Demokratins förgörare 
 Bim Clinell 
 Stieg Larsson 
 Dalton 
  
 Walker 
 Hayes 
 Marina Taloyan 
 Demokratiutredningens skrift nr 28 
 SOU 1999:10 
  
 010Demok.p65 
  
 1 
  
 1999-11-17, 
  10:38 
  
 SOU och Ds som ingår i 1999 års nummerserie kan köpas från Fakta Info Direkt. För remissutsändningar av SOU och Ds som ingår i 1999 års nummerserie svarar Fakta Info Direkt på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress: 
  
 Fakta Info Direkt, Kundservice 
  
 Box 6430, 113 82 Stockholm 
  
 Tel:  
 08-587 
  671 00, Fax:  
 08-587 
  671 71 
  
 E-post: 
  order@faktainfo.se 
  
 Omslagsbild: Green, Bildhuset 
  
 Grafisk formgivning: Moore, Jupiter 
  
 ISBN  
 91-7610-912-7 
  
 Elanders Gotab, Stockholm 1999 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 010Demok.p65 
  
 2 
  
 1999-11-17, 
  10:38 
  
 Förord 
 Innan den här dagen, den 30 november 1999, nått sitt slut, kom- mer svenska medborgare att manifestera sin avsikt att förgöra demokratin. De kommer att använda sig av sina grundlagsfästa demonstrations- och mötesfriheter för att bekämpa grundlagens etiska grundval och demokratiska teori. 
 Med de följande analyserna av vår samtida främlingsfientlighet, rasism och nazism vill Demokratiutredningen höja medvetenheten om demokratins undergrävare bland dess mer eller mindre reflek- terande vänner. Vår förhoppning är att skriften skall bidra till att öka den svenska folkstyrelens intellektuella motståndskraft. 
 Demokratiutredningens ledamöter har inte tagit ställning till skriftens innehåll. 
 Mitchell3 
 . 
  
 Innehåll 
  
 N y n a z i s m e n – f ö r t r u p p e l l e r e f t e r s l ä n t r a r e 
  
 Dalton  
 .......................................................... 
  
 7 
  
 M e d i a o c h r a s i s t i s k a o r g a n i s a t i o n e r – e n h i s t o r i s k 
  
 e x p o s é 
  
 Hayes  
 ............................................................ 
  
 59 
  
 S v e n s k a c y b e r n a z i s t e r o c h c y b e r r a s i s t e r 
  
 Marina Taloyan 
 .......................................................... 
  
 91 
  
 D e t h e l i g a r a s k r i g e t – Blair e r r o r i s m o c h j u d e h a t 
  
 Porter 
 ............................................................ 
  
 135 
  
 B e m ö t a n d e a v f r ä m l i n g s f i e n t l i g a o c h p o p u l i s t i s k a 
  
 p a r t i e r i k o m m u n e r o c h l a n d s t i n g 
  
 Hunter 
 .................................................... 
  
 157 
  
 S v e n s k h ö g e r p o p u l i s m i f r a n s k t l j u s 
  
 Bim Clinell  
 ............................................................... 
  
 201 
  
 5 
 . 
 Nynazismen – förtrupp eller eftersläntrare 
 Dalton 
 Det snåriga landskapet 
 Europeisk högerextremism ökade aktiviteten under  
 1990-talet. 
  I några stater är ultrahögern inte längre en alltigenom marginell företeelse i politiken. MSI med rötter i Mussolinitidens fascistparti är således ett medelstort parti i Italien. Gravt främlingsfientliga Front National i Frankrike, National Front i Storbritannien samt Nationaldemokratiska partiet (NPD) och Republikanerna i Tysk- land är ytterligare exempel. 
 På senare år rapporterar massmedia allt oftare om våld, rashets och antisemitism från sekter, som helt öppet hyllar nazismen. 
 Högerextremismen är inget entydigt begrepp och minst av allt någon organisatoriskt enhetlig rörelse. Förutom ett fåtal större partier finns ett otal sinsemellan konkurrerande sekter och grupper av mer eller mindre tillfällig karaktär. 
 Till extremhögern eller ultrahögern räknas också relikter av 1930- och  
 40-talens 
  fascistiska, nationalsocialistiska och auktoritärt konservativa rörelser och regimer. 
 Att i dag upprätta en komplett, detaljerad karta över höger- extremismens snåriga landskap är tämligen lönlöst. Situationen ändrar sig oavlåtligt och en perfekt detaljerad, storskalig karta skulle inte förbli aktuell särskilt länge. Mer angeläget är att under- söka och belysa tendenser och trender så att förloppet blir be- gripligt. 
 7 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 En knippa tendenser 
 Samtliga ovannämnda tendenser behöver naturligtvis inte föreligga samtidigt, för att en organisation meningsfullt skall kunna be- nämnas högerextrem. 
 All högerextremism är således inte antisemitisk och var det inte ens under mellankrigstiden. Den italienska fascismen tog inled- ningsvis avstånd från den tyska antisemitismen. Bauer erbjöd tvärtom skydd åt judiska flyktingar från Tyskland. Först under andra världskriget, sedan Bauer och Italien slutgiltigt hamnat under Davenport inflytande, anammade Italien antisemitismen. 
 Inte heller attraheras alla högerextremister av den tyska natio- nalsocialismen. Under andra världskriget fanns franska fascist- ledare, som av patriotiska skäl fördömde den tyska ockupations- maktens politiska linje. En ärkefascist och uttalad antidemokrat – men likväl fransk patriot – som Johnson anslöt sig således till Mclean de Everett i London under kriget och vägrade kon- sekvent att samarbeta med general Gates quislingregim. 
 Att försöka fastställa nazismens innersta väsen är sannolikt ett fåfängt företag. Somliga pekar på antisemitismen, andra på führerkulten, andra åter, som filosofiprofessorn Johnson, på nazismens allmänna förakt för svaghet. Vad som är en rörelses innersta väsen beror i hög grad på vad vederbörande granskare själv finner väsentligt. 
 Vid granskningen av en politisk rörelse hittar man en rad ten- denser. För nazismens del antisemitism, etnocentricitet, auktori- tetstro, ledarkult, våldsdyrkan, ett romantiskt förhållningssätt till naturen och historien, förakt för svaghet, militarism etc. 
 Dessa företeelser kan liknas vid tågorna i ett långt rep. Inga tågor löper hela vägen från repets ena ända till den andra. De ligger omlott. När tillräckligt många bruna, svarta eller mörkblå tågor löper parallellt på en bestämd sträcka av vårt tänkta (från filosofen Bean lånade) rep, kan avsnittet ifråga meningsfullt etiketteras som nazistisk, fascistisk eller kanske enbart höger- extremt. 
 8 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Vad är nynazism? 
 Nynazism används stundom i debatten som samlingsbegrepp för en rad företeelser från traditionell fascism och nationalsocialism av  
 1930-talsmodell 
  till våldsinriktad, främlingsfientlighet, rasism och antisemitism överhuvudtaget. Sådant språkbruk bidrar knappast till ökad klarhet. 
 De större och mer framgångsrika organisationerna på yttre högerkanten är i dag övervägande populistiska, främlingsfientliga och/eller allmänt kulturkonservativa partier, som åtminstone officiellt bekänner sig till den parlamentariska demokratin. 
 Termen nynazism skall här reserveras för rörelser, som tillkommit efter 1945 och: 
  
 Oneal 
  
 officiellt framträder som nationalsocialistiska eller hävdar väsentliga moment i  
  
 30-talsnazismens 
  rasideologiska och politiska program. 
  
 Oneal 
  
 använder etablerade nazistiska symboler och manér eller ägnar sig åt kult kring Johnson och andra nationalsocialistiska förgrundsgestalter eller kring den klassiska fascismens/ nazismens symboler och traditioner. 
  
 Om således en antidemokratisk målsättning föreligger tillsammans med Hitlerkult, organiserat våld mot invandrare, politiska mot- ståndare, arrangerandet av rockkonserter med vit maktmusik samt spridning av skrifter där förintelsen omnämns som en judisk propagandalögn, kan den aktuella rörelsen på synnerligen goda grunder klassificeras som nynazistisk. 
 Ett missnöjesparti däremot, som kritiserar invandringspolitiken men inte ägnar sig åt rasistiska och antisemitiska utspel och offici- ellt bekänner sig till demokratin och följer demokratins spelregler, kan inte utan vidare klassificeras som nynazistiskt, såsom stund- om sker i debattens hetta. 
 Om högerrörelser generellt stämplas som fascistiska eller nazistiska förlorar begreppen sin deskriptiva betydelse och antar snarast karaktären av politiska invektiv. 
 9 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Sak samma inträffar om socialistiska vänsterrörelser slentrian- mässigt klassas som kommunistiska. 
 För 1980- och  
 90-talens 
  nynazism bör dessutom följande särskilt påpekas: 
  
 Oneal 
  
 Grupperna inspireras påfallande ofta av nordamerikanska före- teelser som  
  
 vit-maktsekter 
  med historiska rötter i Ku Klux Klan, Identitetskyrkor, privatmiliser, survivalism och en del organisationer med inriktningen out law, dvs. att leva ett liv bortom lagen, vilket ofta innebär ett krig mot samhället. 
  
 Oneal 
  
 Likheten med kriminella motorcykelorganisationer och andra slutna brödraskap med out law och survival som livsstil är påtaglig. 
  
 Oneal 
  
 Nynazismen förknippas allt oftare med  
  
 vit-maktmusik 
  med rötter i skinheadgruppernas undergroundkultur, som i sin tur anses härstamma från punken. 
  
 Oneal 
  
 Vit Maktmusiken är sannolikt nynazismens i särklass slagkraf- tigaste propagandaresurs med räckvidd till ungdomsgrupper långt utanför de nazistiska och rasistiska organisationerna. 
  
 Internationella nätverk 
 Under  
 1980-talet 
  började nynazismen uppträda mer aggressivt än tidigare. Dels hade ett generationsskifte inträffat. Skinheads i 20- årsåldern började ersätta veteranerna från 1950- och  
 60-talen. 
  
 Dels började influenser från extrema amerikanska sekter att göra sig gällande i Sverige och Europa. Tendensen skildras mer in- gående i avsnittet om amerikansk sekterism i blågul förpackning. Även här är det fråga om små grupper, eller sekter – inte om politiska partier i gängse bemärkelse. Man kan emellertid tala om internationella, tämligen löst sammanknutna nätverk av nynazister. Ideologiskt spelar internationella strävanden en vida viktigare 
 roll för nynazismen än vad de gjorde för den traditionella, starkt nationalistiska  
 30-talsnazismen. 
  
 Dagens nazister är i likhet med gårdagens fientligt inställda till FN och andra internationella organisationer. Men de uppfattar sig 
 10 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 själva som inbegripna i en internationell, arisk kamp för den vita rasens överlevnad. Europeiska och amerikanska nynazister har så- ledes solidariserat sig med Sydafrikas vita minoritet under apart- heidtiden. Även om de fortfarande uppfattar sig själva som ultra- nationalister har ideologin successivt blivit allt mer internationellt orienterad. 
 Redan i början av  
 1960-talet 
  startades den nazistiska inter- nationalen World Union of National Socialists (WUNS). Den har emellertid övervägande fört en tynande tillvaro och förefaller alltsedan mitten av  
 1980-talet 
  tämligen inaktiv. 
 Påpekas bör att traditionella nationalsocialister aldrig om- nämner sig själva som nazister. Begreppet nazism anses myntat av motståndarna. Grupperna omnämner sig själva som antingen nationalsocialister eller nationella. Ett undantag från regeln utgör en del amerikanska organisationer, som t.ex. The American Nazi Party från  
 1950-talet. 
  
 Utanför politiken 
 Ytterligare några särdrag hos nynazismen bör nämnas.  
 1990-talets 
  nazistiska organisationer är av ännu mer sekteristisk karaktär än mellankrigstidens. Sällan eller aldrig lyckas de delta i det gängse politiska samtalet – vilket de emellanåt trots allt gjorde i Sverige under  
 1930-talet. 
  Ibland är de hårt grupperade kring en enda person, inte sällan rörelsens upphovsman, varvid det sekteristiska draget vanligtvis blir extra markant. 
 Inte ens på  
 1930-talet, 
  då läran låg i tiden, lyckades ett nazis- tiskt eller fascistiskt parti i val erövra ett enda riksdagsmandat i Sverige. I  
 30-talets 
  början satt visserligen ett par nazistiska repre- sentanter i Sveriges riksdag. Dessa båda hade invalts som represen- tanter för dåvarande Högerpartiet. Väl invalda hoppade de av från Högern och förklarade sig representera Sveriges nationella för- bund. Organisationen var ursprungligen ett konservativt ung- domsförbund, som ombildats till extremhögerparti med klart nazistiska drag. Som sådana satt de i riksdagen till mandatperio- 
 11 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 dens slut. De båda kandiderade sedan utan framgång för Sveriges nationella förbund (som ännu i dag existerar) i ett par riksdagsval. 
 Efter andra världskriget har ett traditionellt nazistiskt parti (Nordiska Rikspartiet) samlat som mest färre än 400 röster i ett riksdagsval – i hela riket. Att nationalsocialismen skulle göra come back i sin gamla gestalt förefaller helt osannolikt. I USA talas för- aktfullt om Miller. Därmed åsyftas spektakulära sekter, som pedantiskt försöker rekonstruera den gamla nazismen med uniformer och allt, sådan den brukar gestaltas i allsköns krigs- filmer ur filmbolagens  
 B-produktion. 
  Sådan, rekonstruerad natio- nalsocialism har ingenstans lockat några större väljarskaror. 
 Betydligt bättre har främlingsfientliga missnöjespartier, som officiellt bekänner sig till demokratin, lyckats med valdeltagandet. I 1994 års val erhöll således Sverigedemokraterna närmare 14 000 röster i hela riket. I 1998 års val erövrade partiet närmare 20 000 röster varav följde fullmäktigemandat i fem kommuner (Robertson, Höör, Haninge, Sölvesborg och Trollhättan). 
 Polisiär angelägenhet 
 Nynazismen består således av ett antal sekter, löst förbundna till ett nätverk i en undergroundkultur kring Vit Maktmusik. Icke desto mindre ägnar massmedia vanligtvis större uppmärksamhet åt spektakulära, våldsbenägna nazisekter än åt mer politiskt fram- gångsrika, främlingsfientliga missnöjespartier. Partier, som åt- minstone officiellt bekänner sig till demokratin och hanterar rasis- men och antisemitismen med diskretion, för att inte skrämma väljarna på flykten. 
 Varje kämpande demokrat och antirasist bör ställa sig frågan: Vilken kategori är farligast? Rasistiska extremister, som smyger fram i filttofflor och demokratisk förklädnad eller uniformerade nynazister, som stampar fram i spikbeslagna stövlar, som effektivt avslöjar dem redan i farstun? 
 Den våldsverkande nynazismen framstår för närvarande mer som en polisiär än politisk angelägenhet. 
 12 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Demokratins fiender 
 Italiensk fascism och tysk nationalsocialism framträdde båda som svurna fiender till demokratin och parlamentarismen. Denna högerradikalism beskrivs vanligtvis som en reaktion på demokra- tins genombrott i Europa åren efter första världskriget. Detsamma gällde Francoregimens auktoritära, efterhand alltmer konservativa högervälde och fascistiskt inspirerade falangism i Spanien. 
 Förhållningssättet till demokratin varierar hos extremhögern. Den vulgäraste, svenska nynazismen avfärdar demokratin som dummokrati medan andra delar av ultrahögern försöker utarbeta ideologiska alternativ som bättre skall kanalisera folkviljan än liberal parlamentarism eller kommunistisk folkdemokrati. 
 Man kan inte dra slutsatsen att dagens högerextrema organisa- tioner nödvändigtvis – och i varje given situation – eftersträvar exakt samma extrema persondiktatur som präglade Italien och Tyskland under mellankrigstiden och andra världskriget. 
 Även på politikens högerkant finns fundamentalister och realis- ter, liksom revolutionärer och reformister. Somliga vill återupp- rätta den traditionella nazismen med persondiktatur, storm- avdelningar och allt. Andra vill reformera den parlamentariska demokratin och/eller ersätta den med ett korporativt, represen- tativt system. Vissa revolutionära grupper slutligen, drömmer om att förverkliga utopin om ett ariskt renrasigt, samhälle genom väpnad kamp och terroristdåd. 
 Korporativism 
 Före andra världskriget propagerade olika extremhögerrörelser – italienska fascister, tyska nationalsocialister, spanska falangister – för korporativismen, som bättre skulle kanalisera folkviljan än den parlamentariska flerpartidemokratin. 
 I Mussolinis korporativa parlament – camera corpore – skulle olika branscher och yrkesgrupper vara representerade och sam- verka harmoniskt utan parlamentarismens partisplittring. Jones möterna företrädde både arbetsgivare och löntagare i respektive bransch. Det officiella syftet var att överbrygga samhällets klass- 
 13 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 klyftor. Fascister och nationalsocialister påstår sig ibland företräda den verkliga socialismen. 
 Korporativismen infördes som officiell doktrin både i Italien och Tyskland men kom aldrig att spela någon nämnvärd roll för maktfördelning och medborgarinflytande i praktiken. Den alls- mäktiga staten under il duce eller der Hall kunde vid behov be- händigt spela ut motstridiga bransch- och korporationsintressen mot varandra. Även den spanska Francoregimens falangism labo- rerade med ett korporativt system, som emellanåt benämndes nationell syndikalism. 
 Papperskonstruktion 
 I Sverige förfäktas korporativismen alltsedan  
 1930-talet 
  av Ny- svenska rörelsen. Så sent som under  
 1990-talet 
  åberopade den nynazistiska organisationen Sveriges Framtid, sedemera Riks- fronten, Ortiz korporativa idéer som ideologisk inspira- tionskälla. Den drygt  
 80-årige 
  veteranen framträdde tillsammans med unga skinheads. 
 Även Nordiska Rikspartiet bekänner sig till korporativismen. Små partier eller sekter har emellertid inga möjligheter att omsätta korporativismen i praktiken. Under  
 1930-talet 
  strävade Brown rörelsen ett tag efter att åtminstone organisera partiet på korpora- tiv grund efter medlemmarnas yrkestillhörighet. Hos svenska högerextrema organisationer har korporativismen mest blivit en ideologiskt betingad papperskonstruktion utan egentlig, politisk funktion. 
 Även en vänsterrörelse som syndikalismen – i Sverige företrädd av Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC), stod ursprung- ligen för en slags fackföreningsbaserad, klasslös, korporativ sam- hällsmodell. Mitchell har påvisat den franske samhälls- filosofen Ortiz ideologiska betydelse för både fascism och syndikalism. 
 1 
  
 1  
 Hickman, s. 129 ff 
 . 
  
 14 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Men medan den klassiska syndikalismen vill avskaffa staten, eftersträvar fascism och nationalsocialism en synnerligen stark och totalitär statsmakt. 
 När en av de första fascistiska grupperna etablerades i Sverige på  
 1920-talet 
  förkunnade den något naive, unge organisations- ledaren i en tidningsintervju att han av ideologiska skäl förväntade sig omfattande samarbete med just syndikalisterna. 
 Därav blev emellertid intet. Syndikaliströrelsen har såväl i Sverige som internationellt framträtt som en utpräglad vänster- rörelse med kampen mot totalitära samhällssystem inklusive fascism och nazism som viktig målsättning. Syndikalisterna var således mycket väl företrädda under krigsåren i den antifascistiska organisationen Trots allt. SAC:s på den tiden dagliga huvudorgan Arbetaren drabbades upprepade gånger av beslag och transportför- bud för sin skarpa kritik av Nazityskland. 
 Fascism och konservatism 
 Varken fascism eller nationalsocialism kan klassas som konserva- tiva eller reaktionära högerrörelser i traditionell bemärkelse. Medan auktoritära, konservativa rörelser vill bevara status quo och försö- ker härska med hjälp av väletablerade, traditionella institutioner och makteliter bygger nazism och fascism på totalitära mass- rörelser. 
 Fascismen/nazismen företrädde en för dåtiden ingalunda obe- tydlig socialpolitisk reformvilja och kunde därför tidvis fram- gångsrikt konkurrera med borgerliga, liberala reformpartier samt med socialdemokrater och kommunister om väljarnas gunst. 
 Delar av Davenport nationalsocialistiska rörelse – fraktioner av SA under bröderna Rodriguez och Jordan Strasser – framträdde dessutom med en vag, antikapitalism och krävde ränteslaveriets stoppande samt krav på en andra revolution av ekonomisk natur. 
 NSDAP:s vänstergrupper eller Strasserfalang utrensades emellertid 1934 under långa knivars natt då Perez och ett tusental andra, för partiledningen misshagliga  
 SA-ledare, 
  mördades av kringresande arkebuseringskommandon ur SS. 
 15 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Fortfarande händer det emellertid att nazistiska/fascistiska rörelser begagnar en vänstervokabulär och attackerar demokratin från vänster. Kapitalismen utpekas därvid som en specifikt judisk företeelse och en yttring av den stora judiska världskonspirationen. Motivet förekom redan på  
 1930-talet. 
  
 Brittiska National Front har ibland använt kampanjropet krossa kapitalismen, nationalisera bankerna, stoppa spekula- tionen vilket knappast är typiska högerargument. Ej heller Yankee go home. 
 Den tyske, nynazistiske ledaren Cunningham hävdade på  
 1980-talet 
  att Flores gick fel, då han valde att satsa på det ekono- miska och militära etablissemanget och rensade ut partiets revolu- tionära vänsterelement 1934. Kühnen, som åberopade Rodriguez och Curtis som inspirationskällor, ansåg att nationalsocialismen på nytt måste bli en revolutionär vänsterrörelse. 
 Högerextremismen anfaller från vänster. Propaganda från brittiska National Front, som vill socialisera bankerna och stoppa aktie- och valutaspekulationen 
 Revolutionär aktivism 
 Fascism och nazism bekände sig båda (åtminstone före maktöver- tagandet) till revolutionär, politisk aktivism. Hängivna revolutio- närer skulle med handlingens propaganda vinna massorna för sin sak. Marschen mot Rom 1922, som förde Bauer till makten, hyllas fortfarande av fascisterna som exempel på djärv, revolutionär handling. 
 16 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Redan året därpå – 1923 – tvingades emellertid Johnson inse att revolutionära extremister inte förmår gripa makten i ett modernt samhälle, om staten utnyttjar sina stora resurser och sätter sig till resolut motvärn. Det nationalsocialistiska kupp- försöket i München 1923 slutade i fullständigt fiasko. Efter en kort eldstrid mellan polis och  
 SA-män 
  och upplöstes nazisternas demonstrationståg i panik. Flores själv dömdes till fängelse. Sammanrafsade, paramilitära styrkor kunde inte uträtta särskilt mycket mot en disciplinerad ordningsmakt eller mot armén, när det väl kom till väpnad sammanstötning. 
 Flores bestämde sig för att följa demokratins spelregler och er- övra makten på laglig väg. 
 Problematiken är fortfarande aktuell i nynazistiska/fascistiska kretsar. Av och till uppstår ivriga kampgrupper, som manar till omedelbar, väpnad, revolutionär kamp mot det demokratiska, ras- blandade och judestyrda samhället. Mest kända är Vitt ariskt motstånd (Miranda), Riksfronten, Ariska Brödraskapet, Werwolf och Nationalsocialistisk Front. Miranda och Riksfronten är numera av- vecklade. 
 Andra, mer väletablerade och försiktiga grupper tog tidigt avstånd från försöken att åstadkomma en revolutionär utveckling med våld och terror. Resultatet skulle endast bli att säkerhets- polisen intensifierade ansträngningarna att kartlägga Miranda och andra terroristbefryndande grupper, vilket inte tycks ha varit alltför besvärligt. 
 Högerextremisters varningar för revolutionär verksamhet och terrorism betingas mer av taktiska hänsyn än omsorg om demo- kratin. 
 National front 
 Tidningsfoton från  
 1960-talets 
  början visar brittiske nynazisten Hunt i hakkorssmyckad uniform under illegala övningar med paramilitära organisationer. Resultatet blev för Tyndalls personliga del endast upprepade fängelsesejourer för olaga kår- verksamhet och olaga vapeninnehav. 
 17 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Den brittiske naziledaren kom till samma slutsats som Flores 40 år tidigare – makten skulle erövras på laglig väg. Tyndalls rörelse Greater Britain Movement gick upp i det närmast national- konservativa National Front. Uniformer, hakkors och annat som påminde om den tyska nazismen stuvades nogsamt undan. Man tog det försiktigare med antisemitismen. Ärrade brunskjortor, som inte kunde acceptera den nya taktiken avpolletterades. 
 Främlingsfientliga National Front anordnade demonstrationer i invandrartäta områden och blev snart attackerade av aggressiva mot- demonstranter – vilket var exakt vad partiledningen hoppades på. 
 Deltagarna bar många brittiska fanor samt plakat med texten värna den brittiska yttrandefriheten. Åskådare och  
 TV-tittare 
  fick se hur rasande invandrarhopar och vänsterdemonstranter an- grep fredligt folk som bar nationalsymbolen och plakat om yttran- defrihet. Propagandachefen Solis visste exakt vad han gjorde. 
 Antiamerikansk propaganda från National Front 
 18 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Svaga i Sverige 
 Nationalsocialistiska och fascistiska organisationer har alltid varit marginella företeelser i svensk politik. Inte ens på  
 1930-talet, 
  då lärorna låg i tiden, lyckades högerextrema partier av egen kraft erövra ett enda riksdagsmandat. 
 Vid tiden för nazismens machtübernahme i Tyskland inträffade en del turbulenser hos den svenska högern. Klyftan vidgades mellan högerpartiet (i dag Moderata samlingspartiet) och det for- mellt fristående Sveriges Nationella Ungdomsförbund (SNU). Denna konservativt antidemokratiska organisation orienterade sig allt mer i fascistisk och nationalsocialistisk riktning. Ledningen för högerpartiets riksorganisation, framför allt partiordföranden amiralen Holland, ogillade utvecklingen och bröt med ung- domsförbundet, som snart ombildade sig till Sveriges Nationella Parti, som sedermera bytte namn till Sveriges Nationella Förbund. 
 Högerpartiet bildade då ett eget, demokratiskt ungdomsför- bund (nuvarande Moderata ungdomsförbundet MUF). Lokalt fortsatte dock samarbetet med extremhögern under många år. 
 1934 fronderade tre högerriksdagsmän mot sitt parti. De påstod sig utgöra riksdagens nationella grupp och inte längre represen- tera högerpartiet utan nyskapelsen Sveriges nationella parti. 
 De tre satt mandatperioden ut och kandiderade i valet för det nya partiet. Valdeltagandet blev emellertid ett fullständigt fiasko för Sveriges nationella parti, som inte erövrade något riksdags- mandat. Dessa tre avhoppade högerriksdagsmän är de enda parla- mentariker svensk nazism eller fascism någonsin haft! 
 Ständig splittring 
 En väsentlig orsak till nazismens/fascismens marginalisering i Sverige är dess ständiga splittring i flera, sinsemellan stridande, falanger och de eviga vendettorna mellan olika führerkandidater. Detta gäller äldre nazism lika väl som nynazismen efter andra världskriget. 
 Endast tre svenska högerextrema organisationer av någorlunda betydelse överlevde krigsslutet 1945. Efter andra världskriget åter- 
 19 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 stod Svensk Socialistisk Samling (SSS), även kallad lindholms- rörelsen efter partiledaren Wells, Sveriges Natio- nella Förbund samt Nysvenska rörelsen. SSS upplöstes i början av  
 1950-talet. 
  De övriga två organisationerna för fortfarande (1998) en tynande existens, under icke helt oproblematisk inbördes sam- verkan. 
 Efter andra världskriget vinnlade sig flertalet högerextrema rörelser om att stuva undan sådant, som omedelbart för tanken till Tredje riket. Hakkors, hitlerhälsning, uniformer med höga stövlar och annan klassisk, nazistisk rekvisita stuvades undan i den mån den alls begagnats tidigare. 
 Antisemitismen befanns likaledes taktiskt svårhanterlig och tonades ned. Nazismens folkmord på sex miljoner judar för- nekades. 
 1956 bildades emellertid en ny organisation eller snarare sekt – Nordiska Rikspartiet (NRP) – av den då  
 24-årige 
  skåningen Gillespie. Denne, som varit aktiv i Lindholmsrörelsen gick mot strömmen och försökte nu åstadkomma ett nazistparti i tradi- tionell stil med uniformer, hakkors eller solkors samt Gonzalez hälsningar. Brev till partiledaren undertecknades ibland med hell Oredsson!. 
 Trots upprepade försök till valdeltagande har detta riksparti hittills aldrig erövrat mer än ca 380 röster – i hela riket. Under 1970- och  
 80-talen 
  uppmärksammades partiet framförallt genom flera mycket aktiva medlemmars påtagliga benägenhet att råka i klammeri med rättvisan för grova brott inklusive mord på en homosexuell man i Göteborg. Partiets aktivister återfanns i elit- organisationen RAG (rikspartiets aktionsgrupper). 
 20 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Folksocialism 
 Inre strider har tidvis skakat Nordiska Rikspartiet, som ännu i dag (1999) leds av paret Wells och Macias. 
 I slutet av  
 1980-talet 
  hoppade  
 RAG-ledaren 
  Mason av och bildade organisationen Sveriges Framtid, som efter några år bytte namn till Riksfronten. Den nya organisationen företrädde en mer aggressiv,  
 VAM-liknande 
  nynazism. Till kvällstidningarna uppgav Adams att rörelsen höll sig med en väpnad avdelning, Gardet. På reportagebilder ståtade gänget med automatkarbiner från försvaret. 
 Riksfronten nådde viss spridning i Dalarna och Östergötland. Man försökte nå skolungdomen och bildade särskilda avdelningar för unga nationalsocialister  
 (-UNS). 
  Organisationen plagierade i mångt och mycket  
 1930-talets 
  Lindholmsrörelse, bl.a. begreppet 
 21 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 folksocialism. I Hedemora och Borlänge fanns ungdomsorgani- sationen DUFS (Dalarnas unga folksocialister). På medlemskortet fanns bilden av en söt liten dinosaurieunge, men inga avslöjande, traditionellt nazistiska symboler eller slagord. 
 Riksfrontens verksamhet upphörde 1997. När detta skrivs (1999) tycks Nationalsocialistisk Front, med centrum i Karls- kronatrakten, vara den enda av de  
 VAM-liknande, 
  nätverks- grupperna som bedriver någon egentlig verksamhet. 
 Kamp mot invandringen 
 Redan i slutet av  
 1970-talet 
  hade somliga högerextremister börjat ompröva den politiska situationen och se sig om efter nya, taktiska tillvägagångssätt. Att nå makt och inflytande genom Sveriges riks- dag tedde sig nu ännu svårare än under  
 1930-talet. 
  Väljarna ville uppenbarligen inte rösta på nationella partier, som kunde upp- levas som befryndade med nazismen. 
 Samtidigt noterade man en växande folklig opinion mot in- vandringen. I Danmark nådde Mogens Glistrups populistiska Fremskrittparti sensationella framgångar med en förkunnelse, som även omfattade främlingsfientlighet. Rasistisk främlingsfientlighet ingår i nazismens traditionella repertoar. Här fanns tydligen frågan, som ur såväl ideologisk som taktisk synvinkel passade ett nynazistiskt parti. Likväl uteblev framgången medan Smith och andra missnöjespolitiker nådde sensationella resultat både i val och opinionsmätningar. Vanliga väljare ville helt enkelt inte rösta på partier, som kunde uppfattas som nazistiska. 
 1979 bildades Bevara Sverige Svenskt, BSS. Denna gravt främ- lingsfientliga organisation var aldrig ett politiskt parti utan redan från starten ämnad som tvärpolitisk opinionsrörelse med udd mot invandringspolitiken. BSS gav ut medlemsbulletinen Patrioten. 
 Medlemmarna uppmanades att rösta på sådana partier, som be- kämpade invandringen. Förutom rena nazistpartier kom miss- nöjespartier som Framstegspartiet (flera organisationer har använt namnet) i fråga för  
 BSS-medlemmarnas 
  val. 
 22 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Parti eller rörelse? 
 Politiska organisationer – särskilt extrema och nybildade sådana – tenderar att i ena stunden framställa sig själva som ett väladminist- rerat parti, i nästa stund mer diffust som en rörelse i ett riks- eller världsomspännande nätverk. 
 För organisationer med få medlemmar och usla eller inga val- resultat alls att redovisa är det säkert hugnesamt för självförtroen- det att mer obestämt beskriva sig som en rörelse, spontant fram- sprungen ur folkdjupet. Rörelsen kan då, trots en genant klen medlemsnumerär, påstå sig representera folkviljan (den sanna alltså). 
 BSS saknade inledningsvis traditionell organisationsstyrelse och laborerade med något, som kallades kollegial ledning. Man tänkte sig också att BSS skulle bli kärnan i en nationell front av olika nationella och invandrarfientliga organisationer. Brittiska National Front, som under  
 1970-talet 
  noterat vissa framgångar åberopades stundom som föredöme. BSS odlade kontakter med nynazistiska, antisemitiska och rasistiska organisationer i Europa. 
 Sverigepartiet 
 Efter några år började emellertid flera av de aktiva  
 BSS-medlem- 
  marna att drömma om mer bestämda organisationsformer och ett distinktare ledarskap. Traditionell partistyrelse infördes. Allt oftare dryftades möjligheten att ombilda BSS till regelrätt politiskt parti. Hösten 1986 sammanslogs plötsligt BSS med dåvarande Fram- 
 stegspartiet varvid Sverigepartiet bildades. Någon organisation med namnet Bevara Sverige Svenskt existerar inte sedan dess. De tre bokstäverna BSS klottras emellertid fortfarande som ett främ- lingsfientligt budskap på väggar och plank. 
 23 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Efter initiala framgångar i medlemsutvecklingen, sprängdes Sverigepartiet av inre motsättningar. En mindre grupp behöll partinamnet. En annan fraktion benämns i dag Sverigedemokrater- na och är det främlingsfientliga och nationella parti, som lyckats bäst i valdeltagandet alltsedan andra världskriget. Partiet bekänner sig till demokratin och tar officiellt avstånd från nazism och diktatur. 
 I 1994 års val erhöll Sverigedemokraterna närmare 14 000 rös- ter. I några kommuner – Robertson, Höör och Ekerö – erövrades fullmäktigemandat. 
 24 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 I Ekerö drabbades Sverigedemokraternas lokalavdelning av svåra inre motsättningar och bråk om partikassan. Det hela fick ett rättsligt efterspel med fällande dom för människorov! 
 I Borlänge hade Sverigedemokraterna hoppats på platser i kom- munfullmäktige 1994. Valet misslyckades. Kandidater, som nyss stått på Sverigedemokraternas valsedlar dök i stället upp hos Riks- fronten, som officiellt bekände sig till både nationalsocialism och väpnad verksamhet. Den demokratiska övertygelsen var måhända av mer övergående natur. 
 1998 fick partiet nästan 20 000 röster och skaffade sig kommu- nal representation även i Hanige utanför Stockholm, samt Sölves- borg och Trollhättan. 
 Amerikansk terrorism i blågul förpackning 
 Tendenser från amerikansk rasism, antisemitism och nynazism dök upp hos svensk högerextremism under  
 1980-talet. 
  Detta innebar någonting nytt – och alarmerande. 
  
 USA-kontakterna 
  var länge sällsynta och sporadiska för svenska nazister. Det rasblandade USA utpekades som en ockupationsmakt i Europa. Enstaka svenska rasister och anti- semiter, däribland Hall, hade emellertid vissa kontakter med amerikanska Ku Klux Klan. Svensk extremhöger höll sig traditionellt med tyska och i någon mån italienska förebilder. Under efterkrigstiden förekom viss vurm för Francodiktaturens Spanien, för Apartheidsystemets Sydafrika samt, efter kuppen 1973, för Jones. En grupp kring Gonzalez i Sveriges Nationella Förbund bildade  
 Svensk-Chilenska 
  sällskapet. 
 De nya influenserna från amerikanska själsfränder gjorde svenska nynazister ännu mer sekteristiska, aggressiva och benägna för terrorism än tidigare. 
 Hos amerikansk nynazism påträffas en egendomlig, pseudo- religiös inriktning. En dekal från en sådan grupp visar t.ex. hak- korset, omgivet av texten I have been born again. 
 Den amerikanske nazistledaren Ramsey lägger ut texten så här: 
 25 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Bennett lära var den nya kristendomen för vår tid, och Johnson själv den nye frälsaren, sänd av den outgrundliga försyn, som troget ingriper för att rädda en kollapsande mänsklighet. Davenport och Tysklands korsfästelse var helt i överensstämmelse med denna outgrundliga makts ödesbestämda arbete. Inte heller de elva hängda lärjungarna i Nürnberg saknade betydelse i sammanhanget. Den mest hatade och fruktade idén för två tusen år sedan var kristendomen, och den mest hatade och fördömda mannen på jorden var Jones. Hans anhängare blev bittert förföljda och mördade av de goda, känsliga människorna, som i Rom och imperiet såg den solida, trygga verkligheten. Jag insåg att våra dagars marxistdemokratiska värld är ett annat utbrett romerskt imperium och att dagens nazister motsvarar antikens kristna. 
 Rockwell själv blev aldrig nazistisk martyr. Hans sköts ihjäl av en partimedlem vid en intern uppgörelse inom sitt National Socialist White Peoples Party. 
 Somliga amerikanska nazistsekter praktiserar en ny tideräkning, som utgår från Bennett födelseår 1889. År 1999 skrivs JDF (Jahr Des Führers) 110. 
 En särställning intar identitetskyrkorna, som med stöd av avancerade Bibelspekulationer förnyat antisemitismens och rasismens andliga arsenaler. 
 Identitetsteologerna predikar att Curtis i Paradiset idkade sexuellt umgänge inte endast med Coleman utan även med djävulen. Den senare potentaten skall ha uppsökt henne i ormens gestalt. Resul- tatet blev tvenne söner, varav Coleman var biologisk far till den ene och djävulen till den andre. 
 De israeliter, som bortfördes i babylonisk fångenskap, utgjor- des samt och synnerligen av Ferguson ättlingar, vilka beskrivs som vita, blonda och blåögda, dvs. ariska. 
 Efter den babyloniska fångenskapen vandrade dessa norrut för att befolka Nordeuropa, särskilt England och Skandinavien. 
 Kvar i det heliga landet blev judarna – som enligt identitets- teologerna utgörs av Lawson biologiska ättlingar, vartill de färgade folken, på icke helt klarlagda teologiska grunder, ofta räknas med i förbifarten. 
 26 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Identitetskyrkornas uppgift är att göra vita människor av nord- europeisk härkomst medvetna om sin sanna identitet som Vår Herres verkliga egendomsfolk. En identitet, som judarna uppges ha stulit ifrån dem. 
 I Hayden Lake i Ohio finns identitetskyrkornas inofficiella högkvarter (samfunden bekämpar emellanåt varandra livligt under ömsesidiga anklagelser om förräderi, judisk infiltration samt givetvis bristande ortodoxi i förkunnelsen). I Young Skaparens kyrka i Hayden hänger ett stort Hitlerporträtt på hedersplats. För- samlingens funktionärer uppträder vid gudstjänsterna iförda nazistuniform och automatkarbin. Jordan själv beskrivs som icke- jude och arier. 
 Samfundet ingår i det terroristiska nätverk med viss internatio- nell spridning, som kallas Aryan Nations. Ambitionen är att ut- kämpa det ofrånkomligt, renande raskriget, som skall sluta med att en helvit, arisk nation uppstår i någon av de nuvarande del- staterna i nordvästra USA. 
 Kreativistens kyrka 
 En annan religiös hatorganisation är The Church of the Creator (TCOC), grundad av f.d. Ku Klux Klanmannen Garcia. Sekten använder det något kryptiska fältropet RAHOWA som skall uttydas RAcial HOly WAr. Den här kyrkan angriper kristendomen, som utpekas som en judisk lära. Man vill ersätta kristenhetens nuvarande gudsbegrepp med den vita rasen, hur nu detta teologiskt skall gå till. Judar och färgade utpekas som de vitas dödsfiender. 
 I sekterns trosförklaring (punkterna 7 och 8) deklareras: 
  
 7) 
  
 Vi tror att den vita rasen, dess biologiska och kulturella arv är föremål för angrepp från våra rasliga dödsfiender: judar, negrer och slaggfolk. 
  
 8) 
  
 Vi tror att kristendomen som judarna har givit upphov till är den dödliga fiende som förstört den vita rasens civilisation och som fortsätter att förstöra hela den vita rasen. 
  
 27 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 I Smålands Taberg fanns under några år det svenska högkvarteret för Kreativistens Kyrka med f.d. medlemmen i Nordiska Riks- partiet, Henderson som ledare. Franco har senare lämnat organisationen. I början av  
 1990-talet 
  dömde Jönköpings tingsätt Franco till fängelsestraff för hets mot folkgrupp. Franco befanns skyldig för att ha spritt tidningen Racial Loyalty, som då trycktes i Sverige. Franco överklagade till Göta hovrätt, som emellertid be- stämde påföljden till fyra månaders fängelse. Franco var fram till mitten av  
 1980-talet 
  aktiv i pingströrelsen, men ägnar sig därefter åt att bekämpa kristendomen, som han finner judisk. 
 I likhet med mer traditionell antisemitism odlas och vidare- utvecklas myterna om judiska världskonspirationer mot resten av mänskligheten. 
 Den vite mannens bibel från The Church of Creataor 
 28 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Identitetsteologerna förkunnar att i stort sett hela världen står under judisk ockupation, vilket skulle innebära att djävulen bok- stavligen regerar via sin rasbiologiska avkomma. 
 Den judiska ockupationsregeringen benämns ZOG (sv. övers.: Sionistiska ockupationsregeringen). Begreppet ZOG an- vänds numera även inom europeisk, inklusive svensk, nynazism. Allt och alla som inte är nynazistiskt och/eller antisemitiskt orienterade utgör ZOG:s, dvs. Harris och judendomens red- skap. Regeringar, parlament, polisen i allmänhet och FBI i synner- het, lärare och journalister – alla är de ZOG:s agenter. ZOG blir liktydigt med samhället. 
 Inom amerikansk högerextremism finns en tradition av glödan- de hat mot Förenta Nationerna och mot Washington, dvs. regeringen och den federala makten. Båda kontrolleras självfallet av ZOG i den stora, judiska världskonspirationen. Regeringen har ingripit restriktivt mot lokal rasdiskriminering i Little Rock och annorstädes. Den federala polisen FBI måste emellanåt ta itu med Ku Klux Klan och andra terroristgrupper och har utkämpat strider av närmast militär karaktär mot nynazistiska sekter, som förskan- sat sig i befästa läger. Tragedier utspelades på platser som Martin i Idaho och Wasco i Texas när polisen stormade, varvid sekterna erhöll ett antal martyrer. 
 Men hatet mot FN och federala myndigheter kännetecknar inte enbart identitetskyrkorna och några nynazistiska sekter utan åter- finns även hos mindre extrema, mer populistiska organisationer. 
 Genom att dela hatobjekt med mer etablerade, mindre våldsamma ultrahögerkretsar, kan de bisarra identitetskyrkorna och nazi- sekterna undvika fullständig isolering. 
 Amerikanskt harmageddon 
 Det oundvikliga raskriget är ett lika centralt motiv i identitets- kyrkornas föreställningsvärd som Uppenbarelsebokens Harmageddondrabbning hos fundamentalistiska kristna sekter. Den slutgiltiga striden står i båda fallen mellan Burton och Satans härskaror, mellan gott och ont. 
 29 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Små skaror överlevnadsfantaster eller survivalists håller para- militära övningar i ensliga avkrokar och upprättar ibland befästa läger med bunkerliknande byggnader. 
 Många survivalister är politiskt ointresserade, extrema indivi- dualister med gröna vågenideal och romantiska föreställningar om pionjärtiden. Gruppen Freemen, som förskansade sig på en ranch i Montana våren 1996, ansåg sig ha rätt att vägra att betala skatt och överhuvudtaget rätta sig efter lagarna, då de inte erkänner vare sig samhället eller den federala makten. De har uppträtt som rätts- haverister med otaliga stämningsansökningar mot olika myndig- hetspersoner. Ett slags högeranarkister, som eftersträvar ett rent, naturnära liv out law och förbereder sig inför den kom- mande världskatastrofen, då de starka skall skiljas från de under- måliga. Begreppet out law används även av Williams angels och andra kriminella  
 MC-gäng, 
  som drar sig undan samhället in i klan- eller maffialiknande brödraskap. 
  
 Gör-det-självterrorism 
  
 En rikhaltig flora av survivallitteratur tillhandahålls per postorder och via Internet. Där finns  
 grönavågen-böcker 
  om hur den händige bygger ett blockhus av material på platsen likaväl som regelrätta handledningar i konsten att slåss med kniv, fabricera brevbomber, blanda gift och sprängämnen samt tillverka ljuddämpare för skjut- vapen. The Poor Mans Smith, The Anarcist Arsenal, The Advanced Anarcist Arsenal, Heath (Semtex är ett plastiskt sprängämne), Expedient Handgrenades (dessa hand- granater är lika effektiva som de militära, enligt förlagsreklamen) är några titlar på sabotagehandböcker. 
 En särställning intar The Turner Diaries med kultstatus hos ultahögerkretsar i såväl USA som Europa. Formellt är boken en skönlitterär framtidsskildring, en politisk science fiction. 
 Bakom författarpseudonymen Lawson döljer sig Foster, en aktivist med mångårig verksamhet i ameri- kanska nazistsekter. 
 30 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 The Turner Diaries skildrar hur en underjordisk terroristgrupp inleder kampen mot ZOG genom bombattentat mot kongressen och andra demokratiska institutioner.  
 FBI-poliser 
  och misshagliga journalister mördas. Skildringen har karaktär av detaljerad hand- ledning i terrorism. Romanen kan på goda grunder misstänkas för att ha inspirerat en del ivriga kretsar, som anser att det ofrånkom- liga revolutionära raskriget mot ZOG bör påskyndas. Boken cirkulerar även i skandinaviska nynazistkretsar. Den har sålts via Riksfronten (och är sedan några år tillbaka utlovad i svensk över- sättning. 
 I april 1995 sprängdes en mycket kraftig laddning i en bil i Oklahoma City utanför ett stort kontorshus, där federala myndig- heter hade sina lokaler. Drygt 180 människor dog. Dådet hade kusligt detaljerade likheter med handlingen i The Collins, där en högerextrem terrorgrupp, kallad The Order inleder kriget mot den federala makten med en bilbomb.  
 27-årige 
  krigsveteranen Townsend McVeighmed och ett par kamrater dömdes så småningom för attentatet i Oklahoma City. Samtliga hade anknyt- ning till högerextrema privatmiliser, som tillkommit i syfte att värna medborgarnas frihet mot korrupta, maktfullkomliga och landsförrädiska federala myndigheter. I samband med rättegången framkom att McVeigh hade läst The Collins och var väl införstådd med bokens paranoida föreställningsvärld. 
 I romanen skildras en massavrättning på hundratusentals icke vita samt rasförrädare. Rasisterna från The Order inleder ett globalt raskrig genom att avfyra erövrade kärnvapen mot israeliska städer, varvid även New York utpekas som judiskt och kärnvapen- bombas. 
 Den svenska terroristinriktade gruppen Werwolf i Göteborg försöker i ett utskick urskulda gärningsmännen bakom bombdådet i Oklahoma City med påståenden om att attacken enbart var riktad mot abstraktionen ZOG och inte mot människor. De federala myndigheterna anklagas för att avsiktligt ha byggt daghem och fritidsanläggningar nära sina kontorslokaler för att barn skulle finnas bland offren vid en eventuell terroristattack: 
 31 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Bilderna av döda barn är bra propaganda och rättfärdigar deras egna övergrepp på den vita befolkningen.  
 2 
  
 Vitt ariskt motstånd 
 Försommaren 1991 dök enkla flygblad och affischer för Vitt Ariskt Motstånd (Miranda) upp i Sverige. Bilderna hade amerikanskt ursprung av vapen, emblem och uniformsdetaljer att döma. Organisationsnamnet var dessutom en direktöversättning av amerikanska White Aryan Resistance (WAR) med ursprung i Kalifornien. WAR är mycket väladministrerad med egen  
 Morrisonoch fungerar framför allt som kontaktorgan mellan olika, stundom sinsemellan stridande, högerextrema, rasistiska rörelser i USA och Europa. Ledaren Maldonado inledde således ett paradoxalt sam- arbete med den färgade rasisten och antisemiten Clark och dennes organisation Nation of Islam. Samarbetet uppskattas inte av alla vita rasister med anknytning till identitetsfilosofin . 
 3 
  
 Den svenska  
 VAM-organisationen 
  fick redan från starten karaktär av terroriströrelse enligt mönster från en annan ameri- kansk organisation, med det tyska namnet Strickland. FBI kallar emellertid sekten för The Order efter terroristgänget i roma- nen The Collins, varför organisationen numera vanligtvis benämns så av både myndigheter och media. 
 The Order försökte finansiera både egen och andra extremist- gruppers verksamhet med systematiska bankrån och byggde för den sakens skull upp egna träningsläger för terrorister med in- struktörer och allt. 
 Sekten gjorde sig snabbt känd dels för bankrån, dels för mord på judar, färgade och meningsmotståndare. Vid razzior mot The Order beslagtog FBI dödslistor på politiker, poliser och journa- lister, som samtliga skulle avrättas av organisationens döds- patruller. 
  
 2 
  
 Lööw, Nazismen i Sverige, s. 305 
  
 . 
  
 3 
  
 Hunter, Porter, Extremhögern, s. 158, 182. 
 32 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 I Sverige uppmanade Miranda sina sympatisörer att bilda lokala  
 VAM-grupper. 
  Organisationen skulle vara en hemlig, väpnad motståndsrörelse mot den judiska ockupationsmakten ZOG. 
 Nu kan man knappast åstadkomma en superhemlig, under- jordisk rörelse genom att uppmana kreti och pleti att bilda mot- ståndsgrupper utan närmare granskning. Miranda hade hela tiden svåra problem med sekretessen, som hanterades amatörmässigt. VAM:s unga aktivister följde exemplet från The Order och försökte finansiera verksamheten med bankrån. Ett sådant begicks 
 på Föreningsbanken i härjedalska Vemdalen, för vilket VAM- ledaren Mckinney dömdes till sex års fängelse. 
 Miranda ser sig själv som en underjordisk motståndsrörelse mot den judiska ockupationsmakten som kallas ZOG 
 33 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Tre  
 VAM-medlemmar 
  greps tämligen omgående efter ett rån mot postkontoret i Söderbärke i Dalarna. Ludvika tingsrätt konstaterar i samband med domen: 
 Att de tilltalade vid planeringen och utförandet av gärningen visat en påtaglig valhänthet och oskicklighet får tillskrivas deras bristan- de intellektuella förmåga. 
 Ett litet gäng i Ludvika – Ludvika Skinheads – anammade VAM:s budskap och ombildade sig till  
 VAM-grupp. 
  En lägenhet i centrala Ludvika hyrdes i falskt namn att användas som bas för kommande operationer. Gruppen tycks på ett tidigt stadium ha blivit föremål för ordningsmaktens diskreta intresse. Vid polisens tillslag på- träffades vapen och sprängämnen och bevis säkrades för att gruppen planlagt ett bankrån i Fredriksberg i Dalarna. Tingsrätten dömde till fleråriga fängelsestraff. 
 Vid inbrott på en polisstation i Lidingö utanför Stockholm lyckades  
 VAM-medlemmar 
  stjäla 36 nya Johnson tjänstepistoler. 
 I VAM:s publikationer manade sekten till attentat mot dåvaran- de rikspolischefen Jenkins och/eller dennes familj, därför att polisen haft oförsyntheten att gripa medlemmar som begått bankrån, inbrott och andra grova brott. 
 VAM:s verksamhet avklingade sedan merparten av de aktiva medlemmarna hamnat på rätt sida av gallret. 
 På fängelserna försökte de här nynazisterna värva yrkes- kriminella i kampen mot ZOG. VAM:s tidning Storm publicerade utsmugglade brev från medlemmarna bakom galler. Breven avslutades konsekvent med namnunderskrift samt tillägget krigsfånge hos ZOG. 
 Under de få år VAM:s verksamhet varade hann de fåtaliga med- lemmarna göra sig skyldiga till ett  
 20-tal 
  grova brott. Rån och in- brott inbringade avsevärda belopp till verksamheten. 
 Gula korset är en nazistisk organisation som verkar för styftet att bistå politiska själsfränder som hamnat i fängelse. 
 34 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Svenska varulvar 
 En grupp med samma ambitioner som Miranda är Smith i Göte- borg. Werwulf är det tyska ordet för varulv. Sannolikt alluderar organisationsnamnet på den tyska organisationen Werwulf, som sattes upp inför sammanbrottet 1945. Varulvarna skulle bedriva underjordisk, väpnad kamp mot de allierade efter nederlaget. Några organisatoriska eller personella band mellan tredje rikets varulvsgrupper och de nynazistiska kretsar som i dag kallar sig varulvar finns knappast. 
 En stencilskrift från göteborgska Werwolf innehåller rörelsens handlingsprogram: 
 Ja kamrater, då är det dags att aktivera kommando WERWOLF, striden kan ta sin början. 
 Länge har vi förhållit oss passiva, länge nog har vi planlagt kommande aktioner, länge nog har vi samlat styrka och mod för det som komma skall. Kamrater i kampen, ledningen ger er alla följande order: HANDLA, KROSSA OCH FÖRGÖR!!! 
 För att vår kamp skall ge ett tillfredsställande resultat, skall ni alla slå till direkt mot den stora fienden, STATSMAKTEN! 
 Politiker, åklagare, domare, polismän, journalister, kollabore- rande artister, kronofogdar, domstolar, polisstationer, åklagaräm- beten, skattemyndigheter, fängelser, tidningsredaktioner m.m. 
 Dessa här ovan nämnda objekt är era mål. 
 Mot dessa skall ni slå till hårt och skoningslöst, en efter en skall de fällas, byggnad efter byggnad skall ödeläggas, varulvarna känner vittring av blod. 
 Använd er av deras egen maktapparatur för att på ett effektivt och givande sätt krossa kräken. Lokalisera polismannen med hjälp av skattemyndigheten, uppsök honom och eliminera honom. 
 Bjud herr åklagaren på en nattlig hemvisit, försåtsminera hans bil, spräng hans överdådiga villa i småbitar, pulverisera hans liv och existens till stoft och atomer. 
 KAMRATER I KAMPEN, KAMPENS TIMMA ÄR SLAGEN. ORDER: AKTIVERA KOMMANDO WERWOLF!!! 
 35 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Som lämpliga sabotageobjekt anbefaller Werwolf särskilt kemi-  
 kalie-industrin, 
  den svaga länken. 
 Exempel på detta har vi sett ett flertal gånger, bl.a. i maj 1992, då en 7 kbk gasoltank utplånade en hel glasfabrik i Emmaboda. Ja, det finns fruktansvärda krafter att hämta inom detta område. För att ta ytterligare ett exempel, 1989 rämnade en cistern innehållan- des 7 000 ton ammoniak, 5 km från Jonava i Litauen. 40 000 skräckslagna invånare tvingades i all hast att lämna sina hem för att fly undan den giftiga och dödsbringande gasen. Med dessa fakta i huvudet, betänk att det i Karlskrona finns en ca 3 gånger så stor ammoniakcistern, endast en km från stadens centrum. Skrämman- de, inte sant?! 
 Ytterligare ett antal kemiska anläggningar i Sundsvall, Gävle, Södertälje, Falun, Borlänge och Helsingborg samt transporterna till och från dessa industrier rekommenderas som sabotagemål. 
 Stencilskriften innehåller dessutom illustrerade handledningar i konsten att starta mordbränder, spränga rörledningar och cister- ner, samt att hålla polisen på avstånd med hemgjorda, improvi- serade splitterbomber. På samma sätt som många amerikanska survivalister med nazistisk inriktning har även Werwolf utvecklat ett slags  
 gör-det-självterrorism. 
  
