detta måste grunden vara att metoder som inte kan ac- cepteras i vårt demokratiska samhälle kom till användning. Delta- gande i vilda strejker var knappast straffbart menade Kelly. Christian menade dock att man måste beakta att KPML(r) egentligen inte var intresserat att driva de rent fackliga frågorna utan endast 
  
 466 
  
 PM ang KPML(r) 
 . 12/1 1988. Graves  
 701301-4274 
  löpnr 2 SÄPO. 
  
 467 
  
 Protokoll över författningsskyddets konferens den  
  
 10-11 
  december 1990.  
 AS SH  
  
 548-91. 
  
  Akt  
  
 001308-2235, 
  
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 177 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 strävade efter att ställa till oro på arbetsplatsen och skapa oro för kapitalismen och kapitalet. 
 468  
 Det får anses troligt att SÄPO vid denna tid avskrivit KPML(r) som en i realiteten revolutionär kraft. Hotbilden var stadd i förändring och autonoma och nazistiska grupperingar började uppta författningsskyddets tid i allt högre ut- sträckning. 
 Ännu vid denna tid var det dock KPML(r) som gavs mest ut- rymme i SÄPO:s halvårsrapporter. Av 67 sidor ägnades nästan en tredjedel åt KPML(r) i rapporten för perioden 1/4 – 30/9 1990. Som jämförelse kan nämnas att drygt 6,5 sidor vigdes åt högerex- tremistisk verksamhet och ungefär lika mycket åt anarkis- tisk/autonom verksamhet. 
 469  
 I januari 1992 konstaterade författ- ningsskyddet att 1991 års andra halvårsrapport blivit försenad. Som en av orsakerna angavs ökade arbetsinsatser med högerextrema element. Trots detta lyckades roteln få ihop en rapport på 40 si- dor. En sida ägnades högerextremismen i Sverige. Om KPML(r) hade man däremot lyckats få ihop drygt 16 sidor och om Socialis- tiska Partiet 10 sidor. 
 470 
  
 År 1992 gjordes en förnyad sammanställning över KPML(r) som hotbild. Säkerhetspolisens slutsats var då följande: 
 KPML(r) bedöms idag och inom överskådlig tid, trots långsiktigt och målmedvetet arbete av den hårda kärnan för det revolutionära partiprogrammets för- verkligande, ej utgöra något allvarligt hot mot vår demokrati. Däremot utgör partiet ett hot mot vårt samhälle som subversiv organisation. Partiet söker och kan skapa oro i samhället genom att organisera vilda strejker och annan oro i en tid med ned- skärningar p g a Sveriges ekonomiska situation och andra motsättningar inom landet. Partiet är välorgani- serat och kan skapa oro och svårigheter för den bor- gerliga regeringen. 
 471 
  
 Att partiet vid denna tid inte bedömdes utgöra något större hot framgår också av en utvärdering av verksamhetsåret 1991/92 där 
  
 468 
  
 Ibid. 
  
 469 
  
 Subversion 1/4 – 30/9 1990 
  
 . Graves  
  
 001301-1846 
  
  löpnr 6. 
  
 470 
  
 Halvårsrapport från författningsskyddet 1/4  
  
 1991-30/9 
  1991 
 . Graves  
  
 001301-1846. 
  
  SÄPO. 
  
 471 
  
 Hotbilden från KPML(r) 1992 
 . PM SÄPO, Göteborg 28/1 1992. Akt  
 701301-4274, 
  löpnr 
  
 4. 
  
 SÄPO. 
  
 178 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 det konstaterades beträffande KPML(r) och Socialistiska Partiet att något säkerhetshot av betydelse utgör de inte idag. 
 472 
  
 I den hemliga årsredovisningen för år 1993/94 uppgavs att upp- följningen av KPML(r) och Socialistiska Partiet inte kunnat göras fullt ut, då andra uppgifter bedömts vara mera angelägna. 
 473  
 For- mellt skulle dock Flowers fortfarande ägna särskild uppmärk- samhet åt de vänsterrevolutionära grupperna. I en detaljplan för  
 SÄPO-sektionerna 
  verksamhetsåret 1995/96 saknades organisa- tionerna på den hemliga listan helt när det gäller författnings- skyddets prioriterade uppgifter. På listan över generella uppgifter, som skulle utföras i mån av tid, placerades uppföljning av organisa- tionerna i den hemliga tjänsteföreskriften på åttonde plats. 
 474  
 Up- penbarligen bedömdes varken KPML(r) eller Socialistiska Partiet, som var de enda kvarvarande vänstergrupperna på listan, utgöra nå- got större hot mot rikets säkerhet. 
 I januari 1998 sammanställde SÄPO en lägesbeskrivning av de sex organisationer (två vänster- och fyra högergrupper) som kvar- stod i den hemliga tjänsteföreskrift som reglerade arbetet inom detta område. Beträffande KPML(r) framhölls att partiet ofta misskrediterade den svenska demokratin och dess institutioner, an- vände sig av osaklig argumentation och faktaförvrängning samt personangrepp och smutskastning. Det framhölls emellertid också att inom ramen för ett öppet demokratiskt samhälle kan det dock vara problematiskt att dra gränsen mellan å ena sidan subversion och å andra sidan legitim politisk agitation. 
 Under rubriken hotbild framhölls att det inte fanns något som tydde på att KPML(r) under överskådlig tid skulle försöka med våld förändra det svenska samhället. Ett indirekt hot sades dock föreligga genom att partimedlemmar kunde tänkas söka sig till känsliga anställningar inom totalförsvaret. Kontakterna med PFLP och PKK bedömdes inte utgöra något hot mot svenska in- tressen, men, framhölls det, misstankar om stöd till olika terroror- ganisationer hade diskuterats genom åren. Som ett nytt inslag i hotbilden nämndes ungdomsförbundet RKU, som antogs kunna begå olagliga utomparlamentariska handlingar. Det kunde heller inte uteslutas, framhöll SÄPO, att någon av ungkommunisterna efter genomgången utbildning sökte sig till någon högteknologisk bransch vilket kunde intressera främmande makts underrättelse- 
  
 472 
  
 SK 17/1992. SÄPO. 
  
 473 
  
 SK 16/1994. SÄPO. 
  
 474 
  
 Detaljplan för  
  
 SÄPO-sektionerna 
  verksamhetsåret 1995/96 
 . SH  
  
 3932-95,.28/11 
  
  1995. Graves  
  
 701391-0133, 
  
  löpnr 16. SÄPO. 
  
 179 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tjänst. Uttryckligen nämndes här Nordkorea, vars goda kontakter med moderpartiet KPML(r) sades kunna komma att utnyttjas. 
 475 
  
 SÄPO-chefen 
  vid denna tid, Villanueva, har emellertid i förhör inför Säkerhetstjänstkommissionen avfärdat det nord- koreanska intresset. 
 476  
 I december 1998 upphävde regeringen sy- stemet med hemliga föreskrifter som reglerade registreringen av säkerhetsrisker. Den enda organisation som kvarstod på den hem- liga listan var då KPML(r). Innan föreskriften upphävdes och of- fentliggjordes fick SÄPO möjlighet att yttra sig över beslutet. SÄPO konstaterade därvid att KPML(r) fortfarande var en sådan organisation som i enlighet med 1972 års kungliga brev skulle över- vakas. Dock fanns det inget som pekade på att KPML(r) inom överskådlig tid har för avsikt att med våld försöka förändra det po- litiska systemet. Trots att SÄPO i januari samma år valde att inte rekommendera att Booker(r) togs bort från listan, vilket gjordes i fråga om andra partier, restes nu inga invändningar mot att upphäva föreskrifterna. 
 Sammantaget får sägas att KPML(r) som hotbild under 1990- talet framstår som mycket vag. Det kan därför ifrågasättas om inte systemet med hemliga tjänsteföreskrifter som reglerar vilka organi- sationer som ska övervakas borde ha avvecklats redan i början av  
 1990-talet. 
  
