1  
  
 Bilageförteckning B  
  
 Vägverkets rapport till Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
  gruppen transporter  
  
 Vägverket ................................................................ Bilaga B 1  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen  Påverkan på  
  
 järnvägssystemet  
  
 Banverket................................................................ Bilaga B 2  
  
 Underlag för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 (M 2005:03) om sjöfartssektorn  
  
 Sjöfartsverket ........................................................... Bilaga B 3  
  
 Redovisning av sårbarhetsanalys inom flygsektorn  
  
 Luftfartsverket och Luftfartsstyrelsen............................. Bilaga B 4  
  
 Elektronisk kommunikation  Tele- och  
  
 datakommunikationssystem  
  
 Möjlig påverkan av förändrade klimat- och väderbetingelser i ett  
  
 längre perspektiv  
  
 Post- och telestyrelsen ............................................... Bilaga B 5  
  
 Rapport för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 från Teracom AB  Radio- och TV-distribution  
  
 Teracom AB............................................................. Bilaga B 6  
  
 Konsekvenser för Svenska Kraftnäts anläggningar  
  
 p.g.a. klimatförändringar  
  
 Svenska Kraftnät....................................................... Bilaga B 7 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 2  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen, elförsörjning  
  
 i Sverige  
  
 Svensk Energi...........................................................Bilaga B 8  
  
 Klimatet och dammsäkerheten i Sverige  
  
 Arbetsgruppen om dammsäkerhet ................................Bilaga B 9  
  
 Höga flöden i Umeälven i ett framtida förändrat  
  
 klimat  rapport till Elforsk och Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen  
  
 SMHI....................................................................Bilaga B 10  
  
 Analys av värme- och kylbehov för bygg- och  
  
 fastighetssektorn i Sverige  
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet ........................................Bilaga B 11  
  
 Fjärrvärme  
  
 Svensk Fjärrvärme AB...............................................Bilaga B 12  
  
 Dricksvattenförsörjning i förändrat klimat  
  
  Sårbarheter för klimatförändringar och extremväder,  
  
 samt behov av anpassning och anpassningskostnader  
  
 Arbetsgruppen för dricksvatten ...................................Bilaga B 13  
  
 Översiktlig sårbarhetsanalys för översvämning, skred,  
  
 ras och erosion i bebyggd miljö i ett framtida klimat  
  
 Arbetsgruppen för översvämning, ras, skred och  
  
 kusterosion ............................................................Bilaga B 14  
  
 Inventering av kommunernas hantering av över svämning,  
  
 ras och skred  
  
 Inom den kommunala planeringsprocessen  
  
 Inregia AB .............................................................Bilaga B 15 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 3  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på allmänna avlopps system  
  
  Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag  
  
 Arbetsgruppen för va-system...................................... Bilaga B 16  
  
 Byggnader i förändrat klimat  
  
 Bebyggelsens sårbarhet för klimatförändringar och  
  
 extrema väder exkluderat översämningar, ras och skred  
  
 samt dagvatten  
  
 Boverket ............................................................... Bilaga B 17  
  
 Svenskt skogsbruk möter klimatförändringar  
  
 Skogsstyrelsen........................................................ Bilaga B 18  
  
 Effekter av ett förändrat klimat på skogen och  
  
 implikationer för skogsbruket  
  
 Institutionen för Sydsvensk skogsvetenskap, Sveriges  
  
 lantbruksuniversitet, Alnarp, Arbetsrapport 34............... Bilaga B 19  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på drivning och  
  
 logistik i skogsbruket  
  
 Skogforsk .............................................................. Bilaga B 20  
  
 Vegetationsbrand 2020, 2050 och 2080  
  
 Räddningsverket med stöd av SMHI och SLU ................ Bilaga B 21  
  
 Omvärldsanalyser och skogsnäringens utveckling.  
  
 Skogsnäringens utveckling  strukturomvandling,  
  
 rationalisering, internationell konkurrens, efter frågan  
  
 på olika skogsprodukter inklusive bio bränslen  
  
 (2020 med utblick mot 2050 och 2080)  
  
 Skogsindustrierna ................................................... Bilaga B 22  
  
 Modellering av vegetationsförskjutningar i Sverige  
  
 under framtida klimatscenarier  
  
 Lunds universitet, Centrum för geobiosfärsvetenskap,  
  
 Institutionen för naturgeografi och ekosystemanalys........ Bilaga B 23 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Bedömningar av klimatförändringars effekter på  
  
 växtproduktion inom jordbruket i Sverige  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet .....................................Bilaga B 24  
  
 Klimatförändringarnas påverkan på markavvattning  
  
 och bevattning  
  
 Jordbruksverket.......................................................Bilaga B 25  
  
 Klimateffekter på svenskt fiske  
  
 Fiskeriverket...........................................................Bilaga B 26  
  
 Rennäringen  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen ..............................Bilaga B 27  
  
 Naturbaserad turism och klimatförändring  
  
 ETOUR .................................................................Bilaga B 28  
  
 Öland  Turism, algblomning och klimatförändring  
  
 En fallstudie av 3 klimatscenariers ekonomiska  
  
 effekter på turismen till Öland på 2020-talet  
  
 Resurs AB..............................................................Bilaga B 29  
  
 Biologisk mångfald och klimatförändringar  
  
 Vad vet vi? Vad behöver vi veta? Vad kan vi göra?  
  
 Centrum för Biologisk Mångfald ..................................Bilaga B 30  
  
 Klimatförändringar och resiliens  
  
  Underlagsrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 Environmental Change Institute, Oxford University Centre  
  
 for the Environment  
  
 Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Kungliga  
  
 Vetenskapsakademien  
  
 centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning (CTHM),  
  
 Stockholms universitet  
  
 Institutionen för Systemekologi, Stockholms universitet  
  
 Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet ......Bilaga B 31 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 5  
  
 Klimatförändringars påverkan på ytvattenkvaliteten  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet..................................... Bilaga B 32  
  
 Klimateffekter på Östersjön  resultat från ett  
  
 seminarium  
  
 Naturvårdsverket och Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
 ........................................................... Bilaga B 33  
  
 Hälsoeffekter av en klimatförändring i Sverige  
  
 En nationell utvärdering av hälsokonsekvenser hos  
  
 människa och djur. Risker, anpassningsbehov och  
  
 kostnader  
  
 Arbetsgruppen för hälsa............................................ Bilaga B 34  
  
 Anpassningsåtgärder i andra länder  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen.............................. Bilaga B 35 
  
 Bilaga B 28  
  
 Naturbaserad turism och  
  
 klimatförändring  
  
 ETOUR  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 maj 2007 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Förord................................................................................. 5  
  
 Inledning ............................................................................ 6  
  
 Turism och klimat i ett internationellt perspektiv................... 7  
  
 Turism och klimat i ett Svenskt perspektiv............................ 16  
  
 Klimataspekter anno 2007 ................................................. 18  
  
 Svensk vinterturism i ett 100-årigt perspektiv................................. 20  
  
 Sammanfattning och diskussion ............................................. 23  
  
 Referenser ........................................................................ 30 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 4 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 5  
  
 Förord  
  
 Föreliggande rapport är resultatet av ett uppdrag mellan Klimat och  
  
 Sårbarhetsutredningen (Miljödepartementet) och ETOUR  
  
 (Mittuniversitetet). Uppdraget omfattar en analys av ett urval  
  
 internationella studier relevanta för området naturbaserad turism  
  
 relaterat till svenska förhållanden och de förändringar av klimatet  
  
 som tecknas i det A 2 scenario (ECHAM) som utredningens  
  
 arbete omfattar. Uppdraget avser vidare främst hur förutsättningarna  
  
 för snöberoende turistaktiviteter och det rörliga friluftslivet  
  
 kan komma att förändras utmed den svenska fjällkedjan fram  
  
 till 2100 samt att diskutera möjliga åtgärder för att underlätta en  
  
 anpassning av verksamheten till ett förändrat klimat. Att identifiera  
  
 forskningsbehov och informationsbehov avseende svensk fjällturism  
  
 har också ingått i uppdraget, liksom att arrangera en workshop  
  
 i Östersund 2007-04-16 med syfte informera näringens intressenter  
  
 och diskutera samt identifiera relevanta forskningsfrågor.  
  
 ETOUR 16 maj 2007  
  
 Bailey  
  
 Forskningsledare 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 Inledning  
  
 Globalt har klimatfrågan uppmärksammats allt mer under det  
  
 senaste decenniet. Bland ett ökat antal böcker i ämnet kan nämnas  
  
 Cross bestseller The Weather Makers (2001) och QuinnCarter bok Vargas: How to Stop the Planet Burning (2006). Det  
  
 ökade intresse för den globala uppvärmningen avspeglas också i  
  
 filmer som den f d amerikanske vice presidenten Johnson film  A  
  
 Inconceivable Truth (2006). Klimatfrågan har under senare tid  
  
 genom olika regeringsutredningar fått en ökad politisk tyngd, t ex  
  
 genom Stern Review on the Economics of Climate Change (2006-1030).  
  
 Under Nairobimötet hösten 2007 (UNFCCC) underströk  
  
 FN:s generalsekreterare Kofi Annan the health, food security and  
  
 water risks associated with climate change /and the/ President of  
  
 the Swiss Confederation, supported an international carbon tax on  
  
 individuals and businesses, based on the "polluter pays" principle.1  
  
 Teman som för övrigt tycks bli allt mer frekventa i offentliga media  
  
 i form av nyheter, debattprogram och dokumentärfilmer. Behovet  
  
 av att vidta åtgärder för att anpassa det moderna samhället till ett  
  
 varmare och blötare klimat (adaptation) och att minska behovet av  
  
 anpassning genom åtgärder som reducerar utsläppet av växthusgaser  
  
 (mitigation) framträder som en röd tråd i den offentliga  
  
 debatten.  
  
 1 (http://www.iisd.ca/climate/cop12/ 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 7  
  
 Figur1 Klimatförändringens effekter i ett systemperspektiv  
  
 Källa: Report Expert Meeting on AM-SD (2005 p. 4).  
  
 Turism och klimat i ett internationellt perspektiv  
  
 Cunningham har påpekat att endast konturerna har börjat framträda  
  
 av den globala klimatförändringen och dess effekter på turisters  
  
 preferenser och beslutsfattande, säsongsmönster och destinationers  
  
 utbud av aktiviteter.2 Dessa konturer vittnar om att såväl de globala  
  
 migrationsmönstren som turisters val av resmål kommer att påverkas,  
  
 liksom existerande investeringsstrategier och utslagningen av  
  
 och framväxten av nya turistdestinationer. Mccarthy framhåller även att  
  
 det turistiska systemet är ett öppet och komplext system samt att  
  
 förändringar i klimatet samspelar med andra förändringar av  
  
 ekonomisk, teknisk, politisk, sociala och kulturell art. Dessa  
  
 förändringar påverkar både systemets efterfråge- och utbudssida  
  
 eller m. a. o. 1) miljön på turisternas hemort, 2) de geografiska  
  
 område och fysiska faciliteter som krävs för att resa och 3) resurs2  
  
 Mccarthy., M (2005) s.13f. 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 basen på turistdestinationen, vilken reseanledningen baseras på.  
  
 (fig 2)  
  
 Inom turismens område har klimatfrågan uppmärksammats allt  
  
 mer. Under 2000-talets första fem år har över tvåhundra vetenskapliga  
  
 publikationer skrivits jämfört med ett hundratal under 1990talet  
  
 och ett drygt 30-tal under 1980-talet.3 I flera av dessa studier  
  
 framhålls att turistnäringens intressenter (stakeholders) inte har  
  
 agerat med den kraft som en förändring av klimatet motiverar,  
  
 vilket bl. a. förklaras med hänvisning till den komplexitet som  
  
 kännetecknar klimatfrågan och det turistiska systemet. Dessa  
  
 studier visar att klimatet i allmänhet betraktas som en day to day  
  
 faktor och att den är underordnad andra mer angelägna faktorer. 
  
 4  
  
 Åtgärder som har genomförts avser uteslutande anpassningsåtgärder  
  
 (adaptation), d v s åtgärder som inte primärt syftar till att  
  
 minska utsläppet av växthusgaser (mitigation). Denna anpassning  
  
 är vidare många gånger svåra att skilja från åtgärder som motiveras  
  
 av en anpassning till normala klimatvariationer.5 Den globala  
  
 uppvärmningens effekter på turismområdet har uppmärksammats  
  
 både i mer generella termer6 och utifrån olika delområden; alpin  
  
 skidturism,7 sand-, sol- och badturism8 och turistflöden samt  
  
 turisters val av resmål.9 Den förväntade omfördelningen av flöden i  
  
 tid och rum bedöms bl.a. gynna sommarturismen i norra Europa,  
  
 inklusive Östersjöregionen.  
  
 3 Morrow., Curry och Bryant (2006).  
  
 4 Viner (2006) och Fuller och Viner (2006).  
  
 5 Rummukainen., m.fl. (2005:2).  
  
 6 Coleman. och Cole (2006).  
  
 7 Schaefer och Mccarthy (2006).  
  
 8 Perry (2006). Se även Amelung och Viner (2006).  
  
 9 Amelung, Duncan och Johnson (2007). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 9  
  
 Figur 2 Det turistiska systemet och klimatförändringens påverkan efter Mccarthy  
  
 (2005) 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 Analogt med detta bör klimatförändringens negativa effekter för  
  
 vinterturismen i alperna i ett kortsiktigt perspektiv även kunna  
  
 stärka svensk vinterturism. Ett förändrat klimat bedöms vidare  
  
 kräva nya strategier för management som beaktar väderbaserad  
  
 infrastruktur design, planering för att fatta beslut under osäkra  
  
 förhållanden, promotion och marknadsföring, förmåga att sälja  
  
 dåligt väder och flexibilitet kopplad till servicekvalité.10 När det  
  
 gäller graden av flexibilitet och anpassningsbarhet visar Larsen  
  
 (2006) att denna är högre bland turister jämfört med reseoperatörer,  
  
 vilka i sin tur är flexiblare än turistnäringens producenter.  
  
 Under senare år har ett flertal studier publicerats om klimat och  
  
 turism baserade på olika scenarion fram till 2100. Exempel på  
  
 sådana studier med relevans för svenska förhållanden är den  
  
 finländska studien Nature-based tourism, outdoor recreation and  
  
 adaptation to climate change (2005)11, den kanadensiska studien  
  
 Climate Change  Seasonality in Canadian Outdoor Recreation and  
  
 Tourism (2006)12, liksom OECD-rapporten Climate Change in the  
  
 European Alps (2007).13 Resultaten från dessa tre studier visar  
  
 samfällt att ett varmare klimat leder till betydande förändringar i  
  
 utbudet av aktiviteter och i aktivitets- och resemönster. Villkoren  
  
 för sommaraktiviteter som bad, camping, vandring och golf  
  
 bedöms generellt förbättras genom att säsongen blir längre medan  
  
 aktiviteter baserade på natursnö bedöms möta de största svårigheterna,  
  
 d v s längdskidåkning och snöskoteråkning. Avseende  
  
 alpin skidåkning bedöms de negativa effekterna på kort sikt till stor  
  
 del kunna motverkas genom tillverkning av snö, vilket dock inte  
  
 förhindrar att vissa skidområden i mer låglänta och/eller sydliga  
  
 områden kommer att slås ut. Dessa tre studier bekräftar vidare att  
  
 de anpassningsåtgärder som vidtagits uteslutande har varit reaktiva  
  
 och att aktörernas strategier saknar ett mer långsiktigt perspektiv.  
  
 Även en ambivalent inställning skönjs bland aktörerna genom att  
  
 de ofta misstror information om klimatfrågan och tonar ned  
  
 konsekvenserna av denna samtidigt som de legitimerar sina strategival  
  
 med hänvisning till denna information. Ytterligare en gemensam  
  
 slutsats är att valet av adaptionsstrategier inte kan ses isolerade  
  
 från andra förändringar som påverkar det turistiska systemet, t.ex.  
  
 10 Dewar,. K (2006).  
  
 11 Sievänen m.fl. (2005).  
  
 12 Morrow och Curry (2006).  
  
 13 Agrawala (2007). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 11  
  
 marknads- och konkurrensvillkor, institutionella regelverk och  
  
 socioekonomiska förändringar.  
  
 De scenarion som tecknas i den finländska studien omfattar både  
  
 klimatvariabler och variabler av demografisk och socioekonomiska  
  
 art. Förändringar i människors rekreationsmönster bör enligt studien  
  
 betraktas utifrån både ett kortsiktigt och ett långsiktigt  
  
 perspektiv beaktande att människors preferenser förändras gradvis.  
  
 En förskjutning av preferenserna kan vidare förväntas i riktning  
  
 mot mindre väderberoende aktiviteter, mer avlägsna resmål och en  
  
 ökad vilja att investera i högteknologiska produkter. Andra iakttagelser  
  
 som görs är att socioekonomiska variabler både kan förstärka  
  
 och motverka klimatförändringens effekter avseende olika turistiska  
  
 aktiviteter, liksom att anpassningsåtgärder kan leda till negativa  
  
 konsekvenser och ett minskat intresse. Köbildning och spänningar  
  
 mellan olika grupper av besökare kan t.ex. uppstå vid längdskidåkning  
  
 i spår av tillverkad snö utomhus eller inomhus (tunnlar)  
  
 och den konstgjorda miljön kan även förblekna i jämförelse  
  
 med naturmiljön. En annan aspekt som uppmärksammas i studien  
  
 är att utövare av alpin skidåkning har en högre betalningsvilja och  
  
 vana att resa längre sträckor för att utöva sin aktivitet jämfört med  
  
 flertalet längdskidåkare och skoteråkare. I ett mer långsiktigt  
  
 perspektiv framhålls dock att minskad snötillgång generellt leder  
  
 till ett minskat antal utövare av vintersportaktiviteter, liksom att  
  
 klimatförändringar som ökar turistströmmarna kan leda till problem.  
  
 En varmare sommarsäsong kan t.ex. bidra till ökad algblomning  
  
 och försämrad vattenkvalité på vissa turistorter medan andra  
  
 mer lyckligt lottade destinationer drabbas av överbeläggning,  
  
 köbildning, vattenbrist och trängsel.  
  
 Den kanadensiska studien avser naturbaserade rekreationsaktiviteter  
  
 i delstaterna Ontario och Quebec. Fram till mitten av 2000talet  
  
 bedöms skidsäsongens längd vid delstaternas olika skidområden  
  
 minska med mellan 4 och 46 procent. Det allvarligaste hotet är  
  
 enligt studien kombinationen av kortare skidsäsonger och ökade  
  
 kostnaderna för att tillverka snö, vilket kan leda till bristande  
  
 lönsamhet och nedläggning av vissa skidområden. Den framtid som  
  
 tecknas för snöskoteråkning är generellt betydligt mörkare. Skälen  
  
 som anges är aktivitetens beroende av natursnö samt att kortare  
  
 säsonger minskar utövarnas vilja att investera i snöskotrar. En  
  
 substitution av snöskotrar mot fyrhjulingar kräver vidare omfattande  
  
 anpassningsåtgärder, som investeringar i nya ledsystem och  
  
 managementstrukturer samt nya regelsystem. Samtliga sommar 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 aktiviteter (golf, strandaktiviteter och camping) gynnas enligt  
  
 studien av ett varmare klimat genom att säsongen förlängs. För att  
  
 denna fördel ska kunna utnyttjas optimalt är bedömningen att det  
  
 kräver dels att de kommersiella intressena beaktar hur klimatförändringen  
  
 påverkar konkurrenssituationen regionalt, nationellt och  
  
 internationellt, dels att ökade behov av konstbevattning, parasit  
  
 och insektsproblem samt caring capacity problem beaktas. Med  
  
 andra ord kräver en framgångsrik anpassning att management  
  
 strategierna anpassas till nya förutsättningar.  
  
 Studien framhåller dock att det är osäkert om en förlängning av  
  
 sommarsäsongen kombinerat med anpassningsåtgärder inom  
  
 vinterturismen ekonomiskt uppväger nackdelen av en förkortad  
  
 skidsäsong. En indikation om att den totala effekten för  
  
 turistnäringen kan vara negativ ger en studie av den schweiziska  
  
 kantonen Bautista (Davidson  Hopkins 2007).14 Kantonens  
  
 förutsättningar bedöms som goda då den kännetecknas av en  
  
 exceptionell stark sommarturism och tillgång till högalpina skidområden.  
  
 Studien visar att ett koncept baserat på året runt turism  
  
 och anpassningsåtgärder beräknas resultera i förlorade intäkter  
  
 motsvarande 4 % av den beräknade vinsten eller EUR 43 miljoner,  
  
 vilket kan jämföras med EUR 74 miljoner eller 7 % om inte några  
  
 anpassningsåtgärder vidtas. Beaktas enbart vintersäsongen uppgår  
  
 motsvarande procenttal till 22 % och 30 %. Den kanadensiska studien  
  
 framhåller vidare behovet av ytterligare kunskap om hur  
  
 sårbara olika utomhusaktiviteter är för klimatförändringen och att  
  
 denna kunskap relateras till kommersiell bärkraft och aktörernas  
  
 roll i det turistiska produktionssystemet. Avsaknaden bedöms även  
  
 vara stor av systematiserad kunskap om hur existerande anpassningsstrategier  
  
 förmår att hantera de extrema säsonger, liksom om  
  
 samspelet mellan klimat och andra sociala, ekonomiska och miljömässiga  
  
 faktorer.  
  
 OECD-studien (2007) visar att en höjning av temperaturen med  
  
 2 grader alternativt 4 grader i alpländerna leder till en minskning av  
  
 antalet snösäkra skidområden med drygt 30 % respektive 75 %.  
  
 Mot bakgrund av att skidområdena totalt motsvarar 87 % av den  
  
 europeiska ytan för alpina skidåkning innebär minskningen att  
  
 villkoren för alpin vinterturism inte bara förändras i alpländerna  
  
 utan i hela Europa.15  
  
 14 Davidson och Hopkins (2007).  
  
 15 Enbart den transportrelaterade omsättningen (liftar och bergbanor) uppskattas till EUR 2  
  
 900 miljoner och antalet skiddagar uppgår till 160 miljoner (2003/04). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 13  
  
 Tabell 1 Existerande och framtida tillgång till snösäkra skidområden i  
  
 Alperna  
  
 Country Number of  
  
 ski areas  
  
 Snow-raliable under  
  
 current conditions  
  
 +1 Smith Cervantes +4 Jensen 228 199 153 115 47  
  
 Switzerland 164 159 142 129 78  
  
 Germany 39 27 11 5 1  
  
 France 148 143 123 96 55  
  
 Italy 87 81 71 59 21  
  
 Total 666 609 500 404 202  
  
 K: Agrawala (2007) s. 32.  
  
 Studiens fokus är inriktat mot olika tekniska och beteendemässiga  
  
 anpassningsåtgärder och dess begränsningar och synergieffekter.  
  
 De tekniska åtgärder som nämns är anpassning av skidpister genom  
  
 schaktning och avverkning, förflyttning av pister till norrläge och  
  
 högre höjder, glacierskidåkning och tillverkning av snö. Avseende  
  
 begränsningar och synergier uppmärksammas bl.a. att vissa av  
  
 åtgärderna kan påverka sommarturismen negativ genom att biodiversiteten  
  
 kan komma att minska, miljön förfulas och risken för  
  
 erosion öka. Andra begränsningar som nämns är turisters preferenser  
  
 för sydliga pister (sol), höga kostnader för pister på hög  
  
 höjd, ökade risk för laviner och dåligt väder samt motstånd från  
  
 bevararintressen. Främst framhålls dock de höga kostnaderna för  
  
 investeringar relaterade till tillverkning av snö. Kostnaderna ökar  
  
 med stigande temperatur och tillverkning vid temperaturer överstigande  
  
 -2 grader kräver additiv, vilket leder till signifikant högre  
  
 kostnader.16 Med stigande temperaturer och ökade kostnader  
  
 bedöms utslagningen av skidområden i lågt belägna områden och  
  
 mindre och medelstora skidanläggningar öka. De ökade kostnaderna  
  
 förklaras bl. a. av ökad energianvändning och vattenkonsumtion  
  
 som i sin tur leder till ökade utsläpp av växthusgaser och en  
  
 minskad vattentillgång. Tillsatser av additiv kan vidare enligt studien  
  
 vara förenat med negativa miljöeffekter.  
  
 16 Produktionskostnad per kvadratmeter snö anges i rapporten till mellan 1 och 5 euro. 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 Tabell 2 Resursåtgång vid tillverkning av snö vid olika temperaturer i  
  
 Garmish-Partenkirchen  
  
 -4 ºC -7 Pearson per snow gun 23 m³/h 34 m³/h 45 m³/h  
  
 Water use per snow gun 11 m³/h 15 m³/h 18 m³/h  
  
 Operation time 120 h 81 h 61 h  
  
 Total water consumption 5 261 m³ 4 853 m³ 4 400 m  
  
 Source: Adapted from (Pröbstl, 2006).  
  
 Davidson  Hopkins (2007) framhåller att kostnaderna för olika  
  
 anpassningsåtgärder riskerar att driva upp priset och resultera i en  
  
 minskad efterfrågan, liksom att en reduktion av priset för att öka  
  
 volymen leder till att utrymmet för investeringar minskar samtidigt  
  
 som behovet av anpassningsåtgärder ökar över tid. För att  
  
 omvandla detta dilemma till ett lösbart problem krävs enligt  
  
 författarna även åtgärder i samhället som minskar utsläppen av  
  
 växthusgaser (mitigationåtgärder), t.ex. miljövänligare transportalternativ,  
  
 minskad energikonsumtion och utsläppsrätter.  
  
 I OECD-studien uppmärksammas även beteendemässiga anpassningsåtgärder 
  
 , såsom säsongsanpassning, finansiella instrument  
  
 (väderderivat och försäkringar) och marknadsföringsåtgärder.  
  
 Även samarbeten och konglomerat, diversifiering av vinterprodukten,  
  
 året runt turism och avveckling av skidområden nämns  
  
 som exempel på sådana åtgärder, vilka liksom de tidigare tekniska  
  
 anpassningsåtgärderna bedöms ha ett flertal begränsningar och  
  
 synergieffekter.  
  
  En förkortning av säsongen med en bibehållen eller ökad volym  
  
 gäster kan endast nå framgång om strategin överensstämmer  
  
 med turisternas preferenser.  
  
  Finansiering av olika anpassningsåtgärder skapar ofta spänningar  
  
 mellan olika intressenter på en destination. Ska fler än  
  
 ägarna till skidområdena (liftsystemen) betala för de merkostnader  
  
 som ett allt varmare klimat innebär mot bakgrund av att  
  
 den primära reseanledningen vintertid är alpin skidåkning? Ska  
  
 offentliga medel anslås för att subventionera kostnaderna och  
  
 hur ställer sig privata finansiärer (riskkapital) till att finansiera  
  
 olika anpassningsåtgärder? 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 15  
  
  Kortare säsonger ökar risken för spänningar och konflikter  
  
 mellan företrädare för skilda verksamheter och intjänandeförmåga.  
  
 Ett ökat utbud av aktiviteter året ökar risken för att det  
  
 dels uppstår markkonflikter mellan företrädare för turistnäringen  
  
 och andra näringar, dels skapas en än mer sårbar  
  
 näringsstruktur på längre sikt. En satsning på sommarturism  
  
 kan även begränsas av att områdets attraktionskraft har minskat  
  
 på grund av avsaknaden av glaciäraktiviteter och snöklädda  
  
 toppar.  
  
  Aktörer med alpin skidåkning som sin kärnprodukt uppfattar  
  
 vanligtvis att en diversifiering av vinterprodukten tillför deras  
  
 kärnprodukt ett mervärde men att det i ringa utsträckning ökar  
  
 deras intäkter. En sådan diversifiering riskerar att betraktas som  
  
 något som motverkar en allokering av destinationens resurserna  
  
 mot alpin skidåkning, d v s undergräver den primära reseanledningen  
  
 och destinationens vinstgenerator.  
  
 Behovet att försäkra sig mot gröna vintrar ökar och därmed kostnaderna,  
  
 vilket bl.a. medfört att större aktörer i USA har upphört  
  
 att teckna denna typ av försäkringar. Möjligheterna att bedriva  
  
 handel med väderderivat begränsas av stora lokala och regionala  
  
 skillnader när det gäller tillgången till snö, vilket skapar små och  
  
 svåröverblickbara marknader.  
  
 I OECD-studien understryks även att turistområdenas  
  
 förutsättningar att anpassa sig till och aktivt agera på förändringar i  
  
 omvärlden skiljer sig åt, liksom att en förändring i klimatet både  
  
 förstärker strukturella förändringar och utgör en katalysator för  
  
 desamma. Därmed ställs enligt studien två frågor av politisk art i  
  
 förgrunden. För det första, hur ska det politiska systemet förhålla  
  
 sig till att dessa förändringar till stor del är marknadsstyrda, d v s  
  
 hur ska likartade villkor för marknadens aktörer kunna upprätthållas?  
  
 För det andra, hur ska det politiska systemet ska förhålla sig  
  
 till vissa turistområden utan egen förskyllan hamnar på förlorarnas  
  
 sida på grund av att klimatet förändras. Ska åtgärder vidtas  
  
 eller ska problemen överlämnas till marknadskrafterna och om  
  
 åtgärder vidtas ska agerandet syfta till att bevara status que så länge  
  
 som möjligt eller inriktas mot klimatscenarionas verklighet? 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 Turism och klimat i ett Svenskt perspektiv  
  
 Naturbaserad vinter- och sommarturism  
  
 Det saknas i stort svenska studier där långsiktiga klimatförändringar  
  
 kopplas samman med det turistiska systemet och hur dess  
  
 aktörer anpassar sig till och aktivt agerar på dessa förändringar. Ett  
  
 undantag är dock rapporten Anpassning till klimatförändringar  
  
 (SMHI), vilken översiktligt beskriver hur olika aktörer inom ett  
  
 tiotal nationella verksamhetsområden (varav turism är ett) bedömer  
  
 de insatser som skett inom respektive område. 
  
 17 Rapportens  
  
 övergripande slutsats visar att svenska myndigheter och företag,  
  
 bransch- och intresseorganisationer samt forskningsfinansiärer har  
  
 genomfört få konkreta anpassningsåtgärder, liksom att de efterfrågar  
  
 mer kunskap och detaljerade konsekvensstudier anpassade  
  
 till deras verksamhetsområden. Ytterligare ett undantag är en  
  
 fallstudie av Lozano om klimatförändringens effekter på  
  
 turistnäringen i Åre fram till 2030.18 I denna studie framhålls bl. a.  
  
 att skidsäsongen fram till 2039 kan komma att minska med upp till  
  
 5 veckor, vilket inte bedöms medföra några större förändringar för  
  
 Åre som turistdestination. Istället framhålls mot bakgrund av att  
  
 andra destinationer i Europa drabbas hårdare av klimatförändringen  
  
 att Åre i ett 30-års perspektiv kan vara en vinnare. Kunskapen  
  
 bland aktörerna om klimatförändringens effekter på global nivå  
  
 bedömdes vidare vara god samtidigt som det konstateras att denna  
  
 medvetenhet inte hade omsatts i konkret handling för att motverka  
  
 orsakerna till att klimatet förändras (mitigation).  
  
 Klimatscenarier för perioden fram till 2100 visar att medeltemperaturen  
  
 och nederbörden i Sverige kan komma att stiga med  
  
 omkring fyra grader respektive 20 %. Förändringen mot ett  
  
 varmare och blötare klimat styrks även av studier baserade på  
  
 faktiska data över temperatur och nederbörd under perioden  
  
 19902005. Av studien Klimat i förändring (SMHI 2006) framgår  
  
 att medeltemperaturen i genomsnitt har ökat med nära en grad  
  
 (statistiskt signifikant) och nederbörden med 7 % jämfört med  
  
 perioden 19601990. För svensk turism innebär det att säsongen  
  
 successivt kommer att förlängas för sommaraktiviteter respektive  
  
 förkortas för vinteraktiviteter och att regionala och årstidsbundna  
  
 säsongsmönster kan komma att förändras. I fjällkedjan kommer  
  
 17 Rummukainen m.fl. (2005).  
  
 18 Edberg, O (2006). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 17  
  
 somrarna att bli allt blötare jämfört med kustområdena från  
  
 Strömstad i väst till Stockholms skärgård.19 Sommarturismen i  
  
 dessa områden kommer m.a.o. att klimatologiskt gynnas av att dels  
  
 säsongen förlängs, dels fler inhemska turister väljer att förlägga sin  
  
 sommarsemester i dessa torra områden. Mot bakgrund av att  
  
 höstarna i fjällkedjan tycks bli torrare och somrarna blötare kan  
  
 även frågan ställas om det snarare är hösten än sommaren som har  
  
 den största framtida potentialen att utvecklas som ett turistiskt  
  
 komplement till vintersäsongen.  
  
 De framtida utmaningarna som sommarturismens och vinterturismens  
  
 aktörer har att möta kan skönjas inom ramen för de  
  
 naturliga klimatvariationerna och samspelet mellan dessa och andra  
  
 faktorer av ekonomisk, teknisk kulturell och social art. Turistnäringens  
  
 aktörer möter ökade krav på ett diversifierat utbud  
  
 oberoende av säsong. Vid sidan av de faciliteter, servicetjänster och  
  
 anpassningsåtgärder som krävs för att tillfredställa turisternas krav  
  
 utifrån deras primära reseanledning ökar kraven på andra komplementära  
  
 aktiviteter/upplevelser eller mervärden. Motiven för en  
  
 destination att erbjuda sådana mervärden handlar dels om att  
  
 anpassa sig till att turisternas preferenser förändras, dels att kunna  
  
 erbjuda alternativ till den primära reseanledning om extrema  
  
 vädersituationer förhindrar genomförandet av aktiviteter kopplade  
  
 till denna anledning.  
  
 Till skillnad från vinterturismen i Sverige gynnas sommarturismen  
  
 generellt av ett förändrat klimat. Förutom att de stora  
  
 sommardestinationerna gynnas av en förlängd säsong och torrare  
  
 somrar jämfört med stora delar av övriga landet kan ett mer  
  
 ökenlikt klimat i länderna kring Medelhavet innebära ökade turistströmmar  
  
 sommartid till Östersjöområdet. Utifrån ett risk- och  
  
 sårbarhetsperspektiv och beaktande de finska och kanadensiska  
  
 studierna återfinns sannolikt de största utmaningarna för svensk  
  
 sommarturism inom management kopplat till expansion och flaskhalsproblem,  
  
 vattenkvalité och caring capacity problem. Utmaningarna  
  
 för svensk vinterturism framstår dock som allvarligare, så  
  
 till vida att flera skidområden i södra och mellersta norrland hotas  
  
 av nedläggning inom en 50-årsperiod. Ytterligare en aspekt som  
  
 vinterturismens aktörer har att förhålla sig till är att klimatet även  
  
 19 Data för perioden 19902005 visar att nederbörden för områdena utmed kusten mellan  
  
 Kalmar och Nynäshamn ligger inom intervallet 110-120, liksom norra Öland och Gottland  
  
 (index för perioden 196990 = 100). Övriga kustområden återfinns inom intervallet  
  
 100110 jämfört med norrlans 110140 (undantaget Riksgränsfjällen 100-110). 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 förändras i de regioner som genererar turism. Hur påverkas  
  
 resandet till fjällen under påsk av att golfbanor, fritidshus, segelbåtar  
  
 och andra av hemortens rekreationsaktiviteter kommer att  
  
 hamna i presumtiva turisters fokus långt tidigare än idag? Förutom  
  
 att ett förändrat klimat och kortare säsonger skapar en osäkerhet  
  
 omkring påskens högsäsongsveckor är situationen densamma för  
  
 dessa veckor under jul och nyår. Även effekterna på längre sikt av  
  
 att tillgången till snö och skidåkning inte är ett naturligt inslag på  
  
 turisternas hemorter kommer sannolikt att negativt påverka volymen  
  
 av presumtiva turister, liksom att gröna vintrar utanför  
  
 pisternas snötäcke kan komma att bli ett inslag under semesterveckan.  
  
 Klimataspekter anno 200720  
  
 En i stort sett optimistisk bild av den naturbaserade turismens  
  
 möjligheter att anpassa sig till ett förändrat klimat kännetecknade  
  
 de intressenter från turistnäringen som deltog på en av miljödepartementet  
  
 och ETOUR workshop i Östersund den 16 april  
  
 2007. Inställningen och förhållningssättet till snöberoende aktiviteter,  
  
 inklusive alpin skidturism, var dock mer frågande och negativ  
  
 för tidsperioden efter 2050. Intresset från näringens sida var framför  
  
 allt inriktat mot anpassningsåtgärder och möjligheter som  
  
 framträder på kort sikt. Hotbilden på längre sikt tonades ned,  
  
 liksom behovet av mitigationåtgärder. Samtliga arbetsgrupper  
  
 (alpin vinterturism, sommarturism och annan vinterturism) delade  
  
 uppfattningen att en förändring av klimatet samverkar med andra  
  
 faktorer och att det kräver insatser från näringens sida både i  
  
 marknads- och i producentledet för att konkurrenskraften ska  
  
 kunna bevaras eller stärkas. Av centralt intresse För att näringen  
  
 ska kunna anpassa sig till och agera på signaler från marknaden  
  
 framhölls behovet av ökad kunskap och forskning om reseströmmar,  
  
 preferensförändringar och marknadsföring.  
  
 Frånsett behovet av ett mer diversifierat utbud av produkter och  
  
 ökade kunskaper om management var de frågor som diskuterades  
  
 med anknytning till producentledet mer gruppspecifika. Inom  
  
 gruppen alpin skidturism diskuterades framför allt tekniska frågor  
  
 20Avsnittet baseras på en diskussion mellan näringens intressenter i samband med en  
  
 workshop om turism och klimat arrangerad av miljödepartementet och ETOUR i Östersund  
  
 2007-04-16. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 19  
  
 kopplade till effektivare och rationellare lösningar för att tillverka  
  
 snö samt energipriser, förnyelsebara energikällor och möjligheten  
  
 att locka europeiska skidturister till Sverige. Även året-runt-turism  
  
 diskuterades, liksom behovet av sommaraktiviteter med en kritisk  
  
 massa (volymmässigt) som ger produkten förutsättningar att fylla  
  
 rollen som komplementär samhällsbärande produkt till alpin  
  
 skidåkning. Andra frågor som uppmärksammades var att näringen  
  
 saknar möjlighet att likt andra areella näringar erhålla statligt  
  
 ekonomiskt stöd när kritiska väderförhållanden hotar branschens  
  
 lönsamhet. Mot denna bakgrund restes krav om att ett turismkonto  
  
 bör införas i enlighet med existerande skogskonton och  
  
 ersättningar till jordbruket och rennäringen. Krav restes även om  
  
 att turism måste jämställas med andra näringar avseende skatten på  
  
 energi, och vidare uppmärksammades att de ortsspecifika skillnaderna  
  
 mellan olika destinationer är stora. Det kräver enligt gruppen  
  
 att de strategier som används för att hantera klimatförändringen  
  
 måste vara lokalt förankrade och baserade på kunskap om bl.a.  
  
 resemönster, energisparande, produktutveckling och alternativa  
  
 energi- och driftsformer, t. ex. produktion av vindkraft i kooperativ  
  
 regi.  
  
 Inom gruppen sommarturism konstaterades att algblomning  
  
 leder till förändrade resemönster och att vikten av relevant  
  
 information i relation media är av central betydelse, eftersom dess  
  
 rapportering i hög utsträckning bedöms påverka det kortväga  
  
 resandet. Andra effekter som nämns är att destinationernas attraktionskraft  
  
 sannolikt ökar med ett varmare klimat, liksom att fler  
  
 turister ökar anspråken på mark- och vattenresurser samt skapar  
  
 flaskhalsproblem avseende t.ex. logi och transporter. Ytterligare  
  
 problem som uppmärksammas är att en höjning av havsnivån  
  
 sannolikt kommer att lägga delar av existerande stränder under  
  
 vatten och tillsammans med en ökad frekvens av kritiska vädersituationer  
  
 ökar risken för stranderosion. Även institutionella  
  
 förändringar avseende sommarlovens och semesterperiodernas  
  
 förläggningen diskuterades kopplad till säsongsproblematiken,  
  
 liksom åtgärder för en mer miljövänlig expansion av turismen  
  
 (närproducerad mat, kollektiva trafiklösningar och utsläppsrätter).  
  