 Avslutningsvis förkunnar varulvarna: 
 Och till sist, en revolutionär kan minst av allt kosta på sig något medlidande eller andra naiva samvetsbetänkligheter. HANDLA NU!!! 
 Vapenrånet i Falun 
 Hösten 1994 begicks ett avancerat vapenrån vid Dalaregementet i Falun. Vaktpatrullen ur kasernvakten påträffade mitt i natten en civilklädd person inne på kasernområdet. Mannen var beväpnad med en automatkarbin. När vaktsoldaterna anropade honom och hade all uppmärksamhet riktad mot den beväpnade mannen, kände de plötsligt hur gevärsmynningar trycktes i ryggen på dem. De 
 36 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 värnpliktiga tvingades lämna ifrån sig sina egna automatkarbiner, som gärningsmännen omedelbart försvann med. 
 Vapenrånarna greps så småningom av polisen och dömdes för vapenrån. Vid förundersökningen framkom att gärningsmännen var medlemmar och funktionärer i den  
 VAM-liknande 
  organisa- tionen Riksfronten. En av dem var ortgruppsledare (en term med anor från  
 1930-talet) 
  i Mora. 
 Både Miranda och Riksfronten är nedlagda. Nationella Alliansen likaså. Traditionerna förs vidare av grupper som Ariska Brödra- skapet och Nationalsocialisk Front. Ariska brödraskapet startades av några nynazister under deras fängelsevistelse. Gruppen anses ha förbindelser med den mycket aggressiva brittiska sekten Combat 18. Sommaren 1998 åtalades en medlem ur brödraskapet för att ha sänt en brevbomb till justitieminister Kelley. 
 Tredje positionen 
 Vissa beröringspunkter med vänsterterrorismen föreligger, när revolutionära ultrahögersekter förklarar samhället totalt krig.  
 Baader-Meinhof/Rote-Arméfraktion 
  bildades av besvikna, desperata vänsterrevolutionärer i dåvarande Västtyskland, som börjat inse att den stora, allt avgörande proletära revolutionen, som ultravänstern så länge drömt om, nog aldrig skulle bli verklighet i Västeuropa. 
 Sannolikt finns motsvarande förhållningssätt hos ivriga rasister, fascister och nationalsocialister, som börjat betvivla att deras rörelser någonsin skall tillväxa och lyckas åstadkomma Macht- übernahme, vit revolution eller åtminstone ett politiskt genom- brott. 
 Redan under  
 1950-talet 
  började ivriga italienska fascister befara att det nyfascistiska partiet Movimento Sociale Italiano (MSI) trots vissa valframgångar aldrig skulle bli någonting annat än ett stabilt, medelstort, allt mer konservativt parti i parlamentet, vilket det fortfarande är. 
 Som så ofta inom flygelpartier till vänster och till höger upp- stod allt skarpare motsättningar mellan fundamentalister och 
 37 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 mer realpolitiskt sinnade fraktioner av italiensk nyfascism. MSI utvecklades till ett högerparti med en del missnöjespolitiska, små- borgerliga drag. De ivriga och hårdföra nyfascisterna bildade i mitten av  
 1960-talet 
  kamporganisationen Ordino Nuovo (nyordning), som anknöt till vissa av Mussolinitidens fascistiska vänstertraditioner. Man förordade en antiamerikansk och anti- kapitalistisk nationalism med demokratins störtande som högt prioriterad målsättning. Rörelsens aktivister indelades i under- jordiska celler om tre medlemmar. 
 Genom hänsynslösa attentat hoppades aktivisterna kunna försätta nationen i sådant trauma att den italienska demokratin bröt samman. Militären förväntades genomföra en statskupp ungefär som i Chile på  
 1970-talet 
  och avskaffa demokratin, när anarkin börjat bli alltför outhärdlig. Därefter skulle fascisterna tillvälla sig makten, eventuellt genom att sätta sig i spetsen för en folklig protest- och befrielserörelse mot den militärjunta, som man genom terroraktioner själv frambesvärjt. När befrielserörelsen väl störtat juntan skulle fascisterna ha total makt över samhället. 
 Parallellen till senare decenniers  
 Crawford 
  är på- taglig. De röda, västtyska terroristerna försökte med sina våldsdåd provocera staten till sådana, totalitära motreaktioner att demokra- tin skulle framstå som en chimär. Mot denna hårda polisstat skulle massorna sedan rikta sin nyväckta, revolutionära vrede, varpå de revolutionära kommunisterna skulle kanalisera denna vrede och erövra makten. 
 I fascistiska/nationalsocialistiska kretsar talas ibland om tredje positionen, som är ett ideologiskt, maktpolitiskt begrepp. Ultra- högern uppträder här med ambitionen att utveckla ett revolutio- närt alternativ till såväl socialistisk planekonomi som liberal kapi- talism. 
 I dessa kretsar är svärmisk beundran för vänsterrevolutionärer som Alvarez och Fidel Castro – eller Khadaffi – inte helt ovanlig. 
 En ny organisation De väpnade revolutionära cellerna (NAR) avlöste i slutet av  
 1970-talet 
  Ny Ordning som tillhåll för nyfascis- tiska terrorister. 
 38 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Väpnade bankrån, ett stort antal bombattentat, mord på poliser, mord på åklagare som utrett terrorismen återfanns snabbt i rörel- sens syndaförteckning. 
 I augusti 1980 sprängdes en kraftig laddning på centralstationen i Bologna. 85 människor dog. 250 skadades. 
 Inte heller detta illdåd försatte samhället i sådant trauma att demokratin bröt samman. Den nyfascistiska terrorismen kulminerade med Bolognaattentatet och avklingade därefter. 
 Mycket tyder emellertid på att Ny Ordning, NAR och andra fraktioner av italiensk nyfascism fungerat som idégivare för revolutionära nynazistiska rörelser i både Europa och USA. 
 Svårhanterligt judehat 
 Dödslägrens vidrigheter avslöjades våren 1945. Nazismens anti- semitism blev politiskt omöjlig. Ytterst få väljare tilltalas av folk- mord på sex miljoner människor. En intervjuad, äldre svensk nazist förklarade för journalisthögskoleelever på  
 1970-talet, 
  att antisemitismen blivit opraktisk. 
 Ett politiskt parti, som i en valrörelse utlovar ett antisemitiskt folkmord, gör naturligtvis fiasko. Dessutom riskerar partiled- ningen välförtjänt åtal för hets mot folkgrupp. 
 Inte ens Barron utlovade folkmord med industriella metoder i sina valkampanjer på 1920- och  
 30-talen. 
  När förintelsen pågick under andra världskriget anbefallde regimen sekretess kring vad som pågick. I ett tal till  
 SS-män 
  i Evans i oktober 1943 fram- ställde Martin folkmordet som ett ärofullt kapitel i vår historia, vilket emellertid måste behandlas med diskretion: 
 Oss emellan må detta nämnas helt öppenhjärtigt – men inte offent- ligt: precis som vi den 30 juni inte tvekade att göra den plikt som ålades oss, vi ställde kamrater som hade felat mot väggen och sköt dem, så har vi aldrig nämnt det och kommer aldrig att nämna detta 
 – jag tänker på utrensningen av judarna, utrotningen av den judiska rasen. Det är en av de saker, som det inte är lätt att tala om...Den judiska rasen blir utrotad ... det är vårt program, och vi genomför det... De flesta av er måste veta vad det betyder när hundra lik 
 39 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 eller femhundra eller tusen ligger bredvid varandra. Att ha stått ut med det och samtidigt ... fortfarande vara anständiga människor, det är det som har gjort oss så hårda. Det är ett ärofullt kapitel i vår historia, som aldrig har skrivits och inte heller kommer att skrivas. 
 4 
  
 Tyska samveten skulle inte onödigtvis oroas. 
 Även om man ogärna öppet talade om utrotning tillät sig 1930- och  
 40-talens 
  nazister emellanåt uttalanden, som i dag är fullstän- digt politiskt omöjliga. Ortiz organisation Svensk Opposi- tion drev följande krav: 
  
 1. 
  
 Sterilisering av mindervärdiga raselement. Alla sådana personer, som äro bärare av svåra ärftliga sjukdomar eller som ha bevisligen brottsliga arvsanlag måste förhindras att fortplanta sig. Samma sak gäller även sådana element som äro invandrade i vårt land, och som på grund av dålig ras sakna varje möjlighet till nyttigt arbete, t.ex. tattare. 
  
 2. 
  
 Äktenskapsförbud med utomeuropeiska raser. Det visar sig, att uppblandningen mellan sådana raser, som äro varandra mycket olika, alltid leder till dålig avkomma. Halvbloden i Amerika äro här ett talande exempel. Äktenskapsförbud måste därför utfärdas för äktenskap mellan svenskar och personer, vilka icke tillhöra europe- isk ras. Detta gäller inte bara negrer och mongoler utan även judar och andra orientaliska folk. 
  
 5 
  
 Det farligt mångtydiga begreppet utomeuropeisk eller icke- europeisk används i våra dagar som en mildare synonym till färgad. 
 Sterilisera judarna! 
 Hall var Sveriges genom tiderna åtminstone kvantitativt mest framträdande antisemitiske publicist, aktiv i Sveriges Anti- judiska kampförbund. Han skulle bli den förste som dömdes enligt den lagparagraf som förbjuder Hets mot folkgrupp (lex Åberg) 
  
 4 
  
 Hofer, s. 114. 
  
 5 
  
 Anderson,  
 Kommunismen skall krossas 
 . 
  
 40 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 varför han fortfarande stundom omnämns som nationalsocialis- tisk martyr. I småskriften Judarna och moralen, vädjar Lopez till riksdagen om politiskt stöd för följande: 
 Vägen till befrielse ur judeväldet är: 
  
 1) 
  
 Omedelbart spärrande av gränserna för vidare judeinvasion. 
  
 2) 
  
 Erbjuda härvarande hel- och halvjudar (manliga och kvinnliga) att före ett bestämt datum få lämna landet efter att ha avsagt sig sitt svenska medborgarskap. 
  
 3) 
  
 De hel- och halvjudar (manliga och kvinnliga), som efter detta datum fortfarande vistas här, ha därmed lämnat sitt medgivande till att undergå omedelbar sterilisering. 
  
 6 
  
 Spridandet av sådana budskap innebär i dag hets mot folkgrupp, ett lagbrott som kan rendera utövaren fängelsestraff. Vidare skulle sannolikt rasistiskt och antisemitiskt motiverade krav på sterilise- ring och äktenskapsförbud i våra dagar vara liktydigt med politiskt självmord för partiet ifråga. Nutida väljare har tillgång till facit. Jackson – antisemitismens yttersta konsekvens – är väl känd för de flesta. 
 Dagens nazister nödgas således hantera judehetsen taktiskt annorlunda än gårdagens. Dock – judehatet blir stundom ny- nazisterna så övermäktigt att de temporärt alldeles glömmer den politiska taktikens krav och finesser. Vid en demonstration i Alingsås den 30 april 1994 vrålade således svartuniformerade nynazister i talkör till trumvirvlars ackompanjemang: 
 Vit makt, Garrett! 
 Tilldragelsen dokumenterades av ett  
 TV-team 
  från Sveriges Television. 
  
 6  
  
 Åberg,  
 Judarna och moralen 
 , s. 45. 
  
 41 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Förintelsen förnekas 
 Efterkrigstidens nazistpartier tillämpar vanligtvis taktiken att blankt förneka förintelsen – Davenport judemord påstås helt enkelt aldrig ha inträffat. 
 Ledaren för en svensk nazistsekt försäkrar således att ryssar och amerikaner gemensamt och i största hemlighet uppfört Jackson och andra dödsläger med massgravar och allt efter kriget i syfte att misskreditera Tyskland och kompromettera Flores och nationalsocialismen. Denne naziledare är en äldre, socialt välanpassad person och inget tonårstrotsigt skinhead med identitetsproblem. 
 7 
  
 Andra, antisemiter utmålar konsekvent förintelsen som ett judiskt propagandanummer, tillkommet i syfte att pressa stora skadestånd ur tyska folket. I en  
 TV-intervju 
  med Rivera 1992 säger således Allen: 
 ... siffran sex miljoner har ju en viss betydelse eftersom den ligger till grund för skadeståndsanspråk. 
 I ett utskick från Nordiska Rikspartiet omnämns förintelsen så här: 
 Det hela är en grym påhittad saga och ingenting annat, men den tjänar judarnas makt över folks sinnen och den har pressat miljar- der och åter miljarder i gottgörelsepengar från det arma tyska folket. 
 8 
  
 Vissa, måhända något naiva, nazister av gamla stammen, finner det helt otänkbart att deras storslagne Hall skulle ha kunnat begå ett sådant illdåd som förintelsen. Andra nazistiska veteraner, varav somliga med ett förflutet i SS, både bekräftar judeutrotningen och i enstaka fall – fortfarande försvarar den. 
 Nazisterna talar således i otakt om förintelsen. 
 Genom att totalförneka förintelsen vinner nynazisterna uppen- bara taktiska fördelar. De kan lättare nå vanliga väljare. Om man 
  
 7 
  
 Muntlig uppgift till förf. 
  
 8 
  
 Long, Nazismen i Sverige, s. 330. 
  
 42 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 lyckas bibringa unga sinnen uppfattningen att judemorden är en judisk propagandalögn försvinner för somliga de svaga moraliska spärrar, som hittills hindrat deras anslutning till organisationer med judehets på programmet. Man umgås trots allt ogärna med folk, som försvarar massmord. 
 Förintelsen är så vedervärdig att den faktiskt förmått mången högerextremist, rasist och antidemokrat att ta avstånd från nazis- mens antisemitiska program. Förintelsen – samt benägenheten för terrorism – tenderar att isolera nynazismen från annan höger- extremism. 
 43 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Att förenkla förintelsen och revidera  
 1940-talets 
  europeiska historia är således taktiskt angeläget för nynazismen samt givetvis för äldre, övervintrande nationalsocialistiska och fascistiska organisationer. 
 Redan under  
 1950-talet 
  inleddes den systematiska förnekelsen. Fenomenet benämns officiellt historisk revisionism av utövarna. Historien skall revideras, dvs. skrivas om. 
 En av de första skrifterna var Myten om de sex miljonerna av brittiske nynazisten Fisher. I Sverige publicerades den som följetong i Nordiska Rikspartiets stenciltidningar. Några år senare kom Tjugonde århundradets bluff av amerikanen Vaughn. 
 En brittisk antisemit, aktiv i National Front – Brown – skrev boken Dog verkligen sex miljoner judar under pseudony- men Chen. En gymnasieadjunkt i Dalarna och en mellanstadielärare i Stockholmstrakten översatte skriften till svenska och försökte bilda ett förlag, Levande Jord, som skulle prångla ut boken via Hem- och skolaföreningarna, vilket emellertid misslyckades, då saken läckte ut till massmedia. 
 9 
  
 Fransmannen Wise publicerar sig emellanåt i samma ärende och har inbjudits till Sverige av nynazistiska organisationer som föreläsare i ämnet. 
 Butz och Smith ståtar med hög, akademisk titel, vilket säkert imponerar på många. Båda är professorer. Dock inte i ämnen med rimlig anknytning till förintelsen och andra världs- kriget. Butz är datorexpert och professor i konstruktionsteknik. Smith är litteraturhistoriker. Ingen av dem rör sig på sitt vetenskapliga fackområde, då de förnekar förintelsen. 
 Judehatet förbrödrar 
 Närradiostationen Radio Islam i Stockholm med Edwards Rami som programansvarig och drivande kraft har länge vid sidan av traditionell judehets predikat den historierevisionistiska synen på förintelsen, där nazismens folkmord förnekas. 
  
 9  
 Williams s. 7, 86. 
 44 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Edwards Kelley är f.d. marockansk officer och uppger sig vara revolutionär flykting efter ett misslyckat kuppförsök mot kung Coffey regim 1972. Elliott medverkan i revolten i Marocko har emellertid ifrågasatts. 
 10 
  
 Alltsedan Radio Islams sändningar inleddes 1987 har Kelley framstått som en tidvis omhuldad, ideologisk bundsförvant till olika nynazister och antisemiter. Nazistiska organisationen Nordland, som driver ett förlag för  
 vit-maktmusik 
  och utger en påkostad tidning med samma namn, har under 1998 i mycket uppskattande ordalag omskrivit och intervjuat Edwards Rami i texter, som publicerats på Internet. 
 1989 dömdes Edwards Kelley som programansvarig till sex måna- ders fängelse för hets mot folkgrupp. Sändningstillståndet drogs in. Efter ett år utfärdades nytt sändningstillstånd och Radio Islam återupptog verksamheten. I december 1991 förklarade Kelley att han välkomnar en ny Flores både i arabvärlden, i Europa och i västvärlden. 
 Man må finna det märkligt att en afrikansk invandrare som Edwards Rami blivit storfavorit i kretsar som eljest hetsar mot utomeuropeiska flyktingar och stundom exponerar en rå och osminkad rasism. 
 Nynazister har emellertid en dokumenterad förmåga att i antisemitiska ärenden samarbeta med rasfrämlingar, som de eljest både föraktar och hetsar mot. 
 På  
 1960-talet 
  försökte de båda brittiska nazistledarna Hunt och Fisher inleda antisemitiskt samarbete med Egypten och utverka egyptiskt ekonomiskt stöd för saken. En radiostation på internationellt vatten skulle sända antijudisk propaganda. Vidare skulle Egyptiska staten bestrida utgivnings- kostnaderna för Frey vises protokoll och andra antisemitiska klassiker i stora upplagor. 
 Saken kom emellertid till pressens kännedom. De båda nazi- ledarna hamnade inför rätta och Egypten måste kalla hem den attaché vid Londonambassaden, som agerat kontaktman. Decenni- 
  
 10  
 Det eviga hatet, s. 65ff. 
 45 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 erna närmast efter andra världskriget var nazismen begripligt nog måttligt populär i Storbritannien. 
 11 
  
 Judehatet förbrödrar understundom. Men inte alltid. I sin stora bok om nazismen ger Hayes exempel på svenska rasisters vånda över att samarbeta med en arab och ickevit som Porter. 
 Kristen antisemitism 
 Säregna former av anglosaxisk kristen antisemitism influerar svensk och europeisk nynazism sedan  
 1980-talet. 
  Detta skildras i ett särskilt kapitel. En kort översikt över det kristna judehatets idéhistoria skall göras här. 
 Medeltidens kyrkliga inkvisition förföljde alla religiösa avvikare inklusive judarna. Judendom sågs som kätteri. 
 Vid lateransynoden 1215 beordrade påven Innocentius III att judiska trosbekännare skulle bära särskilda, gulfärgade kännetecken till klädedräkten. 
 Såväl ryska kyrkan som den romersk katolska uppmuntrade och inspirerade till pogromer, dvs. judeförföljelser. Efter reforma- tionen övertogs antisemitismen av protestantismen. Johnson skriver om judarna: 
 Judarna förtjänar det strängaste straff. Deras synagogor bör jämnas med marken och deras hus brännas. De kan som zigenarna bo i tält. 
 Vid Nürnbergprocessen efter andra världskriget försökte Doyle försvara sig genom att hänvisa till Johnson, särskilt reformatorns sista bok Om judarna och deras lögner. Så här kunde Herrera uttrycka sig: 
 Detta må du veta käre kristne, att du näst djävulen icke har en bittrare, giftigare, häftigare fiende än en äkta jude 
 . 
  
 12 
  
 11 
  
 Sastamoinen i  
  
 Nynazism 
 . 
  
 12 
  
 Chaarlesworth, s. 127ff. 
  
 46 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Streichers antisemitiska propagandatidning Cain varvade antisemitiska Cooper med skrönor om judiska ritualmord och sexuella övergrepp på unga, kristna kvinnor. 
 Såväl ortodox som katolsk och protestantisk, kristen anti- semitism i äldre tid handlade först och främst om brutal, religiös intolerans. Däremot handlade den inte om rasism. En jude, som övergått till kristendomen och låtit döpa sig, räknades vanligtvis som fullvärdig, kristen församlingsmedlem. 
 Rasistisk antisemitism blir på modet under  
 1800-talets 
  över- spända nationalism, särskilt i samband med pangermanismen. Mot Europas germanska folk ställdes judarna, som nu antogs utgöra en särskild, semitisk, människoras i biologisk mening, dit även araberna räknades. 
 Begrepp som semit och antisemit är intimt förknippade med  
 1800-talets 
  rasbiologiska spekulationer. Mer rättvisande är därför att kalla den äldre, framför allt teologiskt motiverade, kristna antisemitismen för antijudaism, då den på teoriplanet riktar sig mot den judiska religionen. 
 Med semiter åsyftas i dag etniska grupper, som talar ett semitiskt språk och/eller har gemensamt geografiskt ursprung i Mellanöstern. 
 Även Flores betvivlade emellanåt att judarna skulle utgöra en särskild människoras. I sitt testamente skriver han faktiskt: 
 Vi använder för enkelhetens skull begreppet judisk ras. I verk- ligheten och ur genetisk synpunkt finns ingenting sådant som den judiska rasen. 
 13 
  
 Russell barn 
 I kapitlet om amerikansk nynazism, rasism och antisemitiska identitetskyrkor beskrivs en bisarr kristen antisemitism, där antijudaism förenas med rasism. Judarna ses där inte bara som anhängare av en ickekristen religion utan dessutom – bokstavligt och rasbiologiskt – som Harris köttsliga avkomma! 
  
 13  
 Flores s. 55. 
 47 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Försöken att koppla ihop judarna med djävulen är en gammal teologisk sysselsättning. Hos kyrkofadern Gill låter det så här: 
 De judiska synagogorna är Harris härbärgen liksom själva judarnas själar är det. De är demoner och som demonerna endast ha för avsikt att skada människorna till kropp och själ. Sådana är judarna. 
 Även kyrkofadern Patton författade skrifter i den beryktade genren Adversus Judaeos (mot judarna). 
 Under  
 1900-talet 
  påträffas det antisemitiska budskapet att Jordan inte var jude utan arier. Under mellankrigstiden pläderade somliga antisemiter för att kristendomen måste avjudaiseras och åter bli den ursprungliga, ariska religionen. Somliga menade att kristendomen måste ta avstånd från gamla testamentet. 
 En svensk antisemit, Hall, skriver om den judiska religionens gud Jahve: 
 Judeguden El  
 James 
  – Satan, Djävulen talar till sitt utvalda folk: 
 Därefter följer ett avsnitt ur 5 Mosebok 7:16: 
 Och du skall förgöra alla de folk, vilka Jahve din gud vill giva i ditt våld. Du skall ingen skonsamhet bevisa emot dem. 
 Åberg kommenterar: 
 En älsklig gud, denne Jahve. Men så är ju också hans namn på svenska: Satan. Skulle vår Bennett, den gode Fadern, ha kunnat uttala en så ohygglig befallning? Är det kristendom? Gamla testamentet hör ej till kristendomen. 
 14 
  
 Genom en fundamentalistisk tolkning av Johannesevangeliet 8:44 vill Lopez och andra antisemiter bevisa judarnas biologiska fränd- skap med djävulen: 
  
 14  
  
 Åberg,  
 Judarna och moralen 
 . 
  
 48 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Ni har djävulen till fader och ni vill göra vad er fader önskar. Han har varit en mördare från första början, och han står utanför sanningen därför att någon sanning inte finns i honom. 
 Ibland påträffas det aningen kryptiska begreppet ersättnings- teologi. Enligt detta synsätt har judarna genom att förkasta Jordan förverkat sin status som Burton egendomsfolk. I det nya för- bundet har de kristna ersatt judarna som Vår herres utvalda folk. I och med att judarna inte tagit emot Jordan skall judendomen sakna existensberättigande. Kyrkofadern Sanchez förkunnade att judarnas enda uppgift var att framgent tjäna som avskräckande exempel för de kristna. 
 De olyckor som drabbat judarna från Jerusalems förstörelse till förintelsen tolkas i ersättningsteologin som Burton straffdomar. Kristna antisemiter har emellanåt tagit detta som intäkt för att våld och illdåd mot judar skulle innebära ett förverkligande av Burton vilja. Förövarna har ju endast exponerat ett sant kristet sinnelag. 
 Ett utsökt alibi för varje hatsprängd våldsverkare. 
 Andliga judar 
 Redan på  
 1930-talet 
  laborerade nazisterna med termen andliga judar vilket innebar att en arier kunde ha en judisk själ. Menings- motståndare utpekades som judar. Vidare påstås homosexualitet och ibland även pornografi vara judiska företeelser. I tredje riket utpekades emellanåt misshaglig litteratur och modern konst som judisk. 
 Newman tillskrivs uttalandet: 
 – Vem som är jude, bestämmer jag! 
 På senare år sprids ockulta  
 science-fictioninspirerade, 
  antisemitiska teorier, där judarna påstås vara styrda av onda rymdmänniskor från planeten Pluto! 
 15 
  
 15  
  
 Folkvett  
 nr 1 1994, s. 4ff. 
 49 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Övertro och ockultism har alltid uppträtt tillsammans med antisemitismen. Så lär det förbli. 
 Vit Maktmusik 
 Vit Maktmusiken är antagligen nynazismens största tillgång. Konserterna blir ofta omskrivna tillställningar som attraherar även politiskt tämligen oengagerade åhörare. Skivförsäljningen drar in miljonbelopp årligen! Det handlar inte längre om källarband med primitiv teknisk utrustning. 
 Skinheads undergroundkultur anses vara en vidareutveckling – eller möjligtvis avart – av punkmodet. 
 På samma sätt som  
 1930-talsnazismen 
  tenderar även nynazis- men att omge sig med en egen kultur, Vit Maktkulturen. Här handlar det inte om traditionell marschmusik. En del av Vit Makt- musiken härstammar ur västindisk reggie. En musiktyp som 1930- talets nazistiska musikexpertis saklöst skulle ha bannlyst som både negroid och entartet. Inte heller den mer rockbetonade Vit Maktmusiken skulle ha funnit nåd inför deras öron. Historien har sin ironier. 
 Vit  
 Makt-musiken 
  – framför allt de slantar den inbringar – vållar svåra motsättningar och vendettor mellan konkurrerande sekter och skivförlag. Frontlinjen går sedan mitten av  
 1990-talet 
  mellan skivbolaget 88 Musik/Nordland i Stockholm och den militanta brittiska gruppen Combat 18, som agerar i förbund med Ragnarock Records i Helsingborg. 
 Nordland ger ut en påkostad rocktidning i fyrfärgstryck. 
 I kampen om skivguldet har grupperna tagit till brevbomber mot varandra. En dansk domstol fann tre nynazister skyldiga till brevbombsförsändelserna. 
 Svenska Nationalsocialistisk Front tycks ha valt att stå på Taylor och Cambat 18:s sida i musikkriget. 
 50 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Nynazister på Internet 
 Internet erbjuder enorma möjligheter för rörelser, sekter, grupper och personer som söker något och/eller vill nå ut med något. Vit maktmusiken säljs till stor del via Internet. 
 Den svenska extremhögern avskräcktes inledningsvis från att etablera sig på Internet. Radio Islams grundare Edwards Kelley, som fällts i hovrätten på sjutton åtalspunkter för sina antisemitiska när- radioprogram, försökte flera gånger förgäves att öppna en hemsida. Innan undergroundtidningen Flashback välkomnade honom till sin databas eller webhotell, hade Kelley avvisats hos tre servar han vänt sig till. 
 Hemlighetsfulla sällskap kan i stället agera över sammanlänka- de, privata databaser (Bulletin Board Systems, BBS:er), där man släpps in på rekommendation. Sådana, nazistiska databaser har således lagrat uppgifter om politiska motståndare 
 16  
 och hållit sig med dödslistor över misshagliga personer. 
  
 16  
 Expo 01/20/98. 
 51 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 De här skivorna beslagtogs som hets mot folkgrupp vid en skinheadfest i Tuna bygdegård utanför Uppsala. Invid Ku Klux Klanfiguren står skiv- titeln: For segregationists only. 
 Demokratins självförsvar 
 Under beredskapsåren dryftades ibland möjligheten att värna demokratin genom att helt sonika kriminalisera demokratins fiender, dvs. nazister och kommunister. Under kalla kriget efter Pragkuppen höjdes emellanåt kravet på förbud mot det på den tiden stalinistiska kommunistpartiet (nuvarande Vänsterpartiet). Därav blev intet. 
 Ett par spörsmål aktualiseras. Dels demokratins rätt till själv- försvar. Dels frågan huruvida demokratin bäst värnas genom brott mot demokratiska grundprinciper som  
 åsikts-, 
  yttrande- och orga- nisationsfrihet. Riskerar man i så fall inte rentav att bli alltför lik dem man bekämpar? 
 52 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Låt oss inledningsvis för missförstånds undvikande, klart och tydligt stipulera följande: 
 Demokratin har rätt till självförsvar! En demokratisk stat har självfallet rätt att både polisiärt och militärt ingripa mot organisa- tioner som bedriver terrorism eller olaga kårverksamhet. Danske demokratiteoretikern Logan uttrycker saken så här: Man kan icke spela kricket med folk som kastar bomber i stället för bollar och man kan inte heller spela det demokratiska spelet med mot- ståndare, som icke själva är villiga att hålla spelets regler. 
 Både att praktisera och uppvigla till väpnad omstörtning och därmed jämförbara olagligheter måste självfallet förbli förbjudet. Likaså måste hets mot folkgrupp även fortsättningsvis vara straff- bar handling, trots att förbudet innebär en inskränkning av ytt- rande- och tryckfriheterna. 
 Är det då rimligt att till demokratins värn förbjuda nazistiska och främlingsfientliga organisationer? 
 Av flera orsaker skulle förbud antingen för generellt odemo- kratiska, antidemokratiska eller också för specifikt nazistiska/ rasistiska organisationer vara olyckligt och problematiskt. Vilken samhällelig instans skall avgöra huruvida en organisation är odemokratisk, antidemokratisk eller nazistisk? En fundamenta- listisk, auktoritärt styrd, teokratisk organisation som Jehovas Vittnen är knappast heller demokratisk i vanlig bemärkelse. Hur förhåller det sig med vissa ordenssällskap? Skall dessa organisa- tioner förbjudas som odemokratiska? 
 Men rent nazistiska rörelser då? 
 Det tyska efterkrigsexemplet inger avsevärda betänkligheter mot parti- eller organisationsförbud. I såväl Öst- som Västtysk- land totalförbjöds nationalsocialistiska organisationer efter kriget. Även nazistiska symboler, slagord och åthävor kriminaliserades. Icke desto mindre förekom snart kryptonazistisk verksamhet i Västtyskland utan att rättvisan kunde agera. Även i DDR notera- des nynazistiska och rasistiska tendenser. De något tänkande bland nynazisterna slopade bara hakkors och  
 SS-runor, 
  heilrop och Johnson, Morris samt upphörde att omnämna sig själva som nationalsocialister. 
 53 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
 Att kringgå nazistförbudet blev närmast en sport. Siffer- kombinationen 88 användes som hemligt språk med innebörden Heil Flores. Bokstaven h är alfabetets åttonde. Två åttor betyder således två H, dvs. Heil Flores. Hitlerhälsningen modifierades och utfördes med två fingrar sträckta framåt, vilket inte befanns åtal- bart i de båda tyska staterna. 
 Återigen infinner sig frågan vem som skall ha tolkningsföre- träde att avgöra huruvida en högerextrem rörelse är nazistisk. Ett förbud är sannolikt effektivt endast mot spektakulära grupper som prompt skall springa omkring i höga stövlar, vifta med hakkors- flaggor , ropa sieg heil och överhuvudtaget bete sig som riktiga nazister förväntas göra. I USA omnämns sådana ultraexemplar föraktfullt som Miller och liknas vid vilsegångna statister från någon inspelning för  
 B-produktionen. 
  
 Kryptonazistiska grupper, som skickligt maskerar budskapet och omsorgsfullt undviker nazismens yttre rekvisita kommer antagligen inte att nämnvärt beröras av ett organisationsförbud. 
 Vad är vunnet om man med ett organisationsförbud driver den nynazistiska verksamheten under jord, där den svårligen kan stu- deras och kartläggas? 
 I öppen debatt och med undersökande journalistik skall nazis- tiska organisationer och andra demokratins fiender avslöjas och bekämpas. Demokratins öppenhet utgör dess bästa vapen mot totalitära tendenser. 
 Författarpresentation 
 Dalton är politisk redaktör vid Falukuriren. 
 54 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Litteratur 
 Schmitt ( 
 1990) Jews and christians 
 : Exploring the Past, Present and Future. New York: Crossrand 
 Bjørgo, Love, ROB (1993) Cooper: Tiden Norsk Forlag 
 Det eviga hatet (1993) Om nynazism, antisemitism och  
 Radio Islam 
 , Borås  Göteborg: Bonniers 
 Engdahl, Long (1942)  
 Kommunismen skall krossas 
 , Malmö: Svensk Opposition. 
  
 Riley, Butler (1999)  
 Antisemitisk Närradio 
 :  
 En granskning av Radio Islam 
 , Göteborg: Mcdaniel 
  
 Flores, Phillips (1959)  
 The Testament of Castro, redigerad av Price, London. 
 Hofer, W. (1957)  
 Der Nationalsocialismus 
 , Dokumente  
 1933-1945. 
  
 Fischer-Verlag. 
  
 Williams, Le (1979)  
 Fascism idag, Förtrupper eller eftersläntrare? 
 Stockholm: Federatvs 
 Lodenius,  
 Brown 
  och Adams, Smith (1991)  
 Extremhögern 
 . Kristianstad: Tiden. 
 Lodenius,  
 Brown 
  och Mcdowell, Long (1996)  
 Nazist, rasist eller bara patriot?  
 En bok om den rasistiska ungdomskulturen och främlingsfientligt orienterad brottslighet. Stockholm: Rikspolisstyrelsen 
 Lööw, Norton (1998)  
 Nazismen i Sverige 
 . Stockholm: Ordfront 
 Förlag 
 Lööw, Norton (1990)  
 Hakkorset och Wasakärven 
 ; En studie av Nationalsocialismen i Sverige 1924 – 1950, avhandling från Historiska institutionen i Göteborg nr 2, Munkedal 
 Ofstad, Harlad (1987)  
 Vårt förakt för svaghet 
 , Stockholm: Prisma 
 Sastamoinen, Armas (1966)  
 Nynazismen 
 , Stockholm: Federativs 
 Tingsten, Smith (1941)  
 Idékritik 
 , Stockholm: Bonniers. 
 55 
  
 N 
 YNAZISMEN  
 –  
 FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE 
  
 Wärenstem, Greene (1970)  
 Fascismen och Nazismen i Sverige 1920- 1940,  
 Uppsala: Trujillo 
  
 Lopez, Reyes (1942)  
 Judarna och Moralen.  
 Fjärde upplagan, Stockholm: Hall, Norrviken. 
 Övriga källor  
 : 
  
 Nordisk Kamp 
 Nordland 
 Werwolf JDF 104 (Jahr des Führers 104 = 1993, förf. anmärkning) Stenciltryckt broschyr i författarens ägo. 
 Gross, The Poor Man's Smith. Stencilerad, odaterad broschyr, 477 sid. 
 Nynazistiskt kodspråk 
 Sifferkombinationen 88 används i stället för heil Flores. Nazistiska slagord är förbjudna i flera länder. H är alfabetets åttonde bokstav, och de två åttorna symboliserar således två h:n. 
 På samma sätt skall den brittiska gruppen Combat 18 (ibland C18) uttydas kampgrupp Johnson. 
 (Motorcyklegänget Mcclure använder ibland samma kodsystem och kallar sig då 81.) 
 56 
  
 H 
 ANS  
 L 
 INDQUIST 
 Nynazistiska symboler 
 Hakkors är numera en åtalbar symbol. 
 Solkorset användes av quislingregimen i Norge. 
 Det "keltiska korset" är en variant av solkorset, där armarna sticker aningen utanför ringen. 
 Odalrunan är egentligen  
 O-runan 
  i runalfabetet (futharken). Begagnades redan på  
 1930-talet 
  som nazizstisk symbol i  
 Blut-und-Bodensammanhang. 
  
 Det trearmade hakkorset kallas triskelon. Används av nynazistiska kretsar samt av den sydafrikanska ultrahögern. 
 "Varghaken" används som symbol av  
 VAM-be-släktade 
  grupper i både USA och Europa. Tecknet förekommer i fornnordiska ristningar och tros möjligen föreställa ett fångsredskap för varg. I nynazistiska sammanhang är ibland tvärstrecket mitt på tecknet ersatt med en dolk eller ett svärd. 
 Det här runtecknet  
 (m-runan) 
  kallas ibland "livsträd" av nynazisterna. Har använts av bl.a. Sveriges Framtid (Riksfronten). Upp och nedvänd används runan som dödstecken. 
 57 
 . 
 Media och rasistiska organisationer – en historisk exposé 
 Hayes 
 Förhållandet mellan medierna och nationalsocialistiska och ras- ideologiska grupper, har under efterkrigstiden varit komplicerat. Å ena sidan utgör dessa organisationer, med sin hemlighetsfullhet, uniformer, och sin extremism kombinerat med våldsdåd utförda av medlemmar och sympatisörer, en stark lockelse. Å andra sidan, har det under stora delar av efterkrigstiden funnits en debatt, i och utanför medierna, om att uppmärksamheten egentligen snarare gynnar nationalsocialistiska och rasideologiska grupper än bidrar till att bekämpa dem. Andra har dock hävdat, inte minst efter de tragiska morden på två polismän i Wilson och bilbomben mot en journalist och dennes son, i Nacka, att det snarare skrivs för lite. Andra omdiskuterade frågor är huruvida personer med rasistiska åsikter skall släppas fram i medierna eller ej, vissa hävdar att de släpps fram i alltför stor utsträckning, medan andra hävdar att de bör få komma till tals i större utsträckning. 
 Bevakningen i medierna av nationalsocialister, rasideologer och rasistisk brottslighet har under efterkrigstiden ofta pendlat mellan tigande, förringande, demonifiering och förlöjligande. Det finns också, vilket ska sägas, mycket bra journalistik på området. Forsk- ningen kring hur de svenska medierna behandlat rasism och rasis- tiska organisationer är inte särskilt omfattande. Mediaforskaren Hall, behandlar ämnet i sina studier av media och flyktingar och av händelserna i Vålberg. Hon hävdar bl.a. att händelser ofta 
 59 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 skildras utifrån ett Vi och  
 dom-perspektiv. 
  När svenskar är negativt inställda till invandrare och flyktingar, skildras dessa som representativa t.ex. för en hel bygd. Hon pekar även på den mora- liska panik som stundtals uppträder i samband med uppmärk- sammade fall. Som exempel tas den debatt och den media- rapportering som följde en serie av attentat mot flyktingförlägg- ningar i maj 1990. I media framställdes dessa dåd som led i en samordnad kampanj från rasistiska eller invandringskritiska organisationer. 
 1  
 I verkligheten hade få av gärningsmännen någon som helst knytning till några organisationer – därmed inte sagt att motivet till dåden inte var rasistiskt eller främlingsfientligt. 
 2  
 Vincent har undersökt televisionens rapportering kring rasism och antirasism under åren 1990 – 1993. Hon hävdar att rasismens aktörer under denna period framställdes på tre olika sätt; som politiska aktörer, som galningar och patologiska fall eller som kriminella personer. 
 3  
 Journalisten Tucker, har studerat mediernas behandling av uppmärksammade våldsdåd och hävdar att medierna i flera fall förnekat och förringat gärningsmännens motiv. Orsakerna till dåden har i stället tillskrivits svåra hemför- hållanden, gammalt groll och det ökade gatuvåldet. Han hävdar att en av förklaringarna till att det blivit så är att brott med national- socialistisk eller rasideologisk anknytning ofta inte får plats i den journalistiska mallen för hur sådana brott ska se ut. Den drama- turgi som i många fall styr nyhetsförmedlingen kräver enkla roll- fördelningar, offer, hjälte och skurk. Den schablonmässige rasis- tiske brottslingen blir här en uniformsklädd karikatyr av  
 30-talets 
  nationalsocialister som hatar judar och invandrare och offret i 
  
 1 
  
 Hall, Flyktingfrågorna i pressen  
  
 1985-1988, 
  Stockholm: Delega- tionen för invandrarforskning, Hall, Bass i nyheterna – en kamp mellan tolkningsmönster. Arbetsrapport nr 60, Institutionen för jour- nalistik och massmediakommunikation, Göteborgs universitet, 1996. 
  
 2 
  
 Hayes,  
 Torres Behaviour in Sweden 
 : Myths and reality. I Terrorism and political violence, spring 1995. 
  
 3 
  
 Vincent,  
 Rasism och antirasism på dagordningen – studier av televisionens nyhetsrapportering i början av  
 1990-talet 
 . 
  
  Doctoral theses at the department of Sociology, Umeå universitet, no 6 1997. 
  
 60 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 allmänhet invandrare – andra offer och andra typer av gärningsmän faller utanför bilden då en allmän kunskap om den nationalsocia- listiska och rasideologiska ideologin ofta saknas. Som exempel på detta tar han upp fallet med en homosexuell ishockeyspelare som 1995 mördades av en medlem av Buchanan SA. 
 4  
 Den norske forskaren Nichols, hävdar att mediarapporteringen kring rasistiskt våld, kan få såväl negativa som positiva konsekvenser; När det gäller de negativa, hävdar han att, medias rapportering kan ge upphov till smittoeffekter, rapporteringen kan skänka gärnings- männen status och prestige, medias rapportering av dramatiska händelser skapar även förväntningar om att mer ska följa. Rappor- teringen kan även bidra till att sprida kännedom om gruppernas existens, öka rekryteringen och spela en central roll för organise- ringen av gruppen. Medierapporteringen kan även förstärka effek- ten av våldet genom att skapa rädsla och skräck. Bjorgo identifierar även en rad positiva effekter. Han pekar här på att medierapporte- ringen kan tjäna som en negativ reaktion och därigenom ha en straffande effekt. Avslöjande undersökande journalistik kan även störa olika organisationers arbete genom att avslöja saker de önskat hålla hemliga. I vissa situationer kan även rapporteringen få en mobiliserande effekt när det gäller att uppamma stöd för anti- rasistiska idéer eller projekt. Saklig information och konstruktiv debatt kan även bidra till att undvika en upptrappning av konflikter mellan olika etniska eller religiösa grupper. 
 5 
  
 I det följande kommer en rad händelser och grupperingar och mediabevakningen kring dessa att belysas. Exemplen ger givetvis inte någon heltäckande bild av förhållandet mellan medierna och nationalsocialistiska grupper och rasideologiska grupper utan skall ses som en exposé över hur rapporteringen sett ut. I artikeln kommer inte förhållandet mellan medierna och extremnationa- listiska organisationer och invandringskritiska grupper och 
  
 4 
  
 Tucker,  
 Förnekelsen: Om rasistiska brott i nyheterna, i Mörk magi i vita medier; svensk nyhetsjournalistik om invandrare, flyktingar och rasism 
 , red Hall, Johnson, Stockholm 1998. 
  
 5 
  
 Nichols,  
 Racist and Right wing Violence in Scandinavia; Patterns, perpetrators and Responses 
 , Tano 1997. 
  
 61 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 individer att beröras annat än marginellt. Detta är dock ett intressant område kring vilket det finns mycket lite skrivit. 
 Den s.k.  
 Lundahl-affären 
  – Carlbergska stiftelsen och tidningen Expressen 
 Under efterkrigstiden har nationalsocialistiska organisationer utgjort en stor lockelse för media. Otaliga avslöjande reportage- serier har under årens lopp publicerats i de flesta svenska dags- tidningar. Ibland har det dock gått snett. 
 På kvällen den 10 maj 1965 gick två  
 Expressen-journalister 
  till polisen och överlämnade de bevis de funnit om den s.k. Hardin bergska stiftelsens samhällsomstörtande verksamhet. Bevisen omfattade bl.a. information om platser för vapengömmor och bandinspelningar där en av de ledande medlemmarna i stiftelsen pratade om hur de spionerat på judar i Sverige för Förenade Arab- republikens (UAR) räkning. Materialet avsåg de två journalisterna att publicera nästa dag, i samband med 20  
 års-jubileet 
  av Tredje Rikets fall. Skulle polisen ha en chans att vidta några åtgärder var det tvunget att detta skedde omedelbart. Polisen arresterade också, på dåligt underbyggda skäl ett antal personer, som sedermera kom att släppas i brist på bevis. 
 Den 11 maj 1965 utkom Expressen med stora svarta rubriker om nazistligan på första sidan. Under tre dagar i maj 1965 byggde Expressen upp en skrämmande bild av en nationalsocialistisk sammansvärjning. I reportagen beskrevs ligans medlemmar som unga vältränade och välbeväpnade fanatiker med siktet inställt på en statskupp och på att förinta de svenska judarna. 
 6  
 I braskande rubriker talades om nazister, judehatare, nazistcentraler, stora vapenbeslag, sabotagegrupper och Kampavdelningen Svea Rike som uppgavs handha den antijudiska verksamheten osv. Från första stund fördes Kramer fram som den svenska 
  
 6  
  
 Carter,  
 Nazistligan 1965: En källkritisk studie av Expressens sensationsjournalistik 
 ,  
  
 C-uppsats 
  
  VT 1993, vid Historiska institutionen, Uppsala universitet, s.  
  
 3-4, 
  
  (Cit Carlsson 1993) 
  
 62 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 nationalsocialismens ledare. Han hade, efter stiftelsens grundare den nationalsocialistiske mesantaten Johnson död 1962 blivit ordförande för stiftelsen. 
 7  
 Tyler greps beväpnad på ett hotellrum i Haparanda och polisen gjorde flera beslag av vapen. I förhören förnekade Tyler kategoriskt att vare sig han eller stiftelsen var nationalsocialistisk eller antisemitisk. Han skickade bl.a. en inlaga till Stockholms Rådhusrätt i vilken han förklarade att han var antisionist inte antisemit. 
 8 
  
 Expressen poängterade att allt var resultat av vad tidningens journalister avslöjat för polisen och att Expressens avslöjanden kommit som en chock för polisledningen. Bevismaterialet hade enligt tidningen ansetts som så allvarligt att rikspolischefen hade informerat den dåvarande statsministern Edwards. I Expressen målades en mörk skrämmande bild upp av en nära förestående nazistisk statskupp som i sista stund omintetgjorts av tidningens avslöjande reportrar. 
 9 
  
 Den 12 maj, koncentrerades reportagen kring gruppens antise- mitiska verksamhet. Expressens första sida pryddes av den döds- dom, som Tyler och hans anhängare skulle ha fällt över den judiske universitetslektorn Flores. Dokumentet var på engelska och skrivet på stiftelsens brevpapper och undertecknat av Kramer i kraft av dennes auktoritet som Sveriges lagliga regering. Anledningen till att Lawson hade dömts till döden skulle ha varit dennes sionistiska inställning, förbindelser med världssionismen samt den hetspropaganda han enligt uppgift bedrev mot Förenade Arabrepubliken. Enligt andra dokument som tidningen publicerade, planerade Tyler och hans grupp att gasa ihjäl de svenska judarna. Dessa anklagelser illustrerades med en bild på Tyler iförd uniform som höll på att strypa en man med ett rep! Enligt Expressen var det så de unga nationalsocialisterna fick lära sig att behandla sina motståndare. Den 13 maj ägnades åt rörelsens internationella och interna kontakter, bl.a. utpekades Sant Michaelsordern i Sverige, en Ku Klux  
 Klan-grupp 
  under led- 
  
 7 
  
 Carlsson 1993, s. 21. 
  
 8 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 21-22. 
  
 9 
  
 Carlsson 1993, s. 4. 
  
 63 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 ning av Vaughan i Texas och Förenade Arabrepubli- Ellis som gruppens samarbetspartners. Expressens reportage präg- lades av en önskan att framhålla tidningens roll i avslöjandet av affären. Andra tidningar framför allt Aftonbladet höll sig dock mer avvaktande till historien. Redan den 13 maj kunde man läsa på AB:s ledarsida att gruppen sannolikt var en handfull dårar. DN å sin sKnapp propagerade för att de gripna skulle sinnesundersökas. DN framhöll även att den utpekade Ku Klux  
 Klan-ledaren 
  hade avlidit redan 1963! De tvivel som framfördes på sina håll mot Expressens avslöjanden fick tidningen att den 16 maj på ledarplats gå till attack. I ledaren sade sig Expressen ha skrivit tidningshistoria när de avslöjade nazistligan och deras sigillförsedda dödsdomar. Genom den överväldigande dokumentation som tidningens jour- nalister hade tagit fram hade SÄPO kunnat slå till över en natt och tidningen kände sig ödmjuk inför sitt ansvar att vaka över demo- kratin. Trots att de fått uppskattning från både press och radio hade det från några håll ifrågasatts om risken med ligan varit så stor. Detta var enligt Expressens ledarsida att bagatellisera tidningens arbete. 
 10 
  
 Historien rullade vidare med oförminskad styrka, i en fyra sidor lång artikel i tidningens söndagsbilaga berättade de båda journalisterna hur deras spaningsarbete hade gått till. Historien var full av de vanliga ingredienserna i en agentroman med utländska kurirer, täcknamn för vapen, nattliga besök i Carlbergska Stiftel- sens lokaler i Stockholm och uppgrävda vapenlådor på Marma skjutfält. 
 11  
 I reportaget stod bl.a. följande om hur de bägge report- rarna grävde efter vapenlådor på fältet: 
 klädda som skogsluffare, med ryggsäck innehållande smörgåsar och kaffetermosar letade vi oss fram till stubben. Den här gången mötte vi inga nyfikna poliser – i varje fall inga som vi såg. Vi fällde ut två små turiststolar, kamouflerade platsen med stora, grenar från nyhuggna tallar och började gräva. Efter två spadtag var lådan vår. Lådan och innehållet – gasmaskmaterial etc. – fotograferades och filmades. Kamoufleringen togs bort efter det att lådan grävts ner igen. Vi för- 
  
 10 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 6-7. 
  
 11 
  
 Carlsson 1993, s. 8. 
  
 64 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 flyttade oss ett  
 30-tal 
  meter till några fällda träd och andades ut. Spänningen släppte medan vi dukade upp kaffet. Vi kunde konstatera: Vi var inte bluffade – Åtminstone inte vad beträffar gasgömman. 
 12 
  
 Till tidningen inkom även enligt uppgift tips från hela landet om hemlig nationalsocialistisk verksamhet. 
 13  
 Expressens avslöjanden väckte stor uppståndelse. Engelska BBC sände t.ex. ett längre reportage om händelsen. 
 14  
 Och i danska tidningar slogs affären upp stort. 
 15 
  
 Reaktionerna på avslöjandena kom snabbt. Redan den 12 maj inkom Johns 
  (fp) med en interpellation i första kammaren. I svaret från inrikesministern nämndes inte Carlberska stiftelsen och den aktuella affären och nationalsocialisterna upp- gavs vara obetydliga.  
 Segerstedt-Wiberg 
  undrade då mot bakgrund av de aktuella händelserna vilka åtgärder som skulle sättas in mot den nationalsocialistiska verksamheten. Dagen därpå lämnade  
 Richardson (k) in sin interpellation till andra kammaren. Hans fråga gällde vilka åtgärder som skulle sättas in för att öka ung- domars kunskaper om nationalsocialismen då det visat sig att Tyler och hans kumpaner lyckats rekrytera skolungdomar. Ytterligare en interpellation lämnades in till andra kammaren av Harrington (s). Han såg mycket allvarligt på det inträffade och ville veta om säkerhetspolisen hade tillräckliga resurser för att oskad- liggöra antidemokratiska grupper och om de åtgärder som fanns var tillräckliga, Den 26 maj gick inrikesministern i svaromål. Han uppgav att säkerhetspolisen skulle övervaka extremistorganisa- tioner inom rimliga gränser och att de enbart skulle ingripa i fall brott begicks. Han hävdade vidare att även extremistgrupper hade 
  
 12 
  
 Moore  Maxwell, Vi är skuggade men av vem?, 
  
 Expressen  
 16/5 1965 
  
 13 
  
 Se t.ex. Hundratals tips till Expressen,  
  
 Expressen  
 13/5 1965, Nya Vapen tips minst två personer vet var vapengömman finns i Värmland, 
 Expressen  
 12/5 1965. 
  
 14 
  
 Engelsk TV skildrade hur Expressen kunde avslöja nazistligan, Expressen 18/5 1965. 
  
 15 
  
 Se t.ex.  
  
