sou 2002 5 d5 
 DE FRISKA 
 - en studie kring livs- och arbetsbetingelser som 
 stödjer en positiv hälsoutveckling 
 Williams, Ergonomie Magister 
 Allen, Docent, Leg. Läkare 
 Sektionen för Personskadeprevention, 
 Karolinska Institutet, Stockholm 
 239 
 240 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ........................................................................ 
  
 243 
  
 Introduktion ............................................................................. 
  
 245 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 247 
  
 Syfte och frågeställningar .......................................................... 
  
 247 
  
 Material och studiepopulation ................................................... 
  
 247 
  
 Metod ....................................................................................... 
  
 250 
  
 Resultat..................................................................................... 
  
 252 
  
 Diskussion ................................................................................ 
  
 269 
  
 Konklusion ............................................................................... 
  
 275 
  
 Referenser ................................................................................. 
  
 277 
  
 Tabellbilaga ............................................................................... 
  
 280 
  
 241 
 242 
 Sammanfattning 
 Detta projekt syftar till att identifiera vilka förhållanden i arbets- miljö och arbetsorganisation som befrämjar människors hälsa. 
 Två olika studiegrupper har använts. Material 1 består av 6 610 kvinnor och män bosatta i Sverige och födda 1945, 1955 och 1965 som svarat på ett frågeformulär våren 2000. Deltagarna var alla hel- tidsarbetande män samt hel- och deltidsarbetande kvinnor, som var fast eller tidsbegränsat anställda alternativt egna företagare och som inte beviljats någon grad av förtidspension eller sjukbidrag före det att enkätundersökningen genomfördes. För uppföljningen ett år efter frågeformulärets ifyllande inhämtades studiepersonernas sjuk- skrivningsdata från Riksförsäkringsverkets sjukskrivningsregister. Dessa data avsåg sjukskrivningsperioder längre än 14 dagar samt beviljade sjukbidrag och sjukpensioner under året. 
 Material 2 utgörs av 1168 heltidsarbetande män och hel- och deltidsarbetande kvinnor anställda inom ett primärvårdsdistrikt och en socialförvaltning i mellersta Sverige. Dessa hade besvarat ett frågeformulär i en baslinjemätning i november 1999 och en upp- följningsenkät 1,5 år senare. Från uppföljningsmätningen har i denna studie den självrapporterade sjukfrånvaron (antal sjukfrån- varodagar senaste12 månaderna) använts. 
 Respektive material har delats i två grupper, initialt friska (de som året före enkäten inte varit sjukfrånvarande och/eller högst haft ett sjuknärvarotillfälle) och övriga benämnda de krassliga. Frågeställningarna är om det finns skillnader i levnads- och arbetsförhållandena mellan de som initialt var friska och de som var krassliga, vilka som initialt var friska, vilka som fortsatte att vara friska alternativt insjuknade under uppföljningsåret, vilka av de 
 243 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 krassliga/sjuka som tillfrisknar och vilka faktorer och föränd- 
  
 ringar i arbetsmiljön som har samband med hälsoutvecklingen. 
  
 Beskrivande data för dessa två grupper, friska och krassliga har 
  
 jämförts med varandra. I sambandsanalyserna har de initialt friska 
  
 och de initialt krassliga analyserats var för sig. Chansen att förbli 
  
 frisk för de initialt friska respektive att tillfriskna för de initialt 
  
 krassliga ställs mot att ha minst ett sjukfrånvarofall längre än 14 
  
 dagar (Material 1) respektive att ha totalt fler än 14 sjukfrånvaro- 
  
 dagar (Material 2). 
  
 Mellan de initialt friska och de initialt krassliga liksom mellan 
  
 kvinnor och män finns vissa mindre skillnader i mönstret av fakto- 
  
 rer som har inflytande på hälsan, men sammantaget är bilden rela- 
  
 tivt väl sammanhållen. 
  
 Självrapporterad hälsa, arbetsförmåga och livskvalitet är faktorer 
  
 som visar en stark förmåga att förutsäga hälsoutvecklingen bland 
  
 de initialt krassliga. Arbetsförmågan beskrivs av två mått, att 
  
 poängsätta nuvarande arbetsförmåga på en  
 10-gradig 
  skala och att 
  
 skatta arbetsförmågan inom nuvarande yrke om två år i förhållande 
  
 till hälsan. Det senare måttet har bäst prediktiv förmåga. För de 
  
 initialt friska pekar sambanden i samma riktning men betydligt sva- 
  
 gare. 
  
 Tydligast samband mellan arbetsmiljöfaktorer och hälso- 
  
 utveckling finns för de som tillfrisknade bland de initialt 
  
 krassliga. Sambanden arbetsmiljö och hälsa för de initialt friska 
  
 går i samma riktning men är svagare. 
  
 I Material 1 utgörs de förhållanden som ökar chansen att förbli 
  
 frisk eller tillfriskna framför allt: att vara ung, att arbetet är fysiskt 
  
 lätt, att arbetsklimatet är bra, att ekonomin är god, att det finns 
  
 möjligheter att lära nytt och att ha arbetsuppgifter som kräver en 
  
 måttlig arbetstakt, inte är alltför monotona och sällan kräver en för 
  
 stor arbetsinsats. För män är det också hälsofrämjande att finnas i 
  
 en arbetsgrupp jämfört med att arbeta ensam. 
  
 I Material 2 pekar resultaten i samma riktning som i Material 1. 
  
 De viktigaste friskfaktorerna för de offentliganställda kvinnorna är 
  
 om samarbetet och känslan av delaktighet i arbetet och dess inne- 
  
 håll ökat jämfört med för ett år sedan men också att arbetet är 
  
 fysiskt lätt. 
  
 Sammanfattningsvis pekar den här studien på att goda arbetsför- 
  
 hållanden kan stödja en positiv hälsoutveckling och motverka ohälsa. 
  
 Viktigt för att skapa en god och hälsosam arbetsplats är därför att 
  
 minimera arbetets fysiska tyngd både ur statisk och dynamisk syn- 
  
 244 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 vinkel, befrämja ett gott samarbete och ett positivt arbetsklimat, ge möjlighet till vidareutbildning och öka de anställdas inflytande över arbetets organisation och de krav som ställs. 
 Introduktion 
 I folkhälsorapporterna har sedan 1991 använts ett hälsoindex som utvecklats av Statistiska Centralbyrån. Det bygger på information från dödsfallsregistret, folk- och bostadsräkningarna samt själv- rapporterat hälsotillstånd från Undersökningar av levnadsför- hållanden (ULF). Fyra hälsonivåer (full hälsa, lätt ohälsa, måttligt svår ohälsa, och svår ohälsa) har definierats med hjälp av ett antal  
 ULF-variabler 
  som innefattar självrapporterad hälsa samt förekomst av långvarig sjukdom/handikapp samt rörelse- hinder. Full hälsa innebär således att man anser hälsotillståndet som gott och att man inte har någon långvarig sjukdom eller svårare rörelsehinder (psykisk ohälsa har bara delvis vägts in). Sedan 1975 har antalet levnadsår stadigt ökat men förväntat antal levnadsår med full hälsa i åldersintervallet  
 16-84 
  år har inte ökat alls. Framför allt har antalet år med lätt ohälsa ökat. Man kan snarast skönja en nedgång av antalet år med full hälsa för både män och kvinnor. Nedgången är tydligare för kvinnor. Minskningen av antalet friska år har främst skett i åldrarna  
 16-44 
  år och är större bland kvinnor än bland män. 
 Intresset inom medicinsk forskning har hitintills fokuserats kring varför vissa blir sjuka vid en viss exponering. Nationella folk- hälsokommittén har framfört att det finns goda skäl att både veten- skapligt och i praktiken utveckla frisk- och skyddsperspektivet i folkhälsoarbetet. Ett nödvändigt synsätt för att kunna analysera och förstå varför flertalet människor, trots att de utsätts för många hälsorisker och påfrestningar, förblir friska. Den medicinska veten- skapen har i mycket begränsad utsträckning ägnat uppmärksamhet åt detta. 
 Ett viktigt undantag utgör Sanchez teori kring känslan av sammanhang, KASAM. Denna har ett salutogent (hälsofrämjande) perspektiv och innefattar tre komponenter: begriplighet, hanterlighet och meningsfullhet. Huvudsakligen är KASAM ett mått på individens motståndskraft i händelse av stress. KASAM som förklaringsmodell har använts i en lång rad studier framför allt inom mental hälsa, psykosomatisk medicin, folkhälsa och stressforskning. Graden av KASAM har rapporterats kunna 
 245 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 predicera psykiatriska och somatiska hälsoproblem på både kort och lång sikt. Någon fast empirisk bas för en association mellan KASAM och hälsa finns dock ännu inte, då tillgängliga resultat så gott som uteslutande härrör från tvärsnittsstudier med sina meto- dologiska tillkortakommanden. Ett annat problem är den höga korrelationen mellan KASAM och ångest- och depressions- mätningar. Longitudinella studier av sambandet mellan KASAM och självrapporterad hälsa respektive sjukfrånvaro uppvisar inte något entydigt resultat. Det har framförts att även om känslan av sammanhang kan tolkas som en autonom intern resurs skall den dock betraktas som komplement till och inte ersättning för infor- mation om andra redan kända orsaker till hälsa/ohälsa. 
 Inom arbetsmiljöforskningen har man kunnat identifiera ett flertal faktorer som bidrar till ökad hälsa och bättre arbetsförmåga. Exempel på sådana är låga till moderata ergonomiska exponeringar av det muskuloskeletala systemet för de som initialt rapporterat dålig hälsa, att mycket ofta vara nöjd med hur man kan utföra sina arbetsuppgifter, om man tycker att man gör ett bra jobb, att sällan vara indragen i konflikter, att få uppskattning från arbetskamrater och råd och hjälp från närmaste chef, att positiva förändringar av någon del av den psykosociala arbetsmiljön delvis buffrade mot negativa konsekvenser från andra arbetsfaktorer, att ha starkt stöd från arbetsledare verkar kunna reducera en signifikant del av den överrisk för ohälsa som är associerad med låg eller minskad kontroll över arbetet, balans mellan könen i såväl arbetet som i familjen, minskat repetitivt arbete, att i högre grad vara nöjd med chefen samt ökad fysisk aktivitet på fritiden. 
 I vissa fall är de salutogena faktorerna det inverterade för - hållandet till patogena faktorer. Man kan dock anta att det finns arbetsmiljöfaktorer vilka enbart har en hälsofrämjande eller neutral effekt på motsvarande sätt som vissa faktorer inte behöver vara skadliga om de inte överskrider ett visst tröskelvärde. Det har antytts i den existerande forskningen att den salutogena effekten hos vissa faktorer kan vara en buffertfunktion mot hälsodestruktiva exponeringar. Om så är fallet kan det vara av stort värde att iden- tifiera dessa buffertar och introducera dem i förebyggande arbets- miljöarbete som ett komplement till undanröjandet av hälsofarliga faktorer. I synnerhet under omständigheter där de senare inte låter sig elimineras. 
 246 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Bakgrund 
 Den studie Sektionen för personskadeprevention gjorde för sjuk- försäkringsutredningen (SOU 2000:121) visade att starkaste associationen till att bli sjukskriven >4 veckor fanns för de män och kvinnor som hade hög fysisk belastning och samtidigt inte var nöjda med hur de kunde utföra sina arbetsuppgifter. De som enbart angav en av dessa exponeringar hade också förhöjda samband och sambanden kvarstod då resultaten kontrollerades för andra faktorer som kan ha betydelse för att bli långtidssjukskriven. Dåligt arbets- klimat i arbetsgruppen var en annan exponering som gav ett mått- ligt men signifikant ökat samband för män och kvinnor att bli långtidssjukskrivna. Höga krav från arbetet och samtidigt låg kontroll associerade också till långtidssjukskrivning hos kvinnor. Studien var en tvärsnittsstudie, vilket gjorde det svårt att klarlägga åt vilket håll sambanden gick, vad som var exponering och vad som var utfall. 
 Hälsoutvecklingen hos de som deltog i ovanstående studie har nu följts under ett år. Som mått för ohälsa har sjukfrånvaro längre än 14 dagar använts. Detta möjliggör att analysera samband mellan exponeringen vid undersökningstillfället och eventuell sjukfrånvaro eller att vara frisk. 
 Syfte och frågeställningar 
 Denna studie syftar till att identifiera faktorer i arbetslivet som stödjer en god hälsoutveckling och leder till att människor håller sig friska. Fanns det skillnader i levnads- och arbetsförhållandena hos de som vid baslinjeundersökningen var friska och de som var krassliga? Vilka var friska? Vilka fortsatte att vara det? Fanns det krassliga som tillfrisknade? Vilka insjuknade? Vilka förblev krassliga? Kan faktorer i arbetsmiljön som har samband med hälso- utvecklingen redan efter ett år identifieras? 
 Material och studiepopulation 
 Material 1 – 
  
 är en uppföljning av studien  
 Hälsa, arbetsförhållanden, sjukfrån- varo och sjuknärvaro bland män och kvinnor födda 1945, 1955 och 1965 
 , (SOU 2000:121) som gjordes på uppdrag av Sjukförsäk- 
  
 247 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 ringsutredningen (S1999:1). Studien, som här utgör baslinje, var en tvärsnittsundersökning som syftade till att i första hand undersöka arbetsförhållanden, beteenden och vissa individfaktorer kopplade till sjukfrånvaro och självupplevd hälsa liksom att analysera hur individens ekonomiska situation och gällande regelverk påverkade sjukfrånvaro/sjuknärvaro. 
 Baslinjeundersökningen genomfördes  
 maj-juni 
  2000 i form av postenkät där uppgifter samlades in om hälsa, livskvalitet, sömn och återhämtning, läkarkontakt, sjuknärvaro, sjukfrånvaro, anställ- ningsförhållanden samt fysiska, psykosociala och organisatoriska arbetsförhållanden. Från SCB:s befolkningsregister har uppgifter om kön, ålder, civilstånd, födelseland, medborgarskap, läns- och kommuntillhörighet samt inkomst hämtats. 
 Studiepopulationen bestod av kvinnor och män bosatta i Sverige och födda 1945, 1955 och 1965. Varje åldersgrupp representerades av cirka 4 000 män och kvinnor slumpmässigt valda från Statistiska Centralbyråns (SCB) register över totalbefolkningen. Totalt tillfrå- gades 12 034 individer varav 7 806, 65 procent, besvarade enkäten. 
 I föreliggande studie (figur1) inkluderades heltidsarbetande kvinnor och män samt deltidsarbetande kvinnor ( 
 För uppföljningsundersökningen inhämtades respondenternas sjukskrivningsdata från Riksförsäkringsverkets sjukskrivnings- register. Dessa data avsåg sjukskrivningsperioder längre än 14 dagar samt beviljade sjukbidrag och sjukpensioner som inträffat under det år som följde efter att enkäten besvarats,  
 000614-010613. 
  
 Material 1 är endast generaliserbart för de tre åldersgrupper i normalbefolkningen som ingår, men bedöms ändå kunna ge en bra bild av de arbets- och hälsoförhållanden som råder i svenskt arbets- liv. 
 248 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Figur 1.  
 Studiepopulation i Material 1. 
  
 SCB´s urval ur normalbefolkningen 
  
 N=12 034 
  
 Födda 
  
 1945 
  
 1955 
  
 1965 
  
 n=4014 
  
 n=4000 
  
 n=2020 
  
 Respondenter 
 N = 7806 (65 %) 
  
 Material 1 
  
 - deltidsarb. män 
  
 N = 6610 
  
 - beviljad ftp/ sjb före 
  
 - anställda och egna företagare 
  
 enkäten 
  
 - heltidsanst. kvinnor + män 
  
 - deltidsanst. kvinnor 
  
 Material 2 – 
 är en deluppföljning inom  
  
 HAKuL-studien 
 . 
  Den övergripande målsättningen med  
 HAKuL-projektet 
  (Hållbar Arbetshälsa inom Kommuner och Landsting) är att identifiera faktorer, som stärker den framtida hållbara arbetshälsan och det långsiktiga välbefinnan- det för anställda inom kommuner och landsting samt att imple- mentera och stödja tidig rehabilitering av de med sviktande arbetsförmåga. Grunddesignen på studien är en prospektiv kohort- undersökning där individerna och arbetsplatserna följs under minst tre år. En bred representation av alla de verksamheter som finns inom kommuner och landsting ingår liksom en god geografisk spridning. Samtliga studiepersoner var i arbete och tillsvidare- anställda eller anställda på längre vikariat. 
  
 HAKuL-projektet 
  inleddes i nov. 1999 med en baslinjemätning i enkätform. Av de 8988 personer som erbjöds deltaga svarade 84 procent, 6 246 kvinnor och 1 287 män,  
 19-65 
  år. Uppgifter insam- 
 249 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 lades om hälsa, familjesituation, sjukfrånvaro och sjuknärvaro, sömn och återhämtning, livsstil, individuella fysiska och psyko- logiska faktorer, yrkeskarriär, fysiska exponeringar i arbetet och psykologiska och sociala arbetsförhållanden. Uppföljnings- mätningar sker efter 1,5 och 3 år. 
 Material 2 utgörs av de sammanlagt 1 168 heltidsarbetande kvinnor och män samt deltidsarbetande ( 
 Från uppföljningsmätningen har i denna studie den självrappor - terad sjukfrånvaron (antal sjukfrånvarodagar senaste12 månaderna) använts. 
 Material 2 är inte representativt för andra än de anställda inom de två organisationer som deltagit i undersökningen. Det har ändå ansetts värdefullt att rapportera dessa resultat då arbets- och hälsoförhållandena inom offentliga sektorn tilldragit sig ett starkt intresse både vad gäller ökande sjuktal och framtida rekryterings- behov. 
 Metod 
 Definitioner 
  
 Initialt friska:  
 De studiepersoner som rapporterade att de, de senaste 12 månader före baslinjemätningen, varken varit sjuk- frånvarande och/eller högst en gång sjuknärvarande. Med sjuk- närvarande menas att man varit på arbetet fast man med tanke på hälsotillståndet borde ha sjukanmält sig. De initialt friska har inte heller tagit semester eller kompensationsledighet som alternativ till att sjukskriva sig. 
  
 Initialt krassliga:  
 De studiepersoner som rapporterade att de, de senaste 12 månaderna före baslinjemätningen, haft minst ett sjuk- frånvarotillfälle och/eller två eller fler sjuknärvarotillfällen eller tagit ut semester respektive kompensationsledighet i stället för att sjukskriva sig. 
 250 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Bearbetningar 
 De två ingående materialen har för bearbetningar och analyser strukturerats som i figur 2. 
  
 Figur 2.  
 Skiss över hur material 1 och 2 har bearbetats 
 Material 1resp . 2 
  
 Databearbetningar 
  
 Beskrivande 
  
 Initialt 
  
 friska 
  
 Initialt 
  
 krassliga 
  
 j ämförelse 
  
 0 sjfr , Stout 
  
 sjfr 
  
 /2 - sjn 
  
 Förblir 
  
 In - 
  
 Till - 
  
 Förblir 
  
 Sambandsanalyser 
  
 friska 
  
 sjuknar 
  
 frisknar 
  
 krasslig 
  
 >14 d. 
  
 >14 d. 
  
 Material 1 (n=6 610) har för analyserna delats i två grupper: initialt friska (n=1 899; 901 kvinnor och 998 män) och initialt krassliga (n=4 711; 2621 kvinnor och 2090 män). Beskrivande data för dessa två grupper har jämförts med varandra. I sambandsanalyserna har de initialt friska och de initialt krassliga analyserats var för sig. Oddskvoter har använts som riskestimat där utfallet att förbli frisk för de initialt friska respektive att tillfriskna för de initialt krassliga ställts mot att ha minst ett sjukfrånvarofall längre än 14 dagar. Ohälsomåttet mer än 14 dagar har använts av rent praktiska skäl då det inte finns något nationellt register för de sjukfall som inträffar under de första 14 dagarna då arbetsgivaren betalar ut sjuk- ersättning. 
 Material 2 (n=1 168) har likaså delats i två grupper, initialt friska (n=260; 231 kvinnor och 29 män) och initialt krassliga (n=908; 829 kvinnor och 79 män) och på samma sätt som med Material 1 har jämförande- och sambandsanalyser utförts. Emellertid har utfallet att förbli frisk respektive att tillfriskna ställts mot att ha varit sjukfrånvarande mer än 14 dagar totalt under uppföljningsåret. Detta mått är något strängare då det kan inbegripa individer som har flera kortare sjukfall och inget längre sjukfall. I detta material 
 251 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 har på grund av relativt små grupper endast ett begränsat antal sambandsanalyser kunnat genomföras. 
 I resultat- och diskussionsdelen behandlas Material 1 och 2 separat. 
 Resultat 
 Jämförande analys 
 Jämförelse har gjorts mellan den initialt friska gruppens kvinnor och män och den initialt krassliga gruppens kvinnor och män. För enkelhetens skull benämns de även som den friska respektive den krassliga gruppen. 
 Material 1 
 Demografiska förhållanden 
 Männen utgjorde en större andel av den friska gruppen än av den krassliga gruppen, 52 procent resp. 44 procent. Ålderssamman- sättningen i krassliga gruppen var relativt jämnt fördelad mellan de tre åldersgrupperna medan den friska gruppen hade en större andel  
 55-åringar 
  (kv: 40 procent; m: 45 procent) och en lägre andel av 35- åringar (kv: 26 procent; m: 22 procent), 45- åringarna stod för cirka en tredjedel. 
 Levnadsförhållanden 
 Något högre andel av de friska männen och kvinnorna var gifta jämfört med de krassliga. Dock var det ingen skillnad mellan grupperna avseende att bo ensam eller tillsammans med barn eller en annan vuxen. Bland männen var det i bägge grupperna  
 7-8 
  procent fler ogifta jämfört med kvinnorna. Det var också något fler av männen som bodde ensamma jämfört med kvinnorna. 
 Utbildningsnivån var i stort sätt lika mellan grupperna, ungefär 40 procent hade postgymnasial utbildning, kvinnor i något högre grad än män. Vad gällde ekonomin visade frågorna, om man hade god eller ansträngd ekonomi och om man kunde skaffa fram 14 000 kr på en vecka liksom inkomstnivån en tydlig förskjutning mot bättre ekonomi för den friska gruppens män och kvinnor. Vad inkomstnivån beträffar tjänade män generellt bättre än kvinnor. Nivån för kvinnorna var likadan i de båda grupperna medan de friska männen tjänade bättre än de krassliga. 
 252 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Arbetsmarknadsförhållanden 
 I friskgruppen stod något färre i ett anställningsförhållande och fler var egna företagare än i krassliga gruppen. Bland friska kvinnor var privat anställning (41 procent) vanligare än bland de krassliga (34 procent). Därutöver var det i stort sett ingen skillnad mellan de friska och de krassliga gruppernas sektortillhörighet. 
 Risken att bli arbetslös bedömdes vara ungefär lika stor i bägge grupperna. Det var heller ingen skillnad på hur lätt eller svårt det var att få ett nytt arbete utan att behöva byta bostadsort. Däremot var det färre (kv: 1 procent; m: 9 procent) bland de friska än bland de krassliga (kv: 18 procent; m: 13 procent) som menade att det fanns planer på arbetsplatsen att skära ned eller helt lägga ned verk- samheten. 
 Betydligt fler bland de friska var nöjda med sin arbetstid (kv: 73 procent; m: 75 procent) än bland de krassliga (kv: 59 procent; m: 60 procent). Bland de senare var det nästan dubbelt så många jämfört med de friska som ville arbeta färre timmar i veckan. En något lägre andel bland de friska kvinnorna ar betade övertid flera gånger i månaden liksom arbetade heltid. (Bland männen fanns inga deltidsarbetande då dessa inte ingick i studiepopulationen). 
 Arbetsmiljöfaktorer 
 Arbetsklimatet 
 Bland de friska var det en större andel (kv: 74 procent; m: 76 procent;) än bland de krassliga (kv: 65 procent; m: 66 procent) som upplevde att arbetsklimatet var bra eller mycket bra och färre som upplevde det som dåligt eller mycket dåligt liksom kände olust när de gick till arbetet. 
 Man var också i högre grad (kv: 85 procent; m: 86 procent) nöjd med hur de kunde utföra sina arbetsuppgifter jämfört med de krassliga (kv: 70 procent; m: 73 procent). En större andel av de friska kände att deras arbetsinsatser i hög grad uppskattades av överordnad (kv: 52 procent jmf med 42 proc ent; m: 48 procent jmf med 40 procent), medan varken uppskattning från arbetskamrater eller klienter, kunder, patienter, elever eller motsvarande visade någon större skillnad mellan grupperna. 
 Vad gäller upplevelsen av i hög grad väl fungerande ledarskap från närmaste chef respektive från högsta arbetsledning i organi- sationen var de friska något mer positiva. 
 253 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Krav 
 Fysiskt ansträngande arbete uppgav 57 procent av kvinnorna och 41 procent av männen i den krassliga gruppen. Bland de friska var det 32 procent av kvinnorna och 28 procent av männen. 
 En lägre andel av den friska gruppen jämfört med den krassliga ansåg att arbetet ofta krävde att man arbetade mycket fort, mycket hårt, att det krävde en för stor insats eller att det förekom mot- stridiga krav. En högre andel friska jämfört med de krassliga ansåg att det ofta fanns tillräckligt med tid för att hinna med arbets- uppgifterna. 
 Stimulans 
 Jämfört med de friska förekom det mer ofta bland de krassliga kvinnorna att arbetet krävde skicklighet och påhittighet och bland de krassliga männen var det mer sällan förekommande att man fick lära sig nya saker i arbetet liksom att man mer ofta fick göra samma saker om och om igen. 
 Inflytande 
 Att ha frihet att själv få bestämma både vad som skall utföras i ens arbete och hur det ska utföras var i högre grad förekommande hos de friska jämfört med de krassliga. Generellt för bägge grupperna och könen var det vanligare att få bestämma hur arbetet skulle utföras än va d som skulle utföras. 
 Förändringar senaste året 
 Förändringar som i bägge grupperna minst 20 procent redovisar är: ökad arbetsbelastning, ökad tidspress, ökad svårighetsgrad i arbetet, ökade möjligheter att lära nytt i arbetet samt minskad per- sonaltäthet. Förändringarna förekom i högre grad för de krassliga. 
 Sömn och återhämtning 
 Färre bland de friska jämfört med de krassliga hade svårt att sova därför att tankar på jobbet höll dem vakna, var mycket trötta under arbetsdagen och var kroppsligt eller psykisk trötta efter arbets- dagen. En högre andel av de friska uppgav att de ofta var fyllda av energi under arbetsdagen, utvilade och återhämtade då de började dagens arbete liksom då de började arbeta efter några dagars ledig- het. 
 254 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Hälsa, arbetsförmåga, livskvalitet 
 I friska gruppen ansåg 97 procent av både männen och kvinnorna att de hade god eller mycket god hälsa jämfört med den krassliga gruppen där drygt 80 procent ansåg sig ha bra hälsa. Hälsan tycktes också mer stabil i friska gruppen jämfört med den krassliga där fler framförallt upplevde en försämring jämfört med för ett år sedan men också något fler upplevde en förbättring. 
 Cirka 20 procent fler i friskgruppen (kv: 86 procent; m .85 procent) jämfört med krassliga gruppen upplevde en god arbets- förmåga. Andelen som tyckte att man hade bra livskvalitet var bland friska kvinnorna 91 procent och bland friska männen 85 procent, andelar som låg ca 15 procent högre än bland de krassliga männen och kvinnorna. 
 Hela 95 procent av kvinnorna och 96 procent av männen och i den friska gruppen trodde att man med tanke på sin hälsa kunde arbeta i sitt dåvarande yrke om två år. Bland de krassliga var det 80 procent av kvinnorna och 83 procent av männen. 
 Andelen som under uppföljningsåret haft minst ett sjukfall om 15 dagar eller mer, var i friska gruppen 9 procent av kvinnorna och 7 procent av männen och av de krassliga 23 procent respektive 14 procent. 
 Material 2 
 Då det mellan männen i den friska respektive krassliga gruppen fanns få signifikanta skillnader koncentreras jämförelsen på kvin- nornas förhållanden. 
 Demografiska förhållanden 
 Inga skillnader kunde konstateras 
 Levnadsförhållanden 
 Bland kvinnorna var det en större andel av de friska (51 procent) som hade postgymnasial utbildning än bland de krassliga (43 procent). Vad gäller ekonomin ansåg 50 procent av kvinnorna i den friska gruppen att man hade god eller mycket god ekonomi. Bland de krassliga kvinnorna var siffrorna 39 procent. Bland de krassliga var det också en större andel, 16 procent jämfört med 10 procent, som ansåg sig ha ansträngd eller mycket ansträngd ekonomi. 
 255 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Arbetsmarknadsförhållanden 
 Andelarna med fast eller tillfällig anställning var lika i de båda grupperna. Bland de friska kvinnorna var ungefär hälften kommunal- och hälften landstingsanställda, bland de krassliga kvinnorna var det en övervikt, 60 procent, som hade kommunal anställning. 
 Vanligaste förändringen på arbetsplatsen var att personal hade tillkommit, vilket mer än 50 procent i bägge grupperna rappor- terade. Fler i krassliga gruppen rapporterade nedskärning av och omflyttning av personal. 
 De flesta av friska gruppens män var nöjda med sin arbetstid, 86 procent. Bland de krassliga var det färre, 51 procent. Andelen nöjda kvinnor var lika stor i bägge grupperna. Bland de krassliga var det också betydligt fler som ville arbeta färre timmar i veckan, både bland männen (47 procent) och bland kvinnorna (24 procent) jämfört med de friska (m: 11 procent; kv: 18 procent). Det var ingen skillnad på mängden deltidsarbetande mellan grupperna. (Bland männen fanns inga deltidsarbetande då dessa inte ingick i studiepopulationen). Övertid var lika vanligt i bägge grupperna. 
 Arbetsmiljöfaktorer 
 Arbetsklimatet 
 Fem frågor kring stämningen och samarbetet på arbetsplatsen slogs samman till ett arbetsklimatsindex. Frågorna handlade om att ha bra sammanhållning, att ställa upp för varandra, att ha förståelse för om någon har en dålig dag, att komma bra överens med överordnad samt att trivas med arbetskamraterna. Svarade man instämmande på samtliga frågor  
 (5-10 
  poäng) betraktades arbetsklimatet som bra. Inom bägge grupper ansåg de flesta (78 procent - 89 procent) att arbetsklimatet var bra. Det var flera gånger vanligare bland de krassliga att så gott som dagligen känna olust på väg till jobbet (kv+m). 
 Friska gruppens kvinnor var i något högre grad nöjda med den vård och omsorg man kunde ge, 75 procent jämfört med 61 procent. 37 procent av dem upplevde också ett i hög grad väl fungerande ledarskap från närmaste chef, bland de krassliga var siff- rorna något lägre, 29 procent. En större andel av de krassliga männen jämfört med de friska var direkt missnöjda med ledar- skapet från högsta administrativa ledningen, 24 procent av männen tyckte inte alls att det fungerade jämfört med 7 procent av de friska männen. 
 256 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Krav 
 Fysiskt ansträngande arbete uppgav 42 procent av kvinnorna i den krassliga gruppen, bland de friska var det 32 procent. 
 En större andel av de krassliga kvinnorna jämfört med de friska ansåg att arbetet ofta krävde att man arbetade mycket fort, mycket hårt, att det krävde en för stor insats eller att det förekom mot- stridiga krav. Att det ofta förekom motstridiga krav ansåg en större andel av de krassliga männen än av de friska. En högre andel krass- liga, män och kvinnor, jämfört med friska ansåg att det sällan eller aldrig fanns tillräckligt med tid för att hinna med arbetsupp- gifterna. 
  
 S 
 timulans 
 Frågorna kring stimulerande faktorer i arbetet visade ingen skillnad mellan grupperna. 
 Inflytande 
 För friska kvinnor och män var det vanligare att ofta ha frihet att själv få bestämma hur arbetet skall utföras och för friska män vad som skall ska utföras än det var för de krassliga. 
 Förändringar senaste året 
 För både de krassliga kvinnorna och männen hade förändringar på arbetet senaste året medfört minskad möjlighet att utvecklas och lära nytt, minskat samarbete, minskad personaltäthet, minskad kontroll och inflytande över det egna arbetet, för gruppens kvinnor ökad arbetsbelastning, ökad tidspress och ökad svårighetsgrad i arbetet samt minskad känsla av delaktighet i arbetet och för männen minskad anställningstrygghet och möjligheten att förena yrkesliv och arbetsliv. 
 Sömn och återhämtning 
 Majoriteten i bägge grupperna saknade sömnproblem dock var det flera gånger vanligare bland de krassliga att så gott som dagligen ha svårt att somna (kv+m), att ofta ha orolig sömn (kv), att emellanåt ha tankar på jobbet som höll dem vakna (kv) men också att ofta ha svårigheter att vakna på morgonen (kv). En stor del av de krassliga var också ofta mycket trötta under arbetsdagen (kv+m) och framförallt efter arbetet (kv+m), sällan eller aldrig fyllda av energi under arbetsdagen (kv) och sällan utvilade och återhämtade då de 
 257 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 började dagens arbete (kv+m) liksom då de började arbeta efter några dagars eller längre ledighet (kv). 
 Hälsa, arbetsförmåga, livskvalitet 
 I friska gruppen ansåg 96 procent av kvinnorna och 97 procent av männen att de hade god eller mycket god hälsa jämfört med den krassliga gruppen där motsvarande siffror var 72 procent för kvin- norna och 85 procent för männen. Hälsan tycktes också något mer stabil i friska gruppen jämfört med den krassliga där 16 procent fler upplevde en försämring jämfört med för ett år sedan. 
 Cirka 30 procent fler i friska gruppen (kv: 74 procent; m: 82 procent) jämfört med krassliga gruppen upplevde en god arbets- förmåga. Andelen som tyckte att man hade bra livskvalitet var bland friska kvinnorna 87 procent och bland friska männen 89 procent jämfört med de krassliga där 77 procent av kvinnorna och 65 procent av männen ansåg det. 
 Hela 97 procent av männen och 95 procent av kvinnorna i den friska gruppen trodde att man med tanke på sin hälsa kunde arbeta i sitt nuvarande yrke om två år. Bland de krassliga var det 83 procent av männen och 77 procent av kvinnorna. 
 Andelen som under uppföljningsåret haft minst ett sjukfall om 15 dagar eller mer, var i friska gruppen 6 procent av kvinnorna och 3 procent av männen och av de krassliga 29 procent respektive 22 procent. 
 Univariata sambandsanalyser 
 De univariata sambandsanalyserna visar på exponeringar för fak- torer som ökar chansen att hålla sig frisk för förvärvsarbetande kvinnor och män. Initialt friska gruppen och initialt krassliga gruppen inom respektive material har analyserats var för sig. Utfallet att förbli frisk respektive att tillfriskna har ställts mot att insjukna respektive att förbli sjuk vid viss exponering jämfört med att ej vara exponerad. De friska i Material 1, definierat som de som under uppföljningsåret inte ha haft något sjukfall överstigande 14 dagar, har jämförts med de som haft minst ett sjukfall längre än 14 dagar. De friska i Material 2, definierat som de som totalt ej varit sjukfrånvarande mer än 14 dagar under uppföljningsåret, har jäm- förts med de som totalt varit sjukfrånvarande mer än 14 dagar under samma period. Chansen att vara frisk har mätts i oddskvoter, OR, statistiskt säkerställda med  
 95-procentigt 
  konfidensintervall. I 
 258 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 tabell  
 3-6 
  redovisas dessa i detalj. I tabell  
 3-6 
  redovisas också expo- neringar med icke signifikanta oddskvoter men där punktestimaten för någon av de jämförda grupperna är 1.5 eller mer då dessa visar starka tendenser i materialet. 
 Material 1 
 Demografiska förhållanden 
  
 Initialt friska:  
 Varken hos kvinnor eller män fanns någon skillnad mellan åldersgrupperna vad gällda att bibehålla hälsan eller bli sjuk. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 Både bland kvinnor och män hade åldern bety - delse för att bli frisk. De yngre jämfört med  
 55-åringarna 
  hade större chans att utveckla god hälsa under uppföljningsåret, tydligast var detta hos  
 45-åringarna, 
  OR kv: 1.5; m: 1.6. Bland  
 35-åringa 
  män var sambandet något starkare, OR 1.7, medan värdet för kvinnor, OR 1.2, inte var statistiskt säkerställt. 
 Levnadsförhållanden 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 För att bibehålla sin hälsa hade det för männen rela- tivt stor betydelse, OR 2.3, om man bodde tillsammans med annan vuxen och/eller barn jämfört med att bo ensam. För kvinnorna syntes inget sådant samband. Varken ekonomisk situation eller utbildningsnivå hade någon inverkan om man förblev frisk eller inte. 
  
 Initialt krassliga:  
 I den krassliga gruppen verkade boendegemenskapen inte spela någon roll för hälsoutvecklingen. Inte heller utbildningsnivå. Däremot visade sig samtliga tre mått på privatekonomin ha betydelse, ju bättre ekonomi desto bättre hälsoutveckling. För männen var sambanden särskilt tydliga, medan mellersta inkomstgruppen  
 (180´-275´ 
  kr/år) jämfört med lägsta inkomstgruppen (mindre än 180´ kr/år) hade en OR på 1.5 hade högsta inkomstgruppen (276´ kr/år eller mer) en OR på 3.9 vid samma jämförelse. För kvinnorna var inte skillnaden så stor, OR 1.3 respektive 1.5, mellan mellersta och högsta inkomstgrupperna. 
 Att som man uppleva att ekonomin var god eller mycket god respektive att den var varken god eller dålig i förhållande till att ha ansträngd ekonomi ökade på samma sätt chansen att tillfriskna frisk, OR 2.2 respektive OR 1.7. För kvinnorna hade nivån på eko- nomin mindre betydelse, den gav i bägge fallen en oddskvot på 1.5 till att tillfriskna. Att ha möjlighet att vid en oförutsedd situation 
 259 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 på en vecka kunna skaffa fram 14 000 kr. visade också en klart ökad chans att utveckla god hälsa, OR kv: 1.4; m: 1.8. 
 Arbetsmarknadsförhållanden 
  
 Initialt friska:  
 Det fanns ingen säkerställd skillnad på hälso- utvecklingen inom någon av sektorerna på arbetsmarknaden jämfört med att vara kommunalanställd. Inte heller för de som arbetade på arbetsplatser som planerade utöka verksamheten jäm- fört med de som var på arbetsplatser som planerade nedskärningar eller för de som inte ansåg sig riskera att bli arbetslösa. 
 Att vara nöjda med arbetstiden eller inte, liksom den köns- mässiga fördelningen på arbetsplatsen visade inte heller samband med hälsoutvecklingen. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 För kvinnorna var det gynnsamt för hälsan att vara privat anställd jämfört att vara kommunalanställd, privat- anställda kvinnor hade ökad chans, OR 1.4, att tillfriskna. Även om punktestimaten visade på en tendens till att också kvinnor anställda i andra sektorer hade en bättre hälsoutveckling än kommunal- anställda var detta ej statistiskt säkerställt. För män var det hälso- mässigt signifikant bättre att vara statligt anställt än kommunalt, OR 1.7. För övriga sektorer fanns en liknande tendens. 
 För de som ansåg att de inte riskerade att bli arbetslösa inom ett år ökade chanserna att tillfriskna under uppföljningsåret, OR 1.6 för både kvinnor och män. Arbetade man i en verksamhet som hade planer att utöka jämfört med de som arbetade under hot om nedskärning eller nedläggning ökade chansen för kvinnor att bli friska, OR 1.4. För männen fanns en liknande tendens, dock ej signifikant. 
 De som var nöjda med arbetstidens omfattning hade en större chans att tillfriskna, OR 1.3 för både kvinnor och män, jämfört med de som ville arbeta färre timmar. Däremot var det ingen säker- ställd skillnad mellan de som ville arbeta fler timmar jämfört med de som ville arbeta färre. 
 Den könsmässiga sammansättningen på arbetsplatsen hade viss betydelse på hälsoutvecklingen. Om arbetsplatsen bestod av flest kvinnor eller flest män jämfört med om det bara bestod av kvinnor ökade chansen för kvinnor att tillfriskna, OR 1.4 i bägge fallen. För män var det klart mindre chans att bli frisk om man arbetade ensam mot att man var på en arbetsplats med enbart män, OR 0.5. 
 260 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Arbetsmiljö 
 Arbetsklimat 
  
 Initialt friska:  
 För de som upplevde att arbetsklimatet var mycket bra, bra eller varken bra eller dåligt jämfört med att tycka att det var dåligt eller mycket dåligt var möjligheten att förbli friska betydligt bättre, OR kv: 3.2; m: 4.5. För kvinnor var det också bättre att arbeta ensam, OR 5.2, än att arbeta där arbetsklimatet var dåligt/mycket dåligt. 
 Om man aldrig eller sällan kände olust på väg till jobbet jämfört med att göra det ett par dagar per månad eller oftare ökade chansen att förbli frisk, OR kv: 1.9; m: 2.0. 
 Om man var nöjd med hur man kunde utföra sina arbetsupp- gifter eller ej samt om man åtnjöt uppskattning för sina arbets- insatser eller ej hade inga statistiskt säkra samband med hälso- utvecklingen. För kvinnorna fanns emellertid en tendens till posi- tivt inflytande på hälsan om man i hög grad kände uppskattning från överordnade, arbetskamrater och, i synnerhet, från sina avnä- mare (kunder, klienter, elever, patienter). 
  
 Initialt krassliga:  
 För de initialt krassliga kvinnorna innebar ett mycket bra, bra eller varken bra eller dåligt arbetsklimat att chansen att tillfriskna ökade, OR kv: 1.7, under uppföljningsåret jämfört med de som hade ett dåligt eller mycket arbetsklimat. För män inget säkerställt samband. 
 Om man aldrig eller sällan kände olust på väg till jobbet jämfört med att göra det ett par dagar per månad eller oftare ökade chansen att tillfriskna, OR kv: 1.4; m: 1.6. 
 För kvinnorna hade det också betydelse för hälsan, OR kv: 1.4, om man upplevde en hög grad av uppskattning från överordnad. En tendens till detta fanns också hos männen. 
 Krav 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 Om arbetet inte upplevdes som fysiskt ansträngande jämfört med om det gjorde det fanns en ökad chans till bibehållen hälsa, OR kv: 1.6; m: 2.2. 
 Att på de fem separata delfrågorna om krav ange att man hade en rimlig kravnivå i arbetet jämfört med en hög sådan visade inga sam- band till hälsoutvecklingen för de initialt friska. Då de fem frågorna slogs ihop till ett index och gränsen för låga krav sattes till max. 14 poäng fanns det en tendens till att män med låga krav jämfört med de som hade höga bibehöll sin hälsa bättre. 
 261 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Initialt krassliga:  
 För de som inte upplevde arbetet som fy siskt ansträngande jämfört med de som gjorde det ökade chansen till en positiv hälsoutveckling, OR kv: 1.7; m: 2.9. 
 När arbetet sällan eller ibland krävde en för stor arbetsinsats jämfört med när det ofta gjorde det fanns en större chans att till- friskna, OR 1.5 för både kvinnor och män. För kvinnorna innebar också att sällan eller ibland behöva arbeta mycket fort eller mycket hårt jämfört med att ofta behöva göra det att chansen att tillfriskna ökade, OR 1.4 i båda fallen. 
 Stimulans 
  
 Initialt friska:  
 Stimulerande faktorer i arbetet, som att lära nytt, få använda sig av skicklighet och påhittighet samt att slippa göra samma saker om och om igen visade det inga tecken på att ge bättre hälsa jämfört med om man hade mindre stimulans. 
  
 Initialt krassliga:  
 Att ofta eller ibland få lära nya saker i jobbet mot att aldrig eller sällan få göra det ökade chansen att tillfriskna, OR kv: 1.5; m: 1.6. Likaså ökade hälsochansen om man bara ibland behövde göra samma saker om och om igen mot att göra det ofta, OR kv: 1.4; m: 1.6. För män hade det betydelse för hälsan att åtminstone ibland få använda skicklighet, OR 2.0. 
 Inflytande 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 Fick man ofta eller ibland bestämma hur arbetet skulle utföras jämfört med att sällan eller aldrig får göra det gav det ökad chans för kvinnorna att bibehålla god hälsa, OR 1.9. 
  
 Initialt krassliga:  
 För kvinnor påverkades hälsoutvecklingen positivt, OR 1.2, av att åtminstone ibland få bestämma vad som skulle utföras. För män var punktestimatet på samma nivå men inte signifikant. 
 Kontroll 
 Stimulans och inflytande kan sammanfattas till begreppet kontroll.  
 Initialt krassliga:  
 För både kvinnor och män bidrog att ha hög kontroll över sitt arbete jämfört med om man hade låg kontroll till en förbättrad hälsa, OR kv: 1.3; m: 1.3. Låga krav oberoende av kontrollnivån ställt mot höga krav och låg kontroll gav en oddskvot 
 på 1.4 för kvinnor och en tendens på samma nivå för männen. 
 262 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Job strain 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 För kvinnor och män med low job strain (kombi- nationen låga krav och hög kontroll) jämfört med job strain (kom- binationen höga krav och låg kontroll) liksom aktiva jobb (höga krav + hög kontroll) jämfört med job strain fanns en tydlig tendens, om ej statistiskt signifikant, till att förbli friska. 
  