 Ökade kunskaper kopplat till management framhålls vidare som  
  
 centralt för att hantera framtida utmaningar och öka branschens  
  
 exportmognad.  
  
 Gruppen annan vinterturism och friluftsliv i fjällvärlden framhöll  
  
 att effekterna av ett förändrat klimat i ett kortsiktigt perspektiv 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 framstår som mindre viktiga jämfört med en effektiv marknadsföring,  
  
 nischning och produktutveckling, liksom förekomsten av  
  
 kringaktiviteter och en hög miljöprofil. I ett längre tidsperspektiv  
  
 är dock bedömningen att en strukturell förskjutning av verksamheten  
  
 mot norra lappland är mer eller mindre oundviklig om inte  
  
 uppvärmningen bromsas upp. I det korta tidsperspektivet fram till  
  
 2050 bedöms längdskidåkningen minska bl.a. till följd av att ett  
  
 sammanhängande snötäcke kommer att bli allt mer sällsynt i  
  
 landets södra och mer befolkningstäta områden. Ett varmare klimat  
  
 leder även till att tillgängligheten till kalfjället försämras och att  
  
 dessa områden successivt krymper. Detta tillsammans med att  
  
 vintersäsongen blir allt kortare innebär enligt gruppen att kraven på  
  
 restriktioner mot skoteråkning sannolikt kommer att öka, liksom  
  
 trycket på näringen att utveckla specifika barmarksaktiviteter. För  
  
 att hantera dessa förändringar som bedöms påverka turisternas  
  
 preferenser krävs ökade kunskaper om management inom  
  
 näringen. Gruppen framhåller även att insikten om de problem och  
  
 utmaningar som ett förändrat klimat medför har en undanskymd  
  
 plats på agendan och att dessa problem behöver uppmärksammas  
  
 och kartläggas.  
  
 En slutsats av workshopen är att det råder en brist på konsekvensanalyser,  
  
 planerade och vidtagna åtgärder, anpassningsbehov  
  
 och sårbarhetsanalyser avseende klimatförändringens effekter på  
  
 naturbaserad turism.  
  
 Svensk vinterturism i ett 100-årigt perspektiv  
  
 Beräkningar utförda av SMHI och som presenteras i tabell 3 nedan  
  
 visar att snötäcket i fjällkedjan under ett normalår, mätt i antalet  
  
 dygn, kan komma att minska från 68 månader (196190) till 36  
  
 månader (20712100).21 I södra norrland bedöms snötäcket minska  
  
 från 4 månader till 1 månad. Scenariot visar även att det maximala  
  
 snödjupet i fjällkedjan under ett normalår minskar från 80130 cm  
  
 (196190) till 2080 cm (20712100). För de sydligt belägna  
  
 skidområdena utanför fjälltrakterna innebär det att snödjupet  
  
 (201140) under ett normalår är mindre än 10 cm under mer än  
  
 hälften av det totala antalet dagar med snötäcke (6090 dagar). I  
  
 detta sammanhang bör nämnas att minimigränsen för längdskidåkning  
  
 uppskattas till 10 cm och för alpin skidåkning till 30 cm.  
  
 21 Beräkningarna är baserade på klimatscenario A2 (modell ECHAM). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 21  
  
 Ytterligare att minimimått med relevans för alpin skidåkning är den  
  
 så kallade 100-dagarsregeln, som utgör ett riktmärke för det antal  
  
 dagar som bedöms nödvändiga för att bedriva en kommersiell  
  
 lönsam verksamhet.  
  
 Medeltemperaturen (20112440) för fjällområdet beräknas under  
  
 ett normalår öka med 23 grader under vintermånaderna november-mars,  
  
 vilket för Dalafjällen innebär att den närmar sig 0 grader.  
  
 Under följande period (20412070) bedöms den i november ligga  
  
 något över noll för att i december vara några minusgrader, d v s  
  
 under ett varmt år överstiger temperaturen 0 grader. Detta scenario  
  
 gäller inte bara för Dalafjällen utan hela fjällkedjan med undantag  
  
 för de högsta topparna i södra fjällen och norra lappland. I slutet av  
  
 århundradet uppgår medeltemperaturen för januari och februari till  
  
 mellan -2 och – 5 grader. Ett varmt år överstiger den 0 grader vid  
  
 samtliga mätstationer i fjällvärlden med undantag för Riksgränsen  
  
 och Åreskutan. Vid denna tidpunkt beräknas medeltemperaturen  
  
 för december-februari uppgå till mellan 0 till +5 grader i Dalarna  
  
 och Gävleborg. Klimatförändringen medför också att antalet dagar  
  
 med bärkraftiga isar (15 cm) mer än halveras i södra och mellersta  
  
 norrland, vilket för Siljan och Storsjön innebär det en minskning  
  
 från 100120 (196190) till 3050 (20712100). Ytterligare en  
  
 effekt av ett varmare klimat är att antalet dagar med en nattemperatur  
  
  -1 och dagstemperatur  +1 ökar, vilket innebär att antalet  
  
 slaksdagar för t.ex. södra norrland ökar från 1521 (196990) till  
  
 2730 (2041/70). 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 Tabell 3 Antalet dagar med snötäcke och dagar med snötäcke understigande  
  
 10 cm  
  
 Snötäcke antal dygn (S) och därav dygn 010 cm (AD)  
  
 1961/90 2011/40 2041/70 2071/00  
  
 S D S D S D S  
  
 Kungsberget 125 30/45 80 30/45 60 30/45 30  
  
 Romme 150 30/45 105 30/45 85 30/45 55  
  
 Branäs 175 15/30 140 30/45 120 30/45 80  
  
 Sälen 175 15/30 140 15/30 130 15/30 80  
  
 Idre 175 15/30 150 15/30 130 15/30 80  
  
 Mora 150 15/30 105 15/30 90 30/45 55  
  
 Funäsdalen 200 15/30 175 15/30 155 15/30 105  
  
 Klövsjö 175 15/30 145 15/30 130 15/30 80  
  
 Sveg 150 15/30 115 15/30 105 15/30 55  
  
 Åre 175 15/30 140 30/45 120 30/45 80  
  
 Östersund 150 15/30 115 30/45 105 30/45 55  
  
 Stephens 200 15/30 175 30/45 155 30/45 115  
  
 Vilhelmina 175 15/30 150 30/45 140 15/30 100  
  
 Saxnäs 200 15/30 175 15/30 165 15/30 125  
  
 Hemavan 225 15/30 200 15/30 190 15/30 160  
  
 Arvidsjaur 200 15/30 175 15/30 165 15/30 135  
  
 Katterjååk 225 0/15 210 0/15 200 15/30 180  
  
 Gällivare 200 15/30 185 15/30 175 15/30 155  
  
 Källa: SMHI (2006).  
  
 Anm: Scenario A 2 (Echam). Utgångspunkt för respektive orts värde är kartmaterial från SMHI. Det innebär att  
  
 medelvärdena för ett normalår under de fyra perioderna avser större områden än vad de angivna orterna  
  
 representerar, vilket innebär att antalet dagar med snötäcke bör ses som en indikator på den förändring som  
  
 förväntas ske under 100-årsperioden som helhet.  
  
 De prognostiserade klimatförändringarna (201140) framträder  
  
 inte med en sådan styrka att de egen hand och på ett avgörande sätt  
  
 har potential att förändra den rådande strukturen inom svensk alpin  
  
 vinterturism. De anpassningsåtgärder som idag 2007 genomförs för  
  
 att hantera naturliga klimatvariationer framstår i detta perspektiv  
  
 som tillräckliga för att i stort trygga status que. Ur klimatologisk  
  
 synpunkt framträder situationen allvarligast för de sydliga skidområdena  
  
 utanför fjällkedjan. Antalet dagar med snötäcke kan i  
  
 dessa områden i slutet av perioden komma att tangera eller underskrida  
  
 100-dagarsregeln under ett normalår. Ökningen av antalet 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 23  
  
 gröna vintrar och stigande kostnader för att tillverka snö understryker  
  
 allvaret i situationen, liksom ett färre antal dygn som tillåter  
  
 produktion av snö.  
  
 Situationen för vinterturismen framstår dock betydligt mer  
  
 problematisk efter 2040. Inledningen på en strukturell förskjutning  
  
 av vinterturismen mot mer snösäkra områden framträder vid denna  
  
 tidpunkt som sannolik. Högsäsongsveckorna vid jul- och nyår samt  
  
 påsk kommer då i ökad utsträckning att vara gröna. I tätbefolkade  
  
 och viktiga turistgenererande regioner understiger snötäcket  
  
 (010 cm) under ett normalår en månad, d v s gröna jular  
  
 och avsaknad av snötäcke under varma år är normala företeelser.  
  
 Under den följande 30-perioden (20712100) förstärks denna  
  
 utveckling och vinterturism som volymprodukt framstår vid denna  
  
 tidpunkt med få undantag som en angelägenhet för norra Lappland.  
  
 Förutom i fjälltrakterna är ett sammanhängande snötäcke under  
  
 mer än en månad är något som förknippas med och norra och  
  
 mellersta norrlands inland, vilket dock inte förhindrar att snötäcket  
  
 i dessa områden endast under kortare perioder överstiger 10 cm.  
  
 Större sammanhängande kalfjällsområden är vidare något som  
  
 enbart återfinns i de norra lapplandsfjällen. I övriga delar av fjällkedjan  
  
 har trädgränsen förflyttats så att endast de högsta belägna  
  
 fjälltopparna kvarstår som kalfjällsområden.22  
  
 Sammanfattning och diskussion  
  
 En ökning av temperaturen med upp till fyra grader inom en  
  
 hundraårsperiod innebär att förutsättningarna för Sverige som  
  
 turistland successivt förändras och att nationen kommer att bli ett  
  
 annorlunda turistland. I ett internationellt perspektiv framstår den  
  
 globala uppvärmningens risker och utmaningar som mindre allvarliga  
  
 för svensk turism under denna period. En direkt och hotfull  
  
 effekt av ett varmare klimat är att förutsättningarna för vinterturism  
  
 i södra och mellersta norrland radikalt försämras efter 2050.  
  
 Olika anpassningsåtgärder och det faktum att klimatförändrings  
  
 negativa effekter är större i alpländerna ger dock i ett kort  
  
 perspektiv möjligheter för svensk alpin turism att trots kortare  
  
 säsonger öka volymen gäster genom att attrahera nya europeiska  
  
 kundgrupper. Även svensk sommarturism kan komma att gynnas  
  
 av ett varmare klimat genom att de problem detta skapar sannolikt  
  
 22 Naturvårdsverket. En varmare värld (Monitor 18). 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 leder till allvarliga problem i södra Europa. Om så blir fallet  
  
 kommer turistflödet till Medelhavet att minska under de varmaste  
  
 sommarmånaderna till förmån för Östersjöområdet. Förutom att  
  
 ett förändrat klimat förväntas innebära fler utländska turister, fler  
  
 högsommardagar och en förlängning av säsongen stärks sannolikt  
  
 även de komparativa klimatologiska fördelarna för väst- och  
  
 östkusten jämfört med övriga Sverige (temperatur och nederbörd).  
  
 Internationella studier visar att turistnäringens intressenter  
  
 (stakeholders) inte har agerat med den kraft och öppenhet som en  
  
 förändring av klimatet motiverar. Risken ökar därmed att turistnäringen  
  
 överskattar klimatförändringens negativa effekter och att  
  
 dess aktörer inte relaterar sin verksamhet till det turistiska systemet.  
  
 Det motverkar i sin tur möjligheten att öka insikten om  
  
 klimatfaktorns och övriga drivkrafters påverkan på produkt  
  
 (utbud) och reseströmmar (efterfrågan). Den slutsats som kan  
  
 dras av dessa studier är att näringens intressenter i ökad utsträckning  
  
 behöver bli medvetna om dels de effekter, hot, möjligheter  
  
 som ett förändrat klimat medför, dels de krav på handling som i ett  
  
 vidare perspektiv krävs för att trygga näringens konkurrens och  
  
 utvecklingskraft. Dessa nya insikter framstår som nödvändiga för  
  
 att relevanta och framgångsrika management- och anpassningsstrategier  
  
 ska kunna etableras. Mot bakgrund av resultatet från de få  
  
 svenska studier som gjorts och den workshop som refererats ovan  
  
 framstår dessa iakttagelser relevanta också för svenska förhållanden.  
  
 Förändringar i klimatet samspelar vidare med gradvisa förändringar  
  
 av människors preferenser, som till viss del är generationsbundna,  
  
 och med socioekonomiska variabler. Dessa kan både  
  
 förstärka och motverka effekterna av en klimatförändring. Det  
  
 innebär att valet adaptationsstrategier bör beakta dessa faktorer  
  
 samt marknads- och konkurrensvillkor och institutionella regelverk  
  
 på olika nivåer. Enskilda företag och turistorganisationer kommer  
  
 alltså att ställas inför betydande utmaningar, liksom det politiska  
  
 systemet. Sistnämnda mot bakgrund av att ett förändrat klimat  
  
 både kan förstärka strukturella förändringsprocesser och vara en  
  
 katalysator för desamma. Politiken har därmed att både hantera  
  
 utvecklingsförlopp där marknadsmekanismerna på ett naturligt sätt  
  
 omvandlar turistnäringens struktur och sådana förlopp där turistområden  
  
 genom klimatförändringen utan egen förskyllan hamnar  
  
 på förlorarnas sida. Att skapa regelverk som garanterar likartade  
  
 marknadsvillkor för turistnäringens aktörer har alltså att harmoni 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 25  
  
 seras med kompensatoriska åtgärder för de merkostnader som  
  
 följer av ett förändrat klimat, så till vida att politiken inte överlåter  
  
 denna fråga till marknadskrafterna.  
  
 För att framgångsrikt hantera klimatfrågan krävs strategier som  
  
 både omfattar inslag av anpassningsåtgärder (adaptation) och åtgärder  
  
 som motverkar utsläpp av växthusgaser (mitigation). Förstnämnda  
  
 åtgärder fokuserar snarare mot symtom än orsaker och de  
  
 baseras till stor del på kortsiktiga lönsamhetskrav och existerande  
  
 produktions- och konsumtionsmönster (business as usual).  
  
 Mitigationåtgärder omfattar även icke strikt ekonomiska värden  
  
 och kännetecknas av ett mer långsiktigt perspektiv. Vanligtvis  
  
 kopplas sistnämnda åtgärder samman med övergripande nationella  
  
 och internationella beslut om begränsningar av utsläpp av  
  
 växthusgaser, d v s transport- och energifrågor. Amerikanska studier  
  
 inom turismens område visar att drygt nio tiondelar av  
  
 koldioxidutsläppen kan hänföras till transporter (76,5 %) och  
  
 boende (15 %).23  
  
 Aktuell forskning visare att en framgångsrik anpassning till ett  
  
 förändrat klimat kräver ökad kunskap och nya redskap baserade på  
  
 lokala erfarenheter och information klimatförändringens  
  
 förväntade effekter.24 Mot bakgrund av att det turistiska produktionssystemet  
  
 är ett öppet system bestående av många olika aktörer  
  
 och verksamheter framstår lokala förankring som mycket viktigt.  
  
 Aktörerna företräder inte bara olika intressen utan även olika  
  
 värdesystem, vilket kan skapa spänningar och konflikter när  
  
 klimatförändringens effekter ska mötas med konkreta åtgärder.  
  
 Behovet av lokal förankring understryks även av att turistdestinationer  
  
 vanligtvis skiljer sig åt på en rad områden, t.ex.  
  
 geografiskt, klimatologiskt och ekonomiskt. En ökad medvetenhet  
  
 om den globala uppvärmningens negativa effekter innebär sannolikt  
  
 att resenärer i högre utsträckning kommer att välja destinationer  
  
 som bedriver både ett aktivt anpassningsarbete och mitigationarbete.  
  
 Nya transport- och energilösningar och förändrade  
  
 politiska spelregler kommer att påverka reseströmmarna och kan  
  
 vidare komma att främja närturism på bekostnad av mer långväga  
  
 resmål.  
  
 Aktiviteter som uteslutande är beroende av natursnö kommer i  
  
 ett tidigare stadium än de alpina turistdestinationerna att drabbas  
  
 23 Ghislain, D., and Ceron, J-P. (2006) Resterande drygt åtta procent fördelas på aktiviteter 5  
  
 %, shopping 1 % och övrigt 2,5 %.  
  
 24 Cummings och Roth (2006). 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 av klimatförändringens negativa effekter. Det framstår sannolikt att  
  
 skidområden belägna utanför fjällkedjan i södra norrland kommer  
  
 att ställas inför betydande problem under perioden 20202040,  
  
 liksom att problemen under följande period fördjupas och sprids  
  
 till att även omfatta de södra fjälltrakterna. Fortsätter uppvärmningen  
  
 i enlighet med A 2 scenariot är en strukturell förändring av  
  
 svensk vinterturism ett faktum i slutet av 2100-talet. Snösäkra  
  
 skidområden framstår då med få undantag som en angelägenhet för  
  
 norra lappland.  
  
 Förutom att antalet dagar med snötäcke blir färre så minskar  
  
 även snödjupet och antalet dagar med bärkraftiga isar. Inledningsvis  
  
 fram till mitten av århundradet kommer det största hotet mot  
  
 vinterturismen att gälla aktiviteter som snöskoteråkning, längdskidåkning  
  
 och pimpling under högsäsongsveckorna kring jul- och  
  
 nyår samt under påsk när den infaller sent. Varma år hotas även  
  
 alpina skiddestinationer i södra norrland eftersom möjligheterna att  
  
 tillverka snö då är starkt begränsade. Under sommarsäsongen kommer  
  
 vidare fjällvandrare, fiskare och andra utövare av friluftsaktiviteter  
  
 fjällkedjan att möta allt blötare somrar och i takt med att  
  
 trädgränsen flyttas uppåt även allt färre kalfjällsmiljöer. Även  
  
 faunan och växtlighet kommer att förändras, liksom fiskebestånd  
  
 och djurliv. Studier som belyser vinterturismen och den problematik  
  
 som följer med ett förändrat klimat understryker bl.a.  
  
 följande:  
  
  en minskad tillgång till snö leder totalt sett till färre utövare av  
  
 vintersportaktiviteter. Det förhindrar dock inte att vissa turistorter  
  
 och regioner med bättre klimatologiska förutsättningar än  
  
 andra framgångsrikt kan anpassa sig till denna förändring. På  
  
 längre sikt måste dock frågan ställas hur efterfrågan och de  
  
 kommersiella intressena reagerar på avsaknaden av ett naturligt  
  
 snötäcke i mer tätbefolkade områden och att alpländernas 600  
  
 snösäkra skidområden reduceras med 30 % och 70 % vid en  
  
 ökning av temperaturen med 2 grader respektive 4 grader.  
  
  aktiviteter som är beroende av natursnö bedöms ha sämre  
  
 förutsättningar att möta klimatförändringens utmaningar.  
  
 Kombinationen av kortare skidsäsonger och ökade kostnaderna  
  
 för att tillverka snö utgör på kort sikt det största hotet mot de  
  
 alpina skidområdena. Även avsaknaden av managementstrategier  
  
 med en god förmåga att anpassa sig till och aktivt agerar  
  
 på effekterna av ett förändrat klimat utgör ett betydande hot 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 27  
  
 mot destinationernas konkurrens- och utvecklingskraft. I detta  
  
 sammanhang kan framhållas att studier visar att graden av  
  
 flexibilitet och anpassningsförmåga är högst bland turister och  
  
 lägst bland producenter medan reseoperatörer intar en  
  
 mellanposition.  
  
  olika tekniska anpassningsåtgärder (schaktning, avverkning,  
  
 nya pister i norrläge och på högre höjder och tillverkning av  
  
 snö) begränsas av att åtgärderna kan förfula landskapet, öka  
  
 risken för erosion och minska biodiversiteten. Även gästernas  
  
 preferenser och bevararintressen innebär restriktioner, liksom  
  
 kostnader, väderlek och lavinrisker.  
  
  beteendemässiga anpassningsåtgärder (säsongsanpassning,  
  
 finansiella instrument, marknadsföring, samarbeten, diversifiering,  
  
 året runt turism och avveckling) begränsas även de av t.ex.  
  
 preferenser, kostnader, spänningar och konflikter mellan olika  
  
 intressenter.  
  
 En förkortad vintersäsong kommer sannolikt att dels öka kapitalintensiteten  
  
 i destinationsprodukten för att anpassa denna till ett  
  
 allt varmare klimat, dels öka skärpa avkastningskraven per  
  
 tidsenhet för att säkra lönsamheten. Ökas priserna för att kompensera  
  
 de successivt stigande anpassningskostnaderna riskerar dock  
  
 efterfrågan att falla. Reduceras priset för att öka volymerna minskar  
  
 möjligheterna att finansiera de investeringar som krävs till följd av  
  
 ett varmare klimat. Med allt kortare vintersäsonger och osäkrare  
  
 väder- och snöförhållanden skärps vidare säsongsproblematiken  
  
 och behovet av komplementär barmarksprodukt respektive en mer  
  
 diversifierad vinterprodukt. Frågan kan även ställas om en  
  
 förlängning av sommarsäsongen ekonomiskt uppväger förlusten av  
  
 en förkortad vintersäsong? Studier som gjorts indikerar att så inte  
  
 är fallet, vilket understryker att en långsiktig hållbar lösning för  
  
 vinterturismen även kräver åtgärder av typen mitigation.  
  
 Kunskapsbildnings roll för framväxten av ett proaktivt och  
  
 flexibelt förhållningssätt till klimatförändringens utmaningar framstår  
  
 som en mycket viktig fråga för turistnäringen. Mottot  
  
 kortsiktiga möjligheter och långsiktiga hot kan grovt sägas  
  
 sammanfatta den utmaning som intressenterna inom svensk  
  
 turistnäring har att möta med ett förändrat klimat. Det kan även  
  
 användas för att poängtera skillnaderna mellan den agenda som  
  
 kännetecknar turistnäringens, politikens och forskningens intres 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 sen. Kortsiktiga möjligheter och anpassningsåtgärder inom ramen  
  
 för business as usual tycks känneteckna näringens förhållningssätt 
  
 . Åtgärder inom ramen för ett långsiktigt hållbart samhälle i  
  
 syfte att reducera utsläppen av växthusgaser (mitigation) framstår  
  
 som ett bärande element inom politikens område. Forskningssamhället  
  
 å sin sida kännetecknas av ambition att förmedla kunskap  
  
 och förståelse om de utmaningar och målkonflikter som följer av  
  
 att både kortsiktiga anpassningsåtgärder och långsiktiga mitigationåtgärder  
  
 krävs för att hantera klimatförändringen  
  
 Att kunna förstå konsekvenserna av en fortsatt global uppvärmning  
  
 och vidta åtgärder för framgångsrikt kunna hantera klimatfrågan  
  
 och att säkra turistnäringens konkurrenskraft och utvecklingskraft  
  
 utgör en av de viktigaste, mest komplexa och utmanande  
  
 frågor som turistnäringens intressenter har att hantera. Studier  
  
 visar att avsaknaden av systematiserad kunskap om hur existerande  
  
 anpassningsstrategiers förmår att hantera extrema säsonger är stor,  
  
 liksom om samspelet mellan klimat och andra sociala, ekonomiska  
  
 och miljömässiga faktorer. Detsamma gäller kunskapen om hur  
  
 sårbara olika utomhusaktiviteter är för ett förändrat klimat. Det  
  
 turistiska systemet som referensram för att studera klimatförändring  
  
 och turism kopplat till turistdestinationen som lokalsamhälle  
  
 öppnar vidare möjligheter att i det lilla se det stora. Det  
  
 globala, nationella och regionala fenomenet turism är ett resultat av  
  
 en interaktion mellan existerande naturresurser och en rad andra  
  
 samverkande faktorer; klimatologiska, tekniska, ekonomiska,  
  
 sociala, kulturella och psykologiska. Turismens beroende av specifika  
  
 reseanledningar ger vidare på destinationsnivå goda möjligheter  
  
 att studera generella fenomen som konsumentbeteende  
  
 kopplat till miljöförändring, d v s att i det lilla se det stora.  
  
 Enigheten i forskarvärlden är också stor om behovet av att denna  
  
 kunskap förankras lokalt och relateras till kommersiell bärkraft för  
  
 att turistnäringens konkurrens- och utvecklingskraft ska kunna  
  
 optimeras. Att nå och sprida kunskap och omsätta denna till  
  
 handling kräver en samverkan och ett samspel mellan turismens  
  
 olika intressenter utifrån konkreta frågeställningar som förenar  
  
 dessa stakeholder. Lokalt förankrade frågor som förefaller ha en  
  
 sådan inneboende potential är bl.a. följande  
  
  Hur värderar turister behovet av åtgärder som anpassar utbudet  
  
 till förändringar i klimatet (adaption) respektive sådana som 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 29  
  
 minskar behovet av anpassning (mitigation)? Påverkar värderingarna  
  
 valet av resmål?  
  
  I vilken utsträckning sker anpassningsåtgärder för att öka destinationers  
  
 attraktionskraft? Kräver dessa åtgärder nya tekniska,  
  
 finansiella och organisatoriska lösningar, d v s produktutveckling,  
  
 nya strategier för management, nya energilösningar och  
  
 driftsformer. Om så är fallet vilka hinder existerar för att  
  
 genomföra effektiva anpassningsåtgärder (adaptation) och i  
  
 vilken utsträckning kan åtgärder för att minska den globala  
  
 uppvärmningen (mitigation) stärka destinationers konkurrenskraft  
  
 på kort sikt?  
  
  I vilken utsträckning skapar klimatförändringen förändrade  
  
 villkor för turistnäringen på årsbasis, t ex avseende säsongsmönster  
  
 och turisters val av resmål?  
  
  Vilka spänningar, konflikter och dilemman uppstår inom en  
  
 turistdestination som lokalsamhälle när effekterna av klimatförändring  
  
 ska mötas med konkret handling och hur ska de hanteras  
  
 för att främja destinationens konkurrens- och utvecklingskraft? 
  
 Bilaga B 28 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 Referenser  
  
 Agrawala, S., ed. (2007). Climate Change in the European Alps.  
  
 Adapting Wintertourism and Natural Hazards Management.  
  
 ISBN 92-64-03168-5. OECD Publishing.  
  
 Amelung, B and D. Viner (2006), Lee: Exploring  
  
 the Future with the Tourism Climate. Journal of  
  
 Sustainable Tourism Vol 4:376398  
  
 Amelung, B., Duncan. S. and D. Viner (2007), Implications of  
  
 Global Change for Tourism Flowes and Seasonality. Journel of  
  
 Travel Research., Vol. 45. Feb 2007, 285296. Sage Publications  
  
 Becken, S. och M. Patterson (2006), Measuring National Carbon  
  
 Dioxide Emissions from Tourism as a Key Step Towwards  
  
 Achieving Sustainable Tourism. Journal of Sustainable Tourism.  
  
 Vol. 4:323-338.  
  
 Edberg, O. (2006). An assessment of the impacts of climate change  
  
 upon the winter tourism industry in Åre, Sweden. Thesis present  
  
 in part-fulfillment of the degree of Master of Science NR7 7TJ.  
  
 School of Environmental Science University of East WhiteUniversity Plain. Norwich.  
  
 Dewar, K. (2006), Everyone Talks About the Weather i  
  
 Gössling, S and C. M. Hall (Ed), Tourism  Global Environmental  
  
 Change. Ecological, social, economic and political interrelationships 
  
 . Moran. New York.  
  
 Ghislain, D. och Delacruz, J-P. (2006). Tourism and Climate  
  
 Cahange: Proposals for a Research Agenda. Journal of Sustainable  
  
 Tourism. Vol.4:339410.  
  
 Gössling, S and C. M. Hall (2006). Tourism  Global Environmental  
  
 Change. Ecological, social, economic and political interrelationships.  
  
 Moran. New York  
  
 Mccarthy, Jones och Ruiz. (2005). Tourism, Recreation and  
  
 Climate Change. Aspects of Tourism 22. Channel Vive Publications.  
  
 Clevdon.  
  
 Davidson, Clark och Hernandez (2007). Climate Cange and Tourism –  
  
 Scenarios for the Bernese Oberland in 2030. Paper presenterat på  
  
 TCR seminarium i Bolzano 30.3.-1.4.07. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 28  
  
 31  
  
 Morrow, Robbins, Curry, B and G. McBoyle (2006), Climate, Tourism   
  
 Recreation. Faculty of Environmental Studies. University of  
  
 Dixon. Canada.  
  
 Viner, D. (2006). Tourism and its Interactions with Climate  
  
 Change. Journal of Sustainable Tourism. Vol. 4:317322.  
  
 Report Expert Meeting on AM-SD 16-18 February 2005, Reunion  
  
 Island.  
  
 Rummukainen, M., Rodriguez, Anderson, Ramirez, Burns och Green, E.  
  
 (2005). Anpassning till klimatförändringar. Kartläggning av arbetet  
  
 med sårbarhetsanalyser, anpassningsbehov och anpassningsåtgärder  
  
 i Sverige till framtida klimatförändring. SMHI Repports  
  
 Meterology and Climatology No.106. Norrköping.  
  
 Larsen, A. (2006). White Climate Change Compromise the  
  
 Sustainability of Mediterranean Tourism?. Journal of Sustainable  
  
 Tourism 2006. Vol. 4:367375.  
  
 Morrow, Robbins och Curry, B (2006). Climate Change  Seasonality in  
  
 Canadian Outdoor Recreation and Tourism. Dixon, ON:  
  
 University of Waterloo, Department of Geography.  
  
 Sievänen, T., Tervo, K., Neuvonen, M., Dudley, E., Saarinen, J. och  
  
 Peltonen, A.(2005). Nature-based tourism, outdoor recreation  
  
 and adaptation to climate Change. FINADAPT WP 11, Finnish  
  
 Environment Institute Mimeographs 314, Helsinki, 46pp. 
  
 Bilaga B 29  
  
 Öland – Turism, algblomning och  
  
 klimatförändring  
  
 En fallstudie av 3 klimatscenariers ekonomiska  
  
 effekter på turismen till Öland på 2020-talet  
  
 Resurs AB  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 maj 2007 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 7  
  
 Förord .................................................................................................. 9  
  
 1 Inledning................................................................... 10  
  
 1.1 Uppdraget................................................................................. 10  
  
 1.2 Syfte .......................................................................................... 11  
  
 1.3 Förutsättningar och antaganden ............................................. 11  
  
 1.3.1 Klimatmodeller ............................................................. 11  
  
 1.3.2 Effekter av klimatscenarierna....................................... 11  
  
 1.4 Avgränsningar .......................................................................... 12  
  
 1.4.1 Scenarier för utveckling av klimat och  
  
 algblomning till 2020-talet ........................................... 13  
  
 2 Metoder och källor ..................................................... 13  
  
 2.1 Kvantitativa källor och metoder.............................................. 13  
  
 2.2 Kvalitativa källor och metoder – Fokusgrupper .................... 16  
  
 2.3 Rapporten ................................................................................. 16  
  
 3 Turismen på Öland nuläge och utveckling..................... 17  
  
 3.1 Antalet övernattningar ............................................................ 19  
  
 3.2 Kapacitetsutnyttjande.............................................................. 21  
  
 3.3 Turismens omsättning totalt och per boendeform................ 21  
  
 3.3.1 Camping ........................................................................ 24  
  
 3.3.2 Hotell  vandrarhem ................................................... 25  
  
 3.3.3 Boende i fritidshus, hos släkt och vänner ................... 25  
  
 3.3.4 Dagbesökare.................................................................. 25  
  
 3.4 Turistomsättning i olika branscher......................................... 26 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 3.5 Sysselsättning............................................................................28  
  
 3.6 Regional Handelsstatistik (SCB) ............................................28  
  
 3.7 Skatteintäkter ...........................................................................30  
  
 4 Genomförande............................................................31  
  
 5 Resultat.....................................................................31  
  
 5.1 Algblomning temperatur i luft och vatten i juli månad .........32  
  
 5.2 Algblomning och antal soldagar i juli månad .........................32  
  
 5.3 Algblomning och antal regndagar i juli månad.......................32  
  
 5.4 Algblomning och trafik till/från Öland över  
  
 Ölandsbron...............................................................................33  
  
 5.4.1 Vägverket jmf med algblomning ..................................33  
  
 5.5 Fokusgrupper ...........................................................................34  
  
 5.5.1 Sammanfattning ............................................................34  
  
 5.5.2 Semestervanor ...............................................................35  
  
 5.5.3 Orosmoment.................................................................36  
  
 5.5.4 Begreppet Normalsommar........................................36  
  
 5.5.5 Förändringar i väder och temperatur...........................37  
  
 5.5.6 Information och kännedom .........................................38  
  
 5.5.7 Algblomning..................................................................38  
  
 5.6 Scenario 1 – Normal sommar 2020-talet ................................39  
  
 5.7 Scenario 2 – Sommar med längre algblomning 2020-talet .....39  
  
 5.8 Scenario 3 – Varm sommar 2020-talet ....................................39  
  
 5.9 Ökad turism till Öland ............................................................40  
  
 6 Turismens utveckling i Europa till 2020-talet ................41  
  
 7 Ölandsturismens utveckling till 2020-talet....................43  
  
 7.1 Antalet övernattningar/besökare 1997–2025 .........................43  
  
 7.2 Turistomsättning 1997–2020-talet ..........................................46 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 5  
  
 7.3 Omsättning och sysselsättning – prognos för 2020-talet...... 46  
  
 7.4 Sammanfattning av Ölandsturismens utvecklingen till  
  
 2020-talet.................................................................................. 47  
  
 8 Turismen i Sverige 2005 – några nyckeltal ................... 48  
  
 8.1 Olika sätt att beräkna turismens ekonomiska effekter.......... 49  
  
 8.2 Turismens ekonomiska effekter i Sverige år 2005-2025 ........ 51  
  
 8.2.1 Scenario för utvecklingen av antalet gästnätter i  
  
 Sverige till år 2025......................................................... 52  
  
 8.2.2 Scenario för utvecklingen av total  
  
 turistomsättning i Sverige till år 2025.......................... 52  
  
 8.2.3 Utvecklingen av turistomsättningen i olika  
  
 branscher till år 2025 .................................................... 53  
  
 8.2.4 Turismens effekter på sysselsättningen i Sverige  
  
 till år 2025...................................................................... 53  
  
 8.3 Sommarturismen i Sverige år 2005.......................................... 54  
  
 8.3.1 Västra Götalands län..................................................... 56  
  
 8.3.2 Stockholms län.............................................................. 56  
  
 8.3.3 Skåne län........................................................................ 57  
  
 8.3.4 Kalmar län ..................................................................... 57  
  
 8.3.5 Hallands län................................................................... 58  
  
 8.3.6 Dalarnas län................................................................... 58  
  
 8.3.7 Värmlands län ............................................................... 58  
  
 8.3.8 Norrbottens län ............................................................ 59  
  
 8.3.9 Gotland.......................................................................... 59  
  
 8.3.10 Årefjällen....................................................................... 59  
  
 8.4 Camping i förändring .............................................................. 59  
  
 8.5 Vägen till framtiden börjar nu................................................. 60  
  
 Referenser.......................................................................................... 61  
  
 Övriga ej refererade källor ................................................................ 61  
  
 Definitioner ....................................................................................... 62 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 Bilaga 1 – Klimatmodeller, scenarier, förutsättningar och  
  
 avgränsningar ...................................................................64  
  
 Bilaga 2  Scenario 1 Normal sommar 2020-talet.. 66  
  
 Bilaga 3  Scenario 2 2020-talet sommar med längre  
  
 algblomning .....................................................................67  
  
 Bilaga 4  Scenario 3 Varm sommar 2020-talet ...............................68  
  
 Bilaga 5:1 Samlingstabell med statistiska underlag Öland  
  
 19901993 ........................................................................69  
  
 Bilaga 5:2 Samlingstabell med statistiska underlag Öland  
  
 19941996 ........................................................................70  
  
 Bilaga 5:3 Samlingstabell med statistiska underlag Öland  
  
 19972001 ........................................................................71  
  
 Bilaga 5:4 Samlingstabell med statistiska underlag Öland  
  
 20022006 ........................................................................72 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 7  
  
 Sammanfattning  
  
 Turismen är en av Ölands viktigaste näringar. Rese- och  
  
 turistindustrin på Öland omsatte mer än en miljard (1 026  
  
 miljoner) kronor och gav arbete åt nästan 1 000 personer (970  
  
 årssysselsatta) under år 2005.  
  
 Som en delrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 redovisar vi här en fallstudie om algblomningens tänkbara effekter  
  
 för Ölandsturismen. Studien visar också hur klimatförändringar  
  
 enligt 3 olika scenarier kan påverka utvecklingen av turismen på  
  
 Öland till 2020-talet.  
  
 Fallstudien består av en kvantitativ analys av statistik som  
  
 kombineras med en kvalitativ belysning i två fokusgrupper av  
  
 Ölandsresenärers attityder, åsikter, förväntningar och  
  
 föreställningar.  
  
 Vi har samkört och sammanställt uppgifter och statistik om  
  
 inkvartering, besöksantal och turism med rapporter om  
  
 algblomning från SMHI, samt väderdata om luft- och  
  
 vattentemperatur, antal soldagar etc.  
  
 SMHI har övervakat algsituationen via satellit i Östersjön  
  
 regelbundet sedan år 2002. Det statistiska underlaget är därför  
  
 begränsat. Satellitövervakning ger en förenklad bild utan detaljer  
  
 och fungerar inte när det är molnigt. Hela 46 % av perioden  
  
 rapporterades som ej mätbart på grund av moln.  
  
 Sommaren 2005 dominerades media av otaliga larmrapporter om  
  
 algblomning. Turistnäringen hävdade att Öland förlorade uppåt  
  
 200 miljoner kronor på grund av en felaktig mediabild.  
  
 År 2006 startade därför projektet Fröken Alg. Lokala algrapportörer  
  
 tar dagligen prover för att ge en riktig bild av algblomningen.  
  
 Fröken Alg är tillgänglig via hemsida, SMS och telefon.  
  
 Varken tillgänglig statistik eller fokusgrupperna ger något säkert  
  
 belägg för att algblomning ännu har haft några direkt hämmande  
  
 effekter på turismen till Öland. Den senaste TEM-rapporten visar  
  
 tvärtom en ökning av såväl övernattningar som turistintäkter  
  
 sommaren 2005 jämfört med år 2004.  
  
 Fokusgrupperna fick ta ställning till 3 olika klimatscenarier för  
  
 2020-talet. Endast scenario 3 ansågs ha någon signifikant påverkan  
  
 och effekt för deras resande. Detta scenario visar en dygnsmedeltemperatur  
  
 på 21oC, högsta eftermiddagstemperatur på 25oC, samt  
  
 en medeltemperatur i vattnet på 21oC grader i juli månad. Dessa  
  
 temperaturer uppmättes för övrigt redan i juli år 2006. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 Denna temperaturökning skulle för de allra flesta innebära att  
  
 man skulle öka sitt resande till Öland. Både antalet resor per  
  
 sommar samt antalet nätter per resa antogs öka.  
  
 Scenario 3 är grunden för vår prognos för utvecklingen av  
  
 Ölandsturismen till 2020-talet. Vi har utgått från UNWTO:s  
  
 prognos Tourism 2020 Vision för Europa, vilken har anpassats till  
  
 Ölands marknadsposition och förutsättningar.  
  
 Medeltemperaturen ökar. Säsongen blir längre. Ölands attraktionskraft  
  
 ökar också när klimatet i Medelhavsområdet blir alltför  
  
 hett och torrt sommarmånaderna. Antalet besök per år antas öka  
  
 såväl genom säsongsförlängning som att antalet övernattningar per  
  
 resa ökar.  
  
 Detta skulle kunna ge följande ekonomiska effekter för besöksnäringen  
  
 och Öland.  
  
  Antalet övernattningar ökar med omkring 60 % till nära 5,6 miljoner.  
  
  Den totala turistomsättningen ökar med nära 620 Mkr till över  
  
 1,6 Mdr.  
  
  Sysselsättningen ökar med över 57 % till totalt över 1 500 årssysselsatta.  
  
 Rapporten visar på stora utvecklingsmöjligheter för Ölands  
  
 besöksnäring, men vi behöver också få en tydligare bild av  
  
 algblomningens och klimatförändringens effekter på turismen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 9  
  
 Förord  
  
 Enligt en överenskommelse mellan Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 och Resurs AB i april 2007, skall Resurs AB ta fram  
  
 underlag för bedömningen av algblomningens nuvarande effekter  
  
 och klimatförändringars inverkan på turismen på Öland.  
  