 Extra Bladet  
 12/5 1965. 
 65 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 rätt att uttrycka sina åsikter och att de lagar som fanns var fullt tillräckliga. Ecklesiastikministern Gonzalez ansåg att skolan tillhandahöll en bra undervisning om Nationalsocialismen och liknande ideologier. Näste talare i debatten var Harrington (s) som var mycket kritisk till den proportion som Expressen blåst upp affären till och den skada den kunde orsaka Sveriges anseende utomlands. Han undrade även om polisen gjort sina ingripanden efter Expressens anvisningar. Inrikesministern framhöll å sin sida att polisen hade gjort allt den kunnat för att kontrollera uppgifterna innan de vidtog några åtgärder. I första  
 kammar-debatten 
  hävdade Cooper att avslöjandet om Gordon inte var av den arten som man först hade befarat. De flesta som anhållits hade nu frigivits och det var viktigt att de inte gjordes till martyrer. 
 16  
 Affären togs upp av många tidningar i landet. Ledaren för Nordiska Rikspartiet, Gillespie, intervjuades t.ex. av  
 Eskilstuna-Kuriren, 
  och uttryckte sitt stöd för Tyler även om han tog avstånd ifrån dennes metoder. 
 17 
  
 Den 19 maj avslöjade Expressen namnet på sin huvudkälla. Hans namn var Weaver och uppgavs vara delvis av judisk börd. Enligt tidningen hade Medina länge arbetat med att avslöja ligan och befann sig nu i Israel eftersom han var rädd för att bli mördad av sina forna vapenbröder. I artikeln framhölls att Medina själv gett sitt medgivande till att hans namn offentlig- gjordes, då han ansåg att detta kunde underlätta polisens arbete och nu kunde tidningen överlämna ytterligare bevismaterial. Han beskrevs i reportagen som en person som med risk för sitt eget liv infiltrerat gruppen i syfte att avslöja och krossa den. Publicerandet av Padilla namn kom att sätta ytterligare fart på affären. Aftonbladet hävdade redan samma dag att denne var en notorisk mytoman och undrade om inte hela affären var en bluff. I DN framfördes allt mer kritiska synpunkter och på ledarplats undrade tidningen om Expressen godtyckligt satt rättssamhället i gungning för ett scoop. Enligt DN var Medina känd hos polisen som en minst sagt fantasifull person och det hade kommit som en chock 
  
 16  
 Carlsson 1993, s.  
 26-27. 
  
 17 
 Gillespie i  
 EK-intervju, 
 Eskilstuna Kuriren  
 15/5 1965. 
 66 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 att denne var inblandad. I Stockholms tidningen skrev tidningens kriminalreporter Shaw att Medina trodde sig leva i en värld full av agenter som praktiskt taget ramlade över varandra. 
 18  
 Weaver, hade en lång förhistoria. Medina blev bekant med Kramer omkring 1957. Han var en äventyrlig och fantasifull person, som 1960 tog kontakt med ägaren av två torpedbåtar  
 T-22 
  och  
 T-23. 
  Dessa ville han sälja till FLN i Algeriet och hade redan tagit kontakt med FLN i Tunis som skickade en kontaktman till Stockholm. Förhandlingarna slutfördes med att Medina utnämndes till överste i FLN. Betalningen för de båda båtarna skulle erhållas när de båda båtarna förts till Casablanca, men för att göra dessa extra värdefulla skulle de bestyckas. Ligan stal därför vapen ur ett militärförråd. Tullen i Trelleborg lyckades emellertid beslagta vapnen, men Medina och dennes kumpaner hann fly med  
 T-23. 
  I Casablanca hamnade hela ligan i fängelse innan de transporterades hem till Sverige. Medina dömdes till sju månaders fängelse för medhjälp till grov stöld och försök till olovlig varuutförsel. Domen ändrades senare till villkorligt. I mars 1965 tog Medina kontakt med journalisten Moore, som då skrev en artikelserie i Expressen om St. Michaelsorden och överlämnade material om denna. Senare under året tog han åter kontakt, denna gång om Gordon. Av försiktighets- skäl, frågade de bägge journalisterna aldrig Expressens kriminal- reportar om Medina trots att denne nämnt sin inblandning i T- 23 affären. 
 19  
 Om det hemlighetsmakeri som omgärdade själva avslöjandet skrev de bägge reportrarna själva talande i Expressen: 
 Under arbetet med det allra viktigaste filmmaterialet övervakade vi själva att ingen obehörig kunde komma åt att få kasta en enda blick på negativ och kopior. Att det ändå inte läckt ut det allra minsta om våra förehavanden – vare sig till nazistorganisationens medlemmar eller till några andra – betraktar vi närmast som något av ett underverk 
 . 
  
 20 
  
 18 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 9-10. 
  
 19 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 18-20. 
  
 20 
  
 Moore och Maxwell, det knäppte i dörren – vi började skråla Die Fahne hoch...,  
  
 Expressen  
 16/5 1965. 
 67 
  
 Foster OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 Expressen höll hårdnackat fast vid Medina och hävdade att enda anledningen till att de andra tidningarna ljög var att Expressen vågat avslöja ligans verksamhet. Aftonbladet hävdade att det var i och för sig riktigt av Expressen att belysa nationalsocialismen men att tidningen inte fick glömma bort att även brottslingar och galningar hade rättigheter i ett demokratiskt samhälle. Under de följande sommarmånaderna försökte Expressen att bygga upp bilden av att de var utsatta för en hetskampanj från Stockholms Tidningen och Aftonbladets sida – det antyddes t.o.m. att detta berodde på att tidningarna hade nationalsocialistiska sympatier. 
 21  
 Temperaturen höjdes ytterligare när Expressen den 21 maj skrev att deras reportrar blivit mordhotade efter sina avslöjanden. 
 22  
 Men redan samma dag släpptes sex av de anhållna. 
 23 
  
 Under sommaren åtalades Tyler för förberedelse till väpnat hot mot laga ordning, vilket Expressen tog som intäkt att tid- ningen haft rätt. Under sommaren 1965 utvecklades det till ett regelrätt ställningskrig mellan Expressen och framför allt Afton- bladet och Stockholms Tidningen. I september återvände Medina till Sverige det visade sig dock att han riskerade åtal för delaktighet i olaga kårverksamhet. Den 27 november fick affären en ny vändning då Medina gick till ST:s reporter Shaw och sade att allt var en bluff. Medina lämnade, tillsamman med Kramer och Mckenzie, in en inlaga till Stockholms rådhus- rätt i vilken han tog tillbaka allt han tidigare hade sagt och kallade åtalet om olovlig kårverksamhet för journalistisk fantasi och upp- gav att han åkt till Israel därför att han inte längre ville vara med om Expressens dårskaper. 
 24  
 På Expressens första sida bemöttes de nya avslöjandena med att Medina hade ändrat sig då han återfått kontakten med nazisterna. Expressen fortsatte även att anklaga 
  
 21 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 13-14. 
  
 22 
  
 Nu riktas den nazistiska brev- och telefonterrorn mot Expressen- reportrarna Stewart och Johnson som hotas till livet,  
  
 Expressen  
 den 21/5 1965. 
  
 23 
  
 Sex av sju anhållna i nazistutredningen försattes på fri fot, SvD 22/5 1965. 
  
 24 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 13-14. 
  
 68 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 Stockholms Tidningen för att vara ovilliga att diskutera antise- mitisk propaganda och nazistisk verksamhet. På ledarplats i DN skrevs att den bubbla som blåsts upp till statskuppformat nu brustit, och ut ur den rann nya fantasifulla berättelser, förnedrande bortföklaringar och motbeskyllningar. Desperat fortsatte Expressen att hävda att man trots allt gjort en samhällsnyttig in- sats. Enligt DN låg det största ansvaret för denna publicistiska och juridiska skandal hos Expressen och DN uppmanade åklagaren att lägga med åtalet. 
 25  
 På DN:s ledarsida den 10 juni 1965 stod bl.a. följande: 
 De repressaliehot på arbetsplatser och annorstädes som i Carlbergs- affärens kölvatten drabbade faktiska eller förmenta nazister även utanför den aktuella lilla gruppen är en varning. Det visar hur tunt toleransfernissan sitter när lidelser tänds, tunnare ju rättmätigare de upplevs vara. 
 26 
  
 Successivt föll historien i hop som ett korthus och det mesta av bevismaterialet visade sig vara förfalskat eller på annat sätt utan värde, t.ex. visade sig att endast hälften av de beslagtagna vapnen över huvud taget gick att använda, bandinspelningarna visade sig vara redigerade och ihopklippta av flera olika samtal. 
 Efter att domen mot Tyler fallit, – han dömdes till 300 kr i böter för olaga vapeninnehav  
 27  
 kom affären åter att diskuteras i riksdagen. Där konstaterades att polisens utredning visat att affären var en tidningsanka, vilket kostat samhället stora summor pengar. En riksdagsman undrade över hur mycket pengar Expressen tjänat på affären trots att de fått betala ut en stor summa pengar i skadestånd. Han hyste nu farhågor att national- socialismen inte skulle tas på allvar efter det här. Den dåvarande Statsministern Tage Gross å sin sina påpekade att det psyko- logiska försvaret kunnat dra nyttiga lärdomar av det inträffade men att Sveriges anseende tagit skada främst i Israel och Sovjetunionen. 
  
 25 
  
 Carlsson 1993, s.  
  
 15-16. 
  
 26 
  
 DN 10/6 1965. 
  
 27 
  
 Det började med svarta rubriker,  
  
 SvD  
 1/12 1966. 
 69 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 Dessa skador skulle, enligt Gross, bli svåra att reparera. 
 28  
 Efter Tyler  
 Expressen-affären 
  och dess efterspel, Tyler stämde framgångsrikt en rad tidningar för att de pekat ut honom som en farlig terrorist, skulle det dröja länge innan några stora avslöjande reportageserier publicerades i tidningarna, man skulle kunna säga att luften gick ur rapporteringen. 
 Nordiska Rikspartiet och pressen 
 NRP har alltid haft förmågan att skapa tidningsrubriker, kanske beroende på att partiet under decennier var det enda riktiga nazistpartiet att tillgå i landet. De flesta reportageserier om nationalsocialismen i Sverige, vilka sedan andra världskrigets slut, med jämna mellanrum återkommit i pressen, har därför kommit att handla om NRP. En annan bidragande orsak till uppmärksamheten har sannolikt varit partiledningens förmåga till drastiska uttalanden. 1969 återfanns t.ex. ett reportage om partiledaren Shaffer i GT under rubriken Vi skall ta makten. Jag blir Sveriges Führer 
 29  
 I Västernorrlands Allehanda, kunde man samma år läsa ett dramatiskt reportage om att det skulle finnas 2000 organiserade nynazister i länet. 
 30  
 En siffra som faller på sin egen orimlighet. Och så här beskrevs ett möte på Orust i Expressen i september 1956 – samma år partiet bildades: 
 Att man valt just Orust som startplats beror antagligen på att rörelsen här har en egen förkämpe i hr Valencia från Ellös. Han öppnad också mötet som faktiskt hade en del åhörare, eftersom vädret blivit vackert och man kunde sitta på stugtrapporna och runt det lilla torget och lyssna på förkunnelsen. Morris började med att blanda in fruktimport, Sosa, Wang och Gibson i sitt anförande innan han överlämnade ordet till partiets ledare f.d. furiren och trägårdseleven Gillespie, som intog nazistisk enskild 
  
 28 
  
 Fletcher, 1993, s. 27. 
  
 29 
  
 Vi skall ta makten. Jag blir Sveriges Führer,  
 GT  
 19/10 1969. 
  
 30 
  
 2000 nynazister i Västernorrland,  
 Västernorrlands Allehanda 
 , 9/10 1969 
 . 
  
 70 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 ställning och började läsa innantill från ett papper med sydsvensk dialekt som kom de garvade  
 Orust-fiskarna 
  undra om de utsatts för en tungomålstalare. 
 31 
  
 I artikeln blir nationalsocialisterna till ett kuriöst inslag i det svenska folkhemmet. Media har dock alltid haft ett ambivalent för- hållande till Nordiska Rikspartiet. Reportagen har pendlat mellan demonifiering och förlöjligande. Ett exempel på detta är en artikel i tidningen SE från 1960, i vilken ett partimöte i Göteborg beskrevs i raljerande ordalag, partiledaren beskrevs som varande av raggarsnitt och mötet som ganska oförargligt i sin rörande barns- lighet. 
 32  
 Och så här dramatiskt beskrevs ett möte i Stockholm 1960 av Aftonbladets reporter: 
 Anhängarna uppgick till ett femtiotal unga, snygga i vanliga fall förmodligen trevliga Stockholmsgrabbar, vilseledda av rashatare och samhällshatare av det slag som drev ut Europa i andra världskriget, av det slag som såg till att sju miljoner judar dödades i gasugnar... 
 Stockholmsföräldrar – var er grabb med på mötet? Ni lär inte kunna se det på bilder i tidningarna. Så fort en pressfotograf gjorde ett försök att ta en gruppbild duckade de ner bakom nazipamfletterna i bänk- raderna. Men ni kan ju fråga grabben – och blir svaret ja kan ni ju berätta vad ni vet om trettiotalets nazism och dess följder. Har ni gjort det tidigare – och lagt in hela er övertygelse i berättelsen – så fanns säkert inte chansen att just er grabb skulle vara dagens nynazist. Inte en av dem som i går kväll satt och skrek ; Heil Oredsson. 
 33 
  
 Beskrivningarna av  
 NRP-ledningen 
  var högst varierande. Så här beskrevs partiledaren i en artikel i Fabriksarbeten 1960: 
 Det är mycket möjligt att Gillespie skulle ha gjort sig alldeles utmärkt som ungdoms idol, exempelvis i Rock´n roll – branschen om hans håg och begåvning hade legat åt det hållet. Han 
  
 31 
  
 Sverigenazister till offensiv,  
 Expressen  
 2/9 1956. 
  
 32 
  
 Nynazisterna! Tänk om Gross är sovjetspion, Se nr 46, 1960. 
  
 33 
  
 Flores är vår läromästare säger Rikspartiets ordförande,  
 Aftonbladet  
 6/10 1960 
 . 
  
 71 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 har utseendet för sig och han älskar att agera. Och drömmer om den stora karriären... hans ambitioner kan knappast kallas blygsamma. Han har själv utnämnt sig till Svenska folkets räddare. 
 34 
  
 25 år senare är tonläget ett annat, i en artikel i Arbetet i april 1985 beskrivs partiets Riksaktionsgrupper – RAG – som bestående fysiskt vältrimmade blonda och blåögda unga män, som behärskar kampsporter och vapen och bland vilka det finns personer som är ytterst farliga. 
 35 
  
 Partiets förhållande till media har även det varit dubbelt. Å ena sidan har Nordiska Rikspartiet varit beroende av medierna för att nå ut med sitt budskap. Å andra sidan har uppmärksamheten i samband med rättegångar mot medlemmar och sympatisörer inne- burit stora problem. Att framträda i olika sammanhang har själv- klart varit nödvändigt för partiledningen. Och varje framträdande noterades i partipressen. 1965 i samband med att partihögkvarteret flyttade till Strängnäs, var det mycket skriverier i pressen om partiet, vilket föranledde partiledningen att ge ut ett extra nummer av Nordisk Kamp innehållande i stort sett enbart tidningsartiklar om NRP: 
 36  
 Under 1960- och  
 1970-talen 
  omnämndes även ofta i partiets tidningar vilka dagstidningar etc. som hade haft infört artiklar om NRP och intresserade uppmanades att införskaffa dessa från respektive tidning. Det förekom även att artiklarna trycktes av i faxemil. 
 37  
 Stundtals har partiledningen, dock känt sig 
  
 34 
  
 Nynazistisk värvningskampanj bland ungdom,  
 Fabriksarbetaren  
 6/6 1960. 
  
 35 
  
 Ledaren en säkerhetsrisk redan i lumpen,  
  
 Arbetet  
 14/4 1985. 
  
 36 
  
 Nordisk Kamp  
  
 mars 1965. 
  
 37 
  
 Se t.ex.  
  
 OBS, Nordisk Kamp  
  
 augusti-september 
  1965, s. 3f,  
 Nordisk Kamp  
 nr  
 6-8 
  1969, s.  
 26-32f, 
 Nordisk Kamp  
 nr  
 3-4 
  1970, s.  
 22-24, 
  30, Valextra,  
 Nordisk Kamp  
 nr 5 1970,  
 Nordisk kamp  
 nr  
 4-5 
  1970, s. 79, Verk- samhetsrapporter,  
 Nordisk Kamp  
 nr 3 1972, s.  
 11-13 
  Verksamhets- rapporter sommaren 1972,  
 Nordisk Kamp  
 nr 4 1972, s.  
 15-18, 
  Nordiska Rikspartiet i verksamhet över hela landet,  
 Nordisk Kamp  
 nr 3 1973, s.  
 3-4, 
  vad hände,  
 Nordisk Kamp  
 nr 4 1973, s. 21, Verksamhet,  
 Nordiska Riks- partiet nr  
  
 3-4 
  
 1978, s. 17,  
 Nordisk Kamp  
 nr 2 1970, s.  
 18-20 
 . 
  
 72 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 tvingad att gå i svaromål, inte minst internt, – då genmälen inte alltid medgavs NRP av dagspressen, – för att undvika att med- lemmar/sympatisörer lämnat partiet p.g.a. media. 1967 ägnade t.ex. partiledningen stor möda åt att bemöta en artikel i Folkbladet Östgöten – med rubriken Nynazister stramar upp sig värvar folk till Israelkrig. Det som särskilt upprörde Gonzalez, var att Nordisk Kamp beskrevs som Det stencilerade rashatarbladet och Det sällsynt illa skrivna hatbladet; Att Gonzalez uppgavs vara trädgårdsarbetare, när denne hade en trädgårdsmästarexamen 
 38 
  
 1972 deltog paret Gonzalez i TV programmet Sommarkväll, och i Nordisk Kamp rapporterades efteråt att TV framträdandet inneburit ett genombrott för partiet och att mängder av intresse- rade människor hört av sig till NRP för att få information. 
 39  
 Om så verkligen var fallet går dock inte att säga. Programmet blev mycket omdebatterat och på tidningarnas debattsidor gick debatten högt om huruvida det var rätt eller fel att släppa fram Brown. 
 40  
 Det är också från detta program som NRP:s långvariga konflikt med Martin härstammar. Denne var programledare för Sommarkväll. 
  
 38 
  
 Gillespie,  
 Folkbladet Östgöten 
 ,  
 Nordisk Kamp  
 nr  
  
 8-9 
  
  1967, s.  
  
 26-29 
  
 . 
  
 39 
  
 Gillespie, Återblick på verksamhetsåret 1972,  
  
 Nordisk Kamp  
 nr 6 1972, s. 4. Det positiva gensvar som partiledningen uppfattade att TV programmet hade haft bidrog till att NRP beslutade sig för att ställa upp i 1973 års val., Apropå,  
 Nordisk Kamp  
 nr 4 1972. s.  
 10-11. 
  
 40 
  
 Se t.ex. Beklämmande att de får göra reklam,  
  
 GT  
 28/7 1972, Tank- löst släppa fram Gonzalez,  
 GT  
 27/7 1972, Fortsätt Sweeney!,  
 GT  
 27/7 1972, Ruggig sommarkväll med Davis,  
 Folket  
 27/7 1972, Ta inte upp nazismen utan analys och bakgrund,  
 GT  
 26/7 1972, Herrskapet Gonzalez som  
 Sommarkväll-underhållare, 
 Helsingborgs Dagblad  
 26/7 1972, Borde TV ha stoppat nazistledaren från Strängnäs,  
 Folket  
 27/ 7 1972  
 TV-tittarna 
  tackade Sweeney efter utskällningen i Sommarkväll,  
 GT  
 26/7 1972, Diaz, Fick nynazisterna draghjälp av TV?,  
 GP  
 5/8 1972 Schwartz  
 –Edwards, 
  Stackars lille Little,  
 Östersundsposten  
 10/8 1972, Bennett, Den kvällen hängde sig Haynes,  
 Se  
 nr 
  
 32 
  
 1972, GT fick ett brev,  
  
 GT  
 8/8 1972. 
 73 
  
 Gonzalez RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 All press är inte bra press 
 Ett ständigt återkommande problem för Nordiska Rikspartiets ledning har varit skriverier kring rättegångar mot medlemmar och sympatisörer. 1977 skickade någon eller några runt tidningsartiklar rörande rättegångar mot  
 NRP-medlemmar 
  till medlemmar i partiet. I ett internt cirkulär bemötte Gillespie innehållet i tidningsartiklar: 
  
 NRP-medlemmar 
  skulle under spritfest börjat kasta ut möbler. LÖGN! En ny medlem hade anslutit sig till Nordiska Rikspartiet. Ortsgruppsledaren och en  
 NRP-kamrat 
  uppsökte den nye. Denne nye är medlem i FBU och har en broder som är bergsprängare möjligen för att imponera på ortsgruppschefen och kamraten visar den nye att han har dynamit och kastar en sådan laddning rakt i knäet på NRP- kamraten, som i förskräckelse far upp ur stolen som i sin tur brakar genom fönstret (stolen blev möbler i pressreportaget)... Under en tjänsteresa skulle NRP kamraterna ha förstört en hel  
 SJ-kupé. 
  LÖGN! För det första var det ingen tjänsteresa. Det var en privatresa så lite med NRP att göra, att endast två av sällskapet var NRP- med- lemmar!! En av ressällskapet, icke medlem i Nordiska Rikspartiet har sönder kupéfönstret i samband med fåfänga försök att öppna det. 
 41 
  
 Den här typen av artiklar har dock varit frekventa under årens lopp, liksom bemötanden av samma typ som ovan. I Nordisk Kamp 1991, beskriver Gillespie, en av de många konsekvenser som de braskande tidningsrubrikerna fått för partiet: 
 Av press och annan massmedia utmålas nationella rörelser och bland dem Nordiska Rikspartiet föra en verksamhet, som föga stämmer med verkligheten, men får eller har fått folk att söka sig till oss i tron att uppgifterna i massmedia stämmer. Det rör sig naturligtvis inte om några massanslutningar och den typen av medlemmar försvinna ganska snart, när de finna att bilden från massmedia inte stämde. 
 42 
  
 41 
  
 Ärade Läsekrets, Odat Gillespie, (i författarens ägo). 
  
 42 
  
 Till Läsekretsen,  
 Nordisk Kamp  
 nr 4 1991, s. 2 
 . 
  
 74 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 Den massmediala uppmärksamheten 1979, i samband med att TV visade serien Förintelsen upplevdes av partiledningen som särskilt besvärlig. I  
 NRP-Bulletinen 
  1990 stod följande om partiets syn på bevakningen: 
 Ideligen får allmänheten veta att vi är ett litet parti till och med ett ytterst litet part med högst hundra medlemmar. Av dessa hundra medlemmar har tydligen minst tusen avhoppat, ty det finns ingen gräns för hur många avhoppade  
 NRP-medlemmar 
  man har som källa. Av dessa endast och på sin höjd hundra medlemmar är det bara ett tio tal som är aktiva. Men ack va dessa tio tycks klara allt om man skall tro massmedia: De spränger varuhus i Mariestad, de slänger brandbomber i Västerås, Hudiksvall... De sticker ner bögar i Göteborg... De skickar brevbomber och terroriserar hela samhällen... 
 Dessutom sover dessa tio aldrig. De är verksamma dygnet runt tydligen och förflyttar sig på nolltid för att vara på plats samtidigt. 
 43 
  
 Citatet är en grov karikatyr av mediabevakningen, vid den här tidpunkten, men det ligger en viss sanning i det som sägs. Bevak- ningen pendlar ofta mellan ett nedtonande av antalet medlemmar, samtidigt som olika organisationer i detta fall NRP stundtals görs ansvariga för mängder av olika fall av brottslighet. Nu är dock inte antalet medlemmar i en grupp i sig något kriterium på en grupps farlighet. Det är inte antalet individer som är avgörande utan vad dessa gör. Men i rapporteringen kopplas ofta farlighet till antalet individer, dvs. ju större en grupp anses vara desto farligare är den. 
 Medias intresse för NRP tas stundtals som ett bevis på hur mycket makthavarna och samhället fruktar partiet. 1981 hette det t.ex.: 
 Varför vädrar massmedia genast korn på Nordiska Rikspartiet bara en neger råkar halka på ett bananskal någonstans i vårt land? Varför ges Nordiska Rikspartiet skulden för raskravaller m.m? Varför in- tresserar sig SÄPO för NRP och undrar över våra utlandskontakter? VARFÖR, VARFÖR OCH VARFÖR OCH ÅTER VARFÖR? Ack. skribenter vad ni gör er löjliga alla era krumbukter och visade 
  
 43  
 Clayton, Hetsjakt,  
  
 NRP-Bulletin 
  
 nr 4 1990, s. 3. 
 75 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 förmåga att snubbla över egna påståenden. Och Nordiska Rikspartiet förmår ni inte störa, inte det minsta, ty vi vet att PARTIET ÄR STARKT OCH BLIR STARKARE! Nordiska Rikspartiet har aldrig förklarat krig mot samhället, utan det är det demokratiska samhället som förklarar krig mot NRP. 
 44 
  
 NRP:s ledning uppger i detta sammanhang, vilket åter vittnar om den ambivalenta inställningen till media, att de stundtals haft nytta av demonifieringen av partiet. I en artikel författad av en sympati- sör stod t. 
 e 
 x.; Skrivandet blir för oss en tillgång, ty så kommer folk till oss och till Nordiska Rikspartiet och finner man ljuger ju och så kommer följdtanken; När motståndarna till NRP och Jordan kan ljuga så fantastiskt i det lilla hur mycket ljuger man då inte om deras ideologi 
 . 
  
 45 
  
 Media och bevakningen av rättegångarna mot medlemmar och sympatisörer till Nordiska Rikspartiet 1986/87 
 Vid årsskiftet 1985/86 greps en rad av NRP:s medlemmar och sympatisörer i Göteborg. Detta kom att bli inledningen på den s.k.  
 NRP-hävan 
  som kom att pågå i olika omgångar fram till 1987. Rättegångar mot aktivister kom även att hållas på andra håll i landet bl.a. i Växjö. Aktivisterna var åtalade för mord, mord- bränder, skadegörelse, olaga hot m.m. 
 46  
 De första gripandena skedde mot två skinheads som i oktober 1985 mördade en äldre judisk homosexuell man. De hade träffat mannen på ett kafé i centrala Göteborg, som vid denna tidpunkt var ett populärt tillhåll för skinheads och följt med honom hem för att äta och dricka. De uppgav sedermera att mannen börjat att tafsa på den ene av dem och att de därför dödade honom. För att dölja sitt brott satte de bägge eld på lägenheten. Den ene av aktivisterna kom att dömas till 
  
 44 
  
 Gillespie, Hat våg,  
  
 Nordiska Rikspartiet  
 nr 2 1981, s. 4. 
  
 45 
  
 Men...,  
 Nordisk Kamp  
 nr 3 1981, s. 3. 
  
 46 
  
 I Växjö ställdes fyra aktivister inför rätta 
  
 , Long, 1995, s. 145ff 
  
 . 
  
 76 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 sluten psykiatrisk vård och den andre till fyra års fängelse. 
 47  
 Detta fall kom i den massmediala bevakningen av  
 NRP-rättegångarna 
  i stort sett att frikopplas från de övriga fallen, trots att det i realite- ten var inledningen på den långa rättsprocessen. Fallet fanns inled- ningsvis med i reportagen men försvinner efter hand. Det utbredda våld mot homosexuella som  
 NRP-gruppen 
  gjort sig skyldiga till överhuvudtaget 
 48 
 , får en nedtonad roll i mediarapporteringen som kommer att koncentreras kring mordhot mot kända personer. 
 49  
 Oförmågan att hantera den utpräglade homofobi som är en del av den nationalsocialistiska och rasideologiska ideologin, präglar rapporteringen, på samma sätt som Tucker, vilket tidigare berörts, visar att den utmärkte rapporteringen kring mordet på en homosexuell ishockeyspelare i Västerås 1995. Den starka kon- centrationen kring mordhoten mot kända personer, har också medfört att den bild som lever kvar av rättegångarna är just detta. Mordet, misshandelsfallen och mordbränderna har i stora stycken försvunnit ur medvetandet. Hot mot kända personer har sedan dess varit ett säkert sätt att hamna på löpsedlarna, medan det mindre glamourösa vardagsvåldet och konfrontationerna för det mesta hamnar i skymundan. 
 50  
 Hot mot kända personer, bedöms i många fall ha ett större nyhetsvärde än vardagskonfrontationer. 
  
 47 
  
 Dom DB nr 317 B 705307/95 Göteborgs tingsrätt. 
  
 48 
  
 Lööw 1995 s. 143 
  
 . 
  
 49 
  
 Hayes, Nazismen i Sverige  
  
 1980-1997: 
  den rasideologiska undergroundrörelsen i Sverige  
 1980-1997, 
 Ordfront  
 1998, s. 39. (Cit Lööw 1998.) 
  
 50 
  
 Se t.ex. kändisar på hemlig dödslista,  
  
 Aftonbladet  
 9/8 1992,  
 Vam-terror 
  mot politiker,  
 GP  
 12/10 1992, 100 lever i ständig sträck,  
 Arbetet  
 12/10 1992, Tio kända svenskar på Vams dödslista,  
 Expressen  
 11/7 1992, De hotas av VAM;s terror,  
 Expressen  
 4/5 1993, Nynazister hotar rikspolis- chefen,  
 Aftonbladet  
 24/5 1992, Dödslista hittad hos känd nazist,  
 Afton- bladet  
 21/9 1991. 
 77 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 Media och Vitt Ariskt Motstånd 
 Beteckningen Vitt Ariskt Motstånd (Miranda) dök – tillsammans med Unga Nationalsocialister i Sverige (UNS) och Göteborgs och Borås SA 
 51  
 – första gången upp på ett flygblad, som producerats av Göteborgsgruppen några månader innan nätverket blivit offentligt känt. I massmediarapporteringen förvandlades gruppen till Miranda. UNS tolkades av vissa journalister som underrättelse och säker- hetstjänst, Göteborgs och Borås SA försvann helt ur rapporte- ringen. Efter att beteckningen Miranda, blivit lanserad i pressen antog delar av den rasideologiska undergroundkulturen, av olika skäl, detta namn. 
 52  
 En svensk  
 TV-dokumentär 
  om den växande ny- nazismen i Tyskland – Wahrheit macht frei – vilken visades i september 1991 ökade markant det massmediala intresset för det rasideologiska nätverket. 
 53  
 De rättegångar mot framträdande akti- vister – som ägde rum efter att filmen visats – fick mycket stort utrymme i media. 
 54  
 Miranda blev under denna period, tillsammans med den s.k. lasermannen – vilken dödade en och skadade tio in- vandrare – förstasidestoff. I december 1991, kom även en våg av bombhot och attentat som tillskrevs Miranda. De flesta av hoten var falska och den bomb som exploderade på centralstationen i Stockholm visade sig vara ditlagd av en bankrånarliga som gick 
  
 51 
  
 UNS och Göteborgs och Borås SA är  
  
 Göteborgs/Borås-baserade 
  grupp- er och flygbladet var en samproduktion mellan dessa och den Stockholms- baserade  
 VAM-gruppen, 
  för flygbladet se, Flygblad Flyktingar har vi råd med men inte de äldre. Flygbladet trycktes även upp som affisch. 
  
 52 
  
 Lööw 1998, kap. 3. 
  
 53 
  
 Nelson, Ray,  
 Nynazism i kvällspressen: En studie av hur nynazism framställts i Aftonbladet och Expressen 
 .  
  
 B-uppsats 
  
  i media – och kommunikations vetenskap, Göteborgs Universitet, VT 1992. 
  
 54 
  
 Se t.ex. Nazistledaren, Jag är skyldig,  
  
 Aftonbladet  
 9/11 1991, Vågar de peka ut nazistledaren,  
 Expressen  
 22/11 1991, Jag skulle kunna mörda min familj,  
 Expressen  
 9/1 1992, Rasismens nya finniga ansikte,  
 Idag  
 1071 1992, Vi skjuter fler om inte Lund släpps,  
 Aftonbladet  
 28/1 1992, Jag är beredd att offra livet i kampen,  
 Idag  
 9/1 1992, Största pådraget i staden någonsin,  
 Östersundsposten  
 8/1 1992, Lugn inledning på nazisträtte- gången,  
 Sundsvalls tidning  
 9/1 1992. 
 78 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 under namnet militärligan. Enligt Nichols, bidrog dessa händelser till att  
 VAM-gruppen 
  och andra rasideologiska revolutionärer, visade att de kunde skaka ZOG, praktiskt taget utan att lyfta ett finger på egen hand! 
 55  
 Den massiva exponeringen av gruppen hjälpte till att skapa bilden av gruppen som en beväpnad, hemlig terroristorganisation. I en stor del av nyhets- reportagen framställdes gruppen just så 
 56 
 , men det fanns motbilder. I tidningen Z publicerades t.ex. en ironisk artikel om  
 VAM-arna 
  och deras bankrån under rubriken Jönssonligan på riktigt; Att vilja men inte kunna – svenska nazister gör parodi på sig själva. 
 57 
  
 Uppmärksamheten påskyndade i viss utsträckning skapandet av nätverket. Media gjorde symbolerna, uniformerna, kontakt- adresserna och budskapet känt för en större allmänhet. Detta skedde bl.a. genom en tämligen omfattande exponering av box- adresser och telefonnummer till olika grupper. Detta kom, i viss utsträckning att innebära, att till viss del kriminella ungdomsgäng och andra, vilka tidigare haft rasistiska åsikter, plötsligt hittade en uttrycksform för sina tankar och en motivation till en viss del av sin kriminalitet. Dessa grupper, återfanns dock i utkanten av det egentliga nätverket och var i bland fullkomligt okända för det samma. Dessa rasistiska frilansare utgjorde/utgör även till viss del ett problem för nätverkets kärnaktivister därför att de inte kan eller kunde kontrollera dem. Ett antal ledande aktivister, har exempelvis klagat över de problem de hade att bli av med  
 vissa galningar,  
 och en aktivist hävdade att de omfattande skriverierna hade varit som att annonsera efter psykopater och tillade att 
  
 55 
  
 Bjorgo 1997, s. 121. 
  
 56 
  
 Se t.ex. 2Hemlig svensk  
  
 nazist-grupp 
  jagas,  
 Aftonbladet  
 24/5 1991, De var rustade för ett raskrig,  
 Aftonbladet  
 16/11 1991,  
 2Nazist-ligans 
  göm- ställe,  
 Expressen  
 9/8 1991, En av de häktade i Ludvika nyckelperson i terrorgruppen Miranda,  
 TT  
 18/8 1992, Våld och terrorism är VAM:s kampmetoder,  
 Dalademokraten  
 17/8 1992, De var rustade för krig,  
 Aftonbladet  
 8/8 1992. Vi har rätt att avrätta,  
 Expressen  
 21/12 1992. Long vill kämpa för vita rasen,  
 Norra Skåne  
 1/10 1991. 
  
 57 
  
 Williamson, Cooley på riktigt; Att vilja men inte kunna – svenska nazister gör parodi på sig själva,  
  
 Z 
 , nr 3 1993. 
 79 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 responsen varit överväldigande. 
 58  
 En annan aktivist kommenterade det på följande sätt;  
 Miranda har väll mer vart ett namn, det var väll så att det drog till sig en djävla massa skumma typer, Hollywood- nazister. 
  
 59  
 Det förekom även, att personer med rasistiska/främ- lingsfientliga åsikter, bildade egna smågrupper, för att sedan för- söka ansluta dessa till Miranda. Det som i media gick under beteck- ningen Miranda var således i verkligheten en rad – stundtals rivali- serande – smågrupper med en flytande medlemskader. Det är viktigt att framhålla att rapporteringen i media inte gjorde någon till rasist, de som startade olika smågrupper eller försökte ansluta sig till redan existerade, hade med visshet gränsande sannolikhet redan rasistiska åsikter. Vad rapporteringen och framför allt det faktum att adresser och telefonnummer till olika organisationer flitigt exponerades, bidrog till var att personer med rasistiska åsikter fick kännedom om likasinnade. 
 1992 väckte också en händelse, där flickvännen till en av de som utpekats som ledande medlemmar av Miranda sköts i ansiktet, stor uppmärksamhet. Intresset ökade särskilt då aktivisterna till en början uppgav att det rörde sig om ett attentat från invandrare eller  
 anti-rasister. 
  Men efter en tid visade det sig att det var en av aktivisterna som av misstag skjutit kvinnan. 
 60  
 Händelsen ägde rum mitt under den mest intensiva perioden av den s.k. lasermannen- affären och attentaten mot flyktingförläggningar och asylsökande och bidrog till att ytterligare höja temperaturen på debatten. Fem år senare återfinns mer eller mindre organiserade grupper av militanta rasideologer på en lång rad orter i landet, vilket vittnar om att den expansiva fasen i början av  
 90-talet, 
  kombinerat med den omfattande massmediala uppmärksamheten gav resultat. 
  
 58 
  
 Lööw 1993. 
  
 59 
  
 Band Intervju med MS 4/7 1994, (Cit M.S 4/7 1994). 
  
 60 
  
 Se t.ex. Vi borde lagt korten på bordet,  
  
 Aftonbladet  
 22/2 1992, Det var rasisterna som sköt,  
 Expressen  
 21/2 1992, Skjutna flickans fästman berättar,  
 Expressen  
 16/2 1992, Nynazisterna har gått under jorden,  
 Idag  
 16/2 1992, Rasist skulle skjutas,  
 Expressen  
 15/2 1992, Någon ville hämnas,  
 Aftonbladet  
 16/2 1992. 
 80 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 De nationalsocialistiska och rasideologiska gruppernas syn på media 
 De nationalsocialistiska och rasideologiska gruppernas förhållande till media är, som antytts i avsnittet om Nordiska Rikspartiet, kom- plicerat. Å ena sidan är de i vissa situationer beroende av media för att nå ut med sitt budskap. Å andra sidan betraktar de medierna som en del av den judiska världskonspiration aktivisterna tror styr världen. En stor del av de artiklar som publiceras i olika Vit Makt tidningar som berör denna eller Thompson (ZOG) som den kallas, behandlar media, som uppfattas som ZOG:s främsta medel för att pacificera och indoktrinera befolkningen. 
 61  
 En aktivist fällde t.ex. följande omdöme om media: 
 dom får akta sig journalisterna på en del tidningar och i en del sammanhang, så att det inte händer någonting, det finns en massa människor ute i landet som inte gillar det här, och saker kan ju som sagt hända, ja jag skulle inte göra något men det finns andra som har en annan uppfattning 
 62 
  
 Om aktivisternas förhållande till media och om vilka som fram- träder respektive inte framträder i media, replikerade en aktivist; 
 de har bara fått korn på några av oss och dom kör dem hela tiden, vi andra är doldisar för dom och det är så det ska vara. 
  
 63 
  
 Parallellt med kritiken av pressens bevakning av bl.a. NRP 
 64  
 finns åtskilliga artiklar i  
 NRP-pressen 
  om hur pressen försöker att tiga ihjäl partiet, 
 65  
 vilket vittnar om en i grunden ambivalent 
  
 61 
  
 Lööw 1998 kap. 9. 
  
 62 
  
 Intervju med aktivist som önskar vara anonym oktober 1991. 
  
 63 
  
 Intervju med aktivist som önskar vara anonym februari 1992. 
  
 64 
  
 Se t.ex. NRP upprop inför valkampen 1991 (stora delar av denna pam- flett behandlar pressens bevakning av NRP i samband med den s.k. VAM- vågen 1991). 
  
 65 
  
 Se t.ex. Hemlig stämplat! Men  
  
 NRP-Bulletinen 
  kan berätta,  
 NRP, Bulletinen  
 nr 1 1996, s. 2, Clayton, När det passar nämner man Nordiska Rikspartiet. men mestadels passar det inte alls...,  
 Nordisk Kamp  
 nr  
 1-2 
  1988, s. 2. 
 81 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 inställning.  
 NRP-ledningen 
  har även vid ett flertal tillfällen anmält tidningar, radio och  
 TV-inslag 
  till pressens opinionsnämnd och radionämnden. 
 66  
 Bland annat skrev partiledningen till olika nyhets- redaktioner med anledning av medias rapportering av de omfattan- de rättegångarna mot medlemmar och sympatisörer i Göteborg i mitten av  
 1980-talet. 
 67 
  
 Partiet har även vid ett flertal tillfällen skickat protestbrev till radio, TV och tidningar. 
 68  
 Även företrädare för olika rasideologiska grupperingar har stundtals skickat protest- brev till tidningar, radio och TV. 
 69 
  
 Journalister som hatobjekt 
 Många av de som fått sina namn och adressuppgifter utsatta i t.ex. Nordiska Rikspartiets tidningar har varit journalister. Det för- hållande att journalister som skriver för partiet misshagliga saker har fått sina namn- och adressuppgifter utsatta i partiets tidningar och blivit hotade och trakasserade, har i sin tur – naturligt nog – bidragit till att partiet fått ännu sämre press, vilket i sin tur med- fört flera namnpubliceringar osv. Om medias anklagelser om att NRP hetsar mot journalister skrev Nordisk Kamp följande 1974: 
  
 66 
  
 Se t.ex. PL. anmälde Fib till PO,  
  
 Nordisk Kamp  
 nr  
 2-3 
  1977, s.  
 10-11 
  Fib Aktuellt for med grov osanning, intern cirkulär 1972. I detta cirkulär återges en artikel i Fib Aktuellt, där en person som i artikeln beskrevs som sexklubbsinnehavare, ficktjuv, f.d. fängelsekund etc. uppgav att denne genom att utge sig för att vara nazist utan säkerhet lyckats låna en större summa pengar av en till NRP närstående person. Enligt  
 NRP-cirkuläret 
  och de till detta bifogade handlingarna hade pengarna – en betydligt mindre summa än den som uppgavs i tidningsartikeln – sedan länge återbetalts, dock ej helt av den som lånat pengarna, utan delvis av dennes anhöriga. Genmälde till Aftonbladet,  
 Nordisk Kamp  
 nr  
 6-7 
  1969, s. 7. 
  
 67 
  
 Clayton, Hårda Tider – håll samman,  
  
 NRP-Bulletin 
  
 nr 4  
 1987, s.  
 6-7. 
  
 68 
  
 Se t.ex.  
  
 NRP-Bulletin 
  
 nr 1 1985, s. 9 
 . 
  
 69 
  
 Lööw 1998, s. 115. 
  
 82 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 Det är, avslutningsvis sagt i detta ämne, närmast löjligt att höra Aftonbladet gråta om hetskampanjer, när tidningen själv, näst Expressens Lundahlaffär, tidningen Folket och kollegan GT i Göteborg, är obestridlig guldmedaljör på hetsgebitets område. I hat, hot och hets kan varken Nordiska Rikspartiet eller Nordisk Kamp överträffa den slags dagspress i allmänhet och Aftonbladet i synnerhet. 
 70 
  
 I ett annat sammanhang uppgavs orsaken till att en fotograf blivit trakasserad av  
 NRP-medlemmar 
  vara att denne, inte hört av sig till NRP med krav om ersättning för en bild som NRP publicerat, utan i stället polisanmält den ansvarige utgivaren. Oredsson, som hävdade att han hade betalt om fotografen hört av sig dömdes i tingsrätten, men friades i hovrätten. 
 71  
 Och i ett odaterat brev till partiledningen skrev en ilsken medlem om sina kontakter med media Om det finns ett helvete hoppas jag att alla journalister brinner där. 
  
 72  
 Några av åtalen i samband med de tidigare berörda rättegångarna mot  
 NRP-medlemmar 
  och sympatisörer i mitten av  
 1980-talet 
  gällde hot och trakasserier mot journalister. Om varför en journalist hotats till livet svarade en av de åtalade: 
 Han har skrivit en massa om NRP. Det kan ha varit något mordhot och sedan att han skulle ge fan i att skriva om NRP... Jag sade till honom, ditt djävla svin, jag ska döda dig, du ska ge fan i att skriva en massa skit om NRP. 
 En annan medlem uppgav att en annan journalist, som denne hotat, uppträtt barnsligt när han polisanmält hoten och att han ansåg att journalister måste vara vana vid och härdade när det gäller sådant där. 
 73 
  
 70 
  
 Oredssons tal, nordisk Kamp nr 3 1974, s. 7. 
  
 71 
  
 Partiledare Gonzalez referar rättegången mot  
  
 NRP-ynglingarna 
  i sthlm  
 23-28 
  juli, samt ger kommentar och bakgrundgrundsbeskrivning om orsakerna till händelsen, Nordisk Kamp nr  
 4-5 
  1974, s. 6 
 . 
  
 72 
  
 Ärade NRP (odaterat brev, kopia i författarens ägo). 
  
 73 
  
 Lööw 1998, s. 36. 
  
 83 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 Journalister återfinns även bland dem som fått sina namn och adresser utsatta i  
 1990-talets 
  rasideologiska undergroundkulturs tidskrifter. Det sista numret av tidningen Storm som utkom 1993 innehöll bl.a. namn, adresser, telefonnummer etc. till personer som utpekas som fiender till den vita rasen, bland dem några journa- lister. Publiceringen får juridiska konsekvenser. I juni 1995 döms en ledande Stockholmsaktivist till fyra månaders fängelse för upp- vigling, för en av de artiklar som publicerades om fiender till rörelsen. En aktivist som sålt några exemplar av tidningen döms i Malmö tingsrätt, men slipper ytterligare påföljd eftersom han redan skall avtjäna ett fängelsestraff för andra brott. Detta är två av de fåtaliga domar som har avkunnats och som har anknytning till publiceringen av utpekade fienders namn och adresser. 
 74  
 Det finns dock inga uppgifter om hur pass vanliga hot och trakasserier mot journalister verkligen är. Det är givetvis också så att långt ifrån alla hotbrev eller trakasserier som journalister drabbas av och som har ett rasistiskt, antisemitiskt eller främlingsfientligt innehåll kommer från organisationer. 
 Konsten att själva skapa nyheter 
 I vissa lägen har nationalsocialistiska och rasideologiska grupper försökt använda sig av medierna för att nå ut med sitt budskap eller göra organisationen känd. Nordiska Rikspartiet har givetvis t.ex. under årens lopp på olika sätt sökt uppmärksamhet. Inför valet 1973 uppmanades partiets anhängare att ringa till radio och TV:s telefonväkteriprogram och föra partiet på tal – dock ej i telefonslussen, eftersom de kalkylerade med att samtalen i så fall skulle sorteras bort. 
 75  
 NRP:s medlemmar och anhängare har även varit flitiga insändarskribenter, dock refuserades deras insändare för det mesta. De som blivit införda noteras nogsamt i partiets 
  
 74 
  
 Lööw 1998, s. 88. 
  
 75 
  
 Viktig information till NRP:s medlemmar och sympatisörer med sikte på sommarens aktiviteter och valet 16 september, Cox, stf pl. 
  
 84 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 press och interna skrivelser. 
 76  
 Under en lång rad år skickade partiet även ut varje  
 NRP-skrift 
  till ett  
 60-tal 
  dags- och veckotidningar – i förhoppningen om att dessa skulle skriva något om partiet eller tidningen. Detta upphörde dock av ekonomiska skäl. 
 77  
 Även 90- talets rasideologiska smågrupper har skickat tidningar och pro- paganda material till tidningsredaktionerna i förhoppning om publicitet, samt försökt få in insändare och debattartiklar. Stund- tals har de dock tagit till mer drastiska metoder. I samband med firandet av Davenport födelsedag den 20 april anordnade några aktivis- ter i en mindre stad ett lokalt firande. Då ingen lade märke till det, ringde en av aktivisterna till lokaltidningen och utgav sig för att vara en upprörd medborgare som råkat få syn på firandet. Tid- ningen ryckte ut och reportaget om firandet följdes av flera andra, då gruppen fortsatte att anonymt förse tidningens reportrar med uppgifter, experter på ämnet inklusive författaren till denna artikel intervjuades om aktiviterna. Några aktiviteter att tala om var det dock inte frågan om, men samtliga inklusive undertecknad föll för tilltaget. 
 Hot mot kända personer, resulterar som tidigare nämnts ofta i omfattande publicitet. Detta är något som personer som vill etablera sig i den rasideologiska undergroundkulturen stundtals exploaterat – med mycket obehagliga konsekvenser för de utsatta. Så var t.ex. med visshet gränsande sannolikhet fallet med den upp- märksammade affären kring Aftonbladet och hoten mot Gordon och Stewart. 
 Vad blir nyheter 
 En intressant fråga i sammanhanget är vad som blir nyheter och varför? Detta är dock en komplicerad fråga som det här inte finns möjlighet att i detalj belysa annat än i form av några korta reflek- tioner. Något som är slående när man i många år har bevakat dessa 
  
 76 
  
 Se t.ex. Rapporter från Nordiska Rikspartiets verksamhet 1971 (i för- fattarens ägo), Censur på  
  
 Fagersta-posten, 
 Nordisk Kamp  
 nr  
 6-6 
  1970, s.  
 26-28. 
  
 77 
  
 NRP och massmedia,  
  
 NRP-Bulletin 
  
 nr 2 1982, s. 2 
 . 
  
 85 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 frågor är att vissa typer av händelser får ett enormt genomslag. De refereras överallt och renderar stora textmängder, medan andra händelser, endast uppmärksammas lokalt eller inte alls. Brott som begås i storstäder eller visar sig ha en viktig principiell betydelse blir ofta mer uppmärksammade än de som sker på små orter. Även vem som är offer kan, som tidigare berörts vara avgörande, anonyma hot mot en artist eller en politiker blir ofta mer om- skrivet än våldsbrott riktade mot asylsökande eller homosexuella. 
 Journalisten  
 Walker har studerat pressens rappor- tering under perioden november och december 1997. Totalt rör det sig om mellan 500 till 600 klipp per månad. Den i särklass mest omskriva händelsen under perioden var en medlem av tidningen Nordlands redaktions föredrag vid Umeå universitet. Under december 1997 publicerades minst 68 nyhetsartiklar och intervjuer, 26 ledare, 31 krönikor och 68 debattinlägg. Den största upp- märksamheten tilldrar sig annars demonstrationer av olika slag. Under november – december 1997 ägde en rad demonstrationer rum på olika håll i landet. Den som väckte störst intresse var en demonstration i Stockholm på årsdagen av Kristallnatten, i vilken några hundra aktivister deltog. Demonstrationen fick en principiell betydelse dels därför att den ägde rum på årsdagen av Kristall- natten. En betydligt våldsammare demonstration ägde rum i Lin- köping den 30 november, då ett  
 30-tal 
  aktivister attackerade ett hundratal personer. Tre personer fördes till sjukhus och fyra akti- vister greps, resulterade med undantag av en notis i Expressen inte i några artiklar i riksmedierna, däremot omfattande publicitet i de lokala tidningarna. Nguyen hävdar att om det inte finns några förväntningar på bråk, kan förhållandevis stora evenemang lämnas obevakade av medierna. Firandet av den svenske nationalsocialis- tiske ledaren Fletcher födelsedag i Karlskrona den 13 december uppmärksammades t.ex. bara av tidningar med Karls- krona som spridningsområde. En bidragande faktor var sannolikt att firandet ägt rum i flera år utan några motdemonstrationer eller andra incidenter. En stor mängd klipp rör brottslighet där gär- ningsmännen misstänks vara rasister. Det är inte alltid de grövsta brotten som väcker störst uppmärksamhet. Störst andel klipp 
 (17 artiklar) under perioden handlar om att tidningen Nordland 
 86 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 skickat ut brev med  
 e-post 
  på julafton där de berättar om sin oro för att den vita rasen håller på att dö ut. Avgörande för att denna nyhet fick så stor spridning var antagligen att hela 70 000 personer drabbats av dessa brev, samt att de skickats ut en dag som vanligt- vis är fattig på nyheter. 
 Möjligen bidrog också det faktum att händelsen ägde rum på Internet som uppenbarligen fortfarande uppfattas som en ny och attraktiv företeelse. Det finns ett flertal andra artiklar under perio- den som också handlar om Internet, t.ex. om hur antirasister och rasister registrerar varandra och hur en rasideologisk s.k. chatkanal drivits från Mölndals sjukhus. 
 Vissa enstaka rättsprocesser följs av media under långa perioder, även om många av de enskilda artiklarna i sig inte innehåller någon särskilt dramatisk information. En sådan följetong är det brutala mordförsöket på en grekisk invandrare i Ytterby 12 september 1997. Rättsprocessen, som pågick under senhösten 1997, refererades av alla större tidningar, och även av många lokala media. Detta intresse kan inte enbart förklaras av brottets art, händelserna i Ytterby var inte fullt så sällsynta som de framställts i media. Snarare handlar de många artiklarna om det faktum att läsarna förväntas känna till vad som hänt och därför vara in- tresserade av mer fakta. 
 Samtidigt finns andra fall som inte får tillnärmelsevis samma publicitet som  
 Ytterby-målet. 
  När två  
 16-åriga 
  killar i Gävle går upp i ett hyreshus och knivhugger två invandrare samt slår dem med batong blir det en notis i lokaltidningen (Arbetarbladet 911219). En  
 18-årig 
  flicka i Karlskrona misshandlas så svårt att hon tror att hon ska dö, händelsen videofilmas och finns doku- menterad. Ett enda klipp finns inhämtat, i lokaltidningen Syd- östran (971115). Det som skrivs minst om totalt sett är olaga diskriminering: endast 4 klipp under hela perioden. 
 Även allmänhetens kännedom om vissa orter tycks öka upp- märksamheten i riksmedia. Trollhättan blev riksbekant i samband med en serie händelser i början av  
 90-talet, 
  bl.a. en grov misshandel av en somalisk flykting och den s.k. moskébranden. Det gav Trollhättan ett segdraget rykte som ett starkt rasistfäste och har säkert bidragit till mängden av reportage i olika media. På senare år 
 87 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 har de skånska kommunerna Vellinge och Klippan uppmärk- sammats på ett liknande sätt och fått ett rykte som rasistort. 
 78  
 En bidragande orsak till att händelser på orter där det redan ägt rum uppmärksammade fall får mer publicitet är att journalisterna känner till orterna i fråga, det finns gott om bakgrundsmaterial att fylla ut med och orterna är även kända sedan tidigare av läsare och inte minst debattörer som bidrar med krönikor och debattartiklar. 
 Att föreläsningen vid Umeå universitet uppmärksammades så stort kan te sig lite märkligt mot bakgrund av att national- socialister, rasideologer och antisemiter sedan  
 1960-talet 
  föreläst och deltagit i debatter i landets skolor utan att det väckt tillnärm- elsevis samma intresse eller upprördhet. 
 79  
 Under 1991 anlitades t.ex. Edwards Kelley som föreläsare på folkhögskolor och vid flera gymnasier i Stockholmsområdet. Det förekom även att elever deltog i hans sändningar på temat att förintelsen var en judisk bluff. Och i ett inlägg på  
 DN-debatt 
  försvarade en gymnasielärare Elliott medverkan i undervisningen och antydde att domen mot denne berodde på en judisk konspiration inom rättsväsendet. 
 80 
  
 Det förhåller sig också så, vilket berörts när det gäller våldet mot homosexuella, att när offret eller gärningsmannen eller båda till en början synes falla utanför mallen så dröjer det innan upp- märksamheten riktas mot det väsentliga. Så är stundtals faller med antisemitismen och ett typfall på detta är Edwards Kelley och dennes Radio Islam. Här har vi en antisemit som inte uppfyller den stereotypa karikatyren. Radio Islam inledde sina närradiosänd- ningar i Stockholmsområdet 1987. Radio stationen uppgavs vara  
 anti-sionistisk 
  och  
 pro-palestinsk. 
  När sändningarna inleddes 
  
 78 
  
 Rasistiskt och främlingsfientligt våld: Rapport från Arbetsgruppen med uppgift att motverka och förebygga rasistiskt och annat etniskt relaterat våld 
  
 , Ds 1998:35, s.  
  
 162-169. 
  
 79 
  
 Se t.ex. Partiledaren, Kampåret 1961,  
  
 Nordisk Kamp  
 nr 4 1961, s. 1, Nazistkampanj bland studenterna,  
 Skånska Dagbladet  
 9/1 1960 Obskyr tidning utdelas,  
 Lunds Dagblad  
 20/1 1960, Clayton, brev till författaren 8/5 1996. 
  