 Initialt krassliga:  
 En arbetssituation med low job strain jämfört med job strain gav för kvinnorna en ökad chans att tillfriskna, OR 1.6. För männen fanns en tendens i samma riktning, dock ej signi- fikant. För män och kvinnor med aktiva jobb (höga krav + hög kontroll) jämfört med job strain fanns en tydlig tendens, om ej statistiskt signifikant, till att förbli friska. 
 Förändringar senaste året 
  
 Initialt friska:  
 För kvinnorna tycktes inte en förändring av arbets- villkoren i positiv riktning medföra påverkan på hälsan, även om tendenser till detta fanns. För männen innebar ökat stöd och upp- backning, OR 3.4, ökat samarbete, OR 3.1, ökad personaltäthet, OR 2.8, samt ökad delaktighet i arbetet och dess innehåll, OR 3.1, jämfört med en minskning att chansen till bibehållen hälsa ökade. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 För männen fanns inga säkerställda samband mellan förändringar av arbetsvillkor senaste året och hälsout- vecklingen. För kvinnorna innebar en minskning av arbetets svårighetsgrad, OR 1.6, en minskning av tidspressen, OR 1.5, ökat stöd och uppbackning, OR 1.7, samt ökad delaktighet i arbetet och dess uppläggning, OR 1.5 en ökad chans att tillfriskna. 
 Hälsa, arbetsförmåga, livskvalitet 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 Upplevelsen av hälsotillståndet var i denna grupp inte predicerande på hälsoutvecklingen, det fanns ingen skillnad mellan hälsan hos de som förblev friska jämfört med de som hade sjukfall under uppföljningsåret. Däremot hade de män som inte varit sjukskrivna tre månader eller längre de senaste fem åren jäm- fört med de som varit det en ökad chans, OR 3.6, att förbli friska, för kvinnorna var chansen ej signifikant, OR 2.0. 
 De kvinnor som uppgav sig ha god arbetsförmåga hade en ökad chans, OR 2.1, att behålla sin hälsa, för männen var punktestimatet 1.8, men ej statistiskt säkerställt. Om man trodde att man med tanke på hälsan kunde arbeta i sitt yrke om två år ökade det chansen att förbli frisk för kvinnorna, OR 2.8, medan chansen för männen, OR 2.3, inte heller här var signifikant. 
 263 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Initialt krassliga:  
 För de som uppgav att hälsan var bra vid bas- linjemätningen var chansen att tillfriskna under uppföljningen betydligt större än för de som tyckte den var någorlunda eller dålig. Ju bättre man upplevde sin hälsa desto större var chansen att bli frisk. De med utmärkt eller mycket god hälsa hade en oddskvot för kvinnor på 3.9 och män på 3.0 att tillfriskna och de som uppgivit god hälsa hade OR 2.4 för kvinnor och 1.9 för män. För de som inte varit sjukskrivna tre månader eller längre de senaste fem åren var chansen att tillfriskna också ökad, OR kv: 2.6; m: 3.7. 
 Att anse sig ha god arbetsförmåga hade också betydelse för utvecklandet av hälsan, OR kv: 2.9; m: 2.0, liksom om man trodde att man på grund av hälsan kunde arbeta i sitt dåvarande yrke om två år, OR kv: 3.0; m: 3.7. 
 Känslan av att ha bra livskvalitet hade också samband med chansen att bli frisk, OR kv: 2.2; m: 1.8. 
 Material 2 
 För initialt friska redovisas endast data för kvinnorna. 
 Demografiska förhållanden 
  
 Initialt friska:  
 Det fanns en tendens bland de som var 44 år eller yngre att bibehålla hälsan. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 Bland kvinnorna som var 44 år eller yngre fanns en större chans, OR 1.4, att tillfriskna under uppföljningsåret. 
 Levnadsförhållanden 
  
 Initialt friska:  
 Ingen påvisbar påverkan på hälsan. 
  
 Initialt krassliga:  
 I den krassliga gruppen fanns en tendens hos kvinnor och män att boendegemenskap påverkade hälsan positivt. Hos kvinnorna fanns en tendens till att privatekonomin hade bety- delse: de med god eller mycket god ekonomi hade i förhållande till de med ansträngd ekonomi ökad chansen att tillfriskna. 
 Arbetsmarknadsförhållanden 
  
 Initialt friska:  
 Om könsfördelningen på arbetsplasten var lika mellan kvinnor och män jämfört med att det enbart fanns kvinnor gav det för kvinnor en aningen förhöjd chans att förbli frisk, OR 1.1. det fanns också en tendens i positiv riktning om det åtmin- stone fanns några män på arbetsplasten mot att det enbart fanns kvinnor. 
 264 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Initialt krassliga:  
 För kvinnor ökade chansen att tillfriskna om man arbetade i en verksamhet som de senaste 12 månaderna inte haft några förändringar jämfört med om personalstyrkan skurits ned, OR 2.2, personal flyttats om, OR 2.6, ny personal tillkommit, OR 1.7, samt om man bytt arbetskamrater, OR 1.7. Samma person har kunnat ange flera olika förändringar. För männen fanns inga säkra skillnader. 
 De män som ville arbeta fler timmar jämfört med de som ville arbeta färre hade ökad chans att tillfriskna, OR 1.3. 
 Den könsmässiga sammansättningen på arbetsplatsen tycktes inte ha betydelse för hälsoutvecklingen. 
 Arbetsmiljö 
 Arbetsklimat 
  
 Initialt friska:  
 Fem frågor om trivsel och stämningen på arbets- platsen sattes ihop till ett index för att avspegla arbetsklimatet. Inga säkra samband fanns som visade på skillnader mellan de som bibe- höll sin hälsa och de som blev sjuka. Dock fanns tendenser att bra arbetsklimat, att ofta vara nöjd med den vård och omsorg man erbjöd och att i hög grad känna uppskattning för sin arbetsinsats från överordnad och avnämare hade en tendens att påverka hälsan positivt. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 För de som ansåg att det fanns en bra stämning på arbetsplatsen jämfört med om stämningen var sämre ökade chansen för kvinnorna att tillfriskna, OR 1.5. För män inget säker- ställt samband. 
 För kvinnorna fanns det också en tendens, dock ej signifikant, till att vara frisk om man ofta var nöjd med den vård och omsorg man kunde erbjuda och om man i hög grad kände att arbets- insatserna uppskattades av arbetskamraterna och av överordnad. 
 Om man sällan kände olust på väg till jobbet jämfört med att göra det någon gång i månaden eller mer ofta ökade chansen bland kvinnorna att hålla sig frisk, OR 1.8. 
 Krav 
  
 Initialt friska:  
 Inga samband mellan krav och hälsa påvisade.  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 För kvinnor som inte upplevde arbetet som 
 fysiskt ansträngande jämfört med de som gjorde det ökade chansen till en positiv hälsoutveckling, OR 1.7. För männen fanns en stark tendens till samband, dock ej signifikant, OR 3.2. 
 265 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Av de fem separata delfrågorna om krav medförde för kvinnorna att bara ibland behöva arbeta mycket hårt jämfört med att göra det ofta, OR 2.0, liksom sällan eller aldrig uppleva motstridiga krav i arbetet jämfört med ibland eller ofta, OR1.4, att man hade större chans att tillfriskna. 
 De fem frågorna slogs ihop till ett index och gränsen för låga krav sattes till maximalt 14 poäng. Att ha låga krav innebar för kvinnorna chans till bättre hälsa jämfört med att ha höga, OR 1.5. 
 Stimulans, inflytande, kontroll 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 För de som inte behövde göra samma saker om och om igen och åtminstone ibland kunde bestämma hur arbetet skulle utföras och vad som skulle göras fanns en tendens till att förbli friska. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 Både för männen och kvinnorna fanns en tendens till att hälsan påverkades positivt av att det ibland krävdes påhittighet i arbetet. 
 Job strain 
  
 Initialt krassliga:  
 Low job strain (kombinationen låga krav och hög kontroll) jämfört med job strain (kombinationen höga krav och låg kontroll) gav ökad chans till god hälsa för kvinnorna, OR 1.6. 
 Förändringar senaste året 
  
 Initialt friska:  
 En minskad arbetsbelastning, OR 1.1, liksom minskad tidspress, OR 1.1, året innan innebar en något ökad hälso- chans. 
  
 Initialt krassliga:  
 För kvinnorna innebar en ökad möjlighet utvecklas och att lära nytt i arbetet, OR 1.7, ökat stöd och upp- backning, OR 2.7, ökat samarbete på arbetsplatsen, OR 3.6, samt ökad delaktighet i arbetet och dess innehåll, OR 2.1, att chansen att tillfriskna ökade. Det fanns för kvinnorna också en tendens till att ökat inflytande och kontroll över egna arbetet samt ökad möjlighet att kombinera yrkesliv och privatliv gav en positiv hälsoutveckling. 
 Förändringar på arbetsplatsen som ökade chansen för männen att tillfriskna var minskad arbetsbelastning, OR1.3, minskad tids- press, OR1.3, minskad svårighetsgrad i arbetet, OR 1.3, samt ökad möjlighet att förena yrkesarbete och privatliv, OR1.5. Det fanns också en tendens i samma riktning om anställningstryggheten ökade. 
 266 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Hälsa, arbetsförmåga, livskvalitet 
  
 Initialt friska 
  
 :  
 Upplevelsen av hälsotillståndet var i denna grupp inte predicerande på hälsoutvecklingen, det fanns ingen säkerställd skillnad mellan hälsorapporteringen hos de som förblev friska jämfört med de som insjuknade under uppföljningsåret. 
 De kvinnor och män som uppgav sig ha god arbetsförmåga hade en ökad chans (OR kv: 7.3; m: 6.9) att behålla sin hälsa. Om man trodde att man med tanke på hälsan kunde arbeta kvar i sitt yrke om två år fanns en tendens till ökad chans att hålla sig frisk. 
  
 Initialt krassliga 
  
 :  
 För kvinnor som uppgav att hälsan var bra vid baslinjemätningen ökade chansen tillfriskna under uppföljningen, OR 2.6. För män fanns en stark tendens i samma riktning, OR 3.8. 
 Att anse sig ha god arbetsförmåga hade betydelse för kvinnors hälsa, OR kv: 2.3, liksom om man trodde att man på grund av hälsan kunde arbeta kvar i sitt yrke om två år, OR kv: 2.4. För män fanns en tendens till samband. 
 Multivariata analyser 
 För att ytterligare klargöra vilka faktorer i arbetet som är associe- rade med en positiv utveckling av hälsa har multifaktoriella sam- bandsanalyser utförts. Med kontroll för kön och ålder har de fakto- rer som i de olika univariata sambandsanalyserna visade på starkast samband med hälsoutvecklingen, ställts samman till multivariata modeller. Modellerna har sålunda fått olika utseende för män och kvinnor, för de initialt friska och de initialt krassliga samt för de två olika materialen. Samtliga variabler som ingår i respektive modell och deras förklaringsvärde för att vara frisk finns redogjort för i tabellerna  
 3-6. 
  Att alla variabler som i de univariata analyserna visade samband med att vara frisk inte tagits med i de multivariata analyserna har två orsaker. Dels beror det på att antalet ingående variabler måste vägas mot hur många studiepersoner som ingår, dels på att vissa av variablerna, t.ex. självrapporterad hälsa, är ut- fallsmått och inte exponeringsfaktorer. Multivariata analyser ej gjorts på de initialt friska i Material 2 på grund av svaga samband i de univariata analyserna. 
 Material 1 
  
 Initialt friska:  
 I dessa analyser fanns ett säkerställt samband mellan exponeringar i arbetet och att förbli frisk endast för de män som 
 267 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 inte hade ett fysiskt ansträngande arbete, OR 2.0. Tendensen för kvinnorna låg på nästan samma nivå. 
 Ålder visade inget samband till att förbli frisk. För kvinnorna fanns tendenser till vidmakthållen hälsa om man hade ett bra eller neutralt arbetsklimat jämfört med de som hade ett dåligt, OR 2.5, ibland få bestämma hur arbetet skulle utföras, OR 1.6 samt om man sällan kände olust på väg till arbetet, OR 1.5. För männen var tendensen att förbli frisk stärkt om man inte bodde ensam, OR 1.5 och om personaltätheten ökat senaste året, OR 1.4. 
  
 Initialt krassliga:  
 I denna grupp hade åldern tydligare inflytande på hälsoutvecklingen, 35- och  
 45-åringarna 
  hade större chans att tillfriskna jämfört med  
 55-åringarna. 
  För kvinnorna hade 45- åringarna störst chans, OR 1.6, för männen var det lika stor chans hos de två yngre åldersgrupperna, OR1.7. 
 För kvinnorna hade, att åtminstone ibland få lära nya saker i arbetet jämfört med sällan, OR 1.3 och att inte ha ett fysiskt ansträngande arbete, OR 1.5, det starkaste sambandet med god hälsoutveckling. Men det fanns också tydliga tendenser i samma riktning hos de som hade en hygglig ekonomi, OR 1.2, om man inte upplevde arbetsklimatet som dåligt, 1.4, slapp att ofta behöva arbeta mycket fort, 1.2, att arbetet sällan krävde för stor insats, OR 1.2, att bara ibland behöva göra samma saker om och om igen, OR 1.2, om stöd och uppbackning när man behöver det ökat under senaste året, OR 1.2 samt om man bara ibland känner olust på väg till jobbet jämfört med att göra det minst en gång i månaden, OR 1.1. 
 För män fanns samband till att tillfriskna om man tillhörde gruppen som hade god ekonomi, OR 1.6, om man bara ibland kände olust på väg till jobbet, OR 1.4 samt om man inte hade ett fysiskt tungt arbete, OR 2.5. Det fanns också en chans till bättre hälsa för de män som inte arbetade ensamma, OR 1.6 (det inver- terade värdet av underrisken 0.6). 
 I övrigt fanns tendenser till association med att vara frisk om man ibland fick lära nya saker i arbetet, OR 1.2, och bara ibland behövde göra samma saker om och om igen, 1.2. 
 Material 2 
 För de initialt krassliga kvinnorna ökade chansen att tillfriskna och under uppföljningsåret maximalt vara borta 15 dagar från arbetet om man var 44 år eller yngre, OR 1.5. För de som vid baslinje- undersökningen uppgav att samarbetet på arbetsplatsen eller att 
 268 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 delaktigheten i arbetet och dess innehåll ökat senaste året var OR 2.3 respektive 1.9 för att hälsan skulle förbättras. Positivt för hälsoutvecklingen var också om arbetet inte kändes fysiskt ansträngande. OR 1.5. 
 Ej statistiskt säkerställd men med en tydlig tendens mot ökad hälsochans fanns för de som inte upplevt några förändringar på arbetsplatsen jämfört med de som hade det, för de som arbetade där personalstyrkan skurits ned, när man bara ibland behövde arbeta mycket hårt jämfört med att behöva göra det ofta samt om man sällan kände olust på väg till jobbet mot att göra det minst en gång i månaden. 
 Diskussion 
 Denna studie avsåg att identifiera förhållanden på arbetsplatsen som hade samband med god hälsa, att hålla sig frisk men också att tillfriskna efter tillstånd av ohälsa. Två olika studiepopulationer har undersökts. Material 1 var ett slumpvis urval av normalpopu- lationens  
 35-, 
  45- och  
 55-åringar. 
  Detta material har generaliserbara kvaliteter, framförallt för de ingående åldersgrupperna, men kan också anses ge en bild av den arbetande befolkningen. Material 2 representerar offentliga sektorn och utgjordes av anställda vid primärvården i ett landsting och socialtjänsten i en kommun. Material 2 har tagits med för att i viss mån kunna belysa för- hållanden i en sektor som i dagsläget står i fokus p.g.a. höga sjuktal för vissa grupper och samtidigt stora rekryteringsbehov - både nu och de närmaste decennierna. 
 Självrapporterad bedömning av den allmänna hälsan och hälsan satt i förhållande till arbetsförmågan hade för samtliga mycket goda prognostiska egenskaper. Hade man en känsla av att hälsan inte var riktigt bra i förhållande till de dagliga krav man utsattes för visade sig detta vara ett finkänsligt instrument att förutsäga framtida sjukfrånvaro. 
 Den entydigt viktigaste faktorn som bidrog till att man höll sig frisk var att ha ett arbete som inte upplevdes som kroppsligt ansträngande. Att ha ett bra, eller till och med neutralt, arbets- klimat jämfört med ett dåligt och slippa känna olust på väg till arbetet ökade också chansen att vara frisk. Likaså påverkades hälsan positivt av förändringar på arbetsplasten som ökat samarbete, ökad delaktighet i arbetet och dess innehåll samt ökat stöd och upp- 
 269 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 backning påverkade. För män var det starkt positivt för hälsan att ha arbetsgemenskap jämfört med att arbeta ensam. 
 Prediktorer för hälsoutvecklingen 
 Självrapporterad hälsa, arbetsförmåga och livskvalitet var tre fakto- rer som bland de initialt krassliga i bägge materialen visade sig ha stark predicerande förmåga för hälsoutvecklingen. Arbetsförmågan skattades genom två olika mått, dels genom att poängsätta nu- varande arbetsförmåga på en  
 10-gradig 
  skala och dels genom att skatta arbetsförmågan inom nuvarande yrke om två år. Det senare måttet hade bäst prediktiv förmåga. I Material 1 var oddskvoten för initialt krassliga kvinnor 3.0 och för män 3.7. Individens egen be- dömning av hälsan i allmänhet liksom att förutse sin arbetsförmåga om två år har i flera studier visat sig ha ett högt prediktivt värde för hälsoutvecklingen lång tid framåt. Det anses i litteraturen att själv- rapporterade hälsobedömningar är känsligare än traditionella läkar- undersökningar och sammanväger på ett subtilt sätt en mängd olika dimensioner. 
 För de initialt friska pekade sambanden i samma riktning men var mycket svagare. Den allmänna hälsoskattningen hade t.ex. föga prediktivt värde för denna grupp. Detta måste ses mot bakgrunden att gruppen ju redan bestod av utvalt friska personer, de hade knappt någon dokumenterad ohälsa året innan de gjorde sin hälso- bedömning. Däremot var även här de två måtten på arbetsförmåga känsliga för att predicera hälsoutvecklingen, särskilt för kvinnorna. De hade en oddskvot för nuvarande arbetsförmågan på 2.1 och för arbetsförmågan om två år på 2.8. För männen låg oddskvoterna nästan lika högt men var ej signifikanta. 
 Livskvalitetsmätningen visade sämst predicerande förmåga för hälsoutvecklingen. Troligen har det att göra med att begreppet utgörs av en annan, vidare kombination faktorer, där copingför- mågan i förhållande till hälsa och andra livsomständigheter kan antas ha en mer avgörande roll än för frågorna om hälsa. Livskvali- tetsbegreppet kan också tänkas vara mer präglat av dagsformen än en allmän hälsobedömningen är. 
 270 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Hälsostödjande faktorer 
 Tydligast samband mellan arbetsmiljöfaktorer och hälsoutveckling fanns i bägge materialen för de som tillfrisknade bland de initialt krassliga. Sambanden arbetsmiljö och hälsa för de initialt friska gick i samma riktning men var svagare, vilket hade flera orsaker. Det var en strängt selekterat frisk grupp som överlag rapporterade bättre arbetsförhållanden än den krassliga och andelen som insjuknade var mindre. Kontrasterna i gruppen var därmed inte så stora. Också i den initialt friska gruppen var många, om än färre än bland de initialt krassliga, exponerade för ogynnsamma arbetsförhållanden. Om det också var skillnader i graden av exponering kan vi dock inte uttala oss om då vi inte har uppgifter om hur länge, antal år, denna exponering pågått eller exakt hur stor (frekvens x nivå x tid) den varit. 
 Material 1 
 I den jämförande analysen mellan de initialt friska och de initialt krassliga kunde väl kända samband mellan exponering och hälsa för så gott som samtliga variabler iakttagas. De initialt krassliga hade mer av hälsovådlig exponering än de initialt friska. Många av dessa samband bekräftades i sambandsanalyserna. Att sjukligheten hos de krassliga skulle kunna förklaras av en biologisk selektion, sned- vridet urval eller ett livsstilsorsakat utfall kan inte anses troligt. 
 Förhållanden som visade sig viktiga för att förbli frisk eller till- friskna var framför allt: ålder, att arbetet inte upplevdes som fysiskt ansträngande, ett bra arbetsklimatet, god ekonomi, att få lära nytt och arbetsuppgifter som bara ibland krävde att man arbetade mycket fort, gjorde samma saker om och om igen eller krävde en för stor arbetsinsats. För män var det också viktigt att hellre arbeta tillsammans med andra män än att arbeta ensam. 
 Den initialt friska gruppen innehöll fler män än kvinnor och fler äldre än yngre. Den högre andelen män i den initialt friska gruppen kan förstås mot att kvinnor har högre sjukfrånvaro än män och därmed i högre grad kom att ingå i den initialt krassliga gruppen. Åldern hade i denna grupp ingen betydelse för den fortsatta hälso- utvecklingen vilket troligen är ett resultat av en healthy worker - effekt, där de sjukligare successivt har försvunnit från arbets- marknaden. 
 271 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Levnads- och hälsoförhållanden 
 Till skillnad från både de initialt krassliga och vad som rapporterats i litteraturen hade ekonomiska förhållanden inte något samband med hälsoutvecklingen hos de initialt friska. Dessa hade överlag bättre ekonomi än de krassliga vilket kan tyda på mer välavlönade arbeten med mindre hälsovådliga arbetsförhållanden. Arbeten med låg lön är oftast förknippade med dåliga arbetsförhållanden. De bättre ekonomiska förhållandena kan också ha påverkats av att något fler i friska gruppen var gifta. Gemensamt hushåll kan sänka levnadskostnader och ge större ekonomisk trygghet men också, som studien visade, ha en positiv hälsoeffekt för de initialt friska männen. Detta kan tyda på att de ensamstående friska männen kan ha haft en avvikande yrkesmässig och social exponering jämfört med de sammanboende. Detta behöver dock undersökas närmare. 
 Bland de initialt krassliga fanns det dock tydliga samband mellan hälsa och ekonomi. God ekonomi som hälsofaktor hade dessutom större betydelse för män än för kvinnor. Detta visar på att andra faktorer, än arbetsvillkor förknippade med lönenivån, kan ha haft en starkare påverkan på kvinnors hälsa. En sådan faktor kan vara att kvinnor generellt och oberoende av privatekonomisk situation, känner ett större ansvarstagande för familj- och hem. Studier finns som visar på högre halter av stresshormoner hos kvinnor mot slutet av arbetsdagen och timmarna därefter, vilket i sin tur kan påverka spänningstillståndet i muskulaturen och på sikt ge betydande besvär. 
 Sektortillhörighet på arbetsmarknaden tycktes i denna studie inte ha särskilt stor betydelse för hälsoutvecklingen mer än att det fanns en något förhöjd chans att tillfriskna för privatanställda kvinnor och statsanställda män bland de initialt krassliga, jämfört med kommunalanställda kvinnor och män. En förklaring till de privatanställda kvinnornas bättre hälsa kan vara att färre hade fysiskt ansträngande arbete jämfört med de offentliganställda kvin- norna, vilket visades vid en tidigare studie av denna population. Ett förhållande som understöds av att bland de initialt friska fanns en större andel privatanställda kvinnor jämfört med bland de initialt krassliga. 
 Arbetsmiljö 
 Särskilt bland de initialt friska befäste sambandsanalyserna att ett bra arbetsklimatet var viktigt för att förbli frisk, till och med om det upplevdes som neutralt eller om man som kvinna arbetade 
 272 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 ensam jämfört med att arbeta i ett dåligt arbetsklimat. Detsamma gällde att slippa känna olust på väg till arbetet, särskilt för männen i den krassliga gruppen hade detta betydelse, OR 1.4. Att uppleva att arbetsinsatsen uppskattades associerade något mer med god hälsa hos kvinnorna än hos männen. Att arbeta i ett sammanhang med en positiv stämning, bidrar till att göra det roligt och stimulerande att gå till jobbet och stödjer en positiv hälsoutveckling. Omvänt be- traktat är man inte nöjd med hur man kan utföra sina arbets- uppgifter eller känner olust på väg till jobbet kan detta ge upphov till ohälsa men också vara en avspegling av att man har dålig hälsa och inte riktigt orkar med sina arbetsuppgifter. 
 På samtliga frågor om krav i arbetet, inklusive den fysiska arbetstyngden, rapporterade de initialt friska en lägre kravnivå jämfört med de krassliga. Frågan om hur kroppsligt ansträngande man vanligtvis upplever arbetet avser inte bara tung hantering utan också om arbetet som helhet belastar kroppens cirkulationsapparat. Upplevs arbetet som fysiskt ansträngande finns risk för att utveckla ohälsa. Skillnaden mellan andelen kvinnor med fysiskt ansträngande arbete i de två grupperna var särskilt markant, 57 procent av de krassliga kvinnorna, 32 procent av de friska. Att ha ett arbete som inte var fysiskt ansträngande var den faktor som entydigt och starkast ökade chansen till god hälsa, både för kvinnor och män, OR  
 1.5-2.5. 
  Detta ligger i linje med många tidigare studier. Resultatet är intressant då det ibland hävdas att fysiskt tungt arbete knappast förekommer längre. Däremot visar sam- bandsanalyserna för de initialt krassliga att chansen att hålla sig frisk inte minskar om man bara ibland gör en för stor insats eller ibland arbetar mycket fort och mycket hårt. 
 Vad gällde övriga krav fanns det för de initialt krassliga, i syn- nerhet för kvinnorna, ett tydligare samband mellan chansen att bli frisk och att ha en mindre kravfylld arbetssituation än för de initialt friska. De senare hade ju också redan en reducerad kravnivå. Att ofta ha en fysiskt och psykiskt kravtyngd arbetssituation har visat sig vara en hälsorisk, i synnerhet för hjärt- och kärlsjukdomar, om den inte kan balanseras med stimulans och inflytande, samman- fattade i begreppet kontroll. 
 Vad gäller stimulans var inte skillnaderna så stora mellan initialt friska och krassliga, men stimulansen i jobbet var något lägre för den krassliga gruppen. Friska upplevde högre grad av inflytande än krassliga, män i högre grad än kvinnor. För de initialt krassliga ökade chansen att tillfriskna om man hade mindre av monotona arbetsuppgifter om man fick lära sig nya saker och om skicklighet 
 273 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 efterfrågades. För initialt friska kvinnor hade det betydelse för hälsoutvecklingen att ha inflytande över hur arbetet skulle utföras, medan det för initialt krassliga kvinnor var viktigt att ha inflytande över vad som skulle göras. 
 För de krassliga kvinnor och män som upplevde en generellt hög kontroll jämfört med de som hade låg ökade chansen till god hälsoutveckling. En kombination av låga krav och hög kontroll (low job strain) jämfört med höga krav och låg kontroll talade också för en gynnsam hälsoutveckling. 
 Det anses i epidemiologiska sammanhang att sjuka kan ha mindre trovärdiga utsagor om sina arbetsförhållanden, att expone- ringsbedömningarna lätt överdrivs, så kallad Browning. Det finns dock studier som motsäger att detta skulle vara ett uttalat problem. På samtliga frågor om förändringar av arbetsvillkoren de senaste tolv månaderna svarar en högre andel av de initialt krassliga i nega- tiv riktning. Det är troligt att förhållandena också är på detta vis. Att det skulle röra sig om Browning är mindre troligt. De krassliga var ju inte alla sjuka vid frågetillfället och dessutom låg de två grupperna mycket lika vad gällde andelen som rapporterade för- ändringar i positiv riktning. För bägge grupperna pekade de univa- riata sambandsanalyserna mot att arbetsplatser som det senaste året haft förändringar av arbetsvillkoren mot lägre krav och mer sam- arbete, stimulans och inflytande också ökade chansen för medarbetarna att vara friska. 
 Vad gäller arbetstidens omfattning tycks det som om de initialt friska hade en bättre anpassning mellan tid och förmåga, man var mer nöjd och det var färre som tyckte att möjligheten att förena yrkesliv och privatliv minskat. Delvis kanske förklarat av att fler bland gruppens kvinnor arbetade deltid och färre arbetade övertid jämfört med de initialt krassliga. En högre andel av de initialt friska männen och kvinnorna ansåg också att man ofta hade tillräckligt med tid på jobbet för att hinna med arbetsuppgifterna. Samman- taget tyder detta på reducerad negativ stress och bör bidra till bättre hälsa. Bland de krassliga fanns också en viss skyddande faktor för kvinnor om arbetsplatsen var könsblandad. För männen visade sambandsanalyserna tydligt på att det ur ett hälsoperspektiv var skyddande att ha arbetsgemenskap med andra män jämfört med att arbeta ensam. 
 274 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Material 2 
 I Material 2 pekade resultaten i samma riktning som i Material 1. De viktigaste friskfaktorerna för de offentliganställda kvinnorna var att samarbetet och känslan av delaktighet i arbetet och dess innehåll ökat men också att arbetet inte var fysiskt ansträngande samt ålder. 
 Förändringar av arbetsvillkoren kan om de går i rätt riktning också påverka chansen att bli frisk, tydligast var detta för de initialt krassliga kvinnor som upplevde att samarbetet på arbetsplatsen och delaktighet i arbetet och dess innehåll ökat. Men det fanns också starka tendenser till positiv påverkan på hälsan om man i arbetet t.ex. fick lära nytt, fick stöd, slapp motstridiga krav och bättre kunna kombinera yrkesliv och privatliv. På arbetsplatser där indivi- dens kompetens tas till vara och utvecklas och där man samarbetar och stödjer varandra stärks individen och hennes hälsa. Ett positivt arbetsklimat och att slippa känna olust på väg till arbetet är två andra uttryck för en bra arbetsplats vilka visade en stark tendens till att påverka hälsan positivt. 
 Att ha sluppit personalförändringar på arbetsplatsen senaste året tenderade att vara en skyddande faktor, men det är svårtolkat om det är själva förändringarna på arbetsplatsen som är påfrestande för hälsan eller om det är konsekvenserna av det, färre personal, upp- brutna arbetsgrupper, nya roller i nya konstellationer på arbets- platsen. 
 Att vara 44 år eller yngre ökade chansen för de initialt krassliga kvinnorna att tillfriskna, det fanns en liknande tendens också för de initialt friska kvinnorna om än inte signifikant. De initialt friska kvinnorna hade dock något högre utbildning och bättre ekonomi, vilket sannolikt hör samman med bättre betalda och mindre hälso- påfrestande arbeten och där åldersfaktorerna inte blir lika avgörande för hälsoutvecklingen. Detta stöds av att en mindre andel rapporterade fysiskt ansträngande arbete och att de krassliga med fysiskt lättare arbete också hade ökad chans till hälsa. 
 Konklusion 
 Denna longitudinella studie visar tydligt på ett flertal faktorer i arbetslivet som är viktiga för att uppnå en positiv hälsoutveckling. Med begreppet positiv hälsoutveckling menas här att fortsätta att vara frisk för de som är friska och att tillfriskna för de som varit sjuka. 
 275 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Mellan de två studiepopulationerna, mellan de initialt friska och de initialt krassliga liksom mellan kvinnor och män fanns visser- ligen skillnader i mönstret av faktorer som hade inflytande på hälsan, men sammantaget är bilden relativt väl sammanhållen. 
 I den jämförande analysen mellan de initialt friska och de initialt krassliga i Material 1 kunde väl kända samband mellan exponering och hälsa för så gott som samtliga variabler iakttagas. De initialt krassliga hade mer av hälsovådlig exponering än de initialt friska. Många av dessa samband bekräftades i sambandsanalyserna. Att sjukligheten hos de krassliga skulle kunna förklaras av en biologisk selektion, snedvridet urval eller ett livsstilsorsakat utfall kan inte anses troligt. 
 Självrapporterad bedömning av den allmänna hälsan och hälsan satt i förhållande till arbetsförmågan hade för samtliga mycket goda prognostiska egenskaper. Hade man en känsla av att hälsan inte var riktigt bra i förhållande till de dagliga krav man utsattes för visade sig detta vara ett finkänsligt instrument att förutsäga framtida sjukfrånvaro. 
 De som initialt var friska fortsatte i hög grad att vara det och, till skillnad från de initialt krassliga, hade åldern inget inflytande på hälsoutvecklingen för dessa. 
 Den entydigt viktigaste faktorn som bidrog till att hålla sig frisk var att ha ett arbete som inte upplevdes som kroppsligt ansträngande. Frågan om hur kroppsligt ansträngande arbetet vanligtvis är speglar inte bara tung hantering utan också om arbetet som helhet belastar kroppens cirkulationsapparat. Ibland hävdas att fysiskt tungt arbete knappast förekommer längre, men uppenbart har många arbetstagare sådana arbetsuppgifter. Arbetsbelast- ningens inverkan på hälsan är frågan om ett  
 dos-response- 
  förhållande, ju större dos desto större hälsorisk. Hade man arbets- uppgifter som krävde att man ofta, jämfört med sällan eller ibland, arbetade mycket fort, arbetade mycket hårt, gjorde för stor insats, gjorde samma saker om och om igen minskade chansen att hålla sig frisk. 
 Att ha ett bra, eller till och med neutralt, arbetsklimat jämfört med ett dåligt och slippa känna olust på väg till arbetet ökade chansen att vara frisk. Förändringar på arbetsplasten som ökat sam- arbete, ökad delaktighet i arbetet och dess innehåll samt ökat stöd och uppbackning påverkade också hälsan positivt. För män var det starkt positivt för hälsan att ha arbetsgemenskap jämfört med att arbeta ensam. 
 276 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Sammanfattningsvis pekar den här studien på att reducering av den fysiska kravnivån i arbetslivet liksom ett främjande av arbets- klimatet med ökat samarbete och delaktighet i arbetet och dess innehåll skulle inte bara stödja en positiv hälsoutveckling utan också motverka arbetsrelaterad ohälsa. 
 Referenser 
 Alexanderson K, Hensing G, Carstensen J, Bjurulf P.  
 Pregnancy- related sickness absence among employed women in a Swedish county.  
 Scand Wood  
 1995;21:191-8. 
  
 Underwood the mystery of health: How people manage stress and stay White.  
 San Francisco:  
  
 Jossey-Bass, 
  
  1987 Snyder, Kristensen T S,  
  
 Lowery 
  
  K, Tibblin G, Adams, 
  
 Stewart – a useful concept in research, prevention and clinical medicine.  
 Forskningsrådsnämnden. Stockholm 1996. 
  
 Mcdonald, de Winter C., Roberts V. 
 Psychosocial factors at work and musculoskeletal disease 
 . Scand Liu Environ Health  
  
 1993;19:297-312 
  
 Morales V, Kristensen T S.  
 Social class and  
 self-rated 
  health: can the gradient be explained by differences in life style or work environment?  
 Social Science and Medicine  
  
 2000;51:1019-1030. 
  
 Morales V, Kristensen T S, Beltran environment and changes in  
  
 self-rated 
  
  health: A five year  
  
 follow-up 
  
  study.  
 Stress Medicine 2000;16:  
 37-47. 
  
 Buckle P, Devereux J.  
 Riskfactors for  
 work-related 
  Bond upper limb musculoskeletal disorders 
 . European Agency for Safety and Health at Work, 1999. 
  
 Folkhälsorapport 2001. Socialstyrelsen, Stockholm. 
  
 Geyer S.  
 Some conceptual considerations on the sense of coherence. 
 Soc Sci Med  
 1997;44:1771-1779. 
  
 Geyer S, Ortega, occupational position and health inequalities - competing risks? (Comparing indicators of social status).  
 J Epidemiol Community Health  
  
 2000;54:299-305. 
  
 Härenstam et al.  
 Vad kännetecknar och innebär moderna arbets- och livsvillkor? 
  
 MOA-projektet. 
  Rapport 1999:8 från Yrkesmedicinska enheten, Stockholms Läns Landsting. 
  
 Johnsson J.V.  Hall E.  
 Job Strain, Work Place Social Support, and Cardiovascular Disease: A  
 Cross-Sectional 
  Study of a Random 
 277 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Sample of the Swedish Working Population 
 . Am J Public Health  
  
 1988;78:1336-1342. 
  
 Greer, Jefferson. Stress, Productivity, and the Reconstruction of Working Life.  
 Basic Books, Inc., New York, 1990. 
  
 Kivimäki M, Terry, Vahtera Martinez, Howard  
 J-E. 
 Sense of coherence and health: evidence from two crosslagged longitudinal samples.  
 Social Science  Medicine  
 2000;50:583-597. 
  
 Graham I.  Forcier L.  
 Work Related Musculoskeletal Disorders (WMSDs): a Reference Book for Prevention 
 . Taylor and Estrada, Williamson, 1995. 
  
 Davis  Hänninen V. (1995).  
 Psychosocial factors at work in relation to back and limb disorders 
 . Scand J Environ Health;  
  
 21:134-42. 
  
 Nelson, Flores, Stansfield S, Patel C, North F, Head J, Wilson I, Brunner E, Dixon among British civil servants: the Whitehall II study.  
 The Lancet 1991;  
 337:1387-1393. 
  
 Nelson, Tucker, Shipley M, North F, Thomas  
 Sickness absence as a measure of health status and functioning: from the UK Whitehall study.  
 J Epidemiol Community Health 1995; 49:124- 130. 
 NIOSH (National Institute for Occupational Safety and Health). 
 Musculoskeletal disorders and workplace factors: a critical review of epidemiologic evidence for  
 work-related 
  musculoskeletal disorders of the neck, upper extremity, and low back.  
 Griffin (ed.). Cincinnati: DHHS (NIOSH) Publication  
  
 No.97-141, 
  
  1997. 
  
 North F, Syme S, Tucker, Head J, Shipley M, Marmot M. 
 Explaining socioeconomic differences in sickness absence: the Whitehall II study.  
 BMJ  
  
 1993;306:361-6. 
  
 Michael, Ferrell. Job Satisfaction and Perception of Health 
 . Journal of Occupational and Environmental Medicine  
  
 1996;38:891-898. 
  
 SBU.  
 Ont i ryggen, ont i nacken. En evidensbaserad kunskaps- sammanställning.  
 Rapport 145/1. Stockholm, 2000. 
  
 Schnyder U, Büchi S, Garcia, Miller  
 Burke of Coherence: Trait or State? 
 . Psychoter Psychosom 2000;69:296- 302. 
  
 Siegrist J.  
 Adverse Health Effects of  
 High-Effort /Low-Reward 
  Conditions 
 . Price Health Psychology  
  
 1996;1:27-41. 
  
 278 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 1998:43.  
 Hur skall Sverige må bättre?- första steget mot natio- nella folkhälsomål.  
 Delbetänkande av Nationella folkhälso- kommittén. Stockholm 1998. 
  
 Suominen S, Williams, Gutierrez, Uutela A, Koskenvuo M. 
 Sense of coherence as a predictor of subjective state of health. Results of 4 years of  
 follow-up 
  of adults.  
 Journal of Psychosomatic Research  
  
 2001;50:77-86. 
  
 Theorell T.  Karasek Mccann Issues Relating to Psychosocial Job Strain and Cardiovascular Disease Research 
 . Price Health Psychology 1996;1:9  
  
 -26. 
  
 Tuomi K, Ilmarinen J, Seitsamo J, Huuhtanen P, Kent, Lopez  
 C-H, 
  Klockars M.  
 Summary of the Finnish research project  
  
 (1981-1992) 
  
  to promote the health and work ability of aging workers.  
 Scand Wood 1997; 23 suppl.  
 1:66-71. 
  
 Tuomi K, Ilmarinen J, Jahkola, Katajarinne L, Williamson Ability Index.  
 Finnish Institute of Occupational Health. Helsinki 1998. 
 Vahtera J, Kivimäki m, Harris, Warner of change in the psychosocial work environment on sickness absence: a seven year follow up of initially healthy employees.  
 J Epidemiol Community Health  
 2000;54:484-493. 
  
 Vingård E, Contreras, Duarte och Spears M.  
 Psykosocial arbetsmiljö i Gotlands Kommun – en studie av nedvarvning, återhämtning och friskfaktorer.  
 Rapport nr 2000:2. Rapport från  
 HAKuL-projektet, 
  Karolinska Institutet, Stockholm och Arbetslivsinstitutet, Solna. 
  
 Vingård E och Smith, arbetsförhållanden, sjukfrånvaro och sjuknärvaro bland män och kvinnor födda 1945, 1955 och 1965.  
 Slutbetänkande av Sjukförsäkringsutredningen. SOU 2000:121. Stockholm 2000. 
  
 Voss M, Floderus B, Diderichsen F.  
 Physical, psychosocial, and organisational factors relative to sickness absence: a study based on Sweden Post.  
 Occup Environ Med 2001;58:  
 178-184. 
  
 279 
 Bilaga 2:5 SOU 2002:5 
 Tabellbilaga 
  
 Tabell 1.  
 Deskriptiva data Material 1 
 Andelar i procent. * = värde som statistiskt säkerställt (95 procent konfidensintervall) skiljer sig mellan initialt friska och initialt krassliga kvinnor respektive män, ns = ej statistiskt signifikant. Där inget N anges ingår hela populationen. 
  
 EXPONERING 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 friska kvin- 
  
 krassliga 
  
 friska 
  
 krassliga 
  
 nor 
  
 kvinnor 
  
 män 
  
 män 
  
 N=901 
  
 N=2621 
  
 N=998 
  
 N=2090 
  
 Demografi 
  
 Könsfördelning 
  
 48* 
  
 51 
  
 52* 
  
 49 
  
 Ålder 
  
 35 år 
  
 26* 
  
 32 
  
 22* 
  
 35 
  
 4 5 år 
  
 35* 
  
 36 
  
 33 ns 
  
 34 
  
 55 år 
  
 40* 
  
 32 
  
 45* 
  
 31 
  
 Födelseland 
  
 Sverige 
  
 93 ns 
  
 91 
  
 93* 
  
 90 
  
 Norden 
  
 3 ns 
  
 5 
  
 3 ns 
  
 3 
  
 Europa 
  
 3 ns 
  
 3 
  
 2* 
  
 3 
  
 Asien 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 1* 
  
 2 
  
 Övrigt 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 Levnadsförhållanden 
  
 Civilstånd 
  
 Gift 
  
 68* 
  
 59 
  
 63* 
  
 57 
  
 Ogift 
  
 18* 
  
 25 
  
 26* 
  
 32 
  
 Skild 
  
 12* 
  
 15 
  
 10 ns 
  
 10 
  
 Änkling 
  
 2 ns 
  
 1 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 Hushåll 
  
 N=897 
  
 N=2604 
  
 N=990 
  
 N=2075 
  
 Bor ensam 
  
 11 ns 
  
 12 
  
 16 ns 
  
 15 
  
 Bor m barn el vuxen 
  
 89 ns 
  
 89 
  
 84 ns 
  
 85 
  
 Utbildningsnivå 
  
 N=892 
  
 N=2576 
  
 N=972 
  
 N=2038 
  
 Cohen 
  
 57 ns 
  
 54 
  
 61* 
  
 66 
  
 Max. 2 år postgymn. 
  
 19 ns 
  
 22 
  
 15 ns 
  
 13 
  
 Minst 3 år postgymn 
  
 24 ns 
  
 24 
  
 24* 
  
 21 
  
 Ekonomi 
  
 N=899 
  
 N=2608 
  
 N=989 
  
 N=2076 
  
 God/mkt god 
  
 58* 
  
 45 
  
 65* 
  
 49 
  
 Varken eller 
  
 34* 
  
 38 
  
 29* 
  
 34 
  
 Ansträngd/mkt 
  
 an- 
  
 8* 
  
 17 
  
 5* 
  
 16 
  
 strängd 
  
 Kan skaffa 14000:- 
  
 N=898 
  
 N=2606 
  
 N=988 
  
 N=2075 
  
 Ja säkert/troligen 
  
 83* 
  
 73 
  
 92* 
  
 80 
  
 280 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Inkomst 
  
 N=901 
  
 N=2617 
  
 N=997 
  
 N=2082 
  
 -179 
  999 
  
 53 ns 
  
 54 
  
 18* 
  
 21 
  
 180-275 
  000 
  
 38 ns 
  
 37 
  
 42* 
  
 50 
  
 276 000- 
  
 10 ns 
  
 9 
  
 40* 
  
 28 
  
 Arbetsmarknadsför- 
  
 hållanden 
  
 Arbetsmarknad (N vari- 
  
 erar) 
  
 Fast anställd 
  
 81* 
  
 86 
  
 79* 
  
 82 
  
 Tidsbegränsat anställd 
  
 11 ns 
  
 11 
  
 5* 
  
 7 
  
 Egen företagare 
  
 11* 
  
 6 
  
 20* 
  
 14 
  
 Anst. i bemanningsfö- 
  
 9 ns 
  
 8 
  
 6* 
  
 9 
  
 retag 
  
 Sektortillhörighet 
  
 N=830 
  
 N=2487 
  
 N=858 
  
 N=1878 
  
 Privat 
  
 41* 
  
 34 
  
 71 ns 
  
 68 
  
 Kommunal 
  
 36 ns 
  
 39 
  
 10 ns 
  
 12 
  
 Landsting 
  
 11 ns 
  
 13 
  
 2* 
  
 4 
  
 Statlig 
  
 11 ns 
  
 11 
  
 14 ns 
  
 13 
  
 Organisationer 
  
 2* 
  
 4 
  
 3 ns 
  
 5 
  
 Anställningsförhål- 
  
 landen 
  
 Könsfördelningen på 
  
 N=896 
  
 N=2558 
  
 N=992 
  
 N=2034 
  
 arbetsplatsen 
  
 Mest kvinnor 
  
 61* 
  
 68 
  
 12 ns 
  
 11 
  
 Lika 
  
 18 ns 
  
 16 
  
 20* 
  
 16 
  
 Mest män 
  
 13 ns 
  
 12 
  
 60* 
  
 65 
  
 Ensam 
  
 8* 
  
 4 
  
 9 ns 
  
 8 
  
 Arbetstid 
  
 N=865 
  
 N=2493 
  
 N=955 
  
 N=1988 
  
 Heltid 
  
 68* 
  
 73 
  
 100 ns 
  
 100 
  
 Deltid 
  
 32* 
  
 27 
  
 - 
  
 - 
  
 Nöjd med arbetstiden 
  
 N=890 
  
 N=2549 
  
 N=975 
  
 N=2015 
  
 Ja 
  
 73* 
  
 59 
  
 75* 
  
 60 
  
 Nej, vill arbeta mer 
  
 8 ns 
  
 7 
  
 2 ns 
  
 2 
  
 Nej, vill arbeta mindre 
  
 19* 
  
 34 
  
 23* 
  
 39 
  
 Övertid flera ggr/mån 
  
 N=884 
  
 N=2529 
  
 N=961 
  
 N=1997 
  
 Ja 
  
 41* 
  
 49 
  
 62 ns 
  
 64 
  
 Risk bli arbetslös 
  
 N=897 
  
 N=2559 
  
 N=992 
  
 N=2029 
  
 Ingen/liten risk 
  
 83 ns 
  
 82 
  
 83 ns 
  
 83 
  
 Stor/ganska stor risk 
  
 6* 
  
 8 
  
 6 ns 
  
 7 
  
 Vet ej 
  
 11 ns 
  
 10 
  
 12 ns 
  
 11 
  
 281 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Planerade förändringar 
  
 N=891 
  
 N=2548 
  
 N=990 
  
 N=2029 
  
 på arbetsplatsen 
  
 Lägga ned/skära ned 
  
 1* 
  
 18 
  
 9* 
  
 13 
  
 Utöka 
  
 20 ns 
  
 19 
  
 31 ns 
  
 30 
  
 Nej, inga planer/vet ej 
  
 69* 
  
 64 
  
 60 ns 
  
 56 
  
 Möjlighet få nytt arbete 
  
 N=894 
  
 N=2546 
  
 N=989 
  
 N=2027 
  
 utan att flytta 
  
 Mkt/ganska lätt 
  
 35 ns 
  
 39 
  
 36 ns 
  
 38 
  
 Mkt/ganska svårt 
  
 43 ns 
  
 43 
  
 46 ns 
  
 47 
  
 Vet ej 
  
 21 ns 
  
 19 
  
 18* 
  
 15 
  
 ARBETSMILJÖ 
  
 Arbetsklimat 
  
 Arbetsklimatet 
  
 N=899 
  
 N=2558 
  
 N=991 
  
 N=2024 
  
 Bra/mkt bra 
  
 74* 
  
 65 
  
 76* 
  
 66 
  
 Varken eller 
  
 15* 
  
 21 
  
 12* 
  
 20 
  
 Dåligt/mkt dåligt 
  
 3* 
  
 9 
  
 3* 
  
 7 
  
 Vet ej 
  
 8* 
  
 5 
  
 9* 
  
 7 
  
 Känner olust på väg till 
  
 N=893 
  
 N=2552 
  
 N=993 
  
 N=2023 
  
 jobbet 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 82* 
  
 61 
  
 81* 
  
 62 
  
 Ett par dagar per 
  
 14* 
  
 27 
  
 15* 
  
 26 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 4* 
  
 13 
  
 4* 
  
 12 
  
 vecka/varje dag 
  
 Nöjd m. hur man kan 
  
 N=898 
  
 N=2550 
  
 N=992 
  
 N=2030 
  
 utföra arb.uppg 
 . 
  