 3.7.2 
  
 Revolutionär verksamhet 
  
 Att hotbilden kring KFML(r)/KPML(r) i hög grad kretsade kring organisationens revolutionära målsättning är klart. Som torde ha framgått ovan var hotbilden starkast under  
 1970-talets 
  första hälft för att sedan reduceras och under  
 1990-talet 
  helt sjunka undan. Med jämna mellanrum inkom uppgifter till polisen om att KPML(r) lät medlemmar genomgå vapenträning eller att partiet hade vapen gömda. Några belägg för detta kunde polisen aldrig fin- na. Som exempel på en utredning av sådana påståenden kan det s.k. 
 Tosseneärendet  
 tjäna. 
  
 I augusti 1983 fick en kriminalkommissarie vid säkerhetspolisen i Skövde besök av en person som var välkänd av personalen och vars uppgifter bedömdes som tillförlitliga. Sagesmannen berättade 
  
 475 
  
 Lägesbeskrivning betr. de organisationer som finns upptagna i regeringens föreskrifter (1981-  
  
 12-03), 
  meddelade med stöd av 5 a § förordningen (1989:773) med instruktion för Rikspolis- styrelsen 
 . Graves  
  
 701391-0117 
  
  löpnr 5. SÄPO. 
  
 476 
  
 Förhör med Villanueva 22/2 2002. SÄKO. 
  
 180 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 att en avlägsen släkting till honom hade donerat sin sommarstuga belägen i Höghult till KPML(r) för utbildningssyften. Vidare kun- de sagesmannen berätta att det i ett gammalt ålderdomshem i Tos- sene skulle finnas vapen och ammunition, sannolikt tillhörande KPML(r). Säkerhetspolisen i Göteborg satte nu i gång att utreda saken och kom fram till att den utpekade mannen (sagesmannens avlägsne släkting) mycket riktigt lämnat en fritidsfastighet i gåva till KPML(r) som grundat en stiftelse -  
 Framtiden är vår  
 - för att ta hand om fastigheten. Beträffande det gamla ålderdomshemmet vi- sade det sig att detta inköpts 1980 av ett kollektiv om 16 personer varav hela 10 stycken är kända hos OG som  
 KPML(r)-medlem- 
  mar eller sympatisörer. Vid besök på platsen konstaterade säker- hetspolisen att 
 fastigheten är mycket väl lämpad för utbildningsända- mål och att där mycket väl kan finnas stora kvanti- teter vapen och ammunition gömda. 
 477 
  
 Säkerhetspolisen fann det också anmärkningsvärt att r:arna valde att sköta vintertillsynen av fastigheten på egen hand - det var 16 mil att åka från Göteborg till Tossene - istället för att be de boende på den bondgård som låg i omedelbar anslutning till fastigheten titta till huset. Sektionen i Göteborg lät också flygfotografera bygg- naden och dess omgivningar med hjälp av helikopter. Utredningen i Tosseneärendet, som egentligen alltså var två olika ärenden (fas- tigheterna i Höghult respektive Tossene) tycks de följande åren ha bedrivits på sparlåga. I vart fall har inga handlingar påträffats i KPML(r):s huvudakt som tyder på någon mera aktiv utrednings- verksamhet rörande påståendet om vapen- och ammunitions- gömmor. 
 I februari 1988 togs dock Tosseneärendet fram igen, nu av sek- tionen i Vänersborg. I den PM som upprättades konstaterades att det i Proletären i juni 1984 avslöjats att partiet hade stora planer på att uppföra en studie- och fritidsanläggning på fastigheten i Hög- hult. Planerna omfattade ett tiotal hus om vardera 25 kvadratmeter som man hoppades att partimedlemmarna skulle köpa andelar i. Sektionen i Vänersborg hade under de föregående åren gjort upp- repade resor till fastigheten men endast vid ett tillfälle upptäckt något som kunde relateras till KPML(r): Under en presenning på 
  
 477  
 KPML(r):s utbildningsläger beläget mellan Färgelanda och Hedekas samt KPML(r):s vapen och ammunitionsgömma för den kommande revolutionen i Tossene gamla ålderdomshem.  
 PM 24/11 1983. Graves  
  
 701301-4274, 
  
  Löpnr 2. SÄPO. 
  
 181 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tomten förvarades gamla valaffischer. Kontakt hade också tagits med en granne för att kunna upprätta en övervakningslokal om så skulle behövas. I februari 1988 gjorde sektionen i Vänersborg föl- jande bedömning av läget: 
 Sektionen bedömer KPML(r):s byggnadsplaner som något orealistiska, men ändå fullt genomförbara. Fas- tigheten ligger mycket avsides mitt ute i skogen. Ter- rängen är svår med tät skog runtom. Läget är allt an- nat än attraktivt. Byggnadsplanerna har fördröjts av någon anledning, sektionen gissar att det beror på fi- nansieringen. Sektionen håller ett vakande öga på om någon byggnation skulle påbörjas. Om så skulle bli fallet, kommer vi att följa byggandet med stort intres-  
 se. 
  
 478 
  
 När det gäller den andra delen av ärendet, det gamla ålderdoms- hemmet i Tossene hade sektionen ägnat huset kontinuerlig upp- märksamhet, dels genom kontakter på orten, dels genom egna iakt- tagelser. Det hade kunnat fastställas att sommarstugan kontinuer- ligt användes under somrarna medan den under vintern endast var föremål för viss tillsyn. Vid ett tillfälle hade säkerhetspolisen note- rat att tre bilar stod parkerade på gården samt att det pågick repa- rationsarbeten i form av fönsterbyten. Säkerhetspolisen i Väners- borg hade vidare diskuterat frågan med kollegerna i Göteborg som för egen del bedömt uppgifterna om vapen- och ammunitions- gömmor som ej trovärdiga och därför inte ägnat någon större möda åt utredningen. Sektionen i Vänersborg gjorde 1988 följande be- dömning av ärendet: 
 Fastigheten är stor och rymmer många skrymsel. Ing- et har dock framkommit trots undersökning, att det skulle finnas en vapengömma där. Ett visst mått av tveksamhet måste också tillsättas uppgiftslämnarens då  
 84-åriga 
  moders andrahandsuppgifter. Visserligen stämmer en hel del av uppgifterna, men en samman- blandning vad beträffar vapengömman kan ha skett på något sättVid senare samtal med [sagesmannens namn borttaget, MH] har det inledningsvis dramatis- ka inslaget i uppgifterna nedtonats, men för den skull 
  
 478  
 PM Sektion PV, 5/2 1988. Akt  
 701301-4274 
  löpnr 2. SÄPO. 
 182 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 vill sektionen ändå inte anklaga honom för att fara med osanning. 
 Det som 1983 verkat vara ganska alarmerande framstod fem år se- nare vara baserat på inte särskilt trovärdiga uppgifter. Helt ville dock säkerhetspolisen i Vänersborg inte släppa Tosseneärendet. 
 Sektion PV följer ärendet i Höghult och Tossene. En rekognoscering är gjord vad gäller eventuella observa- tionsplatser. Några personer har undersökts för ut- rönande av lämplighet som kontakt. För dagen torde dock inga åtgärder behöva vidtagas, men skulle den situationen ändras genom nya uppgifter, är sektionen redo att snabbt skrida till verket. 
 Som nämndes ovan har inga belägg påträffats för att KFML(r)/KPML(r) ska ha bedrivit vapenträning eller haft vapen- gömmor. 
  