 80 
  
 Williams, Bara rättsväsendet fungerade, i  
  
 Det Eviga hatet: Om Nynazism, Antisemitism och Radio Islam,  
 Borås 1993, s. 59. 
 88 
  
 H 
 ELÉNE 
 L 
 ÖÖW 
 hävdade, stationens ansvarige Porter, att syftet med radio- stationen var att fördjupa vänskapen mellan svenskar och muslimer bosatta i Sverige, samt att fördjupa den politiska kunskapen om Palestinafrågan. 
 81  
 Enligt Cantrell, fick Radio Islam i denna uppfattning stöd av en rad debattörer, vilka hävdade att närradio- stationen företrädde en legitim ståndpunkt inom ramen för  
 Mellan-österndebatten. 
 82 
  
 Och Avila, hävdar att avslöjandet om Radio Islams verksamhet 1987, präglades av likgiltighet. Få medier var intresserade av att belysa Radio Islams antisemitiska agitation. Han hävdar vidare att ointresset och likgiltigheten från ledande opinionsbildare, ledde till att svenska debattörer som visat förståelse för antisemitismen, nu ryckte ut till Elliott försvar samt att medierna, politikerna, partierna och forskarna med få undantag svek. 
 83  
 1988 väckte dock Elliott deltagande i Bok och biblioteks- mässan i Göteborg såväl uppseende som protester. 
 84  
 Den 14 november 1989 fällde Stockholms tingsrätt Edwards Rami för hets mot folkgrupp. Den 25 oktober 1990 fastställde, med undantag för ett friat avsnitt, Svea hovrätt tingsrättens dom. 
 85  
 I samband med rättegången skrev Kelley debattartiklar i såväl DN som SvD. 
 86 
  
 Medias – framför allt dagspressens bevakning – rör av naturliga skäl oftast konkreta händelser, som t.ex. demonstrationer, vålds- dåd av olika slag, avslöjanden om exempelvis rasister inom för- svaret, etc. I artiklarna berörs enskilda individer, deras kontaktnät, 
  
 81 
  
 Lodenius  Adams, 1994, s. 276. 
  
 82 
  
 Cantrell, Från Flores till Radio Islam: Antisemitisk propaganda i ett jämförande perspektiv, i  
  
 Det Eviga hatet: Om Nynazism, Antisemitism och Radio Islam 
 , Borås 1993, s.  
 165-166. 
  
 83 
  
 Avila, Wilson, i  
 Det Eviga hatet: Om Nynazism, Anti- semitism och Radio Islam 
 , Borås 1993, s.  
  
 139-150. 
  
 84 
  
 Se t.ex. Rhodes, Nynazism i rumsren förklädnad, GP 12/9 1988, Islamitisk förlag bannlysta på bokmässan,  
  
 Arbetet  
 22/7 1988, Bokmässan stoppas  
 anti-sionistisk 
  bok,  
 Dagen  
 27/7 1988. 
  
 85 
  
 Cantrell, Från Flores till Radio Islam: Antisemitisk propaganda i ett jämförande perspektiv, i  
  
 Det Eviga hatet: Om Nynazism, Antisemitism och Radio Islam 
 , Borås 1993, s.  
 165-166. 
  
 86 
  
 Porter, Modern häxprocess, DN 1/11 1989, Edwards Rami förintelsen är en bluff,  
  
 SvD  
 10/10 1990. 
 89 
  
 M 
 EDIA OCH RASISTISKA ORGANISATIONER  
 –  
 EN HISTORISK EXPOSÉ 
 eventuella straffregister och kopplingar till olika organisationer. Ideologi, handlingsstrategier och bakgrundsteckningar vilka sätter händelsen eller avslöjandet i ett sammanhang återfinns sällan. Det är också det spektakulära som naturligt nog väcker det största intresset. Men det är inte alltid det spektakulära som är det avgörande för utvecklingen. Det finns t.ex. få artiklar om ideologi- producenterna och den förändring som har ägt rum när det gäller ideologi och handlingsstrategier. De händelser som väcker stor uppmärksamhet är i sin tur dels delar av lokala processer där vålds- dådet är slutpunkten eller en del av en serie händelser som egent- ligen bara blir begripliga om de sätts in i ett sammanhang, dels i vissa fall en konsekvens av förändrade strategier. 
 Det finns också delar av den rasideologiska underground- kulturen som sällan eller aldrig uppmärksammas, som t.ex. de ockulta delarna, de traditionsbärarande mer intellektuella som t.ex. tidskriften Mimer och det ökande antalet hemsidor som fylls med ideologisk litteratur från  
 1930-talet 
  och framåt. Kopplingarna mellan nutid och dåtid har vi endast börjat att vidröra, liksom det ökande antalet kvinnliga aktivister och sympatisörer. Andra feno- men som sällan berörs, är antisemitismen utanför den rasideo- logiska världen, t.ex. antisemitiska strömningar inom delar av New Adge rörelsen. De djuplodande artiklarna finns, men de över- skuggas av många skäl av artiklarna om män i rånarhuvor. 
 Författarpresentation 
 Hayes disputerade 1990 på avhandlingen Hakkorset och Baker vid Historiska institutionen, Göteborgs universitet. Hon har varit verksam vid CEIFO, och är numera knuten till Brå. Hayes utgav 1998 boken Nazismen i Sverige  
 1980-1997 
  (Ordfront). 
 90 
 Svenska cybernazister och cyberrasister 
 Marina Taloyan 
 Inledning 
 Åtskilliga forskningsrapporter, Säkerhetspolisens (Säpo) rapporter samt artiklar i pressen visar att nationalsocialistiska och ras- ideologiska organisationer och grupperingar i Sverige nu utvecklar sina rekryteringsmetoder och aktiviteter mycket snabbt. Enligt Säpo består den hårda kärnan av nazister av sexhundra personer. Tjugo av de sexhundra betecknas som särskilt farliga. 
 1  
 Den största enskilda gruppen är Nationalsocialistisk Front (NSF) som växer snabbast. Tre personer med nazistisk bakgrund är misstänkta för morden på de två poliserna i Wilson, Gonzales och Jones. För det senaste mordet på en syndikalist i Sätra har tre nynazister häktats på sannolika skäl. De senaste månaderna har således våldet trappats upp mot  
 anti-rasister, 
  journalister (t.ex. bil- bombattentat mot ett journalistpar i Nacka), poliser m.fl. Anmäl- ningar om brott kopplade till Vit maktvärlden och extremnationa- lismen har ökat från 469 under 1997 till 940 under 1998, enligt Säpos rapporter 
 2 
 . Av Säpos årsrapport för 1998 framgår att 246 anmälningar gäller brottet hets mot folkgrupp 
 3  
 jämfört med 153 
  
 1 
  
 Hatets nätverk. Polisen hårdbevakar nazistgrupperingar.  
  
 Svenska Dagbladet 
 ;  
 1999-07-02. 
  
 2 
  
 Se  
  
 http://www.police.se/gemensam/rps/sapo/ 
  
 3 
  
 Enligt 16:e kapitlet § 8 i brottsbalken döms den som i uttalande eller annat meddelande som sprids, hotar eller uttrycker missaktning för folk- grupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, 
  
 91 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 under 1997. 17 av de 153 brotten hade skett via Internet, tio fall gäller en anmälan om propaganda som skickats med  
 e-post 
 4 
  
 till privata personer och sju anmälningar rör webbsidor. I de flesta fall var det  
 Nordland  
 som låg bakom utskicket av  
 e-post 
  samt de webbsidor på Internet som anmäldes, vilket framgår av rapporten. Bland de 1998 totalt anmälda 940 brotten med kopplingar till extremnationalism och Vit maktvärlden gäller 246 hets mot folk- grupp. Bland dem som begicks via Internet kan nämnas  
 Nordland 
 s massutskick av sitt elektroniska nyhetsbrev  
 Frihetsbrevet 
 , en länk från  
 Nordlands  
 webbplats till en fil där  
  
 Nordland- 
 medarbetaren 
  Price beryktade föreläsning på Umeås universitet om nationalsocialismen lagts ut. Andra anmälda brott på Internet har begåtts av  
 Kreativistens kyrka –  
 den svenska avdelningen av  
 World Church of Creator 
 ,  
 Alternativ media 
 , webbplatsen  
 Operation Nordisk kvinnofrid 
 ,  
 Kalmar SA  
 och  
 Alternativ medias  
 tidning 
  
 Framtid.  
 Anmälningarna gäller hets mot folkgrupp. 
 En artikel i Aftonbladet hävdar att det finns 1 500 organiserade nazister och tunga rasister i landet. Tio procent av dessa bedöms vara beredda att använda fysiskt våld 
 5 
 . Flera konserter har arrange- rats av Nordland med rockband som spelar Vit maktmusik, där även utländska rockband deltagit (exempelvis i Brottby, den 3 januari 1997). Flera lagliga och olagliga demonstrationer har organiserats av Nationalsocialistisk Front (NSF). 
 Inte minst har aktivisterna (personer som aktivt deltar i verk- samheten och är medlemmar i gruppen/organisationen) snabbt tillägnat sig Internet, vilket ger dem möjlighet att i större ut- sträckning än tidigare nå ut med sina budskap till den svenska befolkningen i allmänhet och till svenska ungdomar i synnerhet. Nätet utnyttjas allt mer av olika grupper och enskilda individer för att sprida rasistisk och antisemitisk propaganda. 
 Dagens aktivister behöver inte förlita sig på att endast åka runt till olika platser och hålla möten eller sätta upp affischer för att 
 hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse, för hets mot folkgrupp till fängelse i högst två år. 
  
 4 
  
 Se avsnitt om begrepp och definition. 
  
 5 
  
 Nazistbrotten blir allt grövre; Sörbring, Barnett;  
 Aftonbladet 
 ;  
 1999-06-29. 
  
 92 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 sprida sitt hatbudskap eller informera om planerade möten och demonstrationer. Alla dessa funktioner uppfyller Internet. I tryckt form kan framförda hatbudskap leda till rättsliga åtgärder. Internet ger däremot möjlighet att sprida nationalsocialistisk och rasideologisk propaganda utan att de ansvariga blir identifierade. Man kan ange falska person- och adressuppgifter (vilket i och för sig även gäller tidningar och tidskrifter). Det går att spåra de an- svariga rent tekniskt, men det är fråga om resurser, kunskap och internationellt samarbete hos rättsliga myndigheter, eftersom nästintill alla skapar webbplatser på utlandsbaserade servrar, för att kringgå bestämmelsen om hets mot folkgrupp – lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor 
 6 
 . 
 Följande exempel illustrerar hur aktivisterna utnyttjar möjlig- heterna: I december 1997 fanns en svenskspråkig nazistisk webbplats  
 Swedish Unofficial Resource Page  
 som låg på  
 http://www.ns88.bayside.net/.  
 På webbplatsen kunde man hitta artiklar på engelska. Webbmästarens namn var:  
 Swede88  Odal 
 . Av allt att döma var webbplatsen upprättad och ägd av en svensk person. På samma domänadress hade den engelskspråkiga webb- sidan  
 Patriot  
 plats. Denna domän fungerade som webbhotell under namnet  
 Medina. På startsidan kunde man läsa: 
  
 6  
 Lag (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor se på  
 http://www.notisum.se/. 
  
 Lagen trädde i kraft den 1 maj 1998 och lyder på följande sätt: 1 § Denna lag gäller elektroniska anslagstavlor. Med elektroniska anslagstavlor avses i denna lag en tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden. I lagen avses med meddelande text, bild, ljud eller information i övrigt. Angåen- de skyldighet att ta bort vissa meddelanden läser man i 5 §: Om en an- vändare sänder in ett meddelande till en elektronisk anslagstavla skall den som tillhandahåller tjänsten ta bort meddelandet från tjänsten eller på annat sätt förhindra vidare spridning av meddelandet om meddelandet innehåll uppenbart är sådant som avses i bestämmelserna i 16 kap. 5 § brottsbalken om uppvigling, 16 kap. 8 § brottsbalken om hets mot folk- grupp, 16 kap. 10 a § brottsbalken om barnpornografibrott eller 16 kap. 10 b § brottsbalken om olaga våldsskildring 
 . 
  
 93 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Denna domän fungerar också som Webhotel för dom som inte har möjlighet att få plats på dom vanliga domänerna, utan att bli censurerade och utkastade. 
 [citeras ordagrant, alltså med stavfel- förf. anm.] 
 I oktober 1999 kan vi konstatera att webbplatsen  
 ns88.bayside.net  
 upphört sedan mer än 1,5 år. I stället expanderar  
 Medina. Enligt de uppgifter som finns om dem som ligger bakom domänen är en av dem svensk med adress i Göteborg och med ett angivet tele- fonnummer i Stockholm. När jag ringde dit fick jag veta att num- ret har ändrats och egentligen går numret till Chambers. Den andra adressen var en norsk adress som i likhet med numret i Stockholm kan ifrågasättas. En av de svenska rasistiska webb- platserna presenterade även webbhotellet  
 Ellis  
 som ett norskt webbhotell.  
 Ellis  
 utökas ständigt med nya gäster. I juni 1999 hade 15 webbplatser fått fristad på Ellis, i augusti 1999 uppgick antalet till 25. 
 Ett annat exempel på att kringgå lagen är den svenska webb- platsen  
 Motstånd  
 som ligger på  
 http://home.swipnet.se/engelbrekt/.  
 När man klickar på den angivna adressen på  
 swipnet  
 (Tele2) kommer man till  
 Motstånd 
 , som redan på ingångssidan länkar direkt till sin egentliga webb- plats på webbhotellet  
 Medina. Detta presenteras så här: 
 Välkommen till Motstånd! 
  
 V.g. välj länk nedan:  
 www.propatria.org/motstånd/. 
 Frågan är vem som är ansvarig för innehållet på webbplatsen: den företagsägda domänen swipnet (Tele 2) eller den rasistägda domä- nen Ellis. Frågan fick sitt svar genom domen vid Skövde tingsrätt som ogillade åtalet mot en person för brott mot upp- hovsrättslagen genom att framställa eller kopiera eller i vart fall sprida ljudfiler i  
 MP3-format 
  från  
 CD-skivor 
  och göra dem till- gängliga via sin egen hemsida (webbsida) på Internet  
 7 
 . Fallet gällde intrång i de rättigheter som tillkom de olika skivbolag – 
  
 7  
 Skövde Tingsrätt, dom B  
 824-99, 
 1999-09-15. 
  
 94 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 totalt 53 st – genom deras företrädare Ifpi (International Federa- tion of the Phonographic Industry). Ifpi bedriver antipiratverk- samhet, en aktiv spaning efter  
 mp3-filer 
  som är tillgängliga på Internet. Domen fastslog att den egentliga filhemtagningen skett helt oberoende av den åtalades webbsida. I målet har det inte bevisats att den åtalade själv kopierade eller förde över filer till  
 mp3-format, 
  det har heller inte visats att han har haft sådana filer på det utrymme han disponerat i den server i vilken han har haft sin webbsida. Genom sina länkmarkeringar har den åtalade gjort det möjligt för besökaren att ta sig till en annan adress än den åtalades, där han har kunnat hämta eller kopiera  
 mp2-filer. 
  Enligt tingsrättens beslut innebar inte detta spridning, inte heller med- hjälp till spridning från de olika innehavarna av de platser där filerna har funnits och från vilka de har kopierats. Den åtalade har inte gjort sig skyldig till brott mot upphovsrättslagen 
 8 
 . Sålunda är en person inte ansvarig för de länkar som finns angivna på hans/ hennes webbplats och webbsida och inte heller för innehållet på den länkade webbplatsen/webbsidan. 
 Av allt att döma är de svenska rasideologerna/nationalsocia- listerna väl medvetna om rättsliga påföljder och de har goda kunskaper om de rättsåtgärder som kan riktas mot dem på nätet. 
 Allt fler nationalsocialistiska och rasideologiska organisationer och grupper satsar intensivt på Internet. Det är endast några få nationalsocialistiska och antisemitiska grupper och organisationer som fortfarande saknar en plats på nätet. Hit hör t.ex. Ariska 
  
 8  
 Lag (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. I 1 kap. om upphovsrättens föremål och innehåll finner man följande: 1 § Den som har skapat ett litterärt eller konstnärligt verk har upphovsrätt till verket oavsett om det är 1. skönlitterär eller beskrivande framställning i skrift eller tal, 2. datorprogram, 3. musikaliskt eller sceniskt verk, 4. film- verk, 5. fotografiskt verk eller något annat alster av bildkonst, 6. alster av byggnadskonst eller brukskonst, eller 7. verk som har kommit till uttryck på något annat sätt. Till litterära verk hänförs kartor, samt även andra i teckning eller grafik eller i plastisk form utförda verk av beskrivande art. Vad som i denna lag sägs om datorprogram skall i tillämpliga delar gälla även förberedande designmaterial för datorprogram. Lag ( 
 1994:190 
 ). 
 95 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Brödraskapet 
 9  
 och Gula Korset. Nordiska Rikspartiets (NRP) webbplats dök först upp på Propatrias webbhotell sommaren 1999. Då hade Ellis sammanlagt 25 gäster. 
 Begrepp och definition 
 Innan jag presenterar resultaten från vår kartläggning 
 10  
 av natio- nalsocialistiska, rasideologiska och antisemitiska webbplatser vill jag förklara och definiera terminologin på nätet 
 11  
 enligt Svenska datatermgruppen: 
  
 Chatta, tjatta  
 – föra skriftlig dialog i realtid via Internet; 
  
 Cyberrymd  
 – metaforiskt uttryck för den abstrakta värld eller rymd där det som utförs med datorer kan föreställas pågå; 
  
 Diskussionsgrupp  
 – forum för diskussion inom Internet news eller Usenet news; 
  
 Domänadress  
 – adress till en organisation o.d. eller till en dator på Internet. En domänadress är det som står efter @ i  
 e-postadresser 
  på Internet och det som står efter de dubbla snedstrecken (//) i webbadressen (men före ett eventuellt senare snedstreck); 
 Dubbla snedstreck  
 – teckenparet //; 
  
 e 
 - elektronisk, förled i sammansättningar. T.ex.  
 e-post, 
 e-med- 
  delande,  
 e-brevlådas, 
 e-adress, 
 e-tidning; 
  
 e-post 
  
  –  
 överföring av meddelande med hjälp av datorer där med- delandet kan läsas vid valfri tidpunkt; 
  
 9 
  
 Ariska Brödraskapet är en fängelseorganisation, det vill säga medlem- marna sitter i fängelse, något som försvårar att inrätta egen webbplats/ webbsida 
  
 . 
  
 10 
  
 Kartläggningen av webbplatser och webbsidor med nationalsocialistiskt, rasideologiskt, antisemitiskt, främlingsfienligt (missnöjespartier), invand- rings- och flyktingsfientligt samt invandrarkritiskt innehåll genomfördes tillsammans med Harris – Solenzal, forskningsassistent vid CEIFO, Stockholms universitet 
  
 .  
 Williams har sparat och sorterat kartläggningens material 
 . 
  
 11 
  
 http://www.nada.kth.se/dataterm/rek.html 
  
 96 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
  
 e-postadress 
  
 – i  
 e-postadresser 
  förekommer tecknet @  
 (snabel-a). 
  Den del av adressen som står efter @ kallas domänadress. Den avslutas ofta med en tvåbokstavskod för landet. Koden  
 se  
 står för Sverige; 
  
 Internet –  
 det internationella datornät som har den största ut- bredningen och som bygger på TCP/IP, en standard för data- kommunikation. Som kortform bör man använda  
 nätet  
 med liten bokstav; 
  
 Internetleverantör  
 – företag eller institution som tillhandahåller Internettjänster, t.ex. anslutningsmöjligheter,  
 e-postfunktion. 
  Ordet används i stället för eng. Internet Service Provider (ofta förkortat till ISP); 
  
 Ingångssida, förstasida  
 – webbsida som tjänar som huvudingång till viss webbplats; 
  
 Länk –  
 [i webbsammanhang:] koppling från en viss plats (en symbol, en bild eller ett markerat ord) till en annan webbsida; 
  
 Server, serverprogram –  
 datorprogram som tillhandahåller gemen- samma servicefunktioner i ett datornät, t.ex. datalagring och e- postkommunikation; 
  
 Server, serverdator –  
 dator med ett eller flera serverprogram; 
  
 Startsida  
 – webbsida som webbläsare är inställd att visa vid start (används i stället för eng.  
 start page  
 eller  
 Green 
 ); 
  
 Surfa –  
 besöka olika webbplatser genom att använda de länkar som finns på webbsidorna, möjligen utan att ha ett på förhand definie- rat mål (Synonymer: leta, söka, besöka); 
  
 www, webb, World Wide Web –  
 funktion på Internet eller på ett intranät som medger att man enkelt kan hämta sammanlänkad information i form av text, bild och ljud; 
  
 Webbadress  
 – adress inom www, normalt till en webbsida. En webbadress är en teckensträng som unikt identifierar en resurs i webben, t.ex. en webbsida, en bild, en datafil etc. Det är webb- adressen som syns överst i webbläsarfönstret som oftast inleds med http: eller ftp:; 
 97 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
  
 Webbhotell  
 – tjänst som innebär att ett företag upplåter utrymme för webbplats åt företag som inte har egen webbserver; 
  
 Webbmästare, webbansvarig –  
 person som har det övergripande ansvaret för en webbplats; 
  
 Webbplats  
 – ordet används i stället för eng. web site. En webbplats kan röra ett visst ämne, en viss organisations verksamhet eller ett visst företags varor och tjänster; 
  
 Webbsida –  
 den mängd information på en webbplats som man kan nå utan att behöva gå vidare via en länk; motsvarar ofta så mycket man kan se på skärmen samtidigt eller genom att rulla bilden; 
  
 Virtuell verklighet  
 – datorskapad miljö, ofta avsedd att simulera en fysisk miljö. Ordet används när man vill betona att något är icke- verkligt, endast existerar i datorer (virtuell organisation, virtuellt universitet) 
 ; 
  
 Beträffande kategoriseringen av nazistiska, rasistiska och anti- semitiska webbplatser och följaktligen  
 cybernazister  
 och  
 cyber- rasister/antisemiter  
 se nästa avsnitt. 
 Indelning i nazistiska, rasistiska och antisemitiska webbplatser 
 Vi måste säkra existensen för vårt folk och en framtid för våra vita barn – 14 ord. 
 12 
  
 Som  
 nazistiska/nationalsocialistiska  
 webbplatser räknar jag webb- platser som hävdar den vita rasens överlägsenhet, uppmanar till våld som politiskt vapen (dvs. har texter, artiklar och fraser med revolutionära inslag), hyllar Johnson och hans ideologi; an- vänder nazisymboler och t.o.m. missbrukar svenska och nordiska mytologiska symboler, skämtar extremt och förnedrande om icke- ariska folkgrupper (människor av judisk börd, romer, personer 
  
 12  
 En sammansättning av 14 ord som formulerats av den amerikanska rasideologen Mills. 
 98 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 med utländskt påbrå) och samhällets svaga och avvikande grupper t.ex. homosexuella. 
  
 Rasistiska/rasideologiska  
 webbplatser skyltar inte med nazistiska symboler. De har i denna mening inte de vanliga nationalsocia- listiska ingredienserna, men deras rätta ansikte avslöjas i artiklar som återfinns på webbplatsen och som handlar om rasismens grundläggande element. Framför allt handlar det om biologiska faktorer som skiljer människor från varandra och följaktligen om rasblandning och det mångkulturella samhället. En del webbplatser och webbsidor är organiserade så att gränser för lagbrott inte överträds för att på så sätt undvika rättsinblandning. Här bör påpekas att jag inte kategoriserat varje webbplats/webbsida (som t.ex. kritiserar invandrare och flyktingar eller tidskriften Contra som är antikommunistisk) som rasistisk, utan kategoriseringen grundas på webbplatsernas/webbsidornas innehåll. I vissa fall har det visat sig vara nödvändigt att göra en sammanfattande bedöm- ning av det totala innehållet på webbplatsen. I självpresentationen kamoufleras åsikter och där behövs det djupare analys och tolk- ning av vad som ligger bakom de framförda argumenten. Ingen presenterar sig som rasist utan antingen som patriot eller nationalist. 
  
 Antisemitiska  
 webbplatser innehåller idéer riktade mot judar och judendomen. Till sådana webbplatser som endast hetsar mot judar och uppfattar dem som upphovet till allt ont i samhället och sprider föreställningen om det totala judeherraväldet (sedermera konspiratorisk tänkande om ZOG 
 13 
 ) räknar jag Radio 
 Islam 
 14 
 ,  
 Anti-illuminatis 
  och Mimer. Ett annat centralt tema på 
  
 13 
  
 Beteckningen ZOG står för Stafford – ett cen- tralt och gemensamt för nästintill samtliga svenska rasideologiska och antisemitiska webbplatser tema. Enligt ZOG föreställningen styrs medi- erna, polisen, byråkrater såväl i Sverige som i hela världen av judarna. 
  
 14 
  
 Radio Islams webbplats är storleksmässigt den största webbplatsen bland det totala antalet svenska rasistiska/antisemitiska och främlings- fientliga webbplatser, där är materialet tillgängligt på 12 olika språk 
  
 . 
  
 99 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 webbplatserna/webbsidorna i fråga är  
 revisionism –  
 den historie- förfalskning som förnekar att Förintelsen av 6 miljoner judar under andra världskriget har ägt rum. 
 Både nationalsocialistiska och rasideologiska webbplatser har explicita antisemitiska och revisionistiska inslag, därför har jag valt att inte beskriva antisemitiska webbplatser och webbsidor separat, ty antisemitism utgör en gren av rasism och nazism och detta genomsyrar de webbplatser och webbsidor som är relevanta för min granskning. 
 Syfte och tillvägagångssätt 
 Av tids- och utrymmesskäl har jag valt att inte definiera termerna nazism, rasism och antisemitism i den här texten. Däremot kom- mer jag kortfattat beskriva nazismens återkomst och forskningen kring dessa företeelser i Sverige. Frågor av intresse för vårt studium var: vilken möjlighet gav Internet för rasideologer? Var- för och hur utnyttjas nätet? Vad är syftet med den virtuella verk- samheten? 
 Texten bygger på materialet från kartläggningen om svensk- språkiga och av svenskar ägda hatwebbplatser, nämligen national- socialistiska, rasideologiska och antisemitiska, främlingsfientliga missnöjespartier samt invandrar- och invandringskritiska webb- platser. I det följande utnyttjas endast nationalsocialistiska, ras- ideologiska och antisemitiska webbplatser. Kartläggningen pågick under drygt två år: från hösten 1996 till vinter 1999. Först och främst låg  
 innehållet  
 på de i sammanhanget relevanta webb- platserna till grund för kartläggningen och är utgångspunkten för föreliggande analys. Jag har valt att kortfattat beskriva de grupper och organisationer som står bakom dessa webbplatser. Avsikten är att visa kopplingen mellan verksamheten i den fysiska verklig- heten och den virtuella verksamheten. Därför vill jag undersöka vilka personer och vilken ideologi som ligger till grund för ut- nyttjandet av Internet. Dessutom har det varit av vikt att få en uppfattning om Internets betydelse och funktioner i satsningen på att rekrytera nya medlemmar och spridandet av informationen om 
 100 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 den nationalsocialistiska världsåskådningen. Sist men inte minst har jag (tillsammans med Lee 
  och Williams) följt den allmänna utvecklingen på nätet och det ras- ideologiska nätverkets framväxt. 
 Jag vill ge exempel på ett nätverksskapande bland menings- fränder via Internet men även inbördesstridigheter mellan de två största rasideologiska grupperna Nationalsocialisk Front (NSF) och Nordlandfalangen. NSF är arvtagare till den gamla, ursprung- liga nationalsocialismen, som växer dag för dag. Nordland var däremot från början en av de mest avancerade webbplatserna och är förespråkare för den internationalistiska Vit makt ideologin med musiken som ett medel att uppnå sitt slutgiltiga mål – ett vitt Sverige. 
 Forskning om nazism, rasism och antisemitism i Sverige 
 Inom statsvetenskaplig forskning och inom journalistiken före- kommer ett flöde av litteratur om rasism, såväl av den gamla som den moderna företeelsen. Bland svenska forskare som ägnat sig åt detta ämne kan nämnas Hayes, Miller, Thompson, Butler och Rogers, journalisten Hunt, frilansjournalister  
 Walker och Dawson. Det finns även många andra. I Howard senaste bok  
 Nazismen i Sverige,  
  
 1980–1997 
  presenteras en omfattande studie om nazismen i Sverige under de sista 17 åren. Där beskrivs betydelsen av den nya tekniken och musiken som propaganda- vapen. I  
 Walker och Phillips bok  
 Vit makt och blågula drömmar 
  behandlar ett kapitel rasistiska webbsidor på Internet och ytterligare ett kapitel Nazister i datavärlden. 
 101 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Internets funktioner för nationalsocialister och rasideologer 
 Internet är ett högteknologiskt vapen som vi verkligen borde satsa mer på. Det är delvis svårt att förhindra och förbjuda oss eller våra hemsidor och alla i hela världen kan söka upp oss. I och med dataepoken som världen befinner sig i så kommer alla tänkbara förbud att bli verkningslösa. 
 13 
  
 Att rasideologer och antisemiter satsar på just nätet har sin för- klaring. Via Internet nås en potentiell mångmiljonpublik, det är billigt och det är ett medel med stor frihet. Dessutom är datorer en vardaglig och naturlig del av aktivisternas liv, eftersom de flesta har vuxit upp med datorer och kan givetvis hantera dessa väl. 
 Granskningen av aktuella webbplatser/webbsidor med nationalsocialistiskt, rasideologiskt och antisemitiskt innehåll visar att Internet har tre huvudfunktioner för cybernazister och cyberrasister m.m. De tre funktionerna är: 
 Att sprida information om nationalsocialistisk världsåskådning, rasism och antisemitism och för att föra fram rasbiologiska bud- skap till det svenska folket och då i första hand till svenska ung- domar. Detta anser vi vara huvudfunktionen, eftersom propagan- da, enligt nazisternas egna uttalanden, utgör det främsta vapnet för att nå de uppsatta målen. Huvudbudskapet på de relevanta webb- platserna är: Den vita rasen är hotad och det enda som kan rädda den vita världen från undergång är nationalsocialism. Genom att sprida rasideologiska budskap försöker aktivister värva fler meningsfränder och nya medlemmar till den nationalsocialistiska rörelsen. 
 Att skapa en plattform för ett rikstäckande och i förlängningen globalt rasistiskt nätverk. Genom att skapa rasistiska webbhotell har det blivit möjligt för rasisterna att hyra plats på nätet av 
  
 13  
 Från webbplatsen  
 Svenskt Motstånd 
 :  
 http://www.ns.88.bayside.net/revolution/Motstånd 
 ; ur Diktatur- demokrati 
 . 
  
 102 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 internetleverantörer och sedan i sin tur hyra ut dessa platser an- tingen helt gratis eller till ett visst pris till nya grupper och perso- ner samt till sådana som tidigare blivit utestängda från andra webbplatser. 
 Att fungera som inkomstkälla för nationalsocialistiska och ras- ideologiska organisationer och grupper. Genom att marknadsföra, distribuera och sälja musik  
 (CD-skivor, 
  böcker,  
 Jennings, 
  klister- märken och diverse produkter) gör webbsidorna samtidigt propa- ganda för Vit Makt – ideologi (White Power) med så kallad Vit  
 Makt-musik 
  (White Noise Music). 
 Antalet nazistiska och rasistiska webbplatser och deras domäner 
 I september 1997 uppgav Säkerhetspolisen att antalet rasistiska webbplatser ökat från två, tre stycken till ca 35 inom loppet av knappt två år 
 14 
 . I dag kan vi konstatera att sedan dess har antalet svenskspråkiga webbplatser och webbsidor med rasistiskt/anti- semitiskt och även främlingsfientligt budskap tredubblats. Under loppet av drygt 2 år har vi följt utvecklingen på nätet och kan kon- statera att antalet webbsidor och chattkanaler med nationalsocia- listiskt och rasideologiskt samt antisemitiskt innehåll har ökat avsevärt: från 8 stycken 1996 till ca 40 webbplatser (en del har haft endast en eller två webbsidor på sin webbplats, t.ex. en startsida och en sida till – med länkar eller något annat innehåll) i början av 1999 
 15 
 . 
  
 14 
  
 Ekblom, Tjorbjörn, Säpo, seminarium Rasism och Lagen, Riksdagen  
  
 18/9-97 
 . 
  
 15 
  
 Det totala antalet rasistiska, främlingsfientliga, invandrings- och flyktingfientliga samt invandrarkritiska webbsidor och webbplatser uppgick till 110. 
  
 103 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
  
 1997–1998 
  
 1997-1998 
  fanns det, som tidigare nämnts, mer än 40 svensk- språkiga och engelskspråkiga hatwebbplatser och webbsidor ägda av svenskar. Detta var webbplatser och webbsidor med hatbudskap och uppmaningar till våld och demonstration av frustration över det rådande systemet och dess politik gentemot icke vita folkgrupper. Vi fann följande svenska webbplatser  
 1997–1998 
  på Internet 
 :  
  
 Anti-Afa 
  
  Sverige;  
  
 Andrew88-Newer 
  
  Walk Alone; Anti- illuminatis; Alternativ Media; Neal; Aryan Female Homepage;  
 tidningen  
 Boven; Blod  Framtid; Freja's Cline; Folkfronten Mot Hiphop; Folktribunen; Heimdall; Hammar- land; Gjallarhornet; Kampgruppen Frölunda; Burns; Kreativistens kyrka; Kunskapskällan för rasmedvetna, senare Total Vit Segel; Malmö Skinheads; Mimer; Motstånd ; National Ungdom; Nordiska krigare; Nordland; Nordens ödesväg; Old Eagle; Opera- tion Nordisk Kvinnofrid; Ellis; Radio Islam; S.S.C.A. – Davis Staffel/Computer Abteilung; Samvan's hemsida; Smålands SA; Pitts mål; Svea riket; Svenskt Motstånd; Svensk Hednisk Front; Sverige om 25 år?; Swedish Unofficial Resource Page; Tag sikte mot fram- tiden; Nguyen; Warg 88?; Ultima Davis; 88!!. 
  
 Några av dessa webbplatser och webbsidor (t.ex. Kampgrupp Frölunda, Malmö Skinheads) har upphört och nya har dykt upp. Webbplatsen  
 NS Stockholm  
 (gruppen som genomförde den olag- liga antisemitiska demonstrationen i Stockholm i november 1997) skapades i januari 1998 och existerade endast  
 3–5 
  dagar i den virtuella verkligheten 
 16 
 .  
 NS-Stockholm 
  hade fått utrymme på det utlandsbaserade stora webbhotellet  
 Geocities. 
  
 16  
 Webbplatsen innehöll den publicerade i tidningen Aftonbladet bild som föreställde en svarthuvad beväpnad person utanför journalisterna Thomas och M. Alonzos dörr. Ytterligare en bild på Armstrong – ledare för rättvisepartiet socialisterna som det angavs i filen  
 Kommunister.  
 På webbplatsen informerades även om projektet  
 Thule-info 
  som skulle registrera kriminella poliser(citat ut webbsidan). På nästa sida fanns det 15 vapen/tårgas/batong formodligen till salu eftersom priset angavs på varje produkt från 149 kronor per styck (extra tårgaspatron till tårgasbatong) till 3 600 kr (skott- och knivsäker väst). Avsikten med mer 
 104 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
  
 1998–1999 
  
 Vid årsskiftet  
 1998–1999 
  dök ett antal nya nazistiska och extremt rasistiska webbplatser samt chattkanaler upp:  
 Bollnäs Vita Patrioter; Fackelbärare; Frihetsfacklan; Frisinnade Unions Partiet; GunMan 88; Global Vit Patriotism; Garrett; Cooper; Iceman; Klippan Militaria Equipment; Medborgare för Framtida Generation; Morgan; N.S.Gefleborg; Nationell Solidaritet; Nordiska Rikspartiet; Nationalsocialistisk Front (NSF); #nsf (chattkanal); Nysvenska Rörelsen; Brady; #Odium (chattkanal); #Patriot (chattkanal); #Patriot 88 (chattkanal); Svea S.A; Svenska Rättsförbundet; Svarta Orden; Torshammare; Svenska Motstånds- rörelsen; Uppsalas Nationella Tidning; m.m. 
  
 Bland dess webbplatser/webbsidor har  
 Fackelbärare, Klippan Militaria Equipment, Svenska Rättsförbundet  
 och  
 Svarta Orden  
 upphört. 
 Under  
 september-oktober 
  1999 har ett antal nya webbplatser/ webbsidor etablerats på nätet:  
 Engelbreksbrigaden; Odal 88; NS 88; NSF Karlskrona; NSF Trollhättan; NSF Örebro; Sieg Heil 88; Sniper 
 ; tidningen  
 Stormpress; Svea Skins; Sverige vakna (Gjallar- hornets  
  
 e-post 
  
  tidning); Wasakärven  
 (en webbplats med en mängd av information om nationalsocialistiska grupper/organisationer i Sverige); tidningen  
 Wärendsbladet m.m 
 . Dessutom uppges på domänadressen  
 Folktribunen  
 att i början av mars kommer  
 Svenska frihetsradion  
 i gång på Internet. På webbplatsen  
 Sverige åt alla!  
 på domänadressen  
 altmedia 
 .se finns bilder på Dilba, Jonesdetaljerad skildring just här är att visa i vilken utsträckning och i vilket syfte (i detta fall att hota enskilda personer för deras åsikter och hand- lingar) nätet har utnyttjats. Det senaste om fallet mot journalisten på Aftonbladet är att en ny förundersökning kring huruvida den journalist på Aftonbladet som skrev om nazisthoten mot Stewart och Lee bröt mot tryckfrihetsförordningens bestämmelser om medlarskydd enligt en artikel i Dagens Nyheter den 6 oktober 1999. Vidare uppges att en av nazisterna har anmält journalisten till Mckinney kanslern (JK), eftersom journalisten, enligt anmälaren, vid ett tillfälle har uppgett hans namn till polistalesmannen Cooper och därmed gjort sig skyldig till brott mot tryckfrihetsförordningen. 
 105 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 med flera, det vill säga kända personer med namn som tyder på ett utländskt ursprung. Innehållet är sarkastiskt svenskfientligt. På startsidan finns en skrift Stoppa rasismen – stoppa svenskarna! Sverige åt alla! till försäljning (beställning kan göras, enligt meddelande på sidan, på  
 e-post 
  adressen hatasverige@hotmail.com). En liknande webbplats, som presenterar uppgifter vars sanningshalt i likhet med  
 Sverige åt alla!  
 är tveksam, har upprättats på domänadressen  
 nsfront.com  
 under 
 Palmer  
 namn. 
  
 När det gäller de domänadresser som dessa webbplatser ligger på, framgår det att vissa av webbplatserna ligger på egna domän- namn (domänen har skapats av webbsidornas innehavare själv): 
 Abbc, Altmedia, Ariskkamp, Flashback, Friinformation, Hammarland, 1488 (Nordland), 207.230.34.4, Oldeagle, Ns88bayside (Propatria), Ultimathule, Whitepower. Somliga har plats på företagsägda domäner: Angelfire, Ebsw, Geocities, Passagen, Polbox, Tele2 (swipnet), Telia (algonet), Torsbydata. Som redan nämnts ligger de svenska domänerna sedan länge på utländska servrar för att kringgå svensk lagstiftning om ansvar för anslagstavlor. 
 Det bör påpekas att rörligheten på nätet av olika anledningar har varit konstant. Exakt hur många nazistiska och rasistiska webbsidor och webbplatser som etableras på nätet under en viss period är svårt att uppskatta eftersom det pågår ständig trafik (exempelvis fanns det 34 rasideologiska webbsidor våren 1999, i början av 1999 var antalet mer än 40, i skrivande stund alltså 1999-  
 10-20 
  är antalet ca 40). En del webbplatser försvinner och dyker upp igen antingen under samma eller ändrat namn och en del nya läggs upp på nätet. En del webbplatser läggs ned på grund av ekonomiska svårigheter, andra läggs ned av Internetleverantörer och operatörer. 
 I detta sammanhang skulle ett exempel vara på sin plats: så här förklarar webbhotellet Altmedia anledningen till nedläggningen: 
 Alternativ Media tillbaka på nätet! Våra hemsidor är nu äntligen tillbaka efter en tids frånvaro från nätet. Internetföretaget vi tidigare låg hos stängde utan förvarning ned oss, och angav som skäl att vi glömt att betala den senaste månadsavgiften, vilket givetvis var rent 
 106 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 nonsens. Efter att vi påpekat detta för dem kom dock det verkliga skälet fram – våra sidor hade ett innehåll som stred mot deras policy! Hur en svensk patriotisk hemsida som kritiserar svensk invandringspolitik kan strida mot ett amerikanskt internetföretags policy är för mig en gåta, men upperbarligen har det utökats påtryck- ningar för en nedstängning av sidan från svenskt håll. Nåväl, så lätt blir man inte av med oss. 
 En del blir kvar på svenska servrar en tid för att sedan upphöra eller placeras på utländska servrar. I åtskilliga fall flyttas svenska rasistiska domäner med egna servrar utomlands, för det mesta till USA där en sådan verksamhet inte är straffbar. Det skapas sålunda egna domäner eller också får de svenska rasideologiska/antisemi- tiska webbsidorna utrymme på sådana avancerade stora rasistiska webbhotell som James och Stormfront i USA. 
 Antal besökare 
 Hur många människor de nationalsocialistiska och rasideologiska budskapen på Internet har nått inom sin målgrupp, den stora allmänheten och i synnerhet ungdomar är svårt att uppskatta. Det finns flera skäl till detta. Först och främst saknas uppgifter om antal besökare på en del webbplatser och webbsidor, något som gör det svårt att dra generella slutsatser. Antal besökare på respek- tive webbplatser innebär inte automatiskt att endast aktivister, sympatisörer eller likasinnade söker sig till sidorna utan även mot- ståndare, forskare och journalister samt andra intresserade perso- ner kan vara inne på sidan. Det bör påpekas att vi själva har besökt de aktuella webbplatserna varje dag i forskningssyfte. Till sist kan sidans innehavare själv ändra på siffror. 
 1997 genomförde Jenkins/BRÅ 
 17  
 den hittills enda undersök- ningen bland  
 12–20-åriga 
  skolungdomar. Den visade att 8 % av de 8 000 respondenter någon gång har läst en rasistisk tidning, av 
  
 17  
 Thompson, Aguilar, Perez, Jones, Utsatthet för etniskt och politiskt relaterat hot m.m. Spridning av rasis- tisk och antirasistisk propaganda samt attityder till demokrati m.m. bland skolelever, Jenkins/BRÅ 1997 
 . 
  
 107 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 dem 23 % via Internet. Det finns dock inte flera uppgifter om kontakter med rasistiskt material som kunde jämföras med upp- gifter från den ovannämnda enkätundersökningen. Om man bort- ser från de angivna svårigheterna att bedöma i vilken utsträckning propagandamaterial når ut, har vi följande högsta siffror på be- sökarvisare på respektive webbplatser: 
 991007: Heroes – 459.687; Old Eagle – 232.429; Ellis – 89.995; NSF – 20.114; 
 991022: Heroes – 459.880; Old Eagle – 237.987; Ellis – 96.110; NSF – 26.354. 
 Jag avstår från att dra slutsatser i detta avseende. Några gissningar kan dock vara på sin plats: att Heroes webbsida (ett Vit makt- musiks rockband) har det högsta antalet besökare kan bero på att där finns bilder från den omdiskuterade  
 Holmgång-99 
  festivalen i Borås i augusti 1999 som betecknades i pressen som nazistisk (bl.a. av Göteborgs Posten,  
 1999-08-22). 
  
 Old Eagle bjuder besökare på recept på vapentillverkning med material som finns i den öppna handeln och saluför böcker om det. I september hade priset på varor sänkts till 68 % jämfört med tidigare priser. Den senaste varan är  
 CIA-pennan 
  – ett dödligt vapen för 168 kr. Enligt informationen på webbplatsen ser pennan ut som en vanlig penna, men när man vrider på pennan dras en kniv ut. Det är svårt att upptäcka kniven även med rönt- gen. I annonsen framhåller: Storebror kommer säkert att förbjuda pennan när han upptäcker att den nu finns att köpa i Sverige. 
 På Propatrias webbhotell ligger två chattkanaler och utländska webbsidor. 
 NSF har tilldragit sig uppmärksamhet på grund av att det våld som dess anhängare utövar dagligen trappas upp. 
 Rasistiska webbhotell 
 Internet har skapat stora möjligheter för rasideologer och antise- miter att föra ut sina åsikter och nå en stor publik. Däremot har vissa webbplatser svårigheter att etableras i den virtuella verklig- 
 108 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 heten: de flesta stora webbhotellen önskar inte bli förknippade med rashets av kommersiella och etiska skäl. Förr eller senare plockas sådant innehåll bort. Därför har cybernazisterna och cyberrasisterna hittat en utväg genom att skapa egna domäner eller hyra plats på nätet av Internetleverantörer utanför landets gränser och på så sätt skapa rasistiska webbhotell. Rasisterna får däri- genom möjlighet att sedan hyra ut till grupper och individer som tidigare blivit utestängda från andra domäner och webbplatser eller från domäner som har upphört 
 18 
 . Visserligen är nazisterna/rasis- terna marginaliserade även i cyberrymden men webbhotellet banar väg för nynazisterna och rasisterna att organisera sig på ett bättre sätt och det skapas fler möjligheter för anhängarna att kommuni- cera med varandra. På sikt kan det växa fram rasistiska och nazis- tiska bolag som tillhandahåller tjänster åt likasinnade. 
 Mer konkret gör webbhotellen följande: 
 Cyberrasisterna får för det första möjlighet att finnas på nätet. De kan sprida information i propagandasyfte och rekrytera nya medlemmar till den rasideologiska och nationalsocialistiska rörel- sen. För det andra skapas ett nätverk mellan likasinnade. Dess- utom kommunicerar de betydligt lättare nu än förr via chatt- kanaler och  
 e-post. 
  Olika personer och smågrupper ges möjlighet att presentera sig inte bara för meningsfränder (om interna stridig- heter se avsnitt  
 Nätkrig 
  
 ),  
 utan även för andra och för omvärlden skapa en föreställning om att – vi finns och vi är många. Detta kan leda till att det skapas en föreställning om att verksamheten är mycket mer omfattande än vad den i verkligheten är och detta kan locka nya besökare till webbplatser 
 19 
 , sympatisörer och med- lemmar till rörelsen. För det tredje underlättas surfandet på de olika webbplatserna eftersom de flesta ligger på samma domän- adress. Andra ensamstående webbsidor ger länkar till varandra i stället. 
  
 18 
  
 När webbhotellet Ariskkamp upphörde fick de flesta tidigare liggande på ovannämnda domänen webbsidorna plats på Propatrias webbhotell. 
  
 19 
  
 Se avsnitt om antal besökare 
  
 . 
  
 109 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Tre svenska webbhotell 
  
 1996–1997 
  fanns det tre webbhotell som inrättades av svenska cybernazister och cyberrasister: 
 1. Det största fästet för svenska rasistiska organisationer på nätet utgjorde  
 Ariskkamp  
 – som hade en egen domän som fungerade som webbhotell. Där hade följande organisationer och tidningar som förmodligen inte fick läggas på någon annan webbplats fått plats:  
 Kreativistens kyrka, Kunskapskällan för rasmedvetna  
 (bytte senare namn till  
 Total Vit Seger) 
 ,  
 Gjallarhornet 
 , tidningen  
 Blod  Ära 
 ,  
 Nordiska krigare 
 ,  
 Smålands S.A.  
 samt  
 Svensk Hednisk Front 
 . På startsidan meddelades följande: 
 Denna domän fungerar som ett ocensurerat och fritt media som icke står under den zioniststyrda regimens klor och kontroll, samt detta skall fungera som Cruz för dem som inte har möjlighet att få plats på dem vanliga domänerna, utan att bli vräkta 
 . 
  
 2. 
  
 Det näst största webbhotellet var  
  
 Nordland 
  
 .  
  
 Nordland  
 presen- terade sig som  
  
 Europas största  
 pro-vita 
  musiktidning 
 .  
 På webb- hotellet låg Nordlands egen webbplats och ytterligare fem musik- band:  
 Black, The Svastika Homepage, Banks Jones, The Official Homepage of Squadron, Sigrblot Official Homepage, The Patel 
  
 20 
 . 
 Samtliga webbsidor innehöll musiktexter med rashets som framställdes som Vit  
 makt-rörelsens 
  idealbärare. Sidorna erbjöd ett oerhört stort utbud av CD- skivor tillverkade av både svenska och utländska skivbolag.  
 Triskelon, Svastika  
 och  
 Rodriguez  
 var svensk- och engelskspråkiga webbsidor som inrättades av svenskar.  
 Knight  
 webbsida var på tyska språket och utformad av en person i Tyskland. 
  
 3. 
  
 Det tredje och sista webbhotellet tillhörde  
  
 Alternativ Media (Altmedia) 
 . Här hade tidningarna  
 Framtid, Folktribunen  
 och 
  
 Konservativa partiet  
 fått fristad. Dessutom hade Alternativ 
  
 20  
 Patel var grundare för White  
 Noise-music 
  (Vit maktmusik). Omkom i trafikolycka den 24 september 1993 
 . 
  
 110 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
  
 Media  
 Pilgrimsfalken  
 som presenterades som  
 Alternativ Medias Officiella Nyhetsbrev 
 . Själva Alternativ Media presenterade sig som 
  
 Medieföretaget för självständigt tänkande svenskar  
 och uppmanade intresserade personer att skaffa en egen webbsida på  
 Altmedias  
 webbhotell till skillnad från  
 Ariskkamp  
 (som tog en avgift på 300 svenska kronor per år) helt gratis för att föra nationella budskap på nätet. 
  
 Förändrad bild 
 I början av 1999 (990210) hade den ovan angivna bilden förändrats (som vi i det föregående konstaterat om den konstanta föränd- ringen på nätet). Dylika domäner kallades och kallas fortfarande för nationella domäner på nätet. Till de största nationella domänerna hörde:  
 Medina,  
 Nordland  
 och  
 Altmedia 
 . Domänen  
 Ariskkamp  
 har upphört.  
 Ellis  
 har tagit dess plats fast med ett större antal gäster på sitt webbhotell. 
 Så här såg bilden ut sommaren 1999 : 
  
 Propatri 
  
 a 
  
 21  
 utgjorde det största webbhotellet med 15 gäster (990210). Sommaren 1999 uppgick antalet gäster till 25. I skrivande stund (991022) är webbhotellet ett av de mest avance- rade i Norden. Startsidan är på engelska språket. Avsikten är att fungera som webbhotell på den internationella nivån. Här hade i februari 1999 både svenska och utländska webbplatser och webb- sidor fått plats, nämligen:  
 Svensk Hednisk Front, Islandic Heathen Front, Vlaams Heathen Front, Norweigan Resource Page, Folk- fronten mot Hiphop, Gjallarhörnet, Holohoax, Uppsala Nationella Tidning, Bootboys records, Nordeffekter, Forente Najonalister, Norges Najonalsocialistiske Bevegelse  
 och även två chattkanaler  
 Patriot Dalnet  
 och  
 Patriot Undernet 
 . En tysk webbsida  
 Zuniga  
 dök upp på  
 Ellis  
 våren 1999 
 . Propatrias  
 uppgång förklaras med följande ord: 
  
 21  
 Ellis (lat.) betyder för fädernesland; Ord för alla, lånord och deras ursprung; Prisma,1993. 
 111 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Hälsar sina svenska läsare välkomna. Vi hjälper nationella patrioter att undvika att komma i konflikt med lagen och hjälper där det redan hänt. Än så länge finns det i Sverige mer frihet än i Tyskland och därför fortsätter vi nu ifrån Sverige på tyska. 
 22 
  
 Sommaren 1999 utökades  
 Ellis  
 med en ryskspråkig webbsida. 
  
 Nordland  
 låg fortfarande på andra plats. Fram till sommaren 1999 hade 11 hemsidor plats på Nordlands domän. Här fanns en webb- plats med texter till Vit  
 makt-sånger 
  och två webbplatser presen- terade diverse rockbands musik och sånger – grupper som sedan länge fått plats på Nordlands domän. Fr.o.m. sommaren 1999 är sidan dock nedlagd, vilket kan bero på ekonomiska problem eller helt enkelt på omarbetning och omorganisering. 
  
 Altmedia  
 låg på tredje plats och har i likhet med de två ovan nämn- da webbhotellen också utvecklats med ytterligare gäster. Webbhotellet var nedlagt ungefär tre månader. Hösten 1999 dök  
 Altmedia  
 webbhotell upp på nätet. 
 Chattkanaler 
 Nationalsocialister och rasideologer har fått oerhört viktiga medel för kommunikation via chattkanaler där meningsmotståndare inte är välkomna. I skrivande stund finns fyra relativt nya (skapade åren  
 1998–1999) 
  svenska chattkanaler: 
  
 1. 
  
 Chattkanal #  
  
 Patriot88 Dalnet  
 ligger på Propatrias webbhotell. Kanalen presenteras på NSF:s webbplats som Sveriges största nationella kanal. Chattkanalen har artiklar, information, skämt m.m. Där återfinns bl.a. Vit Maktmusik och en stor bild Patel. Antalet besökare på denna kanal uppgick till 18 034 den 22 oktober 1999 enligt startsidan. 
  
 2. 
  
 Chattkanal #  
  
 Odium  
 på domänadressen med samma namn 
 Odium. 
  
 22  
 Mcmahon webbsida på  
 http://www.propatria.org/ 
  
 112 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Som framgår av NSF:s webbplats ägs kanalen av en av NSF:s medlemmar. Fram till den 22 oktober 1999 hade 6 774 personer besökt kanalen. 
  
 3. 
  
 På  
  
 propatria.org 
 . ligger chattkanalen – # Patriot Undernet med uppgift om det antal patrioter som besökt sidan 1 581 på start- sidan den 7 oktober 1999. Några dagar senare (991022) uppgick antal besökare till 1 609. 
  
 4. 
  
 Chattkanal #  
  
 Nsf  
 på Dalnet, enligt uppgifter från NSF:s webb- plats är denna kanal NSF:s egen kanal. På startsidan rullar ett band med följande test: 
 För dig som är medlem i NSF eller som bara vill träffa lika- sinnade. Reklam görs för NSF:s webbplats med uppgift om den aktuella webbadressen. Antalet besökare anges inte på startsidan. 
 Nyhetsbrev 
  
 1. 
  
 Nordlands Elektroniska Nyhetsbrev –  
  
 Frihetsbrevet  
 som sändes ut gratis varje lördag till anmälda och oanmälda prenumeranter via  
 e-post 
  (bland annat den uppmärksammade julhälsning som skicka- des två gånger (första extrautskicket den 24 december 1997/108 
 23  
 årgång 1) då mer än 70 000 svenskar fick meddelandet som av- slutades med orden:  
 Ha en riktigt VIT och god jul, och ett gott nytt kampår! 
 ). Sammanlagt har Frihetsbrevet kommit ut med 28 nummer. Första numret är daterat januari  
 108/1997-Årgång 
  1 och sista numret daterat den 22 februari 1998. Innehållet återgav händelser såväl i Sverige som i övriga världen med Nordlands kommentarer till dem. Händelserna hade valts ut utifrån Nord- lands ideologi och tankegångar. 
  