 Mkt ofta/ofta 
  
 85* 
  
 70 
  
 86* 
  
 73 
  
 Ibland 
  
 13* 
  
 26 
  
 13* 
  
 74 
  
 Sällan/aldrig 
  
 1* 
  
 4 
  
 1* 
  
 3 
  
 Uppskattning fr över- 
  
 N=852 
  
 N=2492 
  
 N=905 
  
 N=1918 
  
 ordnad 
  
 Inte alls 
  
 2* 
  
 5 
  
 2* 
  
 5 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 40* 
  
 49 
  
 39* 
  
 47 
  
 I hög grad 
  
 52* 
  
 42 
  
 48* 
  
 40 
  
 Uppskattning fr 
  
 N=839 
  
 N=2487 
  
 N=909 
  
 N=1898 
  
 arb.kamrater 
  
 Inte alls 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 37* 
  
 42 
  
 38 ns 
  
 41 
  
 I hög grad 
  
 57 ns 
  
 53 
  
 54* 
  
 52 
  
 Uppskattning fr klienter 
  
 N=853 
  
 Larson 
  
 N=920 
  
 N=1906 
  
 282 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 etc. 
  
 Inte alls 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 1 ns 
  
 1 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 24 ns 
  
 26 
  
 27 ns 
  
 28 
  
 I hög grad 
  
 66 ns 
  
 66 
  
 62 ns 
  
 59 
  
 Bra ledarskap närmsta 
  
 N=866 
  
 N=2514 
  
 N=939 
  
 N=1960 
  
 chef 
  
 Inte alls 
  
 4* 
  
 9 
  
 4* 
  
 8 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 47* 
  
 55 
  
 46* 
  
 52 
  
 I hög grad 
  
 39* 
  
 31 
  
 34 ns 
  
 31 
  
 Bra ledarskap högsta 
  
 N=832 
  
 N=2468 
  
 N=917 
  
 N=1905 
  
 arb.ledn 
 . 
  
 Inte alls 
  
 9* 
  
 17 
  
 7* 
  
 13 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 53* 
  
 58 
  
 51* 
  
 54 
  
 I hög grad 
  
 16* 
  
 11 
  
 21* 
  
 17 
  
 Krav i arbetet 
  
 Fysiskt ansträngande 
  
 N=893 
  
 N=2542 
  
 N=989 
  
 N=2021 
  
 arbete 
  
 Ansträngande 
  
 32* 
  
 57 
  
 28* 
  
 41 
  
 Arbeta mycket fort 
  
 N=894 
  
 N=2546 
  
 N=986 
  
 N=2013 
  
 Ofta 
  
 29* 
  
 36 
  
 24* 
  
 35 
  
 Ibland 
  
 55 ns 
  
 52 
  
 61* 
  
 54 
  
 Sällan/aldrig 
  
 16* 
  
 13 
  
 15* 
  
 11 
  
 Arbeta mycket hårt 
  
 N=886 
  
 N=2530 
  
 N=977 
  
 N=2012 
  
 Ofta 
  
 20* 
  
 28 
  
 19* 
  
 27 
  
 Ibland 
  
 51 ns 
  
 51 
  
 56 ns 
  
 54 
  
 Sällan/aldrig 
  
 29* 
  
 21 
  
 25* 
  
 20 
  
 Arbetet kräver stor ar- 
  
 N=889 
  
 N=2532 
  
 N=979 
  
 N=2011 
  
 betsinsats 
  
 Ofta 
  
 15* 
  
 25 
  
 14* 
  
 23 
  
 Ibland 
  
 51 ns 
  
 52 
  
 49* 
  
 53 
  
 Sällan/aldrig 
  
 35* 
  
 23 
  
 37* 
  
 24 
  
 Tillräckligt med tid för 
  
 N=884 
  
 N=2537 
  
 N=979 
  
 N=2012 
  
 att hinna 
  
 Ofta 
  
 32* 
  
 22 
  
 34* 
  
 21 
  
 Ibland 
  
 41 ns 
  
 41 
  
 40 ns 
  
 41 
  
 Sällan/aldrig 
  
 27* 
  
 38 
  
 26* 
  
 38 
  
 Motstridiga krav i arbe- 
  
 Garrett 
  
 N=2527 
  
 N=974 
  
 N=2010 
  
 tet 
  
 Ofta 
  
 7* 
  
 15 
  
 10* 
  
 16 
  
 283 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Ibland 
  
 34* 
  
 44 
  
 39 ns 
  
 43 
  
 Sällan/aldrig 
  
 59* 
  
 41 
  
 51* 
  
 41 
  
 Stimulans i arbetet 
  
 Lära nya saker i arb 
 . 
  
 N=892 
  
 N=2541 
  
 N=984 
  
 N=2014 
  
 Ofta 
  
 30 ns 
  
 30 
  
 33 ns 
  
 31 
  
 Ibland 
  
 51 ns 
  
 49 
  
 55* 
  
 49 
  
 Sällan/aldrig 
  
 19 ns 
  
 21 
  
 12* 
  
 20 
  
 Arb kräver skicklighet 
  
 N=888 
  
 N=2546 
  
 N=988 
  
 N=2022 
  
 Ofta 
  
 55* 
  
 63 
  
 60 ns 
  
 63 
  
 Ibland 
  
 39* 
  
 33 
  
 38* 
  
 34 
  
 Sällan/aldrig 
  
 6 ns 
  
 5 
  
 2 ns 
  
 3 
  
 Arb kräver påhittighet 
  
 N=892 
  
 N=2546 
  
 N=984 
  
 N=2019 
  
 Ofta 
  
 50* 
  
 55 
  
 52 ns 
  
 55 
  
 Ibland 
  
 40* 
  
 36 
  
 42* 
  
 38 
  
 Sällan/aldrig 
  
 10 ns 
  
 9 
  
 7 ns 
  
 7 
  
 Göra samma saker om 
  
 N=888 
  
 N=2539 
  
 N=985 
  
 N=2017 
  
 och om igen 
  
 Ofta 
  
 43 ns 
  
 45 
  
 25* 
  
 31 
  
 Ibland 
  
 36 ns 
  
 36 
  
 44* 
  
 39 
  
 Sällan/aldrig 
  
 21 ns 
  
 19 
  
 31ns 
  
 30 
  
 Inflytande i arbetet 
  
 Frihet bestämma hur 
  
 N=893 
  
 N=2553 
  
 N=983 
  
 N=2025 
  
 arb utföres 
  
 Ofta 
  
 59* 
  
 52 
  
 74* 
  
 60 
  
 Ibland 
  
 31* 
  
 35 
  
 22* 
  
 29 
  
 Sällan/aldrig 
  
 11* 
  
 13 
  
 5* 
  
 11 
  
 Frihet bestämma vad 
  
 N=896 
  
 N=250 
  
 N=986 
  
 N=2023 
  
 som utföres 
  
 Ofta 
  
 40* 
  
 32 
  
 54* 
  
 39 
  
 Ibland 
  
 35 ns 
  
 38 
  
 31* 
  
 36 
  
 Sällan/aldrig 
  
 25* 
  
 30 
  
 12* 
  
 20 
  
 Förändringar senaste 12 
  
 mån. 
  
 Arbetsbelastningen 
  
 N=880 
  
 N=2525 
  
 N=980 
  
 N=2001 
  
 Minskat 
  
 10 ns 
  
 9 
  
 7 ns 
  
 7 
  
 Ökat 
  
 42* 
  
 53 
  
 39* 
  
 46 
  
 Tidspressen 
  
 N=879 
  
 N=2524 
  
 N=980 
  
 N=1999 
  
 Minskat 
  
 7 ns 
  
 7 
  
 5 ns 
  
 5 
  
 Ökat 
  
 38* 
  
 49 
  
 33* 
  
 46 
  
 284 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Arbetets svårighetsgrad 
  
 N=874 
  
 N=2504 
  
 N=977 
  
 N=1987 
  
 Minskat 
  
 2 ns 
  
 3 
  
 1 ns 
  
 2 
  
 Ökat 
  
 23* 
  
 66 
  
 27* 
  
 32 
  
 Möjligheter utv  lära 
  
 N=873 
  
 N=2512 
  
 N=975 
  
 N=1992 
  
 nytt 
  
 Minskat 
  
 7* 
  
 11 
  
 4* 
  
 9 
  
 Ökat 
  
 29 ns 
  
 31 
  
 29* 
  
 30 
  
 Stöd  uppbackning 
  
 N=876 
  
 N=2512 
  
 N=972 
  
 Diaz 
  
 Minskat 
  
 7* 
  
 17 
  
 7* 
  
 15 
  
 Öka 
 t 
  
 15 ns 
  
 15 
  
 11 ns 
  
 14 
  
 Samarbetet 
  
 N=857 
  
 N=2510 
  
 N=965 
  
 N=1985 
  
 Minskat 
  
 8* 
  
 14 
  
 6 ns 
  
 11 
  
 Ökat 
  
 16 ns 
  
 18 
  
 15 ns 
  
 17 
  
 Personaltätheten 
  
 N=860 
  
 N=2499 
  
 N=962 
  
 N=1976 
  
 Minskat 
  
 24* 
  
 33 
  
 21* 
  
 27 
  
 Ökat 
  
 13 ns 
  
 14 
  
 14 ns 
  
 16 
  
 Inflytande  kontroll ö 
  
 N=873 
  
 N=2513 
  
 N=970 
  
 N=1988 
  
 egna arb 
  
 Minskat 
  
 4* 
  
 9 
  
 3* 
  
 8 
  
 Ökat 
  
 18 ns 
  
 17 
  
 19 ns 
  
 20 
  
 Anställningstrygghet 
  
 N=868 
  
 N=2507 
  
 N=964 
  
 N=1982 
  
 Minskat 
  
 8* 
  
 13 
  
 9* 
  
 13 
  
 Ökat 
  
 7 ns 
  
 7 
  
 6* 
  
 8 
  
 Möjligt förena yrkesliv- 
  
 N=875 
  
 N=2516 
  
 N=972 
  
 N=1990 
  
 privatliv 
  
 Minskat 
  
 10* 
  
 20 
  
 11* 
  
 18 
  
 Ökat 
  
 7 ns 
  
 7 
  
 8 ns 
  
 7 
  
 Känsla av delaktighet i 
  
 N=873 
  
 N=2514 
  
 N=971 
  
 Barnett 
  
 arb. 
  
 Minskat 
  
 5* 
  
 11 
  
 4* 
  
 10 
  
 Ökat 
  
 19 ns 
  
 19 
  
 19 ns 
  
 19 
  
 Sömn – återhämtning 
  
 Svårt att sova . p.g.a. 
  
 N=895 
  
 N=2550 
  
 N=993 
  
 N=2021 
  
 tankar på jobbet 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 72* 
  
 55 
  
 73* 
  
 59 
  
 Ett par dagar per 
  
 23* 
  
 29 
  
 19* 
  
 28 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 285 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Ett par dagar per 
  
 5* 
  
 16 
  
 7* 
  
 13 
  
 vecka/varje dag 
  
 Mycket trött under ar- 
  
 N=894 
  
 N=2547 
  
 N=991 
  
 N=2025 
  
 betsdagen 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 54* 
  
 31 
  
 57* 
  
 31 
  
 Ett par dagar per 
  
 35* 
  
 39 
  
 32* 
  
 40 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 11* 
  
 30 
  
 11* 
  
 28 
  
 vecka/varje dag 
  
 Fylld av energi under 
  
 N=892 
  
 N=2537 
  
 N=989 
  
 N=2018 
  
 arb.dag 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 6* 
  
 14 
  
 12* 
  
 19 
  
 Ett par dagar per 
  
 13* 
  
 19 
  
 12* 
  
 22 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 81* 
  
 68 
  
 76* 
  
 60 
  
 vecka/varje dag 
  
 Kroppsligt trött efter arb. 
  
 N=896 
  
 N=2547 
  
 N=992 
  
 N=2021 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 43* 
  
 29 
  
 46* 
  
 30 
  
 Ett par dagar per 
  
 27* 
  
 21 
  
 27 ns 
  
 23 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 31* 
  
 50 
  
 28* 
  
 47 
  
 vecka/varje dag 
  
 Psykisk trött efter arb. 
  
 N=898 
  
 N=2557 
  
 N=994 
  
 N=2025 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 38* 
  
 19 
  
 38* 
  
 24 
  
 Ett par dagar per 
  
 29 ns 
  
 28 
  
 31 ns 
  
 29 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 33* 
  
 53 
  
 31* 
  
 47 
  
 vecka/varje dag 
  
 Utvilad  återhämtad 
  
 N=891 
  
 N=2550 
  
 N=990 
  
 N=2018 
  
 vid arb. början 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 7* 
  
 19 
  
 8* 
  
 21 
  
 Ett par dagar per 
  
 8* 
  
 15 
  
 10* 
  
 15 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 85* 
  
 56 
  
 82* 
  
 64 
  
 vecka/varje dag 
  
 Utv.  återhämt. e. le- 
  
 Garrett 
  
 N=2519 
  
 N=971 
  
 N=1989 
  
 dighet 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 6* 
  
 16 
  
 8* 
  
 18 
  
 Ett par dagar per 
  
 11* 
  
 19 
  
 10* 
  
 18 
  
 mån/en dag per vecka 
  
 Ett par dagar per 
  
 83* 
  
 66 
  
 82* 
  
 64 
  
 286 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 vecka/varje dag 
  
 Hälsa, arbetsförmåga, 
  
 livskvalitet 
  
 Hälsa 
  
 N=898 
  
 N=2617 
  
 N=995 
  
 N=2074 
  
 God 
  
 97* 
  
 82 
  
 97* 
  
 84 
  
 Sämre 
  
 3* 
  
 18 
  
 3* 
  
 16 
  
 Hälsa jmf med för ett år 
  
 N=898 
  
 N=2616 
  
 N=997 
  
 N=2079 
  
 sedan 
  
 Bättre 
  
 16* 
  
 20 
  
 10* 
  
 15 
  
 Samma 
  
 80* 
  
 62 
  
 86* 
  
 67 
  
 Sämre 
  
 4* 
  
 19 
  
 4* 
  
 18 
  
 Arbetsförmåga 
  
 N=897 
  
 N=2599 
  
 Chambers 
  
 n=2072 
  
 God 
  
 86* 
  
 67 
  
 85* 
  
 66 
  
 Mittemellan 
  
 13* 
  
 29 
  
 15* 
  
 31 
  
 Sämre 
  
 1* 
  
 4 
  
 0* 
  
 3 
  
 Med tanke på hälsan 
  
 N=897 
  
 N=2551 
  
 N=991 
  
 N=2017 
  
 kunna arbeta kvar i 
  
 samma yrke om 2 år 
  
 Ja 
  
 95* 
  
 80 
  
 96* 
  
 83 
  
 Osäker 
  
 5* 
  
 17 
  
 3* 
  
 15 
  
 Nej 
  
 1* 
  
 3 
  
 0* 
  
 3 
  
 Livskvalitet 
  
 N=898 
  
 N=2610 
  
 N=996 
  
 N=2080 
  
 Bra 
  
 91* 
  
 74 
  
 85* 
  
 69 
  
 Mittemellan 
  
 8* 
  
 21 
  
 14* 
  
 25 
  
 Sämre 
  
 1* 
  
 6 
  
 2* 
  
 5 
  
 SS minst 3 mån se- 
  
 N=898 
  
 N=2608 
  
 N=997 
  
 N=2075 
  
 naste 5 åren 
  
 Ja 
  
 4* 
  
 9 
  
 3* 
  
 7 
  
 Andel sjukfall under 
  
 9* 
  
 23 
  
 7* 
  
 14 
  
 uppföljningen 
  
 287 
 Bilaga 2:5 SOU 2002:5 
  
 Tabell 2.  
 Deskriptiva data Material 2 
 Andelar i procent. * = värde som statistiskt säkerställt (95 procent konfidensintervall) skiljer sig mellan initialt frisk och initialt krass- liga kvinnor respektive män, ns = ej statistiskt signifikant. Där inget N anges ingår hela populationen. 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 Initialt 
  
 friska 
  
 krassliga 
  
 friska 
  
 krassliga 
  
 EXPONERING 
  
 Kvinnor 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Män 
  
 N=231 
  
 N=829 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Demografi 
  
 89 ns 
  
 91 
  
 11ns 
  
 9 
  
 Könsfördelning, andel män 
  
 Ålder 
  
 39 ns 
  
 42 
  
 38 ns 
  
 56 
  
 ?  
 44 år 
  
 ?  
 45 år 
  
 61 ns 
  
 58 
  
 62 ns 
  
 44 
  
 Födelseland 
  
 93 ns 
  
 95 
  
 90 ns 
  
 94 
  
 Sverige 
  
 Levnadsförhållanden 
  
 N=231 
  
 N=825 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Hushåll 
  
 Bor ensam 
  
 13 ns 
  
 13 
  
 7 ns 
  
 17 
  
 Bor med barn el. vuxen 
  
 87 ns 
  
 87 
  
 93 ns 
  
 84 
  
 Utbildningsnivå 
  
 N=197 
  
 N=686 
  
 N=23 
  
 N=72 
  
 Cohen 
  
 49* 
  
 57 
  
 39 ns 
  
 39 
  
 Högskola/universitet 
  
 51* 
  
 43 
  
 61 ns 
  
 61 
  
 Ekonomi 
  
 N=231 
  
 N=821 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 God/mkt god 
  
 50* 
  
 39 
  
 55 ns 
  
 45 
  
 Varken eller 
  
 40 ns 
  
 44 
  
 38 ns 
  
 39 
  
 Ansträngd/mkt ansträngd 
  
 10* 
  
 16 
  
 7 ns 
  
 17 
  
 Arbetsmarknadsförhållanden 
  
 Arbetsmarknad  
 (N varierar) 
  
 88 ns 
  
 85 
  
 89 ns 
  
 87 
  
 Fast anställd 
  
 Tidsbegränsat anställd: vikarie 
  
 10 ns 
  
 13 
  
 7 ns 
  
 12 
  
 projektanställd 
  
 1 ns 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Sektortillhörighet 
  
 N=231 
  
 N=829 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Kommunal 
  
 49* 
  
 60 
  
 52 ns 
  
 44 
  
 Landsting 
  
 51* 
  
 40 
  
 48 ns 
  
 56 
  
 Anställningsförhållande 
 n 
  
 288 
 SOU 2002:5 Bilaga 2:5 
  
 Könsfördelningen på arbetsplat- 
  
 N=230 
  
 N=815 
  
 N=28 
  
 N=77 
  
 sen 
  
 97 ns 
  
 96 
  
 86 ns 
  
 88 
  
 Mest kvinnor 
  
 Lika 
  
 3 ns 
  
 4 
  
 7 ns 
  
 4 
  
 Mest män 
  
 0 ns 
  
 1 
  
 7 ns 
  
 8 
  
 Arbetstid 
  
 N=224 
  
 N=804 
  
 N=28 
  
 N=79 
  
 Heltid 
  
 59 ns 
  
 62 
  
 100 
  
 100 
  
 Deltid 
  
 41 ns 
  
 38 
  
 - 
  
 - 
  
 Nöjd med arbetstiden 
  
 N=230 
  
 N=819 
  
 N=28 
  
 N=79 
  
 Ja 
  
 68 ns 
  
 64 
  
 86* 
  
 51 
  
 Nej, vill arbeta mer 
  
 14 ns 
  
 12 
  
 4 ns 
  
 3 
  
 Nej, vill arbeta mindre 
  
 18* 
  
 24 
  
 11* 
  
 47 
  
 Övertid flera ggr/mån 
  
 N=221 
  
 N=804 
  
 N=29 
  
 N=76 
  
 Ja 
  
 49 ns 
  
 46 
  
 59 ns 
  
 53 
  
 Förändringar på arbetsplatsen 
  
 senaste 12 män. 
  
 20 ns 
  
 16 
  
 17 ns 
  
 9 
  
 Nej 
  
 Nedskärning av personal 
  
 13* 
  
 19 
  
 0* 
  
 17 
  
 Omflyttning av personal 
  
 14* 
  
 21 
  
 31 ns 
  
 27 
  
 Personal har tillkommit 
  
 52 ns 
  
 56 
  
 52ns 
  
 53 
  
 Byte av chef 
  
 21 ns 
  
 25 
  
 21 ns 
  
 17 
  
 Byte av arbetskamrater 
  
 43 ns 
  
 46 
  
 35 ns 
  
 46 
  
 Byte av lokaler 
  
 14 ns 
  
 14 
  
 7 ns 
  
 18 
  
 Möjlighet få nytt arbete utan att 
  
 N=226 
  
 N=818 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 flytta 
  
 57 ns 
  
 56 
  
 66 ns 
  
 74 
  
 Stora/vissa möjligheter 
  
 Små/inga möjligheter 
  
 43 ns 
  
 45 
  
 34 ns 
  
 26 
  
 ARBETSMILJÖ 
  
 Arbetsklimat 
  
 Stämningen/Arbetsklimatet 
  
 86* 
  
 77 
  
 86 ns 
  
 85 
  
 God sammanhållning – stäm- 
  
 mer/stämmer ganska bra 
  
 92* 
  
 87 
  
 100* 
  
 88 
  
 Arbetskamraterna ställer upp 
  
 Förståelse för en dålig dag 
  
 91* 
  
 87 
  
 93 ns 
  
 87 
  
 Kommer bra överens med över- 
  
 92 ns 
  
 89 
  
 97 ns 
  
 88 
  
 ordnade 
  
 97* 
  
 92 
  
 100 ns 
  
 99 
  
 Trivs bra med arbetskamraterna 
  
 Arbetsklimat index  
 (ovanstående 
  
 N=217 
  
 N=794 
  
 N=28 
  
 N=75 
  
 6 frågor) 
  
 83 ns 
  
 78 
  
 89 ns 
  
 81 
  
 Bra 
  
 289 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Känner olust på väg till jobbet 
  
 N=228 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 85* 
  
 69 
  
 93* 
  
 59 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 13* 
  
 25 
  
 7* 
  
 27 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 2* 
  
 7 
  
 0* 
  
 14 
  
 Nöjd m. den vård och omsorg 
  
 N=14 
  
 N=688 
  
 N=16 
  
 N=63 
  
 som kan ges 
  
 75* 
  
 61 
  
 63 ns 
  
 57 
  
 Ofta 
  
 Ibland 
  
 23* 
  
 32 
  
 38 ns 
  
 37 
  
 Sällan/aldrig 
  
 2* 
  
 6 
  
 0* 
  
 6 
  
 Uppskattning fr överordnad 
  
 N=225 
  
 N=800 
  
 N= 27 
  
 N=78 
  
 Inte alls 
  
 6* 
  
 12 
  
 0* 
  
 8 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 61 ns 
  
 59 
  
 59 ns 
  
 67 
  
 I hög grad 
  
 32 ns 
  
 29 
  
 37 ns 
  
 26 
  
 Uppskattning fr arb.kamrater 
  
 N=224 
  
 N=798 
  
 N=27 
  
 N=77 
  
 Inte alls 
  
 1 ns 
  
 2 
  
 0 ns 
  
 3 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 48 ns 
  
 49 
  
 44 ns 
  
 52 
  
 I hög grad 
  
 51 ns 
  
 48 
  
 56 ns 
  
 46 
  
 Uppskattning fr klienter etc 
 . 
  
 N=225 
  
 N=801 
  
 N=27 
  
 N=77 
  
 Inte alls 
  
 0* 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 33 ns 
  
 35 
  
 33 ns 
  
 42 
  
 I hög grad 
  
 64 ns 
  
 60 
  
 59 ns 
  
 57 
  
 Bra ledarskap närmsta chef 
  
 N=226 
  
 N=801 
  
 N=28 
  
 N=77 
  
 Inte alls 
  
 7 ns 
  
 9 
  
 0* 
  
 5 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 52 ns 
  
 59 
  
 54 ns 
  
 62 
  
 I hög grad 
  
 37* 
  
 29 
  
 46 ns 
  
 33 
  
 Bra ledarskap högsta arb.ledn 
 . 
  
 N=226 
  
 N=800 
  
 N=27 
  
 N=78 
  
 Inte alls 
  
 11 ns 
  
 13 
  
 7* 
  
 24 
  
 Ganska lite/i viss mån 
  
 58 ns 
  
 61 
  
 78* 
  
 55 
  
 I hög grad 
  
 14 ns 
  
 10 
  
 7 ns 
  
 9 
  
 Krav i arbetet 
  
 N=226 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Fysiskt ansträngande arbete 
  
 Ansträngande 
  
 32 * 
  
 42 
  
 10 ns 
  
 23 
  
 Arbeta mycket fort 
  
 N=231 
  
 N=825 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Ofta 
  
 18* 
  
 27 
  
 24 ns 
  
 34 
  
 Ibland 
  
 56 ns 
  
 54 
  
 45 ns 
  
 47 
  
 Sällan/aldrig 
  
 26* 
  
 19 
  
 31 ns 
  
 19 
  
 Arbeta mycket hårt 
  
 N=230 
  
 N=819 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 290 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Ofta 
  
 13* 
  
 19 
  
 21 ns 
  
 25 
  
 Ibland 
  
 48 ns 
  
 50 
  
 41 ns 
  
 53 
  
 Sällan/aldrig 
  
 39* 
  
 31 
  
 38 ns 
  
 22 
  
 Arbetet kräver stor arbetsinsats 
  
 N=228 
  
 N=820 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Ofta 
  
 10* 
  
 19 
  
 17 ns 
  
 25 
  
 Ibland 
  
 43 ns 
  
 49 
  
 35 ns 
  
 46 
  
 Sällan/aldrig 
  
 48* 
  
 32 
  
 48 ns 
  
 29 
  
 Tillräckligt med tid för att hinna 
  
 N=229 
  
 N=825 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Ofta 
  
 41* 
  
 26 
  
 41* 
  
 21 
  
 Ibland 
  
 37 ns 
  
 35 
  
 28 ns 
  
 22 
  
 Sällan/aldrig 
  
 22* 
  
 39 
  
 31* 
  
 58 
  
 Motstridiga krav i arbetet 
  
 N=229 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 Ofta 
  
 6* 
  
 12 
  
 10* 
  
 27 
  
 Ibland 
  
 31* 
  
 47 
  
 38 ns 
  
 40 
  
 Sällan/aldrig 
  
 63* 
  
 41 
  
 52 ns 
  
 33 
  
 Stimulans i arbetet 
  
 N=229 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Lära nya saker i arb. 
  
 Ofta 
  
 25 ns 
  
 22 
  
 31 ns 
  
 27 
  
 Ibland 
  
 49 ns 
  
 49 
  
 48 ns 
  
 51 
  
 Sällan/aldrig 
  
 26 ns 
  
 29 
  
 21 ns 
  
 23 
  
 Arb kräver skicklighet 
  
 N=228 
  
 N=821 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Ofta 
  
 53 ns 
  
 53 
  
 55 ns 
  
 69 
  
 Ibland 
  
 39 ns 
  
 37 
  
 41 ns 
  
 23 
  
 Sällan/aldrig 
  
 8 ns 
  
 11 
  
 3 ns 
  
 8 
  
 Arb kräver påhittighet 
  
 N=228 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Ofta 
  
 42 ns 
  
 46 
  
 52 ns 
  
 47 
  
 Ibland 
  
 48 ns 
  
 44 
  
 48 ns 
  
 42 
  
 Sällan/aldrig 
  
 10 ns 
  
 10 
  
 0* 
  
 10 
  
 Göra samma saker om och om 
  
 N=229 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 igen 
  
 49 ns 
  
 54 
  
 28 ns 
  
 39 
  
 Ofta 
  
 Ibland 
  
 35 ns 
  
 32 
  
 38 ns 
  
 35 
  
 Sällan/aldrig 
  
 16 ns 
  
 14 
  
 35 ns 
  
 25 
  
 Inflytande över arbetet 
  
 N=230 
  
 N=825 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Frihet bestämma hur arb utföres 
  
 Ofta 
  
 44* 
  
 36 
  
 62* 
  
 27 
  
 Ibland 
  
 41 ns 
  
 44 
  
 31 ns 
  
 47 
  
 Sällan/aldrig 
  
 14* 
  
 21 
  
 7* 
  
 27 
  
 291 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Frihet bestämma vad som utföres 
  
 N=230 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Ofta 
  
 24 ns 
  
 18 
  
 38* 
  
 15 
  
 Ibland 
  
 40 ns 
  
 40 
  
 48 ns 
  
 43 
  
 Sällan/aldrig 
  
 37 ns 
  
 42 
  
 14* 
  
 42 
  
 Förändringar senaste 12 mån 
 . 
  
 N=223 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Arbetsbelastningen 
  
 Minskat 
  
 4 ns 
  
 5 
  
 4 ns 
  
 4 
  
 Ökat 
  
 47* 
  
 58 
  
 46 ns 
  
 66 
  
 Tidspressen 
  
 N=222 
  
 N=803 
  
 N=29 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 4 ns 
  
 5 
  
 0 ns 
  
 3 
  
 Ökat 
  
 41* 
  
 55 
  
 39 ns 
  
 58 
  
 Arbetets svårighetsgrad 
  
 N=224 
  
 N=806 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 1 ns 
  
 2 
  
 0 ns 
  
 1 
  
 Ökat 
  
 13* 
  
 21 
  
 21 ns 
  
 26 
  
 Möjligheter utv  lära nytt 
  
 N=222 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 10* 
  
 16 
  
 7* 
  
 25 
  
 Ökat 
  
 20 ns 
  
 17 
  
 18 ns 
  
 15 
  
 Stöd  uppbackning 
  
 N=224 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 8 ns 
  
 12 
  
 11 ns 
  
 16 
  
 Ökat 
  
 12 ns 
  
 10 
  
 4 ns 
  
 9 
  
 Samarbetet 
  
 N=221 
  
 N=800 
  
 N=29 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 5* 
  
 9 
  
 0* 
  
 9 
  
 Ökat 
  
 16 ns 
  
 15 
  
 7 ns 
  
 13 
  
 Personaltätheten 
  
 N=222 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=75 
  
 Minskat 
  
 19* 
  
 26 
  
 4* 
  
 24 
  
 Ökat 
  
 10 ns 
  
 11 
  
 11 ns 
  
 12 
  
 Inflytande  kontroll över egna 
  
 N=222 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 arb 
  
 2* 
  
 7 
  
 4* 
  
 16 
  
 Minskat 
  
 Ökat 
  
 10 ns 
  
 10 
  
 14 ns 
  
 7 
  
 Anställningstrygghet 
  
 N=221 
  
 N=807 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 7 ns 
  
 10 
  
 0* 
  
 8 
  
 Ökat 
  
 5 ns 
  
 6 
  
 14 ns 
  
 7 
  
 Möjligt förena  
 yrkesliv-privatliv 
  
 N=223 
  
 N=803 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 Minskat 
  
 11 ns 
  
 13 
  
 7* 
  
 28 
  
 Ökat 
  
 4 ns 
  
 6 
  
 4 ns 
  
 1 
  
 Känsla av delaktighet i arb. 
  
 N=222 
  
 N=805 
  
 N=28 
  
 N=75 
  
 292 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Minskat 
  
 5 * 
  
 9 
  
 4 ns 
  
 12 
  
 Ökat 
  
 14 ns 
  
 13 
  
 25 ns 
  
 11 
  
 Sömn – återhämtning 
  
 N=230 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Svårt att somna 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 77* 
  
 60 
  
 66 ns 
  
 58 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 18* 
  
 25 
  
 31 ns 
  
 27 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 4* 
  
 15 
  
 3* 
  
 15 
  
 Svårigheter att vakna 
  
 N=231 
  
 N=820 
  
 N=28 
  
 N=77 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 83* 
  
 69 
  
 89 ns 
  
 75 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 10* 
  
 15 
  
 4 ns 
  
 10 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 8* 
  
 16 
  
 7 ns 
  
 14 
  
 Vaknar ofta och ibland svårt 
  
 N=230 
  
 N=823 
  
 N=28 
  
 N=79 
  
 somna om 
  
 71* 
  
 54 
  
 79 ns 
  
 66 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 20 ns 
  
 26 
  
 14 ns 
  
 23 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 8* 
  
 20 
  
 7 ns 
  
 11 
  
 Svårt att sova pga tankar på job- 
  
 N=231 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 bet 
  
 86* 
  
 75 
  
 83 ns 
  
 68 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 13 ns 
  
 17 
  
 10 ns 
  
 23 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 1* 
  
 8 
  
 7 ns 
  
 9 
  
 Mycket trött under arbetsdagen 
  
 N=231 
  
 N=823 
  
 N=29 
  
 N=79 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 68* 
  
 40 
  
 69* 
  
 33 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 27* 
  
 38 
  
 24* 
  
 44 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 5* 
  
 21 
  
 7* 
  
 23 
  
 Fylld av energi under arb.dagen 
  
 N=222 
  
 N=819 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 4* 
  
 8 
  
 10 ns 
  
 13 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 13* 
  
 27 
  
 14 ns 
  
 25 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 84* 
  
 63 
  
 76 ns 
  
 62 
  
 Kroppsligt trött efter arb. 
  
 N=225 
  
 N=820 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 42* 
  
 26 
  
 55* 
  
 30 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 31 ns 
  
 27 
  
 31 ns 
  
 29 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 27* 
  
 47 
  
 14* 
  
 42 
  
 Psykisk trött efter arb. 
  
 N=225 
  
 N=821 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 39* 
  
 24 
  
 41* 
  
 17 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 37 ns 
  
 32 
  
 41 ns 
  
 31 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 24* 
  
 44 
  
 17* 
  
 53 
  
 Utvilad  återhämtad vid arb. 
  
 N=220 
  
 N=815 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 293 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 början 
  
 3* 
  
 12 
  
 0* 
  
 13 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 11* 
  
 27 
  
 10* 
  
 29 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 86* 
  
 61 
  
 90* 
  
 59 
  
 Utv.  återhämt. e. ett par d. le- 
  
 N=222 
  
 N=818 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 dighet 
  
 2* 
  
 6 
  
 3 ns 
  
 8 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 6* 
  
 24 
  
 3* 
  
 31 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 92* 
  
 70 
  
 93* 
  
 62 
  
 Utv.  återhämt. e. lång ledighet 
  
 N=221 
  
 N=810 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Aldrig/Sällan 
  
 1* 
  
 2 
  
 3 ns 
  
 8 
  
 Någon/några ggr per mån 
  
 3* 
  
 10 
  
 3 ns 
  
 12 
  
 Flera ggr per vecka/varje dag 
  
 96* 
  
 88 
  
 93 ns 
  
 81 
  
 Hälsa, arbetsförmåga, livskvali- 
  
 tet 
  
 N=230 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Hälsa 
  
 God 
  
 96* 
  
 72 
  
 97* 
  
 85 
  
 Sämre 
  
 4* 
  
 28 
  
 3* 
  
 15 
  
 Hälsa jmf med för ett år sedan 
  
 N=231 
  
 N=824 
  
 N=29 
  
 N=77 
  
 Bättre 
  
 12 ns 
  
 16 
  
 7 ns 
  
 13 
  
 Samma 
  
 81* 
  
 61 
  
 83 ns 
  
 70 
  
 Sämre 
  
 7* 
  
 23 
  
 10 ns 
  
 17 
  
 Arbetsförmåga 
  
 N=219 
  
 N=797 
  
 N=28 
  
 N=76 
  
 God 
  
 74* 
  
 43 
  
 82* 
  
 49 
  
 Mittemellan 
  
 24* 
  
 51 
  
 18* 
  
 48 
  
 Sämre 
  
 1* 
  
 6 
  
 0 ns 
  
 3 
  
 Arbeta kvar om 2 år 
  
 N=231 
  
 N=822 
  
 N=29 
  
 N=78 
  
 Ja 
  
 95* 
  
 77 
  
 97 * 
  
 83 
  
 Osäker 
  
 5* 
  
 20 
  
 3* 
  
 17 
  
 Nej 
  
 0* 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Livskvalitet 
  
 N=228 
  
 N=812 
  
 N=28 
  
 N=77 
  
 Bra 
  
 87* 
  
 77 
  
 89* 
  
 65 
  
 Mittemellan 
  
 12* 
  
 20 
  
 7* 
  
 29 
  
 Sämre 
  
 1* 
  
 3 
  
 4 ns 
  
 6 
  
 Andel som varit sjukfrånvarande 
  
 6* 
  
 29 
  
 3* 
  
 22 
  
 >14 d. under uppföljningen 
  
 294 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Tabell 3.  
 Uni- och multivariata analyser – Material 1: initialt friska Sanders att hålla sig frisk vid olika exponeringar för initialt friska förvärvsarbetande kvinnor och män mätt som oddskvot (OR) med 95 procent konfidensintervall (95 procent KI) i univariata och multivariata sambandsanalyser. De som fortsatt vara friska (max 14 dagars sjukskrivning per sjukfall) har jämförts med de som haft minst 1 sjukfall > 14 dagar. Signifikanta värden i fet stil. Endast  
 icke-signifikanta 
  exponeringssamband med punktestimat 1.2 eller högre för någotdera av könen i de univariata analyserna redovisas. 
 N= 1 899 (kvinnor = 901; män = 998) 
  
 Univariata sambandsanalyser 
  
 Multivariata sambandsanalyser 
  
 Exponering 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 OR 95%KI 
  
 Född 1965 jmf med född 1945 
  
 0.9 
  
 0.5-1.5 
  
 1.5 
  
 0.7-3.1 
  
 0.9 
  
 0.5-1.7 
  
 1.4 
  
 0.6-3.0 
  
 Född 1955 jmf med född 1945 
  
 0.9 
  
 0.5-1.6 
  
 0.8 
  
 0.5-1.4 
  
 1.0 
  
 0.6-1.7 
  
 0.8 
  
 0.5-1.5 
  
 Fleming tillsammans med annan 
  
 0.5 
  
 0.2-1.3 
  
 2.3 
  
 1.3-4.0 
  
 1.5 
  
 0.8-2.8 
  
 vuxen och/eller barn 
  
 Arbetsmarknads- och anställnings- 
  
 förhållanden 
  
 Anställd i organisation jmf med kommun 
  
 1.9 
  
 0.2-14.7 
  
 1.6 
  
 0.2-14.0 
  
 Bara motsatta könet/bara egna könet på 
  
 4.1 
  
 0.5-30.9 
  
 0.7 
  
 0.2-3.4 
  
 arb.platsen 
  
 Flest egna könet/bara egna 
  
 1.5 
  
 0.8-2.6 
  
 1.2 
  
 0.6-2.2 
  
 könet på arb.platsen 
  
 Ensam/bara egna könet på arb.plasten 
  
 2.7 
  
 0.8-9.2 
  
 0.7 
  
 0.3-1.6 
  
 Ingen risk bli arbetslös 
  
 1.8 
  
 0.8-4.1 
  
 1.2 
  
 0.4-3.3 
  
 Planerad utökning av verksam  
 -heten 
  jmf 
  
 1.6 
  
 0.6-3.7 
  
 0.7 
  
 0.2-2.0 
  
 lägga/skära ned 
  
 Arbetsmiljö 
  
 Mkt bra/bra/varken bra eller dåligt 
  
 3.2 
  
 1.3-7.8 
  
 4.5 
  
 1.7-11.5 
  
 2.5 
  
 0.9-6.4 
  
 1.8 
  
 0.6-5.5 
  
 arbetsklimat jmf dåligt/mkt dåligt 
  
 Arbeta ensam jmf dåligt/mkt dåligt 
  
 5.2 
  
 1.4-19.4 
  
 2.3 
  
 0.7-6.9 
  
 3.5 
  
 Silva 
  
 1.0 
  
 0.3-4.1 
  
 arbetsklimat 
  
 Känner sällan/aldrig olust på väg till 
  
 1.9 
  
 1.1-3.1 
  
 2.0 
  
 1.1-3.4 
  
 1.5 
  
 0.8-2.6 
  
 1.4 
  
 0.7-2.7 
  
 arbetet jmf minst ett par dagar/mån 
  
 Ofta/mkt ofta nöjd med hur man kan 
  
 2.2 
  
 0.5-10.1 
  
 2.2 
  
 0.3-17.8 
  
 utföra arbetet jmf ej nöjd 
  
 I hög grad uppskattning fr överordnad 
  
 1.6 
  
 0.8-3.3 
  
 1.2 
  
 0.5-2.9 
  
 jmf ringa uppskattn. 
  
 fr arbetskam - 
  
 2.1 
  
 0.8-6.0 
  
 0.6 
  
 0.1-2.7 
  
 rater 
  
 fr kun- 
  
 2.6 
  
 0.9-7.3 
  
 1.1 
  
 0.3-3.6 
  
 der/klienter/patient/etc 
  
 Fysiskt ej ansträngande arbete 
  
 1.6 
  
 1.0-2.6 
  
 2.2 
  
 1.3-3.7 
  
 1.6 
  
 1.0-2.6 
  
 2.0 
  
 1.2-3.6 
  
 Ibland arbeta mkt fort jmf med ofta 
  
 1.0 
  
 0.6-1.7 
  
 1.3 
  
 0.8-2.3 
  
 Ibland arbeta mkt hårt jmf med ofta 
  
 0.7 
  
 0.4-1.4 
  
 1.6 
  
 0.9-2.8 
  
 Låga krav / höga krav 
  
 1.1 
  
 0.7-1.7 
  
 1.5 
  
 0.9-2.6 
  
 Ibland lära nya saker i arbetet 
  
 0.9 
  
 0.5-1.6 
  
 1.4 
  
 0.7-2.8 
  
 Ibland kunna bestämma hur arbetet ska 
  
 1.9 
  
 1.0-3.5 
  
 1.3 
  
 0.4-3.7 
  
 1.6 
  
 0.9-3.1 
  
 utföras 
  
 Low job strain (låga krav + hög kontr.) 
  
 1.7 
  
 0.8-3.5 
  
 2.5 
  
 0.9-6.9 
  
 jmf job strain (höga krav + låg kontr) 
  
 Höga krav + hög kontroll jmf höga krav 
  
 1.8 
  
 0.8-3.9 
  
 1.9 
  
 0.7-5.2 
  
 + låg kontroll 
  
 Arbetets svårighetsgrad minskat se- 
  
 1.8 
  
 0.2-14.0 
  
 0.8 
  
 0.1-6.3 
  
 naste året 
  
 Möjlighet att lära nytt och utvecklas ökat 
  
 1.8 
  
 0.8-4.2 
  
 1.7 
  
 0.6-4.8 
  
 Stöd och uppbackning i arbetet ökat 
  
 1.3 
  
 0.6-2.8 
  
 3.4 
  
 1.1-10.5 
  
 1.5 
  
 0.6-3.7 
  
 Samarbetet på arb.platsen ökat 
  
 1.2 
  
 0.5-2.9 
  
 3.1 
  
 1.2-8.0 
  
 2.0 
  
 0.7-5.4 
  
 Personaltätheten ökat 
  
 1.2 
  
 0.6-2.6 
  
 2.8 
  
 1.0-7.8 
  
 1.4 
  
 0.8-2.7 
  
 295 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 Inflytande och kontroll över egna arbetet 
  
 2.0 
  
 0.7-5.1 
  
 2.8 
  
 0.9-8.6 
  
 ökat 
  
 Delaktighet i arbetet och dess innehåll 
  
 1.8 
  
 0.7-4.6 
  
 3.1 
  
 1.1-8.6 
  
 1.7 
  
 0.6-4.5 
  
 ökat 
  
 Hälsa, arbetsförmåga 
  
 Utmärkt/mycket god hälsa jmf någor- 
  
 2.3 
  
 0.7-6.8 
  
 0.5 
  
 0.1-3.8 
  
 lunda/dålig 
  
 God hälsa jmf någorlunda/dålig 
  
 1.5 
  
 0.5-4.7 
  
 0.3 
  
 0.0-2.1 
  
 God arbetsförmåga jmf med sämre 
  
 2.1 
  
 1.3-3.7 
  
 1.8 
  
 1.0-3.2 
  
 Med tanke på hälsan kunna arbeta om 
  
 2.8 
  
 1.3-5.8 
  
 2.3 
  
 0.9-6.2 
  
 två år 
  
 Inte varit sjukskriven > 3mån senaste 5 
  
 2.0 
  
 0.8-4.9 
  
 3.6 
  
 1.4-9.0 
  
 åren jmf de som varit 
  
 Tabell 4.  
 Uni- och multivariata analyser – Material 1: initialt krassliga. Chansen att hålla sig frisk vid olika exponeringar för initialt krassliga förvärvsarbetande kvinnor och män mätt som oddskvot (OR) med 95 procent konfidensintervall (95 procent KI) i univariata och en multivariata sambands analyser. De som tillfrisknat (max 14 dagars sjukskrivning per sjukfall) har jämförts med de som haft minst 1 sjukfall > 14 dagar. Signifikanta värden i fet stil. Endast  
 icke-signifikanta 
  exponeringssamband med punktestimat 1.2 eller högre för någotdera av könen i de univariata analyserna redovisas. N=4 711 (kv.=2 621; m=2 090). 
  