 Rapporten inleds med en genomgång av tillgängligt statistiskt  
  
 underlag som relateras till turism, väder, algblomning och klimat.  
  
 Därefter redovisas kompletterande kvalitativa fokusgrupper.  
  
 Som avslutning presenterar vi resultatet, beräknar turismens  
  
 ekonomiska utveckling till 2020-talet, samt diskuterar och lämnar  
  
 en del frågeställningar. Vi gör också en kort beskrivning av  
  
 sommarturismen i Sverige år 2005.  
  
 Underlagsrapporten har finansierats av Klimat- och sårbarhetsutredningen.  
  
 Resurs AB har ställt alla statistiska uppgifter och  
  
 ekonomiska beräkningsmodeller i TDB (Rese-  Turistdatabasen)  
  
 och i TEM (Turismekonomisk Modell), till utredningens förfogande.  
  
 Rapportförfattare  
  
 Navarro  
  
 White 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 1 Inledning  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen ska kartlägga det svenska samhällets  
  
 sårbarhet för klimatförändringar, bedöma kostnader som  
  
 dessa kan ge upphov till samt hur samhället kan anpassas. Berörda  
  
 myndigheters beredskap och förebyggande arbete ska studeras.  
  
 Utredningen ska föreslå åtgärder som minskar samhällets sårbarhet  
  
 för såväl successiva klimatförändringar som enstaka extrema  
  
 väderhändelser. Ett slutbetänkande ska lämnas senast den 1 oktober  
  
 2007.  
  
 Utredningen utgår i sitt arbete från klimatscenarier från FN:s  
  
 klimatpanel, IPCC, samt de regionala klimatmodeller som har  
  
 tagits fram av SMHI:s forskningsenhet Rogers center. Utredningen  
  
 ska också se över forskningsbehoven.  
  
 1.1 Uppdraget  
  
 Som en del av arbetet, vill utredningen också undersöka effekterna  
  
 och konsekvenserna för den allt mer ökande och betydelsefulla  
  
 turismen. Detta görs i detta första skede i några fallstudier. En av  
  
 dessa fallstudier är denna. Den samlar fakta om och belyser algblomningens  
  
 tänkbara effekter på Ölands turistnäring. Fallstudien  
  
 ska också ge en bild av hur klimatförändringar kan påverka utvecklingen  
  
 av turismen på Öland med utgångspunkt från 3 olika  
  
 klimatscenarier till 2020-talet, som har tagits fram av Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen med underlag från bl.a. SMHI.  
  
 Vårt uppdrag är därför enbart att försöka uppskatta och bedöma  
  
 algblomningens och klimatförändringens effekter på Ölandsturismen.  
  
 Vi vill också ge en fingervisning om turismens utveckling i  
  
 Sveriges till 2020-talet, samt beskriva Sveriges främsta semesterområden  
  
 sommartid.  
  
 Resurs AB deltar vid ett seminarium om Turism och klimatförändring  
  
 den 16 april i Östersund.  
  
 Resurs AB sammanställer och presenterar en skriftlig underlagsrapport  
  
 i maj 2007. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 11  
  
 1.2 Syfte  
  
 Syftet med denna underlagsrapport är att se hur turismen på Öland  
  
 påverkas i scenarier med två olika faktorer, nämligen algblomningen  
  
 och klimatförändring med temperaturökning. Rapporten  
  
 ska även exemplifiera hur turismen i Sverige kan utvecklas till 2020talet.  
  
 1.3 Förutsättningar och antaganden  
  
 För att skapa scenarier för det framtida klimatet i en region krävs  
  
 resultat från en global klimatmodell och en regional tolkning av  
  
 dessa.  
  
 1.3.1 Klimatmodeller  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningens klimatscenarier för Öland  
  
 bygger på regionala klimatmodeller, framtagna av Rossby Centre  
  
 vid SMHI:s forskningsavdelning. Dessa har i sin tur utnyttjat två  
  
 globala klimatberäkningar, en från Max-Planck Institute for  
  
 Meteorology (MPI-M) i Tyskland och en från The Met Office  
  
 Hadley Centre i England.  
  
 För att ytterligare belysa osäkerheten i scenarierna har de  
  
 globala klimatmodellerna körts med två olika antaganden om hur  
  
 framtidens utsläpp av växthusgaser kommer att utvecklas. Dessa  
  
 scenarier har tolkats till regional skala med hjälp av regionala  
  
 klimatmodeller från Rossby Centre (RCAO- resp. RCA3). För  
  
 vidare studier av klimatmodellerna hänvisar vi till utredningen.  
  
 1.3.2 Effekter av klimatscenarierna  
  
 På längre sikt visar klimatscenarierna för Sverige en temperaturhöjning  
  
 på ca 2,5–4,5 grader för perioden 2071–2100 i jämförelse  
  
 med 1961–1990. Störst är temperaturhöjningen vintertid, där de  
  
 riktigt låga temperaturerna förväntas stiga mest. Nederbörden  
  
 beräknas öka framförallt på hösten, vintern och våren. Speciellt  
  
 mycket ökar nederbörden i norra Sverige samt i de västra delarna av  
  
 Svealand och Götaland. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 Påverkan av den globala uppvärmningen i Sverige, visar likheter  
  
 med vad som kan förväntas i övriga Norden, men skiljer sig  
  
 markant från övriga Europa. Speciellt i södra Europa kan stora  
  
 problem förväntas på grund av mycket höga sommartemperaturer,  
  
 samt minskad nederbörd som kan leda till vattenbrist.  
  
 Med ökad temperatur i Sydeuropa så kommer klimatet vid  
  
 Medelhavet sommartid att upplevas för torrt och varmt. Men  
  
 temperaturökningen i Nordeuropa, Östersjön och Öland innebär  
  
 snarast en förstärkning av attraktionskraften.  
  
 1.4 Avgränsningar  
  
 Vår rapport berör endast klimatförändring och algblomningens  
  
 ekonomiska effekter på Ölandsturismen enligt de följande tre  
  
 scenarier för 2020-talet som presenteras.  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningens har också scenarier till år  
  
 2050 och år 2080. Dessa har dock fokusgrupperna ansett alltför  
  
 avlägsna för att kunna bedömas utifrån nuvarande resenärers  
  
 referensramar. De flesta av deltagarna i fokusgrupperna sa sig inte  
  
 ens kunna föreställas sig så långt fram, när de själva inte längre var  
  
 vid liv. Fokus har således fallit på de 3 scenarier som sträcker sig till  
  
 2020-talet. Detta är en begränsning, i synnerhet när klimatförändringar  
  
 bör ses i ett längre perspektiv. Men utan fokusgruppsdeltagarnas  
  
 referenser, så blir en sådan prognos ett alltför stort  
  
 teoretiskt spekulerande.  
  
 Vi utreder inte och presenterar heller inga orsaker eller lösningar  
  
 på algblomnings- och klimatproblem. Vi behandlar också algblomning  
  
 och klimatförändringar endast enligt de förutsättningar som  
  
 ges i direktiven. Vi förutsätter också att eventuella negativa  
  
 miljöeffekter minimeras eller kan hanteras så att de inte hämmar  
  
 turismens utveckling.  
  
 När det gäller algblomningen så avgränsas studien till juli månad  
  
 under mätperioden. När vi däremot beskriver turismens ekonomiska  
  
 effekter, så gäller såväl nulägesbeskrivningen som prognosen  
  
 turismens ekonomiska effekter på årsbasis.  
  
 För utveckling i Sveriges andra betydande semesterområden  
  
 sommartid har vi enbart beräknat antal gästnätter och logiomsättning  
  
 för kommersiellt boende besökare. Det saknas relevanta  
  
 uppgifter om övriga kategorier. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 13  
  
 1.4.1 Scenarier för utveckling av klimat och algblomning till  
  
 2020-talet  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen har tagit fram tre olika scenarier  
  
 för algblomningen och klimatförändring för Öland till 2020-talet.  
  
 Det är endast dessa tre scenarier som kommer att behandlas i denna  
  
 rapport:  
  
 1. Normalsommar som nu med algblomning under 6 dagar i juli  
  
 2. Normalsommar som nu, men med tidigare och längre  
  
 algblomningen under 10 dagar i juli  
  
 3. Varm sommar med algblomning under 6 dagar i juli  
  
 Scenariernas klimatdata presenteras i bilagorna 2–4.  
  
 2 Metoder och källor  
  
 Fallstudien kombinerar en kvantitativ analys av statistik med en  
  
 kvalitativ belysning av Ölandsresenärers attityder, åsikter,  
  
 förväntningar och föreställningar  
  
 2.1 Kvantitativa källor och metoder  
  
 Resurs AB har samlat in och genomlyst tillgänglig statistiskt  
  
 material gällande fritidsresor till Öland under en 15 års period.  
  
 Följande tillgänglig statistik och information har genomlysts och  
  
 bearbetats:  
  
  Inkvarteringsstatistik  
  
  Omsättningsstatistik  
  
  Sysselsättningsstatistik  
  
  Campingstatistik  
  
  Rese- och TuristDataBasen  
  
  TEM-rapporter  
  
  SMHI  
  
  Solligan  
  
 Vi har samkört och sammanställt uppgifter/statistik om övernattningar,  
  
 besöksantal och turism med uppgifter om algblomning 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 från SMHI samt uppgifter om temperatur, vattentemp, antal  
  
 soldagar etc.  
  
 SMHI har mätt och rapporterat algblomning via satellit sedan år  
  
 2002.  
  
 Vi har intervjuat och samtalat med 2 fokusgrupper. Dessa  
  
 belyser hur allmänhetens uppfattning och förväntningar om väder,  
  
 algblomning och klimat påverkar turismen.  
  
 SCB inkvarteringsstatistik/Nutek  
  
 Statistiska Centralbyrån (SCB) tar, på uppdrag av Nutek, in inkvarteringsstatistik  
  
 för hotell, stugbyar och vandrarhem. Anläggningarna  
  
 rapporterar varje för varje natt antal sålda rum, antal  
  
 gäster, gästernas nationalitet, samt vilken målgrupp som gästerna  
  
 tillhör. Svarsfrekvensen från anläggningarna ligger på över 90 %.  
  
 De som inte svarar vägs i förhållande till likvärdiga anläggningar.  
  
 SCB Handelsstatistik  
  
 Omsättningsstatistik finns för varje bransch, t.ex. restauranger,  
  
 bensinstationer och hotell. I statistiken redovisas bland annat antal  
  
 företag, omsättning och sysselsättning. Resurs har statistik på detta  
  
 för alla branscher som påverkas av turismen och för alla kommuner  
  
 i Sverige, år för år de senaste 10 åren.  
  
 Rese- och TuristDataBasen, TDB®  
  
 Boende i privata fritidshus, hos släkt/vänner, vild camping och  
  
 andra boendeformer kommer från TDB, liksom även dagbesök  
  
 avseende resor över 10 mil.  
  
 TDB beräknar också besökarnas utlägg och utläggsmönster.  
  
 Observera att samtliga utlägg och omsättningstal redovisas  
  
 inklusive moms.  
  
 TDB startades i full skala 1989 av Sveriges Turistråd. Från 1999  
  
 drivs TDB av Resurs AB och är ett registrerat varumärke. TDB är  
  
 en marknadsundersökning där 24 000 svenskar (minst 2 000 per  
  
 månad) tillfrågas om sitt resande. Totalt finns data på 400 000 resor  
  
 i databasen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 15  
  
 TDB redovisar uppgifter för olika boendekategorier i svenska  
  
 län, vilket ger en bra regional statistik för de flesta länen. I TDB  
  
 finns uppgifter på svenskarnas resor, övernattningar, boendeformer  
  
 vid övernattningar, vad de spenderar och på vad, hur de reser, m.m.  
  
 TuristEkonomisk Modell, TEM®  
  
 Samtliga uppgifter från statistik och TDB databehandlas i ett dataprogram,  
  
 TEM, speciellt anpassat för ändamålet att mäta turismens  
  
 ekonomiska effekter. TEM introducerades av Turistrådet 1988 och  
  
 ägs numera som ett registrerat varumärke av Resurs AB.  
  
 Campingstatistik  
  
 Sveriges Campingvärdars Riksförbund för, på uppdrag av Nutek,  
  
 statistik över antalet gästnätter och övernattningar på camping i  
  
 husvagn, tält och campingstuga.  
  
 Trafikmätningar  
  
 Vägverket utför trafikflödesmätningar kontinuerligt till/från Öland  
  
 vid mätpunkt på Ölandsbron.  
  
 Övernattningar/besök  
  
 De kommersiella övernattningarna, hotell, stugbyar och vandrarhem  
  
 kommer från SCB/Nutek och campingstatistik från SCR.  
  
 Utnyttjande av privata fritidshus, släkt/vänbesök, vild camping och  
  
 andra boendeformer kommer från TDB, liksom även dagbesök  
  
 avseende resor över 10 mil.  
  
 Utlägg/utläggsmönster  
  
 Besökarnas utlägg och utläggsmönster är taget från TDB. Observera  
  
 att samtliga utlägg och omsättningstal är inklusive moms. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 Sysselsättning/Skatteintäkter  
  
 För att få fram sysselsättning har omsättningen för varje bransch  
  
 dividerats med omsättning/anställd i respektive bransch. Här har  
  
 Resurs AB unika fakta för varje enskild kommun i Sverige. Skatteintäkterna  
  
 bygger på kommunens egna skatteintäkter i förhållande  
  
 till skatteutjämning och invånarantal, samt utdebitering av kommunal-  
  
 och landstingsskatt, alla uppgifter kommer från SCB.  
  
 Solligan  
  
 Solligan är en topplista som visar antalet soltimmar under sommaren  
  
 på olika platser i Sverige. Den får mycket utrymme i media och  
  
 kan därför antas spela en roll för valet av semesterdestination.  
  
 Denna fallstudies uppgifter om antalet soltimmar har hämtats från  
  
 SVT Väder.  
  
 2.2 Kvalitativa källor och metoder – Fokusgrupper  
  
 Resurs AB har genomfört två stycken fokusgrupper med Ölandsturister  
  
 i Stockholm. Fokusgrupperna har tillfört kvalitativa och  
  
 mjuka data som kompletterar statistik och fakta, då frågeställningarna  
  
 har bedömts som mycket komplexa.  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen har tagit fram och försett  
  
 Resurs AB med statistik och material för samma tidsperiod om  
  
 medeltemperatur, antal regndagar, antal soldagar, mulna dagar,  
  
 torrperioders längd, vattentemperatur, algblomningars sannolikhet,  
  
 frekvens, blomningsperiod och startdatum.  
  
 2.3 Rapporten  
  
 Utifrån de två fokusgrupperna och insamlad statistik har vi gjort  
  
 bedömningar av förändringar i turismströmmar och hur dessa kan  
  
 påverkas av klimatförändringar och ge effekter på omsättning,  
  
 sysselsättning och beläggning inom turistnäringen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 17  
  
 3 Turismen på Öland nuläge och  
  
 utveckling  
  
 Turismen är en av Ölands viktigaste näringar. Resurs AB har, på  
  
 uppdrag av Ölands Turist AB, beräknat turismens ekonomiska  
  
 effekter (TEM) för Öland sedan 1997, med undantag av år 1999.  
  
 TEM mäter och beräknar antalet besökare, övernattningar, omsättning  
  
 samt sysselsättning och skatteeffekter. Följande uppgifter är  
  
 hämtade från TEM 2005.  
  
 Rese- och turistindustrin i på Öland omsatte mer än en miljard  
  
 (1 026 miljoner) kronor och gav arbete åt nästan 1 000 personer  
  
 (970 årssysselsatta) under år 2005. Antalet sysselsatta under den  
  
 korta och intensiva sommarsäsongen är dock betydligt fler.  
  
 Följande diagram visar utvecklingen av antal övernattningar  
  
 under perioden 1997–2005. Sommaren 2003 var ett rekordår för  
  
 framförallt camping. Trots detta så minskade antalet övernattningar  
  
 i eget eller lånat fritidshus enligt TDB jämfört med år 2002.  
  
 Totalt så genererade Ölandsturismen år 2003 över 4,2 miljoner  
  
 övernattningar/gästnätter.  
  
 Figur 1 Antal övernattningar på Öland i 1 000-tal gästnätter 1997– 
  
 1998; 2000–2005.  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 100 0 
  
 120 0 
  
 140 0 
  
 160 0 
  
 180 0 
  
 2000 
  
 2200 
  
 2400 
  
 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005 
  
 Kommersiella Fritidshus Släkt/vänner 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Det stora antalet övernattningar innebär ett betydande ekonomiskt  
  
 tillskott för Öland. Turismen är tillsammans med jordbruket öns  
  
 största näringar.  
  
 Nästa tabell visar hur den turistomsättningen har utvecklats på  
  
 Öland under perioden 1997–2005. Intäkterna följer antalet övernattningar,  
  
 så toppåret 2003 omsatte turismen över 1,2 Mdr  
  
 kronor.  
  
 Figur 2 Total turistomsättning på Öland under perioden 1997–2005.  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Den totala turistomsättningen ökade år 2005 med 19 miljoner  
  
 kronor eller 1,9 % jämfört med 2004. Utvecklingen visar dock  
  
 stora variationer under hela perioden. Toppåret 2003 visar också att  
  
 det finns en stor outnyttjad kapacitet och potential för turismen att  
  
 växa utan alltför stora investeringar. Antalet övernattningar visar  
  
 därför också stora svängningar under perioden.  
  
 0 
  
 0,2 
  
 0,4 
  
 0,6 
  
 0,8 
  
 1 
  
 1,2 
  
 1,4 
  
 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005 
  
 Omsättning i Mkr  
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 19  
  
 3.1 Antalet övernattningar  
  
 Ölandsturisterna gjorde mer än 3,2 miljoner övernattningar år  
  
 2005. Turismen är koncentrerad till sommaren och framförallt  
  
 perioden från Midsommar till början av augusti. Detta innebär att  
  
 Öland är ett av Sveriges främsta turistområden sommartid.  
  
 På följande sidor visar vi tabeller och diagram som visar antalet  
  
 övernattningar fördelat på olika boendeformer år 1997–2005.  
  
 Tabell 1 Antal övernattningar/gästnätter på Öland under perioden 1997– 
  
 2005.  
  
 ÖVERNATTNINGAR/  
  
 BESÖK  
  
 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005  
  
 Hotell 153 364 146 299 153 364 166 598 153 699 167 243 160 951 155 500  
  
 Stugby 44 891 50 491 39 503 28 754 39 199 33 206 31 137 33 246  
  
 Stuga/rum 66 280 75 366 48 716 54 956 54 143 61 223 45 650 42 521  
  
 Camping 1 561 999 1 161 243 1 259 918 1 497 299 1 638 615 1 838 425 1 030 674 1 084 339  
  
 Vandrarhem 38 263 38 743 41 480 36 148 51 183 50 127 52 535 55 834  
  
 Grupplogi 7 986 8 924 9 972 0 0 0 0 0  
  
 Gästhamn 14 335 10 991 37 492 31 970 30 256 33 825 31 067 33 882  
  
 Fri camping 48 000 31 200 10 375 46 475 38 110 68 600 37 730 24 145  
  
 Kommersiella 1 935 118 1 523 257 1 600 820 1 862 200 2 005 205 2 252 649 1 389 744 1 429 467  
  
 Fritidshus 1 143 300 990 860 1 371 960 1 486 290 1 676 840 1 333 850 1 364 338 1 265 252  
  
 Släkt/vänner 583 188 552 684 694 596 692 440 566 674 737 760 601 080 583 957  
  
 Övriga 1 726 488 1 543 544 2 066 556 2 178 730 2 243 514 2 071 610 1 965 418 1 849 209  
  
 TOTALT  
  
 ÖVERNATTNINGAR  
  
 3 661 606 3 066 801 3 667 376 4 040 930 4 248 719 4 324 259 3 355 162 3 278 676  
  
 Dagbesök 337 000 280 000 179 000 235 000 292 000 302 000 197 000 233 000  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 Figur 3 Fördelningen av antalet övernattningar på olika boendeformer på  
  
 Öland 2005  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Diagrammet visar tydligt att Camping är den största kommersiella  
  
 boendeformen med hela 31 % av alla övernattningar. Boende i eget  
  
 eller lånat fritidshus är dock det absolut vanligaste sättet att bo på  
  
 Ölandssemestern. Inte mindre än 37 % av övernattningarna sker i  
  
 fritidshus.  
  
 Hotell 
  
 5% 
  
 Fri camping 
  
 1% 
  
 0% 
  
 Gästhamn 
  
 1% 
  
 Camping 
  
 33% 
  
 Stuga/rum 
  
 1% 
  
 Vandrarhem 
  
 2% 
  
 Fritidshus 
  
 38% 
  
 Släkt/vänner 
  
 18% 
  
 Stugby 
  
 1% 
  
 Hotell 
  
 Stugby 
  
 Stuga/rum 
  
 Camping 
  
 Vandrarhem 
  
 Gästhamn 
  
 Fri camping 
  
 Fritidshus 
  
 Släkt/vänner 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 21  
  
 3.2 Kapacitetsutnyttjande  
  
 Kapacitetsutnyttjande är ett relativt och ibland missvisande  
  
 begrepp om det anges i procent av disponibel kapacitet. Helårsöppna  
  
 anläggningar är svåra att jämföra med säsongsöppna.  
  
 Campingplatserna på Öland var nära fullbelagda nästan två  
  
 månader under de solrika somrarna 1997, 2002 samt 2003. De  
  
 sämre somrarna 1998 och 2000 sjönk kapacitetsutnyttjandet till  
  
 knappt sex veckor. Den regniga sommaren 2004 resulterade i ett  
  
 ännu lägre utnyttjande. En mindre ökning uppvisas 2005. Detta  
  
 visar på en intensiv och relativt kort säsong för camping.  
  
 Trots den korta och intensiva högsäsongen visar kapacitetsutnyttjandet  
  
 att det finns möjligheter till utveckling och ökning av  
  
 turismen inom den befintliga kapaciteten, utan stora investeringar.  
  
 Mycket tyder på att det snarare är utveckling av serviceutbudet som  
  
 krävs för att öka turismen.  
  
 3.3 Turismens omsättning totalt och per boendeform  
  
 Följande tabell visar turismens omsättning på Öland i kkr fördelat  
  
 per boendeform under perioden 1997–2005. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 Tabell 2 Turistomsättningen i kkr på Öland per boendeform under  
  
 perioden 1997–2005.  
  
 Boendeform 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005  
  
 Hotell 89 897 92 413 142 459 139 825 152 978 183 002 190 471 190 379  
  
 Vandrarhem 10 522 10 654 12 859 11 206 29 942 30 076 34 936 36 571  
  
 Stugby 14 590 16 410 15 209 11 502 16 072 16 437 21 485 23 106  
  
 Stuga/rum 16 239 18 465 14 371 16 762 18 950 21 428 16 434 15 520  
  
 Camping 300 319 213 203 244 785 361 116 430 071 499 116 291 276 311 865  
  
 Grupplogi 1 597 1 785 3 191 0 0 0 0 0  
  
 Gästhamn 1 433 1 099 4 124 3 996 3 933 4 566 4 660 5 421  
  
 Fri camping 8 640 5 616 1 971 8 830 8 003 15 092 8 678 6 036  
  
 Dagbesök 69 085 57 400 39 380 55 225 74 460 84 560 61 070 76 890  
  
 Summa  
  
 Kommersiellt  
  
 512 322 417 045 478 349 608 462 734 409 854 277 629 010 665 788  
  
 Fritidshus 154 345 133 766 205 794 222 943 268 294 206 747 231 937 221 419  
  
 Släkt/vänner 104 974 105 010 145 865 145 412 128 635 167 472 146 062 138 982  
  
 Summa övriga 259 319 238 776 351 659 368 355 396 929 374 219 377 999 360 401  
  
 TOTALT 771 642 655 820 830 008 976 817 1 131 338 1 228 496 1 007 008 1 026 190  
  
 Ölands andel i  
  
 länet  
  
 38,10% 36,30% 30,90% 36,30% 31,10% 41,70% 34,40% 44,70%  
  
 Ölands andel i riket 1,44% 1,22% 1,60% 1,63% 1,46% 1,62% 1,28% 1,35%  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Omsättningen från kommersiella övernattningar 2005 har ökat  
  
 med 37 miljoner kronor eller 5,8 % jämfört med 2004. Det totala  
  
 antalet kommersiella övernattningar har ökat med ca 40 000  
  
 gästnätter eller 2,9 % medan omsättningen har ökat med 21 miljoner  
  
 kronor eller 3,7 % 2005 jämfört med 2004.  
  
 Med kommersiell avses de boendeformer som redovisar statistik  
  
 över antal gäster och omsättning. Besökarna betalar en logiavgift  
  
 för sitt boende och de påverkas av traditionell marknadsföring att  
  
 besöka kommunen. Med övriga eller icke kommersiella avses de tre  
  
 kategorierna:  
  
 1. Boende/besök hos släkt/vänner  
  
 2. Boende och nyttjande av eget eller lånat fritidshus samt  
  
 3. Dagbesök/genomfartsresenärer 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 23  
  
 Dessa kategorier kan naturligtvis påverkas på samma sätt som den  
  
 som väljer kommersiellt boende, men det finns, av praktiska skäl,  
  
 ingen offentlig tillgänglig statistik.  
  
 Figur 4 Turistomsättningens fördelningen på kommersiellt- och övrigt  
  
 boende på Öland år 2005  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Cirkeldiagrammet visar att de övriga (icke kommersiella)  
  
 boendeformerna står för hela 35 % av den totala  
  
 turistomsättningen på Öland år 2005. Detta är en mycket hög  
  
 andel. Öland har en stor andel av fritidshus jämfört med  
  
 riksgenomsnittet.  
  
 35% 
  
 65% 
  
 Summa Kommersiellt 
  
 Summa övriga 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 Figur 5 Fördelningen av turistomstättningen per boendeform på Öland år  
  
 2005  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 3.3.1 Camping  
  
 Camping (inkl campingstugor) är den viktigaste boendeformen  
  
 med 76 % av samtliga kommersiella övernattningar 2005. Antalet  
  
 övernattningar 2005 ökade med ca 54 000 eller 5,2 % jämfört med  
  
 2004. Campingen genererar också 30 % av den totala turismomsättningen  
  
 och 53 % av omsättningen för samtliga kommersiella  
  
 övernattningar 2005. SCR redovisar camping i form av campingnätter,  
  
 dvs. antal husvagnar/husbilar/tält per dygn. För att beräkna  
  
 övernattningar använder SCR ett nyckeltal på 3,134 personer per  
  
 husvagn/husbil/tält, ett tal som nyttjats i drygt 15 år. Analyser i  
  
 TDB visar att Öland har många större campingstugor som rymmer  
  
 betydligt fler personer än nyckeltalet. Dessutom har Öland en  
  
 överrepresentation av barnfamiljer som gör att 3,134 personer ofta  
  
 blir för lågt. Om varje enhet i stället nyttjas av 3,8 personer innebär  
  
 Gästhamn 
  
 1% 
  
 Dagbesök 
  
 7% 
  
 Vandrarhem 
  
 4% 
  
 Fritidshus 
  
 21% 
  
 Fri camping 
  
 1% 
  
 Camping  
  
 29% 
  
 Stuga/rum 
  
 2% 
  
 Stugby 
  
 2% 
  
 Släkt/vänner 
  
 14% 
  
 Hotell 
  
 19% 
  
 Hotell 
  
 Stugby 
  
 Stuga/rum 
  
 Camping  
  
 Fri camping 
  
 Vandrarhem 
  
 Gästhamn 
  
 Dagbesök 
  
 Fritidshus 
  
 Släkt/vänner 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 25  
  
 detta en ökning med omkring 70 000 gästnätter i tält/husvagn och  
  
 campingstugor 2005 jämfört med SCR:s redovisning.  
  
 3.3.2 Hotell  vandrarhem  
  
 Kategorin hotell svarar för nästan 19 % av den totala omsättningen  
  
 och 32 % av omsättningen för samtliga kommersiella övernattningar  
  
 2005. Det lägre antalet övernattningar 2002 berodde på  
  
 förändringar i SCB:s inkvarteringsstatistik där ett betydande antal  
  
 turisthotell flyttades till kategorin vandrarhem som icke STFanslutna  
  
 vandrarhem. Det innebar då att övernattningar i vandrarhem  
  
 ökade markant.  
  
 3.3.3 Boende i fritidshus, hos släkt och vänner  
  
 Boende i fritidshus är beräknade enligt TDB. Trots minskningen,  
  
 är detta den vanligaste övernattningsformen med 39 % av samtliga  
  
 övernattningar 2005. De icke kommersiella övernattningsformerna,  
  
 fritidshus samt släkt/vänner, svarar tillsammans för 56 % av  
  
 samtliga övernattningar och 38 % av den totala turismomsättningen  
  
 2005.  
  
 3.3.4 Dagbesökare  
  
 Antalet dagbesökare är beräknade enligt TDB, men även relaterad  
  
 till redovisade besöksantal på ett flertal besöksmål. Antalet  
  
 dagbesök tenderar att öka sol- och badvänliga somrar på Öland.  
  
 Dessutom är det sannolikt ett betydande antal övernattande  
  
 Ölandsturister generar dagbesök till fastlandet, t.ex. Kalmar och  
  
 Glasriket, vid t.ex. dåligt väder samt resan till/från Öland. År 2005  
  
 ökade antalet beräknade dagbesök med 18 % och omsättningen  
  
 ökade med nära 16 miljoner kronor. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 3.4 Turistomsättning i olika branscher  
  
 Turistomsättningen påverkar inte bara de traditionella turistnäringarna  
  
 som hotell och restaurang, utan hela näringslivet.  
  
 Följande tabell visar turismens omsättning fördelat på olika  
  
 branscher:  
  
 Tabell 3 Turistomsättningens fördelning i olika branscher på Öland år  
  
 1997–2005.  
  
 (kkr) 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005  
  
 Logi 132 433 114 561 163 926 173 509 193 977 226 162 189 146 204 615  
  
 Livsmedel 194 090 154 061 179 679 205 117 250 483 288 303 200 038 208 355  
  
 Restaurang 127 357 111 371 149 848 174 087 199 920 232 075 192 726 177 934  
  
 Transport  
  
 inkl bensin  
  
 111 531 95 784 121 211 129 508 141 898 137 281 125 024 133 784  
  
 Shopping 137 942 133 167 148 360 211 528 249 135 222 562 211 293 214 881  
  
 Aktiviteter 68 288 46 877 66 985 83 068 95 925 112 112 88 783 86 621  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Omsättningens fördelning på olika branscher kan också visas med  
  
 den s k Turistkronan. Den visar hur stor andel i % av varje krona  
  
 som turisterna spenderar i olika branscher. Logi och restaurang får  
  
 ofta högst andel av turistomsättningen. Men under den senaste 10årsperioden  
  
 har stora förändringar skett, oftast för restauranger,  
  
 transport och shopping. Den höga omsättningsandelen för  
  
 livsmedel på Öland beror på den stora andelen av boende med  
  
 självhushåll – fritidshus, camping och boende hos släkt/vänner.  
  
 Dessa boendeformer samt dagbesök genererar också en relativt hög  
  
 omsättningsandel för shopping. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 27  
  
 Figur 6 Turistkronan visar turistomsättningens fördelning på olika  
  
 branscher på Öland år 2005  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Turistkronan för Öland 2005 visar tydligt att de traditionella  
  
 turistnäringarna logi och restaurang endast får 37 % av den totala  
  
 turistomsättningen. Handel med livsmedel och shopping samt  
  
 transport står för hela 55 % av den totala turistomsättningen. Detta  
  
 betyder mycket för att dessa näringar ska kunna verka året runt på  
  
 ön.  
  
 Logi 
  
 20% 
  
 Restaurang 
  
 17% 
  
 Transport 
  
 13% 
  
 Shopping 
  
 22% 
  
 Aktiviteter 
  
 8% 
  
 Livsmedel 
  
 20% 
  
 Logi 
  
 Livsmedel 
  
 Restaurang 
  
 Transport 
  
 Shopping 
  
 Aktiviteter 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 3.5 Sysselsättning  
  
 Från 2002 utvecklade Resurs AB, i samarbete med SCB, en ny  
  
 metod som kan redovisa sysselsättningen i form av antal anställda.  
  
 Detta innebär också att vi kan redovisa sysselsättning med  
  
 regionalt och ibland lokalt anpassade tal för Öland. Av detta skäl  
  
 finns dubbel redovisning för 2002.  
  
 Tabell 4 Turistnäringens bidrag till sysselsättningen på Öland under  
  
 perioden 1997–2005  
  
 BRANSCH 1997 1998 2000 2001 2002 ny2002 2003 2004 2005  
  
 Livsmedel 108,1 81,7 87,9 97,4 116,0 103,4 115,5 78,0 78,7  
  
 Restaurang 143,1 119,1 148,4 164,2 183,7 275,0 309,8 250,6 224,1  
  
 Transport 40,7 33,3 38,8 39,7 42,4 53,2 49,9 44,3 45,9  
  
 Shopping 80.0 73,6 75,7 105,0 120,5 154,9 134,2 124,2 122,3  
  
 Aktivitet 105,1 68,9 91,1 107,9 121,4 152,3 172,5 133,1 125,7  
  
 Logi 251,1 202,9 270,8 273,2 301,1 361,3 459,7 351,7 361,7  
  
 Administration 14,0 15,0 13,0 13,0 14,0 14,0 14,0 13,0 13,0  
  
 TOTALT 742 595 726 800 899  
  
 Årssysselsatta, ny metod 1 114 1 256 995 971  
  
 Beräknat antal  
  
 årsanställda  
  
 890 715 870 960 1 080  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Observera att ovanstående siffror ej anger ett faktiskt resultat av  
  
 sysselsättningen utan enbart vilka volymer inom sysselsättningen  
  
 som omsättningen ger underlag till. Med tanke på att Öland är ett  
  
 utpräglat ensäsongsområde, så är dock antalet sysselsatta under  
  
 sommarperioden betydligt högre.  
  
 3.6 Regional Handelsstatistik (SCB)  
  
 Följande fakta avser år 2004. Statistiken bygger på företagens  
  
 omsättningsredovisning till Skatteverket och är exklusive moms.  
  
 Omsättning per invånare över rikssnittet är markerat i fet stil. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 29  
  
 Tabell 5 Omsättning per bransch och invånare på Öland år 2004 jämfört  
  
 med riket.  
  
 Kommun Bransch Inrikes oms  
  
 exkl. moms  
  
 Mkr  
  
 Antal  
  
 anställda  
  
 Antal  
  
 enheter  
  
 Oms per  
  
 invånare  
  
 Oms per  
  
 invånare  
  
 rikssnitt  
  
 Oms jmf  
  
 rikssnitt +/ Mkr  
  
 MÖRBYLÅNGA 505 Bensinstationer 71 14 7 5 327 8 462 -42,0  
  
 521 Butiker, varuhus  
  
 och stormarknader  
  
 298 102 13 22 202 18 356 51,6  
  
 522 Specialiserad  
  
 livsm, sprit  tobak  
  
 31 18 6 2 318 3 449 -15,2  
  
 524 Övriga specialbutiker  
  
 med nya varor  
  
 206 148 41 15 386 17 797 -32,3  
  
 551 Hotell 16 14 6 1 219 2 395 -15,7  
  
 552 Camping, vandrarhem,  
  
 stugbyar m.m.  
  
 32 24 10 2 369 201 29,1  
  
 553 Restauranger 37 65 22 2 774 4 764 -26,7  
  
 BORGHOLM 505 Bensinstationer 51 15 5 4 559 8 462 -43,5  
  
 521 Butiker, varuhus  
  
 och stormarknader  
  
 278 117 21 24 945 18 356 73,4  
  
 522 Specialiserad  
  
 livsm, sprit  tobak  
  
 34 14 14 3 026 3 449 -4,7  
  
 524 Övriga specialbutiker  
  
 med nya varor  
  
 125 82 50 11 243 17 797 -73,0  
  
 551 Hotell 119 160 15 10 689 2 395 92,3  
  
 552 Camping, vandrarhem,  
  
 stugbyar m.m.  
  
 80 69 26 7 221 201 78,2  
  
 553 Restauranger 88 119 48 7 900 4 764 34,9  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 Tyvärr förekommer olika former av registerförändringar,  
  
 avgränsningar, sättet att redovisa moms etc. Uppgifterna bör därför  
  
 användas försiktigt för att belysa förändringar mellan närliggande  
  
 år. Av sekretesskäl har uppgifter från branscher med färre än tre  
  
 enheter slagits samman med den bransch med näst minst enheter  
  
 inom samma huvudbransch. Omsättning och antal anställda  
  
 redovisas för dessa branscher sammanslaget. För varje separat  
  
 bransch redovisas endast antal arbetsställen.  
  
 Butiker, varuhus och stormarknader (livsmedel) innefattar  
  
 oftast mycket mer än livsmedel vilket försvårar gränsdragningen  
  
 mellan dagligvaru- och sällanköpshandel. Detsamma gäller övriga 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 specialbutiker med nya varor (shopping) inräknade i sällanköpshandeln  
  
 vilka kan ha ett bredare sortiment innefattande produkter  
  
 tillhörande dagligvaruhandeln.  
  
 Observera att i hotellens redovisade omsättning till SCB ingår  
  
 ofta även omsättning för restaurangverksamhet, dans och andra  
  
 säljintäkter (garage, garderob, hygienartiklar, etc.).  
  
 3.7 Skatteintäkter  
  
 Skatteintäkterna delas in i två delar:  
  
 DIREKTA avser de skatteintäkter som kommer från sysselsättningen  
  
 i de företag som direkt påverkas av besökarens  
  
 utlägg.  
  
 TOTALA avser alla företag som påverkas, ex tvätteriet som  
  
 tvättar hotellets linne. Totala skatteintäkten är detsamma  
  
 som den samhällsekonomiska effekten.  
  
 Skatteintäkten avser bruttobelopp utan hänsyn taget till skatteutjämningsbidraget.  
  
 Tabell 6 Ölandsturismens direkta och totala skatteintäkter perioden  
  
 1997–2005.  
  
 (kkr) 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005  
  
 DIREKTA  
  
 Kommun 27 502 23 374 29 894 38 182 40 748 45 423 37 233 37 943  
  
 Landsting 13 718 11 659 14 429 16 982 20 248 21 987 18 023 18 366  
  
 TOTALA  
  
 Kommun 49 361 41 511 58 223 69 018 81 508 113 687 90 251 91 331  
  
 Landsting 24 621 20 706 28 103 33 314 40 502 55 030 43 687 44 208  
  
 Källa: Resurs AB/TEM®.  
  
 En ökad skatteintäkt för kommunen innebär motsvarande minskning  
  
 av skatteutjämningsbidraget. Kommunens vinst vid ökad  
  
 sysselsättning innebär alltså inte direkt mer pengar i kommunkassan  
  
 i form av skatteintäkter utan istället minskade kostnader för  
  
 arbetsmarknadsåtgärder och olika former av bidrag. Den viktigaste  
  
 effekten är dock att en ökad sysselsättning också kan innebära en 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 31  
  
 inflyttning och därmed ökat skatteunderlag eller förhindra utflyttning  
  
 och därmed bibehållet skatteunderlag.  
  
 4 Genomförande  
  
 Det statistiska underlaget har granskats. Olika uppgifter har kontrollerats  
  
 och samkörts/matchats mot varandra, för att se om några  
  
 samband orsak-verkan finns eller är sannolika.  
  
 Turiststatistiken från SCB, TEM och TDB har kombinerats  
  
 med väderrapporter från SMHI, Solligan från SVT Väder, samt  
  
 SMHI:s algövervakning via satellit för åren 2002–2006.  
  
 År 2005 upplevdes Öland som mycket hårt drabbat av  
  
 algblomningen. Media rapporterade med katastrofrubriker. Därför  
  
 har vi också gjort en analys dag för dag under juli månad 2005 år  
  
 för att hitta några samband som går att belägga.  
  
 Tidningsrubriker har matchats mot algövervakningsrapporter  
  
 samt Vägverkets trafikflödesmätningar för Ölandsbron.  
  
 Fokusgrupperna har använts för att komplettera och fördjupa  
  
 och ge perspektiv.  
  