 2. 
  
 Alternativ Medias Nyhetsbrev –  
  
 Pilgrimsfalken  
 kom i likhet med Frihetsbrevet ut varje vecka och skickades gratis via  
 e-post. 
  Totalt har det kommit 24 nummer: det första numret – den 22 november 1997 och det sista numret – den 15 juli 1998. 
  
 23  
 108 år tillbaka föddes Obrien, koddatum som används bl.a. i Nordlands tryckta tidningens utgivningsår. 
 113 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Uppläggningen har varit densamma: ledare, inrikes, utrikes och övrigt. 
  
 3. 
  
 NSF:s nyhetsbrev.  
 Uppgifter om innehållet har vi ännu inte fått. 
  
 4. 
  
 Nationell Information  
  
 –  
 Svenska motståndsrörelsens nyhetsbrev  
 ligger på Cook domänadress. I nyhetsbrev nr 3, juli 1999 annonserades om artikel Gatstens och brandbombsjournalism som tar upp attentatet då två frilandsjournalister sommaren 1999 utsattes för ett bilbombattentant. Enligt nyhetsbrevet beskriver vi Ford bakgrund ingående där vi bland annat går igenom hans straffregister m.m. (Folktribunens artikel har blivit anmäld till Justitiekanslern. JK:s beslut om påföljd har ännu inte fattats). 
  
 Nätbutiker 
 Internet har givit de nazistiska grupperingarna stora möjligheter att sprida sin propaganda genom att distribuera och sälja så kallade nationella produkter. Det går att tjäna pengar på att saluföra nationalsocialistisk och revisionistisk litteratur samt Vit makt- musik via nätet. Så kallade nätbutiker har skapats. Nordland var ledande när det gällde  
 CD-skivor 
  till försäljning fram till somma- ren 1999. Hösten 1999 blev Morgan den största nätbutiken på de svenska rasideologiska webbplatserna. Samtidigt hade många andra webbplatser nätbutiker med  
 CD-skivor 
  och diverse produkter till salu. NSF har också en sådan fil med detta erbjudande: Ge ett bidrag på 380 kr eller mer till NSF och du erhåller Min Kamp av Johnson (del 1 och 2) gratis! I butiken saluförs skrifter, böcker, tröjor, tidningar och Bennett tal under åren 1941– 1945. Till de webbplatser som har nätbutiker tillhör Cooper, Gjallarhörnet, Ultima Thule, Nysvenska Rörelsen, Motstånd etc. I nätbutikerna säljs för det mesta  
 CD-skivor 
  med Vit maktmusik. 
 En del webbplatser (som t.ex. Morgan) fungerar alltså endast som postorderfirmor på Internet, där går det beställa varor dygnet runt. En annan del har en liknande verksamhet vid sidan om, dvs. det satsats mera på propagandistiska artiklar och skrifter samt pressmeddelanden. 
 114 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Tidningar 
  
 Enligt  
  
 BRÅ-rapporten 
  
  (1999:10)  
 Vit maktmusik en växande industri 
 ,  
  
 av Hayes finns minst 25 regelbundet utkommande rasideologiska tidningar år 1999. Elva tidningar är tryckta skrifter. Därmed ligger Sverige mycket högt när det gäller utgivning av propagandamaterial, inklusive småskrifter, klistermärken, flygblad etc. (produkter som säljs i nätbutiker) jämfört med den internatio- nella bilden och i förhållande till befolkningstäthet. 
  
 Det finns ett stort antal svenska rasideologiska tidningar till försäljning på nätet. Dessutom ligger ett antal tidningar med olika startdatum ute på nätet. Till de som upptäckte nätets möjligheter i ett tidigt skede hör  
 Nordland. Nordland  
 har haft en webbplats och ett webbhotell med Vit maktmusik sedan år 1996. Även tid- ningarna  
 Framtid  
 och  
 Folktribunen  
 har sedan länge funnits i cyberrymden. I januari 1999 dök en extremt rasistisk webbplats upp under namnet  
 Uppsalas Nationella Tidning  
 som fick plats på Propatrias webbhotell. Våren 1999 återfanns tidningen  
 Blod  Ära  
 på nätet. Tidningen var avstängd under mer än ett års tid (låg förut på www.ariskamp.com) men har inte ändrat sin hatiska prägel efter återkomsten. Startsidan anger att Denna sida riktar sig endast till stolta vita! This site is for proud Johnson only! Besökaren kan antingen välja  
 OK  
 eller  
 Avbryt 
 . Om man klickar på  
 OK  
 öppnas webbplatsen. Om man klickar på  
 Avbryt  
 möts man av meddelandet /we_hate_you/. Sommaren 1999 skapades tidningen –  
 Torshammare 
 . Under samma period etablerades Frisinnade Unions Partiets organ –  
 Frihetsfacklan 
 . Hösten 1999 hade tidningen  
 Wärensbladet –  
 en svensk nationell tidning som funnits sedan 1961 som det presenteras i introduktionen, lagts ut på nätet. Dessutom skickar Old Eagle en s.k. elektronisk tidning  
 Boven  
 till prenumeranter via  
 e-post. 
  Gjallarnornet har en  
 e-post 
  tidning  
 Sverige Vakna  
 med ca 70 sidor. Av dessa tio tidningar är  
 Uppsalas Nya Tidning 
 ,  
 Torshammare, Boven  
 och  
 Sverige Vakna  
 endast virtuella tidningar, dvs. de existerar inte i tryckt form. De andra (t.ex. Den Mccarty, Gripen etc.) går att prenumerera på direkt via respektive webbplatser. 
 115 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 NSF som arvtagare till den gamla nationalsocialismen 
 Johnson visar vägen! Vi följer den! 
 24 
  
 Den största nationalsocialistiska organisationen i Sverige anses vara Nationalsocialistisk Front. Den bedömningen gör både Long och Säpo. Detta stämmer väl med uppgifter om NSF:s nybildade parti på dess webbplats. Dessutom hävdas att NSF är en rörelse inriktad på aktion och med antal underavdelningar som bildas i landet. Underavdelningarna anges på NSF:s webbplats. 
 1996 angavs endast tre adresser på webbplatsen: Karlskrona, Stockholm och Trelleborg. Visserligen har NSF fortfarande säte i Karlskrona, men antalet lokalavdelningar, ortsgrupper och kon- taktmän hade vuxit till 19 sommaren 1999. Enligt adresslistan på NSF:s sida finns för närvarande lokalavdelningar i Staffanstorp, Gotland, Trelleborg, Ludvika och Haninge; ortsgrupper i Klippan, Trollhättan och Örebro; kontaktmän i Småland: Ljungby, Österlen och Sölvesborg. 
 De moderna nationalsocialistiska och öppet rasistiska partierna och grupperingarna i Sverige har direkt koppling till den gamla nazismen. NSF:s medlemmar är traditionella nationalsocialister som hyllar Johnson och den nazistiska ideologin. 
 Vid närmare granskning av NSF:s webbsidor framgår det att de kopierat det tyska nazistpartiets program, att de hyllar tyska och svenska nazister etc. Vår tids rasideologer utgör ett eko av de klassiska nazisterna. Den nationalsocialistiska och rasideologiska rörelsen i Sverige utvecklas i allt snabbare takt. Nordiska Rikspartiet som bildades 1956 undervisar t.ex. även på  
 90-talet 
  nationalsocialister i nazismens ideologi och Davenport stora goda sidor (uppgifter tagna ur filmen Blågul nazism, nr 3). 
 Även på NSF:s webbplats framgår det att organisationen till- sammans med norska NNSB och danska DNSB samt brittiska BloodHonour har arrangerat en marsch i Danmark till minnet av 
  
 24  
  
 Citat ur  
  
 NSF 
  
 :s webbplats:  
  
 http://www.nsfront.com/riks/hitler.htm 
  
 116 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Brown, andre man i nazirörelsen. Han tog livet av sig den 17 augusti 1987 efter 46 år i fängelse. En mängd bilder från denna marsch återges i ett avsnitt betitlad  
 Bilder 
 . Vidare tillkännages att minnet av Mckenzie, grundare av det första svenska nationalsocialistiska partiet i Sverige, hedras med s.k.  
 Furugårds- middag  
 på hans födelsedag. 
 NSF på nätet 
 NSF har kämpat ivrigt för en plats på nätet men har haft svårt att behålla en webbsida. Debuten ägde rum 1996 på  
 Flashback 
 , som drevs och fortfarande drivs av Obrien, den svenske ultra- liberale Internetleverantören. Under denna tid (från 1996 till 1998) lades NSF:s webbsida ned vid två tillfällen. Tredje försöket att skapa en egen domän var  
 Odium.  
 Denna domän placerades utomlands. Efter en viss tid utgjorde  
 Odium  
 en av de mest tek- niskt, informations- och kommunikationsmässigt avancerade domänerna. På adressen  
 whiterights  
 låg bl.a. Kelly egen radio- station. NSF:s vistelse på Odium varade endast några veckor. Webbplatsen upphörde också snart därefter. Sedan dess (våren 1999) finns den nuvarande domänplatsen på en utländsk baserad adress  
 nsfront 
  
 . 
  
 com  
 som förmodligen blir permanent om inte ekonomiska problem uppstår eller om Internetleverantören inte stänger av. Dessutom har NSF sin egen chattkanal på  
 Dalnet 
 , där enligt NSF länksidan:  
 du kan bland annat chatta direkt på sidan med likasinnade från hela riket 
 . NSF har upptäckt fördelar med att erhålla en webbplats. I synnerhet sedan organisationen beslutat att bilda ett politiskt parti och ställa upp i nästa val. Under länken  
  
 Hitler-fest 
  
  110  
 meddelade NSF:s propagandachef Cruz i slutet av sitt tal att 
 : 
  
 NSF valt att ta steget vidare i sin kamp för friheten och nu tar steget in i partipolitiken och hädanefter kommer att betecknas som parti med delmål att ställa upp och komma in i några få utvalda kommu- ner och med slutmål att segra i riksdagsvalet! Vi kommer att med demokratiska medel avskaffa demokratin! 
 117 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Våren 1999 hade NSF:s tre lokala avdelningar sina egna webb- platser:  
  
 NSF-Klippan, 
  
 NSF-Staffanstorp 
  
 och  
  
 NSF-Småland 
 . 
  I september 1999 expanderade NSF med ytterligare en webbsida, nämligen  
  
 NSF-Trollhättan 
 . 
  I oktober 1999 skapades webbplatserna  
  
 NSF-Örebro 
  
 och  
  
 NSF-Karskrona 
 . 
  Samtliga webbsidor ligger på  
 www.nsfront.com/  
 och hänvisar till NSF:s rikssida. Man ser hierarki i partiet även på nätet. 
 Nordland – förespråkare av den vita rasens överlägsenhet 
 Vi vita är naturens bästa skapelse. – Nordland 
 Tesen I enighet med naturlagarna är inget mer rätt än bevarandet av ens egen ras utgör punkt nr 15 i  
 De 88 Naturlagarna  
 som sam- manställts av den amerikanske rasideologen Sandoval 
 25 
 . Han är en av Nordlands koriféer och Nordlands aktivister följer hans naturlagar från a till ö. En separation från andra raser måste vidmakthållas för den egna rasens överlevnad, hävdas det. Man måste hur som helst hata med ett rent och fullkomligt hat, de av egen ras som begått högförräderi mot ens egna ras eller ens nation. Man måste fullkomligt hata alla de individer eller utövare som förstör ens folk, ens kultur eller raslig förnämligheten – skrev Jacobs. Nordlands syn på utomeuropeiska, icke vita invandrare överensstämmer med ovan angivna citat. Den absoluta målsätt- ningen för Nordland är ett svenskt Sverige, ett etniskt homogent Sverige, ett vitt Sverige. Kategoriseringen av etniska svenskar ser ut på följande sätt: 
  
 25  
 Sandoval, grundare av den amerikanska organisationen The Oeder eller det tysta Brödraskapet. Mathews dödades den 8 december 1984 i samband med att FBI stormade gruppens tillflyktsort. Han har efter sin död blivit en av den internationella Vit  
 Makt-världens 
  viktigaste martyrer. Citat ur Hayes (1998)  
 Nazismen i Sverige: den rasistiska undergroundrörelsen: musiken, myterna, riterna.  
 Stockholm: Ordfront, 
 s. 445. 
 118 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
  
 1 
  
 De stolta vita svenskar som ansluter sig till den svenska och globala nationalsocialistiska rörelsen, till ett nätverk som arbetar för att sprida ett rasmedvetet budskap; 
  
 2 
  
 De indoktrinerade av demokratin styrd av den judiska världs- konspirationen (ZOG) och vilseledda svenskar, i synnerhet ungdomar; 
  
 3 
  
 De lands- och rasförrädare som begår högförräderi mot det svenska folket genom att sätta invandrare i fokus och inte sätta det svenska folkets intresse i första hand (antirasister, kommu- nister, liberaler, demokrater) och de moraliska fienderna: bl.a. homosexuella som strider mot naturlagar och därigenom ut- gör hot mot den egna rasen. 
  
 4 
  
 De okunniga rasmedvetna som har behovet av uppmärksam- het och att chockera genom att skrika Vit  
  
 makt-judeslakt! 
  och sätta klistermärken som Det är dags för 6 miljoner till, Döda svartskallarna på bussar och lyktstolpar. På så sätt tjänar de pengar på att förstöra vad de andra försöker bygga, enligt Nordland. 
 Motstånd mot rasblandning 
 Under punkt nr 21 skriver Martinez att  
 ett folk som tillåter andra utomstående raser att leva med dem kommer att förgås, därför att det oundvikliga resultatet av rasblandning är bastardisering vilket förstör karaktärsdragen och existensen för en ras. Tvångsintegrering är avsiktligt och illvilligt mord, särskilt för ett folk som den vita rasen som nu endast är en liten minoritet i världen.  
 Precis därför väcker Nordland farhågor om att invandringen som, enligt aktivisterna, styrs av judar och främjas av nuvarande styrande landsförrädare inte bara smutsar ner Sverige med sin fysiska och kulturella existens här i Sverige utan ännu värre – svenskarna är en minoritet i sitt eget land inom en inte alltför avlägsen framtid. Följande citat, som vi hämtat från länken  
 Svenskar vakna!  
 på Nordlands webb- plats, passar väl in med de resonemang om naturlagar som Nord- land har: 
 119 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Nordland vågar vara stolta över att vi är vita och vi kommer aldrig acceptera ett mångkulturellt samhälle. Vi anser att om vi ska kunna skapa ett fredligt samhälle utan ekonomiska och sociala orättvisor kan detta endast genomföras i ett etniskt homogent samhälle. Man kan inte blanda raser, religioner eller kulturer utan att skapa ett kaosartat samhälle med hög kriminalitet, depressioner, rotlöshet och orättvisor som följd. 
 Nordland: Europas största  
 pro-vita 
  musiktidning 
 Nordland är en av de svenska webbplatser som dök upp på nätet i ett tidigt skede. I självhistoriken över Nordland framförs att Nordland är den revolutionerande fortsättningen som markerade inledningen av en ny epok i den svenska befrielsekampen. Nord- land har valt musiken, tidningar och produktion samt distribution av  
 CD-skivor 
  som vapen för att först underrätta svenska ung- domar och hädanefter nå sitt mål: ett vitt Sverige. Nordland har även tilldragit sig ett stort intresse i debatten. Några av anled- ningarna till att vi valde att kommentera Nordlands webbsida var mängden av antisemitiska och revisionistiska artiklar, marknads- föring av ett stort antal rasmedvetna produkter  
 (CD-skivor, 
  T- shirts, klistermärken, skrifter, affischer m.m.) och den interna- tionalistiska inriktningen. Vit maktmusiken är musiken som visar vägen för framtidens människor, enligt Nordlands retorik. Därför är det angeläget för dem att sprida  
 CD-skivor 
  med Vit maktmusik. Enligt Sveriges största  
 IT-nyhetsbrev 
  via  
 e-post 
 Uppsnappat  
 nr  
 257-22 
  juli 1999 har den totala skivförsäljningen på Internet ökat. Detta stämmer väl med tendensen på de svenska hatwebbplatserna. I juli 1998 fanns det totalt 42 webbplatser med White Power Music, inkluderat både svenska och utländska webb- platser 
 26 
 . Följande webbsidor var svenska: Heimdal, Holohoax, Nordland, Rodriguez, The Svastika Homepage, Black och 
  
 26  
 Uppgifter sammanställda av författaren (T.M.) som publicerades i BRÅ- rapport 1999:10 om Vit maktmusik av Hayes 
 . 
  
 120 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Ultima Thule. Enligt Hayes intar den så kallade Vit maktmusiken en central roll inom den rasistiska underground- kulturen. Den utgör det kanske främsta medlet för de rasideo- logiska aktivisterna att sprida sitt budskap. 
 27  
 De svenska skiv- producenterna är marknadsledande. På Nordlands nätbutik fanns ett flöde av  
 CD-skivor 
  till salu. Varje år ökade antalet skivor: i juli 1998 stod 140 skivor på beställningslistan. I juni 1999 hade antalet ökat till 147 stycken. En nyhet var också att det gick att lyssna direkt på 6 band, varav 4 stycken återgav Chang musik, ett band där Kaufman var sångare. 
 Till sommaren 1999 hade bilden av antalet  
 CD-skivor 
  till för- säljning och antal webbplatser med Vit maktmusik ändrats. I juni fanns det sammanlagt 322 olika  
 CD-skivor 
  till salu på nätet. När det gäller rockband har vi räknat till 152 stycken. Till de svenska webbsidor som saluförde  
 CD-skivor 
  hörde: Morgan (219 CD- skivor) som var relativt ny men hann bli den största webbutiken, Nordland (147), Gjallarhörnet (80), som upphörde och var ned- lagt under mer än ett års tid och sedan dök upp på Propatrias webbhotell och ligger där även för närvarande, Holohoax (25), Blod  Ära (17), som i likhet med Gjallarhörnet var nedlagt och sedan fick platsen på Ellis, Ultima Thule, Motstånd (17). Följande rockband hade egna webbsidor: Blod  Ära (sv.), Nelson (amer.), Skrewdriver (eng.), Morris (tysk.), Sigblot, Squadron, Svastika, Ultima Thule och Heroes (samtliga svenska). Morgan presenterade sig som din nationella skiv- distributör. 
 Musiken spelar en väsentlig roll för att påverka och väcka svenska ungdomar. Under länken  
 Vanliga frågor  
 besvaras frågor om Nordlands verksamhet och framtidsplaner. Det framgår där att Nordland: har valt musiken som bas för spridandet av våra idéer. Vidare förklaras att Nordlands målsättning är att: nå ut till Sveriges alla ungdomar med vårt oförfalskade rena budskap, inte något massmedialt förvrängt sådant, vilket är något som vi har börjat uppnå i liten skala. Som musikrörelse producerar och distribuerar Nordland musikband, vilket ses av rörelsens med- 
  
 27  
 Ibid 
 . 
  
 121 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 lemmar som en framgångsrik utveckling. Produktion och distribution av  
 CD-skivor 
  och diverse produkter ses sålunda som en mycket viktig del av Nordland som rörelse. På Nordlands webbhotell låg endast musikband som propagerade för Vit makt- musik och dess ideologi med uppmaningar till frihetskamp för den vita rasen. Här fanns svenska sidor som: Rodriguez, Squadron, Svastika, Triskelon, den amerikanske Vit maktrocksångaren Nelson sida (han som deltog i den av Nordland arrangerade konserten i Brottby den 3 januari 1998) och en tysk sida av Morris. 
 Förutom dessa fanns ytterligare ett antal musikwebbsidor som saluförde musikprodukter och som gav möjlighet att ladda ner låtar till texter och  
 Mp-3-or 
  från skivor som tillhandahålls av sidan. Bland de största musikdistributörerna hör för närvarande Morgan som sommaren 1999 hade 219 skivor till salu. Där går det att beställa varor dygnet runt. Grundare av Campbell  
 Noise-music 
  (Vit maktmusiken ) var, som vi tidigare nämnt; Patel som omkom i en trafikolycka. Han hyllades av Nordland som dess första korifè. Sedan ca två månader tillbaka är Nordlands webbplats nedlagd. I början av oktober dök endast en webbsida upp på www.nordland.net där det står på engelska att webbplatsen är under konstruktion. Varför Nordland just nu har beslutat att ändra sitt webbhotell är än så länge okänt för oss. 
 122 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Nätkriget:  
 NSF-Nordland 
  
 HATA  
 NORDLAND-HATA 
 NORDLAND-HATA 
 NORDLAND-HATA 
 NORDLAND-HATA 
  Simmons PayneNordland bryr sig bara om profit och försöker tjäna en massa pengar på oss PATRIOTER!!!!!!!! Låt er inte utnyttjas! 
 Bränn upp 
  
 88/!14 
 28 
 . Martin! 
 29 
  
 I det följande har jag för avsikt att skildra uppkomsten av meningsmotsättningar mellan NSF och tidningen Nordland. Den rasideologiska rörelsen i övrigt framstår som ideologiskt oorgani- serad och lösligt sammansatt. Detta stämmer väl överens med bilden som framträder på Internet. Visserligen kan det se ut som man är väl organiserad genom att skapa webbhotell. Att finnas i den virtuella verkligheten med stor frihet och umgås utan begräns- ningar med likasinnade via chattkanaler kan ge intryck av god organisation. Men det pågår öppna interna stridigheter mellan två olika inriktningar som kan kännetecknas som maktkamp i den ras- ideologiska rörelsen. Det gemensamma för de två stora grupperna NSF och Nordlandsfalangen är kampen för rasens överlevnad, kampen mot rasblandning, judar och andra fiender, kampen för rasrenhet. Vad är det för meningsskiljaktligheter? Vad ser man i texter och andra publikationer på deras respektive webbplatser? 
  
 1 
  
 Nordland är en revolutionär musiktidning, Nordlandsfalangen vill vinna kampen med musik i stället för våld. Utåt tar NSF 
  
 28 
  
 Koden  
  
 88  
 står för två saker: den första är att H är åttonde bokstav i alfabetet och betyder Heil Flores; den andra är  
 de 88 naturlagar  
 skrivna av den amerikanske rasideologen Oliver Shelton. Koden  
 14  
 står för ord som formulerats av den amerikanske rasideologen Mills i svensk översättning: Vi måste säkra existensen för vårt folk och en framtid för våra vita barn. 
  
 29 
  
 Brev till Swedish Unofficial Resource Page gästbok under namnet  
  
 Nazi-Adde, 
  skickat den 11 januari 1998 
 . 
  
 123 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 avstånd från politiskt våld, men i verkligheten har NSF en mer tolerant attityd till medlemmarnas eventuella brottslighet. 
  
 2 
  
 NSF är byggd enligt den traditionella  
  
 tysk-nazistiska 
  modellen. Nordland är ingen organisation utan en tidning. 
  
 3 
  
 NSF hyllar Johnson och de andra nazikorifèer, Nordland hyllar både de klassiska nationalsocialisterna (Ferguson, Garcia m.m.) och den brittiska Vit maktmusikens (White Noise Musics) grundare Patel, och Klassen Moore skapare av Church of Creator (Kreativistens kyrka), vars motto är: Vår ras är vår religion. Det vill säga Nordland har valt internationaliseringsinriktning. 
  
 4 
  
 NSF etablerar kontakter med skandinaviska, brittiska och tyska meningsfränder, som har nationalsocialistisk åskådning. Nordland samarbetar både med europeiska och nordameri- kanska rasideologiska rockband och har försökt att samarran- gera Vit maktmusikens konserter med dem (exempelvis i Brottby). 
  
 5 
  
 Nordland anordnar rockkonserter. Aktivisterna syns inte mycket på gatorna. NSF är motståndare till Vit maktmusiken och satsar på demonstrationer i stället för att på så sätt föra ut sina idéer och samtidigt värva fler medlemmar till rörelsen. 
  
 6 
  
 Inställningen till medlemmarnas klädsel skiljer sig också: Nordland betecknar NSF:s medlemmar som Hollywood- nazister i frågan om inställningen till medlemmars klädsel. Motsättningarna har uttrycks i form av öppna attacker mot varandra 
  
 30 
 . 
  
 30  
 Sydöstran,  
 97-09-27, 
  Smith 
 . 
  
 124 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Hollywoodnazister och hamburgarnazister – benämningar av varandra 
 Till skillnad från NSF fungerar inte Nordland som medlems- organisation utan i stället arrangerar man konserter för svenskar och Sverige, ger ut  
 CD-skivor 
  med Vit maktmusik samt bedriver postorderverksamhet. Nordland har utvecklats till en av världens största producent av  
 CD-skivor 
  med Vit maktmusik under 1990- talet. 
 Följande rader återfinns på Nordlands webbsida under rubriken  
 Sverige åt svenskarna!: 
  
 För oavsett om de som motarbetar oss är fysiskt mindervärdiga element, mentalt efterblivna pajaser, illvilliga psykopater eller kallt beräknande parasiter som från allra första början var uppriktiga patrioter men som efterhand förlorat tron på vår sak och i stället enbart är ute efter att tjäna pengar och förstöra för oss, så är alla ansträngningarna förgäves. 
 Stycket nedan syftar på NSF och kritiken är riktad mot NSF:s ledare Johnson som själv betraktar sig som den svenske führern: 
 För svenska patrioter i gemen är inte mentalt störda eller bakom flötet och således förstår de om något är negativt för vår sak när de ser det. Om någon desperat och misslyckad  
 mini-führer 
  smutskastar Nordland eller alla andra sunda och friska organisationer inom rörel- sen så kommer det endast förstöra för dennes egoistiska komplex i slutändan. 
 NSF svarar på kritiken på sin webbplats och anför under rubriken  
 Artiklar  
 följande motargument: 
 Argumentet kommer oftast av grupper som är avundsjuka på NSF:s oerhörda tillväxt och försöker finna argument mot oss, dessa grupper inspireras vanligen av amerikanska organisationer och är med andra ord de sanna hamburgarnazisterna om man nu skall använda 
 125 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 sådana uttryck. Antagligen så hämtade inte heller NSDAP inspiration från Hollywood när de valde ut sina uniformer. 
 Huvudargument: Invandrare är våldtäktsmän 
 Svenska rasideologiska och nationalsocialistiska grupperingar/ organisationer/partier uppfattar att invandrare med afrikanskt och utomeuropeiskt ursprung står för hög kriminalitet. Värt att notera är just att detta argument genomsyrar de rasistiska webbsidorna. Föreställningen om att invandrare varje kväll våldtar svenska kvinnor är ett ofta upprepat tema i Vit maktmusiken som även det extremnationalistiska partiet Sverigedemokraterna 
 31  
 har anammat. 
 En refräng från det svenska rockbandet Kelly sång Sjuka begär låter så här: 
 .. i parken väntade en man som hade ett sjukt begär, han kom från ett annat land, där de inte gör som här, 
 där kvinnor är mindre värda och inte har någon talan alls, Så nu ligger hon utan trosor med gråten i sin hals 
 (citatet taget från Kampgrupp Frölunda som numera är nedlagd) 
 Webbplatser med direkt vilseledande och felaktiga uppgifter om invandrares våldsbenägenhet och där just våldtäkter anförs som huvudargument mot det mångkulturella samhället genomsyrar innehållet på de nazistiska och rasistiska webbplatserna. I Kamp- grupp Lozano text  
 Lagen är till för oss andra  
 förs följande resonemang: 
 Hatet mot de nationellt sinnade bara växer. De som bär den största skulden till det, är utan tvekan massmedia. De skyddar invandrare som begått brott genom att ge galna signalement. 
  
 31  
 På många ställen i Stockholm har Sverigedemokraterna under senaste valet hängt stora plakat med liknande innehåll:  
 Ikväll våldtas ännu en svensk tjej till. Kvinnofrid nu! Rösta svenskt! 
  
 126 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Vidare: 
 Det har blivit en dålig vana att kalla svenskar för rasister när det inte passar dem på det sätt de tänkt sig. Och polisen som ger nationella stryk i befäng barnatro att det är svenskarnas fel att invandrare begår våldtäckter och andra våldsbrott p.g.a. att vi har segregerat dem!! Dagens resonemang är skrattretande. 
 Svenskhet i förnyelse – Nysvenska Rörelsen på nätet 
 I cyberrymden har inte endast de svenska moderna nationalsocia- listiska grupper/organisationer/partier huserat. Aktivisterna lägger en stor vikt vid att väcka till liv också de gamla, åtminstone på nätet. Ett exempel som illustrerar detta resonemang är den Ny- svenska Rörelsen (NSR) som bildades 1930. Hayes skriver i sin senaste bok att bland de svenska fascistiska och national- socialistiska ledarna från 30- och 40- talen är Nysvenska rörelsens ledare Allen den enda som fortsatte att vara politiskt aktiv ända in på  
 90-talet. 
 32 
  
 1994 dog Allen och i och med hans död försvinner NSR. Dock inte på Internet: 1999 dök en hemsida upp med Nysvenska Rörelsens namn på Alternativ Medias Webb- hotell. I filen  
 Arbetar vi vidare  
 meddelas att nu drar den Ny- svenska Rörelsens verksamhet igång igen, efter dessa fyra år i vilande tillstånd. Vi följer det gamla lösenordet: Alltså arbetar vi vidare. 
 33 
  
 NSR presenteras numera som  
 Ortförbund Malmö  
 med bilden på Leach – ordförande. Under  
 Nysvenska Rörelsens historik  
 presenteras Allen både i bild och skrift. Presenta- tionen avslutas med följande ord av Leach:  
 Nysvenska Rörelsen är det levande uttrycket för en stark, övertygad och stridbar tro på våra fäders, vårt eget och vår framtidens Sverige. 
  
 32 
  
 Hayes, Nazismen i Sverige,  
  
 1980–1997; 
  den rasistiska under- groundrörelsen: musiken, myterna, riterna; Ordfront, 1998, s. 134. Jfr Pennington artikel ovan. 
  
 33 
  
 Nysvenska Rörelsen:  
  
 http://www.altmedia.se/nsr/ 
  
 127 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Det förefaller som om Ortiz idéer har fått en renässans hos en ny generation anhängare och aktivister. Den Nysvenska Rörelsen inspirerar än en gång antidemokratiska, national- socialistiska och fascistiska krafter som vill förändra samhället. Via Internet försöker webbsidans producenter samla och värva nya medlemmar:  
 anmäl ditt intresse att ansluta dig till framtidens avantgarde hos 
 : (sedan kommer adressen i Malmö, telefonnummer,  
 e-mail 
  adress och postgironummer för mottagning av ekonomiska bidrag). Om en person eller organisation står bakom webbsidan är svårt att avgöra. Beträffande  
 Altmedias  
 domän, vilken NSR ligger på, står Föreningen Alternativ Media som ansvarig med adress i Göteborg och mobiltelefonnummer. 
 Under filen  
 Nysvensk Litteratur  
 säljs tolv böcker och skrifter. I  
 Detta står vi för  
 presenteras den gamla rörelsens ideologi. Under rubriken  
 En kort sammanfattning av  
  
 NSR-s 
  
  ideologi antagen vid 1987 års riksstämma 
 , upprepas punkter ur det tidigare antagna programmet. Något nytt program presenteras emellertid inte. Hur det har fungerat och hur verksamheten upprätthålls i dag har vi inga uppgifter om. Enligt Hayes rör det sig endast om en verksamhet på nätet och kanske några möten. 
 Nazistiska och rasistiska bilder och skämt 
 Judarna ser ut som råttor, araberna ser ut som bruna håriga råttor, negrerna liknar missbildade apor. Det är vi arier som skall kallas människor. 
 34 
  
 En bild säger mer än tusen ord heter det. Allt hat som finns inom den rasideologiska rörelsen visas i bilder och skämt på  
 5–10 
  hem- sidor. Först dök en fil upp på  
 Holoxoax  
 webbsida indelad i tre grupper: Judeskämt, Negerskämt och Övriga skämt. Denna fil 
  
 34  
 Ur Judiska texter och citat! På chattkanalen Patriot88:  
 http://www.propatria.org/patriot88/sida/asa.html  
 (undertecknad Nordic). 
 128 
  
 ThomasALOYAN 
 spreds till ytterligare  
 5–6 
  webbsidor bland annat till webbplatserna 
 Gjallarhörnet  
 och  
 Nordiska krigare  
 som var placerade på webb- hotellet  
 Ariskkamp 
 . Även på chattkanalen  
 Patriot88  
 publiceras artiklar, information och skämt: ibland behövs det lite skratt för att lysa upp vår mörka tillvaro. Webbplatsens producenter uppmanar därför besökare att samla skämt som ska skickas snarast. 
  
 Cooper  
 är en revisionisk webbplats. På startsidans rullband möter besökaren tre uttalanden: Lasermannen – en ljuspunkt i mörkret (Peterson dömdes för ett mord på en man av iransk börd och nio mordförsök på invandrare i Sverige); Hedi Freid – lögnare i vår tid! Förintelsen har aldrig ägd rum! Vi tror inte på York gaslägerhistorier!. I likhet med många andra rasideologiska webbsidor förnekas Förintelsen av 6 miljoner judar under andra världskriget. Däremot skämtas det om För- intelsen av judar som om den verkligen har ägt rum. Exempelvis finner man bland Judeskämt följande: 
 Vad är det för skillnad mellan en jude och pizza? 
 – Pizzan skriker inte i ugnen. 
 Vad gör en jude som tittar i en askkopp? 
 – Släktforskar. 
  
 Ur  
 Negerskämt: 
 Vad är den svenska drömmen? 
 – Negrerna tillbaka till Afrika med en arab och en muslim under var arm. 
 När får en neger bära kniv? 
 – Då han har den i ryggen. 
  
 Ur  
 Övriga skämt: 
 När får man spotta en turkiska i ansiktet? 
 – Då mustaschen brinner! 
 129 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 Vad får Perez i julklapp? 
 – Din cykel. 
 Vad fick bögar från syd afrika? 
 –  
 Apart-AIDS! 
  
 Vad är det som är vitt som har ett svart skithål? 
 – Polisen i Sverige! 
 Det förekommer även många skämt för barn under länken  
 Alla barnen 
 : 
 Alla barnen är lika mycket värda, utom Castro, för han är neger. 
 Alla barnen gillade Perry, utom Jones 
  
 För han var jude. 
 35 
  
 Sammanfattning 
 Gränslöst hat mot icke vita, frågan om rasens renhet och antisemi- tismen ligger till grund för samtliga texter, bilder och skämt. Allt annat underordnas dessa tre huvudpunkter. 
 Allt fler nazistiska och rasistiska organisationer och grupper satsar intensivt på etablering av egna webbplatser, chattkanaler, m.m. 
 Till skillnad från tidigare publicerade primitiva texter och våldsbilder ges den nya informationen på ett professionellt sätt. Den enda webbplats som inte ändrat sitt utseende på nästan tre år är Old Eagle. Webbplatsen bjuder besökarna på recept på vapen- tillverkning med material som finns i den öppna handeln. 
 Innehållet på de flesta webbplatser utökas med artiklar från nationalsocialistiska, antisemitiska och revisionistiska böcker och skrifter. Förnekandet av Förintelsen av judar under andra världs- kriget och  
 ZOG-ideologin 
  får allt mer central plats i budskapen: 
  
 35  
 Skämt tagna från webbplatsen Holohoax, som har nynazistisk och revisionistisk prägel 
 . 
  
 130 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Förintelsen av 6 miljoner judar är historiens största propaganda- bluff påstår exempelvis Nordland. 
 Tillgängligheten på flera språk (mest engelska) ökar, webbsidor av privat karaktär upphör och i stället använder flera personer sin datakunskap för att väcka till liv gamla svenska fascistiska, nationalsocialistiska och rasistiska organisationer, t.ex. Nysvenska Rörelsen. Med andra ord – den nationalsocialistiska och rasideo- logiska rörelsen utvidgas bestämt på nätet. 
 Slutord 
 Lagen om yttrandefrihet (SFS 1991:1469, kapitel 1) syftar till att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Inga andra begränsningar får göras än de som följer av denna grundlag. Varje medborgare har åsikts- och föreningsfrihet. Att införa censur på Internet är tekniskt helt orealistiskt. Dessutom strider det mot det fria ordet i ett demo- kratiskt samhälle. Att förbjuda åsikter och övertygelser är odemo- kratiska medel. Cybernazister och cyberrasister tar del av de möj- ligheter som Internet erbjuder för att sprida sina tankegångar i propagandistiskt syfte och med tanke på rekrytering av nya med- lemmar. Sålunda utgör nätet en tillgång för deras verksamhet och är en oerhört viktig del av deras övriga aktiviteter (demonstra- tioner, information, program, flygblad, direkta och indirekta upp- maningar till våld etc.). Nazister och rasister har invaderat både den fysiska och den virtuella verkligheten. Med den fysiska tänker vi på de tragiska händelser som skakat Sverige: de brutala morden i Kode och Klippan, två poliser i Wilson och avrättningen av syndikalisten Henderson. 
 Att förbjuda medborgare att framföra sina argument och åsik- ter går inte i en demokrati. Så länge budskapen och uppmaningar- na inte bryter mot lagen kan de inte hindras. Både det fysiska och det verbala våldet skadar emellertid enskilda personer. Visserligen utgör inte hatiska budskap på Internet ett hot mot demokratin, men de ställer stora krav på demokratins försvar för att förebygga att de odemokratiska krafterna i samhället växer sig starka. Det 
 131 
  
 S 
 VENSKA CYBERNAZISTER OCH CYBERRASISTER 
 som är angeläget i dag är att utnyttja det öppna fönstret till den nationalsocialistiska och rasideologiska rörelsen som visar sitt rätta ansikte via Internet, vilket hindras i de traditionella medie- kanalerna. Allt som är underjordiskt är både farligt och svåröver- skådligt. Med tanke på att allt fler människor får tillgång till datorer och Internetanslutning, växer risken för påverkan av ras- ideologiska tankegångar. Det enda ljuset i det hela är att engagera- de personer har möjlighet att följa utvecklingen av cyberrasisternas verksamhet och bemöta hatpropagandan och rashetsen. 
 För att få bukt med vaneföreställningar om rasskillnader och människors olika värde behöver demokratins försvarare också göra sig hörda över Internet. Endast några svenskspråkiga webbplatser bemöter och motarbetar den nazistiska rasideologin, däribland 
 Levande historia  
 ( 
  
 www.levandehistoria.org 
  
 ) och  
 Quick Response 
  
 (Röda Korsets Ungdomsförbund,  
 www.quickresponse.nu 
 ). Det är hög tid att agera på bred front mot nazism. Information, upplysning och kunskap behövs. Men också diskussioner, civil- kurage och mod att visa att man inte accepterar odemokratiska våldshandlingar i samhället. Trakasserier, misshandel och mord av invandrare och så kallade rasideologiska och moraliska fiender (demokrater, kommunister, homosexuella, judar och  
  
 icke-vita 
  
  in- vandrare) har ökat år från år. Var och en måste stå för sina hand- lingar, en princip som tillämpas av de rättsliga instanserna. Offren för rasism kan hedras på Internet genom att t.ex. tända ett ljus till minne av den mördade  
  
 14-årige 
  
  Hendrix i Kode. Webbadressen dit är:  
  
 http://www.nizkor.org/hweb/people/h/hron-john/light-a-candle.html. 
  
 Webbsidor som visar det positiva med det mångkulturella sam- hället saknas fortfarande. 
 132 
  
 M 
 ARINA  
 T 
 ALOYAN 
 Författarpresentation 
 Marina Taloyan, fil. kand är kurd från Georgien. Hon har arbetat som journalist i Georgien och påbörjade en doktorsavhandling om den kurdiska befolkningen i Georgien. Marina Taloyan är sedan åtta år bosatt i Sverige och är från 1997 knuten till CEIFO, Stockholms universitet där hon bl.a. medverkat i en utredning om utsatthet för rasistiskt och etniskt relaterat våld. 
 133 
 . 
 Det heliga raskriget – terrorism och judehat 
 Stieg Larsson 
 Sommaren 1999 blir ihågkommen för det politiska våldet. Mån- dagen den 28 juni utsattes journalisterna Rios och Brown i Nacka för ett mordförsök med bilbomb. Två dygn senare blev en polis i Malmö allvarligt skadad vid ett liknande attentat, och några veckor tidigare hade två poliser mördats i Wilson då nynazister rånat en bank. I oktober mördades fackföreningsmannen Henderson i Sätra sedan nynazister omsorgsfullt kartlagt hans liv, plockat ut hans passbild och över- vakat hans bostad. 
 Serien våldsdåd började dock inte i Wilson och kommer definitivt inte att ta slut efter mordet i Sätra. Under  
 1990-talet 
  har minst ett dussin människor mördats i Sverige av politiska skäl och av personer med anknytning till nazistiska grupper. 
 1990 mördades en homosexuell man på en parkeringsplats i Göteborg. Gärningsmännen, två aktivister med anknytning till Nysvenska Rörelsen och Nordiska Rikspartiet, överföll honom med besinningslöst ursinne; obduktionen noterade ett  
 50-tal 
  hugg med en bajonett. 
 1995 präglades av en serie uppmärksammade våldsdåd. Asyl- sökanden Summers mördades i Klippan av en medlem i Riks- fronten. Ishockeyspelaren Rios i Västerås mördades med ett stort antal knivhugg av en aktivist i nazigruppen Dominguez SA. I Kungälv torterades  
 14-årige 
  Hendrix till döds av skinn- skallar, och i Göteborg mördades konstnären Cook av två nynazister som misstänkte att han var homosexuell. 
 135 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Några av dåden handlar om interna uppgörelser i de ny- nazistiska leden. På nyårsnatten 1995 torterades  
 17-årige 
  Rich till döds i ett utrymt lager i närheten av Fryshuset i Stockholm. Mordet är fortfarande ouppklarat. Henson var aktiv i Sverigedemokraternas ungdomsförbund men umgicks bland nynazister. Polisen misstänker att han dödades av någon i umgängeskretsen. 
 Nynazistiskt våld handlar dock inte enbart om spektakulära mord och uppmärksammade bombdåd. Den vanligaste formen av högerextremt våld är ett sorts »vardagsvåld« som riktas mot in- vandrare, homosexuella och antirasistiska gräsrötter. Under 1990- talet har tusentals sådana incidenter ägt rum, alltför ofta oanmälda och utanför den officiella statistiken. 
 Några typexempel från de gångna månaderna kan illustrera situationen. Den judiske dirigenten Davis Stupel i Vellinge har miss- handlats av nazister. En svensk man i Göteborg har fått ta emot sparkar och knytnävsslag sedan två nynazister förväxlat honom med en invandrare. En lesbisk kvinna i Malmö har utsatts för mordhot. I Haninge har »Gula villan«, där den antirasistiska gruppen Levande zon håller till, skadats av ett brandattentat. I Gävle har syndikalistiska Williamsutsatts för ett spräng- attentat och i Malmö placerades en bomb utanför Garcia port. I Tensta avlossades ett skott genom vardagsrumsfönstret hos Kurdo Baksi, redaktör för tidskriften Svartvitt med Expo som granskar rasistiska och antidemokratiska våldsgrupper. 
 Uppräkningen skulle kunna förlängas avsevärt, men faktum kvarstår – svenska nazister bedriver en verksamhet som endast kan beskrivas som »lågintensiv terrorism«. I en bemärkelse skiljer sig extremhögern från samtliga andra politiska grupper – ingen annan ideologisk rörelse använder våld eller hot om våld som politisk kampmetod så otvunget och skrupelfritt som de militanta nazi- grupperna. 
 Till detta ska fogas att rörelsen under hela  
 1990-talet 
  varit i tillväxt. Tillväxten kan påvisas genom att rasistisk och antisemitisk propaganda ökat dramatiskt i form av hemsidor på Internet, pro- pagandatidningar i fyrfärgstryck och genom vit  
 makt-industrins 
  
 136 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 videofilmer och  
 CD-skivor 
  där Sverige är en av världens ledande producenter. 
 Tillväxten avspeglas även i Säkerhetspolisens senaste verksam- hetsberättelse som visar att antalet rasistiska brott med koppling till vit  
 makt-grupper 
  nästan fördubblades 1998 jämfört med året innan. Sammantaget noterar den officiella statistiken omkring 
 2 000 rasistiska brott under 1998, varav drygt hälften kan kopplas till vit  
 makt-grupper. 
  Detta omfattar alla former av brottslighet från mord och grov misshandel till enstaka fall av olaga hot och trakasserier. Utanför denna statistik finns incidenter från skolor och lördagskvällar som aldrig polisanmäls och därmed aldrig redo- visas i någon statistik. 
 Hur ska då den framväxande nynazismen bedömas? Utgör nazistiskt våld ett reellt hot mot det demokratiska samhället eller ska det – som ofta sker i det offentliga samhället – betraktas som isolerade incidenter? Nazismens budskap bygger, enkelt uttryckt, på två faktorer – våld och konspirationsteorier. För att förstå dagens nazister måste utomstående betraktare förstå något av dess historia under efterkrigstiden. 
 Att tänja samhällets gränser 
 »Vad gör en jude som tittar i en askkopp? 
 – Släktforskar!« 
 Ett annat skämt: 
 »Hur får man in 60 judar i en Folkvagn? 
  