 Univariata 
  
 sambands- 
  
 Multivariata 
  
 sambands- 
  
 analyser 
  
 analyser 
  
 Exponering 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 OR 
  
 95% 
  
 OR 
  
 95% 
  
 OR 
  
 95% 
  
 OR 
  
 95% 
  
 KI 
  
 KI 
  
 KI 
  
 KI 
  
 Född 1965 jmf med född 1945 
  
 1..2 
  
 1.0-1.5 
  
 1.7 
  
 1.3-2.3 
  
 1.3 
  
 1.1-1.7 
  
 1.7 
  
 1.3-2.4 
  
 Född 1955n jmf med 1945 
  
 1.5 
  
 1.2-1.9 
  
 1.6 
  
 1.2-2.2 
  
 1.6 
  
 1.2-2.0 
  
 1.7 
  
 1.2-2.4 
  
 Inkomst 276 eller mer jmf med 
  
 1.5 
  
 1.2-2.2 
  
 3.9 
  
 2.6-5.8 
  
 max 179 
  
 Inkomst  
 180-275 
  eller mer jmf 
  
 1.3 
  
 1.1-1.6 
  
 1.5 
  
 1.2-1.9 
  
 med max 179 
  
 Mycket god/god ekonomi jmf 
  
 1.5 
  
 1.2-1.9 
  
 2.2 
  
 1.5-2.8 
  
 med ansträngd/mkt anstr. 
  
 Varken god eller dålig eko. jmf 
  
 1.5 
  
 1.1-1.9 
  
 1.7 
  
 1.2-2.4 
  
 med ansträngd/mkt anstr. 
  
 Mycket god/god/varken god 
  
 1.5 
  
 1.2-1.9 
  
 1.9 
  
 1.4-2.5 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 1.6 
  
 1.2-2.2 
  
 eller dålig ekonomi jmf med 
  
 ansträngd/mkt ansträngd 
  
 Kunna skaffa 14 000 på en 
  
 1.4 
  
 1.2-1.7 
  
 1.8 
  
 1.4-2.4 
  
 vecka jmf med ej kunna 
  
 Arbetsmarknads - och an- 
  
 ställningsförhållanden 
  
 Anställd privat jmf med kom- 
  
 1.4 
  
 1.1-1.7 
  
 1.3 
  
 0.9-2.0 
  
 munalanställning 
  
 i landsting 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 1.8 
  
 0.8-4.2 
  
 stat 
  
 1.2 
  
 0.9-1.7 
  
 1.7 
  
 1.0-2.9 
  
 organisation 
  
 1.5 
  
 0.9-2.6 
  
 0.9 
  
 0.4-1.9 
  
 Flest motsatta könet/bara 
  
 1.4 
  
 1.0-2.0 
  
 1.2 
  
 0.7-1.9 
  
 egna könet på arb.platsen 
  
 296 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Flest egna könet/bara egna 
  
 1.4 
  
 1.1-1.7 
  
 1.0 
  
 0.7-1.3 
  
 könet på arb.platsen 
  
 Ensam/bara egna könet på 
  
 1.1 
  
 0.6-1.6 
  
 0.5 
  
 0.4-0.8 
  
 0.6 
  
 0.4-1.0 
  
 arb.platsen 
  
 Nöjd m arbetstidens omfatt- 
  
 1.3 
  
 1.1-1.6 
  
 1.3 
  
 1.0-1.7 
  
 ning jmf vill arbeta färre tim. 
  
 Vill arbeta fler timmar jmf med 
  
 1.1 
  
 0.8-1.6 
  
 2.0 
  
 0.6-6.7 
  
 vill arbeta färre 
  
 Ingen risk bli arbetslös 
  
 1.6 
  
 1.1-2.1 
  
 1.6 
  
 1.0-2.5 
  
 Planerad utökning av verk- 
  
 1.4 
  
 1.0-1.9 
  
 1.3 
  
 0.9-1.9 
  
 samheten jmf lägga/skära ned 
  
 Arbetsmiljö 
  
 Mkt bra/bra/varken bra eller 
  
 1.7 
  
 1.3-2.3 
  
 1.0 
  
 0.6-1.6 
  
 1.4 
  
 1.0-1.9 
  
 dåligt arbetsklimat jmf då- 
  
 ligt/mkt dåligt 
  
 Känner sällan/ibland olust på 
  
 1.4 
  
 1.2-1.7 
  
 1.6 
  
 1.2-2.0 
  
 1.1 
  
 0.9-1.3 
  
 1.4 
  
 1.1-1.8 
  
 väg till arbetet jmf minst ett par 
  
 dagar/vecka 
  
 I hög grad uppskattning fr 
  
 1.4 
  
 1.1-1.7 
  
 1.3 
  
 0.9-1.9 
  
 överordnad jmf ringa upps - 
  
 kattn. 
  
 Fysiskt ej ansträngande arbete 
  
 1.7 
  
 1.4-2.0 
  
 2.9 
  
 2.2-3.7 
  
 1.5 
  
 1.2-1.8 
  
 2.5 
  
 1.9-3.3 
  
 Sällan/Ibland arbeta mkt fort 
  
 1.4 
  
 1.2-1.7 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 1.2 
  
 0.9-1.4 
  
 jmf med ofta 
  
 Sällan/Ibland arbeta mkt hårt 
  
 1.4 
  
 1.1-1.7 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 jmf med ofta 
  
 Arbetet kräver sällan/ibland för 
  
 1.5 
  
 1.2-1.8 
  
 1.5 
  
 1.1-1.9 
  
 1.2 
  
 1.0-1.6 
  
 stor insats jmf med ofta 
  
 Ofta/ibland lära nya saker i 
  
 1.5 
  
 1.2-1.9 
  
 1.6 
  
 1.2-2.1 
  
 1.3 
  
 1.0-1.7 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 arbetet 
  
 Ofta/ibland krävs skicklighet i 
  
 1.0 
  
 0.7-1.6 
  
 2.0 
  
 1.1-3.6 
  
 arbetet 
  
 Sällan/ibland göra samma 
  
 1.4 
  
 1.2-1.7 
  
 1.6 
  
 1.3-2.1 
  
 1.2 
  
 0.9-1.4 
  
 1.2 
  
 0.9-1.5 
  
 saker om och om igen 
  
 Ofta/ibland få bestämma vad 
  
 1.2 
  
 1.0-1.5 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 som ska utföras 
  
 Hög kontroll jmf låg kontroll 
  
 1.3 
  
 1.1-1.6 
  
 1.3 
  
 1.0-1.8 
  
 Low job strain (låga krav + hög 
  
 1.6 
  
 1.2-2.1 
  
 1.4 
  
 0.9-2.1 
  
 1.0 
  
 0.7-1.3 
  
 kontroll) jmf job strain (höga 
  
 krav + låg kontroll) 
  
 Överhuvudtaget låga krav 
  
 1.4 
  
 1.1-1.9 
  
 1.3 
  
 0.9-1.9 
  
 oberoende av kontroll möjlig- 
  
 het jmf med job strain (höga 
  
 krav + låg kontroll) 
  
 Höga krav + hög kontroll jmf 
  
 1.3 
  
 1.0-1.7 
  
 1.4 
  
 1.0-2.1 
  
 höga krav + låg kontroll 
  
 Arbetets svårighetsgrad mins- 
  
 1.6 
  
 1.1-2.4 
  
 1.0 
  
 0.6-1.7 
  
 kat senaste året 
  
 Tidspress i arbetet minskat 
  
 1.5 
  
 1.0-2.2 
  
 1.2 
  
 0.7-2.2 
  
 Stöd och uppbackning i arbe- 
  
 1.7 
  
 1.2-2.4 
  
 0.9 
  
 0.6-1.4 
  
 1.2 
  
 0.9-1.6 
  
 tet ökat 
  
 Delaktighet i arbetet och dess 
  
 1.5 
  
 1.1-2.1 
  
 1.1 
  
 0.7-1.9 
  
 innehåll ökat 
  
 Hälsa, arbetsförmåga, livs - 
  
 kvalitet 
  
 Utmärkt/mycket god hälsa jmf 
  
 3.9 
  
 3.1-4.9 
  
 3.0 
  
 2.1-4.1 
  
 någorlunda/dålig 
  
 God hälsa jmf någor- 
  
 2.4 
  
 1.9-3.1 
  
 1.9 
  
 1.4-2.7 
  
 lunda/dålig 
  
 297 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 God arbetsförmåga jmf med 
  
 2.9 
  
 2.4-3.5 
  
 2.0 
  
 1.6-2.6 
  
 sämre 
  
 Med tanke på hälsan kunna 
  
 3.0 
  
 2.5-3.7 
  
 3.7 
  
 2.8-4.8 
  
 arbeta om två år 
  
 Bra livskvalitet jmf med sämre 
  
 2.2 
  
 1.8-2.7 
  
 1.8 
  
 1.4-2.3 
  
 Inte varit sjukskriven > 3mån 
  
 2.6 
  
 2.0-3.4 
  
 3.7 
  
 2.6-5.3 
  
 senaste 5 åren jmf de som 
  
 varit 
  
 Tabell 5.  
 Univariata analyser - Material 2: initialt friska. Chansen att hålla sig frisk vid olika exponeringar för initialt friska förvärvsarbetande kvinnor mätt som oddskvot (OR) med 95 procent konfidensintervall (95 procent KI) i univariata sambands- analyser. De som fortsatt vara friska (max totalt 14 dagars sjuk- skrivning senaste året) har jämförts med de som varit sjukskrivna > 14 dagar. Signifikanta värden i fet stil. Endast icke signifikanta exponeringssamband med punktestimat 1.2 eller högre för något- dera av könen redovisas. N=4 711 (kv.=2 621; m=2 090). 
  
 K 
 VINNOR  
 ( 
 N 
 =231) 
  
 Exponering 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 Ålder  
 ?  
 44 jmf med  
 ?  
 45 
  
 2.5 
  
 0.7-9.5 
  
 Anställningsförhållanden 
  
 Lika könsfördelning jmf med bara egna könet på arb.platsen 
  
 1.1 
  
 1.0-1.1 
  
 Flest egna könet jmf med bara egna könet på arb.platsen 
  
 1.7 
  
 0.5-5.6 
  
 Mest män jmf med bara kvinnor (obs! 1 exponerad) på 
  
 1.1 
  
 1.0-1.1 
  
 arb.platsen 
  
 Nöjd m arbetstidens omfattning jmf med vill arbeta färre tim. 
  
 2.4 
  
 0.7-8.6 
  
 Ingen förändring på arbets plasten jmf med nedskärning av per- 
  
 1.6 
  
 0.3-9.3 
  
 sonal 
  
 jmf med ny personal tillkommit 
  
 1.5 
  
 0.3-7.3 
  
 jmf med byte av chef 
  
 1.5 
  
 0.2-9.2 
  
 jmf med byte av lokaler 
  
 1.5 
  
 0.2-11.0 
  
 Arbetsmiljö 
  
 Bra stämning/arbetsklimat jmf med dålig 
  
 1.5 
  
 0.4-5.7 
  
 Känner sällan olust på väg till arbetet jmf minst någon gång i 
  
 1.7 
  
 0.4-6.3 
  
 månaden 
  
 Ofta nöjd med den vård och omsorg man erbjuder jmf med 
  
 2.0 
  
 0.5-7.6 
  
 ibland/sällan/aldrig nöjd 
  
 I hög grad uppskattning fr överordnad jmf med ringa uppskatt- 
  
 2.1 
  
 0.3-12.9 
  
 ning 
  
 kunder, klienter, patienter etc  
  
 1.7 
  
 0.2-14.8 
  
 Ibland/sällan/aldrig göra samma saker om och om igen 
  
 2.5 
  
 0.8-8.5 
  
 Jmf med ofta 
  
 Ofta/ibland kunna bestämma hur arbetet ska utföras jmf med 
  
 2.3 
  
 0.6-8.8 
  
 sällan 
  
 Ofta/ibland få bestämma vad som ska utföras jmf sällan 
  
 2.1 
  
 0.7-6.5 
  
 Låga krav i arbetet jmf med höga 
  
 1.8 
  
 0.6-5.6 
  
 Hög kontroll i arbetet jmf ned låg 
  
 1.7 
  
 0.5-5.1 
  
 Low job strain (låga krav + hög kontroll) jmf job strain (höga krav 
  
 3.4 
  
 0.7-16.4 
  
 + låg kontroll) 
  
 Arbetsbelastningen minskat senaste året jmf med ökat 
  
 1.1 
  
 1.0-1.1 
  
 Tidspressen minskat senaste året jmf ökat 
  
 1.1 
  
 1.0-1.1 
  
 Möjlighet att lära nytt och utvecklas ökat jmf med minskat 
  
 1.8 
  
 0.1-29.7 
  
 298 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:5 
  
 Samarbetet på arbetsplatsen ökat jmf med minskat 
  
 6.4 
  
 0.5-78.2 
  
 Hälsa, arbetsförmåga 
  
 Utmärkt/mycket god/god hälsa jmf med någorlunda/dålig 
  
 2.6 
  
 0.3-23.7 
  
 God arbetsförmåga jmf med sämre 
  
 7.3 
  
 1.9-27.9 
  
 Med tanke på hälsan kunna arbeta om två år jmf med osä- 
  
 2.0 
  
 0.2-17.1 
  
 ker/kan ej 
  
 Tabell 6.  
 Uni- och multivariata analyser - material 2: initialt krassliga. Chansen att tillfriskna vid olika exponeringar för initialt krassliga förvärvsarbetande kvinnor och män mätt som oddskvot (OR) med 95 procent konfidensintervall (95 procent KI) i univariata och multivariata sambandsanalyser. De som tillfrisknat (max totalt 14 dagars sjukskrivning senaste året) har jämförts med de som varit sjukskrivna > 14 dagar. Signifikanta värden i fet stil. Endast  
 icke-signifikanta 
  exponeringssamband med punktestimat 1.2 eller högre för någotdera av könen redovisas. N=908 (kv.=829; m=79). 
  
 Univariata 
  
 Multivariata 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 kvinnor 
  
 EXPONERING 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 OR 
  
 95% KI 
  
 N=829 
  
 N=79 
  
 Ålder  
 ?  
 44 jmf med  
 ?  
 45 
  
 1.4 
  
 1.0-2.0 
  
 0.4 
  
 0.1-1.3 
  
 1.5 
  
 1.1-2.2 
  
 Bo tillsammans m annan vuxen 
  
 1.4 
  
 0.9-2.1 
  
 2.0 
  
 0.6-7.9 
  
 och/eller barn jmf med bo en- 
  
 sam 
  
 Mycket god/god/varken god el 
  
 1.4 
  
 1.0-2.6 
  
 0.2 
  
 0.03-2.0 
  
 dålig ekonomi jmf med an- 
  
 strängd 
  
 Anställningsförhållanden 
  
 Lika könsfördelning jmf med 
  
 1.5 
  
 0.6-3.5 
  
 1.3 
  
 0.8-2.3 
  
 bara egna könet på arb.platsen 
  
 Bara motsatta könet jmf med 
  
 - 
  
 - 
  
 1.8 
  
 0.2-20.1 
  
 bara egna könet på arb.platsen 
  
 Vill arbeta fler timmar jmf med 
  
 1.2 
  
 0.7-2.1 
  
 1.3 
  
 1.1-16 
  
 vill arbeta färre timmar 
  
 Ingen förändring på arbetsplat- 
  
 2.2 
  
 1.3-3.8 
  
 0.2 
  
 0.01-2.9 
  
 1.4 
  
 0.8-2.3 
  
 sen jmf med nedskärning av 
  
 pers. 
  
 jmf med 
  
 2.6 
  
 1.5-4.3 
  
 0.5 
  
 0.1-3.6 
  
 omflyttning av personal 
  
 jmf med ny 
  
 1.7 
  
 1.0-2.7 
  
 0.4 
  
 0.1-2.7 
  
 pers. har tillkommit 
  
 jmf med 
  
 1.7 
  
 1.0-2.9 
  
 0.3 
  
 0.03-3.1 
  
 byte av chef 
  
 jmf med 
  
 1.7 
  
 1.0-2.7 
  
 0.5 
  
 0.1-3.8 
  
 byte av arbetskamrater 
  
 jmf med 
  
 1.5 
  
 0.8-2.6 
  
 0.5 
  
 0.1-4.1 
  
 byte av lokaler 
  
 Arbetsmiljö 
  
 Bra stämning/arbetsklimat jmf 
  
 1.5 
  
 1.0-2.1 
  
 0.5 
  
 0.1-2.5 
  
 0.9 
  
 0.6-1.4 
  
 med dålig 
  
 Känner sällan olust på väg till 
  
 1.8 
  
 1.3-2.5 
  
 0.6 
  
 0.2-2.1 
  
 1.4 
  
 0.9-2.1 
  
 299 
  
 Bilaga 2:5 
  
 SOU 2002:5 
  
 arbetet jmf minst någon gång i 
  
 mån. 
  
 Ofta nöjd med den vård och 
  
 1.8 
  
 0.9-3.4 
  
 1.5 
  
 0.1-15.6 
  
 omsorg man erbjuder jmf med 
  
 ibland/sällan/aldrig nöjd 
  
 I hög grad uppskattning fr över- 
  
 1.3 
  
 0.9-2.0 
  
 3.4 
  
 0.4-32.2 
  
 ordnad jmf med ringa uppskatt- 
  
 ning 
  
 arbetskam- 
  
 1.6 
  
 1.0-2.6 
  
 0.4 
  
 0.1-2.5 
  
 rater  
  
 Fysiskt ej ansträngande arbete 
  
 1.7 
  
 1.3-2.4 
  
 3.2 
  
 1.0-10.4 
  
 1.5 
  
 1.0-2.1 
  
 jmf med ansträngande 
  
 Ibland/sällan/aldrig arbeta mkt 
  
 1.3 
  
 0.9-1.8 
  
 1.6 
  
 0.5-4.8 
  
 fort jmf med ofta 
  
 Ibland/sällan/aldrig arbeta mkt 
  
 2.0 
  
 1.4-2.9 
  
 0.9 
  
 0.3-3.3 
  
 1.5 
  
 0.9-2.4 
  
 hårt jmf med ofta 
  
 Sällan/aldrig motstridiga krav i 
  
 1.4 
  
 1.0-2.0 
  
 0.4 
  
 0.1-1.2 
  
 1.1 
  
 0.7-1.6 
  
 arbetet ibland/ofta 
  
 Låga krav i arbetet jmf med höga 
  
 1.5 
  
 1.1-2.1 
  
 0.9 
  
 0.3-2.6 
  
 Ofta/ibland krävs påhittighet i 
  
 1.4 
  
 0.9-2.3 
  
 2.4 
  
 0.5-11.2 
  
 arbetet jmf med sällan 
  
 Low job strain (låga krav + hög 
  
 1.6 
  
 1.0-2.5 
  
 1.1 
  
 0.2-6.6 
  
 1.1 
  
 0.6-2.0 
  
 kontroll) jmf job strain (höga krav 
  
 + låg kontroll) 
  
 Arbetsbelastningen minskat 
  
 1.0 
  
 0.5-1.9 
  
 1.3 
  
 1.1-1.6 
  
 senaste året jmf med ökat 
  
 Tidspressen minskat senaste 
  
 1.2 
  
 0.6-2.6 
  
 1.3 
  
 1.1-1.5 
  
 året jmf ökat 
  
 Arbetets svårighetsgrad minskat 
  
 0.7 
  
 0.2-1.7 
  
 1.3 
  
 1.0-1.6 
  
 senaste året jmf med ökat 
  
 Möjlighet att lära nytt och ut- 
  
 1.7 
  
 1.0-3.0 
  
 3.1 
  
 0.3-32.0 
  
 0.9 
  
 0.5-1.5 
  
 vecklas ökat jmf med minskat 
  
 Stöd och uppbackning i arbetet 
  
 2.7 
  
 1.3-5.6 
  
 1.0 
  
 0.1-13.9 
  
 1.1 
  
 0.6-1.9 
  
 ökat jmf med minskat 
  
 Samarbetet på arbetsplatsen 
  
 3.6 
  
 1.9-6.9 
  
 1.8 
  
 0.2-17.7 
  
 2.3 
  
 1.3-4.2 
  
 ökat jmf med minskat 
  
 Personaltätheten ökat jmf med 
  
 1.0 
  
 0.6-2.7 
  
 2.0 
  
 0.2-22.8 
  
 minskat 
  
 Inflytande och kontroll över egna 
  
 1.7 
  
 0.8-3.7 
  
 0.3 
  
 0.03-3.5 
  
 arbetet ökat jmf med minskat 
  
 Anställningstryggheten ökat jmf 
  
 1.3 
  
 0.6-2.7 
  
 1.7 
  
 0.8-3.4 
  
 med minskat 
  
 Möjlighet förena yrkesarbete – 
  
 2.2 
  
 1.0-5.0 
  
 1.5 
  
 1.1-2.0 
  
 privatliv ökat jmf med minskat 
  
 Delaktighet i arbetet och dess 
  
 2.1 
  
 1.1-4.0 
  
 2.5 
  
 0.2-32.2 
  
 1.9 
  
 1.0-3.8 
  
 innehåll ökat jmf med minskat 
  
 Hälsa, arbetsförmåga 
  
 Utmärkt/mycket 
  
 god/god hälsa 
  
 2.6 
  
 1.8-3.6 
  
 3.8 
  
 1.0-14.7 
  
 jmf med någorlunda/dålig 
  
 God arbetsförmåga jmf med 
  
 2.3 
  
 1.7-3.3 
  
 1.4 
  
 0.3-6.1 
  
 sämre 
  
 Med tanke på hälsan kunna 
  
 2.4 
  
 1.7-3.4 
  
 1.7 
  
 0.5-6.6 
  
 arbeta om två år jmf m. osä- 
  
 ker/kan ej 
  
 300 
 Arbetsgivares attityder till äldre 
 yrkesverksamma 
 Khan 
 Riksförsäkringsverket 
 Utredningsenheten 
 September 2001 
 301 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ........................................................................ 
  
 305 
  
 1 
  
 Inledning .......................................................................... 
  
 307 
  
 1.1 
  
 RFV:s arbetsgivarundersökning.............................. 
  
 310 
  
 2 
  
 Äldre yrkesverksamma...................................................... 
  
 311 
  
 2.1 
  
 Var arbetar personer över 55 år? ............................. 
  
 312 
  
 2.2 
  
 Vilka lämnar arbetslivet i förtid?............................. 
  
 313 
  
 3 
  
 Arbetsgivares attityder till äldre yrkesverksamma.............. 
  
 316 
  
 3.1 
  
 Ska äldre arbeta kvar längre?................................... 
  
 321 
  
 3.2 
  
 Nyanställning av äldre personer.............................. 
  
 323 
  
 4 
  
 Faktorer som styr arbetsgivares attityder .......................... 
  
 326 
  
 5 
  
 Orsaker till att äldre yrkesverksamma lämnar arbetslivet 
  
 i förtid enligt arbetsgivarna ............................................... 
  
 330 
  
 5.1 
  
 Hälsoskäl ............................................................... 
  
 332 
  
 5.2 
  
 Arbetsförhållanden................................................. 
  
 333 
  
 5.3 
  
 Bli övertalig............................................................ 
  
 334 
  
 5.4 
  
 Privata skäl............................................................. 
  
 335 
  
 5.5 
  
 Attityder................................................................ 
  
 336 
  
 5.6 
  
 Arbetsmiljö............................................................ 
  
 336 
  
 5.7 
  
 Ekonomiska förutsättningar ................................... 
  
 338 
  
 5.8 
  
 Hälsofrämjande aktiviteter ..................................... 
  
 339 
  
 6 
  
 Vad gör arbetsgivarna för de äldre yrkesverksamma?......... 
  
 340 
  
 6.1 
  
 Arbetsomfattning................................................... 
  
 340 
  
 6.2 
  
 Hälsofrämjande aktiviteter ..................................... 
  
 342 
  
 6.3 
  
 Kompetensutveckling............................................. 
  
 344 
  
 7. 
  
 Slutsatser .......................................................................... 
  
 346 
  
 Referenser 
  
 ................................................................................. 
  
 348 
  
 303 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 BILAGA 1. Variabelförteckning.......................................... 
  
 350 
  
 BILAGA 2A. Regressionsresultat ............................................. 
  
 351 
  
 BILAGA 2B. Regressionsresultat.............................................. 
  
 351 
  
 BILAGA 2C. Regressionsresultat ............................................. 
  
 352 
  
 304 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Sammanfattning 
 Som en följd av den generationsförändring som pågår i Sverige och övriga Europa kommer allt färre förvärvsaktiva vara tvungna att försörja allt fler äldre. Förutom det faktum att färre barn föds och ungdomskullarna krymper lämnar flera äldre yrkesverksamma arbetslivet i förtid. Utöver de 438 000 förtidspensionärer som finns är det även en mycket stor del som är långtidssjukskrivna (sjuk- skrivna längre än 60 dagar). I slutet av år 2000 fanns det cirka 212 000 långtidssjukskrivna, vilket gör att det är 650 000 personer som står utanför arbetskraften. Detta gör att en av de för tillfället viktigaste uppgifterna för de politiska partierna, arbetsmarknadens parter och arbetsgivarna är att få de äldre arbetstagarna att stanna kvar längre i arbetslivet. Den växande andelen äldre i befolkningen bör inte ses som ett stort samhällsproblem utan som en stark resurs som är viktig att tillvarata. Målet torde vara att alla som kan, vill och orkar arbeta kvar skall få göra det. För att detta skall kunna uppfyllas är det nödvändigt att individerna ges de förutsättningar som behövs för att klara av att arbeta längre samt att arbetsgivarna har en positiv grundinställning och attityd till äldre yrkesarbetande. 
 Rapportens huvudsakliga syfte är att undersöka arbetsgivares attityder och inställning till äldre yrkesverksamma, det vill säga personer över 55 år. Det kommer att undersökas huruvida arbets- givarnas attityder skiljer sig åt branscher och sektorer emellan, samt om de skiljer sig åt beträffande arbetsplatsens ålders- och könsstruktur, storlek samt geografiska lokalisering. Andra syften med rapporten är att studera vilka orsaker som kan ligga bakom äldres förtida avgång, samt vilka åtgärder arbetsgivarna vidtar för att få de äldre att arbeta kvar längre. 
 Den empiriska undersökningen bygger på telefonintervjuer med 750 slumpmässigt utvalda arbetsgivare, vilka genomfördes under våren 2000. Urvalet är stratifierat efter antalet anställda vid olika arbetsställen, vilket gör att vissa branscher och sektorer är under- respektive överrepresenterade jämfört med hur bransch- och sektorsfördelningen ser ut på riksnivå. Det har dock gjorts den be- dömningen att antalet observationer i urvalet är tillräckligt stort för att man skall kunna uttala sig om förhållandena på bransch- och sektorsnivå. 
 I syfte att undersöka vilka faktorer som styr arbetsgivarnas atti- tyder till äldre yrkesarbetande har logistisk regression använts. 
 305 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Denna metod kontrollerar samtidigt för andra variabler, vilket innebär att det går att särskilja effekten av respektive förklarings- variabel på den beroende variabeln. Således förutsätter tolkningen av varje förklaringsvariabel att övriga variabler konstanthålls. 
 Undersökningens resultat tyder på att arbetsgivare i allmänhet har en relativt negativ inställning till äldre yrkesverksamma. I genomsnitt anger 71 procent av arbetsgivarna att de sällan eller aldrig nyanställer personer över 50 år. Vidare anser varannan arbetsgivare att äldre personer har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen och att yngre är bättre utbildade. Arbetsgivarna inom utvinning och tillverkningsindustri, finansiell- och fastig- hetsverksamhet, handel, kommunikation och transport samt hotell- och restaurangbranschen tycks vara mest negativt inställda till äldre yrkesverksamma. Inom branschen för utbildning och hälso- och sjukvård har arbetsgivarna en inte lika negativ inställning till äldre. Dessa anser i låg grad att yngre personer är bättre utbil- dade och mer produktiva. Det är även inom dessa branscher som personer över 50 år i störst utsträckning nyanställs. En förklaring till detta resultat kan vara att samlad kunskap och erfarenhet är av stor betydelse inom de båda yrkesområdena. Ytterligare en för- klaring till arbetsgivarnas positiva inställning kan vara den perso- nalbrist som råder inom dessa branscher. 
 Ett något förvånande resultat är att arbetsgivare vid arbetsplatser som domineras av yngre personer har en mer positiv inställning till äldre yrkesarbetande jämfört med arbetsgivare vid arbetsplatser som domineras av äldre. Vid arbetsplatser där yngre dominerar anser arbetsgivarna i lägre grad att äldre har svårare att ta till sig förändringar och att yngre är bättre utbildade. Det är även dessa arbetsgivare som i högre grad satsar på anställdas och äldres hälsa och kompetensutveckling. Däremot nyanställs färre äldre personer vid dessa arbetsplatser. 
 Vidare tyder resultaten på att många anställda, och därmed även troligen många äldre, utför arbetsuppgifter som kräver muskel- arbete och kraftanvändning, bärande och lyftande, dåliga arbets- ställningar och/eller stillasittande och monotona arbetsuppgifter. Ungefär hälften av arbetsgivarna anser även att de flesta anställda på arbetsplatsen är utsatta för arbetsmiljörisker såsom olycksfalls- risker, höga ljudnivåer och långa arbetsdagar (övertid). Samtidigt är det mindre än hälften av arbetsgivarna som anser att de anställda i allmänhet och de äldre i synnerhet har möjlighet till flexibel arbetstid, möjlighet att gå ner i arbetstid samt möjlighet att påverka graden av övertidsarbete. 
 306 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Med undersökningsresultaten som ledsagare måste arbets- givarnas attityder till äldre ändras i positiv riktning för att fler skall fortsätta arbeta till ordinarie pensionsålder. Arbetsgivarna kan satsa betydligt mer på sina anställda, och då särskilt på de äldre. Även om många arbetsgivare erbjuder sina anställda såväl hälsofrämjande aktiviteter som kompetensutveckling, kan det vara viktigt att satsa än mer på de äldre eftersom behovet bland dem ofta är större. Det går att i större utsträckning erbjuda regelbunden friskvård, före- tagshälsovård och rehabilitering. Ytterligare en möjlig åtgärd för att få fler personer att arbeta kvar i yrkeslivet kan vara att tillåta perso- nalen mer flexibel arbetstid och möjlighet att gå ner i arbetstid. Vidare är det av vikt att arbetsgivarna försöker förbättra både den fysiska och psykosociala arbetsmiljön på arbetsplatserna. Det är miljön på arbetsplatserna som borde anpassas till individerna och inte tvärtom. 
 1 Inledning 
 De flesta yrkesverksamma, såväl kvinnor som män, lämnar yrkes- livet före 65 års ålder. Det har visat sig att för dem som fortfarande befinner sig i arbetslivet vid 50 års ålder är den faktiska pensions- åldern endast cirka  
 61-62 
  år (Socialförsäkringsboken 2000). För att få fler att arbeta fram till den ordinarie pensionsåldern måste människors inställning och vilja till att arbeta längre förändras. Drygt fyra av tio arbetstagare planerar att lämna arbetslivet före 65 års ålder, enligt en undersökning som Riksförsäkringsverket (RFV) genomfört under våren 2000 (Skogman Wright och Flores, (2000)). Faktorer som visar sig ha betydelse för individernas önskan att lämna yrkeslivet i förtid är psykosocial arbetsmiljö, arbetsförmåga och ekonomiska drivkrafter. Även arbetsgivarnas attityder och inställning till äldre yrkesverksamma har betydelse när dessa överväger att lämna arbetslivet i förtid. 
 I två nya skrifter som Pensionsforum har gett ut diskuteras skillnader i attityder mellan Sverige och USA. 
 1  
 Det gäller attityder till arbetsliv, åldrande, lön och karriär. I USA vill de flesta individer fortsätta arbeta även efter 65 års ålder och det är inte ekonomin som är den avgörande anledningen. Oavsett om individerna skulle klara sig ekonomiskt utan att arbeta vill 70 procent av amerikanerna fortsätta arbeta efter de fyllt 65 år. I Sverige är det drygt 40 procent av individerna som säger sig vilja lämna arbetslivet i förtid, sam- 
  
 1  
 Garcia M.  Öberg S. (2001), samt Ramirez (2001) 
 307 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 tidigt som nästan en tredjedel är tveksamma (Socialförsäkrings- boken 2000). Dessutom är inställningen till äldre yrkesverksamma inte lika positiv bland de svenska arbetsgivarna som bland de amerikanska, vilka i högre utsträckning inser vikten av att behålla äldres kompetens och erfarenhet. 
 Det finns en gängse uppfattning bland svenska arbetsgivare att äldre yrkesarbetande är sämre utbildade och att de inte följer med i den teknologiska utvecklingen i lika stor utsträckning som yngre medarbetare. En enkel åtgärd för att motverka detta torde vara att arbetsgivarna satsar mer resurser på äldres kompetensutveckling och vidareutbildning. Om arbetsgivare redan från början har en negativ attityd och inställning till äldre yrkesarbetande minskar både viljan och möjligheten för äldre att arbeta kvar längre på arbetsmarknaden. Det blir svårare för de äldre att konkurrera om de vakanser som finns. I en studie av Sloan och Patrick (1996) fann man bland annat att äldre yrkesarbetande missgynnas av arbetsgivarnas sätt att göra urval vid rekryteringar. Vidare har Arbetsmarknadsstyrelsen i en undersökning funnit att 40 procent av arbetsgivarna är negativa eller mycket negativa till att anställa sökanden över 55 år (Arbetsmarknadsstyrelsen, URA 1998:9). 
 Den förändrade befolkningsstrukturen är dock en anledning till att det är angeläget att arbetsgivarnas attityder till äldre yrkes- arbetande är positiva. Sedan slutet av  
 1970-talet 
  har antalet förtids- pensionärer ökat markant och i slutet av år 2000 fanns det 438 000 förtidspensionärer i Sverige. Vid samma tidpunkt fanns det cirka 1,6 miljoner ålderspensionärer, vilket innebär att det gick ungefär två arbetare på varje pensionär. Därutöver är det ungefär 212 000 personer som är långtidssjukskrivna (sjukskrivna längre än 60 dagar), vilket gör att det är en stor del som står utanför arbets- kraften. Parallellt med att antalet pensionärer ökar föds allt färre barn. Allt fler kvinnor satsar på en karriär inom arbetslivet, vilket dels gör att barnafödandet skjuts upp till högre åldrar bland kvinnorna och dels att antalet barn per kvinna minskar. Dessutom har medellivslängden sedan början av  
 1900-talet 
  ökat med ungefär 25 år medan den genomsnittliga pensionsåldern under samma period sjunkit med sju år. Den ökande medellivslängden kan vara en följd av att hälsan hos de äldre blivit bättre. Socialstyrelsens Folkhälsorapport 2001 visar att det särskilt är medelålders och äldre som haft en gynnsam hälsoutveckling under de senaste 20 åren. Om dessa trender fortsätter kommer samhällsekonomin och väl- färden att utsättas för stora påfrestningar när den stora genera- 
 308 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 tionen med  
 40-talister 
  går i pension och allt färre förvärvsaktiva skall försörja allt fler äldre. 
 En ökande andel ålders- och förtidspensionärer för med sig vissa problem. Förutom att en tung försörjningsbörda faller på dem som arbetar kvar i yrkeslivet förlorar man dessutom kompetenta arbetstagare och man går miste om produktionsresultat. Ett troligt scenario när  
 40-talisterna 
  går i pension är att det kommer att råda arbetskraftsbrist inom många yrkesområden, vilket hotar de fort- satta tillväxtmöjligheterna. De vakanser som då uppstår kommer inte att kunna fyllas av de minskande ungdomskullarna. Nämnda förändringar i befolkningsstrukturen medför att det är av stor vikt att arbetsgivarnas attityder till äldre yrkesarbetande är positiva för att de äldre skall arbeta kvar till ordinarie pensionsålder. De människor som kan, vill och orkar arbetar skall ha möjlighet att göra det. 
 I syfte att närmare studera arbetsgivares attityder och inställning till äldre yrkesverksamma och huruvida arbetsgivarna gör något extra för att de äldre skall arbeta kvar till ordinarie pensionsålder har Riksförsäkringsverket låtit göra en intervjuundersökning av arbetsgivares uppfattning om och inställning till äldre yrkes- verksamma. I denna rapport presenteras resultaten från intervju- undersökningen. 
 Rapporten redogör inledningsvis för inom vilka branscher de äldre yrkesverksamma finns och var de äldre lämnar arbetslivet i förtid. Därefter undersöks huruvida arbetsgivares attityder skiljer sig åt branscher och sektorer emellan samt om de skiljer sig åt beträffande vilket kön och vilken åldersgrupp som dominerar på arbetsplatsen, arbetsplatsens storlek samt dess geografiska lokali- sering. Därefter redovisas olika orsaker till förtida avgång och huruvida tidigare avgång kan hänga samman med exempelvis arbetsmiljö, attityder, krävande arbetsuppgifter, samt satsningar på äldre anställda. Slutligen redovisas uppgifter om vad arbetsgivare gör för att få de äldre att arbeta kvar längre. 
 Det datamaterial som används i denna studie har främst erhållits från en intervjuundersökning om arbetsgivares inställning och attityd till äldre yrkesverksamma. Denna har Temo genomfört på uppdrag av RFV under våren 2000. Övrigt datamaterial är hämtat från en enkätundersökning till individer som också genomförts under våren 2000 av RFV (Undersökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension). Denna behandlar individernas inställning till att arbeta fram till ordinarie pensionsålder. Det bör noteras att denna studie utgår från  
 arbetsgivarnas  
 synvinkel, men att jämförelser 
 309 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 kommer att göras med  
 individernas  
 inställning till att stanna kvar längre på arbetsmarknaden. 
  
 1.1 
  
 RFV:s arbetsgivarundersökning 
  
 Arbetsgivarundersökningen, som denna rapport främst bygger på, utgörs av ett stratifierat urval baserat på antalet anställda vid olika arbetsplatser. För att ingå i urvalet krävs att arbetsstället har minst 20 anställda. Arbetsställena delas sedan in i små, medelstora och stora arbetsställen, där arbetsställen med  
 20-49 
  anställda klassi- ficeras som små arbetsställen,  
 50-499 
  anställda klassificeras som medelstora och 500 eller fler anställda klassificeras som stora. Totalt har 750 arbetsgivare svarat på frågor rörande bland annat arbetsmiljö, arbetsvillkor, attityder samt huruvida det förekommer någon extra satsning på de äldre anställda. 
 I denna studie kategoriseras arbetsplatserna på olika sätt. En kvinnodominerad (mansdominerad) arbetsplats är en arbetsplats där minst 60 procent av de anställda utgörs av kvinnor (män). Könsfördelningen bedöms vara jämn om det vid arbetsplatsen är  
 40-60 
  procent kvinnor respektive män. Vidare delas arbetsplatserna in i tre åldersgrupper. Om andelen yngre anställda  
 (25–44-åringar) 
  är högre än både andelen medelålders  
 (45–54-åringar) 
  och andelen äldre  
 (55–64-åringar) 
  sägs arbetsplatsen domineras av yngre perso- ner. Motsvarande gäller för dominans av medelålders respektive äldre personer. Det är dock värt att nämna att endast två arbets- platser (av 750) har en dominans av personer i åldersgruppen  
 25-34 
  år. Övriga i gruppen  
 25–44-åringar 
  domineras av personer i åldern  
 35-44 
  år. 
 Intervjuerna till arbetsgivarna riktades till dem som hade perso- nalansvaret på respektive arbetsplats och dessa genomfördes via telefon. En nackdel som kan följa av att telefonintervjuer genom- förs är att arbetsgivarnas svar kan vara något mer positiva än vad de hade varit vid exempelvis enkäter. Vid intervjutillfället kan arbets- givarna ha funnit det svårare att ange ifall anställda och äldre har liten eller ingen möjlighet att påverka sin arbetssituation, arbetets omfattning etc. Fördelarna som dock vägde tyngre vid denna studie är dels att bortfallet blir lågt vid telefonintervjuer och att det går snabbt att samla in och sammanställa svaren. 
 Eftersom urvalet gjordes efter arbetsställens storlek är vissa branscher och sektorer under- respektive överrepresenterade jäm- fört med hur bransch- och sektorsfördelningen ser ut på riksnivå. 
 310 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Vi har dock gjort den bedömningen att antalet observationer i urvalet är tillräckligt stort för att vi skall kunna uttala oss om för- hållandena på bransch- och sektorsnivå, om än med en viss försik- tighet för byggbranschen, branschen för offentlig förvaltning samt för var och en av sektorerna. I analysen utesluts dock helt branschen för jordbruk, skogsbruk och fiske samt landstings- sektorn eftersom antalet observationer är för få. Av den orsaken att endast privat, kommunal och statlig sektor återstår kommer i ana- lysen främst arbetsgivarnas branschtillhörighet och inte sektors- tillhörighet att diskuteras. 
 Den individundersökning som en del av datamaterialet erhållits ifrån utgörs av ett slumpmässigt urval från  
 LINDA-databasen 
  1998. Urvalet består av 5 100 individer som år 2000 var i åldrarna  
 35-70 
  år. De individer som studeras i denna rapport är de som vid tidpunkten hade någon slags anknytning till arbetsmarknaden, det vill säga yrkesverksamma, tillfälligt tjänstlediga eller arbetslösa individer. Dessa svarade på frågor rörande inställningen till pen- sionering och vad de tror är viktigt för att fler skall arbeta fram till den ordinarie pensionsåldern. 
 Som en följd av det stora datamaterial som rapporten bygger på och de många resultat som följer därav, är rapporten begränsad till att endast presentera de resultat som vi funnit mest intressanta. 
 2 Äldre yrkesverksamma 
 Innan resultaten från arbetsgivarundersökningen presenteras och analyseras inleds nedanstående avsnitt med en beskrivning av inom vilka branscher de äldre yrkesverksamma arbetar. Avsnittet fort- sätter sedan med en redogörelse över var de äldre anställda främst går i pension före ordinarie pensionsålder. 
  
 2.1 
  
 Var arbetar personer över 55 år? 
  
 I syfte att skapa en överblick över var de äldre anställda arbetar redovisas andelen respektive antalet äldre förvärvsarbetande, det vill säga personer över 55 år, fördelat på bransch och kön i tabell 1 nedan. 
 311 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Tabell 1.  
 Andel respektive antal förvärvsarbetande i åldern  
 55-64, 
  fördelade efter kön och bransch. Andel anges i procent och antal anges i  
 1000-tal. 
  
 Andel inom 
  
 Antal inom åldersgrup- 
  
 åldersgruppen 
  
 pen 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Samtliga 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Samtliga 
  
 Jordbruk, Skogsbruk, 
  
 1 
  
 4 
  
 3 
  
 4,2 
  
 13,6 
  
 17,8 
  
 Fiske 
  
 Utvinning, Tillverknings- 
  
 10 
  
 29 
  
 20 
  
 28,4 
  
 89,8 
  
 118,2 
  
 industri 
  
 Byggverksamhet 
  
 1 
  
 10 
  
 6 
  
 3,1 
  
 31,3 
  
 34,4 
  
 Handel, Kommunika- 
  
 14 
  
 20 
  
 17 
  
 39,5 
  
 63,2 
  
 102,7 
  
 tion, Transport 
  
 Hotell- och Restau- 
  
 7 
  
 5 
  
 6 
  
 19,9 
  
 15,8 
  
 35,7 
  
 rangverksamhet, Rogers 
  
 sonliga tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- 
  
 11 
  
 14 
  
 12 
  
 30,3 
  
 43,4 
  
 73,7 
  
 och Uthyrningsverk- 
  
 samhet 
  
 Offentlig förvaltning, 
  
 8 
  
 7 
  
 7 
  
 22,4 
  
 21,7 
  
 44,1 
  
 Försvar 
  
 Utbildning 
  
 15 
  
 6 
  
 10 
  
 42,3 
  
 19,9 
  
 62,2 
  
 Hälso- och sjukvård, 
  
 34 
  
 4 
  
 18 
  
 97,3 
  
 12,5 
  
 109,8 
  
 Sociala tjänster 
  
 Totalt 
  
 100 
  
 100 
  
 100 
  
 287,4 
  
 311,2 
  
 598,6 
  
 Källa 
 : Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS) 1999. 
 Av landets fyra miljoner förvärvsaktiva är cirka 600 000 (16 procent) mellan 55 och 64 år, enligt Statistiska Centralbyråns (SCB:s) registerbaserade arbetsmarknadsstatistik 1999. De äldre tycks främst arbeta inom branschen för hälso- och sjukvård, utvin- ning och tillverkningsindustri samt handel, kommunikation och transport. De äldre männen finns framförallt inom de två sist- nämnda branscherna, medan äldre kvinnor främst återfinns inom hälso- och sjukvården. Så mycket som en tredjedel, eller nästan 100 000 av de förvärvsaktiva kvinnorna i åldern  
 55-64 
  år arbetar inom denna bransch. Motsvarande andel för männen är endast fyra procent. 
  