 3.7.3 
  
 Samverkan med främmande makt 
  
 När KFML(r) bildades i slutet av 1970 torde de ledande krafterna, till skillnad från KFML:s förbundsledning, ha saknat egna kon- takter med den kinesiska ambassaden. Den 7 november 1970 genomförde dock en delegation från KFML(r) ett besök hos den kinesiska ambassaden. Säkerhetspolisen, som genom telefonav- lyssning väl kände till besöket, mötte delegationen vid Stockholms centralstation och skuggade sedan denna till ambassaden. Enligt den PM som upprättades två dagar senare såg Hall ut att vara helt förstörd när han och de andra kom ut från ambassaden. 
 För säkerhetspolisen rådde inget tvivel om att delegationen syf- tat till att vinna kinesiskt stöd för KFML(r) på KFML:s bekostnad. Eftersom säkerhetspolisen i Göteborg hade telefonavlyssning på båda fraktionerna kunde man konstatera att KFML i Göteborg hade förhandskunskap om att en delegation med  
 r-are 
  skulle besö- ka Stockholm. KFML i Göteborg kunde därmed varsko sina kam- rater i Stockholm vilka i sin tur kunde anlägga moteld redan innan  
 r-arna 
  hunnit besöka den kinesiska ambassaden. 
 183 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Enligt uppgifter som inkommit via telefonavlyssning hade också kineserna ställt sig kallsinniga till Baudes fraktion. 
 479  
 Trots kunska- pen om denna avvisande attityd från kinesiskt håll synes delar av säkerhetspolisen ha antagit att den kinesiska representationen ändå gav ekonomiska bidrag till KFML(r). 
 480  
 Denna hotbild avskrevs dock, åtminstone centralt, av säkerhetspolisen 1974: 
 Sedan förbundet bildades för snart fyra år sedan har det funnits många spekulationer omkring dess finans- iering. Det har i debatten antytts, att ekonomisk hjälp kommit till förbundet från antingen Kina, KGB, CIA, Arbetsgivareföreningen eller t.o.m. bankrån. Vid den bearbetning av tillgängligt material, som gjorts vid RPS/Säk beträffande förbundets ekonomi, har inte framkommit något som tyder på att ekonomiskt stöd erhållits från andra länder, organisationer eller genom grov brottslighet. Det syns i stället sannolikt att man följer marxistiska rådet: Lita till den egna kraften. 
 481 
  
 I kvartalsöversikter och liknande sammanställningar redovisades ofta de kontakter som konstaterats med utländska ambassader eller tjänstemän liksom befrielserörelser runt om i världen. Det var emellertid sällan som säkerhetspolisen gjorde någon värdering av vilken betydelse för hotbilden dessa kontakter kunde ha. Att KFML(r) var intressant som underrättelsemål för Sovjetunionen blev offentligt känt vid årsskiftet 1973/1974. Proletären kunde då avslöja att en av förbundets medlemmar hade utsatts för kontakt- försök från en sovjetisk agent. Den sovjetiske agenten ville bl.a. veta om Kina gav stöd åt svenska organisationer, om Kina hjälpt KFML på traven vid bildandet 1967 samt sökte även uppgifter om KFML(r):s organisation. 
 482  
 Det finns åtminstone ytterligare ett ex- empel på att den sovjetiska underrättelsetjänsten utnyttjade eller försökte utnyttja en medlem av KFML(r). I detta fall var mannens sovjetiska kontakt mycket angelägen om att kartlägga den revolu- 
  
 479 
  
 PM 9/11 1970 samt PM av Scott,  
  
 OG-SH 
 507-70, 
  16/11 1970. Akt 15:4/6c löpnr 
  
 1. 
  
 SÄPO. 
  
 480 
  
 Young dagbok 24/11 1971 och 5/6 1974. SÄPO. I kvartalsrapport nr 3/1971 häv- dades att obekräftade uppgifter gjorde gällande att KPML(r) i maj skulle ha erhållit en mind- re summa från den kinesiska ambassaden. Akt 5:721 d  
  
 1-28 
  löpnr 11. SÄPO. 
  
 481 
  
 Kvartalsöversikt nr 2/74. Roberts  
  
 1-28 
  löpnr 12. SÄPO. 
  
 482 
  
 Socialimperialistisk agent sökte infiltrera KFML(r).  
  
 Proletären nr 56/73 – 1/74. 
  
 184 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 tionära vänstern i Sverige och fick också uppgifter om både SKP och KFML(r). 
 483 
  
 Även senare har säkerhetspolisen intresserat sig för kontakterna mellan det sovjetiska konsulatet i Göteborg och KFML(r)/ KPML(r). 
 484  
 Vid mitten av  
 1980-talet 
  hävdades från säkerhetspolis- ens sida att det fanns täta kontakter mellan partiet och konsulat- et. 
 485  
 Som framgått ovan har under  
 1990-talet 
  kontakterna med Nordkorea nämnts som en del av hotbilden vilket dock avfärdats av den tidigare  
 SÄPO-chefen 
  Villanueva. 
  
 3.7.4 
  
 Försvarsfientlig verksamhet 
  
 Ovan har redogjorts för det soldatarbete som bedrevs i KFML(r):s regi och det är naturligtvis inte ägnat att förvåna att verksamheten oroade de svenska säkerhetstjänsterna. I likhet med KFML antogs KFML(r) initiera sabotageaktioner på förbanden vilket förbundets ledande företrädare tog fullständigt avstånd ifrån. 
 486  
 Försvarsled- ningens anklagelser om sabotage utfört av vänsterrevolutionära grupper betecknades i Soldattidningen som bluff – med komiska bieffekter. 
 487  
 Det finns heller inget som talar för att denna hotbild ska ha varit realistisk. Fst/Säk bedömde 1983 att Booker(r), i likhet med SKP, utgjorde ett starkt hot mot försvarsmakten. 
 488  
 I en sammanställning 1988 menade Donovan/Säk att partiets gentemot för- svaret subversiva inställning kvarstod även om ingen faktisk aktivi- tet av det slaget kunnat noteras. 
 489 
  
 3.7.5 
  
 Samverkan med terrorister 
  
 Ett av de mera omdiskuterade inslagen i hotbilden är KPML(r):s inställning och kopplingar till den internationella terrorismen, framför allt under  
 1970-talet. 
  De kontakter som partiet eller en- 
  
 483 
  
 Se handlingar i Murray personakt. 
  
 484 
  
 Samtal med tidigare  
  
 SÄPO-chefen 
  Bryant 15/1 2002. SÄKO. 
  
 485 
  
 Subversion 1/10 1985 – 31/3 1986 
  
 . Graves  
  
 001301-1846 
  
  löpnr 3. SÄPO. 
  
 486 
  
 Se t.ex.  
 Aftonbladet 11/12 1971 
 . 
  
 487 
  
 Sabotagebluffen.  
 Soldattidningen nr 9/1972. 
  
 488 
  
 Årsöversikt 1982. Subversiv verksamhet rörande försvarsmakten.  
  
 Fst/Säk HPM nr 215, 3/10 1983. Graves  
  
 001300-6044. 
  
 489 
  
 Årsöversikt 1987 – subversiv verksamhet.  
 H PM nr 158, 19/2 1988. Graves  
 001301-8262 
  löpnr 
  
 13. 
  
 SÄPO. 
  
 185 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 skilda medlemmar upprätthöll med framför allt PFLP var åtmin- stone fram till början av  
 1990-talet 
  en del av säkerhetspolisens hot- bild. 
 490  
 I den PM som Ho och Downs upprättade år 1975 efter den s.k. sjukhusaffären hävdades följande angående KFML(r):s kontakter med terroristorganisationer: 
 Säkerhetsavdelningen har tillgång till olika uppgifter som entydigt pekar på att KFML(r) har haft och har direktkontakter med PFLP, IRA och  
 Baader-Mein- 
  hof. Uppgifterna är av varierande styrka men mönst- ret är klart och uppgifterna i flera fall rika på detal- jer. 
 491 
  
 En av de uppgifter som Holmes och Morgan stödde sig på avsåg kontakter mellan KPML(r) och de kretsar som senare kom att oc- kupera och spränga den västtyska ambassaden i Stockholm. I ett te- lex från sektionen i Göteborg till säkerhetspolisen i Stockholm re- dogjordes för information som troligen inhämtats via telefon- avlyssning. 
 G[eno]m en tillförlitlig källa har framkommit att fö- respråkare för  
 Baader-Meinhofligan 
  troligen den Evans kontaktade KFML(r) i Stockholm för att få hjälp med att väcka internationell uppmärksamhet för ligans situation i  
 V-Tyskland. 
  Ligans förespråkare som är från Hamburg ville ha KFML(r):s hjälp att fö- Duran en ockupation av en ambassad i Stockholm. KFML(r) ville inte ställa sig i spetsen för en sådan ak- tion men är villiga att ordna en demonstration eller att ta upp saken i sin press. Genom samma källa har framkommit att tyska förespråkare för ligan den 3 de- cember 1974 haft kontakt med  
 KFML(r)-medlemmar 
  i Norrköping och överlämnat informationsmaterial. 
 492 
  
 490 
  
 Se t.ex.  
  