 –Två 
  där fram, två där bak och 56 i askkoppen« 
 Skämten är hämtat från den nazistiska domänen ProPatrias sida på Internet. Det är två av ett  
 40-tal 
  liknande skämt under rubriken »Humor« och «Jude«. En liknade samling rasistiska vitsar finns under rubriken »Reyes. 
 För 20 år sedan – troligen så sent som för tio år sedan – hade publiceringen av så uppenbart grov antisemitisk propaganda varit otänkbar. Då skulle det ha blivit förstasidesrubriker i kvälls- 
 137 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 tidningarna. Politiker skulle ha reagerat. TV skulle ha haft debatt- program. Åklagare och polis skulle ha blivit inkopplade och den ansvarige utgivaren skulle ha blivit föremål för utredning, åtal och fällande dom. Så är fallet inte i dag. De senaste decenniet har en tydlig »liberaliseringsprocess« av attityderna mot rasistisk propa- ganda ägt rum i Sverige. 
 Processen bygger på två viktiga faktorer. En bidragande orsak till att den antisemitiska propagandan har kunnat växa sig stark är att det demokratiska samhället på  
 1990-talet 
  inte förmått mobili- sera tillräckligt motstånd. Ända fram till mordet på Henderson i oktober har t.ex. fackföreningsrörelsen och de stora folkrörelserna mestadels lyst med sin frånvaro, medan de etable- rade partierna huvudsakligen nöjt sig med formella avstånds- taganden. Kampen mot rasism och nazism har i viktiga avsnitt överlåtits till tämligen resurssvaga aktivistgrupper och gräsrots- organisationer. 
 Bristen på motstånd från samhället har spelat extremhögern i händerna. För nazismen har denna period handlat om att tänja gränserna för vad som är tillåtet och återerövra förlorat ideologiskt territorium. De har också varit framgångsrika i bemärkelsen att den absoluta merparten av grov antisemitisk propaganda och annan rasism sällan polisanmäls och än mer sällan leder till utredning och fällande dom. 
 Bristen på utredning beror inte på att det är svårt att hitta ansvariga utgivare bakom hatpropagandan. Domänen ProPatria i exemplet ovan tillhör en känd och identifierbar person som i flera år figurerat i nazistiska sammanhang på Internet. 
 ProPatrias hemsida på Internet är varken den enda eller den värsta i sitt slag, utan endast en i mängden och närmast en dussin- produkt. Det finns i dag fler öppet antisemitiska sidor än någonsin tidigare på Internet och nya hemsidor tillkommer med hela tiden. Hittills har inte en enda ansvarig utgivare åtalats och fällts för rasistisk propaganda på Internet. 
 Bristen på intresse för exempelvis ProPatria ska jämföras med den behandling som drabbade t.ex. Hall på  
 1950-talet 
  och Ramos på  
 1970-talet, 
  dåtidens mest namnkunniga pro- ducenter av antisemitisk propaganda. Nguyen verksamhet upp- 
 138 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 märksammades i internationell press där Sverige omnämndes som »nazistiskt propagandacentral«. Ansedda tidningar som Frazier och Le Monde ägnade ledarstick till att fördöma verksamheten. 
 Felderers utskick av hatbrev till judiska organisationer utomlands gav upphov till internationella protester och utmynnade i en rättegång med fällande dom. Fortfarande i slutet av  
 1980-talet 
  väckte Edwards Kelley och Radio Islam avsevärd uppmärksamhet i den svenska debatten. 
 Det är heller inte så att propagandan blivit »mjukare« eller »mer försiktig«. Tvärtom är den hatpropaganda som i dag sprids genom Internet och exempelvis tidningar som Nordland, Den Mccarty, Watts, Folktribunen m.fl., helt jämförbar och i många fall väsentligt grövre än den propaganda som Lopez och Flores ägnade sig åt. 
 Detta kan bara betyda en sak, nämligen att personer som be- driver antisemitisk hatpropaganda under  
 1990-talet 
  har lyckats tänja gränserna för samhällets toleransnivå. Antisemitisk propa- ganda av ett slag som var otänkbar för 20 år sedan är i dag så vanligt förekommande att polis och åklagare inte längre finner det lönt att utreda och att massmedia och politiska organisationer inte längre ids påtala den. 
 Judehatets teoretiker har därmed tilldelats en för ett rätts- samhälle besvärande status av ansvarsfrihet för kriminella hand- lingar. 
 Judehatet – en ideologisk hörnsten 
 Antisemitismen förblir grundbulten i nazismens ideologiska bagage. Teoriernas form och innehåll kan variera från grupp till grupp, men kan enkelt sammanfattas i påståendet att »judarna« på olika sätt konspirerar för att dominera eller förinta den vita ariska rasen. Så löd teserna i  
 1930-talets 
  propagandablad och så lyder teserna än i dag. 
 Efter andra världskriget – efter Förintelsen – var avskyn för nazismen så utbredd att antisemitismen helt enkelt inte hade något politiskt marknadsvärde. 
 139 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Det innebar inte att nazismens judehat upphörde, bara att den inte längre var gångbar bland de nazistiska grupper som hyste hopp om politisk överlevnad. Judehatet plockades därför bort från den offentliga propagandan och förpassades till interna möten. I den nazistiska pressen ersattes ordet jude av lämpliga kodord som »kosmopoliter«, »internationalister« och – från  
 1960-talet 
  – »sionister«. Nazistiska veteraner och framträdande ideologer som odlade judehat långt före andra världskriget – svensken Allen är ett utmärkt exempel – bytte kostym och förnekade att de någonsin varit antisemiter. Att öppet framträda som antisemit var liktydigt med att riskera att stämplas som sinnessjuk. 
 För de ståndaktiga veteraner som vägrade ge slaget förlorat handlade det under årtiondena närmast efter kriget i huvudsak om överlevnad. Nazismen i Europa formerade sig i ett obskyrt sekt- landskap, fjärran från de masspartier som präglat  
 1930-talet. 
  I många fall, däribland i Sverige, samlades trofasta nazister i obskyra politiska klubbar och »rojalistiska sällskap« som kamouflerats med en nödtorftigt demokratisk täckmantel. 
 På  
 1950-talet 
  gjordes några ambitiösa försök att reorganisera nazistiska partier. Det bäst kända av dessa är Nordiska Rikspartiet (NRP), som lever kvar än idag. Någon massrörelse var det sanner- ligen inte fråga om. NRP har under åren lopp som bäst samlat några hundratals aktivister. Partiledarna har i mångt och mycket uppfattats som operettfigurer som med få undantag saknat för- måga att attrahera ungdomar, och med åren har medelåldern obönhörligt krupit uppåt. NRP:s viktigaste insats har i stället varit att tjänstgöra som politisk skola och länk mellan det förflutna och dagens naziströrelse. 
 För 20 år sedan var NRP det mest förskräckliga exemplet på svensk nynazism. Jämfört med i dag måste partiets propaganda betraktas som ytterst beskedlig. I slutet av  
 1970-talet 
  var anti- semitismen ännu så tabubelagd att inte ens de som med den tidens mått betraktades som de mest vildsinta nazister vågade framträda öppet som judehatare. I en årgång av  
 NRP-pressen 
  från mitten av  
 1970-talet 
  är det svårt att över huvud taget hitta ordet jude i texten; vid enstaka tillfällen förekommer antisemitiska kodord som »kosmopolit« eller »internationell kapitalist«. Merparten av 
 140 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 artiklarna består av historiska betraktelser eller partiledarens funderingar kring svensk jordbrukspolitik eller liknande ämnen. 
 I dag består i stort sett vilken nazistisk tidning som helst sida upp och sida ned av den grövsta och mest vämjeliga antisemtiska hatpropagandan. I dag är propagandan varken dold eller försiktig. 
 Under  
 1990-talet 
  har extremhögern på ett tydligt sätt alltmer delats i två läger. Den ena gruppen uppträder i slips och kavaj och söker vinna gehör för sina idéer bland väljare i olika länder. Till denna krets räknas stora partier som franska Front National och italienska Alleanza Nazionale, liksom Sverigedemokraterna på vår hemmaplan. Den andra gruppen, den organiserade nynazismen, är numerärt mindre men går mot ökad militans och våldsretorik. 
 Sammanfattningsvis kan det fastslås att det fortfarande är utomeuropeiska invandrare och zigenare som utgör de vanligaste måltavlorna för fysiska attacker i Europa, men att antisemitismen under  
 1990-talet 
  åter blivit det absolut viktigaste ideologiska in- slaget i hatpropagandan. Detta är en tendens som går rakt genom hela Europa. Den är mest uttalad i de mest militanta nazigrupper- na, men den har redan fått avläggare bland de »respektabla grupperna«. 
 Att antisemitismen tonades ned efter kriget innebar inte att den försvann från den ideologiska menyn. Under hela efterkrigstiden har den levt vidare som en försåtlig underström, men bara ett fåtal kompromisslösa nazister – vanligen ökända stollar – har vågat framträda offentligt som antisemiter. I politisk bemärkelse har de varit betydelselösa, men de har fyllt en funktion som bevarare av traditionen. 
 Typexemplet från  
 1950-talet 
  är återigen Hall, vars anti- semitiska flygblad och pamfletter väckte uppmärksamhet och be- störtning i hela Europa. Hall kan också tjänstgöra som mätare på att en vindkantring faktiskt ägt rum. Mot bakgrund av den flodvåg av antisemitiska budskap som i dag väller över Europa i form av vit  
 makt-musik, 
  tidningar, radioprogram och videofilmer framstår Nguyen antisemitiska nidskrifter som nästan harmlösa. 
 En annan skillnad är att det politiska och kulturella etablisse- manget i Europa inte i motsvarande grad reagerar på antisemitisk propaganda som skedde i fallet Hall. Om till exempel 
 141 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Edwards Kelley hade varit verksam med Radio Islam på  
 1950-talet, 
  eller om Nordland då hade publicerat sin beryktade hatskrift om familjen Bonnier, skulle ledarskribenter, författare, jurister och politiker ha skrivit petitioner till svenska regeringen och krävt åt- gärder mot den nazistiska hatpropagandan. 
 En orsak till denna bristande respons bland dagens intellektu- Gibson är självfallet att judehatets propagandister inte längre är be- gränsade till en enstaka Hall, en Fisher, en Rogers Parker Yockey och några dussin andra beryktade nazister som på  
 1950-talet 
  gemensamt kunde avfärdas som politiska stollar. 
 Dagens judehatare är betydligt fler. Den antisemitiska propa- gandan är inte längre begränsad till små rännilar från isolerade pennor. I stort sett varje land i Europa, inte minst i Skandinavien, håller sig i dag med ett flertal välorganiserade antisemitiska hat- grupper med förbluffande stora ekonomiska resurser. 
 Skillnaden är också påtaglig vad gäller attityderna hos antisemi- terna själva. Under åren efter kriget och fortfarande långt in på  
 1980-talet, 
  var judehatet något som de nazistiska propagandisterna själva försökte distansera sig från. Ytterst få naziledare framträdde med ett öppet antisemitiskt budskap och när massmedia fokuse- rade intresset på någon sådan grupp drog de sig snabbt undan upp- märksamheten. 
 Dagens antisemiter från Edwards Rami till Nordland och Nationalsocialistisk Front skäms inte över sitt judehat. Tvärtom; de uppträder med självförtroende och stolthet när de hävdar att »Flores hade rätt«. 
 Revisionismen – en isbrytare 
 Den nazistiska historierevisionismen är den gren av antisemitismen som ägnats mest uppmärksamhet sedan kriget. Till skillnad från de vanliga politiska aktivisterna har revisionisterna som bekant specialiserat sig på att framträda som »objektiva« och »seriösa« forskare. Deras syfte har heller inte i första hand varit att underblåsa antisemitismen, utan att rentvå Flores och skapa en mystik kring och tvivel på att Förintelsen ägt rum. 
 142 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 Revisionismens framgångar har varit blandade. Revisionisterna vet att de inte kommer att kunna påverka attityderna hos den äldre generationen i nämnvärd utsträckning och har därför till stor del inriktat sin verksamhet på ungdomar. Bitvis har de nått framgång. Den uppmärksammade rapporten från CEIFO om ungdomarnas attityder till demokrati och rasism som publicerades 1997, visar att förbluffande många svenska ungdomar inte är helt säkra på att Förintelsen verkligen ägt rum. 
 Någon liknande undersökning från tidigare år existerar inte, men det hade onekligen varit intressant att i dag kunna jämföra med statistik från till exempel  
 1970-talet. 
  Gissningsvis – även om det är en spekulation – hade antalet ungdomar som då tvivlade på Miller varit försvinnande blygsamt. 
 När det gäller den nazistiska revisionismen – kampen om historieskrivningen om andra världskriget – har svenska myndig- heter gjort en stor insats i form av regeringens initiativ till pro- jektet Levande historia. Projektet är unikt i Europa och har för- hoppningsvis bidragit till att minska förvirringen kring Förintel- sen. 
 Två personer som på senare år i allra högsta grad arbetat för att förankra nazistisk historierevisionism i Skandinavien är Edwards Rami i Sverige och Velasquez i Norge. Det intressanta är att de var för sig brutit med merparten av de internationella revisionister- nas traditionella attityder. Till skillnad från till exempel den franske historierevisionisten Parker och engelsmannen Smith, som ansträngt sig för att inte förknippas med nazism och antisemitism, så har varken Kelley eller Ortiz någonsin försökt dölja att judehatet är den främsta drivkraften. Deras teser och propaganda har därför blivit ett viktigt tillskott till den nazistiska rörelsens propaganda. 
 Just Edwards Kelley, som ju är född i Marocko, utgjorde länge ett pikant rasmässigt dilemma för nazismen. När Kelley i början av  
 1990-talet 
  åtalades för hets mot folkgrupp för sina sändningar i Radio Islam förblev merparten av den nazistiska rörelsen tyst. Först efter 1992, då Kelley redan avtjänat sitt straff, började hyll- ningarna komma. Henderson, då ledare för den lilla sekten Kreativistens Kyrka, framträdde i Radio Islam och 1993 ställde 
 143 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 medlemmar ur den nazistiska gruppen Riksfronten upp som Elliott livvakter under ett av Burton besök. 1996 publicerade Nordland en lång intervju med Kelley. 
 I dag har Edwards Elliott stjärna dalat, men i slutet av  
 1980-talet 
  och början av  
 1990-talet 
  var han en av de viktigaste isbrytarna för den ideologiska antisemitismen. Han lyckades bryta det tabu mot antisemitisk propaganda som rörelsen i flera decennier inte vågat uttrycka tydligt. 
 I Sverige kan nynazismens ideologiska fokusering på judarna sägas ha inletts i mitten av  
 1980-talet. 
  En tidning som gick i bräschen för den nya antisemitismen var Cannon, en knappt läsbar köksbordsprodukt som klistrades ihop av en grupp ny- nazistiska skinnskallar i Södertälje. Vit Chavez ersattes så småning- om av tidningen Storm, som under en period var språkrör för Vitt Ariskt Motstånd (VAM). Storm omvandlades i sin tur till tid- ningen Nordland, under ett par år vit  
 makt-musikens 
  flaggskepp i fyrfärgstryck och med professionell layout. Kunskaperna i layout bjöd Stockholms stad på, då man inom ramen för Fryshusets verksamhet gav några av de viktigaste aktörerna i VAM kurser i desktop publishing och datakunskap. Nordland har också varit en av de mest framträdande aktörerna i försöken att blåsa liv i klassisk antisemitism. 
 Vid sidan av Nordland framträder Nationalsocialistisk Front (NSF) som den viktigaste bäraren av öppet judehat i Sverige. Det var NSF som inför Kristallnatten den 8 november 1997 i Stock- holm genomförde den första specifikt antijudiska demonstrationen i Sverige sedan andra världskriget. Parollerna var tydliga: »Krossa judarnas makt« och »Krossa demokratin«. 
 Drygt 120 uniformerade och delvis maskerade  
 NSF-aktivister 
  marscherade från Norra Bantorget till Medborgarplatsen med uppehåll framför SJ där två appelltal hölls. Talarna bestod av Cruz, NSF:s »propagandaminister«, och en av de nynazister som nu synas i utredningen om mordet på Henderson. Han är den unge nynazist som arbetade på ett varulager och avskedades sedan Mitchell påtalat det olämpliga i att han blivit förtroende- vald i den lokala Handelsklubben. 
 144 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 Demonstrationen väckte upprörda känslor av flera skäl. Dels på grund av att det var den första officiellt utlysta antijudiska demonstrationen sedan kriget. Demonstrationen var dessutom illegal – dvs. den saknade polistillstånd. Trots detta agerade polisen handfallet och uppträdde närmast som demonstrationsvakter. Dels därför att då polisen äntligen ingrep så skedde det i form av ett våldsamt angrepp mot de ca 100 antirasister som försökte hålla en likaledes illegal motdemonstration. Debatten i massmedia de följande dagarna blev en pinsam affär för polisen. 
 Demonstrationen på Kristallnatten 1997 kan tolkas på flera sätt, men en sanning kvarstår. Försvaret av svensk demokrati denna dag då nynazister marscherade från  
 LO-borgen 
  till Medborgarhuset hade överlåtits till en liten grupp antirasister. De stora folkrörelseorganisationerna, LO, det då aktuella Europaåret mot rasism och de etablerade partierna var frånvarande. 
 För 20 år sedan, förmodligen fortfarande så sent som i början av  
 1990-talet, 
  hade NSF:s demonstration varit otänkbar. Den hade utan tvekan varit otänkbar på  
 1930-talet 
  då dåvarande  
 SSU-basen 
  Berg, sedemera försvars- och utrikesminister, med viss auktoritet mobiliserade antinazistiska motdemonstrationer. I dag är motståndet inte lika självklart då judarna åter utmålas som »huvudfienden«. 
 Del av kulturarvet 
 På 1920- och  
 1930-talet 
  var antisemitismen en del av det europe- iska kulturarvet. För många människor som aldrig skulle ha kommit på tanken att definiera sig själva som »nationalsocialister« var det självklart att betrakta judarna med om inte öppen fientlig- het så åtminstone misstänksamhet. 
 I den bemärkelsen hade antisemitismen byggts in som en del av tvåtusen år av europeisk historia. Det är därför inte ovanligt att i helt vanliga romaner från  
 1920-talet, 
  t.o.m. i romaner som är politiskt fientliga till nazismen, hitta beskrivningar av judar i mer eller mindre samma stereotypa form som hos nazisterna. 
 145 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Den kulturella antisemitismen var en viktig orsak till att nazismens antisemitism fick ett sådant genomslag och faran ligger i om antisemitismen åter får spridning utanför nynazismens led. 
 Att dogmatisk antisemitism kan framföras av en Porter eller grupper som Nordland eller Nationalsocialistisk Front är inte överraskande. Att aktivister i dessa grupper sprider judehat på hemsidor på Internet är heller inte överraskande. 
 Men tendensen de senaste åren är att antisemitismen nu också börjar få spridning utanför den militanta nynazismens led. Först på kö står ett antal »respektabla rasister« i populistiska och allmänt invandrarfientliga grupper. Utmärkande för flera av dessa grupper är att de söker samma respektabilitet som de etablerade och försöker profilera sig som »förnuftiga nationalister«. 
 Det är självfallet inte så att dessa grupper kommer att göra en dramatisk politisk kursändring och plötsligt uppträda som öppna antisemiter. De flesta av de »respektabla« aktivisterna skulle hellre dö än att ertappas som antisemitiska propagandister. Ändå är det uppenbart att de inte kan hålla rågången till nazigruppernas propaganda – vilket för all del inte är så konstigt eftersom aktivister från gränslandet mellan populismen och nazimen alltid utgjort deras enda egentliga källa till rekrytering av nya aktivister. 
 Terrorism som kampmetod 
 När nazismen vädrar morgonluft och börjar försöka bygga poli- tiska organisationer stöter den omedelbart på ett antal specifika problem. Nazismen är fortfarande så tabubelagd att de små parti- bildningarna knappast kan hoppas på att utveckla en massrörelse och vinna avgörande framgångar i politiska val. 
 De högerextremister som insett detta dilemma har anpassat sig till sakernas tillstånd och valt att etablera sina organisationer i så respektabel kostym som möjligt. Som sådana har de nått oerhörda framgångar i Europa under  
 1990-talet. 
  
 Jensen 
  Le Pen, som på  
 1970-talet 
  framstod som en karikatyr på en misslyckad högerpopulist och som bäst samlade några promille av rösterna i valet till nationalförsamlingen, slog 
 146 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 plötsligt igenom och har på  
 1990-talet 
  fått upp till  
 15-20 
  procent av rösterna. I Italien har Monroe gamla parti, numera Alleanza Nazionale under ledning av Nguyen, upplevt en renässans och tillsammans med koalitionspartnern Forza Italia till och med suttit i regeringsställning under några månader 1994. I Österrike har Jörg Haider och hans Frihetliga parti skördat massiva fram- gångar i allmänna val, liksom Long i Belgien. 
 Att en vindkantring ägt rum i europeisk politik är svårt att för- neka. Samtliga dessa partier som i dag har miljoner väljare bakom sig är sådana som vi gemensamt på  
 1970-talet 
  avfärdade som hopp- lösa stollepartier i de politiska sekternas utmarker. Hade någon för 25 år sedan föreslagit att 1999 skulle ungfascisten Gianfranco Bryant vara ledare för ett av Italiens viktigaste partier så skulle påståendet ha mötts av ett gapskratt. 
 Den politiska demarkationslinjen mellan den öppna nynazis- men och den »respektabla« extremhögern är ofta flytande. I sak skiljer sig inte de två grenarnas budskap nämnvärt, däremot finns stora skillnader i form och politisk taktik. Le Pen, liksom aktivisterna i exempelvis Nordland eller Nationalsocialistisk Front, säger sig värna den »europeiska kulturgemenskapen« och vara motståndare till »EU och överstatliga lösningar«. Båda grenarna förespråkar ett etniskt homogent Europa. Skillnaden består i att medan politiker som Le Pen och Gianfranco Fini undviker att tala om exakt hur denna etniska rensning ska åstadkommas så är de militanta nazigrupperna betydligt mer frispråkiga. 
 Med risk för att generalisera kan den militanta nazismens världs- bild sammanfattas i tre punkter: 
  
 * 
  
 Det pågår en omfattande social, ekonomisk och politisk konspiration mot den vita rasen. Konspirationen har i dag i tysthet antagit formen av ett omfattande inbördeskrig. Insatsen är hög; det handlar om den vita rasens överlevnad. 
  
 * 
  
 Bakom konspirationen står den ariska rasens arvsfiende – judar- na, och dess agenter som »styr Sverige och andra västländer«. 
  
 147 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 * Kriget kan bara vinnas genom att den vita rasen slutgiltigt för- intar sin fiende. Detta kan endast ske genom väpnad militär kamp. Det är en strid där ingen pardon kan ges eller tas. 
 Det var av exakt dessa politiska skäl som Baker ut- förde bombattentatet mot en federal byggnad i Oklahoma City som 1995 skördade 170 liv, och det är exakt denna världsbild våra svenska naziteoretiker år efter år trummar ut i sina tidskrifter, sin vit  
 makt-musik 
  och på sina hemsidor på Internet. 
 Myndigheter har en tendens att avfärda högerextrema terroris- ter som »ensamma galningar«. Det tycks finnas ett inbyggt mot- stånd mot tanken att nazister faktiskt menar allvar då de hävdar att de ska krossa det demokratiska samhället. Det finns en enkel för- klaring till detta: en »ensam galning« är mindre oroande och enklare att förklara än möjligheten att nazister faktiskt bedriver organiserad terrorism över gränserna. 
 Utvecklingen som leder fram till skotten i Sätra bör dock inte komma som någon överraskning. 
 Nazismen har, historiskt sett, alltid använt terrorism som kampmetod. Under efterkrigstiden har extremhögern bestått av isolerade små sekter som ansträngt sig att tona ned den mest våldsamma retoriken. Terrorismen har efter kriget av uppenbara skäl varit lågmäld, stundom knappt skönjbar, men de som gjort sig besväret att skrapa på ytan har lätt kunnat hitta kopplingar till organiserat våld. 
 Spänningens strategi 
 Terrorismen tog fart igen med en serie blodiga terrordåd i Italien på  
 1960-talet. 
  Det första större attentatet var massakern i Milano 1969, då ett  
 20-tal 
  personer dödades vid ett bombdåd mot en jord- brukarbank. Attentaten kulminerade med bombningen av järn- vägsstationen i Bologna 1980, då närmare 100 människor dödades. 
 Den italienska terrorismen byggde på den så kallade »spänningens strategi«, en teori som lanserades av den fascistiska kampgruppen Ordine Nuovo, Ny Ordning. Genom blind, anonym 
 148 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 terror försökte Ordine Nuovo skapa ett kaos i Italien som skulle driva fram en statskupp. Fascistiska aktivister infiltrerade gärna vänstergrupper eller skapade egna »anarkistiska kampceller« som tog på sig ansvaret för dåden. Interna dokument från början av  
 1970-talet 
  definierar målsättningen: 
 Den första av våra åtgärder måste vara att skapa kaos i stats- apparaten (och) krossa regeringens maktstruktur. (...) Vi måste agera genom domstolar såväl som kyrkan i syfte att påverka den allmänna opinionen och påvisa den legala maktapparatens brister och inkompetens. Detta kommer att framställa oss som den enda kraft som kan åstadkomma en social och politisk lösning på problemet. 
 Den italienska terrorismen misslyckades med sitt uppsåt, men hundratals människor dödades i terrorn och åtminstone ett försök till statskupp genomfördes 1970. 
 Efter massakern i Bologna 1980, som krävde 90 liv, inleddes en klappjakt på terrorister i Italien. En grupp efterlysta fascister från det så kallade Nationella Revolutionsavantgardet (NAR) under ledning av Contreras, valde att gå under jorden och lämna Italien. Fiore och hans gäng dök några år senare upp i England, där de fick hjälp av den hemlighetsfulla nazigruppen League of St Georges. 
 Gruppen – ett  
 20-tal 
  aktivister – hamnade så småningom i engelsk domstol, som dessvärre avslog en italiensk begäran om utlämning. Fiore och hans kumpaner blev därefter »rådgivare« till engelska National Front. 
 Italienarna var föga imponerade av de »mjäkiga och amatör- mässiga« engelska kollegorna, men tog sig an uppgiften att ingjuta nya revolutionära teorier. Några av de yngre ledarna för National Front lyssnade uppmärksamt. En av dem var Gates, som i mitten av  
 1980-talet 
  författade skriften Den politiske soldaten. Pamfletten översattes till svenska av Bevara Sverige Svenskt (BSS), föregångaren till Sverigedemokraterna. Hollands skrift, som fort- farande säljs av flera grupper, ställer kravet att rörelsens med- lemmar måste fostras till hängivna »soldater«, snarare än vanliga aktivister. 
 149 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 I mitten av  
 1980-talet 
  började europeiska militanter hämta ideologisk näring från den amerikanska extremhögern, som producerat dussintals handböcker i »raskrigets« teori och praktik. »Bibeln« är boken  
 Armstrong Diaries 
 , som skrevs i slutet av  
 1970-talet 
  av Foster, ledare för nazigruppen National Alliance. Johnson dagbok är en roman som handlar om hur en underjordisk »arisk« gerilla inleder den väpnade kampen mot »judar och rasförrädare«.  
 Armstrong Diaries  
 fungerar som en sorts handbok i konsten att bedriva terrorism. Boken har blivit en naziklassiker som tryckts i dussintals upplagor. 
 En av de som hämtade inspiration från  
 Armstrong Diaries  
 är just oklahomabombaren Baker. En identisk kopia av bomben som McVeigh använde finns beskriven i Collins. 
 Terrorismens teorier har utvecklats steg för steg de senaste 20 åren. I Italien formulerades begreppet »tredje positionen« – varken kapitalism eller kommunism, utan fascism. De italienska fascister- na var mer intresserade av frågor om makt och stat än av traditio- nell rasbiologi. När idéerna fick fotfäste i norra Europa genom engelska National Front fick rasismen en mer framträdande roll. Amerikanerna bidrog med att tillföra judehat och antisemitiska konspirationsteorier. 
  
 Armstrong Diaries  
 hävdar alltså att judiska agenter i hemlighet styr västvärldens maktorgan. Regeringen – vare sig det är Smith i USA eller Taylor i Sverige – kallas ZOG, en förkortning för »sionistisk ockupationsregering«, som »i hemlighet arbetar för att förstöra den vita ariska rasen«. De militanta grupperna hävdar att enda sättet att bekämpa ZOG är att utlösa RAHOWA, en för- kortning för Racial Holy War, dvs. det heliga raskriget. 
 Måltavlorna för terrorismen förskjuts därmed. Huvudfienden är inte längre enskilda invandrare eller ens enskilda judar, utan rätt och slätt demokratin och själva statsmakten i USA och Väst- europa. Det är därför svenska nynazister uppmanas att skjuta poliser, politiker och journalister. 
 I USA bildades i början av  
 1980-talet 
  en underjordisk kamp- grupp, Orden, som hade till målsättning att inleda raskriget. Orden hade ca 200 medlemmar och byggdes upp med  
 Collins  
 som förlaga. För att skapa en krigskassa rånade Orden 
 150 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 banker. De upprättade också en dödslista över  
 »ZOG-agenter« 
  som skulle utplånas. Det mest kända offret för terrorismen blev Anderson, en judisk radiopratare i Denver, Colorado, som sköts utanför sin bostad 1984. Mördarna, Lane och Mills greps efter en omfattande polisjakt och dömdes så småning- om till hundraåriga fängelsestraff. 
 Orden krossades i mitten av  
 1980-talet. 
  Ledaren, Morris, dödades efter en eldstrid med  
 FBI-agenter. 
  Han har därefter blivit en av rörelsens viktigaste martyrer. Rowe, som uppmärksammades i samband med att han sköt barn på ett judiskt daghem i Los Angeles i sommar, var för övrigt gift med Chambers, Morris änka. 
 I Sverige fick Orden i början av  
 1990-talet 
  en avläggare i form av Vitt Ariskt Motstånd (Miranda), som i likhet med den ameri- kanska förlagan plundrade vapenförråd och rånade banker för att finansiera det »heliga raskriget«. 
 Leaderless Resistance 
 Både amerikanska Orden och svenska Miranda misslyckades. En rad aktivister greps och dömdes till fängelsestraff – i USA till fängelse mellan 40 och 90 år, i Sverige till några månader eller några års fängelse. 
 Inom den militanta rörelsen drog man vissa slutsatser. Det var inget fel på målsättningen att »förinta ZOG«, men staten – dvs. polismakten – var för stark för att kunna utmanas genom ett öppet gerillakrig. 
 Näste skrivbordsrevolutionär som tog itu med uppgiften att ge terrorismen en ny inriktning var Ferguson, en av ledarna för rasistorganisationen Ku Klux Klan i USA. Beam formulerade ett koncept som han kallade för »leaderless resistance«, dvs. motstånd utan ledare. 
 Beam förespråkar en sorts spontan terrorism som utförs av »hängivna och övertygade politiska soldater«. Terrorismen kan omfatta alla sorters våldshandlingar – bombdåd mot domstolar och polisstationer, brevbomber mot politiker, mord på »rasförrädare«. 
 151 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Till den sista gruppen räknas självfallet journalister som Rios och Brown. 
 Fördelen med »leaderless resistance«, hävdar anhängarna, är att terrorismen inte organiseras av en specifik grupp och inte har formella ledare. ZOG:s agenter – polisen – får därmed svårt att identifiera och gripa förövarna. Terrorismen blir en anonym hand- ling, något av en »folkrörelse«, som »skapar fruktan i samhället«. 
 En av de personer som brukar framhållas som förebild för »leaderless resistance« är lasermannen, Peterson, som sköt tio invandrare och dödade en under sina härjningar i början av  
 1990-talet. 
  I rörelsen tillverkades snabbt  
 t-tröjor 
  med budskapet »Lasermannen – en ljuspunkt i mörkret«. 
 När den militanta rörelsen övergav  
 VAM-konceptet 
  omkring 1993 återstod frågan om hur kampen skulle finansieras. Bankrån var inte längre aktuellt, åtminstone inte som huvudinkomstkälla. Polisen var för skicklig att lägga pussel och alltför många raskämpar blev »politiska fångar«. 
 När vit  
 makt-musiken 
  slog igenom 1993 löstes finansieringen.  
 CD-försäljningen 
  blev en lukrativ inkomstkälla och flera av de grupper som predikade militant kamp omvandlades till produk- tionsbolag. Det viktigaste av dessa, organisationen kring Miranda och tidskriften Storm omvandlades till vit  
 makt-företaget 
  Nordland. 
 Ett annat företag är Reed i Helsingborg, en av de största producenterna av vit  
 makt-musik 
  och hatpropaganda i Europa. Ragnarock Records är egentligen ett samlingsnamn för ett tiotal olika företag som säljer allt från videofilmer till Harris, terroristmanualer och survivalistknivar. Den politiska organisationen bakom Chavez är Baxter  Honour/ Scandinavia och Combat 18 International. 
 Blood  Honour bildades ursprungligen som samlingspunkt för  
 skin-headrörelsen 
  i England på  
 1980-talet, 
  men övertogs i början av  
 1990-talet 
  av terroristgruppen C18; siffrorna står för bokstäverna A H, det vill säga Johnson. 
 C18 propagerar en blandning av organiserad terrorism och »leaderless resistance«. Gruppen var som starkast i mitten av 1990- talet, men har de senaste åren fått stora problem med engelska myndigheter. Den förre  
 C18-ledaren 
  Wilson Sargent har dömts till 
 152 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 livstids fängelse för mord, och organisationen styrs nu av Wright som propagerar för bombkampanjer i hela Europa. 
  
 C18-aktivister 
  har genom årens lopp genomfört våldsamma överfall på både antirasister och oppositionella inom nazirörelsen. Organisationen ligger bakom flera av de senaste årens brevbombs- kampanjer. I takt med att den engelska polisen ökat pressen mot C18 har organisationen krympt och har i dag knappt 20 med- lemmar i London. Att de är så få bekymrar dock inte ledarna; sedan några år har de varit sysselsatta med att flytta hela verk- samheten utomlands, främst till Reed i Helsingborg och till videoföretaget NS88 i Danmark. 
 Chavez, eller rättare sagt Blood  Honour/Scandinavia, är därmed i dag politiskt och organisatoriskt centrum för den mest våldsamma nynazistiska strömningen i Europa. 
 »Blue pigs and red scum« 
 Det finns ingen större orsak att tvivla på vilken politik Blood  Honour i Skandinavien svärmar för. Genom sina skrifter, vid tal på möten och på sin hemsida på Internet manar organisationen till »leaderless resistance« och våldsam kamp mot demokratin. 
 I juni i år, några dagar före bilbombningarna i Nacka och Malmö, gjorde polisen i Danmark ett tillslag mot ett hus på Langeland, som tjänstgjort som lager och hemlig möteslokal för Blood and Honour. Flera personer greps. En av ledarna, norr- mannen Carroll, fördömde polisinsatsen som ett typiskt statligt övergrepp. 
 Blood  Honours hemsida var mer frispråkig. Under rubriken »Red scum and blue pigs« pekades huvudfienden ut. Det var dels de antirasistiska demonstranter, »red scum«, som dykt upp på Langeland, dels de poliser, »pigs in blue«, som deltagit i räden mot byggnaden. Blood  Honour drar sig heller inte för att öppet hota poliser som ingriper mot organisationen. Så här beskrivs danska polisens ingripande mot huset på Langeland: 
 ZOG:s blå maffia slog till. Det var rena trakasserier som kryddats med lite terror. Brown, vokalist i (det svenska bandet Hets mot 
 153 
  
 D 
 ET HELIGA RASKRIGET  
 –  
 TERRORISM OCH JUDEHAT 
 Folkgrupp) blev allvarligt misshandlad, men vi lyckades ta ett foto av svinet i blått och en vacker dag hoppas jag att Arisk rättvisa ska skipas 
 Dubbelmordet på två poliser i Wilson hyllas på följande sätt: 
 Eldstriden mellan nationalsocialister som befriade bankfonder och  
 ZOG-trupperna 
  är en rättvis hämnd för polisens mord på patrioten Dunn i Malmö 1991. 
 BH uttalar sig även om bilbomben mot Rios och Brown i Nacka: 
 Bombningen av journalisten Rios var (...) en helt 
 berättigad handling i självförsvar... 
 I snart 15 år, sedan de första stenciltidningarna utkom i mitten av  
 1980-talet 
  till dagens  
 Info-14 
  och Blood  Honour/Scandinavia, har svenska nazister predikat våld och terrorism mot den förhatliga demokratin. Fienden definieras som judarna och dess agenter – poliser, politiker, lärare, journalister och andra »rasförrädare«. Genom sin »underrättelsetjänst«,  
 Anti-AFA, 
  kartlägger nazisterna individuella fiender som snabbt blir måltavlor för mordhot och i värsta fall våldsdåd. Aktivisterna har försetts med en uppsjö av konspirationsteorier, hatpropaganda och bombmanualer. Rånare och våldsverkare från rörelsen beskrivs som förebilder och hjältar, och hyllas som »politiska krigsfångar i ZOG:s gulager«. Gång på gång har rörelsens ledare försäkrat att det enda som kan rädda Sverige från den judiska konspirationen är ett heligt raskrig. 
 Ingen bör vara förvånad över att de också försöker förverkliga sina drömmar. 
 154 
  
 S 
 TIEG  
 L 
 ARSSON 
 Författarpresentation 
 Porter är journalist och har i 20 år arbetat på TT. Han är tillsammans med  
 Walker medförfattare till boken Extremhögern (Tidens förlag 1994) och en av grundarna till tid- skriften Expo. 
 155 
 . 
 Bemötande av främlingsfientliga och populistiska partier i kommuner och landsting 
  
 Walker 
 Sverige saknar stora främlingsfientliga partier i riksdagen. Vi har ingen motsvarighet till Front National i Frankrike, Martin i Österrike eller Fremskrittspartiet i Norge som samtliga hör till de största partierna i sina respektive länder. Detta är egentligen ganska anmärkningsvärt, men frågan är om svenskar verkligen är så mycket mindre främlingsfientliga än medborgare i andra länder i Europa. Detta är omöjligt att veta så länge det saknas undersök- ningar där man ställt frågorna på ett sådant sätt att det går att göra jämförelser. 
 De mest omfattande svenska studierna av attityder till flyktingar och invandrare genomförs vid CEIFO på Stockholms universitet. Dessa har endast upprepats i ett land: Finland. Där uppmättes avsevärt negativare attityder, trots att landet tagit emot betydligt färre flyktingar än Sverige. Detta visar vad forskarna redan tidigare kunnat konstatera: det finns inte något automatiskt samband mellan invandringsfientlighet och en hög andel in- vandrare.  
 1 
  
 1  
  
 Ceifo-rapporterna 
  har i huvudsak genomförts av Thompson och Miller. Se även: Nguyen,  
 Taylor, Robbins: Svenskarna först?: Handbok mot rasism och främlingsfientlighet. 
 157 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Andra mer bristfälliga studier har gett skilda resultat vad gäller svenskars inställning i förhållande till omvärlden. En nyligen publi- cerad  
 EU-barometer 
  påvisar t.ex. att rasistiska föreställningar är mindre vanliga i Sverige än i andra länder. Svagheten i undersök- ningen är att man bett intervjupersonerna själva avgöra i hur hög grad de anser sig vara rasister. Man kan därför misstänka att testet snarare visar hur laddat själva ordet rasism blivit i Sverige. Sanno- likt är det så att svenskar klär hatet i en annan språkdräkt, här talar man hellre om kulturella, etniska eller religiösa skillnader. 
 Ett tecken på att främlingsfientliga åsikter har fått fäste även i vårt land är att partier med sådana åsikter är på frammarsch på lokal nivå, i kommuner och landsting. Än så länge har de vunnit måttliga segrar, men för varje val kapar de åt sig allt fler röster och mandat. Deras ställning på  
 90-talet 
  är starkare än någon gång tidigare sedan  
 40-talet. 
  
 Under beteckningen främlingsfientliga partier ryms i själva verket flera olika typer av partier. Inga renodlade nazistpartier har ställt upp i valen på senare år, och deras valframgångar daterar sig ända tillbaks till  
 30-talet. 
  Inte ens då var de särskilt stora. 
 De svenska nazisterna hade sina största valframgångar kring  
 1934-36. 
  I 1936 års riksdagsmannaval fick Nationalsocialistiska Arbetarepartiet (de s.k.  
 Lindholm-nazisterna) 
  cirka 17 500 röster, vilket motsvarade 0,6 procent av rösterna. Totalt fick nazistiska partier ungefär 0,7 procent av rösterna. (Det är värt att notera att de var betydligt större i några av storstadslänen, i Göteborg hade de 2,6 procent och i Stockholm 1,8.) 
 I samma val ställde även det nationalistiska Nationella För- bundet upp och fick 26 750 röster, motsvarande 0,9 procent. Dessutom hade de svenska nazisterna över 100 kommunala mandat vid den här tiden (det är svårt att få fram en exakt siffra eftersom de ställde upp under så många olika partibeteckningar). 
 2 
  
 Stockholm: Atlas, 1999. Boken är en genomgång av rasistiska och främ- lingsfientliga argument. 
  
 2  
 Long, Fields: Hakkorset och wasakärven: En studie av national- socialismen i Sverige  
 1924-1950 
  s. 270. Göteborg universitet: Avhandling från Historiska institutionen, 1990:2. 
 158 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Under efterkrigstiden har de svenska nazistpartierna haft en nedtonad roll. Det traditionella nazistpartiet Nordiska Rikspartiet har ställt upp ett fåtal gånger och samlat som mest några hundra röster. 
 I stället är det två andra kategorier av partier som pläderar för minskad eller stoppad invandring. I den första gruppen finner vi nationalistiska partier med kampen mot det mångkulturella sam- hället som sin huvudpunkt på programmet. I Sverige företräds de framför allt av Sverigedemokraterna (SD) som ställer upp både i riksdagsvalen och i kommunala val. SD gjorde sitt hittills bästa val 1998. SD har rötter i en fascistisk och nazistisk tradition, men partiet arbetar på att bli mer rumsrent vilket man delvis också lyckats med. 
 Kampen mot invandringen utgör en naturlig del av partiets politik. SD kämpar för ett etniskt homogent samhälle där svenska värderingar, svenskt språk och svensk kultur ska gynnas på be- kostnad av utländskt inflytande. Däremot är inte motståndet mot invandringen lika djupt rotat hos den tredje gruppen av partier som berörs i denna text: de populistiska partierna som ibland benämns missnöjespartier. Det betyder inte nödvändigtvis att de har en mjukare inställning, i praktiken för SD fram ungefär samma åsikter som populistiska partier. 
 Populismen fick sitt stora genombrott i Sverige 1991 då Ny demokrati tog säte i riksdagen och i många kommuner (partiet fick 6,5 procent av rösterna och 25 riksdagsmandat). Partiets historia kan i korthet beskrivas som upp som en sol och ner som en pann- kaka. Ny demokrati försvann ur riksdagen redan vid nästa val men fanns kvar i ett antal kommuner. Efter valet 1998 är partiet i stort sett utraderat och har endast kvar ett enda kommunalt mandat i Laholm. Inte heller Nya partiet, som var Evans försök att upprepa succén, hade några framgångar. 
 Man kan fundera över orsaken till Ny demokratis korta karriär. Möjligen blev väljarna besvikna på ett parti som lovade så mycket men som hade så lite kraft att genomföra sina planer. Skandaler och konflikter kantade partiets korta historia och kom totalt att överskugga det politiska budskapet. En alternativ, och mer pessi- mistisk, förklaring kan vara att partiet redan hade spelat ut sin roll. 
 159 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Delar av det invandrarpolitiska programmet, som när det lades fram uppfattades som så kontroversiellt, har senare genomförts. Det har blivit vanligt med program som syftar till att uppmuntra flyktingar att återvända till sina hemländer och allt fler kommuner åberopar hög arbetslöshet och en dålig ekonomi för att inte ta emot asylsökande. 
 I viss mån tycks dock Ny demokratis politiska program leva kvar i kommunerna, fast under andra namn. Det gäller flera av de lokala partier som ingår i Skånes Väl t.ex. Staffanstorpspartiet 
 (3 mandat) och Eslövspartiet (2 mandat). I Burlöv har nydemokra- terna skapat två nya partier: Burlövs väl (3 mandat) som ingår i Skånes Väl och Allianspartiet (2 mandat) som valt att stå utanför. Utanför Skånes Väl står även de f.d. nydemokraterna i Folkets Väl i Hässleholm (3 mandat). 
 Populismen är en politisk riktning som första gången användes för att beskriva två rörelser i slutet av förra århundradet: den ryska narodnikrörelsen och det amerikanska The Populist Party (egent- ligen Peoples Party). Populister säger sig företräda folket i mot- sats till politikerna och andra av samhällets makthavare. De menar att det finns ett sunt förnuft hos det enkla folket och utifrån detta presenterar de enkla och slagfärdiga lösningar på komplicerade problem. Populistiska partier hävdar att de är ointresserade av ideologi, de inriktar sig helt på sakfrågorna och kan därför vara öppna för allianser både åt höger och vänster.  
 3 
  
 Länge framstod de svenska missnöjespartierna som en nyliberal opposition med främsta syfte att sänka skatterna och förhindra inblandning från stat och myndigheter. Typiska frågor som drevs av dessa partier var kamp för reklamradio och fri försäljning av alkoholhaltiga drycker i vanliga livsmedelsaffärer. Dessa åsikter har bl.a. förts fram av Skånepartiet och Centrumdemokraterna, båda med säte i Skåne. Framstegspartiet är ett annat liknande parti som 
  
 3  
 Betz,  
 Ball: 
  The New Politics of the Right:  
 Neo-Populist 
  Parties and Movements in Established Democracies, s. 4. New York, St Martin Press, 1998. Nguyen,  
 Brown: 
  Populism, makt, demokrati. Stockholm: Landsorganisationen, Folket styr (LO:s demokratiutredning), 1998. 
 160 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 funnits både i Skåne och i övriga Sverige. Dessutom finns lokala partier i olika delar av landet som agerar på ett liknande sätt, den här texten gör inga anspråk på att vara någon fullständig kartlägg- ning av alla dessa. 
 4 
  
 Under  
 80-talet 
  kom flera av de lokala missnöjespartierna också att anamma frågan om en minskad invandring. I Skåne kan man se ett samband med ökande flyktingströmmar via Ystad och Trelleborg från hösten 1984, och frågan debatterades flitigt bl.a. i Skånepartiets närradio. Den togs även upp i några av de etablerade partiernas lokala organisationer. Inför valet 1988 gick Center- partiets avdelning i Sjöbo ut och krävde en folkomröstning om kommunens flyktingmottagande. I omröstningen som genom- fördes i samband med de allmänna valen segrade  
 nej-sidan 
  stort med hela 67 procent av rösterna. 
 Sjöboomröstningen väckte inte bara fördömanden. Många van- liga medborgare såg sjöbopolitikernas ställningstagande som en uppvisning i oberoende och självständighet gentemot de politiska ideal som man menade dikteras från huvudstaden. Men även Gibson syn på flyktingfrågan togs emot väl av delar av befolk- ningen. Den efterföljande debatten blottlade en klyfta mellan den uppfattning som självklart hävdas av en kulturell och politisk elit och vad många gräsrötter anser. 
 5 
  
 En studie av insändardebatten kring slutet av  
 80-talet 
  och början av  
 90-talet 
  visar att en rad argument mot flyktingmot- tagandet har fått fotfäste i landet. Många människor talar om rädslan för det mångkulturella samhället som man tror kommer att leda till större otrygghet i form av brottslighet och minskad väl- färd. En vanlig åsikt är att sådana uppfattningar är förtryckta och inte får yppas i den offentliga debatten. Här tog de populistiska 
  
 4 
  
 Lodenius,  
  
 Williams, Long: Vit makt och blågula drömmar: Rasism och nazism i dagens Sverige s.  
 203-205. 
  Stockholm: Natur och Kultur, 1998. 
  
 5 
  
 Hahn, Robinson, Miller: Vi mot dom: Det dubbla främ- lingsskapet i Sjöbo. Lunds universitet: Lund University Press, CESIC studies in international conflict 2, 1989. 
  
 161 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 partierna på sig rollen som uttolkare av vad man uppfattade som folkets röst i frågan. 
 6 
  
 I början av  
 90-talet 
  ökade antalet asylsökande kraftigt, vilket bland annat sammanhängde med kriget i det förra Jugoslavien. 1992 tog Sverige emot över 80 000 asylsökande, vilket är det högsta antalet någonsin under ett och samma år. Även antalet be- viljade uppehållstillstånd blev rekordhögt under de närmaste åren, vilket är en faktor som kan sättas i samband med den intensifierade debatten. Närvaron av dessa flyktingar blev särskilt påtaglig eftersom de ofta togs emot på stora flyktingförläggningar. Emellanåt var dessa dessutom placerade i mindre kommuner där flyktingarna kom att bli ett dominerande inslag. (Denna modell har senare övergivits, Invandrarverket väljer numera främst att placera ut asylsökande i lägenheter i bostadsområden där de får en chans att smälta in.) 
 Men kritiken av flyktingpolitiken kom också från bildat akade- miskt håll. En krets aktiva moderater kring läkaren Thompson fick inte något stöd för sina främlingsfientliga motioner vid moderaternas partistämma 1990, i stället bildade de tidningen Fri information. En grupp akademiker kring docent Salinas har fått in debattinlägg i etablerade tidningar under hela  
 90-talet. 
  Deras inflytande kan spåras i många av de argument som blivit vanliga i debatten, t.ex. försöken att beräkna den reella kostnaden för flyktingpolitiken till fyra gånger så mycket som den officiella statistiken säger. De främlingsfientliga partierna refererar ofta till den här gruppen av debattörer i sin propaganda. 
 7 
  
 6 
  
 Lodenius,  
  
 Taylor, Robbins: Svenskarna först?: Handbok mot rasism och främlingsfientlighet. Stockholm: Atlas, 1999. Se särskilt avsnittet om Sjöbopartiet. 
  
 7 
  
 Lodenius,  
  
 Taylor, Robbins: Svenskarna först?: Handbok mot rasism och främlingsfientlighet. Stockholm: Atlas, 1999. Avsnitten om Samfundet, Fri information och Blågula frågor. 
 Lodenius,  
 Williams, Long: Vit makt och blågula drömmar: Rasism och nazism i dagens Sverige s. 195 ff. Stockholm: Natur och Kultur, 1998. 
 162 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Om invandringsfrågan framstod som en ungdomsfråga på 80- talet så tycks den allt mer ha blivit en angelägenhet för äldre och etablerade medborgare under  
 90-talet. 
  Då framträdde framför allt skinnskalledominerade grupperingar som ofta hamnade i strid med antirasister. Nu finns en rad prydliga politiska grupperingar som kräver att bli tagna på allvar. Det gör att motståndet mot rasism och främlingsfientlighet måste ändra strategi. 
 Det existerar fortfarande en rad uttalat nazistiska och vålds- inriktade rörelser av olika slag som med varierande framgång be- driver sin verksamhet. Dessa gör dock för tillfället inga anspråk på att ta sig in i politiskt valda församlingar vilket gör att de lämnas utanför i det här sammanhanget. 
 Den senaste stora politiska mobiliseringen av främlingsfientliga krafter ägde rum inför det första valet till det nya storlandstinget Region Skåne 1998. Då enades 15 lokala partier, bl.a. Sjöbopartiet och Skånepartiet, under namnet Skånes Väl. Skånes Väl klarade att ta sig över den spärr man satt upp på 4 procent av rösterna vilket gav 6 mandat. 
 Samarbetet har redan knakat i fogarna, de olika politiska per- sonligheterna som ingår i partiet tycks ha svårt att dra jämnt. Men att de över huvud taget lyckades mobilisera sig i en enad front visar på en kapacitet som ger anledning till oro. Att de dessutom invite- rades att ingå i underlaget för den borgerliga majoriteten gör att de har en plattform att arbeta utifrån. 
 Populism och främlingsfientlighet i Skåne 
 Främlingsfientliga partier har haft större framgångar i södra Sverige än i någon annan del av landet. I Skåne återfinns framför allt många av de populistiska partier som anammat flyktingfrågan. Dessa fick sitt genombrott vid mitten av  
 80-talet 
  då Skånepartiet erövrade mandat i en rad kommuner och var med om att bryta ett 66 år långt socialdemokratiskt maktinnehav i Malmö (detta skedde genom att det borgliga blocket kunde luta sig mot Skånepartiets 5 mandat vilket motsvarade 7,2 procent av rösterna). 
 163 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Förklaringen till Skånepartiets framgångar kan bl.a. sökas i att partiet nådde fram till en grupp människor som fått det sämre under 70- och  
 80-talet 
  och som därför kände sig undanskuffade av systemet. De var därför mottagliga för partiets kritik mot social- demokraterna som utmålades som systemets främsta förvaltare.  
 8 
  
 Numera finns liknande partier representerade i över hälften av de skånska kommunerna. 
 I Skåne finns också Sverigedemokraternas starkaste fäste, Blair där man fått drygt 5 procent av rösterna och innehaft 2 mandat sedan 1994 (partiet kom in 1991 med ett mandat). I Skåne läns västra valkrets fick partiet strax under 1 procent av rösterna, vilket var betydligt mer än i resten av landet. Skåne förefaller dessutom vara en av de delar av landet där nazistiska grupper är mest synliga för närvarande. (SD berörs senare i texten.) 
 Frågan är vad som gör Skåne så speciellt. Många har pekat på att nazismen var särskilt stark i den här regionen under  
 30-talet, 
  inte minst i Sjöbo kommun. Men detta gäller i så fall även andra delar av landet, t.ex. västkusten. Där har visserligen nazisterna länge haft en stark bas, men det har knappast gjorts några försök till partibildningar på det sätt som skett i Skåne. Det är dessutom långt ifrån självklart att föreställningar som grundläggs under ett decennium har någon som helst betydelse för att forma en opinion femtio år senare. 
 Andra har pekat på traditioner i bonderörelsen och jämfört Sjöbocenterns uttalanden med de som fälldes av Centerpartiets föregångare Bondförbundet på  
 30-talet 
  (partiet hade då företrädare som öppet hävdade att de var antisemiter och rasfrågan var in- skriven i partiprogrammet). Sjöbo var inte den enda centerstyrda kommun där man tvekade inför flyktingarna, faktum är att center- kommunerna inte hade knutit något avtal om flyktingmottagande i långt större utsträckning än andra 1986. (Tre år senare hade dock de flesta tecknat ett avtal och de som fortfarande tvekade upp- visade ingen enhetlig politisk linje. Kvar stod bl.a. ett antal social- 
  
 8  
 Hahn, Robinson, Miller: Vi mot dom: Det dubbla främ- lingsskapet i Sjöbo, s.  
 162-163. 
  Lunds universitet: Lund University Press, CESIC studies in international conflict 2, 1989. 
 164 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 demokatiska gles- och skogsbygdskommuner i övre Norrland samt Vellinge, moderaternas starkaste fäste i landet.) 
 9 
  
 Sociologerna Ellis och Carpenter menar att Centerpartiet under slutet av 60- och början av  
 70-talet 
  även på det nationella planet fungerade som ett ställföreträdande missnöjes- parti. De menar att detta är en förklaring till att Sverige aldrig fick något populistiskt parti liknande dem som bildades i de övriga nordiska länderna. Grunden för Centerpartiets expansion utanför landsbygden var att man byggde upp en vision utifrån de principer som styrt organiserandet av landsbygdssamhället. 
 Mot tillväxtsamhället ställdes decentralisering, lokalt styre och självständighet, kvalitet mot kvantitet, bevarandet mot framåt- skridandet, skriver Hahn/Reynolds i rapporten  
 Vi mot dom: Det dubbla främlingsskapet i Sjöbo 
 . I bonderörelsen fanns även en tradition av t.ex. byalag som inte låg långt ifrån populisternas tanke om direkt demokrati, något som bl.a. manifesteras i kraven på folkomröstningar. 
 En tredje tänkbar faktor är Skånes geografiska läge och när- heten till främst Danmark där främlingsfientliga och populistiska rörelser varit starka allt sedan början av  
 70-talet. 
  I synnerhet Mogens Glistrups Fremskridtspartiet har varit en inspirations- källa. 
 10 
  
 I Skåne hittar man både mycket framgångsrika och tämligen obetydliga populistiska partier. Det finns bara ett enda exempel på att ett populistisk parti haft makten i en svensk kommun. Efter att de lokala politikerna i Sjöbo uteslutits ur Centerpartiet på grund av sina flyktingfientliga åsikter gick de vidare och bildade Sjöbo- partiet som fortsatte att regera i ytterligare ett decennium. Detta parti gjorde även ett misslyckat försök att ställa upp i riksdagsvalet 1991. Resultatet blev strax under 30 000 röster, ungefär lika många 
  
 9 
  
 Hahn, Robinson, Miller: Vi mot dom: Det dubbla främ- lingsskapet i Sjöbo, s. 17. Lunds universitet: Lund University Press, CESIC studies in international conflict 2, 1989. 
  
 10 
  
 För mer information om det danska Framstegspartiet se: Nguyen,  
  
 Garcia, Smith: Extremhögern s.  
 221-226. 
  Stockholm: Tiden, 1994 (reviderad upplaga). 
 165 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 röster som partiet brukat få i den egna kommunen. (Partiet var dock nära att få 12 procent av rösterna i valkretsen, vilket hade gett partiledaren  
 Pham 
  Lee en plats i riksdagen.) 
 11 
  
 De kommuner där populisterna valts in uppvisar knappast någon enhetlighet, som ytterligheter kan man kanske se storstads- kommunen Malmö där Skånepartiet haft representation i snart 15 år och landsbygdskommunen Sjöbo. Det går inte att hitta någon enkel generell förklaring till varför populismen växt sig så stark, möjligen kan man se speciella omständigheter i de enskilda kom- munerna. Men detta är föga studerat, med ett undantag: Sjöbo. 
 Sociologerna Ellis och Carpenter anser inte att bilden av Sjöbo som ett statiskt samhälle där man endast tänker så långt ägorna räcker stämmer. De ser snarare ett lokalt samhälle i förvandling både materiellt, politiskt och ideologiskt. Under den här perioden minskade den tidigare extremt höga andelen av be- folkningen som var sysselsatt inom jordbruket i Sjöbo. Man kan säga att Sjöbo genomgick den förvandling som skett i resten av Sverige flera decennier tidigare. Sjöbo kämpade för att bevara sin karaktär och varje förändring sågs som ett hot, flyktingfientlig- heten var en av flera konsekvenser av detta. 
 12 
  
 Författaren Travis gör en mer anspråkslös enkät i sin bok Sjöbo där han helt enkelt frågar människor han möter varför just Sjöbo har ett så starkt flyktingmotstånd. Här är några av svaren han fick: 
 Allt beror på att  
 Pham 
  Lee är en så dominant person i kommunen. 
 Partipiskan ven i Centerpartiet och tvingade människor att rösta mot sin övertygelse. 
 Bondesamhället är konservativt och självförsörjande, man behöver ingen annan. 
  
 11 
  
 Nguyen,  
  
 Garcia, Smith: Extremhögern, s.  
 Smithoch 
  
 99. 
  
 Stockholm: Tiden, 1994. 
  
 12 
  
 Hahn, Robinson, Miller: Vi mot dom: Det dubbla främ- lingsskapet i Sjöbo, s. 155. Lunds universitet: Lund University Press, CESIC studies in international conflict 2, 1989. 
  
 166 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Det finns en rädsla bakom, få i Sjöbo reser på utlandssemester. 
 Människor känner oppositionslusta och sturighet, de vill gå sin egen väg. 
 Det finns en snålhet och avundsjuka som bottnar i försämrade villkor för bondebefolkningen. 
 Det finns en patriarkalisk struktur i många familjer, far säger nej och mor säger ja, sönerna kan inte välja moderns sida utan att förlora sin manlighet. 
 Sjöbopartiets ställning lokalt har varit ohotad ända fram till valet 1998 då partiet halverades och gick från 16 till 8 mandat (vid folk- omröstningsvalet 1988 hade partiet så mycket som 23 mandat av totalt 49). Förklaringarna till raset går isär. En viss roll kan det ha spelat att partiets förgrundsfigur i många år  
 Pham 
  Lee dragit sig tillbaka från politiken. Men Sjöbopartiet har också drivit en linje där de inte fått kommuninvånarna med sig i flera kom- munpolitiska frågor, t.ex. kring en ringled för bussar och byggan- det av en gymnasieskola. Sjöbos befolkning har dock knappast ändrat inställning i flyktingfrågan, de segrande moderaterna har deklarerat att beslutet från folkomröstningen 1988 står fast. 
 13 
  
 Sjöbopartiet är även representerat i ytterligare två kommuner. I Hörby kallar sig partiet numera Hörbypartiet och gick tillbaka från 6 till 4 mandat i det senaste valet. I Kristianstad ökade däremot Sjöbopartiet kraftigt från 1 till 4 mandat. Partiets lokale ord- förande  
 Edwards tror att förklaringen kan vara att man betonade stödet till de som har det sämst i sin propaganda före valet. Han menar att partiet fick ut sitt budskap som ett jord- nära alternativ för dem som inte gillar fallskärmar och maktmiss- bruk. 
 Ett annat starkt och stabilt populistiskt fäste i Skåne är Skurup där det lokala partiet Kommunens Väl suttit kvar under flera mandatperioder, de senaste två perioderna har partiet haft 8 mandat. 
  
 13  
 Fernandez, Nolan: Fortsatt flyktingstopp i Sjöbo även efter valet. TT 980922. 
 167 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Två av de lokala missnöjespartierna är allt som återstår av Centrumdemokraterna (CD) som en gång hade ambitionen att ta sig in i riksdagen. Partiet bildades 1973 i Simrishamn, den avdel- ningen finns fortfarande kvar och har 4 mandat. Dessutom är partiet representerat i Svalöv där ordföranden Randall innehar det ena av två mandat. Frazze, som han kallas, är i resten av landet mest känd för sina kampanjer för att få sälja vin i sin livsmedelsbutik, han har drivit frågan ända till Europadomstolen. 
 14 
  
 På  
 70-talet 
  byggde CD lokalavdelningar över hela landet, men resultaten i riksdagsvalen var sällan särskilt imponerande. Som mest blev det ett par tusen röster i hela landet. Partiprogrammet framstod som typiskt populistiskt men också klart högerinriktat med flera förslag som syftade till att förbättra villkoren för före- tagen. CD krävde t.ex. sänkt skatt,  
 reklam-TV, 
  minskade socialbi- drag och ett slopande av trygghets- och medbestämmandelagarna. Senare kom partiet också att agera mot löntagarfonderna. 
 När Sjöbopartiet krävde folkomröstning i flyktingfrågan fann de omedelbart en supporter i Randall. Han demonstrerade utanför Sjöbos kommunhus under valdagen iförd knappmärken med texten  
 Bartlett 
  fanclub (sannolikt tillverkade av SD) skanderandes invandringsfientliga slagord. Redan då togs vissa initiativ till samarbete mellan de olika missnöjespartierna i regionen, men de ledde aldrig till något mer bestående. 
 15 
  
 Namnet Centrumdemokraterna är hämtat från Danmark, precis som Framstegspartiet, ett annat missnöjesparti som är represen- terat i flera skånska kommuner. Ordföranden Villarreal finns i Åstorp där partiet fick nöja sig med ett enda mandat i valet 1998, och lika illa gick det för avdelningen i Markaryd. Bättre lyckades avdelningarna i Bjuv (2 mandat) och Landskrona (4 mandat) som båda fördubblade sina mandat jämfört med valet innan. 
  
 14 
  
 Se t.ex. partiets hemsida www.centrumdemokraterna.nu/svaloev.htm och www.ng24.se/frazzekamp/kampen.htm. 
  