 Tabell 2.  
 Andel förvärvsarbetande i åldern  
 55-64 
  år, fördelade på kön inom respektive bransch. Andel anges i procent av respektive bransch. 
  
 Andel inom branschen 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Totalt 
  
 Jordbruk, Skogsbruk, Fiske 
  
 25 
  
 23 
  
 100 
  
 Utvinning, Tillverkningsin- 
  
 14 
  
 15 
  
 100 
  
 312 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 dustri 
  
 Byggverksamhet 
  
 18 
  
 16 
  
 100 
  
 Handel, Kommunikation, 
  
 14 
  
 14 
  
 100 
  
 Transport 
  
 Hotell- och Restaurang- 
  
 14 
  
 14 
  
 100 
  
 verksamhet, Personliga 
  
 tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och 
  
 13 
  
 14 
  
 100 
  
 Uthyrningsverksamhet 
  
 Offentlig förvaltning, 
  
 21 
  
 21 
  
 100 
  
 Försvar 
  
 Utbildning 
  
 21 
  
 21 
  
 100 
  
 Hälso- och Sjukvård, Soci- 
  
 15 
  
 13 
  
 100 
  
 ala tjänster 
  
 Totalt 
  
 16 
  
 15 
  
 100 
  
 Källa:  
 Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS) 1999. 
 I  
 tabell 2  
 redovisas andelen äldre inom respektive bransch. Det kan urskiljas att det främst är branschen för jordbruk, offentlig förvalt- ning samt utbildning som har en hög andel äldre. Inom dessa branscher är drygt en femtedel av alla anställda  
 55-64 
  år. De branscher som har den lägsta andelen äldre anställda (14 procent) är branschen för handel, kommunikation och transport, hotell- och restaurangbranschen samt branschen för finansiell- och fastighets- verksamhet. Andelen äldre kvinnor respektive män är relativt lika i respektive bransch. 
  
 2.2 
  
 Vilka lämnar arbetslivet i förtid? 
  
 I arbetsgivarundersökningen fick arbetsgivarna ange huruvida de äldre yrkesverksamma vid arbetsplatsen ofta/ibland eller sällan/aldrig lämnar yrkeslivet i förtid. Undersökningsresultaten visar att 15 procent av arbetsgivarna anser att de äldre yrkes- verksamma ofta eller ibland pensioneras före ordinarie pensions- ålder. 
 2 
  
 Diagram 1.  
 Andel arbetsgivare som anger att äldre anställda ofta eller ibland går i pension tidigare än vad som är bestämt för deras yrke. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 30 
  
 25 
  
 2 
  
 20 
  
 landstingssektorn utesluts 
  
 Observera 
  
 i 
  
 Procent 
  
 15 
  
 . 
  
 10 
  
 5 
  
 313 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 Bransch 
  
 Bilaga 2:6 SOU 2002:5 
  
 Anm. Bransch: 
  
 1 
  
 = Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 2 = Byggverksamhet 
  
 3 = Handel, Kommunikation, Transport 
  
 4 
  
 = Hotell- och Restaurangverksamhet, Personliga tjänster 
  
 5 
  
 =  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyrningsverksamhet 
  
 6 
  
 = Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 7 
  
 = Utbildning 
  
 8 = Hälso- och Sjukvård, Sociala tjänster 
  
 Resultaten tyder på att det är främst inom branschen för byggverk- samhet och utbildning som de äldre går i pension före ordinarie pensionsålder. Inom dessa  
 branscher  
 anger cirka en fjärdedel av arbetsgivarna att de äldre ofta eller ibland lämnar arbetslivet i förtid, medan det inom offentlig förvaltning endast är en procent av arbetsgivarna som anger detsamma. Att så många äldre anställda lämnar yrkeslivet i förtid inom byggbranschen kan bero på det fysiskt tunga arbete som är förknippat med branschen. Intervju- undersökningen med arbetsgivarna visar att de flesta anställda inom denna bransch dels är utsatta för många arbetsmiljörisker, såsom olycksfallsrisker och höga ljudnivåer, och dels utför arbetsuppgifter som kräver dåliga arbetsställningar, lyftande och muskelarbete. SCB har i en rapport kommit fram till att många lärare är utsatta för negativ stress, vilket kan vara en bidragande orsak till att tidi- gare avgång är vanligt bland de äldre inom utbildningsbranschen (Lärarnas arbetssituation och arbetsbelastning – en  
 SCB-under- 
  sökning på uppdrag av Lärarnas Riksförbund, (1999)). 
 Vid en jämförelse av arbetsplatser inom olika  
 sektorer  
 är skillna- den relativt stor. Inom den privata och statliga sektorn anger en knapp femtedel av arbetsgivarna att de äldre ofta eller ibland går i pension före 65 års ålder, medan det inom den kommunala sektorn visade sig vara så många som 43 procent. Undersökningen visar att anställda i allmänhet och äldre i synnerhet inom den kommunala sektorn i stor utsträckning saknar möjlighet till såväl kompetens- utveckling som hälsofrämjande aktiviteter. Resultaten visar dess- utom att de anställda har mycket liten möjlighet att gå ner i arbets- tid samt att påverka  
 vad  
 som skall utföras. Detta kan tillsammans bidra till att äldre anställda inom den kommunala sektorn går i för- tida pension i större utsträckning än inom övriga sektorer. Ytter- ligare en anledning kan vara den budgetsanering som kommunerna genomförde under  
 1990-talet. 
  I syfte att sanera finanserna och minska kommunernas höga arbetslöshet lät man många äldre gå i förtida pension. De äldre yrkesverksamma byttes ut mot yngre. 
 314 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Ett mindre förvånande resultat är att  
 åldersstrukturen  
 har bety - delse för äldres förtida avgång. Resultaten från arbetsgivar- undersökningen pekar på att tidigare avgång är vanligare om en arbetsplats har högre andel äldre anställda  
 (55–64-åringar). 
  Vid en arbetsplats där äldre dominerar anger 21 procent av arbetsgivarna att äldre ofta eller ibland går i förtida pension, medan motsvarande andel vid arbetsplatser där yngre och medelålders dominerar är fem respektive tio procent. Vad som däremot inte verkar ha någon större betydelse för äldres tidigare avgång är en arbetsplats  
 köns- struktur. 
  
 Tabell 3.  
 Andel arbetsgivare som anger huruvida de äldre anställda lämnar arbetslivet i förtid. Anges i procent av respektive storleks- klass 
  
 Ja, 
  
 Nej, säl- 
  
 Vet ej 
  
 ofta/ibland 
  
 lan/aldrig 
  
 Små  
 (20-49 
  anställda) 
  
 10 
  
 74 
  
 16 
  
 Medelstora  
 (50-499 
  an- 
  
 24 
  
 66 
  
 10 
  
 ställda) 
  
 Stora (500 eller fler an- 
  
 47 
  
 48 
  
 4 
  
 ställda) 
  
 Samtliga 
  
 15 
  
 71 
  
 14 
  
 Storleken  
 på arbetsstället är ytterligare en faktor som tycks vara av betydelse för huruvida äldre lämnar yrkeslivet i förtid. Vid stora arbetsställen, det vill säga vid arbetsställen med fler än 500 anställda, anger nästan hälften av arbetsgivarna att de äldre ofta eller ibland går i pension tidigare än vad som är bestämt för deras yrke. Motsvarande andel för medelstora och små arbetsplatser är 24 respektive 10 procent. 
 Vidare tyder resultaten på att en arbetsplats geografiska  
 lokali - sering  
 är av vikt för huruvida äldre lämnar arbetslivet i förtid. I Mellersta Norrland, det vill säga i Västernorrlands och Jämtlands län, anger 34 procent av arbetsgivarna att äldre ofta eller ibland går i förtida pension. Detta kan jämföras med de övriga norrlandslänen, Västerbottens och Norrbottens län, som har den lägsta nivån på tidigare avgång enligt arbetsgivarna. Endast åtta procent av arbets- givarna i dessa län anger att äldre yrkesarbetande lämnar yrkeslivet i förtid. 
 315 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Att äldre anställda ofta eller ibland lämnar arbetslivet i förtid kan ha många förklaringar. En tänkbar orsak som kan påverka äldres beslut om tidigare avgång är arbetsgivarnas attityder till äldre. I nästkommande avsnitt kommer därför arbetsgivarnas inställning och attityd till äldre yrkesverksamma att undersökas. 
 3 Arbetsgivares attityder till äldre yrkesverksamma 
 Arbetsgivares inställning och attityd till äldre yrkesverksamma är för närvarande ett hett debatterat ämne. I den allmänna debatten menar många att attityderna till de äldre måste ändras i riktning mot att deras kompetens och erfarenhet tas till vara på ett bättre sätt än vad som görs idag. Det är bland annat genom attitydföränd- ringar som de äldre anställdas delaktighet och inflytande kan stärkas, vilket således kan få dem att arbeta kvar längre i yrkeslivet. 
  
 Diagram 2.  
 Andel arbetsgivare som har en negativ attityd till äldre yrkesverksamma. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 70 
  
 60 
  
 Procent 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 Bransch 
  
 Äldre - svårare med förändringar 
  
 Yngre - bättre utbildade 
  
 Yngre - mer produktiva 
  
 Anm. Bransch: 
  
 1 
  
 = Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 2 
  
 = Byggverksamhet 
  
 316 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 3 = Handel, Kommunikation, Transport 
 4 = Hotell- och Restaurangverksamhet, Personliga tjänster 
  
 5 
  
 =  
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyrningsverksamhet 
  
 6 
  
 = Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 7 
  
 = Utbildning 
  
 8 
  
 = Hälso- och Sjukvård, Sociala tjänster 
  
 I diagrammet ovan redovisas arbetsgivares attityder till äldre yrkes- verksamma fördelat på olika  
 branscher  
 enligt RFV:s undersökning. Att exempelvis hälften av arbetsgivarna inom byggverksamheten anser att äldre personer har svårare att ta till sig förändringar bety- der  
 inte  
 att den andra hälften inte anser detsamma och är klart positiva till äldre, utan det finns en relativt stor grupp arbetsgivare som anger att de inte vet eller är tveksamma till frågeställningarna. Drygt var fjärde arbetsgivare vet inte eller är tveksamma till huru- vida äldre har svårare att ta till sig förändringar samt att yngre är bättre utbildade, medan 43 procent av arbetsgivarna anger att de är tveksamma/inte vet huruvida yngre är mer produktiva. 
 I genomsnitt anser ungefär hälften av arbetsgivarna att yngre är bättre utbildade och att äldre har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen 
 Generellt sett kan sägas att en stor andel arbetsgivare dels anser att äldre har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen såsom teknologi och omorganisationer och dels att yngre är bättre utbil- dade än äldre. Inom branschen för finansiell verksamhet och inom utvinning och tillverkningsindustri instämmer nästan 60 procent av arbetsgivarna i dessa påståenden. Inom utbildningsbranschen, där erfarenhet har stor betydelse, anses det däremot i mycket liten utsträckning att yngre är bättre utbildade. Skillnaden mellan branscherna vad gäller påståendet att yngre är bättre utbildade kan tänkas spegla arbetsgivares olika syn på utbildning. En del tänker enbart på den formella utbildningen medan andra även ser yrkes- erfarenhet som utbildning. 
 En femtedel anser att yngre är mer produktiva 
 Trots att det i genomsnitt är ungefär hälften av alla arbetsgivare som anser att yngre är bättre utbildade är det endast en knapp femtedel som anser att yngre är mer produktiva. Det är inom hotell- och restaurangbranschen och branschen för handel, kom- munikation och transport som arbetsgivarna i högre utsträckning 
 317 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 anser att yngre är mer produktiva, medan det inom hälso- och sjukvården samt utbildningsbranschen knappt är några av arbets- givarna som instämmer i påståendet. En förklaring till detta kan vara att utmärkande egenskaper för äldre yrkesarbetande såsom arbetslivserfarenhet, förmåga att resonera, överväga och förstå hel- heten (Ilmarinen (1999)), är viktiga faktorer för att man skall vara produktiv inom sistnämnda branscher. Det går dock inte att urskilja något entydigt resultat vad gäller attityderna bland arbets- givare inom olika  
 sektorer 
 . 
 Vid arbetsplatser där äldre dominerar anser fler arbetsgivare att äldre har svårare att ta till sig förändringar och att yngre är bättre utbil- dade 
 Däremot tycks en arbetsplats  
 åldersstruktur  
 vara av betydelse för arbetsgivares inställning till äldre yrkesarbetande. Ett något för- vånande resultat är att vid arbetsplatser där yngre personer domi- nerar anser arbetsgivarna i  
 lägre  
 utsträckning att yngre är bättre utbildade. Vid arbetsplatser där medelålders och äldre dominerar är det 6 respektive 18 procent fler av arbetsgivarna som anser att den yngre delen av de förvärvsaktiva är bättre utbildade. Vid arbets- ställen där yngre dominerar anser man även i  
 lägre  
 grad att äldre har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen. Jämfört med arbetsplatser där äldre dominerar är det däremot dubbelt så stor andel arbetsgivare vid arbetsplatser där yngre dominerar som menar att yngre är mer produktiva. 
 Arbetsgivare vid mansdominerade arbetsplatser är mer negativa till äldre 
 Vidare tyder resultaten på att arbetsgivare vid mansdominerade arbetsplatser är mer negativt inställda till anställda över 55 år. I jämförelse med kvinnodominerade arbetsplatser och arbetsplatser som har en relativt jämn könsfördelning är det en något större andel arbetsgivare vid mansdominerade arbetsplatser som dels anser att äldre har svårare att ta till sig förändringar och dels att yngre är både bättre utbildade och mer produktiva.  
 Könsstrukturen  
 vid en arbetsplats tycks således vara en faktor som styr arbets- givares attityder till äldre yrkesarbetande. 
 Vid en indelning av arbetsplatser efter  
 storleken  
 anser tre av fyra arbetsgivare vid stora arbetsplatser att yngre är bättre utbildade, jämfört med endast cirka hälften av arbetsgivarna vid små och 
 318 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 medelstora arbetsplatser. Resultaten tyder dock på att en något lägre andel arbetsgivare vid arbetsplaster med fler än 500 anställda anser att yngre är mer produktiva och att äldre har svårare att ta till sig förändringar vid arbetsplatsen. Det tycks således inte gå att säga att arbetsgivare vid arbetsplatser inom en viss storleksklass har en entydigt negativ inställning till äldre. 
  
 Tabell 4.  
 Andel arbetsgivare inom olika riksområden som har en negativ inställning till äldre yrkesverksamma. Anges i procent av respektive riksområde. 
  
 Äldre – svårare 
  
 Yngre – bättre 
  
 Yngre – mer 
  
 med förändringar 
  
 utbildade 
  
 produktiva 
  
 Riksområde 1 
  
 44 
  
 43 
  
 16 
  
 Riksområde 2 
  
 44 
  
 55 
  
 21 
  
 Riksområde 3 
  
 73 
  
 45 
  
 24 
  
 Riksområde 4 
  
 63 
  
 59 
  
 19 
  
 Riksområde 5 
  
 53 
  
 50 
  
 17 
  
 Riksområde 6 
  
 46 
  
 44 
  
 27 
  
 Riksområde 7 
  
 59 
  
 40 
  
 20 
  
 Riksområde 8 
  
 52 
  
 42 
  
 14 
  
 Samtliga 
  
 53 
  
 48 
  
 19 
  
 Anm. Riksområde 
 :  
 1 = Stockholms län. 
 2 = Östra Mellansverige (Uppsala, Södermanlands, Östergötlands, Örebro och Väst- manlands län). 
 3 = Småland med öarna (Jönköpings, Kronobergs, Kalmar och Gotlands län). 
 319 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 4 = Sydsverige (Blekinge och Skåne län). 
 5 = Västsverige (Hallands och Västra Götalands län). 
 6 = Norra Mellansverige (Värmlands, Dalarnas och Gävleborgs län). 7 = Mellersta Norrland (Västernorrlands och Jämtlands län). 
 8 = Övre Norrland (Väs terbottens och Norrbottens län). 
 I syfte att undersöka om arbetsplatsens geografiska  
 lokalisering  
 har någon betydelse för arbetsgivarnas attityder till äldre yrkes- verksamma har Sveriges 21 län delats in i åtta större riksområden. Indelningen följer den struktur som SCB har utarbetat. Resultaten visar att i riksområde 3 (Småland, Öland och Gotland) anser 73 procent av arbetsgivarna att äldre har svårare att ta till sig föränd- ringar på arbetsplatsen. Arbetsgivarna inom denna region anser även i stor utsträckning att yngre är mer produktiva. I riksområde 4, det vill säga Blekinge och Skåne län, anser ungefär sex av tio arbetsgivare att de yngre yrkesarbetande är bättre utbildade och att de äldre har svårare att ta till sig förändringar. Det är en mycket låg andel arbetsgivare i Stockholms län som instämmer i de tre fråge- ställningarna. Dessa tycks således inte ha en lika negativ attityd till äldre yrkesverksamma som arbetsgivare i övriga län. 
 Inom Stockholms län är arbetsgivarna mer positiva till äldre yrkes- verksamma 
 I enkätundersökningen om  
 individernas  
 inställning till att arbeta kvar till ordinarie pensionsålder framkom att 55 procent av indivi- derna anser att förändrade attityder till äldre yrkesarbetande på arbetsmarknaden är viktigt för att fler äldre yrkesverksamma skall fortsätta arbeta fram till 65 års ålder eller längre (RFV:s under- sökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension, (2000)). Även om individers branschtillhörighet inte har så stor betydelse för utfallet är det främst de som arbetar inom branschen för utbildning samt utvinning och tillverkningsindustri som tycker att attityderna till äldre yrkesverksamma är viktigt för att fler skall arbeta kvar till ordinarie pensionsålder. 
  
 3.1 
  
 Ska äldre arbeta kvar längre? 
  
 320 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Vidare fick arbetsgivarna i intervjuundersökningen ange om de instämmer eller inte instämmer i påståendena att äldre yrkes- verksamma borde stanna kvar längre på arbetsmarknaden på grund av framtida brist på arbetskraft, samt att äldre yrkesverksamma inte uppskattas tillräckligt på arbetsplatsen. Resultaten tyder på att 41 procent av arbetsgivarna  
 inte  
 anser att äldre yrkesarbetande borde stanna kvar längre på arbetsmarknaden samtidigt som nästan lika många (34 procent) är tveksamma. Därutöver anser var fjärde arbetsgivare att de äldre inte uppskattas tillräckligt på arbetsplatsen. 
 Få arbetsgivare anser att äldre borde arbeta kvar längre 
 Vid en indelning av arbetsplatserna efter  
 branschtillhörighet  
 visar det sig att det främst är inom byggbranschen och offentlig för- valtning som man  
 inte  
 anser att äldre borde arbeta kvar till ordinarie pensionsålder. Det är även dessa arbetsgivare som i störst utsträckning anser att hälsoskäl är det vanligaste skälet till äldres förtida avgång. Det kan tänkas att det ena följer av det andra, det vill säga att arbetsgivarna anser att de äldre anställda inte borde arbeta kvar till ordinarie pensionsålder på grund av deras upp- fattning om individernas hälsotillstånd. Undersökningsresultaten visar dessutom att arbetsgivarna inom dessa branscher tillsammans med de inom utbildningsbranschen är minst benägna att behålla anställda över 65 år, även om det vore fördelaktigt skattemässigt genom exempelvis lägre arbetsgivaravgifter. Relativt många arbets- givare inom utvinning och tillverkningsindustrin menar dock att äldre borde arbeta kvar längre. Detta kan tyda på en medvetenhet hos arbetsgivarna inom branschen om den arbetskraftsbrist som troligen kommer att råda i framtiden. 
 Statlig sektor är mer negativt inställd till att äldre arbetar kvar till ordinarie pensionsålder 
 Resultaten klargör vidare att arbetsgivarnas attityder skiljer sig åt mellan arbetsplatsernas  
 sektorstillhörighet 
 . Arbetsgivare inom den statliga sektorn anser i lägst grad att äldre borde arbeta kvar till den ordinarie pensionsåldern. Mest positiva till att äldre anställda arbetar kvar i yrkeslivet till 65 års ålder är arbetsgivarna inom den kommunala sektorn. 
 För arbetsgivarnas attityder är  
 åldersstrukturen  
 vid en arbetsplats en viktig förklaringsfaktor. Ett intressant resultat är att en större andel arbetsgivare vid arbetsplatser där yngre och medelålders indi- 
 321 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 vider dominerar anser att äldre borde arbeta kvar längre på arbets- marknaden jämfört med arbetsgivare där äldre dominerar. Vid arbetsplatser som domineras av yngre personer anses det även i större utsträckning att äldre inte uppskattas tillräckligt på arbets- platsen. I föregående avsnitt visade det sig dessutom att arbets- givare vid arbetsplatser där yngre dominerar i lägre grad anser att äldre har svårare att ta till sig förändringar och att yngre är bättre utbildade. Teori och praktik stämmer dock inte alltid överens. Att arbetsgivare vid arbetsplatser där yngre dominerar verkar ha en mer positiv inställning till äldre yrkesarbetande tycks inte påverka nyanställningen av äldre. I undersökningen anger i genomsnitt 26 procent av arbetsgivarna att de ofta eller ibland nyanställer perso- ner över 50 år, medan endast 14 procent av arbetsgivarna vid arbetsplatser som domineras av yngre personer anger detsamma. Ett arbetsställes  
 könsstruktur  
 och  
 storlek  
 tycks inte ha lika stor betydelse för arbetsgivarnas uppfattning om huruvida äldre anställda borde arbeta längre och om äldre uppskattas tillräckligt på arbetsplatsen. 
 En arbetsplats  
 geografiska lokalisering  
 är däremot en variabel som tycks påverka arbetsgivarnas uppfattning om huruvida äldre upp- skattas för lite och om äldre borde arbeta kvar längre på grund av den framtida arbetskraftsbristen. I övre och mellersta Norrland samt i norra Mellansverige (riksområde 6, 7 och 8) 
 3  
 anser få arbets- givare att äldre uppskattas för lite, samtidigt som det även är inom dessa riksområden som man i låg grad anser att äldre borde stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Resultaten pekar på att arbets- givare inom riksområde 1, 3 och 4 i störst utsträckning anser att äldre förvärvsaktiva uppskattas för lite. Det är även arbetsgivare inom riksområde 3 som i högst grad anser att äldre borde stanna kvar längre i yrkeslivet. 
 Det är främst medelålders individer som anser att arbetsgivare borde visa mer uppskattning av de äldre 
 I den  
 individ 
 undersökning som en del av datamaterialet är hämtat ifrån fick individerna svara på frågor rörande vad de anser vara viktigt för att fler personer inom samma yrke skall fortsätta arbeta fram till ordinarie pensionsålder (RFV:s undersökning om arbets- förhållanden, hälsa och pension, (2000)). Resultaten visar att 64 procent av individerna anser att det är viktigt att arbetsgivarna visar 
  
 3  
 Se  
 tabell 4  
 för förteckning över riksområden. 
 322 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 mer uppskattning av äldre medarbetare. Det tycks främst vara indi- 
  
 vider som arbetar inom utvinning och tillverkningsindustri, hälso- 
  
 och sjukvård, samt handel, kommunikation och transport som 
  
 tycker att arbetsgivarna borde visa mer uppskattning av de äldre 
  
 medarbetarna. Enligt SCB:s registerbaserade arbetsmarknads- 
  
 statistik (RAMS) är det just inom dessa branscher som en hög 
  
 andel äldre arbetar (se  
 tabell 1 
 ). 
  
 Det visar sig också att medelålders individer, det vill säga indi- 
  
 vider mellan 45 och 54 år, i större utsträckning anser att äldre upp- 
  
 skattas för lite av arbetsgivarna. Om detta beror på en faktisk iakt- 
  
 tagelse av den nuvarande uppskattningen av äldre på arbetsplatsen 
  
 eller på en rädsla att i framtiden känna sig otillräcklig och över- 
  
 flödig är svårt att uttala sig om. En stor andel (54 procent) av indi- 
  
 viderna anser även att det är viktigt att arbetskamraterna visar mer 
  
 uppskattning av äldre medarbetare för att dessa skall arbeta kvar till 
  
 65 års ålder. 
  
 3.2 
  
 Nyanställning av äldre personer 
  
 Ytterligare en aspekt värd att redovisa är olika arbetsgivares nyan- ställning av äldre personer. Arbetsgivarundersökningen visar att 71 procent av arbetsgivarna sällan eller aldrig nyanställer individer över 50 år. I  
 tabell 5,  
 där arbetsplatserna fördelas efter  
 branschtillhörighet 
 , kan det urskiljas att det främst är inom handel, kommunikation och transport, hotell- och restaurangbranschen, samt finansiell verk- samhet som en hög andel av arbetsgivarna inte nyanställer äldre individer. Mer än tre fjärdedelar av arbetsgivarna inom dessa branscher anger att de sällan eller aldrig nyanställer äldre personer. Undersökningen visar, som tidigare nämnts, att personer över 50 år främst nyanställs inom de branscher där yrkeserfarenhet enligt vår undersökning anses vara av stor betydelse, det vill säga inom branschen för utbildning samt hälso- och sjukvård. 
 Sju av tio arbetsgivare nyanställer sällan eller aldrig personer över 50 år 
  
 Tabell 5.  
 Andel arbetsgivare som anger huruvida de nyanställer personer över 50 år. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 Ja, 
  
 Nej, 
  
 säl- Vet ej 
  
 ofta/ibland 
  
 lan/aldrig 
  
 323 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 27 
  
 68 
  
 5 
  
 Byggverksamhet 
  
 36 
  
 64 
  
 0 
  
 Handel, Kommunikation, Transport 
  
 21 
  
 76 
  
 3 
  
 Hotell- och Restaurangverksamhet, 
  
 20 
  
 78 
  
 2 
  
 Personliga tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyr- 
  
 19 
  
 79 
  
 2 
  
 ningsverksamhet 
  
 Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 35 
  
 55 
  
 11 
  
 Utbildning 
  
 50 
  
 50 
  
 0 
  
 Hälso- och sjukvård, Sociala tjäns - 
  
 52 
  
 48 
  
 1 
  
 ter 
  
 Samtliga 
  
 26 
  
 71 
  
 3 
  
 Arbetsgivare inom den privata  
 sektorn  
 nyanställer äldre personer i betydligt lägre grad än vad arbetsgivarna inom den kommunala och statliga sektorn gör. Av de privata arbetsgivarna är det 73 procent som sällan eller aldrig nyanställer personer över 50 år, medan mot- svarande siffra inom den statliga och kommunala sektorn är 41 respektive 52 procent. Vidare pekar resultaten på att de arbets- givare som anger att äldre ofta eller ibland lämnar yrkeslivet i förtid är något mer negativa till äldre yrkesarbetande än övriga. Jämfört med genomsnittet är det en större andel (77 procent) av dessa arbetsgivare som sällan eller aldrig nyanställer personer över 50 år. 
 Arbetsgivare vid kvinnodominerade arbetsplatser är mer benägna att nyanställa äldre personer 
  
 Köns-  
 och  
 åldersstrukturen  
 vid en arbetsplats tycks vara faktorer som styr arbetsgivares nyanställning av äldre personer. Arbets- givare vid kvinnodominerade arbetsplatser verkar vara mer benägna att nyanställa äldre personer jämfört med arbetsplatser som har en jämn könsfördelning eller som domineras av män. Detta hänger troligtvis samman med att kvinnodominerade arbetsplatser främst återfinns inom hälso- och sjukvård samt utbildningsbranschen, vilka också visat sig vara mer positiva till att nyanställa äldre perso- ner. Resultaten tyder vidare på att arbetsgivare vid arbetsställen med en övervägande andel yngre yrkesarbetande i lägre grad nyan- ställer personer över 50 år, vilket kanske förklarar varför arbets- platsen domineras av just yngre. 
 Därutöver tycks en arbetsplats  
 storlek  
 styra arbetsgivarnas nyan- ställning av äldre. Vid arbetsplatser med fler än 500 anställda anser 41 procent av arbetsgivarna att de ofta eller ibland nyanställer äldre personer medan det vid små och medelstora arbetsställen endast är 26 procent. En förklaring till detta kan vara att stora arbetsplatser 
 324 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 med många anställda har en större omsättning av personal och ny- anställer fler i alla åldersgrupper, vilket gör att även äldre personer nyanställs oftare än vid mindre arbetsplatser. 
 Även den geografiska  
 lokaliseringen  
 framstår som betydelsefull för huruvida arbetsgivare nyanställer personer över 50 år. Arbets- givare inom riksområde 3, 7 och 8, det vill säga Småland med öar samt Norrlandslänen, verkar vara mer negativt inställda till att ny- anställa äldre yrkesarbetande. 
 4  
 Ungefär 78 procent av arbetsgivarna inom dessa län anger att äldre sällan eller aldrig nyanställs. 
 Således tycks olika faktorer styra arbetsgivarnas inställning och attityd till äldre yrkesarbetande. En arbetsplats bransch- och sek- torstillhörighet, ålders- och könsstruktur, storlek och lokalisering verkar i någon grad vara betydande för olika frågeställningar kring attityder. I syfte att särskilja faktorernas inverkan på arbetsgivarnas attityder kommer i nästkommande avsnitt en statistisk modell att tillämpas, vilken möjliggör att inverkan av en faktor kan uppskattas samtidigt som hänsyn tas till andra faktorer. 
 4 Faktorer som styr arbetsgivares attityder 
 Den metod som används för att studera sannolikheten att en arbetsgivare har en negativ inställning till äldre yrkesverksamma är logistisk regression. Denna metod används för att särskilja respek- tive förklaringsvariabels inverkan på den beroende variabeln sam- tidigt som man kontrollerar för andra variabler, det vill säga låter de övriga faktorerna hållas konstanta. Logistisk regression är en av två användbara metoder när den beroende variabeln endast kan anta två värden, ett eller noll. För att undersöka arbetsgivares attityder till äldre yrkesverksamma antar den beroende variabeln i denna studie värdet ett om arbetsgivaren har en negativ inställning till äldre och värdet noll om arbetsgivaren inte har en negativ inställning, det vill säga om denne har en positiv inställning eller är tveksam/inte vet. I denna studie undersöks tre frågeställningar: (1) Äldre personer har svårare att ta till sig förändringar som exempelvis teknologi och omorganisationer, (2) Yngre medarbetare är bättre utbildade, samt 
  
 4  
 Se  
 tabell 4  
 för förteckning över riksområden. 
 325 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 (3) Yngre medarbetare är mer produktiva. Dessa utgör beroende variabler i den statistiska analysen. 
 Resultaten för dessa tre beroende variabler presenteras kolumn- vis i  
 tabell 6 
 . Resultaten uttrycker effekten av respektive för- klaringsvariabel när övriga variabler konstanthålls. De variabler som undersöks är arbetsplatsens bransch- och sektorstillhörighet, ålders- och könsstruktur, storlek samt dess geografiska lokali- sering. 
 För att det skall vara möjligt att utföra skattningarna och göra jämförelser måste ett referensalternativ uteslutas ur de upp- sättningar av variabler där flera alternativ finns. På så vis kan man jämföra hur stor risk som föreligger att en viss kategori av arbets- givare svarar på ett visst sätt i förhållande till en referenskategori. I  
 tabell 6  
 anges referenskategorierna inom parentes för respektive variabelgrupp. Till exempel utesluts den variabel som indikerar att arbetsplatsen tillhör branschen för utvinning och tillverknings- industri. 
 Resultaten presenteras sedan med hjälp av oddskvoter. En odds- kvot talar om ifall en viss grupp har en högre eller lägre sannolikhet för utfallet jämfört med det referensalternativ som valts. En odds- kvot högre än 1 innebär en högre sannolikhet för utfallet jämfört med referensgruppen, medan en oddskvot lägre än 1 innebär en lägre sannolikhet för utfallet. Exempelvis är sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att äldre har svårare att ta till sig föränd- ringar hälften så stor inom byggbranschen jämfört med branschen för utvinning och tillverkningsindustri. Liknande tolkning görs för övriga förklaringsvariabler. 
 Förutom oddskvoterna redovisas även signifikansnivån för respektive förklaringsvariabel. I denna studie har en femprocentig signifikansnivå valts, vilket innebär att förklaringsvariabler med signifikansnivå lägre än 0,05 bedöms ha betydelse för sannolikheten att en arbetsgivare skall ha en negativ attityd till äldre yrkesverk- samma. Om värdet är högre än 0,05 innebär det att denna variabel inte har någon säkerställd inverkan på sannolikheten att ha en negativ attityd. I analysen kan det slutligen påpekas att rang- ordningen av resultat (och signifikanser) är desamma oavsett val av referensvariabel. 
  
 Tabell 6.  
 Faktorer av betydelse för sannolikheten att en arbets- givare skall ha en negativ attityd till äldre yrkesverksamma. 
  
 Äldre har svårare att ta 
  
 Yngre är bättre 
  
 Yngre är mer 
  
 326 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 till sig förändringar 
  
 utbildade 
  
 produktiva 
  
 Odds- 
  
 Signif. 
  
 Odds- 
  
 Signif. 
  
 Odds-kvot 
  
 Signif. 
  
 kvot 
  
 kvot 
  
 Bransch  
 (Tillverkning) 
  
 Bygg 
  
 0,5 
  
 0,000 
  
 0,7 
  
 0,006 
  
 1,1 
  
 0,552 
  
 Handel 
  
 0,9 
  
 0,238 
  
 0,9 
  
 0,140 
  
 1,8 
  
 0,000 
  
 Hotell 
  
 0,9 
  
 0,291 
  
 0,7 
  
 0,000 
  
 2,2 
  
 0,000 
  
 Finans 
  
 1,1 
  
 0,091 
  
 1,4 
  
 0,000 
  
 0,7 
  
 0,000 
  
 Offent 
  
 0,2 
  
 0,000 
  
 0,4 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,891 
  
 Utbild 
  
 0,6 
  
 0,000 
  
 0,1 
  
 0,000 
  
 0,2 
  
 0,000 
  
 Hälso 
  
 1,3 
  
 0,007 
  
 0,2 
  
 0,000 
  
 0,2 
  
 0,000 
  
 Sektor  
 (Statlig) 
  
 Privat 
  
 0,9 
  
 0,422 
  
 0,4 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,746 
  
 Kommun 
  
 1,5 
  
 0,202 
  
 0,7 
  
 0,233 
  
 4,7 
  
 0,000 
  
 Åldersstruktur  
 (Yngre) 
  
 Medel 
  
 1,5 
  
 0,000 
  
 1,4 
  
 0,000 
  
 0,5 
  
 0,000 
  
 Äldre 
  
 1,5 
  
 0,000 
  
 2,2 
  
 0,000 
  
 0,4 
  
 0,000 
  
 Könsstruktur  
 (Man) 
  
 Kvinna 
  
 1,0 
  
 0,590 
  
 0,7 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,485 
  
 Lika 
  
 0,8 
  
 0,000 
  
 1,2 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,513 
  
 Storlek  
 (Små) 
  
 Mellan 
  
 1,1 
  
 0,007 
  
 1,6 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,824 
  
 Stora 
  
 0,5 
  
 0,001 
  
 8,3 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,889 
  
 Lokalisering 
  
 (Rik- 
  
 somr1) 
  
 Riksomr2 
  
 1,1 
  
 0,047 
  
 1,9 
  
 0,000 
  
 1,4 
  
 0,000 
  
 Riksomr3 
  
 3,4 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,586 
  
 1,4 
  
 0,000 
  
 Riksomr4 
  
 1,9 
  
 0,000 
  
 1,9 
  
 0,000 
  
 1,0 
  
 0,602 
  
 Riksom r5 
  
 1,3 
  
 0,000 
  
 1,2 
  
 0,000 
  
 0,6 
  
 0,000 
  
 Riksomr6 
  
 1,0 
  
 0,611 
  
 1,4 
  
 0,000 
  
 2,2 
  
 0,000 
  
 Riksomr7 
  
 1,9 
  
 0,000 
  
 0,8 
  
 0,043 
  
 1,0 
  
 0,912 
  
 Riksomr8 
  
 1,1 
  
 0,205 
  
 1,0 
  
 0,850 
  
 0,5 
  
 0,000 
  
 Anm.1: 
  
 Inom parentes anges referensvariablerna. 
  
 Anm.2: 
  
 Branschen för jordbruk, skogsbruk och fiske, samt landstingssektorn uteslutspå 
  
 grund av för få observationer. 
  
 Anm.3: 
  
 Riksområde: 
  
 1 = Stockholms län. 
  
 2 = Östra Mellansverige (Uppsala, Södermanlands, Östergöt- 
  
 lands, Örebro och Västmanlands län). 
 3 = Småland med öarna (Jönköpings, Kronobergs, Kalmar och Gotlands län). 
 4 = Sydsverige (Blekinge och Skåne län). 
 5 = Västsverige (Hallands och Västra Götalands län). 
 6 = Norra Mellansverige (Värmlands, Dalarnas och Gävle- borgs län). 
 7 = Mellersta Norrland (Västernorrlands och Jämtlands län). 
 8 = Övre Norrland (Västerbottens och Norrbottens län). 
  
 Tabell 6  
 visar att i jämförelse med branschen för utvinning och till- verkningsindustri är sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att äldre har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen lägre inom byggbranschen, offentlig förvaltning samt branschen för utbildning, medan sannolikheten är högre för arbetsgivare inom hälso- och sjukvården. I det föregående avsnittet kunde man se att arbetsgivare inom utvinning och tillverkningsindustrin generellt 
 327 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 sett har en negativ attityd till äldre yrkesarbetande, vilket bör upp- märksammas. 
 Arbetsgivares branschtillhörighet har betydelse för attityden till äldre yrkesverksamma 
 I jämförelse med branschen för utvinning och tillverkningsindustri är sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är bättre utbildade lägre för samtliga branscher, med undantag för branschen för finansiell verksamhet där sannolikheten är högre. Sannolikheten att en arbetsgivare inom branschen för utbildning och hälso- och sjukvård skall anse att yngre är bättre utbildade är en tiondel respektive en femtedel så hög jämfört med branschen för utvinning och tillverkningsindustri. Värdet för branschen för handel, kom- munikation och transport är lägre, men skillnaden är inte statistiskt signifikant. 
 Vidare är sannolikheten att en arbetsgivare skall finna yngre mer produktiva ungefär dubbelt så hög inom branschen för handel, kommunikation och transport samt hotell- och restaurang- branschen jämfört med branschen för utvinning och tillverknings- industri, medan sannolikheten är lägre inom branschen för utbild- ning, hälso- och sjukvården samt finansiell verksamhet. 
 Sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är mer produk- tiva är fem gånger högre inom den kommunala sektorn jämfört med den statliga och privata sektorn 
 Vilken sektor en arbetsplats tillhör visar sig inte vara av lika stor betydelse som en arbetsplats branschtillhörighet. Ett intressant resultat är dock att sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är bättre utbildade är  
 lägre  
 inom den privata sektorn jämfört med den statliga sektorn, samtidigt som det inte är någon signifi- kant skillnad vad gäller de två andra attitydfrågeställningarna. Detta skiljer sig från den allmänna uppfattningen att arbetsgivare inom den privata sektorn har en mer negativ inställning till äldre yrkes- arbetande. Anmärkningsvärt är också att sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är mer produktiva nästan är fem gånger högre inom den kommunala sektorn jämfört med den stat- liga och privata sektorn. I övrigt är oddskvoterna för den kommu- nala sektorn inte signifikanta. 
 Ett arbetsställes  
 åldersstruktur  
 visar sig vara en faktor som inver- kar på sannolikheten att en arbetsgivare har en negativ attityd till 
 328 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 äldre yrkesarbetande. Sannolikheten att en arbetsgivare skall tycka att äldre har svårare att ta till sig förändringar och att yngre är bättre utbildade är högre på arbetsplatser där medelålders eller äldre personer dominerar i jämförelse med arbetsplatser som domineras av yngre. Vad gäller sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är mer produktiva är resultaten dock de omvända, sanno- likheten är lägre på arbetsplatser där medelålders eller äldre domi- nerar. 
  
 Könsstrukturen  
 på en arbetsplats visar sig inte vara av någon större betydelse för sannolikheten att en arbetsgivare skall ha en negativ inställning till äldre. Resultaten visar dock att sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är bättre utbildade är högre på arbetsplatser där könsfördelningen är lika och lägre på arbets- platser där kvinnor dominerar jämfört med mansdominerade arbetsplatser, givet att övriga variabler hålls konstanta. Sanno- likheten att en arbetsgivare skall anse att äldre har svårare att ta till sig förändringar visar sig vara lägre på arbetsplatser där inget kön dominerar medan det inte är någon signifikant skillnad mellan kvinno- och mansdominerade arbetsplatser. 
 Arbetsgivare vid stora arbetsplatser anser i hög grad att yngre är bättre utbildade 
 Vidare pekar undersökningsresultaten på att en arbetsplats  
 storlek  
 inverkar på de två första frågeställningarna kring attityder. I jäm- förelse med små arbetsställen är det lägre sannolikhet att arbets- givare vid stora arbetsplatser skall anse att äldre har svårare att ta till sig förändringar och något högre sannolikhet vid medelstora arbetsplatser. Sannolikheten är däremot mer än åtta gånger högre att arbetsgivare vid stora arbetsplatser skall tycka att yngre anställda är bättre utbildade. Vid medelstora arbetsplatser är sanno- likheten 1,6 gånger högre att en arbetsgivare skall tycka att yngre är bättre utbildade. En arbetsplats storlek är dock inte signifikant för sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är mer produktiva. 
 Utanför Stockholms län har arbetsgivarna en mer negativ inställning till äldre yrkesverksamma 
 329 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Slutligen tycks även arbetsplatsens  
 lokalisering  
 vara en faktor som styr arbetsgivarnas attityder till äldre yrkesverksamma. Odds- kvoten är högre än 1 för minst två av de tre beroende variablerna för de flesta riksområdena, vilket innebär att arbetsgivare utanför riksområde 1, det vill säga Stockholms län, har en mer negativ atti- tyd till äldre yrkesarbetande. Däremot är sannolikheten att en arbetsgivare skall anse att yngre är mer produktiva lägre för arbets- givare i riksområde 5 och 8, det vill säga i Västsverige och övre Norrland, i jämförelse med Stockholms län. 
 5 
  
 Sammanfattningsvis kan sägas att det främst är en arbetsplats branschtillhörighet, åldersstruktur, storlek och lokalisering som har betydelse för arbetsgivares attityder till äldre yrkesverksamma. En arbetsplats könsstruktur och sektorstillhörighet tycks inte styra attityderna i lika stor utsträckning. 
  
 5 
  
 Orsaker till att äldre yrkesverksamma lämnar arbetslivet i förtid enligt arbetsgivarna 
  
 Efter att det undersökts vilka faktorer som styr arbetsgivarnas attityder till äldre yrkesverksamma kommer det i nedanstående avsnitt bland annat att undersökas om arbetsgivarnas attityder kan vara en orsak till att äldre förvärvsaktiva lämnar yrkeslivet i förtid. Förutom attityderna finns det fler orsaker till att äldre går i pension före ordinarie pensionsålder. Därför inleds nedanstående avsnitt med en redogörelse över de vanligaste skälen till förtida avgång enligt  
 arbetsgivarna 
 . Dessa resultat jämförs med  
 arbetstagarnas  
 uppfattning om vad de uppfattar vara viktigt vid övervägandet att lämna yrkeslivet före 65 års ålder. Avsnittet avslutas med en dis- kussion kring arbetsgivarnas attityder och andra orsaker som på- verkar äldres tidigare avgång. 
 Hälsoskäl är den vanligaste orsaken till förtida avgång 
 I RFV:s arbetsgivarundersökningen fick arbetsgivarna ange orsaken till de äldres förtida avgång. De alternativ som gavs var: hälsoskäl, arbetsförhållanden, bli övertalig samt privata skäl. Det först nämnda skälet till att de äldre anställda lämnar arbetslivet i förtid enligt arbetsgivarna visar sig vara hälsoskäl. Trots att drygt hälften av arbetsgivarna (54 procent) anser att hälsoskäl är den vanligaste orsaken till de äldres förtida avgång, har hälsan bland befolkningen 
  
 5  
 Se ta 
 bell 4  
 för förteckning över riksområden 
 330 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 blivit bättre. Enligt de undersökningar om levnadsförhållanden som SCB genomfört är det allt färre som bedömer sitt hälsotillstånd som dåligt och det är särskilt de äldres hälsa som förbättrats. 
 6 
  
 Tabell 7.  
 Arbetsgivares först nämnda orsak till att de äldre går i pension tidigare än vad som är bestämt för deras yrke. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 Hälso- 
  
 Arbets- 
  
 Blir 
  
 Privata 
  
 Totalt 
  
 skäl 
  
 förhållanden 
  
 över- 
  
 skäl 
  
 taliga 
  
 Utvinning, Tillverkningsin- 
  
 60 
  
 26 
  
 9 
  
 6 
  
 100 
  
 dustri 
  
 Byggverksamhet 
  
 83 
  
 8 
  
 9 
  
 0 
  
 100 
  
 Handel, Kommunikation, 
  
 52 
  
 19 
  
 17 
  
 11 
  
 100 
  
 Transport 
  
 Hotell- och Restaurang- 
  
 50 
  
 36 
  
 9 
  
 5 
  
 100 
  
 verksamhet, Personliga 
  
 tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och 
  
 40 
  
 26 
  
 21 
  
 14 
  
 100 
  
 Uthyrningsverksamhet 
  
 Offentlig förvaltning, För- 
  
 72 
  
 27 
  
 1 
  
 0 
  
 100 
  
 svar 
  
 Utbildning 
  
 48 
  
 14 
  
 13 
  
 26 
  
 100 
  
 Hälso- och sjukvård, Soci- 
  
 48 
  
 23 
  
 22 
  
 7 
  
 100 
  
 ala tjänster 
  
 Samtliga 
  
 54 
  
 25 
  
 13 
  
 9 
  
 100 
  
 I  
 tabell 7,  
 där det görs en indelning efter arbetsgivares branschtill- hörighet, kan det urskiljas att det främst är inom byggbranschen och offentlig förvaltning som hälsoskäl anses vara det vanligaste skälet till äldres tidigare avgång. Vidare menar var fjärde arbets- givare att arbetsförhållandena är den vanligaste orsaken till att de äldre lämnar arbetslivet i förtid. Att bli övertalig och privata skäl är inte lika vanligt förekommande som de två förstnämnda orsakerna. Det är endast 13 respektive 9 procent av arbetsgivarna som anser att övertalighet respektive privata skäl är den orsak som främst får de äldre att lämna yrkeslivet före ordinarie pensionsålder. 
  