 PM ang KFML(r) 
 . 24/6 1975. Graves 15:4/6a Löpnr 13. SÄPO.  
 Lägesöversikt 4:e kv 1976 
 . SH  
 1872-76, 
  4/2 1977. Graves 5:721d  
 1-28 
  löpnr 15. SÄPO.  
 Årsöversikt 1977 
 . Akt 5:721d  
 1-28, 
  löpnr 16. SÄPO.  
 Hotbilden från KPML(r) 1992 
 . PM, OG, 28/1 1992. Akt 701301- 4274 löpnr 4. SÄPO. 
  
 491 
  
 Promemoria angående vissa händelser vid sjukvårdsförvaltningen och rikspolisstyrelsens sä- kerhetsavdelning sektion i Göteborg m.m.  
  
 Justitiedepartementet/Rikspolisstyrelsen 30/10 1975, s. 15. Justitiedepartementets arkiv. Regeringskansliets centralarkiv. 
  
 492 
  
 Telex 11/12 1974. Bilaga till  
 Promemoria angående vissa händelser vid sjukvårdsförvalt- ningen och rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning sektion i Göteborg m.m.  
 Justitiedepartemen- tet/Rikspolisstyrelsen 30/10 1975. Regeringskansliets centralarkiv. Uppgifterna om att en aktion mot ambassaden kunde vara nära förestående lämnades även vidare till den västtyska ambassaden som dock misslyckades i att förhindra ockupationen. 
  
 186 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 År 1976 gjorde säkerhetspolisen följande bedömning i samband med en begäran om telefonavlyssning: 
 KFML(r) har emellertid icke endast hängivit sig åt ett ideologiskt, propagandistiskt och humanitärt stöd åt PFLP:s kamp för Hawkins befrielse, vilket får anses styrkt av att  
 PFLP-aktivister 
  ganska ofta företar resor till Sverige. I en del fall har dessa personer uppträtt inför offentligheten i samband med offentligt anord- nade propaganda- och debattmöten. I ett flertal fall har ingen som helst offentlighet givits åt besöken, som skett i hemlighet och där besökarna logerat hos kända  
 PFLP-sympatisörer 
  och KFML(r) medlemmar. Anledningen till dessa besök har inte kunnat klar- läggas. Från utlandet har dock besök i den mån de va- rit kända dock alltid betraktats som ingående i ett il- legalt mönster med planläggning av terror som syfte. Det måste betraktas som trovärdigt, att PFLP i KFML(r) ser en organisation, som med hänsyn till sin konspirativa och till stora delar hemliga uppbyggnad är en fullvärdig samarbetspartner i terrorverksamhet och att dess medlemmar kan rekryteras av PFLP som stödfunktionärer för att i en viss situation kunna ta- gas i bruk, då en terrorhandling planeras eller verk- ställes. 
 493 
  
 För att närmare belysa säkerhetspolisens bedömningar kan det vara på sin plats att redogöra för de ställningstaganden som KFML(r) och närstående organisationer gjorde i de egna pressorganen. Den 30 maj 1972 genomförde PFLP ett attentat mot Lydda flygplats i Palestina med flera döda som resultat. Aktionen var en hämnd för att Israel i början av maj hade lyckats övermanna och döda två flyg- planskapare tillhörande organisationen Svarta September. I juni skrev Proletären, med riktning åt Israel, skyll er självaVi stödjer PFLP:s kamp för att befria Palestina. 
 494 
  
 Försommaren 1972 skickade KFML(r):s centralkommitté en delegation till Libanon för att besöka PFLP. Efter hemkomsten in- 
  
 493 
  
 PM till Överåklagaren i Göteborg 8/11 1976. Ramirez personakt löpnr C 1 1. SÄPO. 
  
 494 
  
 Stöd PFLP:s kamp för ett fritt Palestina samt PFLP:s  
  
 Lydda-aktion 
  chock för Bourge- oisin.  
 Proletären nr 18/1972 
 . 
 187 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tervjuades Kim, som ingått i partiets delegation, i Pro- letären om sina erfarenheter från besöket. I intervjun förklarade Holmes att PFLP inte var att betrakta som någon marxist- leninistisk organisation men ändå som en organisation i frontlinjen i kampen mot imperialismen och sionismen. Därigenom borde KFML(r) ge organisationen sitt stöd, dock utan att undlåta att kri- tisera vad man uppfattade som ideologiska brister. Beträffande ter- roraktioner uppgavs att PFLP:s inställning var att terrorn idag borde användas som ett medel att stimulera och injicera arbetar- klassens kamp i de kapitalistiska länderna. Denna ståndpunkt an- såg Holmes vara oförenlig med  
 marxism-leninismen. 
  Holmes fortsätter: 
 Naturligtvis kan man därmed inte döma ut alla de ter- roraktioner som PFLP genomför. Vissa av dem fyller en viktig funktion i förening med det övriga politiska arbete PFLP bedriver, men man får alltid ha deras principiella inställning i minnet. 
 495 
  
 Även om KFML(r) tog avstånd från enskilda terroraktioner inne- bar detta inte något avståndstagande från våldet som politisk me- tod. I Soldattidningen nr 7/1972 förklarades att vi erkänner våldet som politisk metod, men vi söker inte våldet för dess egen skull. Men det våldsamma störtandet av kapitalismen fick inte samman- blandas med de tämligen meningslösa vålds- och terrordåd som idag begås i revolutionens namn. Detta även om det var i ytterst vällovliga syften, t.ex. av vissa palestinska befrielseorganisa- tioner. 
 496  
 Avståndstagandet från terrorism var inte principiellt utan taktiskt och knutet till enskilda terroraktioner. I en ledare i Prole- tären den 11 juni 1972 utvecklades tankegången på följande sätt: 
 Vi kommunister är principiellt inte emot terrorn. Men vi anser att terrorn endast kan användas i sam- band med att arbetarklassen själv befinner sig i mass- rörelse och när arbetarklassen själv är beredd att ta upp den väpnade kampen. Terrorn kan då användas för att ytterligare väcka de tveksamma till ett mer avancerat handlande. Utifrån det ovan sagda kan vi instämma i den terror som IRA bedriver på Irland när de t.ex. skjuter en särskilt avskydd och hatad företrä- 
  
 495 
  
 Proletären hos PFLP. Intervju med vår utsände.  
  
 Proletären nr  
  
 22-24/1972 
 . 
  
 496 
  
 Våld och terror.  
 Soldattidningen nr 7/1972 
 . 
  