 5 Resultat  
  
 Resultatet av studien visar följande i korthet:  
  
 Regelbundna och metodiska bedömningar av algblomning har  
  
 gjorts kontinuerligt av SMHI sedan år 2002. Det statistiska underlaget  
  
 är därför begränsat och kanske inte tillräckligt för att med  
  
 säkerhet kunna indikera eller påvisa några direkta samband mellan  
  
 Algblomning (tidig, sen eller längd) och:  
  
  Vattentemperatur  
  
  Lufttemperatur  
  
  Soligt  
  
  Regnigt  
  
  Trafik till/från Öland, dvs. minskad eller ökad turism  
  
 Metoden att mäta algblomning med satellit har två begränsningar:  
  
  Bilden blir förenklad, utan detaljer i för stor skala 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 32  
  
  Går inte att mäta när det är molnigt. Ger ett stort bortfall och  
  
 osäkerhet  
  
 Vid en genomgång av samtliga satellitbilder, dag för dag under hela  
  
 perioden 2002–2006 så har himlen rapporterats molntäckt hela  
  
 72 dagar av 155 dagar. Totalt så har algblomningen vid hela 46 % av  
  
 samtliga dagar ej kunnat mätas på grund av moln.  
  
 Detaljinformation om lokal algsituation/förhållande är också  
  
 bristfällig pga. den stora skalan. Det är svårt att få en klar bild av  
  
 den faktiska algblomningen vid badstränderna. Det verkar dock  
  
 som om västra kusten i Kalmarsund mot fastlandet inte har  
  
 drabbats riktigt lika ofta och hårt som östra kusten.  
  
 5.1 Algblomning temperatur i luft och vatten i juli  
  
 månad  
  
 Underlaget ger viss information om algblomningens samband  
  
 temperatur i luft och vatten. Att undersöka detta samband faller  
  
 dock utanför ramen för denna fallstudie. Vi har tittat på detta utan  
  
 att dra några egna slutsatser. I tabell bilaga 1 kan finns dock  
  
 information om detta.  
  
 5.2 Algblomning och antal soldagar i juli månad  
  
 Antalet soldagar anses ha stor betydelse för turismen generellt. Vi  
  
 har dock inte kunna belägga något säkert och direkt samband  
  
 mellan antalet soltimmar och algblomning. Somrar med många  
  
 soltimmar verkar inte har drabbats av kraftigare och besvärligare  
  
 algblomning.  
  
 5.3 Algblomning och antal regndagar i juli månad  
  
 Precis som med antalet soldagar så har vi inte kunna se något klart  
  
 och direkt samband mellan antal regndagar och algblomningens  
  
 utbredning. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 33  
  
 5.4 Algblomning och trafik till/från Öland över  
  
 Ölandsbron  
  
 Medias larmrapporter har ansetts ha stor betydelse för att bromsa,  
  
 hejda och till och med minska turisttrafiken till Öland. Vi har dock  
  
 inte kunnat påvisa något direkt samband mellan algblomning,  
  
 algrapporter från SMHI och/eller medias larm om algblomning.  
  
 Trafiken till/från Öland verkar vare sig ha ökat eller minskat pga.  
  
 algrapporter eller tidningsrubriker. Vägverkets statistik säger  
  
 däremot inget om att trafiken skulle kunna ha ökat om inte  
  
 algblomning och larmrapporter dominerat mediabilden.  
  
 Denna bild stöds av turiststatistiken i TEM 2005 i kapitel 3. Den  
  
 visar en liten ökning från år 2004. En komplett och grundlig  
  
 undersökning av medias faller utanför ramarna för denna fallstudie,  
  
 men borde kanske utredas vidare.  
  
 5.4.1 Vägverket jmf med algblomning  
  
 En samkörning mellan vägverkets trafikflödesmätning och SMHI:s  
  
 samt medias rapporter och nyhetsförmedling om algblomning visar  
  
 följande för perioden år 2002–2006.  
  
 År Samband  
  
 2002 Algblomning rapporteras omkring den 15 juli. Månadens  
  
 period med tätaste trafik till/från Öland infaller den 12– 
  
 18 juli.  
  
 2003 Algblomning rapporteras omkring den 21–24 juli.  
  
 Månadens period med tätaste trafik till/från Öland  
  
 infaller den 14–25 juli.  
  
 2004 Algblomning rapporteras omkring den 29–30 juli. Inga  
  
 mätningar från VV.  
  
 2005 Algblomning rapporteras omkring den 8–14 juli.  
  
 Trafiken till/från Öland avviker från tidigare år med att  
  
 inte ha mer än enstaka toppdagar, i e den 15 juli.  
  
 2006 Algblomning rapporteras omkring den 10–15 juli.  
  
 Vägverkets mätningar visar på en trafik på något över  
  
 medeltrafiken. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 5.5 Fokusgrupper  
  
 Fokusgrupp är en typ av gruppintervju, där en specifik frågeställning  
  
 ställs i fokus för en diskussion. Gruppen leds av en  
  
 moderator som introducerar ämnet och kommer med följdfrågor  
  
 om det behövs.  
  
 Fokusgruppen används ofta som komplement till kvantitativa  
  
 metoder för att få fram fördjupade perspektiv på ett ämne.  
  
 Fokusgrupper kan eliminera en del av det som brukar kallas för  
  
 intervjueffekt. Intervjuaren har en tillbakadragen roll och kan  
  
 därmed undvika att få svar som anpassas till forskaren.  
  
 Genom fokusgrupper kan också gruppeffekter studeras. Deltagarna  
  
 både ifrågasätter och förklarar för varandra i samtalen, därför  
  
 kan fokusgruppen sägas vara mer än summan av separata individuella  
  
 intervjuer.  
  
 Syftet med fokusgrupperna var att belysa hur eventuella förändringar  
  
 i väder och miljö påverkar respondenternas sommarsemester  
  
 i allmänhet och på Öland i synnerhet. Fokusgrupperna genomfördes  
  
 under april 2007 i Stockholm.  
  
 Deltagarna rekryterade via en annons i Metro. Samtliga inbjudna  
  
 kom och deltog i fokusgrupperna. Två fokusgrupper hölls med nio  
  
 deltagare i den första gruppen och tio i den andra. Respondenterna  
  
 hade samtliga semestrat på Öland minst två gånger under de  
  
 senaste fem åren, dvs. under samma period som SMHI har rapporterat  
  
 om algblomning.  
  
 Diskussionerna följde en intervjuguide och spelades in på DVD  
  
 och band. Direkta citat från deltagarna redovisas därför i kursiv stil.  
  
 SMHI:s tre scenarier för 2020-talet presenterades och diskuterades  
  
 i grupperna.  
  
  Scenario 1 – Normal sommar 2020-talet.  
  
  Scenario 2 – Sommar med längre algblomning 2020-talet  
  
  Scenario 3 – Varm sommar 2020-talet.  
  
 5.5.1 Sammanfattning  
  
  Respondenterna oroar sig inte för väder- och klimatförändringar  
  
 i sin vardag.  
  
  Man upplever inte förekomsten av en ökad algblomning särskilt  
  
 alarmerande. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 35  
  
  Massmedia anses ha en tendens att överdriva klimat- och  
  
 miljöproblem.  
  
  Deltagarna ändrar inte sina semesterplaner såvida inte ett väder eller  
  
 miljöproblem förekommer flera år i rad.  
  
 5.5.2 Semestervanor  
  
 Deltagarna representerar ett tvärsnitt av Ölandsbesökarna. Många  
  
 är frekventa sommargäster på Öland och reser dit i stort sett varje  
  
 sommar. Ungefär hälften har vänner eller familjer med anknytning  
  
 till Öland och semestrar hos släkt och vänner eller i lånad stuga.  
  
 Camping var väl representerad. Även hotell-/pensionatsgäster samt  
  
 endagsbesökare från Kalmar län är representerade.  
  
 Förutom att hälsa på släkt och vänner anges vädret vara av  
  
 betydelse för valet av Öland som resmål. De flesta upplever Öland  
  
 som solsäkert och man vet att Öland och Gotland ofta har flest  
  
 soltimmar i Sverige. Öland är framförallt sol och bad samt  
  
 annorlunda och exotisk natur. Semesterperioden är koncentrerad  
  
 till juli. Någon nämnde också Öland utanför sommarperioden och  
  
 hade gästat Ölands skördefest.  
  
 Man är överens om att den svenska sommaren är fantastisk och  
  
 de flesta väljer att lägga eventuella utlandsresor under andra delar av  
  
 året.  
  
 De flesta väljer att semestra på Öland i juli eller början på  
  
 augusti. Vädret upplevs bra och det har hunnit bli varmt i vattnet.  
  
 Väder med sol och värme är viktiga skäl till att man väljer just  
  
 Öland. Dåligt väder enstaka dagar med regn verkar inte oroa eller  
  
 avskräcka dessa besökare. Flera tröstar sig med att om det regnar  
  
 på Öland, så är det värre på annat håll.  
  
 Andra aspekter som gör att man väljer att semestra i Sverige är  
  
 ekonomin och att det känns tryggare när man har barn.  
  
 Boendet varierar beroende på omständigheter och familjesituation.  
  
 Man bor hos släkt och vänner, i hyrd stuga, på camping,  
  
 på hotell eller sover i bilen.  
  
 När man väl har bestämt att vara på Öland under en speciell  
  
 period åker man inte därifrån även om vädret inte är bra. Har man  
  
 bokat boende stannar man perioden ut. Man åker på utflykter och  
  
 hoppas på bättre väder. Enstaka dagar med regn eller dåligt väder  
  
 stör inte. Perioder med långvarigt dåligt väder kan dock få deltagarna  
  
 att ändra sina semesterplaner helt. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 Endast ett par av deltagarna har lämnat Öland när vädret inte  
  
 varit bra.  
  
 5.5.3 Orosmoment  
  
 Deltagarna kan i nuläget inte se något som skulle göra att de inte  
  
 skulle semestra på Öland i framtiden. Man diskuterar kring den  
  
 korta säsongen och att man måste boka boende ett halvår i förväg.  
  
 Att det är mycket folk under högsäsong innebär en del olägenheter  
  
 i form av t.ex. långa köer på restauranger och liknande.  
  
 De som har möjlighet väntar gärna med att boka för att se hur  
  
 vädret blir. Några påpekar att om vädret är dåligt på Öland är det  
  
 ännu sämre på övriga platser i Sverige.  
  
 En deltagare som sportdyker nämner att algblomningen har  
  
 blivit värre överallt, men värst på östkusten. De övriga deltagarna  
  
 håller med om att den ökande förekomsten av algblomning inte är  
  
 trevlig, men man upplever det inte som ett direkt hot. Är det för  
  
 sörjigt, så badar man inte, helt enkelt.  
  
 Deltagarna tycker att rapporterna om algblomning i media är  
  
 överdrivna och att det man läser sällan stämmer överens med  
  
 verkligheten.  
  
 Medias bevakning beskrevs som lösnummerförsäljning med  
  
 sensationsrubriker som nakenchock och algchock, utan större  
  
 trovärdighet. Ingen hade avbokat, avstått från att boka eller resa,  
  
 eller rest från ön trots medias rapportering. De allra flesta bokar i  
  
 så god tid, eller har inga val, att de åker ändå.  
  
 Flera hade också upptäckt öns möjligheter att åka och bada på  
  
 östra- eller västra sidan, beroende på algsituationen.  
  
 5.5.4 Begreppet Normalsommar  
  
 Deltagarna får uppskatta hur vädret och temperaturen brukar vara  
  
 under en normal sjudagarsperiod i juli- början av augusti.  
  
  Antal soldagar 5–6 dagar  
  
  Antal regndagar 0–2 dagar  
  
  Medeltemperatur i luften 22–25 grader  
  
  Medeltemperatur i vattnet 17–24 grader  
  
  Antal badbara dagar 5–7 dagar 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 37  
  
 Man är överens om att det i allmänhet är soligt, varmt och torrt.  
  
 Vattentemperaturen är det som varierar mest beroende på att man  
  
 befinner sig på olika platser på Öland. De flesta säger sig kunna  
  
 bada varje dag, medan några få tycker att vattnet är för kallt att  
  
 bada i över huvudtaget.  
  
 Deltagarna tenderar dock att överskatta temperatur och antal  
  
 soldagar, medan antalet regndagar underskattas jämfört med  
  
 SMHI:s statistik. Minnet kan svika och försköna ibland.  
  
 5.5.5 Förändringar i väder och temperatur  
  
 Deltagarna har givetvis noterat att det skett förändringar i väder  
  
 och temperatur. Man är dock osäker på vad som är normala  
  
 svängningar i vädret och vad som är tecken på en mer bestående  
  
 förändring. Den första spontana reaktionen är att det är skönt att  
  
 det blivit varmare. Tänker man efter finns det naturligtvis skäl till  
  
 oro sett ur ett längre och mer globalt perspektiv.  
  
 Man skall inte tänka i dom termerna – viktigt att inte dra paralleller  
  
 mellan global miljöförstöring och semester – jag njuter av min  
  
 semester – vad som kommer att hända om 350 år – det kan man oroa  
  
 sig för på vintern.  
  
 Speciellt genom massmedia bjuder man in orosmomentet i vardagsrummet  
  
 – TV är det största hotet som finns för familjen.  
  
 Nästan fel att inte ha dåligt samvete för någonting – jag tycker att  
  
 man skall jobba med att få bort det – njuta av livet i stället.  
  
 Fågelinfluensan siktades på Öland – förstorade upp allting – var ju  
  
 inga smittade fåglar där – de mindre barnen var jätterädda – det enda  
  
 de pratade om på dagis.  
  
 Matad med det hela tiden – ja ha nu skall man oroa sig för det också....  
  
 tänker på något annat när man äter sina kroppkakor – njuter av det i  
  
 stället.  
  
 Har inte nått den nivån i Sverige när man ser effekterna av förändringarna.  
  
 Kommer inte märka någon större förändring under vår livstid.  
  
 Om det blir varmare vill man inte åka till Medelhavet. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 5.5.6 Information och kännedom  
  
 Det man känner till om väder- och miljöförändringar är det man  
  
 läst i tidningar och sett på TV. Morgontidningarna upplevs mer  
  
 trovärdiga än kvällspressen. Någon påpekar att morgontidningarna  
  
 kan ha väldigt bra och djuplodande serier om t.ex. miljön.  
  
 Kvällstidningarnas miljöbevakning upplevs överdriven.  
  
 5.5.7 Algblomning  
  
 Deltagarna har noterat en ökad förekomst av algblomning de  
  
 senaste åren. Dock upplever man medias rapportering om algblomningen  
  
 på Öland överdriven.  
  
 De lokala tidningarna ger en mer sanningsenlig bild av situationen.  
  
 Om det är mycket alger på en plats kan man alltid åka  
  
 någon annanstans för att bada. Eftersom det blåser mycket på  
  
 Öland blåser algerna ofta bort.  
  
 Man känner till att barn kan bli sjuka av vattnet, men tycker inte  
  
 att det är så stort problem eftersom barnen inte vill bada i alla fall  
  
 när det är mycket alger i vattnet.  
  
 Om det var väldigt mycket alger flera år i rad skulle det kanske  
  
 påverka semesterplanerna negativt. Man påverkas också mer av vad  
  
 tidningarna skriver om det gäller ett resmål man inte känner till.  
  
 Har funnits ganska länge – men nu har det blivit värre – kanske för att  
  
 temperaturen har stigit – men jag vet inte  
  
 Nu har jag ju stora barn och då behöver man ju inte bekymra sig  
  
 längre.  
  
 Vet inte mer än det jag ser – sörjan – skrivs att det kan ge utslag och  
  
 feber.  
  
 Mindre barn kan bli jättesjuka.  
  
 Om det blir mycket algblomning försvinner barnfamiljerna – men då  
  
 blir det något annat – golfbanor – konstnärer.  
  
 Om det är mycket alger flera år i sträck skulle Öland tappa som  
  
 turistmål. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 39  
  
 5.6 Scenario 1 – Normal sommar 2020-talet  
  
 14 av 19 respondenter upplever scenariot trovärdigt.  
  
 Man tycker inte att förändringarna är så stora och alltså fullt  
  
 sannolikt enligt många. De som inte tycker det verkar trovärdigt  
  
 tror att en grads ökning är för mycket under en så pass kort  
  
 tidsperiod. Några tror också att det kommer att bli ännu varmare  
  
 och vara fler soldagar än vad man uppger.  
  
 Om detta scenario var verklighet skulle det inte påverka  
  
 resandet till Öland.  
  
 5.7 Scenario 2 – Sommar med längre algblomning  
  
 2020-talet  
  
 16 av 19 respondenter upplever scenariot trovärdigt.  
  
 Några tycker att antalet dagar med algblomning stämmer bättre  
  
 överens med verkligheten i dag. Man tror att om temperaturen  
  
 stiger blir det ännu mer algblomning än vad som anges i scenariot.  
  
 En återkommande ökad algblomning i enlighet med scenariot  
  
 skulle påverka resandet till Öland. Några skulle kanske åka till  
  
 Västkusten i stället. Man tror också att barnfamiljer skulle välja  
  
 bort Öland som turistmål. Andra skulle dock föredra Öland framför  
  
 andra resmål, t.ex. Stockholms Skärgård, eftersom det blåser  
  
 mer på Öland.  
  
 Det är ändå äckligare att bada i en insjö.  
  
 Hela ön är ju inte täckt av alger! Det är ofta värre i t.ex. Stockholms  
  
 skärgård.  
  
 5.8 Scenario 3 – Varm sommar 2020-talet  
  
 10 av 19 respondenter upplever scenariot trovärdigt.  
  
 Detta scenario väcker en del tankar om väder och miljö. Varför  
  
 har det blivit så mycket varmare? Hur påverkar det miljön? Det är  
  
 inte alla deltagare som upplever scenario 3 särskilt alarmerande  
  
 eftersom siffrorna påminner om förra årets sommar.  
  
 Om det var så här varmt och fint väder skulle man säkert åka till  
  
 Öland. Några tror att de skulle resa oftare om vädret var bättre och  
  
 mer stabilt. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 Skulle nog fundera lite varför det blivit så varmt – mycket avgaser –  
  
 växthuseffekt.  
  
 (Flera håller med)  
  
 Drömsemester – fast lite oroväckande.  
  
 Verkar som det skulle bli väldigt torrt.  
  
 Mer jämt klimat.  
  
 Palmer på väg.  
  
 Helt osannolikt – från 17,5 till 21 grader.  
  
 Hela Ölands alvar skulle nog övergå till någon form av öken.  
  
 Fullständigt osannolikt – skulle nog vara ännu mer alger i så fall.  
  
 Vad har hänt med ozonskiktet?  
  
 Scenario 3 visar ungefär samma klimat- och temperaturdata som  
  
 sommaren 2006! Om detta skulle inträffa, så skulle de flesta klart  
  
 överväga att semestra mera på Öland. Att det också skulle attrahera  
  
 och locka till sig betydligt flera européer från ff a Nordeuropa  
  
 (Tyskland, Polen) sågs inte som något stort problem. Någon ansåg  
  
 att detta skulle kunna betyda mycket för utvecklingen av Öland  
  
 som turistmål.  
  
 Scenario 3 upplevs som både positivt och negativt. Oroväckande  
  
 är vad det skulle kunna innebära för miljön och klimatet i stort.  
  
 Positivt är att det blir varmare och skönare, mera solsäkert och  
  
 badvänligt. Ökad internationell turism upplevs också av de flesta  
  
 som något positivt. Fokusgrupperna indikerar också att algblomningen,  
  
 i sig, inte är ett tillräckligt stort problem eller hinder från  
  
 att avstå från att resa till Öland. Ingen hade tagit något avgörande  
  
 beslut på grund av algblomning eller rapporter om algblomning.  
  
 5.9 Ökad turism till Öland  
  
 Flera av deltagarna tror inte att en höjning av temperaturen runt  
  
 Medelhavet skulle märkas så tydligt på grund av det fuktigare  
  
 klimatet.  
  
 Deltagarna ser positivt på en ökad turism till Öland från Nord och  
  
 Centraleuropa. Det är bra för ekonomin och kan ge fler  
  
 arbetstillfällen. Man tror inte heller att det skulle påverka den egna  
  
 semestern i så stor utsträckning eftersom européerna ofta har 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 41  
  
 semester senare på året. Om temperaturen stiger och vädret blir  
  
 bättre måste säsongen på Öland bli längre.  
  
 6 Turismens utveckling i Europa till  
  
 2020-talet  
  
 World Tourism Organization (UNWTO) har gjort en långtidsprognos  
  
 och bedömning av turismens utveckling fram till år 2020.  
  
 Tourism 2020 Vision gör en kvantitativ prognos för en 25-årsperiod,  
  
 med 1995 som basår och prognoser för år 2010 och år 2020.  
  
 Trots att turismen har utvecklats oregelbundet och ryckvis  
  
 senare år, så bedöms de bakomliggande och drivande faktorerna  
  
 och trenderna inte förändras nämnvärt. Erfarenheter visar att korta  
  
 perioder av snabb utveckling följs av korta perioder av långsam  
  
 utveckling. På lång sikt kan man därför räkna med en någorlunda  
  
 kontinuerlig utveckling. En genomsnittlig utveckling per år kan  
  
 därför ge en god bild av hela perioden.  
  
 Figur 7 Prognos för den internationella turismens utveckling till år  
  
 2020.  
  
 Källa: UNWTO, Tourism 2020 Vision. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 Tourism 2020 Vision beräknar att internationell turism gör nära 1.6  
  
 miljarder resor år 2020. Av dessa beräknas 1.2 miljarder vara  
  
 intraregionala medan 378 millioner är långdistansresor.  
  
 De populäraste regionerna år 2020 är Europa med 717 millioner  
  
 turister, Sydostasien och the Stilla Havsområdet (397 millioner)  
  
 samt Nord- och Sydamerika (282 millioner).  
  
 Tabell 7 Utvecklingen av den internationella turismen under perioden  
  
 1995–2020  
  
 Base Year Forecasts  
  
 2010 2020  
  
 Market share (5) Average annual  
  
 growth rate (%)  
  
 (Million) 1995 2020 19952020  
  
 World 565 1006 1561 100 100 4.1  
  
 Africa 20 47 77 3.6 5.0 5.5  
  
 Americas 110 190 282 19.3 18.1 3.8  
  
 East Asia and the Pacific 81 195 397 14.4 25.4 6.5  
  
 Europé 336 527 717 59.8 45.9 3.1  
  
 Middle East 14 36 69 2.2 4.4 6.7  
  
 Soth Asia 4 11 19 0.7 1.2 6.2  
  
 Källa: UNWTO, Tourism 2020 Vision.  
  
 Tillväxten Europa förväntas öka långsammare än i nya tillväxtområden  
  
 som Asien, Mellanöstern och Afrika. Europa behåller den  
  
 högsta marknadsandelen av den globala turismen, men andelen  
  
 beräknas minska från 60 % år 1995 till 46 % år 2020.  
  
 Långdistansresor förväntas öka med 5,4 % per år under perioden  
  
 1995–2020. Intra-regionala resor beräknas öka mindre med  
  
 3,8 % under perioden. Förhållandet mellan intra-regionalt resande  
  
 och långdistansresor kommer därav att förändras från 82:18 år 1995  
  
 till nära 76:24 år 2020.  
  
 Denna beräkning och prognos visar att det kan vara mycket  
  
 stora regionala och lokala variationer. Dessa kan bero på en mängd  
  
 olika omvärldsfaktorer som infrastruktur, miljö, väder och  
  
 marknadsföring.  
  
 Att här ta hänsyn till och väga in eventuella positiva effekter av  
  
 högre temperatur i luft och vatten är inte helt lätt.  
  
 Även om klimatet under högsommar i Medelhavsområdet blir  
  
 mycket varmt och torrt, så kan man även där räkna med att  
  
 säsongen förändras från idag en utpräglad topp till att bli ett 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 43  
  
 flersäsongsområde med säsongsförlängning till två toppar och  
  
 kanske nedgång och rentav nedstängning under den allra varmaste  
  
 och torraste högsommaren.  
  
 Under denna varmaste period, så borde rimligen turismen söka  
  
 sig till andra mera attraktiva destinationer i Europa, däribland  
  
 Norra Europa.  
  
 Att därför säga att Norra Europa, Östersjön och Öland vinner  
  
 ökad attraktionskraft mot Medelhavsområdet är kanske inte helt  
  
 rätt. Båda turistområdena får någon form av säsongsförlängning.  
  
 Det kan hända att det blir ett slags nollsummespel. Ökningar,  
  
 möjligheter och eventuella hot slår lika i slutändan. Klimatfrågan är  
  
 i högsta grad global.  
  
 7 Ölandsturismens utveckling till  
  
 2020-talet  
  
 Översätter vi Tourism 2020 Vision till Öland, så utgår vi från den  
  
 genomsnittliga årliga ökningen av turismen i Europa med 3,1 %.  
  
 Europa tar emot såväl intra-regionala resenärer som långdistansresor.  
  
 Öland, Östersjön och Norden har i allmänhet en låg marknadsandel  
  
 av turismen i Europa. Öland kan med nuvarande struktur och  
  
 resemönster rimligen inte heller förväntas ta emot några  
  
 långdistansresor. Ökningstakten för intra-regionala resor är lägre  
  
 än för långdistansresor. Vi kan därför anta att utvecklingen för  
  
 Öland är lägre än för Europa. Ökningstakten för Öland är i detta  
  
 scenario sänkt till en genomsnittlig ökning på 2,5 % med basår  
  
 2005.  
  
 Med tanke på att fokusgrupperna och de faktiska klimatförändringarna  
  
 enligt scenario 1 eller 2 inte ansågs påverka resandet till  
  
 Öland, så har vi här valt att fokusera på och resonera om effekterna  
  
 av scenario 3.  
  
 7.1 Antalet övernattningar/besökare 1997–2025  
  
 En genomsnittlig ökning av antalet övernattningar på 2,5 % per år  
  
 innebär att Öland år 2025 kan ha uppemot totalt 5,6 miljoner  
  
 besökare! 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 Figur 8 Utvecklingen av antalet miljoner övernattningar år 1997–2005  
  
 med prognos till år 2025.  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 För år 2025 kan detta tyckas vara anmärkningsvärt höga siffror,  
  
 men tittar vi på några historiska toppår för turismen på Öland, så är  
  
 ökningen inte lika anmärkningsvärd.  
  
 År 2003 så redovisade kommersiella boendeanläggningar nära  
  
 2,25 miljoner övernattningar. År 2025 beräknas dessa uppgå till  
  
 uppåt 2,28 miljoner gästnätter. Den totala ökningen från toppåret  
  
 blir då bara ca 30 000 gästnätter. Denna ökning borde kunna klara  
  
 med en liten utveckling av kapaciteten.  
  
 Boende i eget fritidshus samt hos släkt och vänner nådde år  
  
 2002 en topp med över 2,2 miljoner gästnätter. Prognosen för år  
  
 2025 är ca 2,9 miljoner gästnätter. Detta ger en avsevärd ökning på  
  
 över 700 000 gästnätter.  
  
 I båda fallen så är det troligt att kapaciteten inte behöver utökas  
  
 särskilt mycket för att klara ökningen. Säsongsförlängning, tack  
  
 vare ett varmare klimat bidrar till att öka turismen totals och  
  
 därmed också stärka de ekonomiska effekterna både besöksnäringen  
  
 och övriga branscher. Precis som UNWTO, så kommer  
  
 enstaka år att avvika kraftigt såväl uppåt som nedåt från en genomsnittlig  
  
 ökningstakt, men enstaka kraftiga avvikelser påverkat inte  
  
 gen långsiktiga trenden.  
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2010 2015 2020 2025 
  
 Miljontal  
  
 År 
  
 Antal Miljoner övernattningar  
  
 Komersiellt boende Fritidshus/Släkt  vänner Dagsbesökare 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 45  
  
 Vi menar att klimatutvecklingen enligt scenario tre innebär  
  
 följande möjligheter, förutsatt att den potentiella miljömässiga  
  
 hoten kan hanteras.  
  
 Antalet resenärer ökar. Nuvarande områden som genererar  
  
 resor till Öland kommer även i framtiden att svara för majoriteten  
  
 av resorna. Öland har en mycket stor andel svenska resenärer. Vi  
  
 kommer även i fortsättningen att resa till Öland.  
  
 Svenska resenärer kommer att kunna öka sitt resande på två  
  
 olika sätt.  
  
 Under högsäsong kan antalet övernattningar/resa öka  
  
 Stora möjligheter att man går flera resor per år pga. säsongsförlängningen  
  
 Tillgängligheten och närheten är fortfarande störst för svenskar.  
  
 Det blir inte någon invasion av Sydeuropéer som flyt från den  
  
 torra och heta Medelhavsområdet. Här är tillgängligheten förmodligen  
  
 för dåligt genom långa avstånd och bristfälliga kommunikationer.  
  
 Däremot så kan vi räkna med en ökning av turister från länder  
  
 som redan visar ett stort intresse för Sverige. Andelen turister från  
  
 Tyskland, Holland, Danmark och Norge borde rimligen kunna  
  
 öka. De väljer bort hettan och torkan vid Medelhavet och semestrar  
  
 på betydligt närmare håll.  
  
 Kapacitet på boende kan vara en trång sektor. Öland är ett av  
  
 Sveriges mest campingtäta turistområden. Goda campingår är  
  
 campingplatserna i stort sett fullbelagda på Öland under högsommaren.  
  
 En ökning av campingturismen kan åstadkommas genom  
  
 säsongsförlängning tack vare ett varmare klimat. För detta behöver  
  
 befintlig kapacitet inte utvecklas.  
  
 För att klara ett ökat tryck under högsommaren, så behöver  
  
 kapaciteten utökas. Campingen är den boendeform som allra  
  
 snabbast och mest kostnadseffektivt kan utökas. Investeringarna i  
  
 nya campingenheter kan snabbare och lättare göras.  
  
 Det ökande antalet besökare betyder naturligtvis mycket för de  
  
 ekonomiska effekterna för Öland. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 7.2 Turistomsättning 1997–2020-talet  
  
 Turistomsättningen har beräknats utifrån samma tankegångar och  
  
 förutsättningar som prognosen för antalet övernattningar. Omsättningen  
  
 baseras på 2005 års prisnivå. Vi har inte justerat omsättningen  
  
 för sedvanliga prisökningar eller inflation.  
  
 Vi antar också att den totala turistomsättningen fördelas enligt  
  
 Turistkronan med samma relationer som år 2005.  
  
 Den totala turistomsättningen kommer då att öka med ca  
  
 600 Mkr från ca 1 Mdr år 2005 till över 1,6 Mdr år 2025.  
  
 Kommersiellt boende på hotell, vandrarhem, camping och  
  
 stugbyar skulle då omsätta över 900 Mkr. Boende i fritidshus samt  
  
 hos släkt och vänner skulle svara för nära 600 Mkr i omsättning.  
  
 Dagbesökare skulle generera en omsättning på över 100 Mkr.  
  
 Omsättningsutvecklingen visas i diagrammet på nästa sida  
  
 Figur 9 Utvecklingen av turistomsättningen i kkr år 1997–2005 med  
  
 prognos till år 2025  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 7.3 Omsättning och sysselsättning – prognos för  
  
 2020-talet  
  
 Med utgångspunkt i TEM 2005 års beräkningar av sysselsättningen  
  
 för olika branscher, så har vi beräknat turismens effekter för sysselsättningen  
  
 till 2020-talet efter samma fördelning av Turistkronan.  
  
 Denna ger då en omsättning som fördelas på olika branscher enligt  
  
 följande tabell:  
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 1 000 
  
 1 200 
  
 1 400 
  
 1 600 
  
 1 800 
  
 1997 1998 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2010 2015 2020 2025 
  
 År 
  
 Omsättning kkr  
  
 Komersiellt boende Fritidshus/släkt  vänner Dagsbesök 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 47  
  
 Tabell 8 Prognos för utvecklingen av turistomsättningen på Öland till  
  
 2020-talet.  
  
 Bransch % andel av  
  
 Turistkronan  
  
 Omsättning år 2005  
  
 kkr  
  
 Omsättning 2020talet  
  
 kkr  
  
 TOT TURIST-OMSÄTTNING 100 % 1 026 189 1 643 756  
  
 Logi 20 % 204 615 328 751  
  
 Restaurang 17 % 177 934 279 439  
  
 Livsmedel 20 % 208 355 328 752  
  
 Transport inkl drivmedel 13 % 133 784 213 688  
  
 Shopping 22 % 214 881 361 626  
  
 Aktiviteter 8 % 86 621 131 500  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 Sysselsättningen inom de olika branscherna kan då beräknas till  
  
 följande antal årssysselsatta jämfört med år 2005.  
  
 Tabell 9 Prognos för turismens effekter på sysselsättningen på Öland till  
  
 2020-talet.  
  
 Bransch Sysselsatta år 2005 Nyckeltal kkr/anställd Sysselsatta 2020-talet  
  
 Logi 361,7 567 580  
  
 Restaurang 224,1 794 352  
  
 Livsmedel 78,7 2 647 124  
  
 Transport inkl  
  
 drivmedel  
  
 45,9 2 915 73  
  
 Shopping 122,3 1 757 206  
  
 Aktiviteter 125,7 689 191  
  
 TOTALT 971 1 057 1 526  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 7.4 Sammanfattning av Ölandsturismens  
  
 utvecklingen till 2020-talet  
  
 Helhetsbilden enligt våra antaganden och beräkningar för 2020talet  
  
 framgår av nedanstående tabell. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 Tabell 10 Utvecklingen av turismens totala ekonomiska effekter på Öland  
  
 till 2020-talet  
  
 Utfall  
  
 År 2005  
  
 Prognos  
  
 2020-talet  
  
 Ökning Ökning i %  
  
 Antal övernattningar (1000-tal) 3.511 5.625 2.114 60,2  
  
 Total turistomsättning (Mkr) 1.026 1.644 618 60,2  
  
 Sysselsättning (årssysselsatta) 971 1.526 555 57,1  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 Turismen har goda utvecklingsmöjligheter och Öland kan växa som  
  
 turistdestination. Som avslutning gör vi I nästa kapitel en summarisk  
  
 beskrivning av turismen i Sverige.  
  
 8 Turismen i Sverige 2005 – några  
  
 nyckeltal  
  
 Vi vill här också lyfta fokus från klimatförändringar och algblomning  
  
 och ge en kort översikt av svensk turistnäring idag.  
  
 Turismen är idag en betydande näring, inte bara på Öland, utan i  
  
 hela Sverige. Nutek konstaterar följande i Årsbokslut för svensk  
  
 turistnäring 2005 att:  
  
 Turismen i Sverige år 2005 genererade totalt:  
  
  190,9 miljarder kronor i total omsättning  
  
  2,79 procent av Sveriges totala BNP.  
  
  62,3 miljarder kronor i exportintäkter/utländsk konsumtion i  
  
 Sverige.  
  
  138 166 sysselsatta (årsverken).  
  
 Andelen av Sveriges totala BNP är i nivå med energisektorn och  
  
 betydligt större än jordbruk, skogsbruk och fiske.  
  
 Exportvärdet, som är utländska turisters konsumtion i Sverige,  
  
 uppgick till 62 miljarder kronor. Detta är något mer än exportvärdet  
  
 av svenska personbilar. Turismens exportintäkter är också  
  
 den enda exportnäring som genererar direkta momsintäkter till  
  
 statskassan.  
  
 Sysselsättningen inom många traditionella basnäringar i Sverige  
  
 minskar. Turistnäringen har dock vuxit med drygt 35 000 nya 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 49  
  
 heltidsarbeten sedan 1995. Under 2005 sysselsatte turistnäringen  
  
 hela 138 000 årsverken. Det är flera än i de nio största svenska  
  
 storföretagen. Det är också fler än inom till exempel jordbruk,  
  
 skogsbruk och fiske.  
  
 Turismens utgifter gynnar hela det svenska näringslivet. Varuhandel  
  
 omsätter drygt 74 miljarder kronor, eller 39 % av den totala  
  
 turistomsättningen. Därefter kommer boende och restaurang, med  
  
 57 miljarder kronor, eller nära 30 % av omsättningen. Transportsektorn  
  
 med intäkter från exempelvis tågbiljetter, flygstolar och  
  
 hyrbilar står för 44,5 miljarder kronor eller drygt 23 %.  
  
 8.1 Olika sätt att beräkna turismens ekonomiska  
  
 effekter  
  
 Nutek använder ett s.k. satellitkonto, TSA (Tourism Satellite  
  
 Account), för att mäta turismens effekter på ekonomi och sysselsättning.  
  
 TSA-modellen är framtagen av World Tourism Organization  
  
 (UNWTO) i nära samarbete med OECD och turistnäringens  
  
 organisationer. Metoden är på väg att bli en etablerad standard i  
  
 hela världen för att mäta turismens effekter. TSA-beräkningarna  
  
 görs från år 2006 på Nuteks uppdrag av SCB i Nationalräkenskaperna.  
  
 I Sverige används också, sedan 1988, TEM för att beräkna turismens  
  
 ekonomiska effekter, framförallt på lokal och regional nivå.  
  
 Dessutom tillför TDB ett värdefull information om turisternas  
  
 utlägg.  
  
 Satellitkontot visar en total turistomsättning på 190,9 miljarder  
  
 kronor. Wilson 2005 redovisar en omsättning på 78,9 miljarder  
  
 kronor för 2005. Det är 112,1 miljarder lägre än Nuteks  
  
 siffror! Varför skiljer det hela 112,1 miljarder kronor mellan TEM  
  
 och Nuteks TSA?  
  
 TEM redovisar enbart den konsumtion som sker direkt på  
  
 respektive destination. Men besökarna spenderar också mycket på  
  
 själva resan till sitt resmål, både inköp före resan, reskostnader  
  
 samt utlägg under resan till resmålet. Utlägg för detta kartläggs för  
  
 svenska resenärer i TDB, men kan inte särredovisas per område.  
  
 Detta ger följande omsättningsstruktur:  
  
  Konsumtion på svenska destinationer 78,9 miljarder 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 50  
  
  Utlägg före och under resa till svenska destinationer 26,0 miljarder  
  
  ÖVRIGT 86,1 miljarder  
  
  TOTAL TURISMOMSÄTTNING SVERIGE 191,0 miljarder  
  
 kronor  
  
 Posten Övrigt svarar för hela 45 % av turismomsättningen. Här  
  
 ingår främst följande konsumtion:  
  
  Utländska besökares utlägg för resor i Sverige  
  
  Svenska resenärers resor till utlandet generar omsättning i  
  
 Sverige hos researrangörer, resebyråer, transportörer och många  
  
 andra i form av provisioner, bokningsavgifter, försäkringar och  
  
 pålägg.  
  
  Gränshandel, främst norska inköp i län som gränsar till Norge  
  
  Utländska dagbesök i Sverige, främst affärsresenärer  
  
  Utländska övernattningar i fritidshus som ägs av utländska  
  
 medborgare, framförallt danska och tyska i södra Sverige, samt  
  
 norska i västra och norra Sverige.  
  
 Turistnäringen är inte en bransch i traditionell mening. Den ingår  
  
 som en naturlig och själklar del i många andra branscher som  
  
 handel och transportsektor. Men vem är turist och vem är lokal  
  
 kund?  
  
 Det är ibland mycket svårt att urskilja turister från vanliga  
  
 ortens vanliga kunder, gäster och besökare. Det finns idag inga  
  
 praktiska kassasystem som kategoriserar kunderna.  
  
 Vi kan knappast heller ha separata entréer till muséer, evenemang  
  
 och attraktioner för turister. Här talas det om besökare, som  
  
 ofta är kommunens egna invånare.  
  
 Det är därför svårt att få fram statistik för turisternas inverkan  
  
 på ekonomi och sysselsättning på samma sätt som för andra  
  
 näringar.  
  
 Många turister kommer heller inte ihåg var eller i vilket område  
  
 eller län de stannade för att tanka eller fika.  
  
 Definitionen av ordet turist är inte heller självklar och kan  
  
 skapa svårigheter när det gäller avgränsningar och beräkningar.  
  
 Våra kommande räkneexempel använder uppgifterna i TEM  
  
 som utgångspunkt och beräknar därför enbart turismens direkta  
  
 effekter. De bör närmast ses mera som räkneövningar än som  
  
 beräkningar och prognoser över framtiden. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 51  
  
 Som tidigare är detta ett räkneexempel för Sverige, en återhållsam  
  
 prognos som svarar mot lågt ställda förväntningar med en  
  
 ökningstakt på en blygsam nivå. Det finns ett otal faktorer som  
  
 skulle kunna påverka utvecklingen positivt. Det är lätt att överskatta  
  
 dessa faktorers påverkan. Vi har dock valt att inte spekulera  
  
 över eller räkna med politiska beslut, turismens övergripande organisation,  
  
 marknadsföring och regleringar eller statliga övergripande  
  
 turistiska initiativ.  
  