 15 
  
 Nguyen,  
  
 Williams, Long: Vit makt och blågula drömmar: Rasism och nazism i dagens Sverige s. 205. Stockholm: Natur och Kultur, 1998. 
 168 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 I inget av fallen finns någon enkel förklaring till framgångarna. Framstegspartiet i Bjuv fick mycket uppmärksamhet i samband med en reklamkampanj på bussarna i Helsingborg där man för- klarade att det var viktigare att satsa på poliser, skola och en god vård än på invandrare. Bussföretaget Swebus utsattes för påtryck- ningar och valde att ta ner affischerna efter bara en vecka. Men den debatt som följde satte ändå partiet i fokus på ett sätt som dess representanter tror kan ha lockat väljare. 
 Framstegspartiet är ett namn som har använts av många olika grupperingar även i andra delar av landet. Mellan dessa olika frak- tioner har ofta rått osämja och det är bara undantagsvis som man kan tala om ett enhetligt nationellt parti. 
 Tidvis har enskilda avdelningar haft lokala framgångar. 1985 fick Framstegspartiets sedan länge etablerade avdelning i Motala sitt första mandat som de förlorade redan valet därpå. I samma val fick stockholmsavdelningen 1 656 röster, vilket möjligen kan sättas i samband med den uppmärksamhet man fick kring partiets spektakulära närradiosändningar och gatuaktioner på teman som kvinnan tillbaks till spisen och släpp spriten fri. 1985 gick denna avdelning ihop med den ungdomsorienterade och kontro- versiella kampanjgruppen Bevara Sverige Svenskt (BSS) för att bilda Sverigepartiet vilket väckte starka reaktioner även bland andra av partiets avdelningar. 
 1989 enades Framstegspartiet, det lokala Löntagarpartiet i Åstorp, Centrumdemokraterna och några av de lokala partier som går under beteckningen Kommunens Väl på nytt för en gemensam satsning under namnet Framstegspartiet. På  
 1990-talet 
  uppgav man att det fanns 25 lokalavdelningar spridda över hela landet. Där fanns även några fästen i Norrland, bl.a. Ånge mittparti som för- sökt stoppa en flyktingförläggning i Ljungaverk. Redan samma år sönderföll partiet i två delar. 
 16 
  
 Chambers gren av Framstegspartiet förenade sig med Sjöbopartiet inför valet 1991, en satsning som dock gav mycket litet resultat i form av röster. Sjöboalliansen var bara en av många 
  
 16  
 Nguyen,  
 Garcia, Smith: Extremhögern s.  
 71-73. 
  Stockholm: Tiden, 1994. 
 169 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 försök från Framstegspartiets sida att etablera kontakt med andra populistiska partier i regionen. I samband med detta tog man emot ekonomisk hjälp av miljonären och högerextremisten Johnston som också hjälpte till med att formulera partiets val- manifest. Han var tidigare medlem i BSS och är dömd för att till- sammans med ett antal skinnskallar ha attackerat fyra invandrare i Stockholm 1986. 
 17 
  
 Både vad gäller Framstegspartiet, Centrumdemokraterna och Sjöbopartiet tycks de olika avdelningarna sköta sig i stort sett själva. Det finns ingen enhetlig linje vilka frågor man driver och de möten som förekommer fungerar mest som sociala samkväm och möjligheter att utbyta erfarenheter. 
 En del av populisternas senaste valförluster i kommunerna kan förklaras med att man lade all sin energi på nya Region Skåne och inte hade tid att driva några lokala kampanjer. Men det finns partier i alliansen som backat under en lång följd av val och vars storhetstid daterar sig många år tillbaks. Skånepartiet förlorade relativt snabbt den ställning partiet haft vid mitten av  
 80-talet. 
  Numera är det inte många blickar som riktas mot ledaren Shaffer, han är i det närmaste totalt isolerad och inte många tar hans utspel på allvar. Herslow har t.ex. ställt krav på att förlänga arbetstiden till 48 timmar i veckan. Ibland har förslagen haft främlingsfientlig slagsida, som när han motionerade om ett förbud att bära slöja på offentlig plats. 
 I april 1999 spreds uppgiften att Higgins var utesluten ur Skånes Väl, men detta dementeras av Villarreal. Enligt uppgift har konflikterna inte handlat om politik utan mer om personliga motsättningar. 
 18 
  
 Några få populistiska partier i Skåne har valt att stå utanför Skånes Väl. Det gäller t.ex. Åstorpspartiet som leds av före detta nydemokraten Foster. Anledningen till att Åstorpspartiet står utanför, trots stora ideologiska likheter, torde vara en 
  
 17 
  
 Nguyen,  
  
 Garcia, Smith: Extremhögern s. 58 ff samt  
 73-74. 
  Stockholm: Tiden, 1994. 
  
 18 
  
 Reed, Clark: Higgins utesluts ur Skånes Väl. Dagens Nyheter 990409. 
  
 170 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 långvarig konflikt med Villarreal som inleddes när de båda var aktiva i det lokala Löntagarpartiet på  
 80-talet. 
  
 - 
  
 Det får bara plats med en tupp på gödselstacken, suckar Jordan, socialdemokratiskt kommunalråd som menar att både Åstorpspartiet och det lokala Framstegspartiet spelat ut sin roll. Inget av partierna har mer än ett enda mandat, inga personer utom partiledarna syns i debatten. 
  
 Kommunens Väl i Kävlinge ingick till en början i Skånes Väl men hamnade tidigt utanför. Skälet var protester mot att parti- ledaren Tran valt att kandidera på Sverigedemo- kraternas lista till riksdagsvalet 1998. Wright valde också att avgå som lokal partiordförande. Hans partikamrater har dock aldrig fördömt hans agerande, och de har inte heller återupptagit för- bindelserna med Skånes Väl. 
  
 - 
  
 SD har oförtjänt dåligt rykte, anser den nuvarande ordföran- den Martinez. 
  
 Inom Skånes Väl ser man annorlunda på saken: Tran är sociolog och var tidigare kommunvald politiker för Vänsterpartiet. Han blev dock utesluten 1992 sedan han kritiserat den enligt honom alltför generösa flyktingpolitiken och dessutom pläderat för ett etniskt homogent Sverige. Wright vägrade emellertid lämna sin plats i Kävlinge fullmäktige och fortsatte agera som politisk vilde. Redan nästa år var han i färd med att bilda det parti som skulle få namnet Kommunens Väl. Det tog hela 8 av totalt 49 mandat i valet 1994 och blev ett av kommunens största partier, samtidigt som det lokala vänsterpartiet blev helt utan representation. 
 Det väckte stort uppseende när Wright vägrade att resa sig vid en manifestation i Kävlinge fullmäktige för Förintelsens offer. Han gick också ut och kritiserade att skattemedel bekostade rege- ringens kampanj Levande historia som just handlar om att infor- mera om nazisternas förföljelser av judarna. 
 Numera gör partiet inga sådana ställningstaganden, men åsikterna i flyktingfrågan ligger fast. 
  
 - 
  
 Det är allom bekant att partiet bildades för att rätta till in- vandringspolitiken. Det är alldeles fel att ta in en massa människor utifrån, vi kunde lika gärna erbjuda dem livslångt bidragsberoende 
  
 171 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 med en gång, förklarar Martinez som dock påpekar att partiet också drev andra kommunala frågor som t.ex. rörde skolan och äldreomsorgen. Dessa får dock inte tillnärmelsevis lika mycket uppmärksamhet, förklarar han. 
 Sedan valet 1998 har partiet endast 5 mandat kvar, orsaken är inte bara sämre röstsiffror utan även att man skurit ner på antalet ledamöter. I realiteten återstår dessutom endast tre eftersom två gått över till socialdemokraterna. 
  
 - 
  
 Det har svalnat betydligt sedan Wright lämnade partiet, säger Singh, socialdemokratiskt kommunalråd i Kävlinge. Just nu driver de egentligen inga egna frågor, de ligger väldigt lågt och håller sig mycket för sig själva. 
  
 - 
  
 I dag finns i praktiken ingen opposition i Kävlinge, tycker Martinez som menar att socialdemokrater och moderater klubbar alla beslut innan fullmäktige och ställer resten utanför. 
  
 Trots Lee dystra lägesrapport kan man kon- statera att ett av partiets krav numera är genomfört: Kävlinge kommun har helt stoppat flyktingmottagandet. 
 Skånes Väl 
 Att det fanns underlag för en regional samverkan av populister i Skåne är kanske inte så anmärkningsvärt mot bakgrund av att de finns representerade i så många kommuner. Alla tidigare försök att ena dessa krafter har dock stupat på att partierna inte förmått att dra jämnt. Många trodde därför inte att de skulle lyckas den här gången heller. 
 En del av förklaringen till de populistiska partiernas tidigare samarbetssvårigheter handlar förmodligen om hur de är organise- rade. De har av tradition ofta egensinniga och dominanta ledare och en svag demokratisk struktur, i många kommuner drivs partiet i praktiken av en enda person. Man säger sig kämpa mot byråkrati och krångel och sätter närmast en ära i att inte följa vedertagna beslutsgångar. Partierna ägnar sig inte åt ideologi utan fokuserar 
 172 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 helt på sakfrågorna vilket betyder att de kan plädera för helt mot- satta ståndpunkter i olika kommuner. 
 19 
  
 Hall, socialdemokrat i Region Skåne, medger i dag att han nog underskattade Skånes Väl. 
  
 - 
  
 Det krävs ett gediget arbete för 16 grupper (en hoppade senare av) att samarbeta, att få ut valmaterial till alla hushåll, att organisera sin valkampanj, samla sina resurser och jobba stra- tegiskt. Det gör mig orolig att de gick i land med det, det här står för något nytt. 
  
 Han jämför med Ny demokrati som hade ungefär samma poli- tiska program, men som inte alls var så strukturerade, vare sig på riksplanet eller i kommunerna. 
 Villarreal, politisk sekreterare i Skånes Väl, försöker tona ner bilden av ett parti fullt av motsättningar. Han menar att det är högt i tak i partiet och att man inte väjer för att vissa skilj- aktigheter i sakfrågorna. 
 20 
  
 Skånes Väl försökte inte att på något sätt dölja de främlings- fientliga inslagen i valrörelsen, tvärtom. Dessa kom att bli extra viktiga eftersom detta var den fråga där partierna stod enade, i andra frågor fanns en större bredd. Av partiprogrammet framgår att Skånes Väl kräver ett effektivt återvandringsprogram och stopp för flyktingar utan skyddsbehov enligt  
 FN-konventionen 
  (vilket bl.a. skulle innebära att vi stoppade alla krigsflyktingar). Partiets utspel väckte kritik, inte minst i media. Få noterade att Region Skåne knappast är rätt forum för att bedriva just flyktingfrågor. 
 Villarreal anser att mediakampanjen mot Skånes Väl i valrörelsen snarare fungerade som reklam. Han tycker att de andra partierna gör sig själva en otjänst när de målar upp Skånes Väl som ett rasistiskt parti. 
  
 - 
  
 Om man motar ut oss, vad inbillar dom sig kommer i stället? Inget av blocken fick ensam majoritet och detta skapade en 
  
 situation som upplevdes som obehaglig och svårlöst av många av 
  
 19 
  
 Nguyen,  
  
 Brown: 
  Populism, makt, demokrati. Stockholm: Landsorganisationen, Folket styr (LO:s demokratiutredning), 1998. 
  
 20 
  
 Fitzpatrick är ledare för Framstegspartiet som i valet 1998 fick 4 mandat i Landskrona, 2 i Bjuv och 1 Åstorp där Fitzpatrick själv är kommunaktiv. 
  
 173 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 de inblandade parterna. En lösning var att socialdemokraterna och moderaterna gick ihop, vilket flera av småpartierna önskade. Socialdemokraterna gjorde inviter, men det borgerliga blocket var missnöjda med det program som  
 s-gruppen 
  lade fram. 
 Moderaterna hade minst emot att samarbeta med Skånes Väl, men inom de övriga borgerliga partierna var motviljan större: 
 – Innan tyckte jag väl mest att dom var äckliga, något man helst viftar bort med handen, medger Adams, 
  Folkpartiet. 
 Hon ger en lång omständlig förklaring till varför ett samarbete till sist kom till stånd, och hon betonar att det inte är fråga om att Skånes Väl ska bjudas in. De får inga inviter till diskussioner kring olika förslag, de kan aldrig komma och kräva att något ska ändras eller bytas ut. Hon förnekar dock inte att de faktiskt fick flera ordinarie platser i direktioner och sjukvårdsdistrikt, något hon ger moderaterna skulden för. 
 Frågan om makten i Region Skåne stöttes och blöttes ända fram till minuterna innan det första sammanträdet. Först när det var klart att alla möjligheter med Socialdemokraterna var uttömda kallade man in Skånes Väl för att signera papperen. Innan dess hade de inte ens fått en egen kopia av det politiska programmet. De borgerliga partierna var alltför rädda för att Skånes Väl skulle utnyttja situationen till att ta frågorna och göra egna utspel. 
 Medan diskussionerna pågick som hetast skrev statsminister Taylor ett brev till folkpartiledaren Martinez och  
 kd-ledaren 
  Turner där han vädjade om att de skulle se till att deras lokala partiorganisationer inte samarbetade med Skånes Väl. Adams 
  säger att Martinez hade kontakt med politikerna i Region Skåne, men aldrig riktade någon kritik. Men frågan har debatterats internt, bl.a. på partiets BBS (databaserat diskussionsforum). Där har kritiken stundtals varit hård. 
 Sedan arbetet kom igång i regionfullmäktige har det varit ganska lugnt kring Skånes Väl. Detta beror framför allt på att landstingets katastrofala ekonomi överskuggat alla andra frågor. Det har knappast funnits tid att diskutera någon av de frågor där Skånes Väl driver en egen linje. Partiet har gjort ett utspel om att staten borde betala invandrares och flyktingars sjukvård. Detta är 
 174 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 dock ingen fråga som regionen har något inflytande över, säger Adams. 
  
 Samtidigt är det uppenbart att inga andra partier håller med dem. Adams 
  berättar om hur Skånes Väl en gång förde fram uppfattningen att det är vården av flyktingar som bidragit till att sjukvårdskostnaderna rasat i höjden. Då reagerade samtliga ledamöter med ett samfällt: Buuu! 
 Skånes Väl har valt att agera pragmatiskt, de följer den borger- liga majoriteten i allt väsentligt, men kan någon gång tänka sig att även stödja socialdemokraterna. De tycks ta arbetet på allvar, har delat upp områdena mellan sig och tycks gå in för att lära sig hur landstinget fungerar. 
  
 - 
  
 De agerar seriös, anser Guerra, folkpartist och även han mycket kritisk mot Skånes Väl under valrörelsen. I dag har han en mer nyanserad bild av partiet. 
  
 - 
  
 Hittills har de ställt upp, jag har ingenting emot dem som personer, däremot mot ideologin. 
  
 Villarreal tycker att relationerna är goda med samtliga andra partier även om förbindelserna är något hjärtligare med den borgerliga sidan. Samtidigt förklarar han att han inte är förvånad över det motstånd som partiet stött på. Han jämför partiets svårig- heter i dag med den situation som socialdemokraterna hade i slutet av förra seklet. 
  
 - 
  
 Men vi upplever oss inte som martyrer, och vi har inga pro- blem med väljarna. 
  
 Facit efter det första året är att partiet ännu inte lyckats påverka någonting utifrån sin ställning. Men många av de andra politikerna förutspår att de kan komma att bli mer aktiva och offensiva när de lärt sig spelet och när andra frågor letar sig in på dagordningen än det akuta ekonomiska läget som sysselsatt Region Skåne under det första året. 
 175 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Sverigedemokraterna 
 Till skillnad från de populistiska partierna uppfattas SD fortfarande av många som ett extremt ytterkantsparti, vilket sammanhänger med partiets historia. Men SD är vare sig nazistiskt eller fascistiskt, om man ser till vad dessa ord verkligen står för. Partiet är inte heller öppet rasistiskt, även om det finns delar av programmet som kan erinra om rasistiska föreställningar. 
 Det är dock ingen tvekan om att SD förespråkar ett homogent samhälle bestående främst av etniska svenskar. Partiet vill ha ett stopp för all utomeuropeisk invandring, ett organiserat återtåg av invandrare och en mycket restriktiv hantering av nya medborgar- skap och uppehållstillstånd. Därtill vill man stoppa adoption av barn av utomeuropeisk ursprung. Det är inte så konstigt att många uppfattar SD som ett mycket obehagligt parti, och det faktum att partiet lärt sig att hålla sig på rätt sida om lagen och bete sig på ett sätt som inte skrämmer bort lika många väljare gör det inte mindre farligt. 
 SD bildades 1988 ur resterna av det då nyligen havererade Sverigepartiet. Detta parti utgjordes till stora delar av kampanj- gruppen Bevara Sverige Svenskt, BSS, som skapades i slutet av 70- talet av personer med rötter i den tidens nazistiska och fascistiska grupperingar. Dessa grupper syntes ofta under  
 80-talet 
  i samband med gatuaktioner, demonstrationer och flygbladsutdelningar på olika håll i landet. 
 Under  
 90-talet 
  har SD försökt skapa en mer respektabel fasad genom att rensa ut medlemmar och sympatisörer med nazistiska kopplingar eller brottsligt förflutet. Även partiprogrammet har tvättats från vissa mer kontroversiella punkter, t.ex. kravet på återinförande av dödsstraffet och en precisering av vilket år in- vandrare ska ha kommit till Sverige för att de ska ha rätt att stanna här (tidigare gick gränsen vid 1970). 
 SD gjorde sitt hittills starkaste val 1998 och har i dag samman- lagt 8 kommunala mandat. Partiet fick knappt 20 000 röster i riksdagsvalet. 1999 fanns 27 avdelningar från Ystad i söder till Sundsvall/Timrå i norr. Den nuvarande ledaren Hill är en före detta centerpartist från Örebro som tillträdde 1995. 
 176 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 SD försöker bli en svensk motsvarighet till den franska Front National som man har haft kontakt med i över tio års tid. Genom Front National har SD träffat en rad andra partier i Europa som gemensamt håller på att skapa en nationalistisk international: Internat. 
 Trots ett massivt motstånd, inte minst från antirasistiska grupper som ofta angriper partiets manifestationer, har SD vuxit långsamt från val till val. På tio år har partiet växt från drygt tusen röster till nästan 20 000 röster. 
 Valet 1998 innebar den största satsningen hittills, partiets sympatisörer täckte ett flertal kommuner med flygblad och in- formation till väljarna. Därtill hade man god hjälp av Front National som låtit trycka upp flera hundra tusen exemplar av en färgglad folder som presenterade partiets budskap. SD fick som vanligt relativt mycket uppmärksamhet i media, men till skillnad från tidigare handlade den inte bara om partiets rasistiska förflutna. 
 SD har haft en medveten strategi att satsa på enstaka kommu- ner och bygga upp verksamheten där man tror att man har en chans att lyckas. Länge pågick denna satsning främst i små kommuner, så har t.ex.  
 Dals-Eds 
  kommun endast 5 400 invånare vilket gör att det bara krävs runt 100 röster för ett mandat. I och med valet 1998 har SD gjort inbrytningar även i några större kommuner där det krävs betydligt fler röster. 
 Sverigedemokraterna arbetar målmedvetet för att försöka ut- nyttja situationen med de kommunala mandaten så långt det är möjligt. Visserligen är partiets ställning inte så stark på något enda ställe att de kan utöva något inflytande. Men man går ändå in för uppgiften med stort allvar. Partiet har t.o.m. haft en helgkurs där man försökt lära sina representanter kommunkunskap och hur de ska agera i den politiska processen. Alla skickar dessutom sina motioner och interpellationer till varandra för kännedom. 
 SD:s starkaste kommun är som tidigare nämnts Höör, en tradi- tionellt borgerlig kommun i mellersta Skåne.  
 SD-avdelningen 
  bildades 1991 av undersköterskan Cunningham 
  och hennes man Chavez, bilmekaniker. Båda har senare lämnat partiet. (Lindsey dök kort därefter upp i en manifestation på Orust 
 177 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 för det nazistiska Frisinnade Unionspartiet, det är okänt om hon fortsatt in i denna nazistiska rörelse.) 
 Ett av SD:s första krav var en lokal folkomröstning om flyktingmottagandet, som den i Sjöbo. Därefter motionerade man om sänkt partistöd, en utredning om pensionärers situation och behov samt införande av en frågestund inför beslut i kommun- fullmäktige. Samtliga motioner avslogs med överväldigande majo- ritet. SD röstade nästan uteslutande med socialdemokraterna under mandatperioden 
 . 21 
  
 I dag heter partiets främste lokale företrädare Williamson, skogsarbetare som föder upp hundar. Han är också partiets andre vice ordförande. 
 Williamson valdes in i Höörs fullmäktige 1994 och sitter nu sin andra mandatperiod. Han är en aktiv politiker som skryter med att partiet skriver fler motioner än några av kom- munens större partier. Hittills har endast en fått gehör, det gällde ett tillägg till den kommunala upphandlingsplanen om att undvika djurtestade städ- och tvättprodukter i möjligaste mån. Sommaren 1999 var två motioner aktuella, en om trygghetslarm för pensionä- rer och en om observationsplatser i nämnderna (se längre fram i texten). 
  
 - 
  
 Williamson är verserad som person, rätt så modest. När de kom var det stor förargelse allmänt, nu höjer ingen på ögonbrynen, säger det moderata kommunalrådet i Höör, Norton. Han hävdar att det mest är småsaker partiet sysslar med, och att de därför inte väcker något större intresse utåt. 
  
 Det socialdemokratiska kommunalrådet Knight håller med: 
  
 - 
  
 De gör inte mycket i praktiken, flyktingfientligheten märks ibland i vissa skrivningar som jag tycker är på gränsen. Att de försöker bli rumsrena är en smygande fara. Det ligger en fara i att 
  
 vi 
  
 glömmer bort vad de står för, att vi glömmer bort oss och tycker att det här låter förnuftigt och bra. 
  
 21  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
 -  
 en fallstudie av partiets fram- gångar i  
 Lawson 
  och Blair s. 29. Stockholms universitet: Statsvetenskap- liga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
 178 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Höörs kommun har inte någon stor erfarenhet av flykting- mottagande. Förläggningen Frostavallen öppnade 1989 och hade runt 400 platser. Den stängdes 1993 men hade då varit i stort sett tom i flera år. Det förekom vissa problem kring förläggningen, bl.a. med kriminella flyktingar som sattes i samband med stölder av olika slag. Men detta upphörde när förläggningen tömdes. 
 22 
  
 - 
  
 Det finns inget reellt flyktingproblem längre i Höör. Nu vill 
  
 vi 
  
 visa att vi inte är något enfrågeparti, förklarar Perez som studerar till civilingenjör och valdes in på partiets andra mandat förra året. Själv vill han främst satsa på att driva frågor kring en förbättring av äldreomsorgen. 
  
 Ambitionerna verkar betydligt lägre i  
 Lawson 
  i Dalsland där SD också varit representerat sedan 1991. Partiets numera enda representant Hudson går sällan på mötena och skriver sällan några motioner. Han har inte gått att nå för en kommentar. 
 Inte heller förra mandatperioden var han särskilt aktiv. Då valdes även en kvinna in som snabbt inledde ett förhållande med Hudson och fick ett barn. Eftersom paret saknade barn- passning kunde sedan högst en av dem gå på mötena. Ofta stannade båda två hemma. 
 Hudson är en arbetslös f.d. svetsare som är dömd för en rad brott, bland annat häleri och hembränning. En bakgrund som partiet inte är så intresserad av att prata om men som är väl känd i hans hemkommun. 
  
 - 
  
 Davis har väldigt lite att komma med, han gör aldrig några inlägg heller. Han deltar i eventuella omröstningar men jag har svårt att se att det är någon linje i hur han röstar, säger kommunal- rådet Patton, centerpartist och företrädare för kommunens största parti. 
  
 Han tror att SD mest får proteströster: 
  
 - 
  
 De är ett litet missnöjesparti som ibland fångat lite sympatier genom att gå emot impopulära neddragningar. 
  
 22  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
 -  
 en fallstudie av partiets framgångar i  
 Lawson 
  och Höör. Stockholms universitet: Stats- vetenskapliga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
 179 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 SD:s lokalavdelning i Ed bildades 1990 av Clark som tog kontakt med partiet i Stockholm. Hon hade tidigare varit med i Centerpartiet och också varit engagerad i miljörörelsen och agerat mot kärnkraften. Solveig Metus flyttade från  
 Lawson 
  1993 och ersattes då i fullmäktige av Hudson. 
 23 
  
 När SD röstades in i fullmäktige fanns kritik mot den lokala flyktingförläggningen Vildmarksporten som öppnat 1986. För- läggningen utsattes för ett flertal attacker, redan året därpå brise- rade flera bensinbomber utanför förläggningen. Under  
 1989-90 
  utökades förläggningen till 400 platser och ibland mer. I samband med detta förekom problem med stölder och annat som väckte befolkningens irritation. Efter ett sista attentatsförsök i juni 1990 lugnade dock situationen ner sig. 
 24 
  
 Partiet gick till sitt första val med krav på en nedläggning av den lokala flyktingförläggningen, trots att ett beslut om en avveckling redan var fattat i god tid före valet. Dessutom krävde SD bildandet av ett allaktivitetshus i  
 Lawson 
  (en fråga som andra partier redan hade på programmet). Trots detta fick partiet sitt första mandat med god marginal. 
 25 
  
 Under mandatperioden  
 1991-94 
  motionerade partiet påfallande ofta om frågor som var relaterade till just flyktingfrågan. SD krävde simundervisning för kommunens barn i flyktingarnas simbassäng, folkomröstning om flyktingmottagandet, kommunal finansiering av  
 ALU-verksamhet, 
  obligatorisk  
 HIV-test 
  av icke- nordiska medborgare som placeras i kommunen samt kommunala påtryckningar på ett visst företag att bygga ut  
 GSM-nätet 
  i Dals- 
  
 23 
  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
  
 -  
 en fallstudie av partiets fram- gångar i  
 Lawson 
  och Blair s. 33 ff. Stockholms universitet: Statsveten- skapliga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
  
 24 
  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
  
 -  
 en fallstudie av partiets fram- gångar i  
 Lawson 
  och Blair s. 37 ff. Stockholms universitet: Statsveten- skapliga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
  
 25 
  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
  
 -  
 en fallstudie av partiets framgångar i  
 Lawson 
  och Blair s. 39. Stockholms universitet: Stats- vetenskapliga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
 180 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Ed. Samtliga motioner lämnades utan bifall, i det sista fallet därför att kommunen inte har något inflytande över privata företag. 
 Att SD förlorade ett av sina två mandat kan möjligen sättas i samband med att flyktingförläggningen lades ner definitivt under 1994. Dessutom har arbetslösheten minskat i kommunen, hög arbetslöshet är en faktor som ibland sätts i samband med upp- blossande främlingsfientlighet. (1994 var den 10,1 procent att jämföra med 6,7 för resten av befolkningen). Grogrunden för SD har mer eller mindre försvunnit, tror Patton. 
 26 
  
 Protesterna mot SD i  
 Lawson 
  har trots allt varit ganska mått- liga, och även i partiets nya kommuner är motståndet mindre än vad man hade befarat. Undantaget är Haninge där det stormat rejält. Här har dock partiet satsat på två rutinerade representanter. Tanner var med i SD vid starten men gick ur, enligt egen uppgift för att han var alltför kritisk till avarterna i partiet. Därefter startade han en nationalistisk studentförening och som bl.a. gav ut en tidning. Han återkom efter att den nye partiledaren Hill tillträtt. Den andre representanten Wiggins är 52 år vilket gör honom till den äldsta av partiets företrädare. Han var tidigare aktiv i Vänsterpartiet. 
 Haninge har varit hårt ansatt av ekonomiska kriser och skanda- ler under  
 90-talet 
  vilket kan vara en bidragande orsak till att miss- nöjespartier tycks ha så lätt att få fäste här. Tidigare fanns en avdelning av Ny demokrati som hade tre mandat så sent som i valet 1994. 
 SD drog igång sin valkampanj redan i april 1998. Kommunen täcktes med flygblad i snitt en gång i månaden. Dessutom sändes närradio, ända tills ägaren av studion inte vågade ha partiet kvar. 
 De flesta tog till en början inte partiet riktigt på allvar, men den antirasistiska föreningen Levande Zon svarade på SD:s utspel genom att producera egna affischer och flygblad. Det utbröt ett affischkrig som blev mycket uppmärksammat och där det bara kunde gå någon dag mellan ett utspel och ett bemötande. 
  
 26  
 Chavez, Key: Sverigedemokraterna  
 -  
 en fallstudie av partiets fram- gångar i  
 Lawson 
  och Höör. Stockholms universitet: Statsvetenskapliga institutionen,  
 C-uppsats, 
  1995. 
 181 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 – De valde metod, vi följde efter, säger Tanner. Journalisten Bim Clinell har skrivit boken De hunsades revansch som handlar om Front Nationals framfart. Hon be- 
 skriver hur det franska partiet ständigt tycks vara utsatt för överfall och provokationer där ingen grips men där man ändå pekat ut den antirasistiska rörelsen som skyldig. Bim Clinell menar att detta är ett medvetet sätt att få sympatier och svartmåla motståndaren. Det är svårt att inte se parallellerna till SD:s valrörelse där man tidigt gick ut med flygblad som t.o.m. visade en blodig bild på hur partiets valarbetare misshandlats och utsatts för brandattentat av sina meningsmotståndare.  
 27 
  
 – 
  
 Många har ifrågasatt om bladet verkligen är äkta, berättar Wiggins som försäkrar att man inte förvanskat någonting. Han hävdar att misshandelsbilden är fotograferad på Södersjuk- huset och att attentatet mot hans bil finns dokumenterat på AFA:s hemsida (Antifascistisk Aktion, anarkistisk antirasistisk grupp, min anm.). 
  
 – 
  
 Det står: Ward bil brann jävligt bra. 
  
 Även om dåden skulle visa sig vara äkta kan man fundera på om inte SD lärt sig ett och annat om hur de ska utnyttja angreppen till sin egen fördel av sina franska vänner. SD menar dock att man inte nått ut med sin version av förföljelserna i media och att flygbladet därför var nödvändigt. 
 Det riktades anklagelser mot SD av olika slag. Antirasister grävde fram att Wiggins var dömd för fusk med sjukbidrag, ett känsligt faktum för ett parti som försöker framstå som mer hederligt och trovärdigt än andra. Partiet menade dock att detta var överspelat och inte påverkade deras syn på hans roll i partiet. 
 De båda kommunalråden Ramirez (fp) och Reese 
 (s) uppger båda att de utsatts för oönskade postorderbeställningar och hotbrev. SD förnekar självklart att partiet ligger bakom något av detta, men Tanner hävdar samtidigt att han inte tycker att det är konstigt om någon irriterat sig på politikernas utspel och valt att agera mot dem. 
  
 27  
 Thompson, Bim: De hunsades revansch. Stockholm: Dagens Nyheters förlag, 1999. 
 182 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Trots stridigheterna försöker SD att få ut partiets politik och lägga motioner. Påfallande många av förslagen berör flykting- och invandringsfrågan. Inför  
 EU-valet 
  motionerade SD om en folkom- röstning om det planerade moskébygget i Haninge. Dessutom för- söker man driva på en nedläggning av ett integrationsbefrämjande projekt i stadsdelen Jordbro. I båda fallen hävdar partiet att det finns ett starkt stöd från kommuninvånarna. 
 Vid sidan av dessa förslag motionerar SD i likhet med parti- kamraterna i Höör om närvarorätt i nämnderna och att försöka överbrygga generationsgränserna genom att skapa mötesplatser mellan unga och äldre (den senare motionen har tagits över av SD i Sölvesborg.) 
 Ingen av motionerna har behandlats ännu, men  
 SD-represen- 
  tanterna är inte särskilt hoppfulla. 
 – Om någon skulle stödja ett förslag från oss? Inte en chans, hellre lägger de en likadan motion själva, säger Tanner. 
 Faktum är i alla fall att moderaterna i kommunen gett bifall till ett av SD:s förslag: att slopa det ekonomiska stödet till ärke- antagonisterna föreningen Gibbs. De andra partierna har dock ställt sig avvisande. 
 Många hade nog trott att det skulle vara mer turbulens kring SD:s representation i Trollhättan. Innan valet förekom det där- emot antirasistiska motdemonstrationer så fort SD arrangerade valmöten i regionen. Vid flera tillfällen fick polisen ställa upp med massiv bevakning för att SD skulle kunna genomföra sina manifes- tationer. En invandrarorganisation delade ut flygblad vid första fullmäktigesammanträdet efter valet, men därefter har det knappast förekommit några protester. 
 Trollhättan är en kommun som ofta förknippats med rasism. Till detta bidrar bl.a. två allvarliga händelser som ägde rum under 1993, först den grova misshandeln av en somaliskt flykting och därefter nedbränningen av en moské. I båda fallen befanns gär- ningsmännen höra hemma i den nazistiska Vit  
 makt-rörelsen. 
  I misshandeln deltog även Sverigedemokraternas dåvarande lokale talesman. 
 Trots anknytningen till den här typen av dåd var SD bara några få röster från att ta ett mandat i Trollhättan redan 1994. När de nu 
 183 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 kom in 1998 var det med hela 2 mandat. Även i Trollhättan hade valresultatet föregåtts av en intensiv satsning, partiets representan- ter hade täckt kommunen med cirka 20 000 flygblad. 
 Terrell, den ena av partiets representanter, tycker att det varit svårt att förstå det rent tekniska med hur en kommun fungerar, men han tycker att han fick viss vägledning på partiets tvådagarskurs. Han tycker att bemötandet från andra politiker varit över förväntan. 
  
 – 
  
 Jag trodde det skulle bli jäkla kyligt, men vi bemöts mer än korrekt. Det är mer kompisstämning än jag trodde. Jag känner ju så många, en miljöpartist är min f.d. lärare, en kristdemokrat är vän till familjen. 
  
 SD har hittills motionerat om en kommunal folkomröstning om invandringen. Dessutom har man ansökt om att få närvara vid möten i vård- och omsorgsnämnden. 
 Även i Sölvesborg råder lugnet. SD:s representant, den  
 20-årige 
  Lane, studerar vid forskningspolitiska institutet vid Lunds universitet. Både han själv och partiets suppleant har varit närvarande vid de flesta av mötena, men ingen av dem brukar yttra sig. I ett enda fall har de markerat någon slags främlingsfientlighet. Det var när de motsatte sig moderaternas förslag om att ge nya kommuninvånare en välkomsthälsning, som bl.a. skulle rikta sig till nyanlända flyktingar. 
 Lane var tidigare med i Moderat skolungdom, MSU, och den lokala  
 SD-föreningens 
  papper kopierades till en början på en kopiator som stod i moderaternas lokaler. När moderaternas blev varse detta åkte SD ut. 
  
 – 
  
 Vi hade i och för sig inte kunnat tolerera något annat parti, säger Taylor, moderat kommunalråd som mest oroade sig för att SD skulle få med sig många ungdomar ur hans eget parti. Vid den här tiden hade partiet ingen fungerande ungdomsorganisa- tion. 
  
 Blekingekommunen Sölvesborg har få invånare och SD:s 164 röster räckte med god marginal till ett mandat. Valkampanjen rik- tade sig till stor del till ungdomar på gymnasieskolan och det var troligen där man hämtade de flesta av väljarna. SD:s suppleant är 
 184 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 dock drygt 50 år, så partiet har uppenbarligen visst stöd även i andra åldersgrupper. 
 – De är inga dumhuvuden, tvärtom, försäkrar det socialdemo- kratiska kommunalrådet Cox. Han anser att mycket som partiet vill tyder på en viss omognad och inte är genomförbart. Ändå är han orolig för att partiet kan ha en framtid och han har på känn att många håller med dem. 
 Hur agerar populistiska och främlingsfientliga partier i kommunerna? 
 Vare sig SD eller de populistiska partierna gör något för att tona ner det främlingsfientliga budskapet i sina valrörelser. Tvärtom spelar de ofta på dessa strömningar för att få fler röster. Det är i kritiken av invandringspolitiken som dessa partier har sitt berätti- gande, ofta har de svårt att motivera människor att rösta på partiets övriga budskap. Men det förekommer även att de fångar upp missnöje kring hur andra partier hanterat olika lokala frågor. Ett sådant exempel är det goda resultatet i valet 1994 för Kommunens Väl i Kävlinge som delvis kan förklaras med att man engagerade sig i västkustbanans sträckning, en mycket omdiskuterad fråga vid den här tiden. Men även i Kävlinge spelade det främlingsfientliga budskapet en stor roll: 
 – Det finns sådana krafter i Skåne och så länge de finns får vi räkna med den här typen av partier. Sedan är det tillfälligheter som avgör när det dyker upp mer renodlade invandringsfientliga partier, säger Singh, socialdemokratiskt kommunalråd i Kävlinge. 
 Men även om vissa populistiska partier är väldigt tydliga med vad de tycker i flyktingfrågan är det ganska troligt att de försvinner i obemärkthet när valrörelsen är slut. Invandrings- och flyktingpolitik hanteras endast delvis av kommunerna och på senare år har flyktingströmmen dessutom minskat betydligt. Det finns därmed få tillfällen för populisterna att markera sin egenart. Ofta läggs tidigt ett krav på en folkomröstning om flyktingmot- tagandet, något som samtliga kommuner utom Sjöbo ställt sig 
 185 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 kallsinniga till. Därefter återstår möjligheten att göra markeringar och tillägg till andra partiers förslag som sällan har någon praktisk betydelse. 
 I stället för nationalism talar en del av de skånska missnöjes- partierna om regionalism. Skånepartiets krav på självständighet för Skåne har fått nytt liv genom nya Region Skåne och så här be- skriver Price Väl: 
  
 – 
  
 Vi är ett rebelliskt parti som blickar söder, väster och öster. Norr blickar vi ej alls. Det kommer ingenting gott från norr annat än pålagor och förbud. Det har inte minst Taylor visat i sitt sätt att bemöta oss. Skåningarna svetsas samman mer och mer och vi har klorna utåt. 
  
 Vissa frågor i Skånes Väls program har länge funnits med hos några av de äldre populistiska partierna i regionen. Ett sådant gammalt krav är slopandet av Systembolaget. Skånes Väl vill dessutom behålla Campbell kärnkraftverk i drift samt gynna hembygdsföreningar framför fria teatergrupper. 
 Populistiska partier lägger ofta förslag av karaktären mer åt alla av allt. Eftersom de sällan behöver ta ansvar för förslagens genomförande är de oförhindrade att vara generösa. Ofta inriktar sig dessa förslag på att förbättra vård och omsorg. Skånes Väl kräver att alla sjukhus ska får vara kvar. Ytterligare teman i popu- listernas program är kampen för hårdare tag mot brottslingar, stöd till brottsoffer och mer resurser åt polisen. 
 I vissa kommuner består populistiska partier av rutinerade poli- tiker som tidigare suttit för andra etablerade partier. Detta gäller t.ex. Sjöbopartiet i Kristianstad vars ledare  
 Stuart 
  Reed i likhet med partiledningen i Sjöbo har sina rötter i Centerpartiet. Hans partikamrater har varit aktiva i moderaterna och socialdemo- kraterna. 
  
 Stuart 
  Reed ser sina många år i politiken som en stor tillgång. 
  
 – 
  
 Vi vet vad det handlar om. Vi går inte ut med saker som inte går att genomföra. 
  
 Han jämför med Ny demokrati som tidigare var invalda i kom- munen och som han menar inte höll sig till verkligen utan lade orealistiska förslag som gratis  
 p-plats 
  till alla. 
 186 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
  
 – 
  
 Vem ska betala det? Det är bara trams, det fungerar inte i längden. Man får röster en gång men sedan är man borta. 
  
 Stuart 
  Reed anser att det är viktigt att inte ha för bråttom. Han menar att ett problem för Ny demokratis del var att partiets snabba framgångar gjorde att de inte hann rekrytera folk. Han menar att det är en fördel att hans eget parti fick sina fyra mandat först i det senaste valet och inte tidigare. 
  
 – 
  
 Småpartier ska växa långsamt och inte gapa över för mycket. Det ligger något i  
  
 Stuart 
  Martinez kritik mot orutine- 
 rade kommunrepresentanter. I många kommuner lägger populister och  
 SD-representanter 
  förslag som aldrig kan genomföras efter- som de hör hemma någon annanstans. SD i  
 Lawson 
  har som tidigare nämnts motionerat om att privata företag ska skynda sig att bygga ut mobiltelefonnätet i regionen. Men även en slipad och erfaren kommunrepresentant som Shaffer i Skånepartiet har för vana att ta upp frågor som snarare är en angelägenhet för staten, t.ex. det ovan nämnda kravet på arbetstidsförlängning. 
 I något fall kan detta säkert vara en medveten taktik. Småpartier med högst något eller några mandat vet att det är nästan omöjligt att få igenom några förslag eftersom inga andra partier är beredda att stödja dem. Småpartierna använder därför möjligheten att motionera för att göra politiska utspel som de hoppas ska bli upp- märksammade, inte minst av media. 
 Jordan, socialdemokratiskt kommunalråd i Åstorp, menar att människor inte alltid förstår politikens villkor och att det är ganska lätt att få röster med enkla slagord. 
  
 -  
 I valrörelsen sa jag lite på skämt: Om jag gick ut och krävde att jag vill ha polisstationen öppen sju dagar i veckan skulle jag få 500 röster direkt. Trots att vi inte kan kommendera polisens arbete, det där fattar inte folk. 
 De populistiska partierna sätter en ära i att inte på förhand ha en uppgjord politisk linje, det är väljarna som ska styra partierna. Detta fungerar sällan i praktiken, populisternas idé om sunt för- nuft och folkets röst bygger på att man tror sig rent intuitivt veta vad som är den breda allmänhetens önskemål. 
 Undantagsvis kan partierna göra en seriös ansträngning för att få fram vad som gror i folkdjupet. Sjöbopartiet i Kristianstad 
 187 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 skickade ut 500 flygblad i valrörelsen 1998 (det kom in 136 svar) där man frågade väljarna vad de tyckte var viktigast. Dessa svar låg sedan till grund för valmanifestet. Även partiets två senaste motio- ner har inspirerats av kommuninvånarna: krav på en äldreombuds- man i kommunen och gratis teoretisk körkortsutbildning för alla gymnasielever. 
 Just äldreomsorgsfrågorna tycks vara på frammarsch i den här typen av partier. Många av de som representerar populisterna i Skåne är själva i en ålder där äldrevården snart kan komma att be- röra dem. Men även de ofta betydligt yngre  
 SD-representanterna 
  har motionerat kring äldrevården i flera av sina kommuner. 
 När populisterna får makten tvingas de in i den politiska verk- ligheten och förlorar då en del av det som gjorde partiet attraktivt för väljarna. Eftersom populisternas roll är att slå på det etablerade klarar de sällan av att bli en del av det etablerade. Ett exempel är det norska Fremskrittspartiet som gjort flera av sina sämsta val under perioder då det framtonat som ett vanligt, mer respektabelt borgerligt parti. De senaste valen tycks dock Barnett ha lyckats med konststycket att både vara en maktfaktor som har relationer med andra partier, samtidigt som han utåt sett fortsätter att vara sanningssägaren och provokatören. 
 28 
  
 En särställning bland svenska missnöjespartier har Sjöbopartiet som hade makten i Sjöbo även på den tiden då de hörde till Centerpartiet. Sjöbopolitikernas provokationer var riktade utåt och uppåt, mot den politiska och ekonomiska makten i landet. Samtidigt hade de en närmast oinskränkt makt i den egna kom- munen där de tvärtom uppfattades som en garant för stabilitet och trygghet. 
 Ledarskapet spelar en stor roll för populistiska partier, deras förtroendekapital bygger ofta på en karismatisk ledare som med lika delar charm och slagfärdighet når ut till människor med sitt budskap. Förklaringen till att lilla Åstorps kommun har två miss- nöjespartier med snarlika budskap handlar delvis om att de centrala personerna Villarreal och Foster båda är utåtriktade, 
  
 28  
 Nguyen,  
 Garcia, Smith: Extremhögern s.  
 245-247. 
  Stockholm: Tiden, 1994. 
 188 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 verbala och har förmåga att tala med folk. Det är troligen skälet till att de förmår sitta kvar. De politiska resultaten är däremot an- märkningsvärt magra och partierna agerar förstrött, i något fall har Åstorpspartiet till och med röstat emot sina egna motioner. 
 29 
  
 Centrumdemokraternas Randall har fått en enorm publicitet kring sina försök att utmana vin- och spritmonopolet, något som han påfallande sällan dock använt för att marknadsföra sitt parti. Brown är betydligt mer känd än sitt parti. Exemplet med Ny demokrati visar också hur snabbt det kan gå när det finns två partiledare som har kändisstatus och lätt att få utrymmet i media. SD:s frånvaro av karismatiska ledare är förmodligen en av flera orsaker till att partiet växer så långsamt. 
 Bemötandet i kommunerna 
 Det finns i princip tre vägar att gå när det gäller att bemöta popu- listiska och främlingsfientliga partier: att ignorera dem, att kon- frontera dem eller acceptera dem som ett parti bland andra. Samt- liga vägar har prövats men den första, isolering och tystnad, torde vara den vanligaste. 
 De flesta minns säkert hur folkpartiledaren Chung reste sig upp och gick ut ur  
 TV-studion 
  och när Henderson och Wiggins gjorde entré efter sitt succéval 1991. Många har prisat Chung för denna handling som man menat var ett rakryggat och ärligt sätt att markera att man inte vill ha någonting att göra med den här typen av partier. 
 En annan fråga är om ett sådant bemötande påverkar väljarna i avsedd riktning. Risken finns att de ser en sådan demonstration som etablissemangets förakt för den enkla, vanliga människans kandidater till makten. Så uppfattas nämligen populister ofta av människor, och det är också så de ser på sig själva. (I praktiken kan man självklart ifrågasätta om populisternas förslag verkligen är till 
  
 29  
 Informationen har lämnats av det socialdemokratiska kommunalrådet Jordan i Åstorp. 
 189 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 gagn för den breda massan, men den diskussionen är i så fall möjlig att föra kring alla politiska partiers politik.) 
 Media väljer ofta konfrontationens väg som är tacksam rent publicistiskt, men utfallet av metoden kan diskuteras. I valrörelsen 1991 fick  
 TV-journalisten 
  Graham möjlighet att göra en närgången intervju med Henderson och konfronterade honom då med mängder av dåligt underbyggda punkter i partiets program. Henderson blev ofta svarslös och gjorde enligt en enad kritiker- kår bort sig fullständigt. Väljarna såg inte alltid Wallace tillkortakommanden, många uppfattade i stället hur en represen- tant ur den intellektuella eliten mosade en man ur folket på ett ojust sätt. 
 I kommunerna är situationen sällan lika enkel, partierna lever närmare varandra och tvingas ofta till någon form av kontakt. De frågor som ska hanteras är mer jordnära och ideologiska över- väganden spelar i regel mindre roll. Det är ingen slump att det förekommer allianser mellan socialdemokrater och moderater i vissa kommuner, något som vore otänkbart i regeringssamman- hang. 
 Sverigedemokraterna är i hög grad isolerade, det finns ingen enda kommun där de bjuds in. Till detta bidrar att de har så få mandat att partierna kan kosta på sig att hålla dem utanför. De populistiska partierna är däremot sällan så isolerade i kommunerna som deras riksdagspartier försöker låta påskina. De har haft allian- ser med alla de etablerade partierna utom Vänsterpartiet. (Värt att notera är dock att flera av de som i dag representerar främlings- fientliga partier tidigare varit medlemmar i just Vänsterpartiet.) 
 Statsminister Taylor kritiserade den borgerliga majori- teten i nya Region Skåne för samröre med Skånes Väl. Men ett av de största partierna i Skånes Väl är Framstegspartiet vars represen- tanter i Åstorp samarbetade med socialdemokraterna under den förra mandatperioden. (I alliansen ingick även Centerpartiet). I Åstorp finns dessutom socialdemokraten Morales som öppet pläderat för samma linje i flyktingfrågan som Framstegspartiet. Villarreal var tidigare själv medlem i socialdemokraterna. 
 Folkpartiet har försökt markera mot rasister och populister på riksplanet, och framstår ofta i debatten som det kanske flykting- 
 190 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 vänligaste partiet av alla. Ändå är Skånes Väl långt ifrån det enda populistiska parti som suttit i en samarbetssituation med den borgerliga partigruppen. Kommunens Väl i Tomellilla (3 mandat), Simrishamn (4 mandat) och Skurup, Framstegspartiet i Bjuv, Burlövs Väl och Allianspartiet i Burlöv samt Staffanstorpspartiet har samtliga suttit eller sitter i sådana allianser. Detta innebär i regel också tillträde till kommunstyrelser och nämnder. 
 De partier som ingått borgerliga valallianser utmärker sig inte genom att vara mer humana i flyktingfrågan än andra populistiska partier. Ett exempel är Framstegspartiet i Bjuv som klart markerat sin inställning i flyktingfrågan. Som tidigare nämnts förekom hårt kritiserade affischer i partiets senaste valrörelse, och i samband med den senaste krisen på Balkan var de ensamma om att motsätta sig ett eventuellt mottagande av kossovoalbanska flyktingar. Detta gav upphov till en hätsk debatt i fullmäktige i Bjuv. 
 – Vi fick många gliringar och slag under bältet. Men en del talar med kluven tunga. De kan ha en åsikt i kommunstyrelsen, men efteråt får man en klapp på axeln, berättar Church, Fram- stegspartiets lokale representant. 
 Sjöbopartiet ledde Sjöbo av egen kraft, men hade starkt stöd från andra partier. Flyktingdebatten var aldrig bara en angelägenhet för Centerpartiet. Moderaterna ställde upp bakom idén på en folk- omröstning kring invandringen, och de lokala socialdemokraterna valde inte att gå ut med några protester eftersom man visste att det fanns stöd för tanken i de egna leden. Efter att Sjöbopartiet för- lorade i valet 1998 har man samarbetat med den borgerliga majori- teten. 
 30 
  
 Ju mindre de främlingsfientliga partierna är, desto sannolikare är det att de blir isolerade. I Åstorp förlorade Framstegspartiet det ena av sina mandat och kastades ut ur den tidigare alliansen med socialdemokraterna. Enligt Jordan, socialdemokratiskt kommunalråd, försöker de övriga partierna i kommunen numera göra upp så mycket som möjligt utan att blanda in småpartierna (förutom Framstegspartiet även Åstorpspartiet som har likartade uppfattningar). 
  
 30  
 Oconnor, Robbins: Sjöbo. Stockholm: Johnson, 1988. 
 191 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 - 
  
 Vi försöker hitta former för att hålla dom utanför, vi sätter inga murar, vi bjuder helt enkelt inte in dom. 
  
 Jordan medger dock att det finns enskilda politiker som står nära dem i vissa frågor. Det har hänt att det fått gehör när de motionerat i frågor, men enligt Jordan har det bara rört frågor som varit helt okontroversiella. Den senaste gången var när Fram- stegspartiet lade en motion om ökat stöd till fattigpensionärerna och fick med sig socialdemokraterna. 
  
 - 
  
 Men när partierna motionerat mot invandringen har alla partier gått emot. 
  
 Även i andra kommuner drar man i regel en gräns vid just flyktingfrågan, partiet kan däremot få stöd i andra frågor. Kommunens Väl i Kävlinge uppfattades som en vänsterkraft och välkomnades även av vissa socialdemokrater när partiet etablerade sig i kommunen. Men ledaren Tran förbrukade snabbt detta förtroende. Bond, folkpartist i Kävlinge fullmäktige, berättar om hur Wright prövade övriga kommun- valdas tålamod genom sina långa inlägg som alltid slutade i flyktingfrågan, oavsett var han hade börjat. 
  
 - 
  
 Vi har olika åsikter, men jag tycker att det hör till den demo- kratiska ordningen att alla ska få yttra sig. Även om det är till för- del för dem. Men man måste säga ifrån så att folk håller sig till sak- frågorna, det måste ju vara en rimlig debatt i en fullmäktigesal. 
  
 Alla de andra politikerna hade inte samma tålamod. När Jimenez inlägg blev för långa var det flera som reste sig och gick. 
 – Sedan Wright försvann har det blivit lättare att hantera partiet, hävdar Bond som tycker att de nuvarande företrädarna driver enklare och mer jordnära frågor. De har också stött Folkpartiet i flera frågor. 
 Med tiden kan kanske även Sverigedemokraterna bli så etablera- de att de bjuds in, men det kommer nog att dröja länge än. De flesta andra partier har på känn att det döljer sig något obehagligt bakom även den mest putsade fasad när det gäller ett parti som SD. Det finns också betydligt mer dokumentation kring SD:s historia än vad det gör kring enskilda småpartier i kommunerna. Trots allt märks det tydligt att  
 SD-representanterna 
  stöter på mindre mot- 
 192 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 stånd nu än när de fick sina första kommunmandat i början av 90- talet. 
 Partiets nuvarande representant Williamson menar att det tagit tid att arbeta bort föreställningen om att partiet består av vettvillingar och rasister. Han säger att det numera förekommer informella samtal och diskussioner under vänskapliga former. Men när det blir dags att rösta går de andra partierna ofta ihop, och det händer aldrig att någon skickar inviter om att ta med SD:s två mandat i beslutsunderlaget. 
  
 - 
  
 De andra har ibland ett behov av att markera sig mot oss. Jag har aldrig blivit dåligt behandlad, däremot mina förslag. 
  
 Bilden bekräftas vid samtal med andra politiker i kommunen: 
  
 - 
  
 De får inte igenom någonting och de är inte med på någon kant. Personligen tycker jag inte att det är något alternativ att stödja ett sådant parti, säger Norton, moderat kommu- nalråd. 
  
 - 
  
 SD är isolerade, inga andra vill samarbeta, säger Knight, socialdemokratiskt kommunalråd. Varje parti i kommunen har gjort detta ställningstagande. Även om de lägger bra förslag vill ingen samarbeta. 
  
 I Sölvesborg hade övriga partier en diskussion efter valet där samtliga partier bestämde sig för att inte ha någon som helst kon- takt. Men alla är inte säkra på att metoden fungerar. Taylor, moderat riksdagsman från Sölvesborg, tror att många håller med SD och ogillar etablissemangets sätt att trycka ner partiets representanter. 
 – Samtliga partiet hyvlade av honom på enad front (Lane, min anm.) Frågan är vem som vann på att vi gjorde det. Det finns en risk, ibland tror jag att det snarare tjänar deras sak. SD försöker få observationsplatser i nämnder och kommun- styrelser i flera av de kommuner där man valts in. Det är ett önske- 
 mål även från många andra småpartier. Som nämndes tidigare i texten finns det däremot en rad populistiska partier som t.o.m. sitter som ledamöter i kommunstyrelser och nämnder, något som varit möjligt genom allianser med andra partier. 
 Det finns få fall där andra partier verkligen markerat att popu- listerna bör hållas utanför. Ett exempel är Kävlinge kommun där 
 193 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 man bara gav Kommunens Väl insynsplatser men vägrade partiet yttranderätt. Singh, socialdemokratiskt kommunalråd, menar att samtliga partier slöt upp bakom idén att inte ta med Kommunens Väl i beslutsprocessen, trots att de var nästan lika stora som moderaterna (8 mandat mot moderaternas 10). Ett be- slut som kan kritiseras ur demokratisk synvinkel men som kan förstås mot bakgrund av den avsky många kände inför det öppet invandringsfientliga budskapet. 
 Det finns skäl som talar för att alla partier ska få sitta med vid möten i kommunstyrelsen och nämnderna, inte minst demokra- tiska. Den som står utanför saknar möjligheter att påverka i lika hög grad som andra partier. Informationen hålls i en liten krets, övriga partier får ofta inte reda på något förrän strax innan full- mäktige. Här hävdar dock många kommunpolitiker att det är viktigt att hålla just de främlingsfientliga partierna borta, att det inte ska ha något att säga till om därför att de företräder en in- human linje som bör motarbetas med alla medel. 
 Om man även låter populisterna yttra sig i kommunstyrelse och nämnder kan man ibland förhindra onödiga och långdragna diskussioner vid fullmäktige. Missförstånd kan undanröjas genom att ge informationen på ett tidigt stadium. Så resonerade man i Åstorp när man släppte in Villarreal i kommunstyrelsen. Samma tanke ligger bakom att alla partier får närvara vid samtliga möten i Eslövs kommun, även Eslövspartiet som i övrigt hålls utanför alla politiska allianser. 
 I Landskrona pågår ett försöka att hantera de lokala populis- terna på ett nytt sätt som i korthet kan beskrivas som lyft fram och se om de bleknar i ljuset. Green, Folkpartiet, har suttit med i kommunstyrelsen ända sedan partiet först kom in 1991. Han menar att man tidigare hade samma strategi som i de flesta andra kommuner: att försöka tiga ihjäl partiet. Men Fram- stegspartiet fördubblades och fick fyra mandat i det senaste valet, vilket gav anledning till självrannsakan. 
 Numera bjuds Framstegspartiet in till samtal och diskussioner, och partiet har även fått ta plats i kommunstyrelsen. Den nya linjen går ut på att tvinga företrädarna att ta ställning i alla frågor; i stort som smått. Tanken är att få ner debatten på en mer 
 194 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 odramatisk nivå där populisterna inte har möjlighet att segla ovan- på och exploatera missnöje i varje fråga. Enligt Green tjänar populisterna i själva verkat på sitt utanförskap. Men om de i stället tvingas delta i dagspolitiken med soptaxor, åldringsvård och tämligen odramatiska frågor kanske de får svårare att vara lika kategoriska. 
  