 188 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 dare för förtryckarna. En sådan handling finner också förståelse hos de frihetsälskande irländska massorna och befordrar kampen. Lika fullt som vi kan stödja en sådan terror tar vi avstånd från den som den s.k. Baa-  
 der-Meinhofgruppen 
  bedriver i VästtysklandDe grupper som likt de japanska och västtyska idag an- vänder terrorn har inte mer med socialismen att göra är att de misskrediterar den. 
 497 
  
 Terrorn ansågs alltså acceptabel när den vann förståelse hos mas- sorna men oacceptabel när den, som i Tyskland, utfördes av en grupp förvirrade och förblindade intellektuella utan förankring i arbetarklassen. Ledaren i Proletären avslutades på följande sätt: 
 Vi kommunister inbillar oss inte för en sekund att det finns möjlighet att driva på massorna med terror- metoder. Vi följer den linje som de vacklande intel- lektuella försmår att, tålmodigt, målmedvetet och ihärdigt vinna arbetarklassen för socialismen med övertygelsens metod...Vi förklarar ett skoningslöst krig mot alla anarkistiska idéer och grupper som stäl- ler terrorn på sitt program frikopplad från arbetar- klassens egen kamp. 
 I samband med de olympiska spelen i München i september 1972, genomförde den palestinska organisationen  
 Svarta September  
 en ak- tion mot den israeliska truppen varvid elva israeliska idrottsmän och funktionärer mördades. Proletären kommenterade aktionen på ledarplats med att man inte grät några krokodiltårar över de 11 döda israeliska idrottsmännen och ledarna. Däremot ansågs Svarta September skada den palestinska saken och stå i direkt motsättning till socialismen. Proletären önskade i stället lyfta fram händelser i Vietnam, Nordirland och Spanien och förklarade även i denna leda- re att man inte principiellt tog avstånd från terrorn men menade att terror endast kan tillgripas i samband med att arbetarklassen själv befinner sig i massrörelse och när arbetarklassen själv är beredd att ta upp den väpnade kampen. 
 498 
  
 I mars 1973 behandlade Proletären ånyo terrorismen som kampmedel efter en terroraktion utförd av Svarta September i Su- dans huvudstad, Khartoum. Proletären menade att terrorn måste 
  
 497 
  
 Terrorn.  
 Proletären juni 1972 
 . 
  
 498 
  
 Stöd det palestinska folkets kamp!.  
  
 Proletären nr 32/1972 
 . 
 189 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 ses klassmässigt och sättas in i ett revolutionärt perspektiv. Liksom i tidigare artiklar förklarades att vi som kommunister inte har någ- ra principiella invändningar mot terrorn som kampmedel vilket dock inte innebar att den kan användas när, och var och hur som helst. Svarta Septembers verksamhet avvisades, dock inte för att den innebar att människor blev dödade: 
 Vi sörjer inte de tre döda diplomaterna i Sudan, lika lite som vi sörjde över de 11 döda israeliska idrotts- männen i München. Deras död är helt ointressant i sammanhanget. Vi är motståndare till Svarta Septem- bers verksamhet av helt andra skäl, vi är motståndare till deras terror därför att den inte för kampen för ett fritt Palestina framåt. 
 499 
  
 År 1975 raljerade Proletären över de snyfthistorier om mördade tyska militärer och högerpolitiker som bjöds från den borgerliga pressen. Det framhölls vidare att trots att kommunisterna inte hade något gemensamt med anarkister, så kan inga s.k. terroristdåd, hur meningslösa och skadliga de än är, få oss att ställa oss på denna s.k. rättsstats sida mot  
 Baader-Meinhofligan 
  m.fl. Faran låg inte i dessa grupper menade Proletären utan det är från reaktionen terrorhotet kommer för arbetarna. 
 500 
  
 I KPML(r):s år 2001 utgivna vitbok om åsiktsregistreringen förklaras med syftning på  
 1970-talets 
  händelser och ställningsta- ganden att terrorism var oss främmande och att det var vår och andra svenska vänsterorganisationers klara avståndstagande från terrorism som förhindrade uppkomsten av terrororganisationer typ Röda Arméfraktionen i Tyskland. 
 501  
 Som visats ovan var avstånds- tagandet dock varken principiellt eller absolut utan taktiskt och re- laterat till läget i den revolutionära kampen. Utan tvekan upprätt- höll flera medlemmar av KFML(r) kontakter med framför allt PFLP. Huvudsakligen torde kontakterna främst avsett ekonomiskt bistånd, läkemedel samt medicinsk personal till flyktingläger. And- ra kontakter var dock mer konspirativa även om det är svårt att i dag säga något bestämt om deras innebörd. 
 Uppgifter finns vidare, som talar för att det vid mitten av 1970- talet fanns en motsättning inom KFML(r) rörande hur kontakterna 
  
 499 
  
 Terror modell Svart September ställer massorna som åskådare.  
  
 Proletären mars 1973. 
  
 500 
  
 Det verkliga terrorhotet kommer från bourgeoisin.  
  
 Proletären nr 22, juni 1975 
 . 
  
 501 
  
 Vitbok om KPML(r), SÄPO och åsiktsregistreringen i Sverige  
  
 1969-1998 
 , 
  
  s. 57. 
  
 190 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 mellan förbundet och PFLP skulle skötas. 
 502  
 Kärnan i säkerhets- polisens hotbild var knappast att KFML(r) som organisation skulle aktivt delta i terroraktioner i Sverige eller i utlandet. Detta antyds visserligen i den ovan citerade PM som 1976 användes av säker- hetspolisen i Göteborg för att få tillstånd till telefonavlyssning. Vanligare, och rimligare, var att säkerhetspolisen ansåg att risk fö- relåg att enskilda medlemmar kunde vara internationella terrorist- grupper behjälpliga t.ex. med transporter, lägenheter eller pengar. 
  
 3.7.6 
  
 Det illojala KPML(r)? 
  
 Liksom beträffande KFML utgjorde farhågorna för att KPML(r):s medlemmar och sympatisörer i ett skymningsläge inte skulle lojalt ställa upp och försvara Sverige en mycket viktig del av hotbilden. I en av säkerhetspolisen år 1988 upprättad PM formulerades detta på följande sätt: 
 Det verkliga hotet från KPML(r) utgörs inte av hotet om att av egen kraft åstadkomma en revolution, utan av risken för att partiets medlemmar utnyttjar ett skymningsläge till att försöka åstadkomma så mycket skada och oreda som möjligt, genom sabotage och liknande, för att den vägen antingen skapa den revolu- tionära situationen, eller underlätta en sovjetisk inva- sion. Från ideologiska perspektiv sett, råder ingen tvekan om att  
 KPML(r)-medlemmar 
  kommer att age- ra på det viset. Därför är det viktigt att medlemmarna är kända och att myndigheter och företag inom total- försvaret får kännedom om partiets ståndpunkter för att kunna föregripa eventuella förberedelser i omstör- tande riktning.  
 503 
  
 Som grund för denna hotbild fanns det gott om uttalanden från det tidiga  
 1970-talet 
  att falla tillbaka på. I en artikel i Proletären 1972 angrep signaturen L.F. VPK för dess uppslutande kring tanken på ett fosterlandsförsvar. I artikeln avvisades detta fullständigt med ett undantag – ett antifascistiskt krig. 
 504  
 I ungdomsförbundets 
  
 502 
  
 Anteckningar från samtal med [namn borttaget, en f.d. säkerhetspolis i Göteborg] den 14 november 2000, kl  
  
 09.10-11.00, 
  vid SÄPO:s sektion i Göteborg. SÄKO. 
  
 503 
  
 PM ang KPML(r) 
 . 12/1 1988. Graves  
 701301-4274 
  löpnr 2 SÄPO. 
  
 504 
  
 Borgarnas väpnade styrkor.  
  