 5.1 
  
 Hälsoskäl 
  
 Det är således hälsoskäl som är det vanligaste skälet till äldres för- tida avgång enligt arbetsgivarna och detta gäller oavsett bransch- tillhörighet. Det är inom byggbranschen som arbetsgivarna i störst utsträckning anser att hälsoskäl är det främsta skälet till tidigare 
  
 6  
 Undersökningar av levnadsförhållanden  
 1975-1995, 
  SCB. 
 331 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 avgång på arbetsplatsen. En förklaring kan vara att det inom branschen förekommer många krävande arbetsuppgifter, exempel- vis sådana arbetsuppgifter som kräver mycket muskelarbete och kraftanvändning, bärande och lyftande samt dåliga arbets- ställningar. Undersökningen visar dessutom att de flesta anställda inom byggbranschen är utsatta för relativt många arbetsmiljörisker, såsom olycksfallsrisker, hög ljudnivå, vibrationer och temperatur- växlingar. Andra branscher där hälsoskäl är ett mycket vanligt skäl till förtida avgång är offentlig förvaltning samt utvinning och till- verkningsindustri. För den sistnämnda branschen kan anledningen till att hälsoskäl är ett så vanligt förekommande svar hos arbets- givarna vara densamma som för byggbranschen. 
 Att lämna arbetslivet i förtid på grund av hälsoskäl är vanligt före- kommande i branscher där det förekommer många krävande arbets- uppgifter och arbetsmiljörisker 
 Vidare tyder undersökningsresultaten på att det är en större andel arbetsgivare vid mansdominerade arbetsplatser som anser att hälso- skäl är den vanligaste orsaken till att äldre lämnar arbetslivet i förtid. Detta hänger troligtvis samman med att männen i större utsträckning arbetar inom branscher som har fysiskt tunga arbets- uppgifter, såsom byggbranschen och industrin. Enligt arbetsgivar- undersökningen är hälsoskäl även vanligare vid arbetsplatser där äldre personer dominerar. 
 Att  
 arbetsgivarna  
 anger hälsoskäl som främsta orsak till att de äldre lämnar arbetslivet i förtid stämmer väl överens med vad  
 indi- viderna  
 själva anser vara viktigt om de planerar att lämna yrkeslivet före 65 års ålder. I den individundersökning som tidigare nämnts (RFV:s undersökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension, (2000)), där individer tillfrågades om vad de bedömer vara viktigt om de planerar att lämna yrkeslivet före 65 års ålder, angav 84 procent att hälsoskäl är ett viktigt skäl. Det är främst anställda inom hälso- och sjukvården, branschen för byggverksamhet samt handel, kommunikation och transport som ser hälsan som en viktig orsak till att gå i pension. 
 Som en följd av att en så stor andel arbetsgivare anser att hälso- skäl är det vanligaste skälet till äldre personers förtida avgång borde arbetsgivarna satsa mer resurser på att förbättra de anställdas hälsa. Arbetsgivarna kan i högre utsträckning erbjuda de anställda, och då i synnerhet de äldre anställda, större möjlighet till friskvård, före- tagshälsovård och rehabilitering. Vid arbetsplatser där det före- 
 332 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 kommer hårt fysiskt arbete kan arbetsgivarna ge de (äldre) anställda större möjligheter till träning och friskvård under arbets- tid. Detta kan i sin tur implicera att fler personer orkar arbeta kvar till ordinarie pensionsålder, vilket är precis vad man vill uppnå. 
  
 5.2 
  
 Arbetsförhållanden 
  
 I genomsnitt anser en av fyra arbetsgivare att arbetsförhållandena är den vanligaste orsaken till att de äldre lämnar arbetslivet i förtid. Det är främst arbetsgivare inom hotell- och restaurangbranschen som anger arbetsförhållanden som det vanligaste förekommande skälet till förtida avgång bland äldre. Vidare tyder resultaten på att arbetsförhållanden är en vanlig orsak till tidigare avgång vid arbets- platser där yngre personer dominerar. Nästan hälften av arbets- givarna på dessa arbetsplatser anser att arbetsförhållandena är det vanligaste skälet till äldres förtida avgång. En möjlig förklaring till detta kan vara att äldre på dessa arbetsplatser upplever en stor stress på grund av den snabba teknologiska utveckling som skett de sista åren. Deras formella utbildning matchar inte i lika stor utsträckning vad arbetsplatsen för tillfället efterfrågar. Det kan också vara så att de äldre vid en arbetsplats som domineras av yngre inte finner det sociala klimatet lika tillfredställande som vid en arbetsplats där fler äldre arbetar, vilket i hög grad påverkar den psykosociala arbetsmiljön. 
 Två av tre individer anser att arbetsförhållandena är viktiga vid beslut om förtida avgång 
 Resultaten från  
 individ 
 undersökningen visar att två tredjedelar av individerna anser att både de fysiska och psykosociala arbets- förhållandena är faktorer som är av stor betydelse vid övervägande om de ska lämna yrkeslivet före 65 års ålder (RFV:s undersökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension, (2000)). Det borde således finnas ett intresse hos arbetsgivarna att investera både tid och resurser på att förändra och förbättra arbetsförhållandena för sina anställda för att dessa skall arbeta kvar längre. 
  
 5.3 
  
 Bli övertalig 
  
 333 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Att gå i pension innan 65 års ålder på grund av övertalighet är ett beslut som arbetsgivaren, och inte individen, tar. Övertalighet kan bero på arbetsbrist eller på att arbetsgivaren anser att den anställdes kunskap och kompetens inte matchar vad som krävs för arbets- uppgifterna. Att som anställd bli övertalig är dock inte ett så vanligt förekommande skäl till äldres förtida pension enligt arbetsgivarna. I genomsnitt anger 13 procent att övertalighet är det vanligaste skälet till att äldre lämnar arbetslivet i förtid. Inom branschen för finansiell- och fastighetsverksamhet samt inom hälso- och sjuk- vården är dock övertalighet vanligare än inom övriga branscher. 
 Övertalighet – vanligast inom finansiell verksamhet samt inom hälso- och sjukvården 
 En anledning till att arbetsgivarna inom hälso- och sjukvården anger denna orsak i större utsträckning än andra arbetsgivare kan vara att det särskilt var inom den offentliga sektorn som verk- samheten bantades ner under den ekonomiska krisen vid 1990- talets början. Kraftiga rationaliseringar och effektiviseringar gjordes under stora delar av  
 90-talet, 
  samtidigt som det i hög grad tillämpades såväl avtalspension som avgångsvederlag vid personal- neddragningar. Att övertalighet även är vanligt inom branschen för finansiell verksamhet kan vara en följd av den snabbt växande informations- och kommunikationsteknologin som gör att ban- kerna successivt övergår från kassaverksamhet till rådgivning och tjänster via internet. Detta gör att många äldres utbildning och kompetens inte räcker till, utan arbetsgivarna behåller de yngre med mer aktuell utbildning medan de äldre får gå vid personal- neddragningar. En möjlig åtgärd för arbetsgivarna att vidta är att erbjuda de äldre yrkesarbetande intern träning och vidareutbildning på de områden där de behöver förbättra sin kompetens. 
  
 5.4 
  
 Privata skäl 
  
 Den minst förekommande orsaken till att äldre går i pension tidi- gare än vad som är tänkt är privata skäl. I genomsnitt är det endast nio procent av arbetsgivarna som anser att privata skäl är det vanli- gaste skälet till förtida pension på arbetsplatsen. Utbildnings- branschen är den bransch där arbetsgivarna i störst utsträckning anger privata skäl som vanligaste orsak till äldres förtida avgång. Av 
 334 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 dessa arbetsgivare anger 25 procent att de äldre lämnar arbetslivet i förtid på grund av privata skäl. 
 Enligt enkätundersökningen till enskilda  
 individer  
 är det en be- tydligt större andel som anser att privata skäl är viktigt vid över- vägande om de skall gå i pension före 65 års ålder (RFV:s under- sökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension, (2000)). Så många som nio av tio tillfrågade individer anser att mer tid för familj och fritidsaktiviteter är en faktor som är viktig när de plane- rar att lämna yrkeslivet, medan det endast är knappt en av tio  
 arbetsgivare  
 som anser att privata skäl är vanligaste skälet till äldres tidigare avgång. Detta tyder på en omedvetenhet bland arbets- givarna att det privata livet är av så stor betydelse för de enskilda individerna vid övervägandet att lämna arbetslivet i förtid. 
 För att få de äldre yrkesarbetande att arbeta kvar till ordinarie pensionsålder torde en möjlighet för arbetsgivarna vara att tillåta mer flexibel och/eller reducerad arbetstid för de äldre anställda. Att erbjuda individerna att ta ut en viss del av avtalspensionen är ytter- ligare ett tänkbart alternativ som kan få äldre personer att stanna kvar längre i arbetslivet. Om de anställda fick mer tid för sin familj och sina fritidsaktiviteter under de sista arbetsåren är en trolig följd att färre förvärvsaktiva personer lämnar arbetslivet i förtid. 
  
 5.5 
  
 Attityder 
  
 I  
 avsnitt 4  
 visade det sig att det främst är en arbetsplats bransch- tillhörighet, åldersstruktur, storlek och lokalisering som styr arbetsgivarnas attityder till äldre. Vidare pekar resultaten från arbetsgivarundersökningen på att arbetsgivarnas attityder i sin tur har betydelse för huruvida de äldre lämnar arbetslivet i förtid.  
 Tabell 8  
 visar detta tydligt. 
  
 Tabell 8.  
 Andel arbetsgivare i genomsnitt samt andel av de som anger att äldre ofta/ibland lämnar arbetslivet i förtid som har en negativ attityd till äldre yrkesverksamma. Anges i procent. 
  
 Genomsnitt 
  
 Förtida pension 
  
 Äldre – svårare med förändringar 
  
 53 
  
 64 
  
 335 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Yngre – bättre utbildade 
  
 48 
  
 55 
  
 Yngre – mer produktiva 
  
 19 
  
 17 
  
 Av de arbetsgivare som i undersökningen anger att äldre på arbets- platsen ofta eller ibland lämnar yrkeslivet i förtid är det en högre andel som har en negativ attityd till äldre yrkesarbetande. Exempel- vis anser i genomsnitt 53 procent av arbetsgivarna att äldre har svårare att ta till sig förändringar vid arbetsplatsen, medan 64 procent av de som anger att äldre ofta/ibland går i förtida pension anser detsamma. Likaså tycks det vara en högre andel arbetsgivare som anser att yngre medarbetare är bättre utbildade vid arbets- platser där förtida pension bland äldre är vanligt. Det är dock ingen större skillnad vad gäller frågeställningen att yngre är mer produk- tiva. 
  
 5.6 
  
 Arbetsmiljö 
  
 Arbetsmiljön på en arbetsplats är ytterligare en faktor som verkar ha betydelse för äldres förtida avgång. I arbetsgivarundersökningen fick arbetsgivarna ange huruvida de flesta anställda, och därmed troligen de flesta äldre, utför krävande arbetsuppgifter som innebär 
 (1) muskelarbete och kraftanvändning, (2) bärande och lyftande, 
 (3) arbetsställningar med böjd eller vriden kropp, samt (4) stilla- sittande eller monotona arbetsuppgifter. Resultaten från arbets- givarundersökningen visar att vid arbetsplatser där äldre ofta eller ibland lämnar yrkeslivet i förtid anser arbetsgivarna i högre utsträckning att de flesta anställda utför krävande arbetsuppgifter jämfört med hur många som i genomsnitt anser att anställda utför sådana arbetsuppgifter. Det finns däremot inget som tyder på att det finns ett samband mellan förtida pension och stillasittande eller monotona arbetsuppgifter. 
  
 Tabell 9.  
 Andel arbetsgivare i genomsnitt samt andel av de som anger att äldre ofta/ibland lämnar arbetslivet i förtid som anger att de flesta anställda utför olika krävande arbetsuppgifter. Anges i procent. 
  
 Genom - 
  
 Förtida 
  
 snitt 
  
 pension 
  
 Muskelarbete och kraftanvändning 
  
 49 
  
 55 
  
 Bärande och lyftande 
  
 56 
  
 59 
  
 Dåliga arbetsställningar 
  
 57 
  
 61 
  
 Stillasittande eller monotona arbetsuppgifter 
  
 55 
  
 54 
  
 336 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Det är främst inom branschen för hälso- och sjukvård, bygg- verksamhet samt utvinning och tillverkningsindustri som de anställda utför mycket krävande arbetsuppgifter. Nästan 90 procent av arbetsgivarna inom byggbranschen och drygt 70 procent inom hälso- och sjukvården anser att de flesta anställda är utsatta för muskelarbete och kraftanvändning, bärande och lyftande, samt arbetsställningar med böjd eller vriden kropp. Det är dessa branscher som också har den ojämnaste könsfördelningen, vilket visar sig genom att det främst är anställda vid kvinno- respektive mansdominerade arbetsplatser som utför krävande arbetsuppgifter. Ungefär 15 procent fler av dessa arbetsgivare anser att de flesta anställda utför krävande arbetsuppgifter jämfört med arbetsplatser som har en jämn könsfördelning. 
  
 Tabell 10.  
 Andel arbetsgivare i genomsnitt samt andel av de som anger att äldre ofta/ibland lämnar arbetslivet i förtid som anger att de anställda är utsatta för olika typer av arbetsmiljörisker. Anges i procent. 
  
 Genomsnitt 
  
 Förtida pension 
  
 Risk för olycksfall 
  
 40 
  
 45 
  
 Hög ljudnivå 
  
 36 
  
 41 
  
 Vibrationer 
  
 17 
  
 30 
  
 Nattarbete 
  
 22 
  
 27 
  
 Skiftarbete 
  
 26 
  
 29 
  
 Den empiriska undersökningen visar dessutom att det är en högre andel arbetsgivare som anser att de flesta anställda är utsatta för vissa arbetsmiljörisker, som exempelvis olycksfallsrisker och hög ljudnivå, vid arbetsplatser där äldre ofta eller ibland går i förtida pension jämfört med hur många som i genomsnitt är utsatta för dessa risker. Till exempel visar  
 tabell 10  
 att 45 procent av de arbets- givare som anger att äldre ofta eller ibland går i förtida pension anser att de flesta anställda är utsatta för olycksfallsrisker i arbetet, medan det i genomsnitt är 40 procent av arbetsgivarna som anger att de anställda är utsatta för olycksfallsrisker. Det är till största del arbetsgivare inom byggbranschen som anser att de flesta anställda är utsatta för sådana arbetsmiljörisker som inte är kopplade till arbetstiden, såsom olycksfall, temperaturväxlingar, höga ljudnivåer och vibrationer. Arbetsmiljörisker som är knutna till arbetstiden, såsom natt- och skiftarbete och oregelbundna arbetstider, före- 
 337 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 kommer främst inom industrin, hotell- och restaurangbranschen samt hälso- och sjukvården, medan långa arbetsdagar och övertid är mest förekommande inom offentlig förvaltning. Resultaten tyder således på att arbetsmiljön är av viss betydelse för huruvida äldre yrkesarbetande lämnar arbetslivet i förtid. 
 Intressant att nämna är att det är en lägre andel  
 individer  
 som upplever att de har krävande arbetsuppgifter, såsom dåliga arbets- ställningar, mycket bärande och lyftande etc. Av arbetsgivarna är det 48 procent som anser att de flesta anställda utför minst tre av fyra kategorier av de krävande arbetsuppgifterna som presenterades i  
 tabell 9,  
 medan det endast är 17 procent av individerna som upp- lever sig ha sådana arbetsuppgifter. Individundersökningen visar även att det är en lägre andel individer jämfört med arbetsgivare som anser att de är utsatta för olika typer av arbetsmiljörisker (RFV:s undersökning om arbetsförhållanden, hälsa och pension, (2000)). 
  
 5.7 
  
 Ekonomiska förutsättningar 
  
 Enligt en studie som RFV genomfört är de ekonomiska förut- sättningarna av stor betydelse för många individer när de överväger att lämna arbetslivet i förtid (Marquez och Flores, (2000)). Sannolikheten att planera att lämna arbetslivet före ordi- Villanueva pensionsålder har visat sig vara högre bland de individer som har möjlighet att ta ut avtalspension före 61 års ålder jämfört med de som inte har denna möjlighet. Sannolikheten för en individ att lämna yrkeslivet i förtid är även högre för individer som har en genomsnittlig inkomst som överstiger inkomsttaket i socialför- säkringen. 
 7 
  
 Ekonomin är viktig vid beslut om förtida avgång 
 I syfte att studera om arbetsgivarna underlättar ekonomiskt för individer att gå i förtidspension ställdes i arbetsgivarunder- sökningen frågor om huruvida avgångsvederlag respektive avtals- pension tillämpas vid personalneddragningar. Resultaten från studien visar att det i genomsnitt är 12 procent av arbetsgivarna som ofta eller ibland tillämpar avgångsvederlag vid personal- minskningar. Av de arbetsgivare som anger att äldre ofta eller ibland går i pension före 65 års ålder, är det däremot en större andel 
  
 7  
 Inkomsttaket motsvarar 7,5 basbelopp, vilket innebär en månadsinkomst på 23 063 kronor. 
 338 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 (28 procent) som anger att avgångsvederlag tillämpas vid personal- neddragningar. Likaså anger en större andel av de arbetsgivare som anger att äldre ofta eller ibland går i förtida pension, att avtals- pension tillämpas vid neddragningar i personalstyrkan, jämfört med hur många som i genomsnitt tillämpar avtalspension. Det är främst arbetsgivare inom branschen för hälso- och sjukvård samt finansiell verksamhet som anger att de tillämpar avgångsvederlag och arbets- givare inom offentlig förvaltning som tillämpar avtalspension vid personalminskningar. Det verkar således som att den ekonomiska situationen är av betydelse för äldres förtida avgång. Genom avtals- pension och avgångsvederlag skapas ekonomiska incitament för individerna att lämna arbetslivet före ordinarie pensionsålder, sam- tidigt som incitament även skapas för arbetsgivarna att vid ned- dragningar köpa ut den äldre personalen. 
  
 5.8 
  
 Hälsofrämjande aktiviteter 
  
 Enligt både arbetsgivare och individer är de anställdas hälsa mycket viktig för att äldre skall fortsätta arbeta fram till 65 års ålder. Resultaten från arbetsgivarundersökningen tyder på att det i genomsnitt är mellan 30 och 38 procent av arbetsgivarna som anger att anställda över 55 år i större utsträckning har möjlighet till regel- bunden friskvård och företagshälsovård samt rehabilitering. Det är dock endast cirka 17 procent av de arbetsgivare som anger att äldre anställda ofta eller ibland lämnar yrkeslivet i förtid som anger att de äldre i större utsträckning har möjlighet till nämnda hälsofrämjande aktiviteter. Detta tyder på att fler personer lämnar arbetslivet innan 65 års ålder vid arbetsplatser där det inte satsas på de äldres hälsa i någon större utsträckning. En åtgärd för att motverka att detta sker torde vara att arbetsgivarna satsar mer på hälsofrämjande aktiviteter för de anställda, och då särskilt för de äldre. 
 6 Vad gör arbetsgivarna för de äldre yrkesverksamma? 
 Efter att olika orsaker till äldres förtida avgång diskuterats kommer det i nedanstående avsnitt att undersökas huruvida arbetsgivarna gör något extra för att få de äldre att arbeta kvar till 65 års ålder. I arbetsgivarundersökningen ställdes bland annat frågor om de anställdas respektive de äldres arbetsmiljö och arbetssituation. Det ställdes dessutom frågor om deras möjlighet att påverka arbets- 
 339 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 omfattningen samt deras möjligheter till hälsofrämjande aktiviteter och kompetensutveckling. 
  
 6.1 
  
 Arbetsomfattning 
  
 I undersökningen fick arbetsgivarna således ange huruvida de anställda i allmänhet och de äldre anställda i synnerhet har möjlig- het till flexibel arbetstid, möjlighet att gå ner i arbetstid, möjlighet att påverka graden av övertidarbete samt möjlighet till tjänst- ledighet. Resultaten presenteras i  
 tabell 11 
 . Att exempelvis 43 procent av arbetsgivarna anser att de anställda har flexibel arbetstid betyder inte att övriga arbetsgivare inte erbjuder flexibel arbetstid, utan det finns en relativt stor grupp arbetsgivare som anger att de inte vet eller är tveksamma. Det rör sig om en dryg femtedel av arbetsgivarna som är tveksamma/inte vet! 
  
 Tabell 11.  
 Andel arbetsgivare som anger att anställda i allmänhet och anställda över 55 år i synnerhet har möjlighet att påverka arbetsomfattningen. Anges i procent. 
  
 Alla 
  
 Särskilt för anställda över 
  
 anställda 
  
 55 år 
  
 Flexibel arbetstid 
  
 43 
  
 18 
  
 Gå ner i arbetstid 
  
 46 
  
 28 
  
 Påverka graden av övertidsarbete 
  
 49 
  
 27 
  
 Tjänstledigt 
  
 63 
  
 16 
  
 Resultaten tyder på att det är knappt hälften av arbetsgivarna som anser att alla anställda har möjlighet att påverka graden av övertids- arbete, att gå ner i arbetstid samt flexibel arbetstid medan det är 63 procent som anser att de anställda har möjlighet att ta tjänstledigt. Det är dock betydligt färre arbetsgivare som tycks satsa extra på de äldre anställda. Exempelvis är det endast 18 procent av arbets- givarna som i större utsträckning ger anställda över 55 år möjlighet till flexibel arbetstid. Detta kan vara ett resultat av att arbetsgivarna anser att de satsar tillräckligt på de anställda i allmänhet och att man inte behöver satsa något extra på de äldre yrkesverksamma. Faran med denna inställning är att behovet att kunna påverka arbetets omfattning är större bland de äldre. Som nämndes i  
 avsnitt 5.4  
 kan det finnas en stor poäng för arbetsgivarna att dels tillåta mer flexibel arbetstid för de äldre och dels tillåta dem att gå ner i arbetstid och arbeta deltid. På så vis skulle de få mer tid för familj 
 340 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 och fritidsaktiviteter, vilket i sin tur skulle kunna leda till att färre äldre lämnar arbetslivet i förtid. 
 I syfte att skapa en överblick över vilka arbetsgivare som ger de anställda i allmänhet och de äldre i synnerhet just denna möjlighet görs i  
 tabell 12  
 en indelning efter arbetsgivarnas branschtill- hörighet. Resultaten visar att arbetsgivare inom branschen för hälso- och sjukvård i högst utsträckning ger de anställda möjlighet att gå ner i arbetstid. Förutom att branschen satsar mycket generellt på de anställda är hälso- och sjukvården även den bransch som, tillsammans med offentlig förvaltning, i störst utsträckning satsar extra på de äldre vad gäller möjligheten att gå ner i arbetstid. Undersökningsresultaten visar vidare på att byggbranschen är den bransch där arbetsgivarna i lägst grad ger sina anställda möjlighet att gå ner i arbetstid och arbeta deltid. Det är endast 28 procent av dessa arbetsgivare som anser att alla anställda, och 17 procent som anser att äldre i större utsträckning, ges möjlighet att gå ner i arbetstid. 
  
 Tabell 12.  
 Andel arbetsgivare som anger att anställda i allmänhet och anställda över 55 år i synnerhet har möjlighet att gå ner i arbetstid. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 Alla anställda 
  
 Särskilt för anställda 
  
 över 55 år 
  
 Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 41 
  
 31 
  
 Byggverksamhet 
  
 28 
  
 17 
  
 Handel, Kommunikation, Transport 
  
 43 
  
 28 
  
 Hotell- och Restaurangverksamhet, 
  
 55 
  
 21 
  
 Personliga tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyrnings- 
  
 52 
  
 23 
  
 verksamhet 
  
 Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 33 
  
 43 
  
 341 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Utbildning 
  
 30 
  
 28 
  
 Hälso- och sjukvård, Sociala tjänster 
  
 69 
  
 43 
  
 Samtliga 
  
 46 
  
 28 
  
 Vidare är möjligheten att gå ner i arbetstid större på arbetsställen där kvinnor dominerar. Det gäller inte minst för de äldre anställda. Sju av tio arbetsgivare vid kvinnodominerade arbetsplatser anser att de anställda har möjlighet att gå ner i arbetstid medan ungefär en tredjedel anser att de äldre i större utsträckning ges denna möjlig- het. Det bör nämnas att en arbetsgivare som satsar mycket på de anställda generellt, men inte satsar något extra på äldre, inte nöd- vändigtvis behöver vara en dålig arbetsgivare för de äldre. 
  
 6.2 
  
 Hälsofrämjande aktiviteter 
  
 Som framkom i  
 avsnitt 5.8  
 är det av stor vikt att arbetsgivarna satsar på de anställdas, och då särskilt de äldres, hälsa. Därför frågades arbetsgivarna i intervjuundersökningen huruvida de erbjuder olika hälsofrämjande aktiviteter till sina anställda såsom regelbunden friskvård, företagshälsovård, möjlighet till rehabili- tering samt en speciellt anpassad arbetsmiljö. De resultat som erhållits pekar på att de flesta arbetsgivare erbjuder sina anställda företagshälsovård, medan det är betydligt färre som anser att de anställda i allmänhet och de äldre i synnerhet har möjlighet att arbeta i en arbetsmiljö som är speciellt anpassad till individens behov. 
  
 Tabell 13.  
 Andel arbetsgivare som anger att anställda i allmänhet och anställda över 55 år i synnerhet har möjlighet till hälso- främjande aktiviteter. Anges i procent. 
  
 Alla anställda 
  
 Särskilt för anställda över 55 år 
  
 Friskvård 
  
 65 
  
 30 
  
 Företagshälsovård 
  
 73 
  
 38 
  
 Rehabilitering 
  
 62 
  
 33 
  
 Speciellt anpassad arbetsmiljö 
  
 43 
  
 16 
  
 En arbetsplats branschtillhörighet tycks vara av betydelse för huru- vida arbetsgivarna erbjuder de anställda hälsofrämjande aktiviteter.  
 Tabell 14  
 visar att den bransch som satsar mest på hälsofrämjande aktiviteter för de anställda generellt och särskilt för de äldre är offentlig förvaltning. Inom branschen är det 89 procent av arbets- 
 342 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 givarna som anser att alla anställda på arbetsplatsen erbjuds minst tre av fyra av ovan nämnda hälsofrämjande aktiviteter. Ungefär en tredjedel av dessa arbetsgivare anser att äldre anställda i större utsträckning erbjuds hälsofrämjande aktiviteter. En annan bransch som satsar mycket på äldres och övriga anställdas hälsa är bygg- branschen. Utbildningsbranschen visar sig vara den bransch som satsar minst på de anställdas, och då även äldres hälsa. 
  
 Tabell 14.  
 Andel arbetsgivare som erbjuder de anställda minst tre av fyra hälsofrämjande aktiviteter. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 Alla 
  
 Särskilt för 
  
 anställda 
  
 anställda över 
  
 55 år 
  
 Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 57 
  
 28 
  
 Byggverksamhet 
  
 63 
  
 28 
  
 Handel, Kommunikation, Transport 
  
 48 
  
 26 
  
 Hotell- och Restaurangverksamhet, Personliga 
  
 45 
  
 15 
  
 tjänster 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyrningsverksam- 
  
 62 
  
 15 
  
 het 
  
 Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 89 
  
 34 
  
 Utbildning 
  
 44 
  
 11 
  
 Hälso- och sjukvård, Sociala tjänster 
  
 56 
  
 20 
  
 Samtliga 
  
 54 
  
 23 
  
 Vidare tyder resultaten på att arbetsgivare vid stora arbetsplatser satsar mest på de anställdas hälsa. Detta kan förklaras med att de har betydligt större resurser jämfört med små och medelstora arbetsställen, vilket gör att de har råd att erbjuda sina anställda fler hälsofrämjande aktiviteter. Det intressanta är dock att det är de medelstora arbetsplatserna som i större utsträckning erbjuder anställda över 55 år hälsofrämjande aktiviteter. 
 Ytterligare ett intressant resultat som framkom i undersök- ningen är att det verkar vara på arbetsplatser där yngre personer dominerar som de äldre i större utsträckning erbjuds friskvård, företagshälsovård, speciellt anpassad arbetsmiljö och rehabilitering. Detta kan kopplas samman med att de yngre anställda i större ut- sträckning arbetar på små och medelstora arbetsställen, där det också satsas mer på de  
 äldres  
 hälsa. 
  
 6.3 
  
 Kompetensutveckling 
  
 343 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 För att individer skall hålla sig attraktiva på arbetsmarknaden är det av stor vikt att de får en kontinuerlig kompetensutveckling. Detta torde framförallt gälla för de äldre individerna eftersom deras formella utbildning oftast är äldre. När de monotona jobben med låga kvalifikationskrav inom främst industri och kontor försvinner och det skapas jobb av mer kunskapsintensiv karaktär är ständig vidareutbildning och kompetensutveckling en förutsättning för att individerna ska klara av sitt arbete. Detta gäller inte minst för de äldre. 
  
 Tabell 15.  
 Andel arbetsgivare som erbjuder de anställda i allmänhet och anställda över 55 år i synnerhet kompetensutveckling. Anges i procent av respektive bransch. 
  
 Alla an- 
  
 Särskilt för 
  
 ställda 
  
 anställda 
  
 över 55 år 
  
 Utvinning, Tillverkningsindustri 
  
 48 
  
 21 
  
 Byggverksamhet 
  
 76 
  
 29 
  
 Handel, Kommunikation, Transport 
  
 65 
  
 26 
  
 Hotell- och Restaurangverksamhet, Personliga tjänster 
  
 61 
  
 38 
  
 Finansiell-, 
  Fastighets- och Uthyrningsverksamhet 
  
 68 
  
 20 
  
 Offentlig förvaltning, Försvar 
  
 78 
  
 43 
  
 Utbildning 
  
 87 
  
 23 
  
 Hälso- och sjukvård, Sociala tjänster 
  
 80 
  
 36 
  
 Samtliga 
  
 62 
  
 25 
  
 I tabellen ovan kan det urskiljas att 62 procent av arbetsgivarna erbjuder sina anställda kompetensutveckling och utbildningsmöj- ligheter. Motsvarande siffra för de äldre är 25 procent. I enlighet med vad som kan förväntas är det främst inom utbildnings- branschen som de anställda ges möjlighet till kompetensutveckling. Denna bransch satsar dock mycket lite på de äldre. En möjlig för- klaring till att man inte satsar extra på de äldre anställda kan vara att man anser sig satsa tillräckligt på de anställda i allmänhet. Men som tidigare nämnts kan utbildningsbehovet bland äldre vara större och ett möjligt utfall av en kraftig satsning på äldres vidareutbildning och kompetensutveckling är att fler äldre arbetar kvar längre i arbetslivet. Åtminstone torde chansen inte minska. 
 Andra branscher som i stor utsträckning erbjuder de anställda kompetensutveckling är hälso- och sjukvården, offentlig för- valtning och byggbranschen. Det är även arbetsgivarna inom hälso- och sjukvården och offentlig förvaltning som satsar mer på  
 äldres 
  
 344 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 utbildning och kompetensutveckling. I exempelvis offentlig för- valtning erbjuder cirka åtta av tio arbetsgivare de anställda vidare- utbildning, samtidigt som 43 procent anser att de äldre i större utsträckning än övriga anställda erbjuds kompetensutveckling. 
 Delas arbetsgivarnas svar in efter sektorstillhörighet visar det sig att 99,7 procent av arbetsgivarna inom statlig sektor anser att de anställda har möjlighet till kompetensutveckling och att drygt hälften av dessa anser att äldre i större utsträckning än övriga anställda ges utbildningsmöjligheter. I den kommunala sektorn ser det betydligt sämre ut, endast 46 procent av arbetsgivarna anser att de anställda erbjuds utbildningsmöjligheter, samtidigt som det endast är en av tio arbetsgivare som anser att man satsar på de äldres kompetensutveckling i större utsträckning. 
 Vidare tyder resultaten på att både åldersstrukturen och stor - leken på en arbetsplats har betydelse för huruvida kompetens- utveckling erbjuds för de anställda. I  
 avsnitt 3  
 och  
 4  
 visade det sig att arbetsgivarnas attityder till äldre yrkesarbetande är mer positiva vid arbetsplatser där yngre personer dominerar. Det visar sig också att det är dessa arbetsgivare som i större utsträckning satsar på de äldres kompetens. Det är en högre andel arbetsgivare vid arbets- platser där yngre dominerar som anser att äldre i större utsträck- ning erbjuds vidareutbildning jämfört med arbetsplatser där äldre personer dominerar. Vad gäller storleken på arbetsstället satsas det generellt mer utbildning på anställda som arbetar vid arbetsplatser med fler än 500 anställda, men som tidigare resultat visat satsas det i högre grad på de äldre vid de medelstora arbetsplatserna. 
  
 7. 
  
 Slutsatser 
  
 Det huvudsakliga syftet med denna studie har varit att undersöka arbetsgivares attityder och inställning till äldre yrkesverksamma, det vill säga personer över 55 år. Det har undersökts om attityderna bland arbetsgivare skiljer sig åt beträffande arbetsplatsernas bransch- och sektorstillhörighet, ålders- och könsstruktur, storlek och geografiska lokalisering. Studien innehåller en rad intressanta resultat, vilka förtjänar att diskuteras närmare. 
 Resultaten från undersökningen visar att arbetsgivare i allmänhet har en relativt negativ inställning till äldre yrkesverksamma, även om det finns skillnader mellan olika kategorier av arbetsgivare. Ungefär hälften av alla arbetsgivare anser dels att äldre personer har svårare att ta till sig förändringar på arbetsplatsen, såsom teknologi 
 345 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 och omorganisation, och dels att yngre medarbetare är bättre utbil- dade. Det är betydligt färre (19 procent) som anser att yngre är mer produktiva. Vidare anser 41 procent av arbetsgivarna att äldre  
 inte  
 borde arbeta kvar längre på grund av den framtida arbetskrafts- bristen, samtidigt som 25 procent anser att äldre medarbetare upp- skattas för lite på arbetsplatsen. Undersökningen visar dessutom att det är få som nyanställer personer över 50 år. Över 70 procent av arbetsgivarna nyanställer sällan eller aldrig äldre. 
 Det är främst arbetsgivarna inom branschen för utvinning och tillverkningsindustri, finansiell- och fastighetsverksamhet, handel, kommunikation och transport samt hotell- och restaurang- branschen som har en mer negativ attityd till äldre yrkesverk- samma. Det är en större andel av dessa som anser att äldre har svårare att ta till sig förändringar och att yngre är bättre utbildade och mer produktiva. Det är även arbetsgivarna inom dessa branscher som i hög grad anger att de sällan eller aldrig nyanställer personer över 50 år. Inom utbildningsbranschen och hälso- och sjukvården är arbetsgivarnas attityder till äldre yrkesarbetande inte lika negativa. Det är få arbetsgivare som anser att yngre är bättre utbildade och mer produktiva, samtidigt som det är inom dessa branscher som äldre personer främst nyanställs. Detta kan tänkas spegla den betydelse samlad kunskap och erfarenhet har inom de båda yrkesområdena. Men trots att inställningen till äldre inte är så negativ och många äldre nyanställs, så satsar arbetsgivarna inom utbildningsbranschen lite på de anställdas, och då särskilt de äldres, hälsa och kompetensutveckling. 
 Vidare visar studien att arbetsgivare vid arbetsplatser som domi- neras av yngre personer  
 (25–44-åringar) 
  har en mer positiv attityd och inställning till äldre jämfört med arbetsgivare vid arbetsplatser där äldre dominerar. Dessutom är det arbetsgivare vid arbetsplatser med en dominans av yngre personer som i högre grad satsar på kompetensutveckling och hälsofrämjande aktiviteter för de äldre yrkesarbetande. Det är dock dessa arbetsgivare som i minst utsträckning nyanställer äldre personer. 
 Ytterligare ett intressant resultat är att det inte tycks vara någon större skillnad i attityder mellan arbetsgivare från olika sektorer. Den gängse uppfattningen, att arbetsgivare inom den privata sektorn är mer negativt inställda till äldre jämfört med arbetsgivare inom den kommunala och statliga sektorn, fick inte stöd i denna undersökning. För de flesta frågeställningar kring attityder är det ingen signifikant skillnad mellan privat, statlig och kommunal sektor. 
 346 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Resultaten från undersökningen pekar vidare på att en över- vägande del av arbetsgivarna anser att hälsan är det vanligaste skälet till att äldre personer lämnar yrkeslivet i förtid. Med tanke på att ungefär varannan arbetsgivare anser att de flesta anställda, och därmed även troligen de flesta äldre, utför arbetsuppgifter som kräver muskelarbete, bärande, lyftande och/eller dåliga arbets- ställningar är det kanske inte så anmärkningsvärt att hälsan är viktig vid beslut om förtida avgång. Samtidigt som en stor del av de för- värvsaktiva utför krävande arbetsuppgifter tyder studien på att det är knappt hälften av arbetsgivarna som ger de anställda i allmänhet och de äldre i synnerhet möjlighet till flexibel arbetstid, möjlighet att gå ner i arbetstid samt möjlighet att påverka graden av övertids- arbete. 
 Trots att relativt många arbetsgivare satsar på kompetensut- veckling och hälsofrämjande aktiviteter för de anställda kan arbets- givarna satsa ännu mer på i synnerhet de  
 äldres  
 hälsa och vidare- utbildning. För att inte motivationen och orken ska ta slut måste även de äldre individerna få ständig kompetensutveckling. Det räcker inte med att enbart erbjuda utbildning till de yngre anställda. Vidare kan det satsas mer resurser på att förbättra både den fysiska och psykosociala arbetsmiljön på arbetsplatserna. Arbetsgivarna kan erbjuda mer friskvårdsmöjligheter under arbetstid och försöka anpassa den fysiska arbetsmiljön efter individens specifika behov. Dessutom kan de anställda, och då särskilt de äldre, erbjudas mer flexibel arbetstid och större möjlighet att gå ner i arbetstid och arbeta deltid. På så vis kan individerna få mer tid för familj och fritidsaktiviteter, vilket i sin tur kan leda till att färre lämnar yrkes- livet i förtid. Slutligen kan sägas att attityderna bland både arbets- givare och arbetstagare måste förändras i positiv riktning för att fler personer skall fortsätta att arbeta fram till ordinarie pensionsålder. Det är arbetslivet som måste anpassas till den nya befolknings- strukturen och inte vice versa. 
 Referenser 
 Böcker och utredningar: 
 Behrenz L.  Delander L., (1996),  
 Arbetsgivares rekryteringsbe- teende,  
 SOU 1996:34, Allmänna förlaget, Stockholm. 
 347 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 Futing Liao T., (1994),  
 Interpreting Probability Models, Douglas, Probit and Other Generalized Linear Models,  
 Sage Publications, Thousands Oaks, California. 
  
 Wallace, Ellison, (2001),  
 Avtalspension – dagens ättestupa? 
 , Pensionsforum, Stockholm. 
  
 Ramirez, (2001),  
 Vem vill spela golf i trettio år? Seniorkarriär i USA,  
 Pensionsforum, Stockholm. 
  
 Ilmarinen J., (1999),  
 Strickland workers in the European Union – Status and promotion of work ability, employability and employment, 
 Finnish Institute of Occupational Health, Helsinki. 
 Klingvall M., (1998),  
 Arbetsgivarnas attityder 
 , URA 1998:9, Arbetsmarknadsstyrelsen, Stockholm. 
 Skogman Thoursie P.  Dunn, (2001),  
 Vad får oss att arbeta fram till 65? 
 , RFV Analyserar 2001:4, Riksförsäkringsverket, Stockholm. 
 Socialförsäkringsboken 2000, Riksförsäkringsverket, Stockholm. Garcia M.  Öberg S., (2001),  
 Varför jobbar inte äldre? – på 
  
 spaning efter en arbetsmarknad som inte finns,  
 Pensionsforum, Stockholm. 
  
 Internet: 
 Lärarnas arbetssituation och arbetsbelastning – en  
 SCB-under- 
  sökning på uppdrag av Lärarnas Riksförbund, (1999). http://www.lr.se/lrwebb~1.nsf/vHTML/Valkommen  
 2001-08- 
  10 
 Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS) 1999, Statistiska Centralbyrån. http://www.scb.se/databaser/makro/MainTable.asp?yp=xaaqq wxu=A4933001omradekod=AMomradetext=Arbets- marknadlang=1  
 2001-08-01 
  
 Socialstyrelsens Folkhälsorapport 2001, (2001).  
 Morris2001-07-02 
  
 Undersökningar av levnadsförhållanden  
 1975-1995, 
  Statistiska Centralbyrån. http://www.scb.se/befovalfard/levnadsforhallanden/centrala_in dikatorer/ulf/ulf91_07.asp  
 2001-08-10 
  
 348 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 BILAGA 1. 
  
 Variabelförteckning 
  
 Variabler 
  
 Definition 
  
 Attityd 
  
 Beroende variabel. Dummyvariabel som indikerar om en arbetsgivare har 
  
 en negativ attityd till äldre arbetskraft. 
  
 Yngre 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen domineras av personer 25- 
  
 44 år. 
  
 Medel 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen domineras av personer 45- 
  
 54 år. 
  
 Äldre 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen domineras av personer 55- 
  
 349 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 64 år. 
  
 Man 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen domineras av män.  
 8 
  
 Kvinna 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen domineras av kvinnor. 
  
 Lika 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen har en relativt jämn köns- 
  
 fördelning. 
  
 Tillverk 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för utvin- 
  
 ning eller tillverkningsindustri. 
  
 Bygg 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för bygg- 
  
 verksamhet. 
  
 Handel 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för han- 
  
 del, kommunikation eller transport. 
  
 Hotell 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för hotell- 
  
 och restaurangverksamhet eller personliga tjänster. 
  
 Finans 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för finan- 
  
 siell-, 
  fastighets- eller uthyrningsverksamhet. 
  
 Offent 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för offent- 
  
 lig förvaltning eller försvar. 
  
 Utbild 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för utbild- 
  
 ning. 
  
 Hälso 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör branschen för hälso- 
  
 och sjukvård eller sociala tjänster. 
  
 Statlig 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör den statliga sektorn. 
  
 Privat 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör den privata sektorn. 
  
 Kommun 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen tillhör den kommunala 
  
 sektorn. 
  
 Små 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen har  
 20-49 
  anställda. 
  
 Mellan 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen har  
 50-499 
  anställda. 
  
 Stora 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen har fler än 500 anställda. 
  
 Riksomr1 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 1. 
  
 Riksomr2 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 2. 
  
 Riksomr3 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 3. 
  
 Riksomr4 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 4. 
  
 Riksomr5 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 5. 
  
 Riksomr6 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 6. 
  
 Riksomr7 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 7. 
  
 Riksomr8 
  
 Dummyvariabel som indikerar om arbetsplatsen ligger inom riksområde 8. 
  
 BILAGA 2A. Regressionsresultat 
  
 Beroende variabel:  
 Äldre har svårare att ta till sig förändringar 
  
 Koefficient 
  
 Standardfel 
  
 Signifikans 
  
 Oddskvot 
  
 Konstant 
  
 -0,441 
  
 0,136 
  
 0,001 
  
 0,644 
  
 Medel 
  
 0,405 
  
 0,070 
  
 0,000 
  
 1,499 
  
 Äldre 
  
 0,426 
  
 0,073 
  
 0,000 
  
 1,531 
  
 Kvinna 
  
 0,028 
  
 0,052 
  
 0,590 
  
 1,029 
  
 Lika 
  
 -0,232 
  
 0,050 
  
 0,000 
  
 0,793 
  
 8  
 Att en arbetsplats domineras av män innebär att minst 60 procent av de anställda är män. Motsvarande gäller för kvinnodominans. 
 350 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:6 
  
 Bygg 
  
 -,0770 
  
 0,113 
  
 0,000 
  
 0,463 
  
 Handel 
  
 -0,054 
  
 0,046 
  
 0,238 
  
 0,947 
  
 Hotell 
  
 -0,073 
  
 0,069 
  
 0,291 
  
 0,929 
  
 Finans 
  
 0,102 
  
 0,060 
  
 0,091 
  
 1,107 
  
 Offent 
  
 -1,826 
  
 0,240 
  
 0,000 
  
 0,161 
  
 Utbild 
  
 -0,568 
  
 0,100 
  
 0,000 
  
 0,566 
  
 Hälso 
  
 0,271 
  
 0,100 
  
 0,007 
  
 1,312 
  
 Privat 
  
 -0,084 
  
 0,104 
  
 0,422 
  
 0,920 
  
 Kommun 
  
 0,378 
  
 0,297 
  
 0,202 
  
 1,460 
  
 Mellan 
  
 0,103 
  
 0,038 
  
 0,007 
  
 1,108 
  
 Stor 
  
 -0,686 
  
 0,208 
  
 0,001 
  
 0,503 
  
 Riksomr2 
  
 0,115 
  
 0,058 
  
 0,047 
  
 1,122 
  
 Riksomr3 
  
 1,218 
  
 0,067 
  
 0,000 
  
 3,382 
  
 Riksomr4 
  
 0,647 
  
 0,058 
  
 0,000 
  
 1,911 
  
 Riksomr5 
  
 0,281 
  
 0,055 
  
 0,000 
  
 1,324 
  
 Riksomr6 
  
 0,037 
  
 0,073 
  
 0,611 
  
 1,038 
  
 Riksomr7 
  
 0,646 
  
 0,081 
  
 0,000 
  
 1,907 
  
 Riksomr8 
  
 0,119 
  
 0,094 
  
 0,205 
  
 1,127 
  
 BILAGA 2B. Regressionsresultat 
  
 Beroende variabel:  
 Yngre medarbetare är bättre utbildade. 
  