 Vår bedömning är ett exempel på ett scenario över en låg  
  
 ökningstakt, som inte förväntas innehålla några extraordinära, stora  
  
 regionala och nationella satsningar på turismen.  
  
 Våra exempel indikerar dock att turismen har stora möjligheter  
  
 att få en starkare ställning och betydelse för svensk ekonomi i  
  
 framtiden.  
  
 8.2 Turismens ekonomiska effekter i Sverige år  
  
 2005-2025  
  
 Med TEM Sverige 2005 som grund kan vi göra samma beräkningar  
  
 för Sverige som vi gjorde för Öland. Nyckeltalen skiljer beroende  
  
 på att Sverige består av många olika län, med sinsemellan mycket  
  
 olika utläggs- och omsättningsmönster.  
  
 Observera att för Sverige gör vi beräkningarna av de ekonomiska  
  
 effekterna per helår, inte som på Öland enbart för sommaren.  
  
 Vi låter diagram och tabeller tala för sig själva. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 8.2.1 Scenario för utvecklingen av antalet gästnätter i  
  
 Sverige till år 2025  
  
 Figur 10 Antalet miljoner gästnätter i Sverige år 2005 med prognos till år  
  
 2025  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 8.2.2 Scenario för utvecklingen av total turistomsättning i  
  
 Sverige till år 2025  
  
 Figur 11 Total turistomsättning i Mdr SEK för Sverige år 2005 med  
  
 prognos till år 2025  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 150 
  
 200 
  
 250 
  
 300 
  
 2005 2010 2015 2020 2025 
  
 Miljontal  
  
 År 
  
 Gästnätter  
  
 Miljoner gästnätter 
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 140 
  
 2005 2010 2015 2020 2025 
  
 Miljardtal  
  
 År 
  
 Omsättning  
  
 Total turistomsättning Mdr 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 53  
  
 8.2.3 Utvecklingen av turistomsättningen i olika branscher  
  
 till år 2025  
  
 Tabell 11 Prognos för utvecklingen av turistomsättningen i Sverige till år  
  
 2025  
  
 Bransch  
  
 % andel av  
  
 Turistkronan  
  
 Omsättning  
  
 År 2005 Mkr SEK  
  
 Omsättning  
  
 År 2025 Mkr SEK  
  
 Logi 28% 22 098 440 36 210 867  
  
 Restaurang 19% 14 995 370 24 571 660  
  
 Livsmedel 12% 9 470 760 15 518 943  
  
 Shopping 20% 15 784 600 25 864 905  
  
 Aktivitet 7% 5 524 610 9 052 717  
  
 Transport 14% 11 049 220 18 105 433  
  
 TOTAL TURISTOMSÄTTNING 100% 78 923 000 129 324 525  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 8.2.4 Turismens effekter på sysselsättningen i Sverige till år  
  
 2025  
  
 Tabell 12 Prognos för turismens effekter på sysselsättningen i Sverige till  
  
 år 2025  
  
 Bransch Sysselsatta  
  
 År 2005  
  
 Nyckeltal  
  
 Kkr/anställd  
  
 Sysselsatta  
  
 2020-talet  
  
 Logi 30 800 717 50 469  
  
 Restaurang 18 300 819 29 987  
  
 Livsmedel 3 900 2 428 6 391  
  
 Shopping 8 100 1 149 13 273  
  
 Aktivitet 8 100 682 13 273  
  
 Transport 3 700 2 986 6 063  
  
 TOTALT 72 900 119 455  
  
 Källa: Resurs AB.  
  
 Notera att vi har gjort dessa exempel med antagande att inga stora  
  
 politiska beslut förändrar villkoren för svensk turism, eller att inga  
  
 stora och betydande nationella eller regionala satsningar sker. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 8.3 Sommarturismen i Sverige år 2005  
  
 Det är naturligtvis inte bara turismen på Öland som påverkas av  
  
 utvecklingen och förändringar i klimat och resemönster. Vi kan på  
  
 goda grunder anta att Sverige kommer att gynnas och öka sin andel  
  
 av den europeiska sommarturismen, under förutsättning att vi  
  
 klarar att hantera de negativa effekter som klimatförändringen i sig  
  
 innebär. Men vi måste också klara de högre krav och belastningar  
  
 som en ökande turism ställer på såväl infrastruktur som miljö.  
  
 Att belysa den totala sommarturismen i Sverige faller utanför  
  
 ramen för detta uppdrag, och skulle ta bort fokus från huvuduppgiften.  
  
 Vi beskriver därför kortfattat, som exempel, några av de  
  
 mest välbesökta destinationerna och turistlänen under sommarperioden  
  
 juni-augusti. Vi redovisar däremot inte några beräkningar  
  
 av ekonomiska effekter.  
  
 Denna beskrivningen av sommarturismen i Sverige, har vi  
  
 begränsat till de besökare som använder sig av någon form av  
  
 kommersiellt boende på hotell, vandrarhem, stugby eller camping.  
  
 För övernattningar på hotell, vandrarhem och stugbyar gäller  
  
 uppgifterna juni-augusti. Statistiken för camping gäller dock för  
  
 hela året. Ett rimligt antagande är dock att: en överväldigande  
  
 majoritet av campingnätterna sker under sommaren, med undantag  
  
 av fjällvärldens relativt få vintercampare.  
  
 Uppgifter om gästnätter och omsättning från boende i  
  
 eget/lånat fritidshus, hos läkt/vänner och övriga boendekategorier  
  
 saknas i vissa län/områden eller är osäkra på grund av olika metoder  
  
 och modeller för beräkningar.  
  
 De län och områden som idag har de största turistströmmarna  
  
 sommartid i Sverige, är framförallt kustlän med goda möjligheter  
  
 till sol och bad. Undantag är Dalarna och Värmland. Dalarna  
  
 erbjuder sommartid såväl tradition, natur och kultur som bad i  
  
 Siljan. Värmland har också en rik turistisk tradition och en  
  
 betydande gränshandel. Stockholm har också en särställning. Här  
  
 lockar ett enormt utbud av aktiviteter av alla olika slag. Men  
  
 Stockholm har också en stor attraktionskraft i Skärgården, som  
  
 ofta betraktas som något helt unikt, men som idag inte riktigt har  
  
 en kommersiell boendekapacitet att ta emot en betydande  
  
 turistström.  
  
 Sommarturismens vanligaste kommersiella boendeform i Sverige  
  
 är camping, förutom i Stockholms län där hotellövernattningar  
  
 dominerar. Campingen förknippas med sol och bad vid kusten. Vi 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 55  
  
 har här nedan sorterat ut de största och mest besökta länen under  
  
 sommaren, perioden juni-augusti.  
  
 Dessa är i tur och ordning, sorterade efter antalet gästnätter på  
  
 kommersiella boendeanläggningar under perioden juni-augusti år  
  
 2005:  
  
 1. 17,6 % Västra Götalands län, framförallt Göteborg och  
  
 Bohuslän  
  
 2. 12,4 % Stockholms län  
  
 3. 9,7 % Skåne län  
  
 4. 8,5 % Kalmar län med Öland  
  
 5. 6,5 % Hallands län  
  
 6. 6,5 % Dalarnas län  
  
 7. 4,5 % Värmlands län  
  
 8. 1,9 % Norrbottens län  
  
 Dessa åtta län står för ungefär 68 % av det totala antalet övernattningar  
  
 på kommersiella boendeanläggningar som hotell, vandrarhem,  
  
 stugbyar och camping i Sverige under perioden juni-augusti.  
  
 Omkring 75% av logiintäkterna för kommersiellt boende i Sverige  
  
 skapas i dessa åtta län!  
  
 Som en liten tankeställare beskriver också mycket vi kort några  
  
 destinationer som anses vara stora, men som i verkligheten  
  
 sommartid endast tar emot en liten andel av turistströmmarna,  
  
 nämligen:  
  
  Gotland  
  
  Åre  
  
  Sälen  
  
 Turismen i Sverige visar också på stora skillnader mellan närliggande  
  
 områden som kan väcka frågor. Kronobergs län i mörkaste  
  
 Småland har nära 35 % utländska gästnätter av inkommande  
  
 turism, medan typiska badområden som Kalmar län knappt når  
  
 14 % och Hallands län en ännu lägre andel med knappt 9 %  
  
 utländska övernattningar. Utländska turister kanske i dag efterfrågar  
  
 annat än sol och bad.  
  
 Skåne, Halland och Västra Götaland har alla mycket god  
  
 tillgänglighet med goda kommunikationer, väl utbyggd infrastruktur  
  
 och en närhet till stora befolkningscentra. De har således nära 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 till sina besökare. Närheten till stora befolkningscentra är både  
  
 geografisk och ekonomisk.  
  
 Norrbottens län ligger mycket avsides och kan naturligtvis inte  
  
 räkna med någon större turistinvasion från Europa. Norrbotten har  
  
 dock en mycket stor andel norska gästnätter. Vi tror också att  
  
 andelen norska turister kommer att öka.  
  
 Kalmar och Öland ligger avsides i sydost och har därför hinder i  
  
 tillgänglighet och kommunikationer. E 22:an är en betydligt  
  
 sämre väg än t ex Skånes och västkustens E 6:a.  
  
 8.3.1 Västra Götalands län  
  
 Västra Götalands län ligger i topp med nära 18 % av antalet gästnätter  
  
 på kommersiellt boende i Sverige under sommaren. Framförallt  
  
 Göteborg och Bohuslän ligger mycket väl till med goda  
  
 kommunikationer och en väl utbyggd infrastruktur och förbindelser  
  
 med vägar, järnvägar, flyg och båt. En vacker skärgård med  
  
 klippor, många campingplatser, fiskelägen, badorter och hällristningar  
  
 är naturliga fördelar. Utbudet av boende är också komplett  
  
 med väl utbyggd hotellkapacitet i städerna, samt ett pärlband av  
  
 många campingplatser längs kusten. Kommunikationerna är goda  
  
 och tillgängligheten hög. Sträckan Oslo-Göteborg-Malmö-Köpenhamn  
  
 har mycket goda kommunikationer med motorväg och  
  
 järnväg. Här finns en stor marknad på relativt nära håll. Avståndet  
  
 till Mälardalen och Storstockholm är också inte längre än ca 500  
  
 km, d v s ungefär samma avstånd som det är från Norra Öland till  
  
 Mälardalen. Västra Götaland ligger klart i topp som största turistområde  
  
 sommartid för såväl svenskar som utländska besökare,  
  
 framförallt norrmän.  
  
 8.3.2 Stockholms län  
  
 Stockholms län med huvudstadens aktiviteter, shopping, restauranger,  
  
 evenemang och näringsliv generar ett resande året runt av  
  
 alla såväl affärsgäster som fritidsresenärer. Stockholm har ungefär  
  
 12 % av de kommersiellt boende sommarturisterna i Sverige. Goda  
  
 kommunikationer med flyg och tåg gör att Stockholm har den  
  
 största andelen besökare som inte kommer med bil. På senare år 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 57  
  
 har också en internationell kryssningstrafik vuxit sig stark med  
  
 otalig anlöp till Stockholm.  
  
 Infrastrukturen framställs ofta som ett stort hinder för utveckling  
  
 i regionen. Regeringen har nyligen tagit beslut om den s k  
  
 Citybanan. Den är beräknad att tas i drift successivt år 2013-2016.  
  
 Detta ökar tillgängligheten. Många europavägar som E4, E18, E20  
  
 bär alla till Stockholm, men huvudstaden saknar fortfarande effektiva  
  
 kringleder, så stora trafikstockningar är vanliga. En trängselskatt  
  
 införs i augusti år 2006.  
  
 8.3.3 Skåne län  
  
 Skåne har såväl god hotellkapacitet som ett antal betydande  
  
 campingområden. Hotell dominerar i Malmö och Helsingborg,  
  
 medan Camping är helt dominerande i områden som Ystad, Åhus,  
  
 Landskrona och Höganäs. Skåne bjuder också på slott, herrgårdar  
  
 och gästgiverier. Några stora betydande sommarevenemang lockar  
  
 stor publik, t ex Kiviks- och Sjöbo marknader. Närheten till  
  
 Danmark och Europa ger också goda förutsättningar för turismen.  
  
 Kommunikationerna är goda. I Skåne är det nära till allt.  
  
 8.3.4 Kalmar län  
  
 Kalmar län saknar de goda kommunikationerna och närheten till  
  
 stora marknader. Med tanke på läget som en avkrok i sydost, är det  
  
 närmast uppseendeväckande att Kalmar län har en tätposition i  
  
 Sommarsverige när det gäller camping. Endast Västra Götaland är  
  
 större. Detta säger något om den verkliga potentialen och möjligheterna  
  
 för Kalmar och Öland. Campingen är hårt koncentrerade  
  
 till Öland, men några starka orter är också Västervik, Oskarshamn  
  
 och Vimmerby.  
  
 Satsningar på infrastruktur, kommunikationer och tillgänglighet  
  
 planeras. Flygplatsen förväntas få ett uppsving i samband med den  
  
 omtalade Kina-satsningen, där det kinesiska företaget Fanerdun  
  
 bygger ett stort utställningsexpo, där europeiska köpare kan möta  
  
 kinesiska produkter. De mest optimistiska gissar på nära 2 miljoner  
  
 besökare per år när centrat är väl etablerat. Flygplatsen klarar idag  
  
 en utökning av flygtrafiken till ca 500 000 passagerare årligen.  
  
 Satsningen gynnar inte bara Kinacentrat. En utökad flygtrafik, 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 58  
  
 tätare linjenät och en byggnad av flygplatsen ökar också  
  
 möjligheten för lågprisflyg och charter till Kalmar och Öland.  
  
 E 22:an håller, framförallt i Bleking och Kalmar län, en alltför  
  
 låg standard. Vägverket har tillsammans med berörda kommuner  
  
 och intressenter startat ett s.k. PPP/OPS-projekt (Public Private  
  
 Partnership/Offentlig Privat Samverkan) med planer att uppgradera  
  
 och bygga ut E 22:an till en betydligt bättre framkomlighet.  
  
 Planerna räknar med att E 22 ska vara full utbyggd till minst 2+1  
  
 väg senast till år 2016.  
  
 8.3.5 Hallands län  
  
 Halland saknar något av hotellkapacitet, men har en mycket väl  
  
 utbyggd campingkapacitet med tätt mellan campingplatserna. Här  
  
 bytts Bohusläns klippor mot långa sandstränder. Tillgängligheten  
  
 är god med såväl E 6:an som järnväg.  
  
 8.3.6 Dalarnas län  
  
 Dalarna har ofta framställts som själva sinnebilden av svensk  
  
 sommar med lövad midsommarstång och folkdans. Dalarna är ett  
  
 av Sveriges få tvåsäsongsområden. Här finns såväl camping som  
  
 annat kommersiellt boende vid Siljan och Sälenfjällen. Camping  
  
 dominerar sommartid, medan hotell och stugor vintersäsongen. En  
  
 betydande andel (nära 82 %) av intäkterna från hotell och stugor  
  
 skapas vintertid. Siljan är också, inte att förglömma, ett av få  
  
 turistområden som, i dag, fungera både vinter och sommar. Vintersäsongen  
  
 kan dock komma att hotas på sikt av klimatförändringarna.  
  
 8.3.7 Värmlands län  
  
 Värmland ligger i topp när det gäller andel utländska turister. Hela  
  
 40% av turisterna kommer från utlandet, framförallt från Norge.  
  
 Gränshandeln är betydande. Även camping har en stor andel.  
  
 Värmland har också en kuststräcka vid Sveriges största insjö,  
  
 Vänern, men det är snarare älvarna, bruksbygderna och skogarna  
  
 som präglar turistbilden. Värmland står också för svensk turisttradition.  
  
 Värmland är också det län som har störst andel 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 59  
  
 inkommande utländsk turism med över 40 % i huvudsak norrmän.  
  
 Även Norrbottens län har 35 % inkommande turism från Norge.  
  
 8.3.8 Norrbottens län  
  
 Norrbotten har vid kusten Piteå Nordens Riviera. Luleå,  
  
 Haparanda och Kalix. Här är huvuddelen av sommarturismen  
  
 lokaliserad. Fjällen med Gällivare och Dundret samt Jokkmokk  
  
 med marknaden, samt skogar och älvar, orörd vildmark och  
  
 naturupplevelser lockar inte några betydande skaror av besökare.  
  
 En betydande del av turismen i Norrbotten kommer från Norge.  
  
 8.3.9 Gotland  
  
 Gotland anses allmänt som en sommarö. Här är det betydligt färre  
  
 antal besökare än man kan tro. Tillgängligheten är ett stort hinder.  
  
 Färja och flyg är de enda alternativen. Det gör att det krävs enorma  
  
 satsningar för att nå upp till de områden som idag är mera  
  
 lättillgängliga. Gotland ligger faktiskt på näst sista plats av Sveriges  
  
 län när det gäller kommersiella gästnätter juni-augusti. Endast  
  
 Västmanlands län har färre övernattningar på kommersiellt boende.  
  
 Andelen som bor hos släkt/vänner eller i eget/lånat fritidshus är  
  
 dock relativt hög. Gotland har också en relativt liten andel som  
  
 väljer camping.  
  
 8.3.10 Årefjällen  
  
 Åre har en mycket liten andel sommarturism, men arbetar med att  
  
 bredda sitt utbud för att öka attraktionskraften sommartid med  
  
 aktiviteter av olika slag.  
  
 8.4 Camping i förändring  
  
 Försäljningen av husbilar och husvagnar slår nya rekord. Denna  
  
 trend har hållit i sig under några år. De senaste tio åren har  
  
 försäljningen av nya husbilar och husvagnar ökat med hela 350%.  
  
 Campingen har förändrats. Campare är inte längre familjerna i  
  
 matchande träningsoveraller och träskor. Töntstämpeln tvättas 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 bort. Standarden ökar och allt fler väljer camping sommartid.  
  
 Formerna för camping och camparnas resemönster förändras.  
  
 Utvecklingen av campingen är både nödvändig och viktig för  
  
 utvecklingen av svensk sommarturism.  
  
 8.5 Vägen till framtiden börjar nu  
  
 Som avslutning kan det vara på sin plats att diskutera rimligheten  
  
 av dessa beräkningar. Som alla prognoser så rymmer de ett antal  
  
 antaganden. Prognosen stämmer så länge förutsättningarna inte  
  
 ändras utanför de ramar som avgränsar. Precis som alla tankar om  
  
 framtiden, så kan de aldrig tas för absoluta sanningar.  
  
 Rapporten visar på stora utvecklingsmöjligheter för Ölands  
  
 besöksnäring. Men studien väcker också en del nya frågor som  
  
 kanske behöver belysas närmare, för att vi ska få en skarpare bild av  
  
 algblomningens och klimatförändringens effekter på turismen.  
  
 Hur påverkar algblomning uppfattningen om Öland och öns  
  
 image som turistområde?  
  
 Om sambandet mellan algblomning och högre vattentemp  
  
 beläggs, så kanske detta rimligen motverkar den långsiktliga  
  
 ökningen av attraktionskraften.  
  
 Redan idag kan Öland sommartid drabbas av vattenbrist med  
  
 bevattningsförbud. Hur bli och utvecklas tillgången på rent och  
  
 tjänligt dricksvatten i framtiden?  
  
 Transporterna till/från Öland står för stora koldioxidutsläpp.  
  
 Utvecklingen av oljepriset är osäker. Hur påverkar och begränsar  
  
 energiskatter och ökade oljepriser tillgängligheten, framförallt  
  
 transporterna.  
  
 Vad gör besöksnäringen på Öland? Hur kommer turistnäringen  
  
 att arbeta för att utveckla och stärka Ölands attraktionskraft, image  
  
 och varumärkesvärde? Hur kommer kapaciteten och infrastrukturen  
  
 att utvecklas för att klara och möjliggöra en ökad turism?  
  
 Medias roll och påverkan kan granskas ytterligare, så att  
  
 sambanden mellan medias larmrapporter och antalet avbokningar,  
  
 inställda resor eller avvaktan tydligare beläggs.  
  
 Således finns det en hel del spännande frågor att jobba med.  
  
 Framtiden må medföra stora utmaningar för att klara klimatförändringar,  
  
 men här finns också möjligheter till utveckling för  
  
 turistnäringen som kan gå hand i hand med aktiv miljövård,  
  
 ansvarsfull resurshantering och klimathänsyn. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 61  
  
 Referenser  
  
 Resurs AB, TEM, TuristEkonomisk Modell, Öland 2005, Resurs  
  
 Ab, Malmö 2006  
  
 Sveriges Television SVT, Solligan  
  
 [www]  
 , Stockholm 2006  
  
 Resurs AB, TDB, Rese-  TuristDataBasen, Resurs AB, Åre 2007  
  
 Vägverket, Larsen, Trafikflöden Ölandsbron 19952006  
  
 [e-post]poul.holmgren@vv.se E-brev med bifogade statistikfiler  
  
 för traikflöden över Ölandsbron 19952006  
  
 UNWTO, Tourism 2020 Vision [www]  
  
 SMHI, Algsituationen 20022006  
  
 [www] http://www.smhi.se/weather/baws_ext/balt/  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 [www] 
  
 Statistiska Centralbyrån, SCB, Inkvarteringsstatistik  
  
 [www] 
  
 Nutek  
  
 Högskolan i Kalmar, Fröken Alg [www] 
  
 Övriga ej refererade källor  
  
 Floyd Panel on Climate Change,  
  
 [www]http://www.ipcc.ch/  
  
 HELCOM, Helsingforskommissionen  
  
 [www] 
  
 Svenska Naturskyddsföreningen, Algblomning  
  
 [www] 
  
 Planbleu UNEP Mediterranean  
  
 Tourism[www] 
  
 WWF, Tourism threats in the Mediterranean  
  
 WWF, Living Planet Report 2006  
  
 Obrien, Bailey m fl, Climate change and international  
  
 tourism: a simulation study, University of Hamburg,  
  
 Viner, Walker, Jackson, Climate Change and Its Impact  
  
 on Tourism, Report perpared for WWF, UK, Norwich juli 1999  
  
 Jones, Dixon, Climate change impact in the Mediterranean  
  
 resulting from a 2ºC global temperature rise, WWF, juli  
  
 2005 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 Definitioner  
  
 Algblomning Algblomning kallas fenomenet när planktonalger  
  
 tillväxer kraftigt och på kort tid bildar mycket  
  
 stora populationer, i Östersjön av ff a blågröna  
  
 alger (cyanobakterier).  
  
 Algövervakning SMHI driver sedan 2002 "Baltic Algae Watch  
  
 System", ett satellitbaserad övervakningssystem  
  
 för blågröna (cyanobakterie) algblomningar i  
  
 Östersjön. Tolkade satellitbilder presenteras  
  
 dagligen under hela sommaren  
  
 Avgränsningar Rapporten avgränsas till tillgänglig turiststatistik  
  
 och de mätningar som gjorts om/av väder, klimat  
  
 och algblomning till huvudsak juli månad, år  
  
 2002-2006 (Källor:SMHI, samt SCB, TDB och  
  
 TEM år 1997-2006).  
  
 Dagbesök Besökande på Öland som inte övernattar på ön.  
  
 Fröken Alg Ett pilotprojekt för lokal algövervakning i  
  
 Kalmar och på Öland. Lokala algspanare  
  
 rapporterar dagligen algförekomst från ett  
  
 femtotal stränder till Högskolan i Kalmar.  
  
 Informationen finns tillgänglig för allmänheten  
  
 via internet: www.hik.se/alg, mobil: mobil.hik.se  
  
 och telefon: 0480-44 60 10.  
  
 Gästnätter Antalet nätter som en gäst övernattar. Synonymt  
  
 med övernattningar.  
  
 Hadley Centre The Met Office Hadley Centre är  
  
 Storbritanniens officiella centrum för forskning  
  
 om klimatförändring.  
  
 HELCOM Helsingforskommissionen arbetar för att skydda  
  
 den marina miljön i Östersjön från alla källor till  
  
 miljöförstöring genom mellanstatligt samarbete  
  
 mellan Danmark, Estland, EU, Finland,  
  
 Tyskland, Lettland, Litauen, Polen, Ryssland and  
  
 Sverige 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 63  
  
 Floyd Panel on Climate Change,  
  
 FN:s vetenskapliga klimatpanel, grundades  
  
 1988 av United Nations Environment  
  
 Programme (UNEP) och World  
  
 Meteorological Organization (WMO). Love  
  
 publicerade sin 4:e stora utvärdering den 6 april  
  
 2007  
  
 Klimatförändring Ett omdebatterat fenomen, där forskarvärlden  
  
 genom IPCC idag är enig om människans och  
  
 samhällsutvecklingens påverkan på klimatet.  
  
 Klimatmodeller Regionala klimatmodeller har utvecklats av  
  
 SMHI/Rossby Center med utgångspunkt i  
  
 globala modeller från IPCC.  
  
 Klimatscenarier Regionala klimatscenarier baseras på  
  
 antaganden enligt de 3 scenarier som SMHI  
  
 gjort.  
  
 Snyder Planck  
  
 Institite  
  
 Cervantes Institute for Meterology i  
  
 Hamburg (MPI-M).  
  
 RCAO-modellen Rossby Centre regional Atmosphere-Ocean  
  
 model (Döscher et al. 2002), en regional  
  
 klimatmodell speciellt utvecklad för norra  
  
 Europa. Den kombinerar Rossby Centre  
  
 Regional Atmosphere Model, RCA  
  
 (Rummukainen et al. 2001, Jones et al. 2004),  
  
 och Rossby Centre Regional Ocean Model,  
  
 RCO (Meier et al. 2003).  
  
 Rogers center SMHI:s forskningsenhet som arbetar med  
  
 regionala klimatmodeller. 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 64  
  
 Bilaga 1 – Kliatmodeller, scenarier, förutsättningar och avgränsningar 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 65 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 66  
  
 Bilaga 2  Scenario 1  
  
 Normal sommar 2020-talet  
  
 Juli Normal  
  
 sommar  
  
 19912006  
  
 Normal  
  
 sommar  
  
 2020-talet  
  
 Dygnsmedeltemperatur 17,5 18,5  
  
 Högsta eftermiddagstemperatur 21 22  
  
 Regndagar 10 9  
  
 Soldagar 10 10  
  
 Vattentemperatur 18 19  
  
 Antal dagar med algblomning 5 6 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 67  
  
 Bilaga 3  Scenario 2  
  
 2020-talet sommar med längre algblomning  
  
 Gonzalez  
  
 Normal  
  
 sommar  
  
 19912006  
  
 Normal  
  
 sommar med  
  
 längre  
  
 algblomning  
  
 Dygnsmedeltemperatur 17,5 18,5  
  
 Högsta eftermiddagstemperatur 21 22  
  
 Regndagar 10 9  
  
 Soldagar 10 10  
  
 Vattentemperatur 18 19  
  
 Antal dagar med algblomning 5 10 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 68  
  
 Bilaga 4  Scenario 3  
  
 Varm sommar 2020-talet  
  
 Juli Normal  
  
 sommar  
  
 19912006  
  
 Varm  
  
 sommar  
  
 2020-talet 
  
 Dygnsmedeltemperatur 17,5 21  
  
 Högsta eftermiddagstemperatur 21 25  
  
 Regndagar 10 5  
  
 Soldagar 10 15  
  
 Vattentemperatur 18 21  
  
 Antal dagar med algblomning 5 6 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 69  
  
 Bilaga 5:1  
  
 Samlingstabell med statistiska underlag Öland 19901993  
  
 Mätenhet 1990 1991 1992 1993 
  
 Övernattningar/besök Gästnätter 1000-tal 1464 1693 1417 1529 
  
 Hotell\pensionat 0 10 35 72 
  
 Stuga\lgh hyrd/förmedlad 0 143 163 137 
  
 Camping 0 564 495 395 
  
 Stuga\lgh hyrd privat 0 221 191 139 
  
 Summa Kommersiella övernattningar 0 938 884 743 
  
 Summa släkt  vänner samt vild camping 0 381 180 347 
  
 Eget\lånat fritidshus\lägenhet 0 345 313 390 
  
 Antal fordon  
  
 Trafik Ölandsbron juli månad N/A N/A N/A N/A  
  
 Trafik pendlare Ölandsbron okt mån -2004/nov 2004 N/A  
  
 N/A N/A N/A  
  
 Trafik Turister/Besökare N/A N/A N/A N/A  
  
 Väderdata: SMHI, SVT Väder  
  
 Dygnsmedeltemp i luft N/A N/A N/A N/A  
  
 Antal regniga dagar 20 5 8 14 
  
 Antal soliga dagar 5 15 8 0 
  
 Antal mulna dagar 18 1 4 11 
  
 Medel vattentemp N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning start N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning stopp N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning antal dagar N/A N/A N/A N/A  
  
 Solligan: antal soltimmar Öland Södra/Norra 342 410 508 227 
  
 Väder allmän omdöme sommar N/A N/A N/A N/A  
  
 TuristEkomisk Modell TEM  
  
 TEM Gästnätter komersiellt boende Öland helår N/A N/A N/A N/A  
  
 TEM Gästnätter övriga boendeformer helår N/A N/A N/A N/A  
  
 TEM TOTALT ÖVERNATTNINGAR helår N/A N/A N/A N/A 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 70  
  
 Bilaga 5:2  
  
 Samlingstabell med statistiska underlag Öland 19941996  
  
 Mätenhet 1994 1995 1996 
  
 Övernattningar/besök i gästnätter 1000-tal 1648 2060 1243 
  
 Hotell\pensionat 85 33 16 
  
 Stuga\lgh hyrd/förmedlad 183 234 190 
  
 Camping 535 821 495 
  
 Stuga\lgh hyrd privat 285 282 92 
  
 Summa Kommersiella övernattningar 1088 1370 793 
  
 Summa släkt  vänner samt vild camping 256 417 198 
  
 Eget\lånat fritidshus\lägenhet 221 233 196 
  
 Trafikmätning Vägverket: Antal fordon  
  
 Trafik Ölandsbron juli månad 776411 738557 
  
 Trafik pendlare Ölandsbron okt mån -2004/nov 2004 378089  
  
 376434 
  
 Trafik Turister/Besökare 398322 362123 
  
 Väderdata: SMHI, SVT Väder  
  
 Dygnsmedeltemp i luft N/A N/A N/A  
  
 Antal regniga dagar 2 9 13 
  
 Antal soliga dagar 22 9 8 
  
 Antal mulna dagar 1 6 9 
  
 Medel vattentemp N/A N/A N/A  
  
 Algblomning start N/A N/A N/A  
  
 Algblomning stopp N/A N/A N/A  
  
 Algblomning antal dagar N/A N/A N/A  
  
 Solligan: antal soltimmar Öland Södra/Norra 522 422 293 
  
 Väder allmän omdöme sommar N/A N/A N/A  
  
 TuristEkomisk Modell TEM  
  
 TEM Gästnätter komersiellt boende Öland helår N/A N/A N/A  
  
 TEM Gästnätter övriga boendeformer helår N/A N/A N/A  
  
 TEM TOTALT ÖVERNATTNINGAR helår N/A N/A N/A 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 29  
  
 71  
  
 Bilaga 5:3  
  
 Samlingstabell med statistiska underlag Öland 19972001  
  
 Mätenhet 1997 1998 1999 2000 2001 
  
 Övernattningar/besök i gästnätter 1000-tal 1317 1272 1689 1120 1870 
  
 Hotell\pensionat 0 116 8 23 72 
  
 Stuga\lgh hyrd/förmedlad 69 37 60 68 227 
  
 Camping 587 433 753 397 786 
  
 Stuga\lgh hyrd privat 45 242 220 195 64 
  
 Summa Kommersiella övernattningar 701 828 1041 683 1149 
  
 Summa släkt  vänner samt vild camping 275 188 191 152 368 
  
 Eget\lånat fritidshus\lägenhet 332 114 401 259 275 
  
 Trafikmätning Vägverket: Antal fordon  
  
 Trafik Ölandsbron juli månad 770179 752077 819136 775942 839697 
  
 Trafik pendlare Ölandsbron okt mån 380132 382657 396378 387185 399744 
  
 Trafik Turister/Besökare 390047 369420 422758 388757 439953 
  
 Väderdata: SMHI, SVT Väder  
  
 Dygnsmedeltemp i luft N/A N/A N/A N/A N/A  
  
 Antal regniga dagar 5 11 4 15 12 
  
 Antal soliga dagar 11 7 13 5 12 
  
 Antal mulna dagar 6 8 6 15 8 
  
 Medel vattentemp N/A N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning start N/A N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning stopp N/A N/A N/A N/A N/A  
  
 Algblomning antal dagar N/A N/A N/A N/A N/A  
  
 Solligan: antal soltimmar Öland Södra/Norra 435 363 425 327 447 
  
 Väder allmän omdöme sommar Sol/lite r Regnigt! Sol/lite r! Regnigt! Sol/lite r!  
  
 TuristEkomisk Modell TEM  
  
 TEM Gästnätter komersiellt boende Öland helår 1935118 1523257 N/A 1600820 1862200 
  
 TEM Gästnätter övriga boendeformer helår 1726488 1543544 N/A 2066556 2178730 
  
 TEM TOTAL ÖVERNATTNINGAR helår 3661606 3066801 N/A 3667376 4040930 
  
 Bilaga B 29 SOU 2007:60  
  
 72  
  
 Bilaga 5:4  
  
 Samlingstabell med statistiska underlag Öland 20022006  
  
 Mätenhet 2002 2003 2004 2005 2006 
  
 Övernattningar i gästnätter 1000-tal 1592 2353 1665 1593 1913 
  
 Hotell\pensionat 109 59 59 148 24 
  
 Stuga\lgh hyrd/förmedlad 72 40 205 39 103 
  
 Camping 434 1295 527 447 672 
  
 Stuga\lgh hyrd privat 261 190 161 243 418 
  
 Summa Kommersiella övernattningar 876 1584 952 877 1217 
  
 Summa släkt  vänner samt vild camping 141 434 192 109 181 
  
 Eget\lånat fritidshus\lägenhet 508 163 472 451 359 
  
 Trafikmätning Vägverket: Antal fordon  
  
 Trafik Ölandsbron juli månad 854181 850363 795965 812507 
  
 Trafik pendlare Ölandsbron okt mån 410811 433201 373475 387321 402888 
  
 Trafik Turister/Besökare 443370 417162 408644 409619 
  
 Väderdata: SMHI, SVT Väder  
  
 Dygnsmedeltemp i luft 18,1 18,8 16,4 19,1 21,2 
  
 Antal regniga dagar 12 15 16 11 6 
  
 Antal soliga dagar 7 10 6 11 11 
  
 Antal mulna dagar 14 13 12 10 4 
  
 Medel vattentemp 18,1 18,9 15,8 18,6 21,1 
  
 Algblomning start 15 18 29 6 10 
  
 Algblomning stopp 17 24 30 14 15 
  
 Algblomning antal dagar 3 6 3 8 6 
  
 Solligan: antal soltimmar Öland Södra/Norra 489 410 414 497 680 
  
 Väder allmän omdöme sommar Sol/lite r! Sol!!! Mkt regn! Växlande! N/A  
  
 TuristEkomisk Modell TEM  
  
 TEM Gästnätter komersiellt boende Öland helår 2005205 2252649 1389744 1429647 N/A  
  
 TEM Gästnätter övriga boendeformer helår 2243514 2071610 1965418 1849209 N/A  
  
 TEM TOTAL ÖVERNATTNINGAR helår 4248719 4324259 3355162 3278856 N/A 
  
 Bilaga B 30  
  
 Biologisk mångfald och  
  
 klimatförändringar  
  
 Vad vet vi?  
  
 Vad behöver vi veta?  
  
 Vad kan vi göra?  
  
 Centrum för Biologisk Mångfald  
  
 Nicholson och Warren  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 april 2007 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Förord................................................................................. 9  
  
 Om denna rapport.............................................................. 11  
  
 Sammanfattning ................................................................ 11  
  
 Varför diskutera biologisk mångfald i relation till  
  
 klimatförändringar? ............................................................ 13  
  
 Biologisk mångfald, en del av klimatproblemet .............................. 13  
  
 Modellstudier .................................................................................... 14  
  
 Tolkningar av faktiska observationer............................................... 15  
  
 FN:s sammanfattning ....................................................................... 16  
  
 Biologisk mångfald och ekosystemens stabilitet............................. 16  
  
 Klimatförändringar  dagens kunskapsläge och  
  
 utgångspunkter.................................................................. 17  
  
 Vad behöver vi veta, vad vet vi, och hur kan vi ta reda på  
  
 mer?................................................................................. 18  
  
 Rapportens slutsatser beträffande kunskapsläget ........................... 19  
  
 Vad är biologisk mångfald i naturvårdssammanhang?............. 20  
  
 Klimatförändringar och människans nyttjande av naturen....... 21  
  
 Nyttjande av naturresurser är det största hotet mot biologisk  
  
 mångfald idag och i framtiden .......................................................... 21  
  
 Två effekter av nyttjande .................................................................. 22  
  
 Klimateffekter kan maskeras av mark- och resursanvändningen.....................................................................................  
  