 Proletären  
  
 juli-augusti 
  
  1972 
 . 
 191 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 tidning Ungkommunisten betonades 1972 att proletärer har inget fosterland. Artikeln behandlade Enbomsaffären och ungkommun- isterna beklagade här att det gamla SKP i början av  
 1950-talet 
  sagt sig vara lika lojala i försvaret av sitt land som alla andra svenskar. SKP:s linje då hade varit att ifrågasätta sanningshalten i anklagel- serna mot partikamraterna. SKU  
 (m-l) 
  föredrog en annan väg: 
 Men arbetarklassen i ett kapitalistiskt land kan inte kalla detta sitt och kan inte förpliktiga sig att delta i dess försvar. För att försvara Sverige 1952, precis som nu 20 år senare – det är att försvara den svenska bourgeoisins intressenNär borgarklassen därför kallar ut oss i kriget för att slakta våra klassbröder går vi visserligen ut. Men vi gör det i akt och mening att utföra det största fosterlandsförräderi borgarstaten känner: för att rikta vapnen mot våra egna officera- re, våra egna utsugare och vända imperialisternas roffarkrig i ett revolutionärt inbördeskrig. 
 505 
  
 I en ledare i Proletären i november 1972 bemöttes de anklagelser som riktats mot KFML(r) för att vara landsförrädare och under- minera tillgivenheten till kung och fosterland. Framför allt var det KFML som KFML(r) vände sig mot och i ledaren avvisades fö- reställningen om fosterlandsförsvaret med följande ord: 
 Fraserna om fosterlandsförsvaret i ett utvecklat im- perialistiskt land är ingenting annat än ett bedrägeri mot arbetarklassen. Arbetarna har inget fosterland förutom de socialistiska staterna – försvaret av foster- landet är för dem försvaret av socialismen i världs- måttstockEtt nederlag för vår regerings armé in- nebär att regeringen försvagas och möjligheterna till befrielsen och inbördeskriget mot den härskande klassen främjas. Att vi kommer att arbeta för ett så- dant nederlag innebär inte att vi för närvarande arran- gerar sabotage av olika slag, sådana aktioner innebär faktiskt bara en hjälp åt regeringen i hetsen mot oss. 
 506 
  
 505 
  
 Ungkommunisten nr  
  
 4-5/1972. 
  
 506 
  
 Fosterlandsförsvararna bedrar arbetarklassen och socialismen.  
  
 Proletären nr 43/1972 
 . 
 192 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Angreppen mot de konkurrerande kommunistgrupperna VPK, och KFML/SKP fortsatte och framfördes bl.a. av centralkommitténs militärutskott i studentförbundet SKS  
 (m-l):s 
  tidskrift  
 Kampens väg  
 1973. Under rubriken kapitalismen är aldrig värd att försvara hånades VPK och SKP för sina ställningstaganden för ett nationellt försvar i alla lägen. KFML(r):s linje var den rakt motsatta framhölls det och arbetarklassens vapen skulle självklart riktas mot bourgeoi- sin. 
 507 
  
 Möjligen fanns dock internt olika uppfattningar i frågan om för- svaret av det nationella oberoendet. När centralkommittén 1974 presenterade ett nytt förslag till resolution rörande arbetet i den borgerliga militärapparaten angavs att denna fråga avsiktligt ute- lämnats i avvaktan på grundligare utredning. Dock betonades nödvändigheten av att bekämpa den intensiva reaktionära propa- gandan för fosterlandsförsvar (ofta framförd på socialdemokrat- iskt progressivt vis genom frasen friheten i ett demokratiskt land är alltid värd att försvara) och mot denna ställa det proletärt revo- lutionära inbördeskrigets idé. 
 508 
  
 Att delade meningar fanns inom förbundet framgår också av Green slutord vid den fjärde kongressen som hölls i Göte- borg i december 1974. I polemik mot en av medlemmarna i politby- rån, Smith, som tydligen framfört åsikten att det ibland kunde vara viktigt att försvara borgarstaten hävdade Rodriguez att detta var en totalt omöjlig marxistisk tes!. Baude fortsatte: 
 Kommunister kan aldrig vara med och försvara bor- garstaten. Det är en precis lika stor sanning som att arbetarklassens befrielse måste vara dess eget verk. Däremot kan ju kommunisterna vara med och för- svara nationen, men då gör de det i sitt eget intresse och inte i Whitehead eller Wehtjes intresse, utan med målet att erövra statsmakten. 
 509 
  
 I det principprogram som antogs vid den femte kongressen 1977 framhölls följande beträffande frågan om det nationella försvaret: 
  
 507 
  
 Kapitalismen är aldrig värd att försvara.  
  
 Kampens väg nr 7/73 
 . 
  
 508 
  
 Arbetet i militärapparaten.  
 Veckoproletären nr 40, 30/9 1974 
 . 
  
 509 
  
 Centralkommitténs verksamhetsberättelse vid KFML(r):s Fjärde kongress. Slutord av Hall.  
  
 Säkerhetspolisen Göteborg. Div handlingar tillhörande reg.  
  
 JWK-handlingar 
  
  I, vol 
  
 30. 
  
 SÄPO. Tollin som fram till kongressen varit medlem i Politbyrån blev i och med kon- gressen avsatt. 
  
 193 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 Om det svenska monopolkapitalet drar in Sverige i ett imperialistiskt omfördelningskrig är det arbetarklass- ens plikt att vända vapnen mot sina egna förtryckare i ett revolutionärt inbördeskrig mot bourgeoisin. Om å andra sidan Sveriges nationella oberoende hotas från någon av de imperialistiska stormakterna, måste arbe- tarklassen – utan att för den skull underordna sig  
 det andra  
 stormaktsblocket – beslutsamt resa det natio- nella oberoendets fana i spetsen för alla demokratiska och nationella krafter. Under en ockupation står ar- betarklassen i den nationella befrielsekampens främs- ta led. Men arbetarklassen kämpar mot imperialistisk aggression, liksom mot fascistisk diktatur, inte för att skänka frukterna av sin kamp till klassfienden, utan som ett led i sin egen frigörelse. Också den nationella befrielsekampen måste föras med målet att skapa gynnsammast möjliga betingelser för en övergång till socialismen sedan uppgiften att fördriva ockupanten är fullföljd. 
 510 
  
 Denna skrivning kvarstod i nära nog identiskt skick fram till 1993 års partiprogram då den försvann. Det senaste decenniets partipro- gram har inte innehållit något om att vända vapnen mot sina egna förtryckare i ett revolutionärt inbördeskrig mot bourgeoisin. 
 511 
  
 3.8 
  
 Sammanfattning och slutsatser 
  
 KFML(r) bildades i oktober 1970 som en följd av en utbrytning ur KFML. Motsättningarna gällde främst hur kampen på arbetsplat- serna skulle föras, förhållandet mellan kampen för dagskraven och kampen för socialismen samt hur  
 FNL-rörelsen 
  (DFFG) skulle an- vändas i valet 1970. Tidigt kom KFML(r) att framstå som en mer hårdför och radikal variant av KFML med det revolutionära inbör- deskriget som den enda vägen till socialismen. Förbundet bedrev arbete inom försvarsmakten i syfte att uppluckra den borgerliga armén och genomsyra den med revolutionära idéer. 
  
 510 
  
 Det kommunistiska partiets program. Antaget vid KPML(r):s femte kongress. KPML(r), Göteborg 1977. 
  