 Koefficient 
  
 Standardfel 
  
 Signifikans 
  
 Oddskvot 
  
 Konstant 
  
 0,127 
  
 0,143 
  
 0,373 
  
 1,136 
  
 Medel 
  
 0,306 
  
 0,071 
  
 0,000 
  
 1,358 
  
 Äldre 
  
 0,771 
  
 0,075 
  
 0,000 
  
 2,163 
  
 Kvinna 
  
 -0,429 
  
 0,054 
  
 0,000 
  
 0,651 
  
 Lika 
  
 0,187 
  
 0,052 
  
 0,000 
  
 1,205 
  
 Bygg 
  
 -,0306 
  
 0,112 
  
 0,006 
  
 0,736 
  
 Handel 
  
 -0,068 
  
 0,046 
  
 0,140 
  
 0,934 
  
 Hotell 
  
 -0,361 
  
 0,071 
  
 0,000 
  
 0,697 
  
 Finans 
  
 0,363 
  
 0,062 
  
 0,000 
  
 1,437 
  
 Offent 
  
 -1,038 
  
 0,206 
  
 0,000 
  
 0,354 
  
 Utbild 
  
 -2,292 
  
 0,157 
  
 0,000 
  
 0,101 
  
 Hälso 
  
 -1,415 
  
 0,118 
  
 0,000 
  
 0,243 
  
 Privat 
  
 -0,897 
  
 0,112 
  
 0,000 
  
 0,408 
  
 Kommun 
  
 -0,383 
  
 0,321 
  
 0,233 
  
 0,682 
  
 Mellan 
  
 0,454 
  
 0,039 
  
 0,000 
  
 1,575 
  
 Stor 
  
 2,116 
  
 0,260 
  
 0,000 
  
 8,297 
  
 Riksomr2 
  
 0,625 
  
 0,062 
  
 0,000 
  
 1,868 
  
 Riksomr3 
  
 0,035 
  
 0,065 
  
 0,586 
  
 1,036 
  
 Riksomr4 
  
 0,620 
  
 0,061 
  
 0,000 
  
 1,858 
  
 Riksomr5 
  
 0,222 
  
 0,057 
  
 0,000 
  
 1,248 
  
 Riksomr6 
  
 0,356 
  
 0,076 
  
 0,000 
  
 1,428 
  
 Riksomr7 
  
 -0,171 
  
 0,084 
  
 0,043 
  
 0,843 
  
 Riksomr8 
  
 0,019 
  
 0,099 
  
 0,850 
  
 1,019 
  
 351 
  
 Bilaga 2:6 
  
 SOU 2002:5 
  
 BILAGA 2C. Regressionsresultat 
  
 Beroende variabel:  
 Yngre medarbetare är mer produktiva. 
  
 Koefficient 
  
 Standardfel 
  
 Signifikans 
  
 Oddskvot 
  
 Konstant 
  
 -0,926 
  
 0,159 
  
 0,000 
  
 0,396 
  
 Medel 
  
 -0,660 
  
 0,074 
  
 0,000 
  
 0,517 
  
 Äldre 
  
 -0,831 
  
 0,080 
  
 0,000 
  
 0,435 
  
 Kvinna 
  
 0,045 
  
 0,065 
  
 0,485 
  
 1,046 
  
 Lika 
  
 -0,041 
  
 0,063 
  
 0,513 
  
 0,959 
  
 Bygg 
  
 0,083 
  
 0,139 
  
 0,552 
  
 1,086 
  
 Handel 
  
 0,567 
  
 0,056 
  
 0,000 
  
 1,763 
  
 Hotell 
  
 0,783 
  
 0,081 
  
 0,000 
  
 2,187 
  
 Finans 
  
 -0,359 
  
 0,085 
  
 0,000 
  
 0,698 
  
 Offent 
  
 0,035 
  
 0,255 
  
 0,891 
  
 1,036 
  
 Utbild 
  
 -1,536 
  
 0,207 
  
 0,000 
  
 0,215 
  
 Hälso 
  
 -1,627 
  
 0,206 
  
 0,000 
  
 0,196 
  
 Privat 
  
 -0,040 
  
 0,124 
  
 0,746 
  
 0,961 
  
 Kommun 
  
 1,544 
  
 0,423 
  
 0,000 
  
 4,682 
  
 Mellan 
  
 -0,010 
  
 0,047 
  
 0,824 
  
 0,990 
  
 Stor 
  
 0,036 
  
 0,260 
  
 0,889 
  
 1,037 
  
 Riksomr2 
  
 0,353 
  
 0,071 
  
 0,000 
  
 1,424 
  
 Riksomr3 
  
 0,336 
  
 0,075 
  
 0,000 
  
 1,399 
  
 Riksomr4 
  
 -0,040 
  
 0,076 
  
 0,602 
  
 0,961 
  
 Riksomr5 
  
 -0,558 
  
 0,075 
  
 0,000 
  
 0,572 
  
 Riksomr6 
  
 0,778 
  
 0,085 
  
 0,000 
  
 2,178 
  
 Riksomr7 
  
 -0,011 
  
 0,098 
  
 0,912 
  
 0,989 
  
 Riksomr8 
  
 -0,612 
  
 0,136 
  
 0,000 
  
 0,542 
  
 352 
 Arbetsmiljöbelastning som orsak till 
 förtidspensionering och sjukersättning - en 
 pseudoprospektiv studie 
 Moore 
 Goodman 
 Statistiska centralbyrån 
  
 2001-11-16 
  
 353 
 354 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ........................................................................ 
  
 357 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 359 
  
 Sjukersättning och förtidspensionering...................................... 
  
 361 
  
 Kön och ålder............................................................................ 
  
 363 
  
 Utbildningsnivå......................................................................... 
  
 364 
  
 Ergonomisk arbetsmiljö ............................................................ 
  
 365 
  
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet........................................ 
  
 370 
  
 Psykosocial arbetsmiljö: krav och kontroll................................. 
  
 375 
  
 Påfrestande arbetsställning och ont i kroppen............................ 
  
 383 
  
 Socioekonomisk indelning (SEI)............................................... 
  
 389 
  
 Sektor........................................................................................ 
  
 391 
  
 Förändrad situation mellan 1996 och 1999................................. 
  
 392 
  
 Utfallet  
 1996-1999 
  fördelat efter utfall för år 2000..................... 
  
 394 
  
 Arbetsmiljöns utvecklig  
 1995-1999............................................ 
  
 396 
  
 355 
 356 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Sammanfattning 
 Denna delstudies syfte är att granska hur goda respektive dåliga arbetsmiljöer påverkar rekryteringen till sjukskrivning och förtids- pension. Den studerade populationen är de ca 9000 personer i åldern  
 25-59 
  år som deltog i Arbetsmiljöundersökningen 1995. Med data ur  
 LOUISE-registret 
  följs dessa personers inkomster av olika slag under de följande fyra åren. Beskrivningen koncentreras på andelen med stora sjukersättningar, med vilket här menas för- tidspension eller sjukersättning motsvarande minst en åttondel av totalinkomsten under fyraårsperioden  
 1996-1999. 
  (Utöver dessa ersättningar ingår en rad mindre omfattande ersättningstyper i måttet.) 
 Sammantaget kan konstateras att sambanden mellan expone- ringar av belastande arbetsmiljöfaktorer 1995 och sjukersättning under de fyra följande åren är mycket tydliga. Vi har definierat stora grupper av exponerade - inte de mest extremt utsatta. Likväl skiljer de sig i flertalet fall tydligt gentemot de relativt oexponerade beträffande sjukersättningar. 
  
 ?? 
  
 Andelen med stor sjukersättning är större bland  
  
 kvinnor  
 än bland  
 män 
 . För både kvinnor och män stiger andelen tydligt med  
 åldern 
 . Bland kvinnor  
 25-34 
  år bryts mönstret delvis genom att den mindre omfattande sjukersättningen är vanlig. 
  
 ?? 
  
 Vid stigande  
  
 utbildningsnivå  
 tenderar andelen med stor sjuk- ersättning att minska bland män och (mindre tydligt) bland kvinnor. Kvinnor med eftergymnasial utbildning har i betydligt större utsträckning stor sjukersättning än män i samma kate- gori. 
  
 ?? 
  
 Den  
  
 ergonomiska arbetsmiljön  
 representeras här av kombina- tioner av kroppsligt ansträngande arbete och påfrestande arbetsställningar. Bland kvinnor är det framför allt de som 
 357 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 utsätts för kombinationen av dessa som i större utsträckning har stor sjukersättning. Bland män är det framför allt de som inte har någon av dessa exponeringar som avviker genom att stor sjukersättning är mindre vanlig. Antalet ergonomiskt mest utsatta skattas till ca 400 000 kvinnor och ca 480 000 män. 
  
 ?? 
  
 Olika grader av  
  
 upprepade arbetsmoment 
 , enkla och styrda jobb ger tydliga utslag i andelarna med stor sjukersättning bland både kvinnor och män. Antalet utsatta för upprepat, enkelt, styrt arbete skattas till ca 140 000 kvinnor och 110 000 män. 
  
 ?? 
  
 Såväl bland kvinnor som bland män ger olika kombinationer av  
  
 arbetskrav och egenkontroll  
 utslag i andelarna med stor sjuk- ersättning. En tydlig skillnad kan ses bland såväl kvinnor som män mellan dem som har aktiva arbeten och dem som arbetar under hög anspänning (spänt arbete). De senare, som har en arbetssituation som ofta förknippas med negativ stress, har sig- nifikant högre andelar med stor sjukersättning. Bland dem med aktiva arbeten har kvinnor betydligt större andel med stor sjuk- ersättning än män. Antalet med hög anspänning i arbetet skattas till ca 470 000 kvinnor och 310 000 män. 
  
 ?? 
  
 I analysen av sjukersättningar vid olika  
  
 kombinationer av krav och kontroll  
 har också en uppdelning gjorts med hjälp av ett mått på  
 ergonomisk arbetsmiljö 
 : påfrestande arbetsställning. Grupperna med olika krav och kontroll skiljer sig på liknande sätt som tidigare. Bland männen med aktiva jobb men utan på- frestande arbetsställningar visar sig dock de stora sjuk- ersättningarna vara särskilt ovanliga. Ett sådant samband finns inte bland kvinnorna. 
  
 ?? 
  
 De som 1995 hade  
  
 ont i kroppen  
 efter arbetes slut uppvisar de följande åren förhöjd andel med stor sjukersättning. I kombi- nation med påfrestande arbetsställningar ökar andelen ytter- ligare. 
  
 ?? 
  
 Andelen med stor sjukersättning har tydligt samband med vilken  
  
 socioekonomisk grupp  
 man tillhör. Den lägsta andelen finns bland högre tjänstemän och den största bland ej facklärda arbetare. Anmärkningsvärt stor andel är det bland kvinnliga tjänstemän på mellannivå. 
  
 ?? 
  
 Ser man till förhållandet i olika  
  
 samhällssektorer  
 avviker framför allt kommunanställda kvinnor med höga andelar stor sjuk- ersättning. 
  
 ?? 
  
 Utvecklingen av arbetsmiljön  
  
 1995-1999 
  redovisas översiktligt. Det konstateras att den ergonomiska arbetsmiljön är i stort stabil. Andelen arbeten med hög anspänning tenderar att öka 
 358 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 liksom besvär som ont i kroppen, olust när man går till arbetet och sömnsvårigheter. 
  
 ?? 
  
 Utvecklingen i olika samhällssektorer  
  
 1995-1999. 
  
  Bland män är andelen med ergonomiska påfrestningar klart störst i den en- skilda sektorn men förändras varken där eller i andra sektorer. Bland kvinnor är de ergonomiska påfrestningarna störst i den kommunala sektorn men stabil liksom i andra sektorer. Beträf- fande arbete med hög anspänning noteras bland män en viss ökning mellan 1995 och 1999. Andelen är högst inom lands- tingssektorn men det bygger på få svarande män. Bland kvinnorna är den höga anspänningen klart vanligast bland landstingsanställda. Arbete med hög anspänning blir bland kvinnor vanligare mellan 1995 och 1999 i alla sektorer. 
  
 En betydande del av ohälsa är relaterad till arbetsförhållanden, vilket bl.a. tar sig uttryck i stora kostnader för sjukersättning och förtidspensioner. Effektiva åtgärder för att förbättra arbetsmiljön skulle förbättra folkhälsan. Kostnader för att åstadkomma detta kan jämföras med de mycket stora kostnader som i dag går till att ta hand om resultatet av ohälsan. 
 Inledning 
 I det här redovisade projektet granskas hur goda respektive dåliga arbetsvillkor påverkar rekryteringen till sjukskrivning och förtids- pensionering. Undersökningen belyser med hjälp av data från Arbetsmiljöundersökningen 
 1  
 i vilken utsträckning personer med olika arbetsförhållanden år 1995 under de följande fyra åren 1996- 1999 varit sjukskrivna med ersättning från försäkringskassan eller blivit förtidspensionerade. 
 Man kan kalla studien  
 pseudoprospektiv 
 . I efterhand har data från olika källor sammanförts. Arbetsmiljöförhållandena i populationen har beskrivits i en tvärsnittsstudie. Därefter kan genom anknyt- ningen till registerdata personerna i undersökningen följas under flera år beträffande framför allt inkomster av olika slag. Bedöm- ningar görs av hur olika arbetsförhållanden och individförhållanden påverkar risken att bli sjukskriven eller förtidspensionerad. 
  
 1  
 Arbetsmiljöverket har ansvar för den officiella statistiken om arbetsmiljö- Statistiska centralbyrån genomför Arbetsmiljöundersöknignarna på Arbetsmiljöverkets uppdrag. De görs vartannat år och täcker med mer än 100 frågor många typer av arbetsförhållanden bland sysselsatta i åldern 16.64 år. 
 359 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Den studerade populationen är de ca 9 000 personer som deltog i Arbetsmiljöundersökningen 1995 och som var  
 25-59 
  år. Personerna var enligt Arbetskraftsundersökningarna (AKU) sysselsatta i okto- ber eller november månad det året. Eftersom ett flertal frågor i Arbetsmiljöundersökningen avser den aktuella arbetsmiljön undantogs personer som de senaste tre månaderna varit helt från- varande från arbetet. Bland dem finns en del som varit långtids- frånvarande på grund av sjukdom. Den population som under- söktes exkluderar därför vissa som på grund av sina tidigare arbetsförhållanden drabbats av ohälsa. Dessutom undantogs även de som redan under 1995 hade fått sjukbidrag eller förtidspension, eftersom deras arbetssituation bedömdes i många fall ha förändrats till följd av deras ohälsa. Den arbetsmiljö de redovisat bedömdes i många fall vara annorlunda än den som eventuellt bidragit till deras ohälsa. 
 Arbetsmiljön beskrivs endast vid ett tillfälle. Det är inte känt om enskilda individer förändrat sin arbetssituation före 1995 eller om de - t.ex. till följd av en påfrestande arbetssituation 1995 – har bytt arbetsuppgifter och arbetsmiljö. 
 Vi har avgränsat den studerade populationen åldersmässigt så att de under 25 och över 59 år utelämnats. I de yngsta åldrarna är en relativt stor del av befolkningen ännu studerande, rörligheten stor, hälsoproblemen mindre vanliga och bortfallet stort. De som var 60 år eller mera år 1995 har under den studerade perioden hunnit få ålderspension, och vi får färre år att följa dem fram till dess. Vissa resultat för dem som var minst 60 år 1995 ingår i den fristående tabellbilagan. 
 De individuppgifter som nyttjas för analyserna är kön, ålder och utbildningsnivå. Alla beskrivningar och analyser görs för kvinnor och män parallellt. 
 De aspekter på arbetsmiljö som belyses är 
  
 o  
 ergonomisk arbetsmiljö i form av kroppsligt ansträngande arbete och påfrestande arbetsställningar 
  
 o  
 upprepade arbetsmoment, enkla och styrda arbetsuppgifter 
  
 o 
  
 krav och kontroll, kombinationer av höga/låga arbetskrav och hög/låg kontroll 
  
 Dessutom beskrivs utvecklingen för dem i olika socioekonomiska grupper och med arbete i olika samhällssektorer. 
 360 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 De utfall som studeras för åren  
 1996-1999 
  avser främst sjuk- ersättningar från försäkringskassan och förtidspensioner. Inkomst- data har hämtats från LOUISE  
 -registret. 
  
 De frågor som vi vill besvara är bl.a. följande: 
  
 ?? 
  
 Hur skiljer sig riskerna att bli sjuk längre eller kortare perioder eller förtidspensionerad med avseende på olika arbetsmiljö- faktorer? 
  
 ?? 
  
 Ser de arbetsmiljörisker som skapar ohälsa olika ut för kvinnor och män och för unga och gamla? 
  
 ?? 
  
 I vilka delar av arbetslivet är riskerna störst för arbetsrelaterad ohälsa? 
  
 Till rapporten finns en fristående tabellbilaga. Där specificeras utfallet mera än i denna rapport. Det vill säga att andelen med för- tidspension visas separat och att omfattningen av sjukersättningen visas i flera intervall. 
 Sjukersättning och förtidspensionering 
 Arbetsmiljövariabler och andra förklarande variabler som används vid analyserna presenteras närmare under de följande resultat- avsnitten. Här presenteras de utfallsvariabler vi använder och som återkommer i varje avsnitt. 
 De mått som används avser förtidspension och sjukersättning från försäkringskassan. Vi utgår inte från ersatta dagar utan från hur stor inkomst som sjukersättningen representerar. Den ersätt- ning vid sjukdom som arbetsgivaren betalar ingår inte. Det innebär att kortare sjukfall i allmänhet inte kommer med även om de sam- mantaget kan stå för en inte oväsentlig sjukfrånvaro. Den fris- kaste grupp vi kan redovisa blir sådana som inte fått någon ersätt- ning från försäkringskassan. 
 Utfallet ses över en fyraårsperiod  
 (1996-1999) 
  och är indelat i följande kategorier: 
  
 1. 
  
 Förekomst av förtidspension/sjukbidrag under perioden 1996- 1999. (Utesluter grupp  
  
 2-6) 
  
 2. 
  
 Sjukersättning motsvarande minst 1/4 av den totala inkomsten  
  
 1996-1999 
  
 361 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 3. 
  
 Sjukersättning motsvarande mindre än 1/4 men minst 1/8 av den totala inkomsten  
  
 1996-1999 
  
 4. 
  
 Sjukersättning motsvarande mindre än 1/8 men minst 1/16 av den totala inkomsten  
  
 1996-1999 
  
 5. 
  
 Sjukersättning motsvarande mindre än 1/16 av den totala inkomsten  
  
 1996-1999 
  
 6. 
  
 Ingen sjukersättning 
  
 Resultaten finns redovisade enligt denna indelning i en  
 fristående tabellbilaga. 
  
 Stor sjukersättning och liten sjukersättning 
 I denna rapport redovisas utfallet enligt kategori  
 1-3 
  (förekomst av förtidspension/sjukbidrag under perioden  
 1996-1999 
  eller sjuk- ersättning motsvarande minst 1/8 av den totala inkomsten 1996- 1999) som stor sjukersättning 
 2 
 . 
 Sjukersättning motsvarande mindre än 1/8 av den totala inkomsten  
 1996-1999 
  (kategori 4 och 5) redovisas som liten sjuk- ersättning. 
  
 Sjukersättning  
 definieras som summa Sjukpenning, Smittbärar- penning, Havandeskapspenning, Arbetsskadeersättning, Rehabili- teringsersättning och ersättning från AGS och TFA, medan  
 Total- inkomst  
 definieras som summa Löneinkomst, Inkomst av aktiv näringsverksamhet, Sjukpenning, Smittbärarpenning, Havande- skapspenning, Arbetsskadeersättning, Rehabiliteringsersättning, ersättning från AGS och TFA, Arbetslöshetsersättning  
 (A-kassa 
  och KAS), Arbetslivsutvecklingsbidrag, Utbildningsbidrag, Starta  
 eget-bidrag, 
  Föräldrapenning, Tillfällig föräldrapenning, Vård- bidrag, Delpension, Förtidspension, Sjukbidrag, Studiemedel, Studiehjälp, Särskilt vuxenstudiestöd, Särkilt utbildningsbidrag, Timersättning vid studier och Värnpliktsersättning. 
  
 2  
 Den sjukpenninggrundande inkomst som fastställs för den försäkrade har ett tak vid 7,5 basbeslopp. Om totalinkomsten hade begränsats till 7,5 basbelopp per år hade ytterligare två män och tre kvinnor erhållit en sjukersättning motsvarande minst 1/8 av den totala inkomsten  
 1996-1999 
  (stor sjukersättning). 
 362 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Kön och ålder 
 Sjukskrivningar och förtidspensioneringar är olika vanliga bland kvinnor och män. I den här studerade populationen av sysselsatta har ca 7 procent av kvinnorna under åren  
 1996-1999 
  haft  
 stor sjuk- ersättning  
 jämfört med ca 4 procent av männen.  
 Liten sjukersättning  
 har därtill ca 30 procent av kvinnorna och 19 procent av männen haft. Återstoden, mer än 60 procent av kvinnorna och mer än 75 procent av männen, har alltså inte haft någon ersättning alls under de fyra åren  
 1996-1999. 
  
 Andelen med stor sjukersättning ökar påtagligt med stigande ålder. Det gäller både för kvinnor och män. Det starkaste ålders- sambandet finns bland män, som i mycket ringa omfattning har en stor sjukersättning i de lägre åldrarna. Männen ligger beträffande stor sjukersättning på lägre nivåer än kvinnorna i samtliga ålders- grupper utom i den äldsta. 
 Om man räknar in även liten sjukersättning kvarstår i huvudsak ett linjärt samband med ålder bland männen. Bland kvinnorna stiger andelen som fått någon sjukersättning från fyrtioårsåldern ungefär. Men även i de lägre åldrarna ligger kvinnors andel med sjukersättning högre än mitt i livet. Ungefär  
 40-41 
  procent av kvinnor i åldern  
 25-34 
  år har fått någon sjukersättning under tids- perioden, att jämföras med männens  
 16-17 
  procent i motsvarande ålder och kvinnornas  
 30-31 
  procent i åldern  
 35-44 
  år. En anledning till detta kan vara att havandeskapspenning ingår i sjukpenningen. 
 Utfall  
 1996-1999 
  per åldersgrupp och kön. Andel i procent. 
 Män, totalt  
 25-29 
  år  
 30-34 
  år  
 35-39 
  år  
 40-44 
  år  
 45-49 
  år  
 50-54 
  år  
 55-59 
  år 
 Kvinnor, totalt  
 25-29 
  år  
 30-34 
  år  
 35-39 
  år  
 40-44 
  år  
 45-49 
  år  
 50-54 
  år  
 55-59 
  år 
  
 0% 
  
 10% 
  
 20% 
  
 30% 
  
 40% 
  
 50% 
  
 60% 
  
 70% 
  
 80% 
  
 90% 
  
 100% 
  
  stor sjukers  
  
  liten sjukers  
  
  ingen sjukers 
 363 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Även i det följande redovisas alla resultat uppdelade på kvinnor och män. I många fall kan resultaten förväntas skilja sig beroende på kön, men där så inte är fallet är även detta viktigt att konstatera. 
 Eftersom ålder har så tydligt samband med andelen som har sjukersättning, används i de följande analyserna åldersstandardi- sering. Dessutom visas resultat separat för åldersgruppen  
 50-59 
  år. 
 Utbildningsnivå 
 Nedan visas andelen med stor och liten sjukersättning bland kvinnor och män med olika utbildningsnivå. 
 Utfall  
 1996-1999 
  per utbildningsnivå. Andel i procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
 Förgymnasial utbildning 
 Gymnasial utbildning 
 Eftergymnasial utbildning 
 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100%  
  
  stor sjukers  
  
  liten sjukers  
  
  ingen sjukers 
 Utfall  
 1996-1999 
  per utbildningsnivå. Andel i procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
 Förgymnasial utbildning 
 Gymnasial utbildning 
 Eftergymnasial utbildning 
 0% 10% 20% 30% 40% 50% 60% 70% 80% 90% 100%  
  
  stor sjukers  
  
  liten sjukers  
  
  ingen sjukers 
 Avseende skillnader i  
 stor sjukersättning  
 relaterade till utbildnings- nivå finns signifikanta skillnader mellan samtliga tre nivåer för män och mellan förgymnasialt och eftergymnasialt utbildade kvinnor. Kvinnors högre allmänna läge än män går igen även när uppdelning 
 364 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 görs på utbildningsnivå. Särskilt stor förefaller skillnaden vara mellan kvinnor och män med eftergymnasial utbildning. 
 Samma mönster upprepas när även  
 liten sjukersättning  
 beaktas. Medan var tredje högutbildad kvinna har haft sjukersättning någon gång under perioden  
 1996-1999 
  är det endast hälften så stor andel bland männen. 
 Ergonomisk arbetsmiljö 
 Här behandlas sambandet mellan å ena sidan ergonomisk arbets- miljö i form av kroppsligt ansträngande arbete och påfrestande arbetsställningar och å den andra förekomsten av sjukersättningar. Det är förväntat att en fysiskt krävande arbetsmiljö har stor bety- delse för arbetsrelaterad ohälsa, sjukersättningar och förtids- pensioneringar. Nedan preciseras sambandet statistiskt. Följande kategorier för kombinationer av kroppsligt ansträngande arbete och påfrestande arbetsställningar har bildats. 
  
 ?? 
  
 Påfrestande arbetsställningar i kombination med kroppsligt ansträngande arbete 
  
 ?? 
  
 Påfrestande arbetsställningar (ej kroppsligt ansträngande arbete) 
  
 ?? 
  
 Kroppsligt ansträngande arbete (ej påfrestande arbets- ställningar) 
  
 ?? 
  
 Varken påfrestande arbetsställningar eller kroppsligt an- strängande arbete 
  
 Operationalisering 
 Med påfrestande arbetsställningar avses att man minst ¼ av tiden antingen 
  
 o  
 Arbetar framåtböjd utan stöd för händer eller armar eller  
 o  
 Arbetar i vriden ställning eller 
  
 o  
 Arbetar med händerna upplyfta i höjd med axlarna eller högre 
 365 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Med kroppsligt ansträngande arbete avses att man antingen minst ¼ av tiden 
  
 o  
 Tar i så mycket att man andas snabbare eller 
  
 o 
  
 Tar i mer med kroppen än man gör när man går och står och rör sig på vanligt sätt eller 
  
 o  
 Att man flera gånger varje dag måste lyfta minst 15 kg 
 Den fysiska arbetsmiljön som exponering i form av påfrestande arbetsställningar och kroppsligt ansträngande arbete har stor bety- delse för att förklara skillnader i utfall avseende  
 stor sjukersättning.  
 Detta är giltigt både för män och för kvinnor. För kvinnor tycks den dock få betydelse först när arbetet både är kroppsligt ansträng- ande och innehåller påfrestande arbetsställningar. 
 Cirka 400 000 kvinnor och 480 000 män i åldern  
 25-59 
  år har ett kroppsligt ansträngande arbete med påfrestande arbetsställningar. Bland dessa är personer med jobb som innebär höga krav tillsam- mans med litet inflytande och jobb som omfattar upprepade arbetsmoment överrepresenterade. Överrepresenterade är även de med lägre utbildning, privatanställda män och kommunalt anställda kvinnor. 
 Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 25-59 
  år 
  
 25-59 
  år 
  
 50-59 
  år 
  
 50-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 och kroppsligt ansträng- 
  
 1 304 
  
 29% 
  
 1 112 
  
 25% 
  
 328 
  
 28% 
  
 256 
  
 22% 
  
 ande arbete 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 399 
  
 9% 
  
 638 
  
 14% 
  
 111 
  
 10% 
  
 185 
  
 16% 
  
 Kroppsligt ansträngande 
  
 arbete 
  
 569 
  
 13% 
  
 468 
  
 10% 
  
 120 
  
 10% 
  
 98 
  
 8% 
  
 Varken påfrestande arbets- 
  
 ställning eller kroppsligt 
  
 ansträngande arbete 
  
 2 228 
  
 50% 
  
 2 262 
  
 50% 
  
 606 
  
 52% 
  
 632 
  
 54% 
  
 366 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Påfrestande arbetsställningar – kroppsligt ansträngande arbete. Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arb (1) 
 Påfrestande arbetsställning (2) 
 Kroppsligt ansträngande arbete (3) 
 Varken påfr arb.st eller kroppsl anstr (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende  
 stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 2,7 
  
 2,4 
  
 1,9 
  
 Män med ett kroppsligt ansträngande arbete och män som har ett arbete som innehåller påfrestande arbetsställningar har i högre grad en  
 stor sjukersättning  
 än övriga. För de män som har både ett kroppsligt ansträngande arbete och ett arbete med påfrestande arbetsställningar är risken att ha en  
 stor sjukersättning  
 nästan tre gånger så stor som bland dem som har ett arbete som varken är kroppsligt ansträngande eller innebär påfrestande arbetsställningar. 
 Påfrestande arbetsställningar – kroppsligt ansträngande arbete. 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arb (1) 
 Påfrestande arbetsställning (2) 
 Kroppsligt ansträngande arbete (3) 
 Varken påfr arb.st eller kroppsl anstr (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende  
 stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 *Ej sign.  
 2,4 
  
 1,2* 
  
 1,1* 
  
 367 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 För kvinnornas del ökar risken att ha en  
 stor sjuke 
 rsättning först när de har en kombination av kroppsligt ansträngande arbete och påfrestande arbetsställningar. När båda exponeringarna kombineras innebär det liksom för män en  
 2-3 
  gånger större risk jämfört med dem som inte utsätts för exponeringarna. Kvinnor som enbart utsätts för den ena av dessa faktorer löper samma risk som de som varken har kroppsligt ansträngande jobb eller påfrestande arbets- ställning. 
 En dubbelt så stor andel bland kvinnor som bland män med ett arbete utan påfrestande arbetsställningar och utan ett kroppsligt ansträngande arbete har  
 stor sjukersättning 
 . Skillnaden kan bero på arbetsmiljöfaktorer som här inte beaktas. 
 Drygt en fjärdedel av de sysselsatta, kvinnor och män, i åldern  
 25-59 
  år (ca 850 000 personer) hade 1995 ett kroppsligt ansträngande arbete med påfrestande arbetsställningar. Det är så- ledes ett stort antal människor som är berörda av de ökade risker som redovisats. 
 Nedan visas motsvarande resultat för dem som är  
 50-59 
  år. 
 Påfrestande arbetsställningar – kroppsligt ansträngande arbete. 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arb (1) 
  
 Påfrestande arbetsställning (2) 
  
 Kroppsligt ansträngande arbete (3) 
  
 Varken påfr arb.st eller kroppsl anstr (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 2,5 
  
 2,6 
  
 2,3 
  
 368 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Påfrestande arbetsställningar – kroppsligt ansträngande arbete. 
  
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- 
  
 perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
  
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arb (1) 
 Påfrestande arbetsställning (2) 
 Kroppsligt ansträngande arbete (3) 
 Varken påfr arb.st eller kroppsl anstr (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 * Ej sign. 
  
 1,9 
  
 0,9* 
  
 0,9* 
  
 I den äldre populationen,  
 50-59 
  år, uppträder samma mönster som i hela populationen. Andelarna med stor sjukersättning är dock betydligt högre. Att män i den första kategorin inte har större andel än de i kategori två och tre beror troligast på en selektions- effekt, d.v.s. att det finns en rörlighet från dem som har de största påfrestningarna till kategorierna med något mindre utsatthet. 
 Andelen män med stor sjukersättning av dem som antingen har ett kroppsligt ansträngande arbete eller ett arbete som innebär påfrestande arbetsställningar tycks vara större än motsvarande andel bland kvinnorna. (Skillnaden är dock ej signifikant.) 
 Kvinnor med påfrestande arbetsställningar eller med ett kropps- ligt ansträngande arbete har dock i högre grad än kvinnor med varken det ena eller det andra en  
 liten sjukersättning 
 . Det kan vara så att äldre kvinnor i större omfattning än äldre män hanterar problem sprungna ur arbetsmiljön me d kortare sjukskrivningar, men det kan också vara så att effekten av en påfrestande arbetsmiljö inte kan ses fullt ut bland kvinnorna om de övergått till mindre påfrestande arbeten. 
 I det föregående har visats tydliga samband mellan ergonomiska belastningar i arbetet och andelen som har haft stor sjukersättning eller liten sjukersättning. Nedan visas hur de ergonomiska katego- rierna vi använt även hänger samman med andra aspekter av arbetsmiljö, t.ex. att de arbeten som är kroppsligt påfrestande ofta även innebär höga arbetskrav och litet inflytande över arbets- situationen eller att arbetet är ensidigt. 
 369 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bland kvinnor förekommer de ergonomiska påfrestningarna mest inom den kommunala sektorn, medan de bland män främst förekommer i den enskilda sektorn. 
 Påfrestande arbetsställningar - kroppsligt ansträngande arbete, kvinnor och män  
 25-59 
  år efter ett antal övriga faktorer. Andelar i procent. 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Påfr 
  
 Ej påfr, 
  
 och 
  
 Påfr 
  
 Kroppsl 
  
 Ej påfr 
  
 Påfr och 
  
 Påfrest 
  
 Kroppsl ej 
  
 kroppsl 
  
 arbetsst anstr 
  
 ej kroppsl 
  
 Totalt 
  
 kroppsl 
  
 arbetsst 
  
 anstr 
  
 kroppsl 
  
 Totalt 
  
 Låg anspänning 
  
 28 
  
 26 
  
 30 
  
 30 
  
 20 
  
 20 
  
 27 
  
 26 
  
 36 
  
 30 
  
 Aktiva jobb 
  
 27 
  
 30 
  
 25 
  
 34 
  
 20 
  
 21 
  
 20 
  
 25 
  
 42 
  
 29 
  
 Passiva jobb 
  
 17 
  
 21 
  
 14 
  
 17 
  
 21 
  
 20 
  
 23 
  
 18 
  
 19 
  
 21 
  
 Hög anspänning 
  
 18 
  
 14 
  
 19 
  
 30 
  
 23 
  
 30 
  
 25 
  
 27 
  
 40 
  
 39 
  
 Upprepat, enkelt och styrt 
  
 10 
  
 7 
  
 3 
  
 7 
  
 7 
  
 5 
  
 9 
  
 12 
  
 16 
  
 12 
  
 Upprepat, enkelt, ej styrt 
  
 9 
  
 11 
  
 3 
  
 8 
  
 9 
  
 9 
  
 6 
  
 10 
  
 13 
  
 18 
  
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt 
  
 32 
  
 15 
  
 11 
  
 19 
  
 18 
  
 17 
  
 22 
  
 26 
  
 27 
  
 35 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 43 
  
 55 
  
 67 
  
 67 
  
 40 
  
 45 
  
 60 
  
 82 
  
 66 
  
 72 
  
 50-59 
  år 
  
 25 
  
 28 
  
 21 
  
 27 
  
 26 
  
 23 
  
 29 
  
 21 
  
 28 
  
 26 
  
 Förgymn/Gymn utbildning 
  
 68 
  
 55 
  
 71 
  
 63 
  
 58 
  
 67 
  
 94 
  
 86 
  
 83 
  
 73 
  
 Statlig sektor 
  
 10 
  
 14 
  
 13 
  
 15 
  
 6 
  
 11 
  
 7 
  
 12 
  
 19 
  
 17 
  
 Kommunal sektor 
  
 8 
  
 13 
  
 12 
  
 12 
  
 11 
  
 32 
  
 30 
  
 37 
  
 48 
  
 49 
  
 Landstingskommunal sektor 
  
 2 
  
 4 
  
 2 
  
 3 
  
 3 
  
 13 
  
 16 
  
 18 
  
 11 
  
 13 
  
 Privat sektor 
  
 69 
  
 73 
  
 66 
  
 72 
  
 34 
  
 40 
  
 27 
  
 42 
  
 38 
  
 81 
  
 Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. 
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
 Att arbeta med mycket upprepade arbetsmoment är en riskfaktor för ohälsa. Utöver själva upprepningen är det ofta förenat med annan ensidighet: enkla arbetsuppgifter, litet inflytande på arbets- situationen. Vi bildar med hjälp av tre frågor i Arbetsmiljöunder- sökningen fyra kategorier med olika grad av upprepade moment och ensidighet i arbetet. 
 370 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
  
 ?? 
  
 Upprepade arbetsmoment, enkelt, styrt arbete 
  
 ?? 
  
 Upprepade arbetsmoment, enkelt arbete, ej styrt 
  
 ?? 
  
 Upprepade arbetsmoment, ej enkelt, ej styrt 
  
 ?? 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 Operationalisering 
 Upprepade arbetsmoment innebär att man minst halva tiden upp- repar samma arbetsmoment, många gånger i timmen. 
 Upprepade arbetsmoment, enkelt arbete innebär att utöver upp- repade arbetsmoment enligt ovan så tar arbetet högst några måna- der att lära. 
 Upprepade arbetsmoment, enkelt, styrt arbete innebär att utöver upprepade arbetsmoment enligt ovan så tar arbetet högst några månader att lära och man kan aldrig eller för det mesta inte påverka arbetets uppläggning. 
 Cirka 140 000 kvinnor och 110 000 män i Sverige i åldern  
 25-59 
  år har (med de mått som här används) enkla arbeten där samma arbetsmoment upprepas och där arbetets uppläggning inte kan påverkas. För män som har denna typ av arbete är risken för ett negativt utfall (stor sjukersättning) nästan fyra gånger så stor som för de män som har ett arbete utan upprepade arbetsmoment, mot- svarande för kvinnorna är en fördubblad risk. Förutom att lågut- bildade och personer med litet inflytande är överrepresenterade i denna grupp (ingår i förutsättningarna), så är personer med påfrestande arbetsställningar, privatanställda kvinnor och män och äldre kvinnor överrepresenterade. 
 Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Upprepat, enkelt och styrt arbete 
  
 295 
  
 7% 
  
 394 
  
 9% 
  
 74 
  
 6% 
  
 127 
  
 11% 
  
 Upprepat, enkelt, ej styrt arbete 
  
 347 
  
 8% 
  
 435 
  
 10% 
  
 98 
  
 8% 
  
 135 
  
 12% 
  
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete 
  
 851 
  
 19% 
  
 973 
  
 22% 
  
 220 
  
 19% 
  
 238 
  
 21% 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 2 984 
  
 67% 
  
 2 641 
  
 59% 
  
 762 
  
 66% 
  
 658 
  
 57% 
  
 371 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) 
  
 Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) 
  
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) 
  
 Ej upprepade arbetsmoment (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 3,7 
  
 2,8 
  
 1,7 
  
 För män som har enkla arbeten som innehåller upprepade arbets- moment och där man för det mesta inte kan påverka arbetets upp- läggning är risken för ett negativt utfall (stor sjukersättning) nästan fyra gånger så stor som för dem med jobb utan upprepade arbets- moment. Ca 110 000 män i åldern  
 25-59 
  år har enkla, styrda arbeten med upprepade arbetsmoment. Jämför vi i stället gruppen som har ett mer kvalificerat arbete där upprepade arbetsmoment ingår med dem som har ett jobb utan upprepade arbetsmoment är risken för ett negativt utfall nästan fördubblad. Ca 310 000 män i åldern  
 25-59 
  år har ett mer kvalificerat arbete där upprepade arbetsmoment ingår. 
 372 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) 
  
 Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) 
  
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) 
  
 Ej upprepade arbetsmoment (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 3 5 
  
 40 
  
 4 5 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 2,0 
  
 1,5 
  
 1,3 
  
 Bland kvinnorna är mönstret detsamma som bland männen. Skill- naderna i utfall är dock inte lika kraftiga här som bland männen. Ca 140 000 kvinnor i åldern  
 25-59 
  år har enkla, styrda arbeten med upprepade arbetsmoment. 
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 50-59 
  år 
 Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) 
 Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) 
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) 
 Ej upprepade arbetsmoment (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 60 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 * 
 Ej sign 
  
 3,2 
  
 3,4 
  
 1,5* 
  
 I den äldsta åldersgruppen är det negativa utfallet kraftigt bland män med enkla arbeten innehållande upprepade arbetsmoment (oavsett om de kan påverka arbetets uppläggning eller ej). Över 20 
 373 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 procent av dessa har erhållit en stor sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999, 
  att jämföras med knappt sju procent av dem som har ett arbete utan upprepade arbetsmoment. 
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
 Upprepat, enkelt och styrt arbete (1) 
 Upprepat, enkelt, ej styrt arbete (2) 
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt arbete (3) 
 Ej upprepade arbetsmoment (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 60 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 *Ej sign. 
  
 2,3 
  
 1,5* 
  
 1,6 
  
 Bland de äldsta kvinnorna tycks det däremot (till skillnad från för- hållandet bland männen) vara av betydelse för utfallet om de som har enkla arbeten innehållande upprepade arbetsmoment kan påverka arbetets uppläggning eller ej. 
 Endast 42 procent av de äldre kvinnorna och männen med enkla, styrda arbeten som innehåller upprepade arbetsmoment har varit utan sjukersättning under fyraårsperioden  
 1996-1999, 
  att jämföras med 74 procent (män) och 64 procent (kvinnor) av dem som har ett arbete där upprepade arbetsmoment inte ingår. 
 I det föregående har visats tydliga samband mellan arbete med upprepade moment och andelen som har haft stor sjukersättning eller liten sjukersättning. Nedan visas hur de kategorier vi använt även hänger samman med andra aspekter av arbetsmiljö, t.ex. att de mest upprepade, enkla, styrda arbetena ofta innebär påfrestande arbetsställningar och kroppsansträngning och mycket litet infly- tande över arbetssituationen. 
 Bland såväl kvinnor som män förekommer de upprepade, ensi- diga arbetsuppgifterna i störst utsträckning inom den enskilda sektorn. 
 374 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Upprepade arbetsmoment, ensidighet, kvinnor och män  
 25-59 
  år efter ett antal övriga faktorer. Andelar i procent. 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Ej 
  
 Ej 
  
 upprep Upprepat, Upprepat, Upprepat, arbets - 
  
 enkelt och 
  
 enkelt, ej 
  
 ej enkelt, 
  
 mo- 
  
 styrt arb 
  
 styrt 
  
 ej styrt 
  
 ment 
  
 upprep Upprepat, Upprepat, Upprepat, arbets - 
  
 enkelt och 
  
 enkelt, ej 
  
 ej enkelt, 
  
 mo- 
  
 Totalt styrt arb 
  
 styrt 
  
 ej styrt 
  
 ment 
  
 Totalt 
  
 Påfr arbetsst o 
  
 19 
  
 29 
  
 17 
  
 25 
  
 kroppsl anstr 
  
 52 
  
 50 
  
 48 
  
 44 
  
 47 
  
 30 
  
 Påfrestande 
  
 arbetsställning 
  
 13 
  
 11 
  
 7 
  
 9 
  
 13 
  
 11 
  
 14 
  
 12 
  
 19 
  
 23 
  
 Kroppsligt an- 
  
 strängande 
  
 13 
  
 10 
  
 13 
  
 13 
  
 8 
  
 9 
  
 9 
  
 12 
  
 10 
  
 18 
  
 Varken påfr eller 
  
 kroppsl anstr 
  
 22 
  
 21 
  
 30 
  
 50 
  
 29 
  
 32 
  
 38 
  
 50 
  
 61 
  
 61 
  
 Låg anspänning 
  
 6 
  
 25 
  
 32 
  
 30 
  
 9 
  
 18 
  
 28 
  
 26 
  
 42 
  
 39 
  
 Aktiva jobb 
  
 3 
  
 31 
  
 35 
  
 34 
  
 3 
  
 26 
  
 25 
  
 25 
  
 38 
  
 28 
  
 Passiva jobb 
  
 12 
  
 16 
  
 15 
  
 17 
  
 14 
  
 18 
  
 18 
  
 19 
  
 44 
  
 42 
  
 Hög anspänning 
  
 15 
  
 15 
  
 19 
  
 22 
  
 26 
  
 30 
  
 47 
  
 24 
  
 47 
  
 39 
  
 50-59 
  år 
  
 25 
  
 28 
  
 26 
  
 26 
  
 26 
  
 31 
  
 24 
  
 25 
  
 26 
  
 32 
  
 Förgymn/Gymn 
  
 utbildning 
  
 62 
  
 71 
  
 55 
  
 67 
  
 95 
  
 95 
  
 83 
  
 94 
  
 97 
  
 72 
  
 Statlig sektor 
  
 15 
  
 12 
  
 11 
  
 16 
  
 15 
  
 15 
  
 13 
  
 14 
  
 11 
  
 12 
  
 Kommunal sektor 
  
 5 
  
 10 
  
 8 
  
 12 
  
 11 
  
 19 
  
 26 
  
 30 
  
 37 
  
 43 
  
 Landstingskommu 
  
 nal sektor 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 3 
  
 4 
  
 4 
  
 15 
  
 13 
  
 17 
  
 Privat sektor 
  
 77 
  
 68 
  
 72 
  
 40 
  
 31 
  
 38 
  
 80 
  
 80 
  
 62 
  
 57 
  
 Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. 
 Psykosocial arbetsmiljö: krav och kontroll 
 Att vara utsatt för stora krav och samtidigt ha litet inflytande över arbetet är en riskfylld kombination. Är man utsatt för stora krav i arbetet ökar risken för stressrelaterade besvär. Om man har en relativt god egenkontroll, d.v.s. inflytande över sin arbetssituation, kan man dock delvis hantera även stora arbetskrav. Dessa kan då göra arbetet stimulerande och utvecklande. Saknar man däremot inflytande kan stora krav bli mycket påfrestande. Detta är grundtanken i den s.k. krav/kontrollmodellen som utvecklades av Karasek och Pratt och som först främst tillämpades på risken för hjärt/kärlsjukdomar. Krav/kontrollmodellen  
 (job demands - job control)  
 har blivit vedertagen för analys av stressrelaterade besvär. 
 375 
 Bilaga 2:7 SOU 2002:5 
  
 Krav 
  
 Låga 
  
 Höga 
  
 Hög 
  
 Jobb med låg 
  
 Aktiva jobb 
  
 anspänning 
  
 Kontroll 
  
 Låg 
  
 Passiva jobb 
  
 Jobb med hög 
  
 anspänning 
  
 Jobb med låg anspänning:  
 Låga krav ställs på jobbet samtidigt som man har förutsättningar/möjligheter att kontrollera och påverka jobbet och det som händer. 
  