 24  
  
 Stor eller liten klimateffekt – en fråga om vald referensnivå.......... 25  
  
 Klimateffekter kan förstärkas av markanvändningen ..................... 25  
  
 Nya brukningsformer: biobränsleproduktion................................. 26 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Få enkla orsak-verkan-samband mellan nyttjande och klimatförändringar  
  
 –därför få enkla samband mellan klimatförändringar  
  
 och biologisk mångfald ..........................................................29  
  
 Är klimateffekter på biologisk mångfald alltid negativa? ...............31  
  
 Direkta och indirekta effekter av klimatförändringar på  
  
 markanvändningen ............................................................................32  
  
 Sammanfattning: att bedöma effekter av klimatförändringar  
  
 respektive människans nyttjande av naturen ...................................33  
  
 Att kombinera olika slags kunskap för att bedöma effekter  
  
 av klimatförändringar på biologisk mångfald .........................35  
  
 Biologisk mångfald – en kombination av rumsliga skalor...............35  
  
 Nedskalning av klimatdata, uppskalning av ekologiska data ..........36  
  
 Kunskap om populationer.................................................................37  
  
 Kunskap om naturtyper ....................................................................39  
  
 Kunskap om utbredningsgränser......................................................45  
  
 Ekologisk kunskap i större skala ......................................................47  
  
 Experimentbaserad kunskap .............................................................47  
  
 Långa tidsserier..................................................................................47  
  
 Effekter av klimatförändringar på enskilda djur- och  
  
 växtarter............................................................................48  
  
 Hur svarar arter på klimatförändringar? ..........................................48  
  
 Problem med konkurrensstarka arter...............................................49  
  
 Vilka arter flyttar norrut/uppåt och vad blir resultatet? .................51  
  
 Migrerande arter ................................................................................51  
  
 Nyckelarter ........................................................................................52  
  
 Starkt klimatberoende arter ..............................................................53  
  
 Arter med stationära krav..............................................................53  
  
 Värmekrävande arter .........................................................................53  
  
 Nya hot, nya ansvar...........................................................................54  
  
 Effekter av klimatförändringar på ekosystem och naturtyper....56  
  
 Alpina biotoper och subalpin björkskog..........................................56  
  
 Hot mot biologisk mångfald i alpina och subalpina  
  
 miljöer idag.................................................................................56  
  
 Allmänt om klimateffekter på biologisk mångfald i  
  
 alpina och subarktiska områden................................................57  
  
 Förändring av skogsgräns och vegetation ................................59  
  
 Klimat, markanvändning och biologisk mångfald ...................60 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 5  
  
 Tjäle och permafrost ................................................................. 60  
  
 Snötäckning och vinterförhållanden på fjällhed ...................... 61  
  
 Klimatets respektive markanvändningens betydelse för  
  
 alpina skogsgränser.................................................................... 62  
  
 Snötäckning och renbete........................................................... 63  
  
 Snötäckning och gnagarbete ..................................................... 64  
  
 Renbete som naturvårdsåtgärd? ............................................... 64  
  
 Klättrar alla vegetationsbälten uppåt? ...................................... 64  
  
 Vandrar alla vegetationszoner norrut? ..................................... 64  
  
 Humiditet och öst-västgradienten ........................................... 65  
  
 Biologisk mångfald och glaciärer.............................................. 65  
  
 Alpina och subalpina myrar ...................................................... 65  
  
 Skoglandskapet.................................................................................. 66  
  
 Hot mot skogens biologiska mångfald idag ............................ 66  
  
 Effekter av klimat på skogsbruk............................................... 66  
  
 Ändrad produktionspotential och ekonomiska förhållanden  
  
 .................................................................................... 69  
  
 Ändrad produktion skapar nya produktionsproblem ............. 69  
  
 Biobränsleproduktion ............................................................... 70  
  
 Hotas boreala arter av invasion söderifrån?............................. 70  
  
 Mer eller mindre död ved i skogen? ......................................... 70  
  
 Kortare omloppstider? .............................................................. 71  
  
 Ökad användning av främmande trädslag? .............................. 72  
  
 Ökade behov av skogsgödsling................................................. 72  
  
 Skogsbruk i nya områden?........................................................ 72  
  
 Mer skogsbränder? .................................................................... 72  
  
 Ändrad nedbrytning av ved?..................................................... 73  
  
 Ändrad livsmiljö för epifyter och markkryptogamer?............ 73  
  
 I vilken mån är bristen på exponering en  
  
 temperaturfråga?........................................................................ 73  
  
 Nya skogsbiotoper .................................................................... 74  
  
 Tydligare uppdelning mellan produktions- och naturskog 
  
 ?........................................................................................... 74  
  
 Problem med konkurrensstarka invasionsarter? ..................... 75  
  
 Ökat behov av våtmarker? ........................................................ 75  
  
 Jordbrukslandskapet ......................................................................... 75  
  
 Hot mot den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet  
  
 idag........................................................................... 75  
  
 Jordbrukslandskapet är skapat av markanvändningen ............ 76 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 Ändrad produktionspotential och ekonomiska förhållanden.....................................................................................76  
  
 Ändrad produktion skapar nya problem ..................................77  
  
 Biologisk mångfald förekommer mest i de naturtyper  
  
 som producerar minst................................................................78  
  
 Biobränsleproduktion................................................................79  
  
 Förändrad fuktighet i jordbruksmark.......................................79  
  
 Torrare i vissa områden .............................................................79  
  
 Ändrad fenologi i gräsmarker ...................................................80  
  
 Ändrad livsmiljö för epifyter och markkryptogamer? ............80  
  
 Problem med konkurrensstarka invasionsarter?......................80  
  
 Ökat behov av våtmarker? ........................................................80  
  
 Våtmarker, havs- och sötvattenstränder ..........................................81  
  
 Hot mot biologisk mångfald i våtmarker, havs- och  
  
 sötvattenstränder idag ...............................................................81  
  
 Havsytans höjning .....................................................................81  
  
 Storm och is ...............................................................................82  
  
 Våtmarker och stränder vid sjöar och vattendrag....................83  
  
 Havsytans stigning vid olika kusttyper ....................................84  
  
 Högvattenflöden........................................................................85  
  
 Ökat behov av våtmarker? ........................................................85  
  
 Sjöar, vattendrag och hav ..................................................................86  
  
 Hot mot biologisk mångfald i akvatiska miljöer idag..............86  
  
 Biogeokemiska och fysiska förändringar..................................87  
  
 Isförhållanden ............................................................................88  
  
 Klimateffekter respektive effekter av vår användning  
  
 hushållning av vatten .................................................................89  
  
 Konsekvenser för fisk i marina ekosystem...............................90  
  
 Större sjöar och vattendrag .......................................................90  
  
 Vattenmiljöer vid landhöjningkust ...........................................91  
  
 Salthaltens betydelse för särskilt viktiga kustbiotoper............92  
  
 Ökad produktivitet och strandnära miljöer .............................92  
  
 Minskad minimivattenföring i vattendrag? ..............................93  
  
 Ekosystemtjänster ..............................................................94  
  
 Ökade behov av ekosystemtjänster, men kommer behoven att  
  
 tillgodoses?.........................................................................................94  
  
 Ekosystemtjänster i klimatdiskussionerna.......................................94  
  
 Ekosystemtjänster och biologisk mångfald .....................................95 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 7  
  
 Åtgärder för biologisk mångfald i ett klimatsammanhang ....... 97  
  
 Styrmedel och instrument för beslutsfattande................................ 97  
  
 Naturreservat, korridorer och förflyttning av arter........................ 99  
  
 Kan vi bygga naturvårdsstrategier på modellbaserade  
  
 framtidsscenarier? ............................................................................. 99  
  
 Att vänta och se............................................................................... 100  
  
 Att kombinera förutsägelser med övervakning............................. 100  
  
 Direkt tillämpbara kunskaper saknas............................................. 101  
  
 Referenser ...................................................................... 109  
  
 Muntliga referenser .......................................................... 116 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 8 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 9  
  
 Förord  
  
 Centrum för Biologisk Mångfald har arbetat med bevarande av  
  
 biologisk mångfald sedan 1995, bl.a. genom att stödja kunskapsuppbyggnad  
  
 och förbättrad tillämpning av kunskap. Under den  
  
 tiden har klimatförändringar blivit en allt viktigare fråga för vårt  
  
 arbete. Det har blivit uppenbart att arbetet med biologisk mångfald  
  
 måste bedrivas i ett klimatförändringsperspektiv om vi skall kunna  
  
 bevara jordens organismer, deras genetiska kapital och de ekosystem  
  
 de bygger upp. Lika uppenbart är det att biologisk mångfald  
  
 är av avgörande betydelse för både klimatförändringarna i sig och  
  
 effekterna av dem. Det är biologisk mångfald som skapar jordens  
  
 ekosystem och det är genom förändringar i ekosystemen människan  
  
 mer än på något annat sätt kommer att drabbas av klimatförändringarna.  
  
 FN varnar för massvält och enorma folkförflyttningar  
  
 när ekosystem inte längre kan brukas eller bebos av de  
  
 samhällen som finns där idag. I Sverige kommer ekosystemens  
  
 buffrande och producerande förmåga att behövas när klimatet  
  
 förändras, exempelvis fångst av näring och kol eller produktion av  
  
 bioenergi. Det är därför mycket positivt att Sverige nu ökar  
  
 insatserna på att motverka klimatförändringar och att anpassa  
  
 samhället till de förändringar vi inte kan undvika.  
  
 Samtidigt är det oroade att insikten om sambanden mellan  
  
 klimatförändringar och biologisk mångfald ibland tycks vara svag,  
  
 så att klimatsatsningar och satsningar på biologisk mångfald  
  
 stundom t.o.m. ställs mot varandra. I skrivande stund diskuteras i  
  
 Sverige dels att finansiera klimatsatsningar med bl.a. minskade  
  
 anslag till bevarande av biologisk mångfald, dels att vi måste offra  
  
 biologisk mångfald när vi motarbetar klimatförändringar eller  
  
 genomför anpassningsåtgärder. Exempel på det senare är utbyggnad  
  
 av de sista orörda älvarna och ersättning av storm- och barkborrekänslig  
  
 gran med främmande trädslag, exempelvis sitka-gran.  
  
 I Sverige är vi ännu på diskussionsstadiet, men på andra håll på  
  
 jorden har sådana missriktade åtgärder redan genomförts, exempelvis  
  
 avverkning av regnskog för att i bioenergisyfte odla sockerrör  
  
 (Latinamerika) eller oljepalmer (Sydostasien). I dessa exempel saknas  
  
 insikt om att minskad skogsareal till inte obetydlig del bidrar  
  
 till växthuseffekten och att oljepalmsodling därtill ofta sker på  
  
 torvmark vilket frigör ytterligare bundet kol till atmosfären.  
  
 Förhoppningsvis är emellertid farhågor av detta slag ogrundade,  
  
 så att vi framöver kan arbeta med bevarande av biologisk mångfald 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 som en del av klimatsatsningarna. Denna rapport blir då ett viktigt  
  
 steg i det arbetet.  
  
 Graves,  
  
 Föreståndare, Centrum för Biologisk Mångfald 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 11  
  
 Om denna rapport  
  
 Rapporten har tagits fram under våren 2007 av Centrum för Biologisk  
  
 mångfald på uppdrag av Naturvårdsverket, som en underlagsrapport  
  
 till Klimat- och sårbarhetsutredningen.  
  
 Rapporten behandlar olika klimataspekter på biologisk mångfald  
  
 och bygger dels på publicerad kunskap, dels på opublicerade  
  
 expertsynpunkter. De senare är resultat av intervjuer och diskussioner  
  
 under 20062007 med ett stort antal experter, exempelvis  
  
 forskare, tjänstemän och praktiker inom naturvårdsområdet. Samtliga  
  
 tackas härmed, ingen nämnd, ingen glömd. Muntliga källor  
  
 anges bara i enstaka fall eftersom de allra flesta resonemang som  
  
 inte är direkta litteraturciteringar är synteser av många olika  
  
 expertsynpunkter och publicerade data.  
  
 En första version av rapporten har kommenterats av Harvey, Miljödepartementet, Palmer, Naturvårdsverket, Rios, Jordbruksverket och Hunt och Elliott, ArtDatabanken.  
  
 Sammanfattning  
  
 Förändringar i klimatet det sista århundradet har redan visat sig ge  
  
 effekter på växters och djurs reproduktion, växtsäsongens längd,  
  
 fördelning och storlek hos populationer och utbrott och förekomst  
  
 av skadeorganismer och sjukdomar. Klimatförändringar har således  
  
 blivit ytterligare en faktor genom vilken människan påverkar  
  
 biologisk mångfald, ekosystem och dess tjänster. Gedigna kunskapsbaserade  
  
 rapporter och organisationer som IPCC (2007),  
  
 Millennium Ecosystem Assessment (2005), EEA (2005) och IUCN  
  
 (2005) framhåller klimatförändringar som en av de viktigaste  
  
 orsakerna till förlust av biologisk mångfald och förändringar av  
  
 ekosystemstjänster.  
  
 Effekter av klimat på biologisk mångfald måste bedömas i  
  
 relation till effekterna av andra omgivningsfaktorer, framförallt  
  
 människans nyttjande och hushållning av natur och naturresurser.  
  
 Nyttjandet av naturresurser innefattar areella näringars markanvändning,  
  
 reglering av sjöar och vattendrag, nyttjande av havens  
  
 resurser, utsläpp till vatten och luft etc. En stor andel av Sveriges  
  
 naturtyper och geografiska områden är påverkade av människan.  
  
 Det är viktigt att inse att människans påverkan på biologisk 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 mångfald även framgent kommer att vara ytterst stark. Markanvändning  
  
 som idag är negativ för biologisk mångfald kommer att  
  
 vara det även i ett förändrat klimat. Vill vi bevara biologisk  
  
 mångfald får vi därför inte flytta fokus från nyttjande till klimat,  
  
 men vi måste däremot vara medvetna om och förberedda på  
  
 eventuella ytterligare problem, orsakade av klimatförändringarna.  
  
 Vi måste också vara medvetna om att när vi förändrar vårt  
  
 resursutnyttjande för att anpassa det till klimatförändringar, kan  
  
 anpassningarna många gånger få större konsekvenser för biologisk  
  
 mångfald och ekosystemtjänster än klimatförändringarna i sig. Vi  
  
 kan välja styrmedel och markanvändning som minimerar eller  
  
 aktivt motverkar klimateffekter på biologisk mångfald eller landskap.  
  
 Vi behöver därför metoder för att rutinmässigt bedöma  
  
 ekosystemeffekter av planerade anpassningsåtgärder. Innan anpassningsåtgärder  
  
 utförs bör vi ha preciserat olika alternativa åtgärder  
  
 och värderat dem med avseende på bl.a. ekonomi, sociala konsekvenser  
  
 och biologisk mångfald.  
  
 För att kunna göra rimliga förutsägelser om hur klimatförändringar  
  
 kommer att påverka biologisk mångfald måste effekter av  
  
 klimat och nyttjande analyseras integrerat. Scenarier för ändrat  
  
 nyttjande måste i sin tur tas fram genom samarbete mellan olika  
  
 samhälls- och forskningssektorer, och genom att beakta hur olika  
  
 regioner kommer att påverkas av klimatförändringarna.  
  
 För att ta hänsyn till biologisk mångfald i ett klimatsammanhang  
  
 krävs ett antal åtgärder omfattande bl.a. policies/lagstiftning/styrmedel,  
  
 naturvårdsstrategi, praktisk naturvård, forskning,  
  
 myndighets- och verksamhetssamordning m.m. En utvärdering och  
  
 revision av regelverk, riktlinjer och stödsystem i internationella  
  
 konventioner, nationella miljömål och strategier, nationell och  
  
 europeisk lagstiftning m.m. bör utföras för att säkerställa att  
  
 klimatpolicy och klimatförändringar tas hänsyn till. Naturvård blir  
  
 därför ett gränsöverskridande problem mellan sektorer, regioner  
  
 och nationer när klimatförändringar beaktas.  
  
 Denna rapport som baseras på en genomgång av kunskapsläget  
  
 visar att vi idag saknar nödvändig kunskap om biologisk mångfald i  
  
 ett klimatsammanhang men mycket av den önskade kunskapen  
  
 relativt enkelt kan tas fram, genom nya analyser och sammanställningar  
  
 av befintlig kunskap eller genom enklare undersökningar.  
  
 För vissa kunskapsluckor krävs dock mer omfattande forskning,  
  
 teoretisk eller empirisk. Rapporten ger förslag till åtgärder för 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 13  
  
 kunskapsuppbyggnad som vore önskvärd för anpassningsstrategier  
  
 och åtgärder.  
  
 Varför diskutera biologisk mångfald i relation till  
  
 klimatförändringar?  
  
 Biologisk mångfald, en del av klimatproblemet  
  
 Biologisk mångfald är nära  
  
 kopplad till klimat: förändringar  
  
 i klimatet påverkar biologisk  
  
 mångfald och förändringar  
  
 i naturliga ekosystem  
  
 påverkar klimatet (t.ex. Carlson  
  
 m.fl. 2004). Biologisk mång fald  
  
 bygger upp jordens ekosystem  
  
 och klimatförändringarnas  
  
 effekter på dessa ekosystemtjänster  
  
 kommer att påverka människor och samhällen. FN:s  
  
 klimatpanel förutspår exempelvis stora folkförflyttningar till följd  
  
 av att ekosystem blir obrukbara för de samhällen som idag nyttjar  
  
 och bebor dem. Tillgång till biologisk mångfald är även en viktig  
  
 resurs för att hantera och klara av klimatrelaterade kriser. Kunskap  
  
 om biologisk mångfald är således avgörande för att kunna förutse  
  
 förändringar i nyttjandepotential och förbereda anpassningar till  
  
 förändringarna.  
  
 Förändringar i klimatet det sista århundradet har redan satt sina  
  
 spår. De observerade förändringarna som t.ex. ökade växthusgaskoncentrationer,  
  
 ökade temperaturer på land och i hav, förändringar  
  
 i nederbörd och havsytans nivå, har haft effekter på växters  
  
 och djurs reproduktion, växtsäsongens längd, fördelning och  
  
 storlek hos populationer och utbrott och förekomst av skadeorganismer  
  
 och sjukdomar (IPCC 2007). Klimatförhållanden  
  
 bestämmer i stor utsträckning om en art kan leva i ett område, både  
  
 genom direkta effekter på arterna och genom effekter på de ekosystem  
  
 i vilka de lever. Mänskligt inducerade klimatförändringar  
  
 har därför blivit ytterligare en faktor genom vilken människan  
  
 påverkar ekosystem och dess tjänster. I Millennium Ecosystem  
  
 Assessment (2005) framhålls klimatförändringar som en av de  
  
 viktigaste orsakerna till förlust av biologisk mångfald och föränd 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 ringar av ekosystemstjänster. IUCN (2005) anser att de beräknade  
  
 framtida klimatförändringarna under 2000-talet, tillsammans med  
  
 markanvändningsförändringar och spridning av främmande arter,  
  
 förväntas begränsa arters förmåga att förflytta sig och att överleva i  
  
 fragmenterade habitat. För Europa bedömer IPCC (2007) att den  
  
 stora majoriteten av organismer och ekosystem kommer att ha  
  
 svårigheter att anpassa sig till klimatförändringarna.  
  
 Modellstudier  
  
 Flera studier har modellerat, globalt och regionalt, arters förmåga  
  
 att överleva med de förväntade klimatförändringarna (t.ex. Leonard  
  
 m.fl. 2004; Leemans  Eickhout 2004; Thuiller m.fl. 2005; Schröter  
  
 m.fl. 2004). De nämnda studierna har använt olika klimatscenarier  
  
 men det förefaller som om även relativt små förändringar (även  
  
 mindre än 1ºC i global medeltemperatur) får effekter i särskilt  
  
 artrika områden, s.k. ekologiska hotspots. Betydande effekter på  
  
 många platser och regioner i världen kan väntas om uppvärmningen  
  
 överstiger 2ºC. Ett särskilt artrikt område blir särskilt känsligt  
  
 genom att där finns många krävande och specialiserade arter, vilka  
  
 utnyttjar mycket specifika livsmiljö. I regel har sådana områden  
  
 lång kontinuitet, d.v.s. de har fått utvecklats ostört under lång tid. I  
  
 områden som genomgått kraftiga förändringar har redan de specialiserade  
  
 arterna slagits ut, endast generalisterna finns kvar, och  
  
 sådana platser blir därför mindre känsliga för klimatförändringar.  
  
 Leemans  Eickhout (2004) gjorde en integrerad bedömning där  
  
 konsekvenser för arter, ekosystem och landskap modellerades med  
  
 flera troliga framtida temperatur- och nederbördsmönster.  
  
 Analysen visade att även om stora regionala skillnader föreligger  
  
 kan även små förändringar i global medeltemperatur (12ºC) få  
  
 stora konsekvenser. I en europeisk studie (Thuiller m.fl. 2005)  
  
 användes IUCN:s rödlistningskrav för att beräkna hur arter kommer  
  
 att hotas under 2000-talet med de förväntade klimatförändringarna.  
  
 Mer än hälften av de 1 350 arter som studerades visades då  
  
 vara hotade år 2080. Montgomery m.fl. (2004) modeller visar att  
  
 år 2050 kan hela 80 % av 2000 undersökta arter i Europa ha försvunnit  
  
 om de värsta klimatscenarierna och växthusgasutsläppen  
  
 blir verklighet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 15  
  
 EEA (2005) har sammanställt några möjliga konsekvenser för  
  
 ekosystem och biologisk mångfald vid temperaturökningar som  
  
 visas i tabell 1 nedan.  
  
 Tabell 1 Konsekvenser för ekosystem och biologisk mångfald vid medeltemperaturökning  
  
 Global medeltemperaturökning  
  
 jämfört med en pre-industriell nivå)  
  
 Exempel på möjliga konsekvenser  
  
  Hot mot, och förluster av, hotspots som t.ex. våtmarker  
  
  Hot mot, och förluster av, flora och fauna i den arktiska  
  
 regionen  
  
 1 2 ˚C  Allvarliga förluster av områden och arter i vissa bergsområden  
  
  Svår påverkan på vilda djur i de arktiska ekosystemen  
  
  Stora konsekvenser för våtmarksekosystem  
  
  Upptining av permafrost med varierande konsekvenser  
  
 på miljö och samhällen  
  
 > 2 ˚C  > 20 % förändringar av ekosystem  
  
  > 10 % förlust av kustnära våtmarker  
  
  Storskaliga förluster av arter, t.ex. på bergstoppar  
  
 Tolkningar av faktiska observationer  
  
 Det finns också flera studier och vetenskapliga teorier som pekar  
  
 på att de klimatförändringar som redan har observerats (temperaturer  
  
 och nederbörd) redan har påverkat arter och ekosystem i  
  
 Europa, vilket indikerar att ekosystem är sårbara för klimatförändringar  
  
 (se t.ex. Smith  Hitz, 2003). En studie utförd i Storbritannien  
  
 och Irland av Wilson m.fl. (2003) visade att flera av de 50  
  
 arter som testades direkt uppvisade respons på förändringar i  
  
 klimat. Deras studie visade också att om man beaktade förmågan  
  
 att anpassa sig till ändrade klimatförhållanden, var det arter och  
  
 habitat i bergsområden (följt av mossar, tallnaturskog och vissa  
  
 gräsmarkstyper) som var mest sårbara. WBGU (2003) har identifierat  
  
 tre europeiska regioner med särskilt sårbara ekosystem: den  
  
 arktiska regionen (som även innefattar delar av Skandinavien och  
  
 Grönland), bergsområden, samt flera kustområden över hela  
  
 Europa, särskilt i Östersjön och vissa delar av Medelhavet. Även  
  
 Thuiller m.fl.s (2005) europeiska studie visade att bergsområden 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 var särskilt känsliga (60 % av arterna beräknades försvinna till  
  
 år 2080). Den boreala regionen beräknades förlora endast ett fåtal  
  
 arter, men däremot få ett stort tillskott av inflyttade nya arter.  
  
 FN:s sammanfattning  
  
 FN:s sekretariat för konventionen om biologisk mångfald (2003)  
  
 har summerat följande generella konsekvenser för biologisk mångfald  
  
 till följd av framtida förändringar i medeltemperatur, extrema  
  
 vädertillfällen och variabilitet i klimat:  
  
 1. Flera arter kommer att flytta norrut eller till en högre höjd än  
  
 deras nuvarande utbredningsområde. Deras möjlighet till förflyttning  
  
 beror av landskapets fragmentering.  
  
 2. Flera arter som är sårbara idag kan komma att utrotas. Detta  
  
 gäller särskilt de arter som är specialiserade till vissa klimatologiska  
  
 förhållanden, de som begränsas geografiskt (t.ex. de  
  
 som befinner sig på en bergstopp, på öar eller halvöar, eller de  
  
 arter som mest består av små populationer).  
  
 3. Naturliga och antropogena störningsregimer i ekosystemen kommer  
  
 att förändras i termer av frekvens, intensitet, omfattning och  
  
 plats, och det kommer att påverka på vilket sätt och med vilken  
  
 hastighet ekosystem förändras. Alla arter i ett ekosystem kommer  
  
 inte migrera på samma sätt. Ekosystem som påverkas av  
  
 störningar av hög intensitet och frekvens kan komma att  
  
 domineras av opportunistiska ogräsarter.  
  
 4. Vissa ekosystem är särskilt sårbara för klimatförändringar.  
  
 Exempel på sådana i Skandinavien är kalfjället, lämningar av  
  
 naturlig fodermark (halvnaturlig gräsmark) och ekosystem på  
  
 permafrost.  
  
 Biologisk mångfald och ekosystemens stabilitet  
  
 Ett argument som ofta i internationella sammanhang framhålls för  
  
 bevarandet av en rik biologisk mångfald är mångfaldens buffrande  
  
 förmåga när ett ekosystem är på väg att förändras. En rik biologisk  
  
 mångfald kan alltså vara en faktor som kan dämpa oönskade  
  
 effekter av en klimatförändring. Då vi redan upplever en klimatförändring  
  
 som sker snabbt kommer biologisk mångfald att  
  
 påverkas negativt och flera ekosystemstjänster bli mindre före 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 17  
  
 kommande. Då klimatförändringar förväntas ha denna ökade effekt  
  
 på distributionen och funktionen hos arter och ekosystem ter det  
  
 sig uppenbart att naturvård, i praktik och policy, måste beakta och  
  
 hantera problemet.  
  
 Klimatförändringar  dagens kunskapsläge och  
  
 utgångspunkter  
  
 Användande av olika utsläppsscenarier  
  
 och klimatmodeller  
  
 leder till en spridning i resultaten  
  
 över klimatförändring en  
  
 framåt i tiden. IPCC  
  
 (Intergovernmental Panel on  
  
 Climate Change) bedömer i sin  
  
 senaste kunskapssammanställning  
  
 (2007) att den globala  
  
 temperaturökningen kan komma  
  
 att ligga mellan 1,84,0º C för perioden 20902099 jämfört med  
  
 19801999 (för att därefter fortsätta). Dessa beräkningar bygger  
  
 inte på antaganden om direkta beslut om minskade utsläpp. Det  
  
 totala osäkerhetsintervallet bedöms vara 1,16,4º C. Det är dock  
  
 viktigt att poängtera att olika regioner påverkas något olika och  
  
 kontinenterna och Warner uppvisar snabbare och större uppvärmning  
  
 än haven. Vid Rossby Centre (SMHI) görs regionala modellberäkningar  
  
 av Europa, det nordiska området och Sverige. En  
  
 sammanställning av fyra scenarier pekar på en höjning av årsmedeltemperaturen  
  
 på mellan 2,5 och 4º C i Sverige för perioden  
  
 20712100 i jämförelse med 19611990. Temperaturen förväntas  
  
 stiga något mer på vintern än på sommaren. Uppvärmningen leder  
  
 också till att vegetationsperioden förlängs. Generellt sett för  
  
 Sveriges del kan sägas att klimatscenarierna visar en minskning av  
  
 antalet frostdagar. Andelen riktigt kalla dagar minskar främst i  
  
 norra Sverige, medan antalet dagar med högsommarvärme och  
  
 förekomsten av tropiska nätter ökar för kustområdena i södra  
  
 Sverige.  
  
 En klimatförändring innebär också förändringar i nederbörd.  
  
 Liksom för temperaturen påverkas olika regioner olika mycket. I  
  
 Sverige så beräknas årsmängderna av nederbörd öka mer på hösten,  
  
 vintern och våren. Förändringarna sommartid är små i norra 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Sverige men södra delarna av landet ser ut att få klart mindre  
  
 mängder. Nederbörden blir dock intensivare även på sommaren.  
  
 Samtliga scenarier tyder på en ökad avrinning från Sverige som  
  
 helhet på årsbasis, men med stora regionala och säsongsvisa  
  
 skillnader.  
  
 Snö och isförhållanden påverkas givetvis vid en uppvärmning.  
  
 Detta är en viktig del av den svenska naturmiljön som direkt  
  
 påverkar ekosystemen och förutsättningarna för turism och friluftsliv.  
  
 Svenska glaciärer kan befaras försvinna liksom de små  
  
 områden med permafrost som finns i Sverige.  
  
 Klimatstudier vid SMHI tyder på att den storskaliga regionala  
  
 cirkulationen i Östersjön kan komma att bli påverkad av den  
  
 globala uppvärmningen. Detta och en del andra faktorer förändrar  
  
 de nederbörds- och vindförhållanden som styr färskvatten- och  
  
 saltvatteninflödena till Östersjön.  
  
 Klimatet består inte enbart av medelvärden och säsongsmässiga  
  
 variationer. Klimatextremer kan definieras utifrån att de förekommer  
  
 sällan (klimatologiskt är extrema) eller utifrån att de  
  
 påverkar samhälle, miljö och biologisk mångfald på ett kännbart  
  
 sätt. Extremer är ofta lokala även om t.ex. kraftiga stormar, värmeböljor,  
  
 torkor och köldknäppar kan täcka stora arealer och även  
  
 sträcka ut sig över tiden. En ökad risk för översvämningar verkar  
  
 troligt, särskilt i Västsverige. Studierna hittills visar inte entydigt  
  
 stora förändringar i kraftiga vindar för Sverige.  
  
 Vad behöver vi veta, vad vet vi, och hur kan vi ta reda på  
  
 mer?  
  
 Det finns utan tvekan många  
  
 skäl att beakta biologisk mångfald  
  
 i ett klimatsammanhang:  
  
 bevarande av buffrande förmåga,  
  
 bevarande av andra ekosystemtjänster,  
  
 internationella  
  
 konventioner, nationella miljömål  
  
 och strategier, nationell  
  
 och europeisk lagstiftning m.m.  
  
 För att ta hänsyn till biologisk mångfald i ett klimatsammanhang  
  
 krävs ett antal åtgärder omfattande bl.a. policies/lagstiftning/styr 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 19  
  
 medel, naturvårdsstrategi, praktisk naturvård, forskning, myndighets-  
  
 och verksamhetssamordning m.m.  
  
 Några exempel är:  
  
  Utforma målsättning, strategi och rutiner för att beakta biologisk  
  
 mångfald när vi anpassar samhället och markanvändningen  
  
 till ett förändrat klimat eftersom, vilket diskuteras  
  
 närmare nedan, anpassningarna mycket väl kan ge större negativa  
  
 effekter på biologisk mångfald än klimatförändringarna i  
  
 sig.  
  
  Bedöma olika ekosystems sårbarhet för olika sannolika anpassningsåtgärder  
  
 inom samhälle och areella näringar, dels till stöd  
  
 för arbetet i föregående punkt, dels i syfte att utpeka ekosystem  
  
 och markanvändning för vilka en dialog mellan anpassning och  
  
 naturvård är särskilt angelägen.  
  
  Utforma klimatanpassade bevarande- och skötselstrategier för  
  
 områden och naturtyper i syfte att i god tid skapa en beredskap  
  
 för pågående och kommande sannolika förändringar. Beredskapen  
  
 innefattar bl.a. åtgärder som behöver lång tid innan de  
  
 får effekt, exempelvis anläggning av skogs- och vegetationstyper,  
  
 ökad spridning av vissa organismer, och utveckling nya  
  
 skötselmetoder.  
  
  Utforma övervakning av biologisk mångfald som detekterar  
  
 klimatrelaterade förändringar i så god tid att anpassningsåtgärder  
  
 kan sättas in.  
  
 Den första punkten, och liknande policyrelaterade åtgärder, kan  
  
 utföras redan idag. Övriga punkter kräver däremot kunskap om hur  
  
 biologisk mångfald förväntas påverkas av klimatförändringar och  
  
 anpassningsåtgärder. För att bedöma effekter av anpassningsåtgärder  
  
 krävs dessutom att kunskap om biologisk mångfald  
  
 analyseras tillsammans med socioekonomisk kunskap i vid mening.  
  
 Denna rapport begränsas till kunskap om biologisk mångfald.  
  
 Rapportens slutsatser beträffande kunskapsläget  
  
 Under arbetets gång har det blivit uppenbart att vi idag saknar  
  
 nödvändig kunskap om biologisk mångfald i ett klimatsammanhang.  
  
 Det har också blivit uppenbart att mycket av den önskade kunskapen  
  
 relativt enkelt kan tas fram, genom nya analyser och sammanställ 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 ningar av befintlig kunskap eller genom enklare undersökningar. För  
  
 vissa kunskapsluckor krävs dock mer omfattande forskning.  
  
 Rapporten redovisar därför inte nämnvärt många svar, men  
  
 däremot åtskilliga förslag till åtgärder för kunskapsuppbyggnad (se  
  
 sammanställning i tabell 2 samt i respektive kapitel där området  
  
 diskuteras).  
  
 Vad är biologisk mångfald i naturvårdssammanhang?  
  
 Av konventionens för biologisk  
  
 mångfald (CBD) definitioner  
  
 framgår att biologisk  
  
 mångfald innefattar alla arter  
  
 och deras genetiska variation,  
  
 deras livsmiljöer och de förhållanden  
  
 och ekologiska processer  
  
 som är grunden för livsmiljöerna.  
  
 Alla arter är principiellt  
  
 lika mycket värda, men i  
  
 ett naturvårdssammanhang prioriterar man ändå ofta skyddsvärda  
  
 arter, nyckelarter, signalarter etc. Sådana prioriteringar har  
  
 praktiska orsaker och uttrycker inte någon värdering. Exempelvis  
  
 är vanliga och ovanliga arter lika viktiga för naturvården, men  
  
 naturvårdsbudgeten används främst till att rädda arter som utan  
  
 åtgärder löper risk att försvinna, exempelvis rödlistade arter. På  
  
 motsvarande sätt prioriteras ibland nyckelarter vilka skapar förutsättningar  
  
 för flera andra arter, och signalarter vilka med viss  
  
 sannolikhet indikerar förekomsten av flera andra arter.  
  
 Begreppet hög biologisk mångfald innebär vanligen att ett  
  
 område eller en naturtyp fungerar ekologiskt, och har alla typiska  
  
 livsmiljöer och arter knutna till livsmiljöerna. En artfattig mosse  
  
 som uppfyller dessa kriterier anses vanligen ha högre biologisk  
  
 mångfald och högre skyddsvärde än en söndergödslad f.d. naturbetesmark,  
  
 även om den senare kan ha fler arter totalt sett.  
  
 Ovanstående resonemang har betydelse för hur vi värderar  
  
 effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald. Eftersom  
  
 antalet arter per ytenhet, per naturtyp etc. ökar söderut i Sverige  
  
 och Europa skulle ökat artantal i vissa naturtyper kunna vara en  
  
 förväntad effekt av ett varmare klimat. Detta kunde tolkas som att 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 21  
  
 klimatförändringar kan bli positiva för biologisk mångfald i Sverige.  
  
 En ökning av det totala artantalet är dock i naturvårdssammanhang  
  
 ingen kompensation för eventuell förlust av nordliga arter och arter  
  
 från nordliga biotoper. På motsvarande sätt kompenseras inte  
  
 förlust av krävande biotopspecifika arter av ökat antal vanliga  
  
 generalistarter.  
  
 Klimatförändringar och människans nyttjande av naturen  
  
 Effekter av klimat på biologisk  
  
 mångfald måste bedömas i  
  
 relation till effekterna av andra  
  
 omgivningsfaktorer, fr.a. människans  
  
 nyttjande av natur och  
  
 naturresurser. Det innefattar  
  
 areella näringars markanvändning,  
  
 reglering av sjöar och  
  
 vattendrag, nyttjande av havens  
  
 resurser, utsläpp till vatten och  
  
 luft etc. En stor andel av Sveriges naturtyper och geografiska  
  
 områden är påverkade av människan och nyttjande har stor  
  
 betydelse för vilka effekterna blir av ett förändrat klimateffekterna  
  
 blir, och för hur vi kan prediktera effekterna.  
  
 Nyttjande av naturresurser är det största hotet mot biologisk  
  
 mångfald idag och i framtiden  
  
 I så gott som alla ekosystem på jorden ser vi negativa trender för  
  
 biologisk mångfald och de kan vanligen hänföras till överutnyttjande  
  
 eller olämpligt nyttjande av naturresurser. Detta gäller  
  
 även i Sverige. Även i många ekosystem där trenderna tycks  
  
 någorlunda stabila är nivåerna för biologisk mångfald låga genom  
  
 tidigare negativa förändringar.  
  
 Exempel  
  
 Biologisk mångfald i skog går tillbaka genom att arealen naturskog (i  
  
 vid mening) fortfarande minskar genom avverkning, och genom att få  
  
 skogsarter kan ha livskraftiga populationer i den produktionsskog som  
  
 skapas. Därtill påverkas biologisk mångfald negativt av fragmentering, 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 dvs. av att en stor del av resterande naturskogsfragment är små och  
  
 isolerade från varandra.  
  
 Biologisk mångfald i jordbrukslandskapet går tillbaka främst genom  
  
 igenväxning i övergivna slåtter- och betesmarker, felaktig skötsel i  
  
 ännu hävdade marker och genom den fragmentering som orsakas av  
  
 igenväxningen och av tidigare rationaliseringar av jordbruksmarken.  
  
 Biologisk mångfald i sjöar och vattendrag är redan kraftigt förändrad  
  
 av eutrofiering, reglering, introduktion av främmande arter.  
  
 Biologisk mångfald i våtmarker är i södra Sverige kraftigt förändrad av  
  
 reglering av vattendrag, markavvattning och upphörd traditionell hävd.  
  
 Det är viktigt att inse att människans påverkan på biologisk mångfald  
  
 även framgent kommer att vara ytterst stark. Markanvändning  
  
 som idag är negativ för biologisk mångfald kommer att vara det  
  
 även i ett förändrat klimat. Vill vi bevara biologisk mångfald måste  
  
 vi vara medvetna om, och förberedda på eventuella ytterligare  
  
 problem, orsakade av klimatförändringarna.  
  
 Två effekter av nyttjande  
  
 I ett klimatsammanhang får nyttjande av naturresurser två huvudsakliga  
  
 effekter.  
  
 1. Motorn i naturtyper är olika slags ekologiska processer vilka  
  
 dels skapar livsmiljöer för arter, dels påverkar populationerna  
  
 direkt. Många av processerna är tydligt klimatrelaterade, medan  
  
 andra inte är det. Människans aktiviteter utgör ofta mycket kraftfulla  
  
 ekologiska processer, mot vilka klimatrelaterade processer  
  
 måste vägas när man bedömer nettoeffekten på biologisk mångfald.  
  
 Exempel  
  
 Ändrad temperatur och humiditet kan antas påverka tidpunkten för  
  
 och omfattningen av blomning i naturbetesmarker. Blomrikedomen  
  
 och blomningstiden har i sin tur stor betydelse för växt-, frö-, pollen och  
  
 nektarätande insekter, i sin tur föda för predatorer. För växter och  
  
 insekter i betesmarker är emellertid avbetningen den överlägset viktigaste  
  
 faktorn (Wissman 2006). Det innebär att smärre klimatbetingade  
  
 förändringar i blomproduktion och blomningstidpunkt kan  
  
 antas få liten ekologisk betydelse jämfört med markanvändningen, fr.a.  
  
 tidpunkten för bete och betesintensiteten. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 23  
  
 Tidpunkten för bete påverkar blomrikedomen i gräsmarker betydligt mer än klimatbetingade förändringar  
  
 i blomningstidpunkt. Bete från mitten av juli i fållan bakom stängslet, från maj i  
  
 förgrunden.  
  
 2. Nyttjande av naturen har stor betydelse för det globala klimatet,  
  
 exempelvis genom frigörande respektive bindning av koldioxid och  
  
 metanutsläpp från djurproduktion, har diskuterats i klimatrapporter.  
  
 Nyttjande av naturen kan bidra direkt och mycket starkt  
  
 även till lokal- och mikroklimatet genom påverkan på vegetationen,  
  
 både på träd-, busk-, fält-, och bottenskikt. Vegetationsstrukturen  
  
 påverkar i sin tur temperatur, solexponering, vindförhållanden,  
  
 vattentillförsel och avdunstning, d.v.s. sådana faktorer som  
  
 kommer att förändras med ett förändrat klimat.  
  
 Exempel  
  
 I sedan tre år ohävdad gräsmark med hög vegetation och tjock förna är  
  
 dygnsmedeltemperaturen vid markytan i maj och juni minst fem  
  
 grader lägre än i hävdad gräsmark (Clapperton m fl.. 2002). Detta leder  
  
 till halverad och närmare tre veckor försenad frögroning (Lennartsson  
  
 opubl.). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 På samma sätt leder skillnad i dygnsmedeltemperatur mellan lövdominerad  
  
 och grandominerad skog till två veckor senare kläckning av  
  
 grön aspvedbock i grandominerad skog (Lennartsson m.fl. opubl.).  
  
 Abundans av flygande fjärilar i kustnära betesmark i juni varierar  
  
 avsevärt mellan år, bl.a. beroende på vår- och försommarvädret. En  
  
 nästan lika stor variation finns mellan betesmarker, beroende på  
  
 innehåll av buskar som ger lä i den blåsiga kustmiljön (Lennartsson  
  
 m.fl. opubl.).  
  
 Fuktigheten har stor betydelse för epifytiska lavar på gamla lövträd,  
  
 och kust- och sjönära lokaler är ofta artrikare än lokaler längre från  
  
 vatten. Om sly får växa upp bland gammelträden blir artsammansättningen  
  
 torrpräglad, beroende på att slyet stoppar dimma, nattdagg  
  
 och i viss mån regn (S. Hultengren, muntl.).  
  
 Tidpunkten för och omfattningen av högvatten, exempelvis vårflod,  
  
 har stor betydelse för biologisk mångfald längs sjöar och vattendrag.  
  
 Vattenföringen förutsägs påverkas av ett ändrat klimat, men alla  
  
 aspekter på vattenföring påverkas också mycket kraftigt av reglering  
  
 (L. Tranvik, muntl.; Upplandsstiftelsen, opubl. data).  
  
 Vegetationszoneringen på strandängar avgörs till stor del av var medelvattenlinjen  
  
 ligger på strandängen, i sin tur en effekt av variationerna i  
  
 vattennivå i vattendrag, sjöar och hav. Vissa slags hävd kan också  
  
 förskjuta vegetationszonerna många tiotals meter, bl.a. genom att  
  
 marken kompakteras av betesdjur (Lennartsson  Vessby 1996).  
  