 511 
  
 Det kommunistiska partiets program. Antaget på KPML(r):s tionde kongress  
  
 2-4 
  januari 1993. KPML(r), Göteborg 1993. Gällande partiprogram, antaget 1999, finns på följande in- ternetadress: http://www.kpml(r).o.se/Program/Komprog.html. 
 194 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 Mellan åren 1970 och 1998 bedrev säkerhetspolisen en tidvis mycket omfattande spaning mot KFML(r)/KPML(r). All slags verksamhet med anknytning till förbundet/partiet kunde bli före- mål för övervakning. Det kunde t.ex. röra sig om interna möten, demonstrationer, idrottsevenemang och sommarläger varvid delta- garna registrerades, fotograferades och på senare tid videofilmades. Övervakningen kunde också utsträckas till närstående organisatio- ner som Brennan och under  
 1990-talets 
  andra hälft Enhetsinitiati- vet. Åren  
 1972-1973 
  bedrevs övervakning mot bokhandeln Röda Stjärnan i Stockholm från en fast observationslokal. 
 Förutom yttre spaning inhämtades uppgifter från öppna källor såsom pressorganen Proletären och Klasskampen. Säkerhetspolisen hade under  
 1970-talet 
  också tillgång till åtminstone två källor som var medlemmar i KFML(r). Rapporter och handlingar inkom även från andra meddelare som inte var direkt knutna till någon vänster- organisation. En av dessa var en person med kriminell bakgrund som under en period i mitten av  
 1970-talet 
  mot betalning till säker- hetspolisen lämnade uppgifter, namnlistor och handlingar som han uppgav var åtkommet på Röda Stjärnan eller hos enskilda, kända  
 KFML(r)-medlemmar. 
  Mannens samarbete med säkerhetspolisen avslöjades dock när han till tidningen FiB/Aktuellt lämnade en ut- förlig redogörelse för sin verksamhet, vari enligt hans egen utsago skulle ingå ett  
 50-tal 
  inbrott. Det förefaller osannolikt att den sä- kerhetspolis som stod i kontakt med mannen inte insåg att uppgif- ter och handlingar införskaffades genom brottsliga förfaranden. 
 En annan källa var anställd vid postverket och lämnade uppgifter om både vänster- och högerorganisationers kontakter med post- verket. Det kunde röra sig om vilka som gjort inbetalningar till visst postgirokonto eller vem som hade rätt att vara firmatecknare för viss organisation. Det kan ifrågasättas om inte källan därmed bröt mot de regler som förelåg i Allmänna poststadgan avseende postpersonalens tystnadsplikt och förhållande till kunderna. För- utom dessa förtroliga meddelare hade säkerhetspolisen en mängd kontakter ute på företagen som rapporterade om händelser och personer av intresse. Dessa kontakter fanns både inom fackföre- ningsrörelsen och på arbetsgivarsidan. 
 Även IB bedrev viss inhämtning av underrättelser avseende KFML(r) och andra vänstergrupper i början av  
 1970-talet. 
  Att uppgifter kom det socialdemokratiska partiet till del synes klart. Däremot förefaller rapporter inte ha gått till vare sig försvarsstaben eller säkerhetspolisen. IB:s funktion tycks här främst ha varit att understödja den socialdemokratiska fackliga verksamheten och där- 
 195 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 igenom motverka de kommunistiska organisationerna. Att detta innebar en sammanblandning av parti- och statsintressen framstår som klart. Omfattningen av denna underrättelseinhämtning före- faller dock ha varit blygsam. 
 I likhet med vad avser KFML/SKP var telefonavlyssning av stort värde för säkerhetspolisen i övervakningen av KFML(r)/KPML(r). Avlyssningen inleddes redan under  
 KFML-tiden 
  och pågick både i Göteborg och i Stockholm fram till 1975 då den avbröts efter av- slöjanden i pressen. Avlyssningen i Göteborg återupptogs dock i slutet av 1976 och pågick sedan till i maj 1981. Bland de telefoner som vid olika tidpunkter avlyssnades ingick framför allt parti- och redaktionstelefonerna på Fjärde Långgatan 8 i Göteborg (det s.k.  
 Marx-Engelshuset) 
  samt partiexpeditionen och bokhandeln Röda Stjärnan i Göteborg. I Stockholm var det, förutom några tongivan- de medlemmars hemtelefoner, bokhandeln Röda Stjärnan och par- tiexpeditionen på Allhelgonagatan som var föremål för telefonav- lyssning. 
 Mycket av det som anförts i föregående kapitel (avsnittet Sam- manfattning och slutsatser) beträffande telefonavlyssningen av KFML/SKP kan sägas ha giltighet även för KFML(r)/KPML(r). Avlyssning bedrevs under lång tid och var baserad på uppgifter av allmän karaktär och ofta, men inte alltid, riktade mot organisatio- nen som sådan i första hand snarare än de formellt misstänkta indi- viderna. 
 Inte något fall av buggning riktad mot KFML(r)/KPML(r) har kunnat konstateras. I juni 1971 inhämtade FRA genom signal- spaning ett telegram från en  
 KFML(r)-sympatisör 
  i Norrköping riktat till det kinesiska kommunistpartiets centralkommitté i Pe- king. Flera exempel har påträffats där säkerhetspolisen har kopierat handlingar med anknytning till KPML(r) som kommit polisen till handa på olika sätt. Det har rört sig om hittegods eller handlingar som påträffats i samband med brottsutredningar utan politisk an- knytning. 
 Det har ibland gjorts gällande att det inte var säkerhetspolisen utan IB som låg bakom den s.k. sjukhusspionens verksamhet i Gö- teborg vid mitten av  
 1970-talet. 
  Det finns emellertid inget som ta- lar för att detta är riktigt. På kontrasubversionssidan var det för sä- kerhetspolisen i Göteborg en av huvuduppgifterna att kartlägga KFML(r):s cellbildning på företag, myndigheter och institutioner. Det torde därför ha framstått som en angelägen och naturlig åtgärd att genom en kontakt på insidan försöka skaffa information om cellbildning inom sjukvårdsförvaltningen i Göteborg. Detta särskilt 
 196 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 som flera personer inom sjukvårdspersonalen antogs stödja pales- tinska befrielseorganisationer. 
 Medlemmar och sympatisörer till KFML(r)/KPML(r) registre- rades i säkerhetspolisens centralregister åren  
 1970-1998. 
  Enbart medlemskap räckte för registrering eftersom säkerhetspolisen an- såg att medlemskap förutsatte partiskolning vilket utgjorde till- räcklig registreringsgrund. 
 Registreringspraxis ger i flera fall exempel på en presumtion i flera led. Det gäller t.ex. fall då personer registrerats enbart på grund av deltagande i ett möte. Säkerhetspolisen har då presumerat att enbart medlemmar haft tillträde till dessa möten. Medlemmar presumerades vara partiskolade och därmed benägna att begå våldshandlingar i syfte att uppnå politiska mål eller åtminstone vara införstådda med sådana handlingar. Registernämndens utredning liksom denna undersökning har dock visat att medlemskap inte all- tid föregåtts av partiskolning samt att det knappast går att presu- mera medlemskap på det sätt som har skett. Vidare har säkerhets- polisen rutinmässigt registrerat medlemmar i driftceller vid arbets- platser såsom varande fall av hemlig cellbildning. Detta utan att utreda huruvida cellbildningen varit hemlig eller ej. I källmaterialet finns inga exempel på att hemlig cellbildning avslöjats. Med ledning av ovanstående kan alltså konstateras att ett stort antal registrering- ar, på rent formella grunder, får anses vara felaktiga. 
 Personer som varit anställda vid  
 Emmaus-Björkå 
  i mer än ett år har i viss utsträckning registrerats i centralregistret som med- lemmar i KFML(r)/KPML(r). Detta eftersom  
 Emmaus-Björkå 
  an- setts vara en lokalavdelning av KFML(r)/KPML(r) och att de an- ställda ansetts genomgå partiskolning enligt samma modell som inom KPML(r). Trots att samarbete mellan de två organisationerna kan konstateras liksom en ideologisk samsyn har inga egentliga be- lägg påträffats för säkerhetspolisens slutsats att  
 Emmaus-Björkå 
  utgör en hemlig lokalavdelning till KPML(r). De registreringar som ändå har gjorts framstår därmed som felaktiga eller i vart fall grundade på ett alltför svagt beslutsunderlag. 
 Även här fanns en presumtion i flera led. Personer, som varit mantalsskrivna vid  
 Emmaus-Björkå 
  i mer än ett år, presumerades ha varit anställda i mer än ett år och därmed antagna som medlem- mar i Brennan och KPML(r). Sådant medlemskap antogs förutsätta genomgång av KPML(r):s grundcirkel, vilket alltså innebar att ve- derbörande kunde presumeras vara benägen att begå våldshandling- ar i syfte att uppnå politiska mål. Från den oskyldiga uppgiften om mantalsskrivning hade därmed kedjan fullbordats till slutsatsen att 
 197 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 vederbörande var en person som kunde tänkas utgöra ett hot mot rikets säkerhet. 
 Förutom registrering i centralregistret kunde anteckning i ar- betsregister göras beträffande personer som inte var fullständigt identifierade, sympatisörer vars konstaterade aktiviteter inte räckte för registrering i centralregistret samt personer vars fordon iakt- tagits i anslutning till sommarläger och liknande. Sålunda hade sek- tionen i Östersund år 1981 bl.a. en person i sitt arbetsregister som i en tidningsartikel sagt nej till större syskongrupper och byråkra- tin det enda som inte utarmas samt därtill besökt Kampuchea. 
 Under  
 1970-talet 
  ansågs KFML(r) utgöra ett hot i kraft av sin revolutionära och våldsamma framtoning. Förbundets verksamhet vid militära förband liksom i anslutning till vilda strejker bedömdes understryka detta hot. De kontakter som fanns med organisationer som PFLP ansågs medföra en risk att medlemmar eller sympatisö- rer kunde utnyttjas av terrorister på olika sätt, t.ex. som kurirer. 
 Med åren blev KPML(r) alltmer Sovjetvänligt och 1988 bedöm- des partiets medlemmar och sympatisörer främst utgöra ett hot i ett kris- eller krigsläge. Det ansågs då liksom tidigare föreligga en fara att dessa i enlighet med de uttalanden som gjordes på 1970- talet inte skulle delta i försvaret av Sverige utan tvärtom bidra till att försämra landets försvarsmöjligheter för att sedan utnyttja situ- ationen till att starta ett revolutionärt inbördeskrig. Däremot an- sågs partiet inte längre på egen hand utgöra något revolutionärt hot. I början av  
 1990-talet, 
  när det militära hotet mot Sverige avse- värt försvagats, motiverades övervakningen av KPML(r) bl.a. med att partiet kunde skapa oro och svårigheter för den borgerliga re- geringen. 
 År 1998 då SÄPO i en skrivelse till regeringen rekommenderade fortsatt övervakning av KPML(r) motiverades detta med att parti- medlemmar kunde tänkas söka sig till känsliga anställningar inom totalförsvaret och att ungdomsförbundets medlemmar kunde tän- kas medverka i olagliga utomparlamentariska handlingar. Dessutom ansåg SÄPO att det inte kunde uteslutas att ungkommunisterna utbildade sig till ingenjörer och därefter sökte sig till någon hög- teknologisk bransch vilket kunde intressera främmande makts un- derrättelsetjänst. 
 Utan att tveka eller sväva på målet tog KFML(r)/ KPML(r) ställning för en revolutionär samhällsutveckling där våld med stor sannolikhet skulle komma till användning. Det proletära inbör- deskriget var en metafor som kom till användning i olika sam- manhang. I den meningen var partiet en sådan organisation vars 
 198 
  