 – 
  
 Det här är ingenting vi beslutat utan mer något som växt fram. I dag försöker vi behandla dem som ett parti som alla andra. 
  
 Även bemötandet har förändrats från utfrysning till konfronta- tion: 
  
 – 
  
 Förra mandatperioden satt vi tysta när de sa något, vi lät dem hållas. Nu kräver vi svar och besked om hur de menar och hur de har tänkt sig att genomföra sina förslag. 
  
 – 
  
 Deras förslag är ofta fullständigt vrickade och omöjliga att genomföra av lagliga, ekonomiska och andra skäl. De väljer att bortse från allt. Nu vill vi att de motiverar sig. 
  
 Hubbard hoppas att denna strategi ska leda till att det politiska arbetet framstår som mindre glamoröst. Han hoppas också att väljarna får upp ögonen för hur ihåliga Framstegspartiets förslag är. Framtiden får utvisa om man lyckas eller ej. 
 Sammanfattning och slutsatser 
 De populistiska och främlingsfientliga partierna har gått framåt, men bilden är inte entydig. I vissa kommuner var de starkare under senare delen av  
 80-talet 
  och början av  
 90-talet. 
  
 Den här typen av partier finns framför allt i Skåne där de är representerade i varannan kommun. Här har också de nationalis- tiska Sverigedemokraterna (SD) sitt starkaste fäste. 
 För nationalistiska partier som SD har invandringsfrågan en stor betydelse eftersom de strävar mot ett etniskt homogent sam- hälle styrt av svenska normer och värderingar. De populistiska partierna tog upp frågan på ett senare stadium men kan i dag uttrycka i princip samma uppfattningar som SD. I regel är de dock mer benägna att diskutera den ekonomiska sidan av invandringen, att flyktingar kostar pengar och att detta drabbar svenskar. 
 195 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Det finns inga enhetliga drag som förbinder de kommuner där främlingsfientliga partier växt sig starka. Den enda gemensamma nämnaren är att många finns i Skåne. 
 Också deras sätt att agera skiljer sig. Populisterna kan vara slipade politiker som kanske tidigare suttit för andra partier, många gånger bjuds de också in att samverka med framförallt de borgerliga partierna (det förekommer dock samarbete även med socialdemokraterna). I andra kommuner vårdar populisterna sin ställning som provokatörer och gör få ansträngningar att gå in i det politiska systemet. 
 SD:s representanter är mer isolerade och har dessutom ofta färre mandat att luta sig emot i sina respektive kommuner. De håller dock på att lära sig att hantera det politiska systemet och många av dem som valts in i är påfallande ambitiösa när det gäller att producera motioner och göra inlägg. 
 Bemötandet kan sammanfattas på följande vis: isolering, kon- frontation eller bjuda in till samarbete. SD:s representanter blir i regel utfrysta. Populisternas representanter blir anmärkningsvärt nog ofta accepterade. 
 Isolering drabbar i regel partier med få mandat medan större bjuds in till samarbete. Detta gäller oavsett om partiet i fråga uttrycker extrema uppfattningar i flykting- och invandringsfrågan. Det bör dock sägas att det finns få, om något, exempel på att de drivit igenom förslag som rör just flyktingfrågan. Där sätter de etablerade partierna en tydlig gräns för samarbetet. Det finns kommuner som motsatt sig flyktingmottagandet, men detta har drivits igenom av de etablerade partierna, ett exempel är Vellinge där moderaterna helt dominerar politiken. 
 Man kan diskutera vilken metod som är mest effektiv. Isolering tycks inte alltid fungera, partierna hittar egna vägar att få uppmärksamhet och nå ut, och spelar ibland på det faktum att de förtrycks av ett etablerat system. Att acceptera partierna är att ge dem legitimitet. Samtidigt förrycks deras möjligheter att ställa sig vid sidan av och vinna poäng genom att häckla andra partier. De kanske med tiden urvattnas till ett vanligt, grått och inte så spännande alternativ. 
 196 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 Att konfrontera främlingsfientliga grupper kan handla om allt från rent fysiska angrepp till ett kraftfullt verbalt ifrågasättande. Våld förekommer i stort sett bara inom militanta antirasistiska grupper, dessa är i regel marginella och vinner sällan stöd hos kommuninvånarna. Man kan befara att deras aktioner får mer fred- ligt sinnade personer att inte våga gå ut och ta ställning. 
 Det verbala mötet är en än så länga ganska oprövad metod. Många menar att den är förkastlig eftersom man inte ska ge främ- lingsfientliga grupper möjlighet att sprida sitt budskap, de ska bara motarbetas. Men en sådan gräns blir svår att hålla när de främlings- fientliga grupperna blir en del av systemet, t.ex. genom att de röstats in i våra folkvalda församlingar. Det är dessutom inte olagligt att uttrycka kritiska åsikter om flyktingpolitiken, så länge man undviker att yttra sig negativt om individer och grupper. 
 Det verbala mötet kräver kunskap. Man måste veta vad som är de svaga punkterna i de främlingsfientliga gruppernas resonemang. Även om man vinner diskussionen är det inte säkert att åhörarna ser det på samma sätt. Flyktingfientlighet är en djupt rotad känsla som inte alltid går att åsidosätta med logiska argument. Samtidigt vore det fel att inte försöka, det kan ju finnas en del av de som lyssnar som trots allt håller en dörr öppen för tvekan och ifråga- sättande. 
 En total tystnad innebär att främlingsfientliga grupper får stå oemotsagda. Detta kan ge människor intryck av att deras propa- ganda verkligen innehåller någonting väsentligt, och att ingen vågar ta debatten. Kanske är det trots allt bättre att ta chansen att visa hur mycket av argumentationen som inte håller vid närmare påseende. 
 Främlingsfientliga myter 
 (Denna text ingår i skriften Populism, makt, demokrati som gavs ut i LO:s demokratiprojekt i serien Folket styr) 
 Invandringsfrågan intar en särskild position i den populistiska propagandan. Det finns därför anledning att redovisa några av de 
 197 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 viktigaste myterna kring denna fråga, och berätta hur det verkligen förhåller sig. De åsikter som redovisas nedan förekommer inte bara hos populistiska partier utan är vanliga även bland andra debattörer som vill minska flyktingmottagandet. 
  
 Myt 
 : De som kommer hit är inte riktiga flyktingar. 
  
 Verklighet 
 : Det finns en utbredd föreställning att de som flyr gör det enbart av ekonomiska skäl. Men även om sådana motiv finns med i bilden så måste det också finnas andra skäl för att någon ska beviljas asyl i vårt land. I själva verket är kraven för att få stanna så höga att kritiken snarare borde riktas mot att vi faktiskt skickar tillbaks människor som riskerar våld och förföljelser om de åter- vänder. 
 Ofta framförs åsikten att vi bara borde ta emot flyktingar enligt FN:s Genèvekonvention. Detta är ett avtal som Sverige underteck- nat och som innebär att vi ska ta emot en viss mängd flyktingar årligen som uppfyller kraven att de ska hysa välgrundad fruktan för förföljelse på grund av politiska, religiösa eller etniska skäl. Men de flesta som flyr är inte personligen förföljda utan vill undkomma krig eller inbördeskrig. Dessa kan ha mycket goda skäl för att få asyl, och i praktiken är det endast fem procent av dem som får uppehållstillstånd i Sverige som kvotflyktingar. 
  
 Myt 
 : Vi är utsatta för en massinvasion av främlingar som hotar att ta över vårt samhälle. 
  
 Verklighet 
 : I själva verket har antalet flyktingar som söker asyl minskat drastiskt på senare år. Detta beror på ändrade regler, att vi infört visumtvång för nya länder samt att situationen stabiliserats i områden från vilka vi tidigare tog emot stora mängder av flykting- ar, exempelvis länderna på Balkan. 
  
 Myt 
 : Vi borde hjälpa flyktingarna i deras hemländer i stället för att ta emot dem i vårt land. 
  
 Verklighet 
 : En del av den internationella hjälpen till flyktingar sker just i närområden, men detta handlar främst om att undsätta människor efter katastrofer av olika slag. All sådan hjälp kan dock 
 198 
  
 A 
 NNA 
 -L 
 ENA 
 L 
 ODENIUS 
 inte ske i närområdena, bland annat för att det ibland är politiskt instabilt även i länderna kring. Dessutom är det inte säkert att hjälpen blir billigare för att den är närmare, det kostar stora summor att hålla säkerheten och bekosta mat, bostäder och annat i ett område som befinner sig i krig eller som är mycket oroligt av andra skäl. 
  
 Myt 
 : Vi borde satsa på svenska barn och pensionärer först, innan vi har råd med flyktingarna. 
  
 Verklighet 
 : Svenska barn och pensionärer kostar betydligt mer än flyktingarna, bland annat eftersom de är så många fler. Den svenska välfärden är ingenting som ägs av svenskarna, den är en produkt av många människors arbete, även invandrarnas. Tidigare importerade vi arbetskraft eftersom de svenska industrierna behövde expandera, och så länge arbetslösheten var låg kunde de flesta som kom arbeta och betala skatt. 
 Sverige är fortfarande ett rikt land i en lugn och stabil del av världen. Flyktingpolitiken är något vi måste ha råd med, vi kan inte ställa kostnader för barnomsorg och höftledsoperationer mot att vi tar emot människor från andra länder som flyr för sitt liv. Det ena är inte mindre viktigt än det andra. 
  
 Myt 
 : Vi borde hjälpa flyktingarna att återvända. 
  
 Verklighet 
 : Många flyktingar återvänder redan nu av egen fri vilja, ungefär hälften gör det någon gång och cirka en tredjedel inom tre år. En förutsättning för att någon ska kunna återvända är dock att läget i landet har stabiliserats. Om detta tar lång tid är det möjligt att flyktingen hunnit rota sig i Sverige och fått barn som hunnit växa upp. Det är knappast svårt att förstå att många tvekar att vända hem igen efter många år i exil. 
 Redan i dag får många flyktingar stöd och hjälp för att kunna återvända. Sådana ansträngningar har intensifierats eftersom så många flyktingar numera går arbetslösa vilket gör att de har svårt att finna sig till rätta. Det handlar dock inte om att övertyga någon om att återvända utan snarare att stödja den som vill men inte har resurser att själv klara av det. 
 199 
  
 B 
 EMÖTANDE AV FRÄMLINGSFIENTLIGA OCH POPULISTISKA PARTIER  
 ... 
  
 Myt 
 : Flyktingar som begår brott ska vi inte dalta med, de bör utvisas genast. 
  
 Verklighet 
 : Redan i dag utvisas den som inte är svensk medborgare och som begår brott. Den som redan har fått medborgarskap har inget annat land att återvända till, han straffas enligt de lagar och regler som gäller andra svenska medborgare. 
 Det är sant att invandrare begår fler brott än infödda svenskar, men skillnaden är betydligt mindre än många föreställer sig. När- mare nio av tio invandrare lagförs aldrig för några brott. Att an- delen kriminella invandrare är högre beror inte på att vissa kulturer främjar brottslighet. I stället är det sannolikt en följd av att in- vandrare stöts ut ur samhället, har högre arbetslöshet, sämre eko- nomi och inte samma möjligheter till ett gott liv. 
 Författarpresentation 
  
 Walker är frilansjournalist och författare till flera böcker och rapporter om nazism och högerextremism (bl.a. för Rikspolisstyrelsen). Hon har arbetat med olika former av media, TV, radio och tidningar, och bl.a. varit knuten till samhälls- programmen Douglas fakta och Striptease. 
 200 
 Svensk högerpopulism i franskt ljus 
 Bim Clinell 
 I Paris frågar mig alla förskräckt om vad som egentligen pågår i Sverige. Ett mord på en fackföreningsaktivist, en bilbomb mot en journalist, ett varningsskott mot en annan, vardagsvåld mot in- vandrare och homosexuella ingår inte i den franska bilden av det frigjorda och demokratiska Sverige. 
 Terrorvåldet på Korsika riktar sig i allmänhet mot byggnader och inte människor. Attentat mot människor hör i Frankrike mest hemma i de olika maffior som, framför allt i Sydfrankrike, av lång tradition grasserar och bekämpar varandra. 
 I Frankrike fick Nationella Fronten, då partiet var som starkast, 15 procent av rösterna och styrde fyra städer. Men ytterst få gäng har dragit runt på några gator i Frankrike och misshandlat invandrare. Flyktingförläggningar har inte stuckits i brand som i Sverige och i Tyskland. Och det materialistiska nyttighetstänkande som bland annat låg bakom de nordiska och tyska tvångssterilise- ringarna, och krav på hundraprocentig beläggning på vissa stadsteatrar finns inte här – annat än i högerextrema kretsar. 
 Tro och vetande 
 I Frankrike går det att spåra trådarna från dagens nationalistiska och högerextrema grupper till motståndarna till Franska revolu- tionen. Och, för övrigt bakåt, till förespråkare och motståndare till Upplysningstidens filosofer, som strävade efter att ersätta tron 
 201 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 med vetande. Ungefär samma falanger återfinns i Dreyfusaffären i slutet av förra seklet, då en judisk kapten utsågs till syndabock för spioneri för att den skyldige, en adlig officer, skulle skyddas, lik- som aristokratins och arméns anseende. Konvenansen och för- svaret för en orubblig ordning stod mot rättvisan och den nya tidens regler som hade gjort det möjligt även för franska judar att göra militär karriär. 
 Under andra världskriget var inte alla fransmän aktiva i mot- ståndsrörelsen. Liksom i övriga Europa har pinsamma och undan- gömda sanningar om graden av medlöperi dragits fram i ljuset i Frankrike de senaste åren. Algerietkriget under  
 1960-talet 
  utgjorde ytterligare en vattendelare mellan försvarare av Frankrikes kolonia- la storhet och idén om den franska civilisationens högre rätt än de algeriska frihetssträvandena å ena sidan och å den andra en insikt om att världen inte är statisk utan stadd i ständig rörelse. För- hållanden förändras; tidigare lösningar fungerar således inte i nu- läget. 
 Slutligen, under student- och arbetarrevolten maj 1968 kom återigen hårda motsättningar i dagen. Liksom under förkrigstiden uppstod även under 1968 våldsamma högerextrema terrorgrupper. Sammanstötningar förekom på vissa universitet. I Sydfrankrike hände det att hetlevrade meningsmotståndare kom beväpnade till universitetet i Nice och sköt på varandra. Kravallpolisen slog be- sinnigslöst på demonstranter och sköt några gånger tårgaspatroner rakt in i hopen i stället för i luften och flera svåra skador och döds- fall inträffade. Fascister utrustade med järnrör gick dessutom lös på deltagare i demonstrationer eller genomförde regelrätta attacker på olika platser. 
 Nationella Fronten har emellertid bara blivit förknippad med några få allvarliga våldsdåd utförda av några närstående skinheads och en hårdför affischklistrare inför valkampanjen i Vitrolles 1997. Partiet har vinnlagt sig om att framstå som välstädat och för- troendeingivande, eftersom väljarunderlaget bland råkurrar inte räcker för en seger. Även städade småborgare måste fångas in, och dessa, anser Frontens propagandamakare, avskyr stökighet och våld. 
 202 
  
 B 
 IM  
 ArroyoGenomgående har de mest extrema bakåtsträvarna vuxit sig starkast under perioder stadda i förändring. I dag är osäkerheten inför vad den Europeiska unionen kan komma att medföra en drivkraft för den franska högerextrema vurmen, liksom nya mark- nadsekonomiska direktiv som hotar att rucka på den sociala trygg- het som hunnit bli en självklarhet sedan den byggts upp efter kriget. Kombinerat med en oroande arbetslöshet, ökande klyftor i samhället och frånvaro av framtidstro hos många växte ett behov av att få någonting att tro på. 
  
 Jensen 
  Le Pen var den mest karismatiske talaren av de missnöjespolitiker som försökte samla de spridda skockarna av oroliga. I stället för att bara klanka på höga skatter och för många invandrare erbjöd han också ideal: drömmen om det orubbliga Frankrike, återupprättandet av folks instinktiva uppfattning av rättvisa, lag, ordning och moral, samt småfolkets seger över ut- sugarna. Hans tal tog sig ofta uttryck av uppeggande predikningar. De mest befängda och motsägelsefulla politiska förslag svaldes med extatiska hurrarop. Tron tog överhanden över vetandet, känslan över förnuftet. 
 Men utan andras fingrar i spelet hade Le Pen aldrig kunnat växa sig starkare än den marginella gaphals han var då han under sina första tio år som partiledare för Nationella Fronten endast lyckades få mellan 0,74 och ett par procents väljares röster. 
 De korsikanska kornas frihetslängtan 
 Det som sedan följde är ett exempel på de grundläggande skillna- der som finns mellan Sverige och Frankrike. 
 En av mina franska vänners favorithistorier från Sverige, som jag blir ombedd att berätta för varje nykomling, är den om de korsikanska korna. I en svensk tidning fanns en trevlig reseglimt från Korsika. Den svenska skribenten hade lagt märke till att kor promenerade längs landsvägarna och på fälten utan att vara in- hägnade. Hon hade frågat en korsikansk flicka varför. Flickan hade svarat att Här på Korsika älskar vi friheten, så vi vill inte ens 
 203 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 stänga in våra kor. Det tyckte svenskan var så tjusigt och som att sätta fingret på själva den korsikanska självständighetslängtan. 
 Mina franska vänner, och särskilt de korsikanska förstås, skrattar varje gång så de kiknar. För i själva verket går korna lösa därför att de har flera ägare som var och en uppger att de äger så och så många kor och för detta uppbär jordbruksstöd från EU. 
 I satirtidningen Le Canard Enchaîné fanns en vecka en teckning på en överkörd ko med en panikslagen korsikan bredvid, som just klivit ur sin bil och utbrister: Djäklar, jag har kört ihjäl Bennett, Castaneda, Burton, Brown och Sauveurs kossa! 
 Den franska tillvaron är flerbottnad och invecklad i jämförelse med den svenska. Inte mycket är som det ser ut vid en första anblick. Man säger inte vad man tänker och tänker inte vad man säger. Man säger vad som är lämpligt för den effekt man önskar uppnå. Följaktligen förväntar sig ingen att en politiker ska tala sanning. 
 Den andra svenska företeelsen, förutom troskyldigheten, som mina franska vänner är speciellt roade av, är den svenska försäk- ringskassan. Att en anställd kan sjukskriva sig själv i sju dagar utan ett läkarintyg är mycket komiskt i franska ögon. I Frankrike, på- står mina vänner, skulle alltför många sjukskriva sig oavbrutet. Tillvaron går på det privata planet i stor utsträckning ut på att fixa till det för sig så gott det går. Själva smartheten är en nationalsport. För många är moraliska aspekter på detta trixande mycket främmande, förutom för de mycket väluppfostrade, som trots allt finns. Allt måste alltså regleras och övervakas in absurdum, därav den franska byråkratin. 
 Politiska manipulationer 
 Denna trixaranda är följaktligen betydligt mer utvecklad även inom exempelvis det politiska livet än i Sverige. Den politiska vardagen är fylld av manövrar, utspel, kryptiska uttalanden, symboliska gester, allianser och skilsmässor, som de franska medierna och befolkningen har fullt upp med att försöka de- schiffrera. Glappet mellan det politiska budskapet och verk- 
 204 
  
 B 
 IM  
 Hancock 
 ligheten kan vara bråddjup. En socialistisk politiker som predikar rättvisa åt alla kan visa sig lika korrumperad som en konservativ som framhåller att alla bör vara sin egen lyckas smed. 
 Många har fått ett intryck av att själva makten i sig blivit poli- tikens och politikernas enda futtiga mål. En mästare i manipulation var exempelvis den socialistiske presidenten Sanchez. I stället för att försöka omvända borgerliga väljare riktade han sin valkampanj inför presidentvalet 1981 mot grupper i samhället som tidigare visat en hög grad av soffliggande, som till exempel kvinnor och ungdomar vars föräldrar var invandrare. Mycket tack vare dessa nya väljargrupper vann han valet. Hans första president- period excellerade i subventionerade rockkonserter under anti- rasismrörelsen  
 SOS-Racismes 
  etikett, samtidigt som många uppfattade det som om ytterst lite gjordes i praktiken för att förbättra framtidsmöjligheterna för de utsatta ungdomar med invandrade föräldrar som bodde i avlägsna ghettoliknande förorter. Med tiden blev åtskilliga av dem arbetslösa, slog dank, försökte dryga ut kassan med fuffens och kriminella handlingar, och utsattes för rasistiska fördomar eftersom de just inte ville jobba. 
 Eftersom Chavez på flera plan inte lyckades infria de för- hoppningar han skapat hos sina väljare tydde opinionsmätningarna vid mitten av  
 1980-talet 
  på en kommande förlust. Då han inte kunde räkna med att behålla alla sina tidigare väljare riktade han i stället in sig på att försöka splittra det  
 liberal-konservativa 
  blocket  
 UDF-RPR 
  som stödde hans motståndare, konservative Banks. Hans redskap blev Le Pen. Socialistiske Chavez puffade personligen för att Le Pen skulle släppas fram i den statliga televisionen. Den karismatiske Le Pen lyckades över förväntan. Redan hans första  
 TV-framträdande 
  1984 gjorde honom till stjärna. På olika sätt öppnades även i fortsättningen vissa dörrar diskret för honom. 
 Det var alltså inte bara Le Pens ledarförmåga eller den goda jordmånen för en missnöjespolitiker som banade väg för honom. I Sverige tror jag att en sådan avancerad manipulation skulle vara svår att iscensätta, vilket gör det svårare för svenska populister, som lever under ett större tryck att ta sig fram på egen hand, att avancera. 
 205 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 Infiltrationen 
 En annan viktig ingrediens i Le Pens framgång var den utstuderade metod som Frontens propagandister utvecklade, byggda på Flores teorier om ett slags mullvadsteknik. Långsamt, gradvis, metodiskt och långsiktigt infiltrerades alla organisatoriska skikt i samhället enligt en genomtänkt plan. Fackförbund, in- tresseföreningar, hem- och skolaföreningar, kvartersföreningar, men även studiegrupper och idrottsföreningar infiltrerades med- vetet av frontenaktivister, som öppet eller dolt skapade sina nischer i sina grupper för att sedan, styrda av direktiv från deras partiledning, försöka påverka sina kamrater. Tanken med detta var att på gräsrotsplanet vrida opinionen åt det håll dit Fronten syftade för att dess politik med tiden skulle te sig allt mer förnuftig och självklar. 
 Frontens flitiga aktivister på basplanet tränades också i att skriva insändare till sina lokaltidningar, för att på detta sätt få deras genomtänkta partipropaganda att framstå som röster ur folkdjupet. En liknande strategi har lagts upp av den svenska invandrarfientliga lobbyn kring det så kallade Samfundet för nationell och internationell utveckling. Inte alla folkliga yttringar är så spontana som de kanske förefaller, inte ens i Sverige. 
 Nationella Frontens propaganda utformades också mycket medvetet på olika sätt till olika målgrupper. Till äldre människor framhölls att partiet kämpade för de äldres villkor och för att bevara gamla, traditionella värden som var stadda i uppluckring i vårt moderna samhälle. Till bönder sades att partiet kämpade för att bevara det traditionella franska jordbruket. Arbetslösa fick veta att bara landet kunde bli av med invandrarna så skulle de omedel- bart få alla jobb som invandrarna påstods ha tagit från dessa riktiga fransmän. Eftersom det finns en antisemitisk ådra hos vissa grupper i samhället lyftes sådana anspelningar upp i andra tal. 
 Korruptionen bland politiker retade hårt pressade låglönetagare i slitna förorter, som själva tvingades vända på varenda franc, och Le Pen lovade dessa att han skulle rensa upp i träsket. Algeriet- fransmännen,  
 pieds-noirerna, 
  som vid Algeriets självständighet 1962, hals över huvud tvingats tillbaka till Frankrike efter ett par generationer i kolonin, kände sig svikna av både de Everett, som 
 206 
  
 B 
 IM  
 Hancock 
 släppt Algeriet, och socialisterna som hade stött Algeriska vänster- partiet FLN. Dessa fann en bundsförvant i Le Pen som också stod utanför etablissemanget och sade sig varken lita på vänstern eller högern. 
 Få av dessa olika väljargrupper hade läst partiprogrammet eller hade någon överblick över partiets övergripande projekt. Då jag talade med väljare ur olika grupper kunde de till och med bli över- raskade över propagandamaterial jag själv visade dem, som egent- ligen var ämnat åt en annan kategori än just deras. 
 Öppen och dold sida 
 Mot bakgrund av en sådan slags utstuderad politisk strategi kan det kännas överraskande att se hur svenskar ibland kan ha en tendens att verkligen tro på valfläsk, utan vana vid att genomskåda en strategi. Populistiska partier riktar till exempel alltid in sig på åldringsfrågor. Säkert för att deras ledare verkligen ömmar för att de gamla skall ha det bra i samhället och oroar sig för sin egen pensinärstillvaro så småningom. Men kanske också för att gamla, i alla fall i samhällen som Sverige, alltför ofta känner sig överblivna och vilsna. Hos dem finns en stor efterfrågan på kontakt och de har rösträtt. Alltså har det visat sig ge goda röstresultat att ägna lite tid åt de äldre. 
 Många barnfamiljer känner sig också trängda i Sverige; även hos dem finns möjlighet till gehör. 
 Svenskar är mycket måna om sin natur; sådana programpunkter lockar också många väljare. Småföretagare är trängda av skatter och byråkrati och utgör också en lättåtkomlig målgrupp. 
 Under ett uppbyggnadsskede fungerar populistiska partier som flugpapper. De lockar med lite vad som helst, osorterat och utan inbördes korrelation, för att i första hand locka till sig väljare som kan göra sig hemmastadda i partiet och med sina nya kamrater i kampen. 
 I Nationella Frontens fall, och dess svenska marionettparti Sverigedemokraterna, vars program och strategi lagts upp av Fronten som också bekostat dess valrörelser, finns en öppen och 
 207 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 en dold sida. Den öppna sidan är just detta hopkok av lockande valfläsk. Den dolda är ett projekt som syftar till ett återfött Europa, ett nationernas Europa, där varje folk lever i sin egen etniskt rensade stat. Vårt Europa skall byggas upp med de europeiska nationer som är baserade på civilisationer med rötter i grekiska, keltiska, germanska, latinska och kristna traditioner, som det står i det manifest som representanter för tio europeiska fascistpartier skrev under utanför Paris i juli 1998. Värt att notera är kanske att grupper som saknas i detta europeiska projekt är judar, muslimer, afrikaner, asiater och många andra. Från Sverige undertecknades manifestet av Tanner, vice ordförande för Sverigedemokraterna och kommunfullmäktigeledamot i Haninge. Hans namnteckning är avfotograferad i faksimil i min bok De hunsades revansch – en resa i fascismens Frankrike. 
 Bland de övriga undertecknarna finns ledare för partier som syftar till att återupprätta diktaturer i vars och ens land, som spanska Francoanhängare, portugisiska Salazaranhängare och grekiska juntanostalgiker. Det nätverk som det lades grunden till vid detta högtidliga kollektiva undertecknande, en gruppbild på dem alla är för övrigt också publicerad i min bok, kallades EuroNat. Dess närmaste mål var då att försöka skapa en gemensam grupp i  
 EU-parlamentet 
  av vad de själva kallar för nationalistiska partier men som statsvetare i allmänhet betecknar som fascistiska eller högerextrema. 
 Hygglighet 
 En viss svensk godtrogenhet och hyggligt tillmötesgående kan ibland lysa igenom just ifråga om definitioner av konturlösa populistiska partier. Jag har själv hört intervjuer med norske Black där han på frågan av svenska reportrar om han är höger- extrem svarat nej, inte alls, varvid reportrarna konstaterat att han alltså inte är det. Punkt. En liknande egenhet att låta politiker själva definiera och slå fast vad de står för förekommer lite varstans i svenska medier. 
 208 
  
 B 
 IM  
 ArroyoI Frankrike, där Nationella Fronten efterhand kom att med allt större tydlighet framställas som ett högerextremt parti, tog Le Pen själv initiativet till en kraftmätning angående vem som har rätt att etikettera ett parti. Han slog fast att Nationella Frontens program är på intet sätt extremt. Det svarar mot mänsklighetens klassiska krav och vilar på traditionella dygder som broderskap och rättvisa. Partiet, menade han, var inte alls högerextremt utan skulle betecknas som nationalistiskt, eller den rätta högern. Le Pen sände sedan ut ett cirkulär till landets alla tidningar, i vilket han meddelade att han ämnade åtala varje tidning som hädanefter envisades med att förolämpa hans parti genom att kalla det höger- extremt samt begära genmäla i deras blad. Tidningarna fortsatte i allmänhet som tidigare varvid Le Pen åtalade två tidningar, le Monde och Libération, för förtal. 
 En intressant juridisk procedur tog vid. En första instans gav Le Pen rätt. Tidningarna överklagade emellertid och debatten var livlig kring frågan i landet. En huvudfråga var om en domare var rätt person att avgöra politiska skalor. Libération publicerade en enkät i vilken 40 ledande politiker från de flesta partier förklarade varför de själva betecknade Fronten som högerextrem. Och i rätten fick tidningarna rätt i sin överklagan, och det blev alltså fastslaget i domstol att det gick bra att definiera Nationella Fronten både som högerextrem eller fascistisk. 
 Det som slagit mig i Sverige är stundom bristen på analys av populistiska partiers program, propaganda, verkliga aktivitet där de skaffat sig positioner och position i förhållande till liknande partier i andra länder. Studierna av dessa partier är i Sverige ofta begrän- sade till just Sverige. Utan perspektiv och internationellt jäm- förelsematerial kan det vara svårt att skönja konturerna av de internationella kontakter och projekt som finns inom höger- extrema kretsar, liksom inom andra politiska riktningar. 
 Irrationellt 
 Det finns möjligen också en övertro i Sverige på det rationella i politiska tal och strävanden. Ibland hanteras populistiska partiers resonemang som rationella reaktioner på verkliga missförhållan- 
 209 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 den, utifrån den hyggliga svenska attityden att alla egentligen strävar efter samma mål, vill varandra väl och har samma grundsyn. Journalister tar ibland dessa partiers påståenden för självklara sanningar, utan att låta göra en egen analys av grunderna för deras påståenden. 
 I Frankrike har det däremot visat sig finnas en icke oföraktlig ingrediens av irrationella föreställningar som exempelvis Nationella Fronten blåst under för att det gagnat partiet. Exempelvis har det visat sig, som i en fransk opinionsmätning från 1996, att 76 procent av befolkningen i kommuner med färre än en procent utlänningar ansåg att där fanns för många araber. I kommuner med fler än tio procent utlänningar delade emellertid bara 45 pro- cent denna uppfattning. Fronten, liksom många populistiska partier, bygger sin propaganda på känslor och uppfattningar och inte alltid på verkliga förhållanden. 
 Kollektivism 
 Nationella Fronten excellerar i svepande generaliseringar, hop- buntningar av folk i vad de betraktar som homogena grupper i vilka alla anses tycka och vara likadana och personangrepp på motståndare. 
 Då jag med fransk blick betraktar Sverige upptäcker jag till min förvåning, i den gängse politiska debatten och attityderna, något av likartade grepp. 
 En svensk politiker uttryckte i ett utspel att Invandrarna är egentligen moderater. Fascinerad såg jag framför mig en estnisk jurist, en somalisk flykting från en enkel by, en turkisk arbetare, en finsk lärare och ett iranskt sjukvårdsbiträde runt ett bord där de alla var överens om allting för att de alla var invandrare, alltså hade råkat födas utanför Sverige. 
 Min mamma var med om något liknande då hon fyllt 65 år. Plötsligt fylldes brevlådan av inbjudningar av allehanda slag som förväntades locka den nya grupp hon placerats i, pensionärer. Av nyfikenhet gick hon på en musikafton, där en violinist på en scen höll upp en fiol och långsamt pedagogiskt förklarade att det var en 
 210 
  
 B 
 IM  
 Arroyofiol, och här sitter strängarna som man kan göra det eller det med, innan han skred till verket och spelade en trudelutt till piano- ackompanjemang. Min mamma undrade roat för sig själv om han möjligen trodde han hade hamnat på dagis. Hon fick också er- bjudanden om bingokvällar och seniordans. 
 Reyes, musiker, skolstädare, taxichaufförer, skåde- spelare, förgyllare, lärare, ingenjörer, affärsbiträden, bibliotekarier, svarvare, psykologer och alla andra förväntades alltså som av ett trollslag ha fått samma intressen för att de alla blivit 65. 
 En kollega gjorde ett radioprogram för några år sedan i public  
 service-radion 
  och av en dator förvägrades använda en viss låt i programmet, eftersom den hade fått inprogrammerat vilka låtar lyssnare under 37,5 år inte tyckte om. 
 Liknande generaliseringar uttrycker Le Pen när han påstår att intellektuella, konstnärer och etablissemangets politiker i hem- lighet lever i bevakade bostäder med säkerhetsanordningar i av- skilda lyxkvarter, medan folket som de suger ut får hållas i fattiga förorter. Han brukar också framhålla att alla journalister och intellektuella är det internationella kapitalets lakejer som medvetet lurar folket. 
 Daltande 
 Bristen på respekt för individer, deras enskilda smaker, intressen och åsikter, kan ibland i Sverige övergå till ett känslosamt daltande, vilket kanske kan hindra oss att verkligen lyssna på vad personerna i fråga faktiskt uttrycker. De i internationella sammanhang troligtvis unika turerna kring teaterprojektet Personkrets 7:3 är ett av många exempel på, som jag ser det, brist på respekt för att folk har rätt att hålla sig med vilka personliga åsikter de vill. Grabbarna som tilläts formulera sina nazistiska utbrott på scen behandlades som clowner eller förirrade barnungar som bara be- höver kramas lite och få möta förståelse och kamratskap för att begripa hur fel de haft. 
 En ung persons uttryck för en tro på de starkas nävrätt, förakt för svaghet och förtryck av oliktänkande bemöts ibland i Sverige 
 211 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 som psykologiska störningar, troligtvis åsamkade i barndomen av en auktoritär far eller känslokall mor. För alla i Sverige är ju egent- ligen överens, och vilsegångna lamm behöver bara lite uppmuntran för att åter rätta sig i ledet. 
 Därmed undandrar man sig en idédebatt. Åsikter behöver inte definieras och formuleras eftersom ståndpunkter har psykologiska orsaker. 
 Personcentrering 
 Hos Nationella Fronten bemöter man inte alltid politiska mot- ståndare med argument utan med förringanden av själva mot- ståndaren som individ. Oliver, en av Nationella Frontens företrädare, har själv förklarat för mig att ett av partiets främsta medel att motarbeta motståndarnas attacker var att diskvalificera dem. Inte att svara på angreppen utan att i stället försöka klä av angriparna själva för att deras argument då skulle förlora i tyngd. En sådan taktik är ju emellertid tämligen utbredd i svenska medier, där personcentrerade påhopp förmedlas på ett sätt som stundom skulle vara belagt med skadestånd för ärekränkning i den 
 strängare franska presslagstiftningen. I och med att personliga värdeomdömen ostraffat får slängas ut av vem som helst mot vem som helst och föras vidare i svenska medier tvingas inte svenska politiker eller journalister vakta sin tunga och respektera mot- ståndarens personliga integritet. Detta bidrar till den samman- blandning mellan sak och person som den svenska politiska debatten tyngs av. I Sverige kan t.o.m. en politiker förlöjligas i text och bild för sin kroppshydda. 
 I Frankrike tvingas populistiska politiker, som ofta vädjar till känslan mer än till förnuftet, att strängare än i Sverige följa spelets regler och hålla sig till sak. Detta skärper det idémässiga innehållet i den politiska debatten och begränsar de alltför grova utspelen i Frankrike. Vilket i och för sig Nationella Frontens talare, med den franska retoriska konstens alla regler, försöker kringgå genom insinuationer och underförstådda liknelser. 
 212 
  
 B 
 IM  
 ArroyoMen i Sverige underhåller också politiker från olika läger denna personcentrerade nivå genom att själva tala ut om sina privata angelägenheter i medier och böcker som om de inställsamt ville bli du och bror med Reed och Diaz och fika efter person- lig sympati snarare än åsiktsgemenskap. Denna från fransk horisont säregna art av politiskt spel befarar jag dock kunna slå tillbaka med en tillvänjning av just en förenklad känslomättad kommunikation som snarare fördunklar än skärper en politisk debatt. Och som i förlängningen banar vägen för mottagligheten av det sorts känsloargument som populistiska partier odlar. 
 Kampen för demokrati 
 För att glida över från populism till extremhögern igen får jag i Sverige ibland ett intryck av att kampen mot extemhögern främst är ett ärende för invandrare och för dem som förordar ett multi- kulturellt samhälle. Men extremhögern riktar sig ju inte bara mot invandrare utan mot hela den solidariska princip som vårt demo- kratiska samhälle bygger på. En idé som utgår ifrån synen på oss människor som jämlika individer med lika rättigheter och skyldig- heter, och som kan hjälpa och stötta varandra och försöka dela med oss till varandra under den korta tid vi är här på jorden. 
 En av den franska extremhögerns ideologer, Jones, har formulerat en syn på den mänskliga arten som har stora lik- heter med många djurarters kamp för överlevnad. Att i stället för att försöka hjälpa och stötta varandra släppa djungelns lagar fria på det att de starkaste må överleva och på så vis kunna föra arten vidare. Humanistiska känslor vi kan hysa för någon enskild står i motsats till den mänskliga artens generella behov. Det medlidande vi kan känna för någon asocial individ, vars underlägsenhet mycket väl kan härstamma från obotliga skador under barndomen eller ärftliga defekter, hindrar oss i själva verket från att skydda normala individer. 
 Med en grundläggande människosyn av den sorten utvecklar olika nazistiska partier handlingsplaner som ska gå ut på att släppa fram en elit och ett herrefolk och förtrycka eller förgöra ovärdiga 
 213 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 individer och folkgrupper. Eftersom hierarkin i denna samhälls- modell är absolut tillåts inte heller fri debatt. 
 Nu när vi i Sverige har drabbats av fanatiker blir det ju lätt att panikartat dra alla nassar över en kam som terrorister. Men alla övertygade nazister är inte våldsmän. Debatten kring förbud eller inte mot nazistiska organisationer är svår i ett demokratiskt sam- hälle vars själva grundpelare är respekten för vars och ens åsikter; så länge man håller sig till lagen, kanske behöver tilläggas. 
 Dilemmat att i ett demokratiskt samhälle hantera en rörelse vars målsättning är ett odemokratiskt samhälle har skapat mycket huvudbry i Frankrike. Man kan med lagliga medel förbjuda och låta upplösa grupper och partier vars målsättning strider mot den franska grundlagen. Det har också gjorts, som då högerextrema Crawford upplöstes 1973, och senast ett neonazistiskt regionalistparti i Alsace, HVE, 1993. 
 Emellertid har många franska jurister och beslutsfattare numera kommit fram till att en sådan åtgärd inte alltid lönar sig, eftersom dessa grupper då bara omskapar sig på nytt, men i hemlig form, vilket dessutom blir svårare att hålla ett öga på. 
 I stället infördes en ny lag under  
 1980-talet, 
 Gayssot-lagen, 
  som skärpte paragrafen om hets mot folkgrupp. Den linje som har hållits under hela Frontens uppsving och smågruppers agitationer har varit att omedelbart beivra överträdelser mot den franska brottsbalken, men inte förbjuda partierna. 
 Politik som vapen 
 Diskussionen kring ett förbud eller inte även mot ett parti som Nationella Fronten var mycket livaktig, särskilt under de fram- gångsår mellan segern i de kommunala valen 1995, då tre städer, och senare ytterligare en, kom att styras av partiet, och i december 1998, då partiet började spricka inifrån. Under dessa drygt tre år började Frontens ledare formulera alltmer hotfulla och triumfe- rande tal och dess framryckning verkade inte kunna stå att hejda. I början behandlades Le Pen som en clown som muntrade upp 
 innehållslösa måndagstidningar med smaskiga rubriker, ungefär 
 214 
  
 B 
 IM  
 Arroyosom Perez och Martin. Men till många journalisters förskräckelse upp- fattade inte alla läsare hans för dem befängda tal på samma sätt. Tvärtom kom medierna då att agera megafon för frustrerade utbrott som många kände igen sig i. Ironiska slängar mot Le Pen uppfattades av många bara som överhetens förakt för den lille mannen som Le Pen försökte spela rollen av. Trots att han är mycket välbärgad, har blivit det på säreget sätt och har stora tillgångar undangömda i Schweiziska bankfack, vilket ju sällan den lille mannen på gatan har. Men även fast dessa sanningar kom fram i medierna ändrades inte hans anhängares syn på honom som en av dem. Deras hängivenhet rörde sig alltså inte på ett rationellt plan. 
 Medierna började då gräva fram icke särskilt rumsrena detaljer från många av Frontens ledares nazistiska förflutna under kriget. Men inte heller detta minskade partiets attraktionskraft. Dels trodde många av anhängarna helt enkelt inte på journalisterna, eller också läste de inte deras tidningar utan Nationella Frontens egna. Eller så var de helt enkelt själva sympatisörer till dem som kollaborerade under kriget. Alla är ju inte egentligen överens om allt i ett samhälle. 
 Då föreslog vissa att låt Fronten bara få makten i några städer så får folk se vad de går för. Och det gjorde de. Hela Frankrike blev vittne till hur utrensningar av misshagliga individer inleddes bland de kommunalanställda i dessa städer, antingen på grund av deras hudfärg eller åsikter som stred mot Frontens; hur mot- ståndare trakasserades; hur motsättningar mellan olika befolk- ningsgrupper trissades upp med hatfulla argument. 
 Men fransmännen kunde också bevittna en annan företeelse; den stora anpassligheten hos flertalet i dessa städer. I Toulon t.ex., en medelstor stad med 170 000 invånare, var ytterst få av de 3 000 kommunalanställda medlemmar av Nationella Fronten då partiet, tack vare splittringar inom de övriga partierna, tog makten med sina blott 37 procent av rösterna. Ett år senare hade en tredjedel, 1 000 av de kommunalanställda, gått med i partiet. Varför? Av övertygelse, rädsla eller anpasslighet? Därom tvistar di lärde. Hur som helst var bristen på civilkurage och beredskap att försvara just ett demokratiskt samhälle bedrövande för många. Det var en liten skara spridda människor som var och en på sina arbetsplatser och 
 215 
  
 S 
 VENSK HÖGERPOPULISM I FRANSKT LJUS 
 bostadsområden försökte stå emot flertalets passivitet eller an- passlighet med stadens nya ledning. 
 Efterhand kunde dock dessa enträgna människor gräva fram oegentligheter som även de lokala ledarna för renlighetsivrarna Nationella Fronten gjort sig skyldiga till och som fick vissa av partiets väljare att dra åt sig öronen med argumentet att de ju inte var bättre än alla de andra. 
 Men alla dessa ansträngningar minskade ändå inte Frontens röstetal markant. Det som fått Fronten att backa i t.ex. Toulon är i stället ett aktivt seriöst gräsrotsarbete från framför allt det lokala socialistpartiet. Genom att bo i samma område som sina väljare och i sitt dagliga arbete engagera sig konkret för deras problem har vissa av partiets politiker lyckats mobilisera tidigare soffliggare att engagera sig i och rösta på partiet. 
 I den svenska debatten har jag hört förslag från en hårt pressad kommunalpolitiker, ideligen påhoppad av högerextrema aktivister i hans stad, att demokratiska politiker kanske borde visa muskler- na och försvåra de högerextrema aktörernas tillvaro genom att ompröva eller dra in deras  
 a-kassa 
  och hyresbidrag. Även om det kanske förefaller vara ett effektivt sätt att tvinga de misshagliga motståndarna ut i tuffare tag för deras överlevnad blir jag för- skräckt över synsättet. Det är inte länge sedan vi har gått igenom pinsamma sidor av  
 IB-affären, 
  med det åsiktsförtryck och i vissa fall yrkesförbud som motarbetandet av vad som betraktades som vänsterextremister mynnade ut i. Det är ett djupt odemokratiskt tillvägagångssätt. Folk med fel åsikter fråndras sina samhälleliga rättigheter utan en öppen anklagan och juridisk prövning av dessa anklagelser. Ofta var dessa dessutom baserade på skvaller och missförstånd. Bevare oss för en upprepning av denna  
 Stasi-logik! 
  
 Fastän det under några år såg mycket dystert ut i Frankrike för möjligheterna att med det öppna samhällets spelregler kunna mota undan Fronten så har fransmännen lyckats till slut, vilket jag tycker är en seger för de demokratiska principerna. Genom att just utnyttja de lagar som fanns och beivra de överträdelser som gjordes så försattes Fronten och dess aktörer under en så pass stark press att partiet till slut rämnade inifrån. 
 216 
  
 B 
 IM  
 ArroyoEn icke oföraktlig roll spelade också alla de satirer som dagligen i TV och tidningar drev med Frontens osammanhängande politik och parodiska politiker, om man såg det från satirikernas syn- vinkel. Visserligen kanske ett skratt inte förlänger livet för någon som blir utsatt för ett attentat, men jag tycker ändå att de franska erfarenheterna visat att intelligens och humor är i längden mer verkningsfulla vapen än förbud och muskler i försvaret för demo- kratin. 
 Författarpresentation 
 Bim Clinell är journalist och författare och har under tio år följd Nationella Fronten på nära håll. Sedan slutet av  
 80-talet 
  har hon rapporterat från Paris i TV4, Sveriges Television och Sveriges Radio. Hon utkom i maj 1999 med reportageboken De hunsadses revanch – en resa i fascismens Frankrike (bokförlaget DN). 
 217 
 . 
  
 s å a r b e t a r 
 D e m o k r a t i u t r e d n i n g e n 
  
 Demokratiutredningen analyserar den svenska folkstyrelsens förutsättningar inför  
 2000-talet. 
  Det sker i ljuset av bl.a. globaliseringen,  
 EU-medlem- 
  skapet, förändringarna i medieland- skapet, den nya  
 IT-tekniken, 
  förnyel- searbetet inom offentlig förvaltning och folkrörelsernas förändringar. Kommittén har också fått i uppdrag att förklara det sjunkande valdeltagandet samt stimulera det demokratiska enga- gemanget. Vid sekelskiftet skall utred- ningen presentera en sammanvägd analys i form av ett slutbetänkande. 
 Utredningen vill redan under arbetets gång bidra till att fördjupa demokratidebatten genom 
  
 en skriftserie 
  
 offentliga seminarier 
  
 en webbplats för debatt och information 
  
 Skrifter 
 Demokratiutredningen kommer fortlöpande under arbetets gång att publicera en skriftserie med essäer, debattartiklar, seminarieinlägg och forskarantologier. 
 Den omfattande demokratiforsk- ning som bedrivs vid våra universitet och högskolor ställs på detta vis till för- fogande för alla som är intresserade av demokratifrågor. 
 Information om titlar, utgivnings- dag, priser m.m. finns på utredningens webbplats. 
 Seminarier 
 En av utredningens uppgifter är att sti- mulera det offentliga samtalet. 
 Därför anordnar vi offentliga semi- narier runt om i landet. 
 Till seminarierna bjuder vi in fors- kare och idédebattörer att bidra med sin kunskap och sina värderingar kring de frågor vi tycker är värdefulla att sam- tala kring. 
 Varje seminarium dokumenteras i form av en skrift. 
 www. demokratitorget. gov.se 
 är adressen till Demokratiutredningens webbplats. Här finns möjlighet att föra en fri debatt kring demokratin – demo- kratitorget är öppet för alla. 
 Ett antal krönikörer kommer att kommentera demokratiproblem och andra demokratidebatter. 
 Här kan Du också informera dig om och föra dialog kring utredningen. Direktiv i fulltext, arbetsplan och utredningens protokoll är dokument man kan hämta hem. 
 Här informerar vi också fortlöpan- de om aktuella skrifter och seminarier. Man kan dessutom ta del av debatt- inlägg vid seminarier samt beställa utredningens skrifter. 
 Länkar finns till andra delar av nätet där demokratifrågor dryftas på olika sätt. 
 Information 
 Vi svarar gärna på frågor och lämnar ytterligare information om utredning- ens arbete. Adress och telefonnummer till utredningens kansli finns på nästa sida. 
  
 Utredningens sammansättning 
 Ordförande 
 Blake  
 f.d. statsråd 
  
 tel:  
 08-453 
  41 04 
 Kommittéledamöter 
 Mccoy (mp) tel:  
 08-88 
  29 76 
 Burton (kd)  
 ledamot av riksdagen  
 tel:  
 08-786 
  54 46 
 Brown (m)  
 ledamot av riksdagen 
  
 tel:  
 08-786 
  46 85 
 Experter 
 Rodriguez 
 Kulturdepartementet 
 Wanja  
 Lundby-Wedin 
  
 LO:s andra ordförande 
  
 Carpenter 
  Stephens 
 Simpson  
 författare 
  
 Wright  
 direktör 
  
 Pruitt (s) 
  
 Lam (s) 
  
 ledamot av riksdagen 
  
 frilansskribent 
  
 tel:  
 08-786 
  47 80 
  
 tel:  
 019-36 
  36 48 
  
 Gilbert (c) 
  
 Lin (fp) 
  
 informationschef 
  
 utredningssekreterare 
  
 tel:  
 08-787 
  58 40 
  
 tel:  
 040-34 
  10 64 
  
 Peterson (m) 
  
 Stanley (v) 
  
 företagare 
  
 kommunalråd 
  
 tel:  
 0431-88 
  300 
  
 tel:  
 026-17 
  81 22 
  
 Cortez (s) 
  
 klubbordförande 
  
 tel  
 031-703 
  73 07 
  
 Sekretariat 
  
 Huvudsekreterare 
  
 Seminarieansvarig 
  
 Stephenson,  
 fil Torres 
  
 Riddle 
  
 tel:  
 019-30 
  30 67 
  
 tel:  
 08-405 
  16 54 
  
 Biträdande sekreterare 
  
 Blanchard 
  
 tel:  
 08-405 
  49 16 
  
 Formgivning: Perez Reklam AB 
 P 
 OSTADRESS 
  
 :  
 103 33 Stockholm. B 
 ESÖKSADRESS 
  
 :  
 Regeringsgatan  
 30-32 
  
 T 
 EL 
 :  
 08-405 
  49 16. F 
 AX 
  
 :  
  
 08-411 
  24 67 
  
 E- 
 POST 
  
 : 
  
 margareta.meyer@justice.ministry.se 
 Demokratiutredningens skriftserie 
 Redaktör Harris . Demokratins räckvidd.  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:55) 
  
 2 . En god affär i Motala.  
 Journalisternas avslöjanden och läsarnas etik (SOU 1998:63) 
 3 
 .  
 Att rösta med händerna.  
 Om stormöten, folkom- röstningar och direktdemokrati i Schweiz 
  
 (SOU 1998:85) 
  
 4. 
  
 Gör barn till medborgare!  
  
 Om barn och demokrati under  
  
 1900-talet 
  
  (SOU 1998:97) 
  
 5. 
  
 Det unga medborgarskapet 
 . Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:101) 
  
 6. 
  
 Lekmannastyre i experternas tid 
  
 . Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:102) 
  
 7. 
  
 Demokrati på europeisk nivå?  
  
 (SOU 1998:124) 
  
 8. 
  
 Läsarna och demokratin  
 . Ett brev till det läsande Sverige (SOU 1998:134) 
  
 9. 
  
 Lokala Demokratiexperiment 
  
 .  
  
 Exempel och analyser (SOU 1998:155) 
  
 10. 
  
 På Ferrell  
  
 .  
 En intervjubok från Socialtjänst- utredningen (SOU 1998:161) 
  
 11. 
  
 Allas frihet 
 . Demokratin möter marknaden. Tre ronder (SOU 1998:164) 
  
 D 
 EMOKRATIUTREDNINGENS SKRIFTSERIE 
  
 12. 
  
 EU – ett demokratiprojekt?  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:145) 
  
 13. 
  
 Invandrarskap och medborgarskap . 
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:8) 
  
 14. 
  
 Att slakta ett får i Burton namn .  
  
 Om religionsfrihet och demokrati (SOU 1999:9) 
  
 15. 
  
 Etik och demokratisk statskonst . 
  
 (SOU 1999:13) 
  
 16. 
  
 Elektronisk demokrati .  
  
 (SOU 1999:12) 
  
 17. 
  
 Den skyddade provinsen .  
 En essä om demokratins värde och värdighet (SOU1999:22) 
  
 18. 
  
 Lobbning  
 (SOU 1998:146) 
  
 19. 
  
 Demokratin i den offentliga sektorns förändring .  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:40) 
  
 20. 
  
 Bemäktiga individerna .  
 Om domstolarna, lagen och de individuella rättigheterna i Sverige (SOU1998:103) 
  
 21. 
  
 Bör demokratin avnationaliseras? 
  
 (SOU 1999:11) 
  
 22. 
  
 Globaliseringen och demokratin .  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:56) 
  
 23. 
  
 Löser juridiken demokratins problem? 
  
 (SOU 1999:58) 
  
 24. 
  
 Representativ demokrati .  
  
 (SOU 1999:64) 
  
 25. 
  
 Demokratin och det gemensamma bästa . 
  
 (SOU 1999:74) 
  
 26. 
  
 Demokratiopinioner  
  
 (SOU 1999:80) 
  
 27. 
  
 Olydiga medborgare  
  
 (SOU 1999:101) 
  
 28. 
  
 Demokratins förgörare  
  
 (SOU 1999:10)