 Aktiva jobb.  
 Höga krav ställs på jobbet samtidigt som det finns tillräckliga förutsättningar/ möjligheter att klara kraven. 
  
 Passiva jobb.  
 Låga krav ställs på jobbet samtidigt som det saknas förutsättningar/möjligheter att kontrollera och påverka det som händer. 
  
 Jobb med hög anspänning.  
 Höga krav ställs på jobbet samtidigt som det saknas förutsättningar/möjlighet för att kontroller och påverka jobbet och det som händer. 
 Med mått för dessa begrepp har visats hur vanliga olika kombi- nationer av krav och kontroll är och hur de hänger samman med större eller mindre risker för stressrelaterade besvär och sjukdomar. De mått som används i det följande är  
 inte  
 identiska med dem som Pratt m.fl. använder. Här utnyttjas i stället åtta frågor som ingår i Arbetsmiljöundersökningen. De har gett underlag för ett index om krav och ett index om kontroll och kombinationer av dessa. Allmänt kan sägas  
 att våra mått är vidare beträffande problemen. 
  
 Fler personer beskrivs som att vara utsatta för höga krav och fler att ha lågt inflytande. En större andel anges utsatta för hög anspän- ning i arbetet. Det mest väsentliga är dock inte nivån utan att kunna jämföra gruppers resultat och att följa utvecklingen över tiden. 
 376 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Nedan visas hur vanligt det är att under året ha fått sjuk- ersättning bland dem som utsatts för stora respektive små krav i arbetet, har litet respektive stort inflytande på arbetet eller olika kombinationer av dessa faktorer. Resultaten redovisas för kvinnor och män i olika ålder. 
 En närmare beskrivning av vår variant av krav/kontrollmodellen och de frågor och index vi använder finns i  
 Negativ stress och ohälsa 
  
 . Inverkan av höga krav, låg egenkontroll och bristande socialt stöd i arbetet. (IAM 2001:2) 
  
 Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Hög anspänning 
  
 860 
  
 19% 
  
 1 360 
  
 30% 
  
 192 
  
 16% 
  
 347 
  
 29% 
  
 Passiva jobb 
  
 763 
  
 17% 
  
 871 
  
 19% 
  
 162 
  
 14% 
  
 212 
  
 18% 
  
 Aktiva jobb 
  
 1 548 
  
 34% 
  
 1 119 
  
 25% 
  
 440 
  
 38% 
  
 315 
  
 27% 
  
 Låg anspänning 
  
 1 359 
  
 30% 
  
 1 163 
  
 26% 
  
 379 
  
 32% 
  
 314 
  
 26% 
  
 Den psykosociala arbetsmiljön som exponering i form av olika kombinationer av krav och inflytande i arbetet kan till viss del för- klara skillnader i utfallet. 
 För männens del är det personer med aktiva jobb (höga krav och stort inflytande) som på ett positivt sätt avviker från övriga kate- gorier män. I denna grupp om cirka 560 000 män i åldern  
 25-59 
  år är personer som varken har kroppsligt ansträngande arbete eller arbete som omfattar påfrestande arbetsställningar eller upprepade arbetsmoment överrepresenterade. 40 procent av dem har en efter- gymnasial utbildning. 
 För kvinnornas del ser det något annorlunda ut. Här är det de med jobb som innebär hög anspänning (höga krav och litet infly- tande) som avviker från dem med aktiva jobb. Cirka 470 000 kvinnor i åldern  
 25-59 
  år har ett arbete som innebär hög anspänning. I denna kategori är kvinnor med arbeten som omfattar upprepade arbetsmoment och påfrestande arbetsställningar över- representerade liksom kvinnor anställda inom landstingen. Även i denna grupp har 40 procent en eftergymnasial utbildning. 
 377 
  
 378 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Hög anspänning (1) 
  
 Passiva jobb (2) 
  
 Aktiva jobb (3) 
  
 Låg anspänning (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-3 
  
 kategori  
 2-3 
  
 kategori  
 4-3 
  
 2,1 
  
 2,0 
  
 1,7 
  
 Män med aktiva jobb (höga krav och stort inflytande) har i mindre grad än övriga män en stor sjukersättning, 34 procent av männen (ca 560 000 män i åldern  
 25-59 
  år) har dessa aktiva jobb. Att ha andra typer av jobb innebär en fördubblad risk för ett negativt utfall (stor sjukersättning). 
 Krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Hög anspänning (1) 
  
 Passiva jobb (2) 
  
 Aktiva jobb (3) 
  
 Låg anspänning (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-3 
  
 kategori  
 2-3 
  
 kategori  
 4-3 
  
 * Ej sign. 
  
 1,5 
  
 1,0* 
  
 1,1* 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Bland kvinnor ökar risken gentemot att ha ett aktivt jobb endast för dem som har ett jobb med hög anspänning (höga krav och litet inflytande). 30 procent av kvinnorna (ca 470 000 kvinnor i åldern  
 25-59 
  år) har jobb med hög anspänning enligt de här använda måtten. 
 Bland män avviker alltså de aktiva jobben positivt, medan det bland kvinnorna är jobb med hög anspänning som avviker negativt. Dessa båda kategorier - aktiva jobb och jobb med hög anspänning – innebär att man utsätts för höga krav i arbetet, i det ena fallet med hög grad av egenkontroll i det andra fallet med låg egenkontroll. Bland både kvinnor och män råder en signifikant skillnad mellan grupperna. 
 Det finns en viktig skillnad mellan kvinnors och mäns svar beträffande andelen med stor sjukersättning bland dem med aktiva jobb. Stor sjukersättning är i denna grupp dubbelt så vanlig bland kvinnor som bland män. Även om man ser till alla sjukersättningar är skillnaden mellan kvinnor och män stor. Bland män förefaller aktiva jobb ligga närmare det goda arbetet än bland kvinnor. Vi har i andra sammanhang redovisat resultat som tyder på att de aktiva jobben inte är oproblematiska ( 
 Negativ stress och ohälsa). 
  
 Krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Hög anspänning (1) 
  
 Passiva jobb (2) 
  
 Aktiva jobb (3) 
  
 Låg anspänning (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-3 
  
 kategori  
 2-3 
  
 kategori  
 4-3 
  
 2,4 
  
 2,2 
  
 1,7 
  
 379 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 I den äldre populationen finns bland männen samma mönster som i hela populationen, män med aktiva jobb är utsatta för en lägre risk än övriga. 14 procent av de män som har jobb som innebär hög anspänning har en stor sjukersättning. 
 Krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 Hög anspänning (1) 
  
 Passiva jobb (2) 
  
 Aktiva jobb (3) 
  
 Låg anspänning (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-3 
  
 kategori  
 2-3 
  
 kategori  
 4-3 
  
 * Ej sign 
  
 1,3* 
  
 0,8* 
  
 1,1* 
  
 Bland de äldre kvinnorna finns däremot inga signifikanta skillnader i utfallet mellan dem som har aktiva jobb och dem i övriga kate- gorier. 13 procent av de kvinnor som har jobb som innebär hög anspänning har en stor sjukersättning. 
 Bland de äldre till skillnad mot bland de yngre tycks andelen med stor sjukersättning vara högre för män än för kvinnor med litet inflytande över arbetet (passiva jobb och jobb med hög anspänning). Skillnaden är dock ej signifikant. 
 Som visats tidigare finns det tydliga samband mellan ergono- miska påfrestningar och utfall som stor sjukersättning. Det finns därför skäl att pröva krav/kontrollmodellens kategorier med hänsyn tagen även till ergonomiska förhållanden. Här har vi valt att ta en enda aspekt nämligen påfrestande arbetsställningar. Vi under- söker alltså de olika kombinationerna av krav och kontroll för dem som har påfrestande arbetsställningar och för dem som inte har det. 
 380 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Män och kvinnor fördelar sig på de åtta kategorierna enligt följande: 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning 
  
 437 
  
 10% 
  
 691 
  
 15% 
  
 Passiva jobb 
  
 335 
  
 7% 
  
 364 
  
 8% 
  
 Aktivajobb 
  
 469 
  
 10% 
  
 359 
  
 8% 
  
 Låg anspänning 
  
 465 
  
 10% 
  
 342 
  
 8% 
  
 Ej påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning 
  
 422 
  
 9% 
  
 664 
  
 15% 
  
 Passiva jobb 
  
 427 
  
 9% 
  
 507 
  
 11% 
  
 Aktiva jobb 
  
 1 072 
  
 24% 
  
 754 
  
 17% 
  
 Låg anspänning 
  
 881 
  
 20% 
  
 805 
  
 18% 
  
 Påfrestande arbetsställningar, krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning (1a) 
  
 Passiva jobb (2a) 
  
 Aktiva jobb (3a) 
  
 Låg anspänning (4a) 
  
 Ej påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning (1b) 
  
 Passiva jobb (2b) 
  
 Aktiva jobb (3b) 
  
 Låg anspänning (4b) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1a-3a 
  
 kategori  
 2a-3a 
  
 kategori  
 4a-3a 
  
 * Ej sign. 
  
 1,3* 
  
 1,2* 
  
 1,3* 
  
 kategori  
 1b-3b 
  
 kategori  
 2b-3b 
  
 kategori  
 4b-3b 
  
 2,9 
  
 2,8 
  
 2,1 
  
 381 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bland män med påfrestande arbetsställningar finns inga signifikanta skillnader mellan grupperna med olika grad av krav och kontroll. 
 När de som i arbetet har påfrestande arbetsställningar sorteras bort så tydliggörs än mer skillnaderna i utfallet mellan aktiva jobb och övriga kategorier. Män med passiva jobb och jobb med hög anspänning löper en nästan tre gånger så stor risk att få ett negativt utfall (stor sjukersättning) som män med aktiva jobb, medan män med jobb som innebär låg anspänning löper dubbelt så stor risk att få detta utfall. 
 Påfrestande arbetsställningar, krav och kontroll 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning (1a) 
  
 Passiva jobb (2a) 
  
 Aktiva jobb (3a) 
  
 Låg anspänning (4a) 
  
 Ej påfrestande arbetsställning 
  
 Hög anspänning (1b) 
  
 Passiva jobb (2b) 
  
 Aktiva jobb (3b) 
  
 Låg anspänning (4b) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1a-3a 
  
 kategori  
 2a-3a 
  
 kategori  
 4a-3a 
  
 * Ej sign. 
  
 1,5* 
  
 1,2* 
  
 1,4* 
  
 kategori  
 1b-3b 
  
 kategori  
 2b-3b 
  
 kategori  
 4b-3b 
  
 1,2* 
  
 0,8* 
  
 0,9* 
  
 Bland kvinnorna finns inga signifikanta skillnader mellan aktiva jobb och övriga kategorier. De skillnader vi tidigare såg mellan kvinnor med aktiva jobb och kvinnor med jobb som innebär hög anspänning har, när de med påfrestande arbetsställningar sorterats bort, försvunnit. 
 För varje kombination av krav och kontroll är sjukersättningar vanligare, om arbetsställningarna är påfrestande. 
 382 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Vad avser skillnader mellan kvinnor och män så har en drygt tre gånger så stor andel bland kvinnor med aktiva jobb (utan påfres- tande arbetsställningar) som bland män ett negativt utfall (stor  
 sjuk-ersättning). 
  I övrigt finns inga signifikanta skillnader mellan kvinnor och män. Den tidigare påtalade skillnaden mellan kvinnor och män med aktiva jobb är alltså särskilt stor i arbeten som inte är ergonomiskt påfrestande. 
 Nedan visas hur de kategorier vi använt även hänger samman med andra förhållanden, t.ex. upprepade, enkla, styrda arbets- uppgifter. Bland kvinnorna syns också att arbete med hög anspänning är klart överrepresenterat inom landstingssektorn, medan låg anspänning är överrepresenterat i den enskilda sektorn. Mäns arbeten med olika kombinationer av krav och kontroll skiljer sig inte så tydligt mellan sektorerna. 
 Krav och kontroll, kvinnor och män  
 25-59 
  år efter ett antal övriga faktorer. Andel i procent 
 . 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Låg 
  
 Aktiva 
  
 Passiva 
  
 Hög 
  
 Låg 
  
 Aktiva 
  
 Passiva Hög 
  
 ansp 
  
 jobb 
  
 jobb 
  
 ansp 
  
 Totalt 
  
 ansp 
  
 jobb 
  
 jobb 
  
 ansp 
  
 Totalt 
  
 Påfr arbetsst o kroppsl anstr 
  
 27 
  
 23 
  
 29 
  
 19 
  
 20 
  
 27 
  
 25 
  
 35 
  
 38 
  
 33 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 8 
  
 8 
  
 9 
  
 9 
  
 11 
  
 12 
  
 15 
  
 14 
  
 13 
  
 18 
  
 Kroppsligt ansträngande 
  
 15 
  
 9 
  
 16 
  
 12 
  
 13 
  
 11 
  
 8 
  
 13 
  
 10 
  
 10 
  
 Varken påfr eller kroppsl anstr 
  
 50 
  
 40 
  
 37 
  
 50 
  
 46 
  
 39 
  
 50 
  
 60 
  
 59 
  
 59 
  
 Upprep, enkelt och styrt 
  
 1 
  
 1 
  
 7 
  
 3 
  
 1 
  
 9 
  
 17 
  
 16 
  
 19 
  
 14 
  
 Upprep, enkelt, ej styrt 
  
 7 
  
 5 
  
 6 
  
 8 
  
 10 
  
 7 
  
 7 
  
 10 
  
 11 
  
 15 
  
 Upprep, ej enkelt, ej styrt 
  
 16 
  
 19 
  
 18 
  
 19 
  
 16 
  
 22 
  
 20 
  
 22 
  
 24 
  
 28 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 59 
  
 53 
  
 67 
  
 54 
  
 51 
  
 59 
  
 72 
  
 73 
  
 66 
  
 67 
  
 50-59 
  år 
  
 28 
  
 28 
  
 22 
  
 22 
  
 26 
  
 27 
  
 28 
  
 24 
  
 26 
  
 26 
  
 Förgymn/Gymn utbildning 
  
 60 
  
 72 
  
 71 
  
 57 
  
 60 
  
 67 
  
 75 
  
 83 
  
 75 
  
 80 
  
 Statlig sektor 
  
 15 
  
 15 
  
 15 
  
 14 
  
 15 
  
 14 
  
 14 
  
 10 
  
 11 
  
 12 
  
 Kommunal sektor 
  
 12 
  
 9 
  
 10 
  
 12 
  
 11 
  
 34 
  
 38 
  
 34 
  
 39 
  
 37 
  
 Landstingskommunal sektor 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 3 
  
 9 
  
 9 
  
 15 
  
 13 
  
 19 
  
 Privat sektor 
  
 71 
  
 74 
  
 72 
  
 69 
  
 72 
  
 38 
  
 41 
  
 31 
  
 38 
  
 43 
  
 Andelar markeras med fet stil, när de är signifikant större än vad som gäller totalt för kvinnor respektive män. 
 Påfrestande arbetsställning och ont i kroppen 
 Denna studie behandlar främst sambandet mellan olika expone- ringar i arbetsmiljön år 1995 och utfallet andel som får förtids- 
 383 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 pension eller har omfattande sjukersättning under de följande fyra åren. Arbetsmiljöundersökningen 1995 innehåller dock även vissa frågor om självrapporterad ohälsa. Bland annat finns en serie frågor om man har ont i olika kroppsdelar efter arbetets slut. 
 Vi har kombinerat fem frågor till ett mått som innebär  
 att man minst en dag per vecka har ont i någon av de angivna kroppsdelarna: 
  
 o  
 övre delen av ryggen/nacken  
 o  
 axlar/armar 
  
 o  
 handleder/händer 
  
 o  
 nedre delen av ryggen  
 o  
 höfter/ben/fötter 
 Det har många gånger visats tydliga samband mellan olika expo- neringar som ergonomiska påfrestningar och att uppge ont i berörda kroppsdelar. ( 
 Ensidigt upprepat arbete 
 , IAM 1995:7, Arbe- tarskyddsstyrelsen och SCB). Man kan uppfatta en orsakskedja som börjar med belastning i arbetsmiljön och går via besvär/ont till sjukfrånvaro. ( 
 När kroppen tar stryk. En undersökning av påfrest- ningar och besvär i arbetet 
 , 1995/96, Am 45 SM 9701, Arbetar- skyddsstyrelsen och SCB.) 
 Nedan visar vi sambandet mellan å ena sidan en kombination av ergonomisk påfrestning och ont i kroppen och å den andra sidan stor sjukersättning. Som mått på ergonomisk påfrestning har vi valt att man minst en fjärdedel av tiden har någon påfrestande arbets- ställning. 
 Vi granskar alltså följande kombinationer: 
  
 o  
 påfrestande arbetsställning och ont i kroppen 
  
 o  
 påfrestande arbetsställning men ej ont i kroppen  
 o  
 ej påfrestande arbetsställning men ont i kroppen  
 o  
 ej påfrestande arbetsställning och ej ont i kroppen 
 384 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Män och kvinnor fördelar sig på de fyra kategorierna enligt följande: 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Påfrestande arbetsställning - ont i kroppen 
  
 1 083 
  
 24% 
  
 1 218 
  
 27% 
  
 Påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen 
  
 614 
  
 14% 
  
 518 
  
 12% 
  
 Ej påfrestande arbetsställning  
 Marshi kroppen 
  
 843 
  
 19% 
  
 1 145 
  
 26% 
  
 Ej påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen 
  
 1 936 
  
 43% 
  
 1 563 
  
 35% 
  
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Påfrestande arbetsställning - ont i kroppen 
  
 317 
  
 27% 
  
 332 
  
 29% 
  
 Påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen 
  
 120 
  
 10% 
  
 104 
  
 9% 
  
 Ej påfrestande arbetsställning  
 Marshi kroppen 
  
 273 
  
 24% 
  
 337 
  
 29% 
  
 Ej påfrestande arbetsställning - ej ont i kroppen 
  
 44539% 
  
 383 
  
 33% 
  
 Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställn - ont (1) 
  
 Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 4,8 
  
 1,9 
  
 2,9 
  
 385 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställn - ont (1) 
  
 Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 4,0 
  
 1,1* 
  
 2,6 
  
 * Ej sign. 
 Resultaten visar för såväl kvinnor som män de högsta andelarna med stor sjukersättning för dem som 1995 hade kombinationen påfrestande arbetsställningar och ont i kroppen. De som hade ont men inte påfrestande arbetsställningar kommer därefter och före dem som visserligen har påfrestningarna men inte ont. För kvinnorna ligger de som inte hade ont lika lågt oavsett arbets- ställningar. 
 Den relativa risken för stor sjukersättning när de med expone - ring och ont jämförs med dem som inte är exponerade och inte har ont är ca 4,8 för män och ca 4,0 för kvinnor. Risken är alltså fyra till fem gånger större i den mest utsatta gruppen. Kombinationen av ergonomisk påfrestning och självrapporterade besvär vid ett tillfälle kan således bidra till förutsägelser om stor sjukersättning i ett fler- årsperspektiv. 
 Samma förhållande visas i följande diagram för kvinnor och män i åldrarna  
 50-59 
  år. 
 Sambanden är likartade bland kvinnor och män i åldern  
 50-59 
  år som för sysselsatta totalt. 
 386 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 50-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställn - ont (1) 
  
 Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 5,1 
  
 2,6 
  
 3,6 
  
 Jämfört med resultaten i alla åldrar ligger andelen med stor sjuk- ersättning på ungefär det dubbla. Bland män är risken för stor sjuk- ersättning även här ungefär fem gånger högre om man har en påfrestande arbetsställning och ont i kroppen jämfört med om man inte har dessa problem. Den större grupp som haft  
 någon  
 sjuk- ersättning under de fyra åren  
 1996-1999 
  utgör nära hälften av männen som 1995 hade påfrestningar och ont kroppen (minst en dag i veckan). Det innebär samtidigt att drygt hälften i denna grupp trots allt inte haft någon ersättning alls från försäkringskassan. 
 387 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Påfrestande arbetsställning – ont i kroppen 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  
 Kvinnor  
 50-59 
  år 
  
 Påfrestande arbetsställn - ont (1) 
  
 Påfrestande arbetsställn - ej ont (2) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ont (3) 
  
 Ej påfrestande arbetsställn - ej ont (4) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 55 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning 
  
 kategori  
 1-4 
  
 kategori  
 2-4 
  
 kategori  
 3-4 
  
 2,5 
  
 0,6* 
  
 1,8 
  
 * Ej sign. 
 Bland de äldre kvinnorna är resultaten likartade dem för kvinnor totalt. De relativa risktalen är dock något lägre. Återigen visas för kvinnorna att de som redan 1995 hade ont i relativt stor utsträck- ning har haft stor sjukersättning under åren därefter. De som inte hade ont har en betydligt mindre sådan risk. Den ganska lilla grupp som hade påfrestande arbetsställningar men inte ont i kroppen (ca 9 procent av populationen) förefaller ha klarat sig bäst, alltså bättre än dem som inte hade påfrestande arbetsställning. Förklaringarna kan vara flera, men en är att den gruppen delvis kan vara ett positivt urval just genom att de i varje fall 1995 klarat påfrestningarna utan att få besvär. 
 Redan när vi såg på kvinnor i alla åldrar var det i den mest utsatta gruppen nära hälften som hade haft någon sjukersättning. Bland de äldre är andelen på samma nivå. Stor ersättning är endast något vanligare i den äldre gruppen. Denna brist på ålderssamband skulle kunna vara ett resultat av att en del av de kvinnor som var så utsatta 1995 och var minst i femtioårsåldern under de följande åren har måst förändra sin arbetssituation. 
 I åldern  
 50-59 
  år är likheten stor mellan resultaten för de mest utsatta kvinnorna och männen. Ungefär en av sex har haft stor sjukersättning och ungefär varannan har haft åtminstone någon sjukersättning under  
 1996-1999. 
  
 388 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Socioekonomisk indelning (SEI) 
 Den socioekonomiska indelningen (SEI) bestäms av typ av yrke och hur lång utbildning som normalt fordras för yrket. Ett skäl för att vi väljer denna grövre indelning istället för yrke är att den yrkeskodning som användes i Arbetsmiljöundersökningen 1995 inte var den nu aktuella SSYK. Samtidigt visar sig ofta just den grövre indelningen enligt SEI gruppera individer på ett sätt som väl återspeglar de stora skillnaderna i arbetslivet beträffande arbets- miljön, men det innebär även samband med bl.a. individens utbild- ningsnivå och inkomstförhållanden. 
 Socioekonomisk indelning (SEI) 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Män  
 25-59 
  år 
 Ej facklärda arbetare (1) 
 Facklärda arbetare (2) 
 Lägre tjänstemän (3) 
 Tjänstemän, mellannivå (4) 
 Högre tjänstemän (5) 
 Företagare (6) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning: 
 kategori  
 1-5 
  kategori  
 2-5 
  kategori  
 3-5 
  kategori  
 4-5 
  kategori  
 6-5 
  5,2 3,4 3,0 1,5* 3,7 
 *Ej sign 
 När högre tjänstemän jämförs med övriga socioekonomiska kate- gorier skiljer sig utfallet avseende stor sjukersättning på ett mycket kraftfullt sätt gentemot samtliga övriga kategorier undantaget tjänstemän på mellannivå. Risken för ett negativt utfall är drygt fem gånger så stor för ej facklärda arbetare som för högre tjäns- temän. Det är slående att denna ganska traditionella indelning i socioekonomiska grupper ger så markanta skillnader i risker för negativt utfall i form av förtidspension och sjukskrivningar. 
 389 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bland män är resultaten ganska lika för högre tjänstemän och tjänstemän på mellannivå, och båda skiljer sig markant från övriga grupper. Som framgår nedan är det inte så bland kvinnorna. 
 Skillnaderna är stora - om än inte lika dramatiska – när man ser till dem som varit sjukskrivna åtminstone någon gång  
 1996-1999. 
  Jämfört med högre tjänstemän är andelen som haft åtminstone liten sjukersättning minst dubbelt så stor för arbetargrupperna och företagarna. 
 Socioekonomisk indelning (SEI) 
 Utfall som andel med stor och med liten sjukersättning under tids- perioden  
 1996-1999. 
  Procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
 Ej facklärda arbetare (1) 
 Facklärda arbetare (2) 
 Lägre tjänstemän (3) 
 Tjänstemän, mellannivå (4) 
 Högre tjänstemän (5) 
 Företagare (6) 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
 50 
  
 stor sjukers 
  
 liten sjukers 
  
 Relativ risk avseende stor sjukersättning: 
 kategori  
 1-5 
  kategori  
 2-5 
  kategori  
 3-5 
  kategori  
 4-5 
  kategori  
 6-5 
  3,2 1,9 1,3* 2,0 2,0 
 *Ej sign 
 För kvinnor skiljer sig utfallet för högre tjänstemän signifikant gentemot samtliga övriga kategorier undantaget lägre tjänstemän. Risken för ett negativt utfall är drygt tre gånger så stor för ej fack- lärda arbetare som för högre tjänstemän. Ett intressant förhållande är de höga andelarna med sjukersättning bland kvinnliga tjänstemän på mellannivå. Här finns bl.a. flera yrken inom vård (sjuk- sköterskor) och utbildning (lärare). Bland kvinnor – men inte bland män - är tjänstemännen på mellannivå en tydlig riskgrupp. 
 Hela 87 procent av de manliga högre tjänstemännen har ingen sjukersättning alls under perioden  
 1996-1999, 
  motsvarande andel för de kvinnliga ej facklärda arbetarna är 54 procent. 
 390 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 Män och kvinnor fördelar sig på de sex kategorierna enligt följande 
 : 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Ej facklärda arbetare 
  
 890 
  
 20% 
  
 1 132 
  
 25% 
  
 Facklärda arbetare 
  
 899 
  
 20% 
  
 561 
  
 12% 
  
 Lägre tjänstemän 
  
 496 
  
 11% 
  
 938 
  
 21% 
  
 Tjänstemän, mellannivå 
  
 890 
  
 20% 
  
 1 066 
  
 24% 
  
 Högre tjänstemän 
  
 798 
  
 18% 
  
 582 
  
 13% 
  
 Företagare 
  
 535 
  
 12% 
  
 223 
  
 5% 
  
 Sektor 
 Nedan visas hur förekomsten av sjukersättning  
 1996-1999 
  varierar med vilken samhällssektor man arbetade inom 1995. Sektorerna har sin speciella blandning av verksamheter, arbetsorganisationer och arbetsmiljö, och den ekonomiska situationen var i slutet av 1995 något olika i sektorerna. Medan den enskilda sektorn hade haft flera år av lågkonjunktur med minskning av antalet sysselsatta stod många kommuner och landsting mitt i stora neddragningar och omorganisationer, som skulle fortsätta flera år framöver. 
 Utfall  
 1996-1999 
  per sektor. Andel i procent. 
 Män  
 25-59 
  år 1995. 
 Statlig sektor 
 Kommunal sektor 
 Landstingskom sektor 
 Privat sektor 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
  stor sjukers  
  
  liten sjukers 
 Andelen män som haft stor sjukersättning skiljer sig inte mycket mellan sektorerna utom för de landstingsanställda, men det bygger på ett litet antal svarande i vårt urval. Om man ser till dem som fått någon sjukersättning alls under de fyra aktuella åren är det något mindre vanligt bland män som arbetade i den statliga sektorn. 
 391 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Utfall  
 1996-1999 
  per sektor. Andel i procent. 
 Kvinnor  
 25-59 
  år 1995. 
 Statlig sektor 
 Kommunal sektor 
 Landstingskom sektor 
 Privat sektor 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 45 
  
  stor sjukers  
  
  liten sjukers 
 Kvinnor anställda inom kommunerna har en signifikant högre andel med stor sjukersättning jämfört med kvinnor anställda inom landstingen. Avseende andelen med förekomst av sjukersättning (inklusive sjukbidrag/förtidspension) är denna signifikant högre bland kommunalt anställda kvinnor än bland kvinnor anställda inom övriga sektorer. Närmare 600 000 kvinnor i åldern  
 25-59 
  år arbetade 1995 inom kommunal sektor. Av dessa har cirka 50 000 en stor sjukersättning, vilket är knappt hälften av samtliga kvinnor med stor sjukersättning i åldern  
 25-59 
  år. 
 Män och kvinnor fördelar sig på de fyra sektorerna enligt följande 
 : 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 n 
  
 andel 
  
 n 
  
 andel 
  
 Statlig sektor 
  
 662 
  
 15% 
  
 552 
  
 12% 
  
 Kommunal sektor 
  
 485 
  
 11% 
  
 1 635 
  
 37% 
  
 Landstingskommunal sektor 
  
 119 
  
 3% 
  
 587 
  
 13% 
  
 Privat sektor 
  
 3 211 
  
 72% 
  
 1 699 
  
 38% 
  
 Förändrad situation mellan 1996 och 1999 
 I denna rapport visas utfallet - andelen med förtidspension och sjukersättning - i huvudsak sammanlagt i ett flerårsperspektiv  
 1996-1999. 
  Även om materialet är stort som urvalsundersökning skulle det ge en svåröverskådlig bild om man försökte följa för- ändringar för de enskilda individerna år för år. Det är dock väsent- ligt att ändå få en översiktlig bild av i vilken utsträckning ett nega- tivt eller positivt utfall förändras över tiden. Hur vanligt är det att de som hade en besvärlig arbetssituation 1995 med risk för mycket 
 392 
 SOU 2002:5 Bilaga 2:7 
 sjukskrivningar (stor ersättning) lyckas bryta den utvecklingen under de följande åren? 
 När vi ser till hur situationen förändrats 
 3  
 mellan 1996 och 1999 så är de som fått en försämrad situation 1999 fler än de som fått en förbättrad situation, denna tendens är generell och omfattar samt- liga arbetsmiljökategorier. En bidragande orsak till detta är att den kohort som vi följer blivit tre år äldre 1999. 
  
 Differens förbätt- 
  
 Förbättrad 
  
 Oförändrad 
  
 Försämrad 
  
 rad- försämrad 
  
 Män  
 25-59 
  år 
  
 situation 
  
 situation 
  
 situation 
  
 situation 
  
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arbete 
  
 4,4 
  
 85,3 
  
 10,3 
  
 - 5,9 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 3,7 
  
 88,7 
  
 8,0 
  
 - 4,3 
  
 Kroppsligt ansträngande arbete 
  
 2,7 
  
 88,4 
  
 8,9 
  
 - 6,2 
  
 Varken påfr arb.st el kropps anstr 
  
 1,7 
  
 93,6 
  
 4,7 
  
 - 3,1 
  
 Hög anspänning 
  
 1,5 
  
 87,5 
  
 11,1 
  
 - 9,6 
  
 Passiva jobb 
  
 4,4 
  
 88,3 
  
 7,3 
  
 - 2,9 
  
 Aktiva jobb 
  
 2,4 
  
 92,7 
  
 4,9 
  
 - 2,4 
  
 Låg anspänning 
  
 3,0 
  
 89,5 
  
 7,5 
  
 - 4,5 
  
 Upprepade arb, enkelt och styrt arb 
  
 3,2 
  
 81,0 
  
 15,8 
  
 - 12,7 
  
 Upprepade arb, enkelt arbete 
  
 3,4 
  
 83,6 
  
 13,0 
  
 - 9,7 
  
 Upprepade arbetsmoment 
  
 3,6 
  
 88,3 
  
 8,0 
  
 - 4,4 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 2,3 
  
 92,4 
  
 5,3 
  
 - 3,0 
  
 Differens förbätt- 
  
 Förbättrad 
  
 Oförändrad 
  
 Försämrad 
  
 rad försämrad 
  
 Kvinnor  
 25-59 
  år 
  
 situation 
  
 situation 
  
 situation 
  
 situation 
  
 Påfr arb.st och kroppsl anstr arbete 
  
 7,5 
  
 75,5 
  
 17,0 
  
 - 9,4 
  
 Påfrestande arbetsställning 
  
 4,4 
  
 84,7 
  
 10,9 
  
 - 6,5 
  
 Kroppsligt ansträngande arbete 
  
 4,6 
  
 83,3 
  
 12,0 
  
 - 7,4 
  
 Varken påfr arb.st el kropps anstr 
  
 2,9 
  
 87,6 
  
 9,5 
  
 - 6,6 
  
 Hög anspänning 
  
 4,9 
  
 80,8 
  
 14,3 
  
 - 9,3 
  
 Passiva jobb 
  
 5,3 
  
 84,6 
  
 10,1 
  
 - 4,8 
  
 Aktiva jobb 
  
 4,2 
  
 84,8 
  
 11,0 
  
 - 6,8 
  
 Låg anspänning 
  
 3,5 
  
 85,9 
  
 10,6 
  
 - 7,0 
  
 3  
 Med förändrad situation avses nybeviljade förtidspensioner/sjukbidragstagare, personer som ej längre har sjukbidrag/förtidspension, personer som gått från halvtids förtidspension/sjukbidrag till heltid eller från heltid till halvtid, dessutom anses situationen vara förändrad om sjukersättningens andel av totalinkomsten har förändrats med mer än fem procentenheter. 
 393 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Upprepade arb, enkelt och styrt arb 
  
 5,5 
  
 80,1 
  
 14,4 
  
 - 8,9 
  
 Upprepade arb, enkelt arbete 
  
 5,7 
  
 79,0 
  
 15,1 
  
 - 9,3 
  
 Upprepade arbetsmoment 
  
 5,2 
  
 82,9 
  
 12,0 
  
 - 6,8 
  
 Ej upprepade arbetsmoment 
  
 4,0 
  
 85,6 
  
 10,4 
  
 - 6,4 
  
 Om man ser till dem som 1995 i olika avseenden var utsatta för särskilt påfrestande arbetsförhållanden hade de redan 1996 i större utsträckning än andra stor sjukersättning. Mellan 1996 och 1999 är situationen i detta avseende relativt oförändrad för de flesta. Det finns en kontinuitet i hälsa och ohälsa. Det är vanligare att ha fått sin situation försämrad än förbättrad. Som nämnts kan detta till en del bero på att man blivit äldre. 
 Försämringarna överväger speciellt mycket bland kvinnor och män som 1995 
  
 o  
 arbetade med mycket upprepade och enkla moment  
 o  
 hade jobb med hög anspänning 
  
 o 
  
 hade jobb som är kroppsligt ansträngande med påfrestande arbetsställningar 
  
 I den senare gruppen har var fjärde kvinna fått någon förändring mellan 1996 och 1999. Ungefär 17 procent har fått en försämring, medan  
 7-8 
  procent fått en förbättring. En tänkbar förklaring till att så förhållandevis många fått en förbättring i denna grupp kan vara att man kanske har förändrat själva den negativa arbetssituationen genom att undvika så ergonomiskt påfrestande arbetsuppgifter. 
 Effekten av stigande ålder kan vara större bland dem som är utsatta för störst arbetsmiljöbelastning. Om man ser på föränd- ringen bland de minst exponerade, är den för kvinnor i storleks- ordningen  
 5-7 
  procent och för män ca 3 procent. 
 Utfallet  
 1996-1999 
  fördelat efter utfall för år 2000 
 De registerdata som använts för att skapa utfallsmåttet för 1996- 1999 finns ännu inte tillgängliga för år 2000. För att kunna få en viss uppfattning om hur situationen för personer inom olika utfallskategorier ser ut år 2000 redovisas nedanstående tabeller. Data för år 2000 bygger på uppgifter från RFV om nybeviljade för- tidspensioner och om antal dagar med sjukersättning samt på upp- gifter från AMS sökanderegister om antal dagar i arbetslöshet och/eller i arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Kategorin  
 Övriga 
  
 394 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 omfattar här personer som haft sjukersättning under (men ej hela) året samt personer som redan före år 2000 hade förtidspension. 
 Utfallet  
 1996-1999 
  fördelat efter utfall för år 2000, män  
 25-59 
  år 1995. Andel i procent. 
  
 År 2000: 
  
 År  
 1996-1999: 
  
 Nybeviljad 
  
 Helårs- 
  
 Helårs- 
  
 Helårs- 
  
 Övriga 
  
 Andel av 
  
 förtidspens. 
  
 sjukskrivna arbetslösa 
  
 friska 
  
 totala pop 
  
 Förtidspension/Sjukbidrag 
  
 2,3 
  
 4,6 
  
 1,2 
  
 0,0 
  
 92,0 
  
 2% 
  
 Sjukers minst 1/8 av tot.ink 
  
 10,3 
  
 30,2 
  
 5,2 
  
 25,9 
  
 28,5 
  
 3% 
  
 Sjukers  
  
 1,2 
  
 3,2 
  
 2,9 
  
 69,3 
  
 23, 5 
  
 19% 
  
 Ingen sjukersättning 
  
 0,0 
  
 0,1 
  
 1,4 
  
 92,2 
  
 6,3 
  
 77% 
  
 Kategorierna Förtidspension/Sjukbidrag och Sjukersättning minst 1/8 av totalinkomsten motsvarar det tidigare refererade Stor sjukpenning, Sjukersättning mindre än 1/8 av totalinkomsten motsvarar Liten sjuk - penning. 
 Av de män som under tidsperioden  
 1996-1999 
  fått nybeviljad för- tidspension/sjukbidrag är ingen helårsfrisk år 2000, av dem som i övrigt haft en stor sjukersättning är var fjärde helårsfrisk år 2000, tre av tio är helårssjuka och en av tio har nybeviljats förtidspension. 
 Av dem som under perioden haft en liten sjukersättning är sju av tio helårsfriska år 2000, medan endast några enstaka procent är hel- årssjuka eller har fått förtidspension. 
 Utfallet  
 1996-1999 
  fördelat efter utfall för år 2000, kvinnor  
 25-59 
  år 1995. Andel i procent. 
  
 År 2000: 
  
 Nybeviljad 
  
 Helårs- 
  
 Helårs- 
  
 Helårs- 
  
 Andel av 
  
 År  
 1996-1999: 
  
 förtidspens. 
  
 sjukskrivna arbetslösa 
  
 friska 
  
 Övriga 
  
 totala pop 
  
 Förtidspension/Sjukbidrag 
  
 6,0 
  
 6,0 
  
 1,7 
  
 1,7 
  
 84,6 
  
 3% 
  
 Sjukers minst 1/8 av tot.ink 
  
 12,8 
  
 35,4 
  
 2,6 
  
 17,4 
  
 31,8 
  
 4% 
  
 Sjukers  
  
 0,8 
  
 3,1 
  
 5,0 
  
 62,4 
  
 28,7 
  
 30% 
  
 Ingen sjukersättning 
  
 0,0 
  
 0,1 
  
 2,8 
  
 86,0 
  
 11,2 
  
 64% 
  
 Av de kvinnor som under tidsperioden  
 1996-1999 
  fått nybeviljad förtidspension/sjukbidrag är två procent helårsfriska år 2000, av de övriga som haft en stor sjukersättning är knappt var femte helårs- frisk år 2000, tre till fyra av tio är helårssjuka och drygt en av tio har nybeviljats förtidspension. 
 395 
  
 Bilaga 2:7 
  
 SOU 2002:5 
  
 Av dem som under perioden haft en liten sjukersättning är sex av tio helårsfriska år 2000, medan endast några enstaka procent är hel- årssjuka eller har fått förtidspension. 
 Arbetsmiljöns utvecklig  
 1995-1999 
  
 I denna studie har vi påvisat en rad samband mellan arbetsmiljö- belastning och sjukersättning. De senaste årens ökning av sjukfrån- varon skulle kunna förklaras av att sådana arbetsmiljöproblem blev vanligare. Tabellen nedan ger underlag för en jämförelse mellan vissa arbetsmiljöförhållanden 1995 och 1999. Det är de arbetsmiljö- variabler som använts i den tidigare analysen. Utöver måtten på exponeringar ingår här också några mått på utfall i form av ont i kroppen, olust när man går till jobbet och sömnsvårigheter till följd av jobbet. Eftersom resonemanget avser sysselsatta totalt har vi här med alla åldrar som ingår i Arbetsmiljöundersökningen d.v.s.  
 16-64 
  år. 
 Arbetsmiljövariabler 1995 och 1999. Kvinnor och män,  
 16-64 
  år. Andelar i procent 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 1995 
  
 1999 
  
 1995 
  
 1999 
  
 Exponeringar 
  
 Kroppslig anstr. o påfr. ställning 
  
 31,7 
  
 31,1 
  
 27,8 
  
 28,3 
  
 Påfr ställning ej kroppsl anstr 
  
 . 
  
 8,9 
  
 9,1 
  
 14,4 
  
 14,6 
  
 Kroppslig anstr.ej påfr. ställning 
  
 12,9 
  
 12,7 
  
 10,5 
  
 8,5 
  
 Varken kroppsl. anstr. eller påfr. ställn 
  
 46,6 
  
 47,2 
  
 47,3 
  
 48,6 
  
 Upprepade moment, enkelt, styrt 
  
 7,3 
  
 7,5 
  
 10,3 
  
 9,6 
  
 Upprepat, enkelt, ej styrt 
  
 8,5 
  
 9,0 
  
 11,1 
  
 10,0 
  
 Upprepat, ej enkelt, ej styrt 
  
 19,3 
  
 21,2 
  
 22,3 
  
 24,6 
  
 Ej upprepade moment 
  
 64,8 
  
 62,3 
  
 56,2 
  
 55,7 
  
 Låg anspänning 
  
 30,9 
  
 28,3 
  
 26,7 
  
 22,8 
  
 Aktiva jobb 
  
 32,5 
  
 31,2 
  
 23,4 
  
 23,4 
  
 Passiva jobb 
  
 18,0 
  
 17,7 
  
 20,6 
  
 18,7 
  
 Hög anspänning 
  
 18,6 
  
 22,8 
  
 29,3 
  
 35,1 
  
 Ont, olust, sömnproblem, 
  
 varje vecka 
  
 Ont i kroppen 
  
 42,9 
  
 45,4 
  
 54,8 
  
 59,5 
  
 Olust när man går till jobbet 
  
 13,4 
  
 17,7 
  
 14,4 
  
 18,0 
  
 Sömnsvårigheter pga jobbet 
  
 15,0 
  
 18,9 
  
 16,3 
  
 21,9 
  
 396 
  
 SOU 2002:5 
  
 Bilaga 2:7 
  
 De ergonomiska påfrestningarna i form av kroppsligt ansträngande arbete oc h påfrestande arbetsställningar är anmärkningsvärt stabila mellan 1995 och 1999 både för kvinnor och män. Det förhåller sig likadant med upprepade, ensidiga arbetsmoment. Dessa typer av exponeringar har alltså inte ökat. Trots att de har ett tydligt sam- band med sjukersättningarna kan de inte förklara  
 ökningen  
 av andelen sysselsatta som fått stor sjukersättning. 
 Våra mått på krav och kontroll visar däremot förändringar. Bland männen rör det sig om en viss ökning av andelen som arbetar med hög anspänning, d.v.s. att man utsätts för stora krav i arbetet sam- tidigt som man har liten egenkontroll att hantera arbetssituationen. Bland kvinnorna är detta än tydligare, och andelen som har jobb med låg anspänning tenderar dessutom att minska. Denna ökning skulle till en del kunna förklara att sjukskrivningarna ökar med stigande ersättningskostnader som följd. 
 Beträffande de tre frågorna om olika arbetsrelaterade besvär finns för såväl kvinnor som män en tendens till ökning. Det gäller även frågorna om ont i olika kroppsdelar – och som visats ovan - utan att de frågor som direkt handlar om kroppsansträngning, arbetsställningar eller upprepade arbetsmoment visar någon mot- svarande ökning. 
 Sammantaget framträder en bild av en relativt stabil fysisk arbetsmiljö, en viss försämring av psykisk och social arbetsmiljö och en viss ökning av ohälsa i form av såväl ont i kroppen som olust när man går till jobbet och sömnsvårigheter. Otvivelaktigt hänger en väsentlig del av sjukfrånvaron samman med arbets- miljöns beskaffenhet, och effektiva insatser för att förbättra arbetsmiljön kan förväntas resultera i minskad ohälsa. Frågan kvar- står om hur mycket av själva ökningen av sjukfrånvaro och sjuk- ersättningar som kan förklaras av förändringar i arbetsmiljö och arbetsrelaterade besvär. Här behöver andra förhållanden beaktas såväl i arbetssituationen som i livssituationen i stort. 
 Utvecklingen i olika samhällssektorer  
  
 1995-1999. 
  
  Bland män är andelen med ergonomiska påfrestningar klart störst i den enskilda sektorn men förändras varken där eller i andra sektorer. Bland kvinnor är de ergonomiska påfrestningarna störst i den kommunala sektorn men stabil liksom i andra sektorer. Beträffande  
 arbete med hög anspänning  
 noteras bland män en viss ökning mellan 1995 och 1999. Andelen är högst inom landstingssektorn men det bygger på få svarande män. Bland kvinnorna är den höga anspänningen klart vanligast bland landstingsanställda. Arbete med hög anspänning blir vanligare mellan 1995 och 1999 i alla sektorer. 
  
 397