 SOU 2002:91 
  
 Hotet från vänster 
  
 målsättningar stämmer relativt väl överens med det som angavs i 1972 års öppna kungliga brev. När vänstervågen avklingade mot slutet av  
 1970-talet 
  torde det dock ha stått klart för alla inblandade att någon revolutionär situation inte skulle uppstå i Sverige. I vart fall inte i fredstid. 
 Den enda hotbild som därefter kan sägas ha haft någon reell be- tydelse avser risken för att partiets medlemmar och sympatisörer inte skulle uppträda lojalt mot Sverige i ett skärpt läge. Även om det är omöjligt att säga hur medlemmar och sympatisörer till KPML(r) faktiskt skulle ha agerat i en sådan situation framstår inte hotbilden som orimlig. Detta med tanke på de mycket tydliga av- ståndstaganden som gjordes under  
 1970-talet 
  från tanken på ett nationellt försvar. Att modellen att komma till rätta med detta problem skulle vara att registrera alla dessa samt även registrera nya sympatisörer är kanske mera osäkert. 
 Beträffande KFML(r)/KPML(r) cirkulerade ofta rykten om va- pengömmor, illegal verksamhet och gerillautbildning. I den mån som polisen kunde utreda dessa rykten kunde de avfärdas. Att så- dana rykten över huvud taget uppstod torde ha sin grund i partiets militanta och våldsamma framtoning. Detta bäddade för att perso- ner som lämnade uppgifter om sådana företeelser kunde framstå som mer trovärdiga än de i själva verket var. Ett annat problem med vissa av säkerhetspolisens uppgiftslämnare torde ha varit att de fick betalt. Detta kan ha medfört att polisens källor, i syfte att påvisa sin egen nyttighet, levererat rapporter som i allt väsentligt bekräftat den hotbild som polisen redan hade. De ovan nämnda omständig- heterna torde alla ha bidragit till att göra hotbilden närmast självgå- ende. 
 En kontinuerlig analys av hotbilden och det politiska läget hade möjligen underlättat för polisen att värdera källuppgifterna. Ett an- nat problem är att intern kritik mot vissa källuppgifter inte samla- des upp centralt och gavs spridning. Detta kan ha varit en av anled- ningarna till att uppgifter som inom en enhet bedömts vara felakti- ga ändå kom att åberopas av någon annan enhet inom säkerhetspo- lisen. Ett annat skäl kan ha varit att uppgifterna - felaktiga eller ej - bedömdes som användbara för att motivera hotbilden eller en begä- ran om telefonavlyssning. 
 Att kontakter med grupper som är eller skulle kunna bli inblan- dade i terroraktiviteter utomlands utgör ett potentiellt problem är självklart. Det får därför anses naturligt att säkerhetspolisen ägnar sig åt att kartlägga sådana kontakter. Däremot kan detta förhållan- 
 199 
  
 Hotet från vänster 
  
 SOU 2002:91 
  
 de knappast läggas till grund för den mycket breda övervakning och registrering av  
 r-are 
  som faktiskt kom till stånd. 
 I övrigt finns det ingenting i KPML(r):s verksamhet som kan sägas ha motiverat någon generell övervakning de senaste ca 20 åren. Det finns ingenting i säkerhetspolisens handlingar som tyder på olaglig verksamhet eller förberedelse till sådan. Särskilt vad avser  
 1990-talet 
  framstår de motiveringar som framfördes från säkerhets- polisens sida som långsökta. Att skapa oro och svårigheter för den borgerliga regeringen ligger i viss mån i en oppositionell rörelses natur. Så länge detta inte sker med olagliga metoder torde det heller inte vara en sak för polisen att ägna sig åt. Även om KPML(r) vid denna tid skulle ha ägnat sig åt att driva fram vilda strejker är det svårt att se att detta skulle kunna ha utgjort ett hot mot rikets sä- kerhet. 
 Att medlemmar i ungdomsförbundet kunde tänkas delta i olag- liga utomparlamentariska aktiviteter kunde kanske lika gärna sägas om Vänsterpartiets ungdomsförbund och det kan knappast anses rimligt att på denna grund registrera alla medlemmar i moder- partiet. Trestegshypotesen om de ingenjörsutbildade ungkommun- isterna, som får jobb inom den högteknologiska industrin för att sedan löpa risken att utnyttjas av främmande makt förefaller myck- et långsökt. I den mån medlemmar i KPML(r) upprätthöll förbin- delser med representanter för främmande makt borde detta kunna ha övervakats på samma sätt som om dessa personer hade varit medlemmar i t.ex. VPK, SAP eller Moderata samlingspartiet. Kom- petens förefaller i flertalet fall ha saknats inom regeringen för att självständigt ta ställning till de hotbilder som säkerhetspolisen må- lat upp. 
 Liksom i fallet KFML/SKP saknade systemet på flera punkter rimlig grad av förutsägbarhet. Regeringens flera gånger åren 1968- 1972 uttalade uppfattning att enbart medlemskap i viss organisa- tion inte kunde leda till registrering stämde inte med säkerhets- polisens praxis - vare sig då eller senare. Den som deltog i ett torg- möte med Enhetsinitiativet under  
 1990-talets 
  andra hälft eller arbe- tade inom  
 Emmaus-Björkå 
  torde knappast ha kunnat förutse att övervakning från säkerhetspolisen kunde äga rum och - i fallet  
 Emmaus-Björkå 
  - även registrering. 
 200