 Klimateffekter kan maskeras av mark- och resursanvändningen  
  
 Många naturtyper är mycket starkt påverkade eller rentav skapade  
  
 av människans markutnyttjande, och stora områden kan betraktas  
  
 som rena kulturlandskap. I sådana fall kan effekterna av klimat vara  
  
 små jämfört med effekterna av markanvändningen (Jfr Skogsstyrelsen  
  
 2001, s. 49 ff.). Även mark som skyddas från markanvändning,  
  
 som skogsreservat, är ofta föremål för skötselinsatser, dvs. en slags  
  
 markanvändning med naturvårdssyfte.  
  
 Exempel  
  
 Om en naturskogsbiotop avverkas och omförs till produktionsskog  
  
 innebär det en närmast total omvandling av biotopens biologiska  
  
 mångfald. Eventuella effekter av klimatförändringar blir marginella i  
  
 förhållande till effekter av markanvändningen. I Sverige står skogsbruk  
  
 för den huvudsakliga påverkan på biologisk mångfald på mer än 90 %  
  
 av den produktiva skogsmarksarealen. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 25  
  
 Motsvarande gäller för biologisk mångfald i hävdskapade naturtyper:  
  
 även måttliga hävdförändringar får så stora effekter på biologisk mångfald  
  
 att effekter av klimaförändringar blir små relativt sett.  
  
 I havsekosystemen utgör bl.a. fiske en så stor påverkan på ekosystemen  
  
 att klimateffekter ofta är svåra att modellera (Ojaveer   
  
 Lehtonen 2001).  
  
 Stor eller liten klimateffekt – en fråga om vald referensnivå  
  
 Av ovanstående resonemang framgår att en effektbedömning kan  
  
 ge mycket olika resultat beroende på vilken referensnivå vi väljer  
  
 när vi mäter förändring.  
  
 Exempel  
  
 Tar vi naturskogens biologiska  
  
 mångfald som utgångspunkt  
  
 skulle de flesta direkta effekter  
  
 av ändrat klimat vara närmast  
  
 försumbara jämfört med effekterna  
  
 av en slutavverkning. Tar  
  
 vi däremot som referensnivå  
  
 biologisk mångfald på hygget  
  
 kan klimateffekten tänkas bli  
  
 relativt stor, exempelvis genom  
  
 att ökad avdunstning kan slå ut  
  
 de sista restförekomsterna av torkkänsliga skogsarter under hyggesfasen.  
  
 Klimateffekter kan förstärkas av markanvändningen  
  
 Klimatförändringar kommer med säkerhet att leda till modifierade  
  
 brukningsmetoder och till nya former av nyttjande. Dessa förändringar  
  
 i markanvändningen kan i sin tur få stora konsekvenser  
  
 för biologisk mångfald, betydligt större än effekterna av klimatförändringen  
  
 i sig. Detta har kallats tertiära effekter av  
  
 klimatförändringar (efter: primära – effekter på växt- och djurindivider,  
  
 och sekundära – effekter på populationer och arter, se  
  
 t.ex. Würsig m.fl. 2002). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 Exempel  
  
 Minskad tjäle och ökad stormfrekvens kan komma att framtvinga ökad  
  
 användning av lövträd på granens bekostnad, vilket kan antas ge stora,  
  
 huvudsakligen positiva, effekter på biologisk mångfald i produktionsskog.  
  
 Om skogsbruket å andra sidan väljer andra rotfasta trädslag som  
  
 sitka-gran, får det stora negativa effekter på biologisk mångfald. I båda  
  
 fallen är effekterna av klimatbetingade trädslagsbyten större än av  
  
 klimatförändringarna i sig.  
  
 Nya brukningsformer: biobränsleproduktion  
  
 Bland förväntade nya brukningsformer kan särskilt nämnas ökad  
  
 framställning av biobränsle, både på skogs- och jordbruksmark.  
  
 Effekter på biologisk mångfald av biobränsleproduktion kan variera  
  
 från positiva till negativa dels beroende på hur (vilka metoder) och  
  
 var (vilka naturtyper och landskap som tas i anspråk) produktionen  
  
 sker, dels beroende på i vilken rumslig skala man gör bedömningen.  
  
 När biologisk mångfald diskuteras i biobränslesammanhang  
  
 handlar det ofta om att minimera de negativa effekterna av biobränsleuttag.  
  
 Även om det till dags dato finns få exempel på produktionsmetoder  
  
 med otvetydigt positiva effekter på biologisk  
  
 mångfald skulle det förmodligen gå att skapa både nya och traditionella  
  
 naturtyper där exempelvis ljus- och värmekrävande biologisk  
  
 mångfald gynnades av regelbunden skörd av biomassa.  
  
 Exempel  
  
  Skottskog. Skottskogsbruk med traditionella skottskogsträdslag  
  
 (ask, lind, bok, hassel etc).  
  
  Glesa bestånd av gammelträd där djur saknas för hagmarksbete.  
  
 Öppethållande med regelbunden röjning av föryngring i ädellövhagar  
  
 och glesa gammeltallbestånd.  
  
  Strandäng. Slåtter av vass och annan vegetation.  
  
  Vidmakthållen öppenhet i gammal fäbodskog. Regelbunden skörd  
  
 av föryngring i exempelvis fäbodpräglad fjällbjörkskog (inkl. f.d.  
  
 slåttermyr).  
  
  Vidmakthållen skogsgräns i fjällen. Regelbunden skörd av fjällbjörk  
  
 där biologisk mångfald hotas av att trädgränsen höjs.  
  
 Att göra: Det är angeläget att se över ekonomiska, praktiska och ekologiska  
  
 förutsättningar för olika brukningsformer som kombinerar biobränsleproduktion  
  
 med naturvård. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 27  
  
 Om skogsmark tas i anspråk för biobränsleproduktion kan det vara  
  
 fråga om ökat uttag i samband med skogsbruk, exempelvis uttag av  
  
 grot. Detta extra uttag har någorlunda begränsade effekter på  
  
 biologisk mångfald utom i vissa regioner som östra Kalmar län, där  
  
 det finns en rik insektsfauna knuten till lövgrot (Skogsstyrelsen  
  
 2001). Allt ökat uttag av biomassa ökar behovet av återföring av  
  
 näring till skogsmarken. Gödslingen påverkar exempelvis mossor  
  
 och mykorrhizasvampar negativt, men effekterna varierar beroende  
  
 på gödselmedel. Det finns alltid risk för negativa effekter på  
  
 näringsfattiga våtmarker, sjöar och vattendrag, även utanför det  
  
 gödslade området.  
  
 Om biobränsleproduktion på skogsmark innebär att nya  
  
 naturtyper, tidigare olönsamma för skogsbruk, tas i anspråk, torde  
  
 produktionen i de flesta fall få starkt negativa konsekvenser för  
  
 biologisk mångfald. Undantag är metoder som skapar värdefulla  
  
 naturtyper, exempelvis av det slag som diskuteras ovan.  
  
 Att göra: Effekter av biobränsleproduktion på skogens biologiska mångfald  
  
 har behandlats av Skogsstyrelsen (2001), men det är angeläget att dels fördjupa  
  
 utvärderingen regionvis (bl.a. baserat på de värdetrakter som utpekas  
  
 i regionvisa strategier för skogsskydd), dels genomföra regionvis bedömning  
  
 av effekter av produktionsformer som tillkommit sedan 2001. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 GROT, grenar och toppar, ett av skogens biobränslesortiment  
  
 Om åkermark tas i anspråk torde effekterna på biologisk mångfald  
  
 bli neutrala eller positiva vad gäller själva produktionsområdet.  
  
 Detta eftersom åkermark idag har mycket låg biologisk mångfald,  
  
 med undantag för vissa speciella åkerjordar (fr.a. sand) och brukningsformer  
  
 (t.ex. långliggande träda). Ligger produktionsområdet  
  
 i helåkersbygd kan biobränsleproduktion sannolikt vara positiv för  
  
 biologisk mångfald även i produktionsområdets närmaste omgivning,  
  
 genom att det skapar nya landskapsstrukturer och därigenom  
  
 ökar variationen. I skogsbygd blir däremot effekterna i närområdet  
  
 ofta negativa, genom att gamla bryn mellan åker och skog försvinner  
  
 vid exempelvis energiskogsodling. Påverkan ännu längre  
  
 från produktionsområdet kan tänkas bli svagt positiva genom  
  
 minskat läckage av näring och bekämpningsmedel till vattendrag,  
  
 sjöar och hav jämfört med åkerbruk.  
  
 Biobränsleproduktion i semi-naturliga naturtyper, exempelvis  
  
 naturbetesmark, torde vanligen vara starkt negativ för biologisk  
  
 mångfald, såvida den inte skapar värdefulla naturtyper av det slag  
  
 som diskuterats ovan. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 29  
  
 Att göra: Sammanställ troliga effekter på biologisk mångfald av olika slags  
  
 biobränsleproduktion i olika naturtyper i olika jordbrukslandskap. Väg  
  
 effekterna mot andra värderingskriterier, som lönsamhet i biobränsleproduktion  
  
 och jordbruk och eventuella andra alternativa nyttjandeformer.  
  
 Få enkla orsak-verkan-samband mellan nyttjande och  
  
 klimatförändringar –därför få enkla samband mellan  
  
 klimatförändringar och biologisk mångfald  
  
 Även om klimatförändringar utan tvekan kommer att på många  
  
 sätt förändra vårt nyttjande av landskapet, finns det få enkla orsakverkan-mekanismer.  
  
 Nyttjande av naturresurser är inte bara  
  
 resultat av naturförutsättningarna utan också i hög grad av politik,  
  
 attityder och styrmedel. Särskilt uppenbart är det i jordbrukslandskapet  
  
 där markanvändningen regleras av ett omfattande ersättnings-  
  
 och regelsystem på europeisk nivå. Även i skogslandskapet  
  
 är markanvändningen i hög grad ett resultat av nuvarande och  
  
 tidigare styrmedel, exempelvis bidrag till skogsbilvägar, markavvattning  
  
 och skogsbruksplaner, skogsvårdslagstiftning, beskattningsregler  
  
 för virkesuttag och avsättning till naturvård etc. Nyttjande  
  
 av havens resurser är i stor utsträckning styrt av politiska  
  
 beslut om uttagskvoter, handelsavtal och stöd till fiskenäringarna.  
  
 Vi kan med andra ord i stor utsträckning välja hur vi låter  
  
 klimatförändringar förändra nyttjandet av naturen, exempelvis  
  
 markanvändningen. Eftersom nyttjandet har så stor betydelse för  
  
 biologisk mångfald innebär det att vi i viss utsträckning kan välja  
  
 hur vi låter klimatförändringar påverka biologisk mångfald.  
  
 Exempel  
  
 Högre nederbörd och flöden i vattendrag kan leda till att lågt liggande  
  
 skogs- och jordbruksmark, exempelvis i gamla dikningsföretag, blir  
  
 svåra eller omöjliga att bruka. Vi kan därvid välja att låta sådan mark  
  
 tas ur traditionell skogs- eller jordbruksproduktion, kanske delvis i  
  
 avsikt att binda kol och näringsämnen. Detta skulle ge starkt positiva  
  
 effekter på biologisk mångfald genom ökade arealer våtmark och  
  
 sumpskog. Vi kan också välja att kompensera ökad fuktighet med nya  
  
 tröskelsänkningar och dikningsföretag (jfr pågående diskussioner betr.  
  
 Helgeån), generösare markavvattningslagstiftning etc. Detta skulle  
  
 kunna skapa ett ännu torrare landskap än vi har idag, med starkt negativa  
  
 konsekvenser för biologisk mångfald. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 Våtmark på sedan länge övergiven försumpad åkermark  
  
 Minskad tjäle och ökad stormfrekvens kan försvåra sågtimmerproduktion  
  
 baserad på gran. Vi kan välja ökad plantering av lövträd och andra  
  
 mer rotfasta trädslag, vilket kan antas ge positiva effekter på biologisk  
  
 mångfald i produktionsskog. Vi kan också välja att arbeta med granproduktion  
  
 i kortare omloppstider, vilket troligen skulle påverka biologisk  
  
 mångfald negativt genom ökad avverkningsfrekvens och  
  
 minskad areal äldre skog. Ytterligare en väg är att välja främmande  
  
 trädslag, vilket skulle ge starkt negativ effekt på biologisk mångfald.  
  
 Minskad tjäle och ökad stormfrekvens kan förväntas öka frekvensen av  
  
 vindfällen och barkborredödade träd i produktionsskog. Vi kan välja  
  
 att låta antalet döda träd per hektar öka, vilket skulle öka mängden död  
  
 ved och ge positiva effekter på biologisk mångfald. Vi kan också välja  
  
 juridiska eller ekonomiska styrmedel för att städa skogen, vilket  
  
 skulle ge neutral eller, om det leder till minskad mängd död ved,  
  
 negativ effekt på biologisk mångfald. F.n. är det den sistnämnda vägen  
  
 vi valt i de stormdrabbade områdena i Götaland, och där diskuteras  
  
 även uttag av död ved från skyddade områden för att undvika smitta  
  
 på produktionsskog (Skogseko nr 1 2007). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 31  
  
 Valet av styrmedel kan, som i exemplen ovan, baseras på prioriteringar  
  
 beträffande produktionen. Vi kan också välja styrmedel  
  
 och markanvändning i syfte att aktivt motverka klimateffekter på  
  
 biologisk mångfald eller landskap.  
  
 Exempel  
  
 Försvårade vinterbetesförhållanden för ren till följd av mildperioder  
  
 kan leda till minskat renantal och renbetestryck i fjällen. Vi kan å andra  
  
 sidan välja att med styrmedel gynna rennäringen, generellt eller i vissa  
  
 områden, om vi tror att ett ökat renbetestryck kan motverka  
  
 igenväxning på kalfjället.  
  
 Är klimateffekter på biologisk mångfald alltid negativa?  
  
 Utvärdering av effekter på biologisk mångfald görs lämpligen  
  
 värdeneutral, dvs. man letar efter en effekt oavsett om den förväntas  
  
 vara positiv eller negativ. I ett naturvårds- eller åtgärdssammanhang  
  
 kommer däremot troligen negativa effekter att prioriteras  
  
 eftersom det är de som innebär problem för biologisk  
  
 mångfald och som därmed måste åtgärdas. Det finns dock i vissa  
  
 sammanhang anledning att särskilt leta efter positiva effekter av  
  
 klimatförändringar på biologisk mångfald. Särskilt i två sammanhang  
  
 kan biologisk mångfald antas påverkas positivt av klimatförändringar.  
  
  Arter, naturtyper etc. som idag huvudsakligen hotas av det  
  
 nuvarande klimatet. Det gäller sådana som så starkt begränsas av  
  
 klimatfaktorer, exempelvis temperatur och nederbörd, att de  
  
 riskerar att försvinna. För vissa av dessa kan de förväntade  
  
 klimatförändringarna innebära att de på sikt kan avföras från  
  
 hotlistorna (medan för andra kan situationen givetvis komma  
  
 att förvärras).  
  
 Exempel  
  
 Minst tretton svenska fjärilsarter lever på krissla i Sverige. Av dessa når  
  
 endast fyra så långt norrut som Uppland, trots att krisslan är mycket  
  
 vanlig där. Det är troligt att åtminstone några av de mer sydliga arterna  
  
 har sin utbredning begränsad av klimatet. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 32  
  
  Situationer där klimatförändringar, beroende på vilka styrmedel  
  
 vi väljer, erbjuder möjligheter att förbättra förhållandena för  
  
 biologisk mångfald.  
  
 Exempel  
  
 Växter blir generellt mer beteskänsliga under torra somrar  
  
 (Lennartsson 2000). Därför kan torrare klimat i delar av Sverige leda  
  
 negativa trender för många växtarter och deras associerade insekter i  
  
 betesmarker, om betestrycket i förhållande till produktiviteten hålls  
  
 konstant. Om vi å andra sidan med styrmedel gynnar restaurering av  
  
 igenväxande betesmarker kan vi med samma antal betesdjur hävda  
  
 större arealer, vilket ger positiva effekter på biologisk mångfald.  
  
 Krissla  
  
 Direkta och indirekta effekter av klimatförändringar på  
  
 markanvändningen  
  
 Klimatförändringar kan, som ovan diskuterats, direkt föranleda  
  
 förändringar i markanvändningen, eventuellt via förändringar i  
  
 styrmedel. Det är också möjligt att markanvändningen påverkas  
  
 indirekt, genom på sikt ökad eller minskad lönsamhet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 33  
  
 Exempel  
  
 Renbetet och dess påverkan på olika fjällbiotoper kan antas förändras  
  
 genom ändrad fördelning av betet i fjällen sommartid. Försvårat bete  
  
 vintertid kan på sikt leda till minskad lönsamhet i rennäringen,  
  
 minskat renantal och ett svagare bete generellt.  
  
 Globala förändringar i jordbruksmarkens produktionsförmåga, exempelvis  
  
 torrare klimat i delar av Europa, kan på sikt leda till ökad  
  
 lönsamhet i livsmedelsproduktion i fuktigare områden, som Skandinavien,  
  
 särskilt mot bakgrund av längre växtsäsong. Detta kan  
  
 radikalt förändra markanvändningen i exempelvis jordbruksbygder  
  
 med idag låg lönsamhet i jordbruksproduktion.  
  
 Sammanfattning: att bedöma effekter av klimatförändringar  
  
 respektive människans nyttjande av naturen  
  
 För att kunna göra rimliga förutsägelser om hur klimatförändringar  
  
 kommer att påverka biologisk mångfald måste effekter av klimat  
  
 och nyttjande analyseras integrerat, se figuren nedan. Scenarier för  
  
 ändrat nyttjande måste i sin tur tas fram genom samarbete mellan  
  
 olika samhälls- och forskningssektorer, och genom att beakta hur  
  
 olika regioner kommer att påverkas av klimatförändringarna. Det  
  
 är viktigt att, innan anpassningsåtgärder utförs, ha preciserat olika  
  
 alternativa åtgärder och värderat dem med avseende på bl.a.  
  
 ekonomi, sociala konsekvenser och biologisk mångfald.  
  
 Samband mellan klimatförändringar, nyttjande av naturresurser och biologisk mångfald  
  
 Biologisk mångfald  
  
 Nyttjande av  
  
 naturresurser hittills  
  
 Ändrat nyttjande av  
  
 Klimatförändringar  
  
 naturresurser  
  
 Beslut och  
  
 styrmedel 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 Nyttjande av naturresurser hittills bestämmer i stor utsträckning  
  
 dagens status för biologisk mångfald. Ändrat nyttjande anpassat till  
  
 ett förändrat klimat, har diskuterats i det föregående. Notera att  
  
 vårt val av framtida nyttjande har stor betydelse för vilka klimatförändringarna  
  
 blir, och att våra möjligheter till olika framtida  
  
 nyttjandeformer till stor del beror av hur vi hanterar ekosystemens  
  
 biologiska mångfald.  
  
 Att göra: Det är angeläget att kategorisera olika aspekter på biologisk mångfald  
  
 i termer av hur de påverkas av klimatförändringar och nyttjande av  
  
 naturresurser:  
  
 1. Påverkas starkt av klimatförändringar oavsett val av nyttjande (pil  
  
 klimatförändringar  biologisk mångfald).  
  
 2. Påverkas förhållandevis lite av klimatförändringar jämfört med nyttjande  
  
 och nyttjandet förväntas inte förändras (pil nyttjande hittills   
  
 biologisk mångfald).  
  
 3. Klimatpåverkan förstärks av förväntade förändringar i nyttjande (pil  
  
 ändrat nyttjande  biologisk mångfald).  
  
 4. Klimatpåverkan motverkas av förväntade förändringar i nyttjande (pil  
  
 ändrat nyttjande  biologisk mångfald)  
  
 5. Klimatpåverkan kan motverkas genom val av viss markanvändning (pil  
  
 ändrat nyttjande  biologisk mångfald)  
  
 6. Klimatpåverkan erbjuder möjligheter att med rätt skötsel/markanvändning  
  
 förbättra situationen för viss hotad biologisk mångfald (pil ändrat  
  
 nyttjande  biologisk mångfald)  
  
 Den första kategorin innehåller aspekter på biologisk mångfald för vilka vi  
  
 inte kan välja/påverka klimateffekterna, medan kategorierna 3 till 5 omfattar  
  
 aspekter för vilka vi kan det. Den andra kategorin omfattar biologisk  
  
 mångfald för vilken klimatförändringar kan förväntas få mindre betydelse.  
  
 Med aspekter avses här exempelvis biotoper, strukturer, processer och  
  
 arter. Utvärderingen kan göras exempelvis organismgruppsvis, biotopvis  
  
 eller regionvis. Hotad (idag och förväntat i framtiden) biologisk mångfald  
  
 prioriteras. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 35  
  
 Att kombinera olika slags kunskap för att bedöma  
  
 effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald  
  
 Biologisk mångfald – en kombination av rumsliga skalor  
  
 Biologisk mångfald i ett landskap består, förenklat, av:  
  
 1. Mosaiken av biotoper i landskapet  
  
 2. Biotopernas innehåll av strukturer (livsmiljöer för arter inom  
  
 biotopen)  
  
 3. Landskapets innehåll av icke-biotopknutna strukturer (utspridda  
  
 livsmiljöer)  
  
 4. De populationer som utnyttjar strukturerna i biotoperna och i  
  
 landskapet  
  
 5. De populationer som utnyttjar biotoper som helhet (eller  
  
 komplex av biotoper), dvs. utan att vara knutna till specifika  
  
 biotopstrukturer  
  
 6. De populationer som utnyttjar landskapet som helhet, dvs. utan  
  
 att vara knutna till specifika biotoper  
  
 7. De grundläggande förhållanden som tillsammans med 8 skapar  
  
 förutsättningar för 16 ovan, exempelvis temperatur, humiditet,  
  
 topografi, jordmån/berggrund, biogeografiskt läge (bestämmer  
  
 bl.a. tillgänglig artpool). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 8. Ekologiska processer som tillsammans med 7 skapar förutsättningar  
  
 för 16 ovan, både abiotiska (t.ex. torka, översvämning,  
  
 vind, skred, brand, markanvändning) och biotiska (t.ex.  
  
 herbivori, predation, nedbrytning, symbios, konkurrens).  
  
 Punkterna 13 innefattar således de element som en stor del av  
  
 landskapets populationer lever på. Punkterna 46 innefattar landskapets  
  
 innehåll av populationer, vilka vanligtvis kan hänföras till  
  
 arter, men ibland till lägre taxa eller ekotyper (utöver sådan  
  
 inomartsvariation har genetisk variation utelämnats i beskrivningen).  
  
 Vilka arter som faller under respektive punkt 46 beror till  
  
 största delen av arternas storlek och rörlighet. En avsevärd del av  
  
 ett landskaps biologiska mångfald kan dock sägas vara uppbyggd, så  
  
 att säga, underifrån, av små arter som utnyttjar småskaliga livsmiljöer;  
  
 dessa arter och livsmiljöer bygger i sin tur upp biotoper  
  
 och mosaiken av biotoper bygger upp landskapet. Punkterna 78  
  
 innefattar motorn i ekosystemen och härvid är klimatet relaterat  
  
 både till förhållanden (7) och processer (8). Det är här vi måste  
  
 kunna koppla småskaliga processer och förhållanden till processer  
  
 och förhållanden på biotopnivå, landskapsnivå och regional nivå.  
  
 Först då kan vi använda regionala klimatdata för att förutsäga  
  
 effekter på landskap, biotoper, biotopstrukturer och arter, d.v.s. på  
  
 biologisk mångfald.  
  
 Nedskalning av klimatdata, uppskalning av ekologiska data  
  
 Globala klimatförändringar är en rumsligt storskalig process och  
  
 det finns givetvis begränsningar för hur långt klimatmodeller kan  
  
 skalas ned för att beskriva regionalt och lokalt klimat. Ur ekologisk  
  
 synvinkel är det däremot ofta mycket lokala klimatförhållanden  
  
 som påverkar arter och biotoper, för enskilda arter rentav mikroklimatet  
  
 i en skala av någon kvadratmeter. För att kunna användas i  
  
 biologisk mångfald-sammanhang måste alltså klimatmodeller i  
  
 möjligaste mån skalas ned beskriva vilka effekter mer storskaliga  
  
 klimatförhållanden får för regional-, lokal- och mikroklimatet.  
  
 Ekologens uppgift är att definiera sådana klimatrelaterade förhållanden  
  
 och processer som är av avgörande betydelse för  
  
 biologisk mångfald, dvs. att formulera behovet av klimatdata. Detta  
  
 arbete är till stor del en fråga om att skala upp ekologisk kunskap. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 37  
  
 Att göra: Utan tvekan finns för vissa ekosystem åtskillig kunskap som skulle  
  
 kunna bearbetas för att bli användbara i en dialog med klimatmodeller. Det  
  
 är angeläget att komma igång med sådan bearbetning för att se hur långt  
  
 den räcker och vilka typer av ny kunskap som behövs. Bearbetningsbehovet  
  
 belyses närmare under följande punkter.  
  
 Kunskap om populationer  
  
 Populationsdata finns för en rad organismer, även om det finns  
  
 stora brister för många taxonomiska grupper och ekosystem (t.ex.  
  
 Menges 2000). Populationsmodeller beskriver hur en populations  
  
 tillväxt, utdöenderisk etc. påverkas av olika studerade faktorer,  
  
 exempelvis genetiska, demografiska, och faktorer relaterade till  
  
 populationens omgivning, som mellanartsförhållanden, hävd, och  
  
 klimatiska faktorer. Modellerna möjliggör analys av slumpmässig  
  
 eller regelbunden variation i omgivningen. De kan ofta identifiera  
  
 kritiska nyckefaktorer och kvantitativa tröskelvärden.  
  
 Ibland har populationernas omgivning manipulerats experimentellt,  
  
 medan man i andra fall har låtit variationen infinna sig  
  
 spontant. När man väl har sett effekter av vissa förhållanden, kan  
  
 populationstillväxt eller utdöenderisk modelleras under olika frekvens  
  
 av dessa förhållanden. Olika parametrar kan studeras i  
  
 förhållanden till varandra, exempelvis lokalklimatiska förhållanden i  
  
 relation till hävd.  
  
 Få populationsstudier har direkt analyserat klimatrelaterade  
  
 faktorer, men i många fall skulle det kunna göras baserat på  
  
 befintlig kunskap. Exempel på klimatrelaterade faktorer som förekommer  
  
 i populationsstudier är torka, översvämning, brand, vinterklimat/övervintring  
  
 och frekvens av exempelvis vindfällen (Menges  
  
 2000). Populationsstudier är sannolikt den typ av ekologiska  
  
 studier som oftast behandlar effekter av klimatrelaterade förhållanden  
  
 och processer. Detta är möjligt genom att populationsstudierna  
  
 bygger på så detaljerade data över livsmiljöer och processer.  
  
 Den lilla skalan är samtidigt ett problem vad gäller att dra  
  
 generella slutsatser. Avgörande för att kunna använda populationsdata  
  
 i klimatsammanhang är (1) att kunna bedöma populationens/artens  
  
 generella relevans för sin biotop och (2) att kunna  
  
 relatera förhållanden och processer i populationens närmaste  
  
 omgivning till förhållanden och processer i biotopen. Vidare uppskalning  
  
 till landskap och region behandlas under nästa punkt,  
  
 kunskap om naturtyper. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 Exempel  
  
 Effekten av frekvens av olika väderleksförhållanden kan uppskattas, i  
  
 exemplet nedan i en slumpmässig modell som visar betydelsen av  
  
 sommartorka i förhållande till hävdmetoden.  
  
 Ett annat sätt att indirekt bedöma effekter av klimatförändringar är att  
  
 studera populationer i olika miljöer, i exemplet nedan på växtplatser  
  
 med olika markfuktighet. Ett torrare klimat kan antas öka täckningen  
  
 av torra växtplatser.  
  
 0 
  
 0.2 
  
 0.4 
  
 0.6 
  
 0.8 
  
 1 
  
 0 0.1 0.2 0.3 
  
 Probability of dry summers 
  
 Prob . of extinction over 50 yrs.  
  
 Grazing 
  
 July-mowing 
  
 Mowing  grazing 
  
 Utdöenderisk under 50 år för fältgentiana i betesmark, under tre  
  
 hävdformer och i relation till sannolikheten för sommar(juli)torka.  
  
 Från Lennartsson  Oostermeijer 2001.  
  
 0 
  
 0.1 
  
 0.2 
  
 0.3 
  
 0.4 
  
 0.5 
  
 0.6 
  
 0.7 
  
 0.8 
  
 0.9 
  
 1 
  
 0 10 20 30 40 50 60 70 80 90 
  
 Grazing intensity (% reduction of veg. height) 
  
 Probability of extinction over 35 years  
  
 0.25 
  
 0.25 
  
 0.10 
  
 0.05 
  
 0.10 
  
 0.05 
  
 Utdöenderisk under 35 år för fältgentiana i betesmark, under tre sannolikheter för  
  
 sommartorka (0,05, 0,1, 0,25) i relation till betestrycket.  
  
 Streckade linjer visar torr, heldragna frisk växtplats. Från Lennartsson 2000. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 39  
  
 Att göra: Gå igenom befintliga publicerade populationsstudier relevanta för  
  
 svenska naturtyper och bedöm översiktligt studiernas generaliserbarhet.  
  
 Sammanställ vilka klimatrelaterade parametrar som studerats och utvärdera  
  
 möjligheterna att relatera parametrarna till biotopprocesser och klimatförändringar.  
  
 Kunskap om naturtyper  
  
 Som nämnts drivs och definieras varje naturtyp (Flowers) till stor  
  
 del av vissa avgörande förhållanden och processer. Dessa skapar  
  
 förutsättningar för arter vilka genom återkoppling i sin tur påverkar  
  
 förhållanden och processer i biotopen. Även om många  
  
 populationer reagerar på förhållanden och processer i mycket liten  
  
 rumslig skala (någon kvadratmeter mark, enstaka träd, grenar,  
  
 lågor, stenar etc.) är denna småskaliga påverkan vanligen resultatet  
  
 av förhållanden och processer i större skala. Vissa processer försiggår  
  
 inom biotoper relativt oberoende av förhållandena i landskapet  
  
 som helhet (exempelvis bete i en betesmark). Andra beror tydligt  
  
 av förhållanden, ofta relaterade till klimat, i hela landskapet. I vissa  
  
 fall kan man också se hur förhållanden i en biotop påverkar en  
  
 annan (exempelvis renbete, där betestillgången i en biotop påverkar  
  
 betestrycket i en annan).  
  
 Förhållandet mellan processer, strukturer och arter i naturtyper  
  
 har inte sammanställts annat än i enstaka fall (t.ex. Garcia  
  
 m.fl. 2005), och det rör sig då vanligen om kvalitativa förhållanden,  
  
 d.v.s. vilka faktorer som påverkar biologisk mångfald i en biotop  
  
 och i vilken riktning. Storleksordningen av påverkan är troligen  
  
 svår att bedöma, men en kvalitativ bedömning ger ett bra underlag  
  
 för att påvisa kunskapsbehov beträffande exempelvis kritiska  
  
 tröskelvärden för vissa klimatrelaterade parametrar. Kvalitativ  
  
 beskrivning av olika naturtyper är också nödvändig för att kunna  
  
 utnyttja populationsdata på det sätt som diskuterats ovan.  
  
 Exempel: Rowe  
  
 Fjällheden är fjällens vanligaste biotop och förekommer överallt där  
  
 det är tillräckligt vindexponerat och tillräckligt små snömängder för  
  
 att en ojämn snöfördelning skall uppkomma, alltså en mosaik av vindblottor,  
  
 läsidor och snölegor. Rowe finns därför från lågalpint och  
  
 ett gott stycke upp i mellanalpint bälte. På silikatmark är den en av  
  
 fjällens artfattigaste biotoper, medan den på kalkmark blir en av de  
  
 artrikaste. En typisk art i kalkhed är fjällsippan, Dryas octopetala, och 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 kalkfjällheden kallas ofta Dryas-hed. Artsammansättningen på båda  
  
 jordarterna varierar med altituden.  
  
 Vindblotte-läside-snölege-mosaiken beror på snöns fördelning  
  
 vintertid (från Garcia m.fl. under publicering) (pil 1 i schemat  
  
 nedan) i kombination med kyla, isdrev etc. ovan snön vintertid (1a).  
  
 Vindblottor finns främst på små höjder på fjällheden, där snön lätt  
  
 blåser av. Större snölegor betraktas ofta som en egen biotop (1).  
  
 Snötäckningen och graden av fastfrysning påverkar betet av gnagare  
  
 vintertid (2), vilket har stor betydelse för fördelningen mellan olika ris  
  
 och örter. Omvänt påverkas snötäckningen i viss mån av betet,  
  
 eftersom nerbetad vegetation inte kan hålla kvar snön (2). Vindblottor  
  
 skapas också av att läsidornas risvegetation direkt skadas och trängs  
  
 tillbaka av bete (3) och tramp (4). Tramp är en störningsfaktor som  
  
 alltid följer med renbete (5), men inte med gnagarbete. Hårt tramp  
  
 bidrar till att skapa markblottor utan vegetation av kärlväxter (6), men  
  
 markblottor på kalk är ofta rika på lavar och mossor. Markblottor är  
  
 ett naturligt inslag i vindblotte-läsidemosaiken (7), och kan i princip  
  
 ses som en särskilt utpräglad vindblotta. Snötäckningen påverkar inte  
  
 bara hur skyddad vegetationen är för det bistra vinterklimatet, utan  
  
 även vattentillgången (8). Vattentillgången är i sin tur en viktig faktor  
  
 för fjällhedens vegetation, framför allt för vindblottor (torra) och  
  
 snölegor (fuktiga, 9). På vissa jordar, nedanför snölegor etc, kan  
  
 sipperkärr bildas om vattentillgången är god (10). Sipperkärret är en  
  
 slags våtmarksbiotop utan torvbildning, och den är ofta ett  
  
 karaktäristiskt inslag i fjällheden. Längst ner i lågalpint bälte  
  
 förekommer även torvbildande våtmarker (myrar), i kalkområden i  
  
 form av rikkärr (10). Kraftigt tramp kan i enstaka fall orsaka att vatten  
  
 leds bort från våtmarksbiotoper, exempelvis genom att stigar fungerar  
  
 som diken (11). Vattentillgången har betydelse för flytjords- och  
  
 frysrörelser i markytan, i sin tur en viktig vegetationstypbildande  
  
 process (15). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 41  
  
 Processer, strukturer och artgrupper i fjällhed (svart text) och fjällgräsmark (svart + röd  
  
 text).  
  
 Exempel: Gräsmark i fjällen  
  
 Till skillnad från fjällheden är fjällgräsmarken, som vi definierar den,  
  
 till största delen snötäckt under vintern. Vi avser alltså gräsmark som  
  
 Flowers, inte som vegetationstyp (både vindblottor och läsidor kan vara  
  
 gräsdominerade). Ofta finns inslag av vindblottor och vindblottesnölege-läside-mosaik  
  
 på högre partier. Där sådana inslag av fjällhed  
  
 förekommer, fungerar den som tidigare beskrivits och illustrerats i  
  
 schemat ovan.  
  
 Eftersom gräsmarken är snöskyddad vintertid kan högörter och buskar  
  
 utan vidare överleva där. I fjällgräsmarken tillkommer därför ett par  
  
 6  
  
 3  
  
 Obeskogad mark Öppenmarks-fåglar 
  
 Kärlväxter, 
  
 lavar, mossor,  
  
 fjärilar,  
  
 Grässvål/högört/ 
  
 ris/busk-mosaik  
  
 Tramp  
  
 12  
  
 (Kalk)Oneal   
  
 (Kalk)gräsmark  
  
 Bete  
  
 Vattentillgång  
  
 Markblottor 
  
 Snötäckning  
  
 Lavar, mossor 
  
 Läsida/, vindblotta/ 
  
 snölega-mosaik  
  
 Kärlväxter, 
  
 lavar, mossor,  
  
 skalbaggar  
  
 Viktigaste  
  
 artgrupper  
  
 Struktur/  
  
 Biotop Process  
  
 Substrat  
  
 1  
  
 2  
  
 4  
  
 1  
  
 5  
  
 7  
  
 8  
  
 9  
  
 9  
  
 11  
  
 10  
  
 Rikkärr  
  
 Sipperkärr  
  
 Snölega  
  
 13  
  
 14  
  
 Stress   
  
 störning  
  
 ovan  
  
 snön 1a  
  
 Tjäle, flytjords och  
  
 frysrörelser  
  
 Vegetationstyp 
  
 Kärlväxter, 
  
 lavar, mossor,  
  
 skalbaggar  
  
 15 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 tydliga strukturer relaterade till igenväxning (rött i schemat ovan).  
  
 Balansen mellan grässvål (lågörtvegetation), högörtvegetation och  
  
 busksnår bestäms troligen till stor del av betet, samtidigt som  
  
 vegetationen i sin tur styr var renarna främst betar (12). Vid tillräckligt  
  
 hårt bete, eller efter perioder med mycket hårt bete, bildas en artrik  
  
 grässvål, särskilt på kalk. Biotopen liknar låglandets naturbetesmarker.  
  
 Vid svagare bete eller den första tiden utan bete, ersätts grässvålen på  
  
 fuktig mark med högörter, som så småningom i sin tur ersätts av  
  
 videsnår. På torrare eller fattigare mark är högörtvegetation ovanlig  
  
 och där ersätts grässvålen vid svagt bete av risvegetation (exempelvis  
  
 fjällen och dvärgbjörk) som med tiden kan utvecklas till enbusksnår.  
  
 Även gnagarbetet påverkar vegetationen och snöförhållandena  
  
 vintertid, exempelvis förekomsten av subnivalt rum, är viktiga för  
  
 betet under snön (2). Även trampet har stor betydelse för denna  
  
 mosaik, kanske särskilt för fördelningen mellan ris och grässvål (13).  
  
 När en ung fjällbjörk når över det skyddande snötäcket skadas  
  
 knoppar och kvistar av isdrev och kyla. Om den å andra sidan lyckas  
  
 överleva denna kritiska höjd och få kronan över isdrevet, kan fjällbjörken  
  
 många gånger etablera sig långt ovanför skogsgränsen. Det är  
  
 därför möjligt att betet är en avgörande faktor för att hålla fjällgräsmarken  
  
 trädfri (14). Snötäcket gör också att gräsmarken blir  
  
 betydligt fuktigare än heden, med ett större inslag av kärr, och till  
  
 fuktigheten bidrar också ofta stora snölegor (10).  
  
 Exempel: Fjällbjörkskog  
  
 Även fjällbjörkskogen (se figur 5) är snöskyddad vintertid och betet  
  
 bidrar, på samma sätt som beskrivits för gräsmarken, till att påverka  
  
 skogsgränsen (1) och förhållandet mellan grässvål, högörtvegetation,  
  
 ris- och buskvegetation (2). Betet utgörs av renbete sommartid och  
  
 gnagarbete sommar- och vintertid. Betet påverkar således vegetationen,  
  
 men vegetationen påverkar samtidigt betet (2). Exempelvis blir  
  
 renbetestrycket svagare när videbusksnår breder ut sig genom att  
  
 renarna söker sig till andra marker. Förr i tiden hade också det  
  
 traditionella fäbodbruket stor betydelse för vegetationens sammansättning  
  
 och vice versa i fjällbjörkskogen (2a). Lokalt har fäbodbruket  
  
 också påverkat skogsgränsen (2b). Fäbodbruket hade förr stor utbredning  
  
 i många fjälldalar men saknas idag nästan helt (grå pilar och  
  
 boxar).  
  
 Betet i fjällbjörkskog är, och har varit dynamiskt och samspelar  
  
 därmed med naturliga successionsprocesser.  
  
 Idag består vegetationen i  
  
 stora områden av olika igenväxningssuccessioner (3). Vid svagt bete i  
  
 öppna ytor i ängsbjörkskog övergår grässvål i låg- eller högörtvegetation  
  
 som i sin tur ersätts av videbusksnår och slutligen sluten  
  
 ängsbjörkskog. I hedbjörkskog går successionen via risvegetation och  
  
 enbusksnår. Bete kan inte på egen hand öppna fjällbjörkskogen men  
  
 bete påverkar igenväxningen när gläntorna (eller skogsgränsen) väl  
  
 finns där (4). Hårt ren- eller boskapsbete kan däremot trycka tillbaka  
  
 videbusksnår. En vanlig orsak till dagens igenväxning i odlingsdalarnas 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 43  
  
 närhet är upphört fäbodbruk (5). Igenväxning i fjällbjörkskog är också  
  
 en helt naturlig process, till följd av tidigare fjällbjörkmätarangrepp  
  
 eller snöskador (6).  
  
 Det traditionella fäbodbruket skapade således öppningar i skogen,  
  
 vilket i sin tur gav ett antal viktiga biotopstrukturer (grå pilar). Vissa  
  
 av dessa strukturer, som slåtterkärr, slagen björkskog, skottskog etc.,  
  
 kan betraktas som egna biotoper. Slåttermarken är idag försvunnen,  
  
 och även i naturliga rikkärr märks en tydlig igenväxning (7) som i viss  
  
 mån hålls emot av renbete (8). Idag skapas gläntor i fjällbjörkskogen  
  
 nästan enbart av naturliga processer, som snöskred och liknande samt  
  
 fjällbjörkmätarangrepp (9). Dessa processer är också viktiga för skapandet  
  
 av död ved (10). Skredprocesser drivs av tyngdlagen (11) i  
  
 kombination med snöförhållanden och avblåsning på högre belägna  
  
 fjällhedar (12). Därför blir skredskador särskilt vanliga under branter i  
  
 trädgränsen (11), längs fjällbäckar med snöslasklaviner etc. (13).  
  
 Till schemat kunde också läggas olika slags modern mänsklig påverkan,  
  
 vilken lokalt har påverkat fjällbjörkskogen. Exempelvis skapas gläntor i  
  
 fjällbjörkskog genom skidturismen. Den orsakar också, tillsammans  
  
 med terrängkörning, dränering av kärr. Det är dåligt känt hur sådana  
  
 antropogena biotopstrukturer utnyttjas av arter. Exempelvis är spår  
  
 och nerfarter vanligen alltför störda för att utveckla naturlig vegetation 
  
 , men det har inte studerats i vad mån sådana öppningar gynnar  
  
 exempelvis vissa exponeringskrävande artgrupper knutna till ved, eller  
  
 kan fungera som ersättningsmiljöer för exempelvis fåglar som behöver  
  
 öppna ytor i fjällbjörkskogen.  
  
 Figur nästa sida: Processer strukturer och artgrupper i fjällbjörkskog 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 Lavar , mossor ,  
  
 skalbaggar  
  
 Lavar , skalbaggar  
  
 Fjällbjörkskog  
  
 Öppenmarksfåglar ,  
  
 fjärilar  
  
 Kärlväxter ,  
  
 lavar, mossor,  
  
 fjärilar ,  
  
 Kärlväxter,  
  
 lavar, mossor ,  
  
 fjärilar ,  
  
 Lavar , mossor ,  
  
 skalbaggar  
  
 Biotoper på  
  
 kalfjället  
  
 Upphörd  
  
 fäbodhävd  
  
 Igenväxnings succession  
  
 Öppna  
  
 (  
  
 rik)kärr,  
  
 slåtterkärr  
  
 etc  
  
 Rönn, sälg et  
  
 c  
  
 Mätarangrepp  
  
 Snöskador  
  
 Död ved  
  
 Gläntor m .  
  
 grässvål/ört Exponerade  
  
 substrat : ved, sten , jord etc  
  
 Viktigaste artgrupper  
  
 Struktur/ Substrat  
  
 Process  
  
 Davis  
  
 Skogsgräns Grässvål/låg/högört/ ris/busk-mosaik  
  
 Bete  tramp  
  
 Traditionell fäbodhävd  
  
 Branter i  
  
 fjällbjörkskog Vattendrag i  
  
 fjällbjörkskog  
  
 2  
  
 1  
  
 3  
  
 5  
  
 4  
  
 6  
  
 2a  
  
 4  
  
 Slåttermark i  
  
 skog , skottskog,  
  
 stubbskottäng etc  
  
 7  
  
 8  
  
 9 9  
  
 10  
  
 11  
  
 13  
  
 2b  
  
 12  
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 45  
  
 Att göra: Gå igenom svenska naturtyper, exempelvis enligt klassificeringen i  
  
 Natura 2000, på liknande sätt som beskrivits ovan för tre fjällbiotoper.  
  
 Identifiera de avgörande processerna och förhållandena och bedöm deras  
  
 relation till klimat och klimatförändringar, exempelvis genom att formulera  
  
 frågor till klimatforskare. Bedöm även biotopers eventuella beroende av  
  
 varandra samt identifiera behov av ny kunskap, kvalitativ och kvantitativ.  
  
 Analysen görs lämpligen genom att kombinera biotopkunskap med kunskap  
  
 om biotoptypiska arters krav.  
  
 Kunskap om utbredningsgränser  
  
 Flera studier har påvisat en förväntad spridning av arter norrut  
  
 och uppåt i altitud. Utbredningsgränser för arter i nord-sydlig,  
  
 oceanisk-kontinentel, kustnära-alpin etc. riktning ger allmänt en  
  
 möjlighet till deskriptiva studier som kan användas till att förutsäga  
  
 förändringar. En svårighet med sådana analyser är att jämföra  
  
 kolonisationsmöjligheter i dagens landskap med kolonisationsmöjligheterna  
  
 då dagens utbredningsgränser en gång etablerades.  
  
 (Brown  Lennartsson 2002, Edenhamn m.fl. 1999). Sannolikt  
  
 måste också spridningsvägar (funktionella och strukturella) jämföras  
  
 på samma sätt. Man kan lätt överskatta arters spridningsförmåga  
  
 om man baserar bedömningen på deras idag fragmenterade  
  
 utbredning.  
  
 Exempel  
  
 Exempel: Det är möjligt att många av jordbrukslandskapets arter spritt  
  
 sig till sina nuvarande områden med människans hjälp i det traditionella  
  
 jordbrukslandskapet. Isåfall har de inte heller idag möjlighet  
  
 att själva sprida sig i nödvändig omfattning.  
  
 Omvänt torde många skogsarter haft helt andra spridningsmöjligheter  
  
 innan produktionsskogsbruket omvandlade skogslandskapet. Många  
  
 arter som idag skulle behöva kapacitet till långdistansspridning mellan  
  
 naturskogsfragment kunde i det naturliga skogslandskapet sprida sig  
  
 meter för meter under långa stabila perioder. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 Vilka möjligheter har arter att sprida sig i fragmenterade landskap; vilka möjligheter  
  
 hade de förr?  
  
 Även om utbredningsbegränsningar kan studeras deskriptivt finns  
  
 få studier som påvisar orsaker (BradleyBlows 1994). Vi vet  
  
 exempelvis mycket lite om vad som begränsar sydliga arter norrut:  
  
 är det sommartemperatur, växtsäsongens längd, vintertemperatur/övervintringsförhållanden,  
  
 temperatursummor, extremtemperaturer  
  
 etc.?  
  
 Att göra: Sammanställ kunskap om ekologiska effekter av medelvärden  
  
 resp. extremvärden. Koppla sammanställningen till utveckling av biotopmodeller  
  
 som föreslagits ovan.  
  
 Ännu mindre vet vi om vad som begränsar nordliga arters utbredning  
  
 söderut: Ökad konkurrens brukar framhållas, men vi vet  
  
 egentligen inte hur sådana begränsningar ser ut. Sannolikt skulle en  
  
 analys av biotopstrukturer och biotopprocesser, som föreslagits  
  
 ovan, kunna påvisa mekanismer för några utbredningsbegränsningar,  
  
 relaterade till brist på livsmiljöer.  
  
 Att göra: Starta ett försök med reciprok transplantation av ett antal växter  
  
 och eventuellt insekter längs gradienter för vilka vi kan förvänta oss förskjutningar  
  
 (t.ex. sydliga populationer flyttas till nordgränsen, nordliga till  
  
 utbredningscentrum). Följ dessa med populationsmodeller kombinerat med  
  
 biotopmodeller för att hitta begränsningsmekanismer. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 47  
  
 Ekologisk kunskap i större skala  
  
 Flera studier där arters förmåga att överleva med de förväntade  
  
 klimatförändringarna har som tidigare påpekats modellerats globalt  
  
 och regionalt (t.ex. Kim. 2004; Leemans  Eickhout 2004;  
  
 Thuiller m.fl. 2005; Schröter m.fl. 2004). Generellt brottas emellertid  
  
 storskalig modellering av ekosystem med samma problem som  
  
 storskalig modellering av klimat, bl.a. att val av modell och scenario  
  
 betyder mycket för resultatet, och att det är svårt att förutsäga  
  
 förändringar och mekanismer i den skala som naturvården kan  
  
 arbeta med (enskilda biotoper, markägare, populationer etc.).  
  
 Experimentbaserad kunskap  
  
 I princip är det möjligt att experimentellt i liten skala efterlikna  
  
 vissa aspekter på förväntade klimatförändringar. Det har gjorts bl.a.  
  
 i alpin/arkiskt miljö i Abisko och Alaska (Thomas m.fl. 2003) och  
  
 påvisat stora effekter av högre temperatur. I Abisko har experimenten  
  
 baserats på tält för att öka temperaturen och pågått sedan  
  
 1990 (se www.ans.kiruna.se). Både effekter på enstaka arter och på  
  
 vegetationen i stort har analyserats.  
  
 Svårigheter med experiment av detta slag är att verkligen efterlikna  
  
 de förändringar vi förväntar oss, dvs. rätt kombinationer av  
  
 temperatur, nederbörd, solinstråling etc., och utan att skapa andra  
  
 oönskade mikroklimatförändringar. Det finns också en risk att  
  
 experimentförhållandena påverkar frekvensen av extremer, vilka  
  
 kan ha stor betydelse för biologisk mångfald.  
  
 Långa tidsserier  
  
 Utan tvekan finns flera äldre studier, antingen avslutade eller igång  
  
 (i det senare fallet som långliggande försök) som skulle kunna  
  
 användas för att se förändringar hittills och framöver. Avslutade  
  
 serier kunde återupptas. Det är givetvis inte alltid lätt att frikoppla  
  
 klimateffekter från exempelvis ändrad markanvändning, men  
  
 studiernas potential bör utvärderas.  
  
 Att göra: Sammanställ potentiella data av den typ som diskuteras ovan och  
  
 utvärdera deras möjligheter i ett klimatsammanhang. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 Effekter av klimatförändringar på enskilda djur- och  
  
 växtarter  
  
 Gustafsson (2006) presenterar  
  
 en genomgång av olika artgruppers  
  
 tänkbara respons på  
  
 klimatförändringar. Genomgången  
  
 belyser viktiga faktorer  
  
 för olika grupper och ger artexempel.  
  
 Som tidigare diskuterats  
  
 kommer dock klimateffekter  
  
 på enskilda arter, liksom  
  
 på ekosystem, i hög grad  
  
 att bero på förändrad markanvändning, vilket gör det svårt att  
  
 bedöma effekter på arter och artgrupper baserat på deras ekologi.  
  
 De flesta arter kommer att påverkas genom påverkan på naturtyper  
  
 och effektbedömningar görs troligen lättast genom utvärdering av  
  
 naturtyperna. Det finns dock ett antal kategorier av arter som  
  
 förtjänar diskuteras separat.  
  
 Hur svarar arter på klimatförändringar?  
  
 UNEP (2006) definierar tre sätt på vilket arter kan svara på  
  
 klimatförändringar:  
  
  De kan byta utbredningsområde.  
  
  De kan stanna och anpassa sig, genom evolutionär eller  
  
 beteendemässig respons.  
  
  De kan bli utrotade.  
  
 Till dessa punkter måste rimligen läggas en fjärde, nämligen att  
  
 arten redan är så tolerant mot skilda miljöförhållanden (för växter  
  
 exempelvis genom hög plasticitet) att den överlever utan vidare. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 49  
  
 Problem med konkurrensstarka arter  
  
 En ofta anförd effekt av klimatförändringar är att främmande  
  
 konkurrensstarka eller på annat sätt skadliga arter kan komma att  
  
 hota inhemsk biologisk mångfald. I själva verket kan dessa arter  
  
 delas upp i fyra kategorier:  
  
 1. Invasiva arter, dvs. främmande arter som hotar biologisk  
  
 mångfald om de introduceras utanför sitt nuvarande eller  
  
 historiska utbredningsområde (definition enl. CBD).  
  
 a. För Sverige nya arter  
  
 b. För regionen nya arter, som tidigare funnits på annat håll i  
  
 Sverige.  
  
 2. Spontant invandrande främmande arter som hotar biologisk  
  
 mångfald där de nyetablerar sig.  
  
 a. För Sverige nya arter  
  
 b. För regionen nya arter, som tidigare funnits på annat håll i  
  
 Sverige.  
  
 3. För regionen naturliga arter som inte tidigare skapat problem,  
  
 men som blir konkurrensstarka eller på annat sätt problematiska  
  
 vid ett ändrat klimat.  
  
 4. Redan introducerade och etablerade arter som hittills inte  
  
 spridit sig nämnvärt utöver den aktiva planteringen, men som  
  
 blir konkurrens- och spridningsstarka vid ett ändrat klimat  
  
 I ett klimatsammanhang kan problem med kategori 1a uppstå  
  
 genom att avsiktligt eller oavsiktligt införda arter allt oftare klarar  
  
 att etablera sig på våra breddgrader, för att slutligen ha etablerat  
  
 starka populationer som hotar inhemsk flora och fauna, exempelvis  
  
 genom konkurrens eller genetisk förorening (CBM 2004). Exempel  
  
 är akvatiska arter (exempelvis införda med ballastvatten) som kan  
  
 komma att etablera sig om vattnet blir varmare. Motsvarande gäller  
  
 för regioner beträffande kategori 1b-arter.  
  
 Kategori 2-arter förutspås bli vanliga i takt med att växt- och  
  
 djursamhällen förflyttar sig norrut (2a och b) och mot högre höjd  
  
 (2b). Vad gäller 2a, dvs. för landet främmande arter, finns dock få  
  
 konkreta uppgifter om vilka arter det kan röra sig om.  
  
 Kategori 3-arter är vanliga arter som idag hålls tillbaka i många  
  
 regioner av torka eller temperatur, men som vid ändrat klimat kan  
  
 komma att ändra vegetationens sammansättning så att vissa arter  
  
 slås ut. Exempel kan vara starkväxande gräs och halvgräs, och hit 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 hör också skadeorganismer som granbarkborre och eventuellt även  
  
 vissa av de svampar som f.n. dödar flera av ädellövträden i Sverige.  
  
 Kategori 4-arter blir ett problem när klimatet allt oftare liknar  
  
 det i arternas ursprungsområden, exempelvis främmande trädslag i  
  
 produktionsskog som contortatall och cembratall (Gustafsson  
  
 2006).  
  
 Arter inom kategorierna 2, 3 och 4 behandlas inom Nordiska  
  
 Ministerrådets nätverk North European and Baltic network on  
  
 invasive alien species (NOBANIS, www.nobanis.org).  
  
 Vad gäller oönskade arter generellt är det angeläget att diskutera  
  
 både motverkande åtgärder och anpassningsåtgärder. Till de förra  
  
 hör att motverka införsel, motverka frisläppande/etablering, och i  
  
 sista hand utrota etablerade arter, (T. Gibson, muntl.). Anpassningsåtgärder  
  
 innebär åtgärder för att minimera negativa konsekvenser  
  
 av arter vi inte kan undvika.  
  
 Vad gäller oönskade arter och klimatförändringar är det viktigt att  
  
 identifiera klimatförändringarnas del i problemet. Några särskilt  
  
 viktiga aspekter är:  
  
  Många invasiva arter har rätt nyligen fått fotfäste i landet eller  
  
 regionen och deras spridning idag kan många gånger tänkas  
  
 försiggå oberoende av klimatförändringarna. Svenska troliga  
  
 exempel är jättebjörnloka, jättebalsamin och hårkvastmossa.  
  
 Dessutom är det viktigt att komma ihåg att även inhemska arter  
  
 helt naturligt kan vara stadda i spridning, helt enkelt för att  
  
 deras hela kolonisationspotential ännu inte realiserats på grund  
  
 av att spridning är en långsam process. Dagens utbredningsgränser  
  
 skulle m.a.o. inte ligga fast även om klimatet var oförändrat.  
  
  Många invasiva arter är aktivt införda och ofta aktivt nyttjade av  
  
 exempelvis skogs- och jordbruket. I sådana fall är det således  
  
 markanvändningen som främst orsakar problemet, även om  
  
 anpassningsåtgärder till ändrat klimat kan förstärka det (exempelvis  
  
 plantering av sitka-gran, se skogsmark nedan). Exempel  
  
 på arter som orsakar omfattande ekosystemförändringar är  
  
 contortatall, blågranar, sykomorlönn och jättegröe.  
  
  Många nya arter kan givetvis tänkas etablera sig i Sverige utan  
  
 att det uppenbart hotar biologisk mångfald. Troliga exempel på  
  
 det i Sverige är etableringen av nya fjärilsarter, exempelvis sälgskimmerfjäril  
  
 och kartfjäril (J-O Holden, muntl.). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 51  
  
 Att göra: Sammanställ, bl.a. med hjälp av NOBANIS, potentiella problematiska  
  
 arter enligt kategorierna ovan, bedöm deras relation till klimatförändringarna  
  
 samt föreslå motverkande åtgärder eller anpassningsåtgärder.  
  
 Sammanställningen bör inkludera att utvärdera olika arters påverkan på sin  
  
 miljö i andra klimatregioner, detta för att exempelvis bedöma eventuellt  
  
 ändrad potens hos skadeorganismer och konkurrensstarka vegetationsbildare,  
  
 samt lista potentiella invasionsarter från andra klimatzoner.  
  
 Vilka arter flyttar norrut/uppåt och vad blir resultatet?  
  
 Vid ett varmare klimat kommer många arter att kunna leva längre  
  
 norrut/högre än idag vilket gäller både för konkurrensstarka och  
  
 andra arter. De konkurrensstarka arterna kan hota biologisk  
  
 mångfald dit de kommer och ersätta ett antal utkonkurrerande  
  
 arter. Följden blir ett lägre artantal totalt sett. Arter som inte blir  
  
 dominerande på detta sätt kan i stället tänkas fylla på artpoolen dit  
  
 de kommer, med ökat artantal som följd. Det är i princip denna  
  
 mekanism som gör att naturtypernas artantal vanligen ökar söderut  
  
 i landet och Europa.  
  
 Vilka arter som flyttar beror dels på spridningsförmågan, dels på  
  
 förmågan att etablera sig på den nya platsen. Alla arter i exempelvis  
  
 ett växtsamhälle har inte samma potential vilket gör att endast vissa  
  
 arter i samhället flyttar. Vi kommer således inte att se en förskjutning  
  
 av hela samhällen, utan i stället att nya artsammansättningar  
  
 uppstår.  
  
 Migrerande arter  
  
 Flyttande arter är i vissa avseenden särskilt känsliga för klimatförändringar  
  
 genom att de är beroende av många olika områden  
  
 och naturtyper (UNEP 2006). Svenska flyttfåglar kan alltså  
  
 drabbas genom att viktiga miljöer längs flyttvägar och på övervintringsområden  
  
 förändras, även om själva häckningsområdena i  
  
 Sverige är oförändrade. Flyttande arter som ändrar flyttidpunkt kan  
  
 också påverkas negativt genom att de kommer i otakt med  
  
 exempelvis sin födoresurs. Å andra sidan är flyttförmåga i sig en  
  
 egenskap som buffrar för klimatförändringar genom att migrerande  
  
 arter har potential att hitta nya områden.  
  
 UNEP (2006) framhåller att migrerande arter finns inom många  
  
 fler artgrupper än som vanligen uppmärksammas, men att kunskapen  
  
 om många grupper är bristfällig. Exempel på ofta glömda 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 grupper är fladdermöss, landdäggdjur och marina ryggradslösa djur,  
  
 fiskar och däggdjur inklusive arter som sälar och Perez.  
  
 Nyckelarter  
  
 Nyckelarter betecknar arter som på något sätt är av stor betydelse  
  
 för andra arter, exempelvis genom att utgöra födoresurs (smågnagare,  
  
 olika slags myggor), skapa särskilda livsmiljöer (vednedbrytande  
  
 svampar, torvbildande mossor och våtmarksväxter), tillgängliggöra  
  
 föda (stora rovdjur, barkborrar och andra insekter som  
  
 dödar träd), eller skapa särskilda  
  
 biotopstrukturer (hålbyggande  
  
 hackspettar). Många  
  
 arter utgör i sig livsmiljö för  
  
 många andra, antingen på  
  
 individnivå (gamla hagmarksekar)  
  
 eller samhällsnivå, (vass,  
  
 tång, skogstypsbildande träd),  
  
 och även sådana arter brukar  
  
 ibland räknas till nyckelarterna.  
  
 Tallticka, en nyckelart i boreal skog efter som  
  
 den rötar tall och på det sättet gör  
  
 tallen tillgänglig som boträd åt hackspettar  
  
 Med tanke på nyckelarternas stora betydelse finns anledning att  
  
 särskilt uppmärksamma dem, både i klimat- och markanvändningssammanhang 
  
 . Det finns indikationer på att nyckelarter kan komma  
  
 att drabbas av klimatförändringar, exempelvis har minskning av  
  
 smågnagarstammar i Västerbottens skogsland kopplats till frånvaro  
  
 av skyddande snötäcke (Ecke  Hörnfeldt 2005).  
  
 Att göra: Utred särskilt tänkbara effekter på nyckelarter, med avseende på  
  
 befintlig kunskap och kunskapsluckor. Initiera forskningsprojekt där kunskapsluckor  
  
 redan är kända, särskilt i fall där miljöövervakningsdata och  
  
 andra fältdata redan finns. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 53  
  
 Starkt klimatberoende arter  
  
 De flesta arter kommer förmodligen att påverkas av klimatförändringar  
  
 huvudsakligen genom att arternas livsmiljöer och naturtyper  
  
 förändras. Sådana effekter behandlas under följande rubrik och  
  
 effekterna på arter bedöms lämpligen genom att bedöma hur  
  
 naturtyperna förändras. Vissa arter är dock direkt beroende av vissa  
  
 klimatrelaterade förhållande och livsmiljöer och torde därför kunna  
  
 bedömas separat. Exempel är skogsharen som är beroende av ett  
  
 visst snödjup för att nå knoppar och kvistar under vintern, sälar  
  
 och andra arter som är beroende av is, smågnagare, beroende av ett  
  
 skyddande snötäcke vintertid, och utpräglade vindblottearter i  
  
 fjällen, beroende av hårda vinterförhållanden.  
  
 Att göra: Utpeka, på basis av expertkunskap om arter (exempelvis genom  
  
 ArtDatabankens expertkommittéer), starkt klimatberoende arter av det slag  
  
 som diskuterats ovan, ange hur de kan antas påverkas av klimatförändringar  
  
 samt föreslå åtgärder.  
  
 Arter med stationära krav  
  
 Om klimatzonerna gradvis förskjuts har många arter i princip  
  
 möjlighet att följa med, givet att de klarar att sprida och etablera  
  
 sig. Det finns dock ett stort antal arter som utöver vissa klimatförhållanden  
  
 kräver livsmiljöer som inte förskjuts i takt med  
  
 klimatförändringarna (Gustafsson 2006). Till de mest utpräglat  
  
 stationära livsmiljöerna hör geologiska (exempelvis kalkkrävande  
  
 eller sandkrävande arter) och topografiska krav (exempelvis arter i  
  
 branter). Arter i sådana miljöer måste kunna långdistanssprida sig  
  
 till närmaste lämpliga lokal.  
  
 Att göra: Utpeka, på basis av expertkunskap om arter (exempelvis genom  
  
 ArtDatabankens expertkommittéer), arter med stationära krav av det slag  
  
 som diskuterats ovan, ange hur de kan antas påverkas av klimatförändringar  
  
 samt föreslå åtgärder.  
  
 Värmekrävande arter  
  
 Många arter är växelvarma och blir därför starkt beroende av  
  
 temperaturen. Eftersom deras ämnesomsättning är proportionell  
  
 mot temperaturen gäller temperaturberoendet särskilt starkt för 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 ettåriga arter, som insekter, som måste hinna fullborda sin reproduktion  
  
 under exempelvis en sommar. För exempelvis de flesta  
  
 fjärilar är troligen sommartemperaturen en större begränsningsfaktor  
  
 än vintertemperaturen, d.v.s. fler arter klarar att övervintra i  
  
 kalla klimat än som klarar att fullborda sin sommar-livscykel (J-O.  
  
 Holden, muntl.). Även om man således kunde anta att många  
  
 insekter och andra artgrupper som idag begränsas av sommartemperaturen  
  
 skulle gynnas av förväntade klimatförändringar, är  
  
 bilden inte entydig. Det kan nämligen tänkas att lufttemperaturen  
  
 har mindre betydelse jämfört med de riktigt höga temperaturer  
  
 som skapas av solexponering i skyddade lägen. I ett varmare men  
  
 molnigare klimat minskar sådana solbetingade varma miljöer och  
  
 klimatförändringar av det slaget kan alltså komma att missgynna  
  
 snarare än gynna ett antal särskilt värmekrävande arter.  
  
 Solexponerad tall med reliktbock  
  
 (skalbaggen t.v.) och  
  
 åttafläckig praktbagge (t.h.).  
  
 Nya hot, nya ansvar  
  
 Befintliga rödlistor inkluderar endast till mindre del hot orsakade  
  
 av klimatförändringar och i princip inte alls förväntade hot (rödlistan  
  
 är huvudsakligen retrospektiv, dvs. baseras på förändringar vi  
  
 redan kunnat registrera). Även om man skulle kunna utforma  
  
 modifierade hotlistor som inkluderar prospektiva bedömningar av 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 55  
  
 förväntade klimatförändringar, skulle bedömningarna sannolikt  
  
 vara osäkra så länge de inte inkluderar även markanvändningsförändringar  
  
 (klimatbetingade och andra). Detta eftersom markanvändning  
  
 och annat nyttjande av naturen i de flesta ekosystem  
  
 utgör den största delen av hotbilden. Den svenska rödlistan,  
  
 baserad på IUCNs kriterier, beaktar dessutom endast i mindre grad  
  
 att arter försvinner från delar av landet, så länge de är livskraftiga i  
  
 någon region. Det innebär att kriterierna kan visa sig vara ett  
  
 trubbigt instrument för att fånga in arter som hotas av klimatförändringar  
  
 (eller andra faktorer) i delar av Sverige.  
  
 Många arter kan komma att försvinna från länder och regioner  
  
 där de idag är vanliga. Det medför ökat ansvar för de områden där  
  
 arterna fortsättningsvis kommer att finnas, exempelvis Sverige som  
  
 helhet eller vissa regioner.  
  
 Att göra: Sätt samman listor över  
  
  Hotade arter regionalt i Sverige, i syfte att stödja 16:e miljömålet (arter  
  
 skall förekomma livskraftigt i sina naturliga utbredningsområden i  
  
 Sverige) och att täcka in arter som hotas av ändrade utbredningsområden  
  
 till följd av klimatförändringar.  
  
  Ansvarsarter för Sverige (arter som är eller kan förväntas bli starkt  
  
 hotade i andra länder) och för regioner (arter som är eller kan förväntas  
  
 bli hotade i andra regioner). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 Effekter av klimatförändringar på ekosystem och  
  
 naturtyper  
  
 Alpina biotoper och subalpin björkskog  
  
 I fjällen är klimaterelaterade processer mer tydliga än i något annat  
  
 ekosystem och därför har fjällen diskuterats särskilt mycket i  
  
 samband med klimatförändringar. Bl.a. har man för fjällen med  
  
 hjälp av pollen- och Thompson undersökt vegetation under  
  
 tidigare varma perioder (postglacial värmetid), och den kunskapen  
  
 skulle i viss mån kunna användas för att förutsäga effekter av  
  
 kommande uppvärmning.  
  
 Hot mot biologisk mångfald i alpina och subalpina miljöer idag  
  
 I fjällen har trädgränsen höjts 100150 m de senaste 100 åren  
  
 (Kullman 2003) , vilket medfört även en höjning av skogsgränsen.  
  
 Det pågår således en igenväxning i den biologiskt rika skogsgränsen  
  
 vilket är ett hot mot många artgrupper (Brown  Lennartsson  
  
 2006b, Brown m.fl. 2006). Till igenväxningen bidrar emellertid  
  
 också fördröjda effekter av upphörd hävd, vilka är särskilt märkbara  
  
 i fjällbjörkskog och i myrar i fjällbjörkskogen (Brown   
  
 Lennartsson 2006b). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 57  
  
 Under de senaste decennierna har det blivit en spridd uppfattning  
  
 att överbete av ren är ett hot mot fjällen och dess  
  
 biologiska mångfald. Det finns dock inga belägg för överbete,  
  
 ekologiskt sett, i fjällen eller för att för hårt bete skulle hota  
  
 biologisk mångfald. Forskare i FjällMISTRA har avfärdat problembeskrivningen  
  
 som en myt (Fjällfokus 2003). Bilden lever dock  
  
 ännu kvar i många nationella sammanhang (Holden m.fl. in  
  
 press). Tvärtom är det lika troligt att ett för svagt renbete hotar  
  
 biologisk mångfald i många områden och fjällbiotoper, och att det  
  
 problemet kan komma att öka med ett varmare klimat (Brown  
  
  Lennartsson 2006a).  
  
 Det är viktigt att notera att fjällområdet har blivit den sista  
  
 tillflyktsorten för en rad arter som tidigare var vanliga i jordbrukslandskapet  
  
 långt söderut. Exempel är stenskvätta, kattfot och  
  
 norrlandslav.  
  
 Allmänt om klimateffekter på biologisk mångfald i alpina och  
  
 subarktiska områden  
  
 Det största hotet mot biologisk mångfald i de svenska fjällområdet  
  
 är inte en lokal minskning av antal arter, utan förlusten av arktiska  
  
 och alpina arter i ett regionalt och globalt perspektiv då flera är  
  
 unika och kommer att förlora en betydande del av deras habitat på  
  
 grund av de förväntade klimatförändringarna. Mest hotade är arter  
  
 på mellan- och högalpina zoner samt de som behöver ett visst  
  
 rumsligt utrymme (Nordic Council of Ministers. 2005). Som tidigare  
  
 nämnts förväntas medeltemperaturen stiga mer på de nordliga  
  
 latituderna, och dessutom kommer de att stiga förhållandevis ännu  
  
 mer i nordliga bergsområden än i bergsområden i tempererade och  
  
 tropiska områden (Nogues-Bravo m.fl. 2007). Uppvärmningshastigheten  
  
 i bergsområden förväntas bli två till tre gånger än den  
  
 som uppmätts under 1900-talet. Detta kommer mycket sannolikt  
  
 ha effekter på biologisk mångfald, vattenresurser (förändringar i  
  
 glaciärer och snötäcken), och naturkatastrofer (t.ex. översvämningar  
  
 och massrörelser). Permafrostområden i norra Europa  
  
 förväntas också försvinna gradvis med stigande temperaturer  
  
 (Haeberli  Burn 2002). Förändringar i snötäckningsmönster till  
  
 följd av förändringar i nederbörd vintertid kan dock komma att  
  
 minska takten på förändringarna (Jenkins m.fl. 2003; Stieglitz m.fl.  
  
 2003). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 58  
  
 Efter fäbodbrukets upphörande i fjällbjörkskog hotas biologisk mångfald på många håll  
  
 av igenväxning  
  
 Flera artiska och alpina växter har egenskaper som gör att de kan  
  
 överleva korta snöfria växtsäsonger, lite ljus, permafrost och låga  
  
 marktemperaturer, låg näringstillgång och fysiska störningar. Dessa  
  
 växter kan antas ha en låg konkurrensförmåga mot immigrerande  
  
 arter då klimatet ändras. Terrestra djur i Arktis är också särskilt  
  
 anpassade till stora temperaturskillnader men då de hittills har varit  
  
 relativt besparade från konkurrenter, sjukdomar, parasiter och  
  
 fiender kommer de troligen att vara sårbara om somrarna blir  
  
 varmare och torrare samtidigt som migrationsvägar, snö- och  
  
 töförhållanden ändras, och nya konkurrenter och predatorer,  
  
 parasiter och sjukdomar kommer till området. Arktiska växt- och  
  
 djurarter kommer sannolikt att ändra sin utbredning snarare än att  
  
 snabbt anpassa sig till ett förändrat klimat (Callaghan m.fl. 2004). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 59  
  
 Förändring av skogsgräns och vegetation  
  
 Skogsgränsen i fjällen och förhållandet mellan kalfjäll och den  
  
 boreala zonen kommer troligen att förändras på grund av framtida  
  
 förändringar i klimat och markanvändning. Moen m.fl. (2004) har  
  
 beräknat att skogsgränsen till följd av förändringar i temperatur  
  
 kommer att förskjutas uppåt med 233667 meter beroende på  
  
 vilket klimatscenario som används och det geografiska läget i fjällkedjan.  
  
 Fjärranalysstudier av Warner visar på att den pågående  
  
 uppvärmningen redan har lett till förändringar i trädgränsen och en  
  
 minskning av tundra (Trujillo 2004). Skogsgränsen  
  
 bestäms dock även till stor del av markanvändning och betestryck.  
  
 En studie gjord i norra Sverige visar att där en hög population av  
  
 renar finns återfinns också mycket färre träd, varför trädgränsen  
  
 inte enbart kan beräknas utifrån klimatologiska parametrar (Cairns  
  
  Moen 2004).  
  
 Naturtyper i skogsgränsen hör till de artrikaste miljöerna i fjällen. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 Klimat, markanvändning och biologisk mångfald  
  
 Avgörande för bedömning av klimateffekter på biologisk mångfald  
  
 i arktiska och alpina ekosystem är rent allmänt att förstå vilka  
  
 processer och förhållanden som skapar biotoper och förutsättningar  
  
 för arter, och vilka av dessa processer och förhållanden som  
  
 är klimatrelaterade respektive relaterade till exempelvis markanvändning  
  
 (Brown  Lennartsson 2006a, b, Brown m.fl.  
  
 2006).  
  
 Markanvändning och sektorer i fjällen som direkt påverkas av  
  
 dessa förändringar är bl.a. rennäringen och turismen. Eftersom  
  
 vinterturismen i Europas alper kan komma att minska till följd av  
  
 klimatförändringarna (t.ex. Elsasser  Burki 2002) kan en ökad  
  
 efterfrågan på skidorter i Sverige och Skandinavien bli verklighet.  
  
 Detta i sin tur kommer att öka och förändra användningen av  
  
 naturresurser (bl.a. vatten för produktion av konstsnö) och den  
  
 fysiska planeringen i fjällområden. Det finns anledning att närmare  
  
 undersöka positiva och negativa effekter av olika slags turismrelaterad  
  
 markanvändning i fjällen, för att skapa underlag för prediktion  
  
 och planering inför en eventuellt intensifierad vinterturism.  
  
 Till exempelvis biotopschemat för fjällbjörkskog kunde läggas olika  
  
 slags modern mänsklig påverkan, vilken lokalt har påverkat fjällbjörkskogen.  
  
 Rennäringen och tillgång till föda för renar påverkas direkt av  
  
 förändringar i snö- och isförhållanden. Studier har även visat att  
  
 varmare och blötare vintrar och hög variabilitet i vinterklimatet ger  
  
 färre kalvar och en lägre födslovikt. (Lee, m.fl. 2000; Weladji   
  
 Holand 2003). Detta har betydelse för bedömningen av hur ekosystem  
  
 i fjällområden kommer att påverkas av klimatförändringar.  
  
 Snöförhållanden, vårtemperaturer och topografi visade sig vara de  
  
 viktigaste faktorerna för vegetationen (Smith m.fl. 2005) som  
  
 också påverkar rennäringens (och andra gräsätares) möjligheter att  
  
 expandera, reduceras eller stanna kvar på dagens nivå av betestryck.  
  
 Tjäle och permafrost  
  
 Tjäle är en viktig process i fjällen genom att den skapar rörelser i  
  
 markskiktet, vilket i sin tur skapar flytjords- och andra sluttningsprocesser  
  
 samt uppfrysningspolygoner och andra strukturmarker.  
  
 Denna dynamik i markskiktet är viktig för att skapa fjällens 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 61  
  
 vegetationstyper och har även utpekats som en viktig evolutionär  
  
 process för Skandinaviens flora efter istiden (Jonsell 1990).  
  
 En extrem aspekt på tjäle är permafrost. Permafrostområden  
  
 beräknas minska drastiskt till följd av den globala uppvärmningen.  
  
 Detta kan också påverka och bidra till en nordlig expansion av  
  
 busk- och skogsmark (NixonSlater 2005). I norra Sverige är  
  
 det främst fysiska parametrar som styr permafrostutbredningen  
  
 och även om mänskliga aktiviteter har pågått i dessa områden  
  
 under lång tid är de försumbara på avrinningsområdesnivå. Klimatförändringar  
  
 i dessa områden med ökad nederbörd i form av snö  
  
 kommer troligen att leda till att permafrosten försvinner inom  
  
 några årtionden, åtminstone i lägre liggande områden. (Johansson  
  
 m.fl. 2006). I Sverige förekommer palsar (permafroststrukturer i  
  
 torvmark) i den sydliga gränszonen för permafrost och dessa ingår  
  
 som ett prioriterat skyddat habitat i EU:s Habitat Directive. Palsar  
  
 och den associerade myrmarken är områden som karakteriseras av  
  
 en hög diversitet av fåglar och även unika geomorfologiska processer.  
  
 Dessa områden är klimatberoende och påverkas nu negativt  
  
 av den regionala uppvärmningen. Modellering av dessa områdens  
  
 utbredning för flera olika klimatscenarier visar att en liten  
  
 förändring (1ºC och 10 % nederbörd) får stora effekter på utbredningen  
  
 av palsar. Alla övriga testade scenarier predikterar en total  
  
 förlust av områden som är lämpliga för palsmyrmarker till slutet av  
  
 2000-talet. Detta skulle bl. a. få konsekvenser för bl.a. migrerande  
  
 fåglar (Fronzek m.fl. 2006).  
  
 Snötäckning och vinterförhållanden på fjällhed  
  
 Av biotopschemana ovan framgår att minskat snötäcke (genom  
  
 snöfattigare eller blåsigare klimat) skulle leda till att vegetationen  
  
 blir mer utsatt vintertid, under förutsättning att vintertemperatur,  
  
 snö- och isdrev är tillräckliga för att skada icke snöskyddad  
  
 vegetation. Detta skulle i sin tur leda till ökad utbredning av  
  
 vindblottor, dvs mer utpräglat kalfjäll. Om, å andra sidan, vinterförhållandena  
  
 blir alltför milda, innebär minskat snötäcke bara en  
  
 längre vegetationsperiod, vilket skulle ge ökad tillväxt av ris, buskar  
  
 och annan snöhållande vegetation, på vindblottornas bekostnad.  
  
 För att förutsäga hur det blir behöver vi således från klimatforskarna  
  
 information om vintertemperaturer och från ekologerna 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 information om vilka vinterförhållanden, exempelvis extremer, som  
  
 behövs för att skada uppstickande vegetation vintertid.  
  
 Mosaik av vindblottor, läsidor och  
  
 snölegor.  
  
 Av detta resonemang framgår att medelvärden i snödjup,  
  
 temperatur etc. knappast är tillräckliga. För temperatur behöver vi  
  
 veta extremer, för snötäckning värden för själva kalfjället, inte bara  
  
 medel för olika fjällregioner (O. Inghe, muntl.).  
  
 Snömängd i kombination med avblåsning är också avgörande för  
  
 biologisk mångfald knuten till snölegor, både små snölegor i  
  
 vindblotte-läside-snölegemosaiken och stora hängdrivor nedanför  
  
 fjällhedarna. De senare är i sin tur motorn i en rad alpina biotoper,  
  
 exempelvis sippervattenkärr (se biotopschema), alpina vattendrag  
  
 och biotoper präglade av flyjordsrörelser. Generellt innebär förekomsten  
  
 av stora snölegor att vatten från vinternederbörden blir  
  
 tillgängligt inte bara under vårsnösmältningen, utan även långt in  
  
 på sommaren, dvs. under vegetationsperioden. Minskade snölegor,  
  
 exempelvis genom att mer vinternederbörd kommer som regn eller  
  
 att snön inte blåser av från fjällheden (t.ex. genom mer vegetation),  
  
 skulle innebära torrare förhållanden i många sluttningar.  
  
 Klimatets respektive markanvändningens betydelse för alpina  
  
 skogsgränser  
  
 Under senare år har man inom centraleuropeisk naturvård alltmer  
  
 diskuterat vad som egentligen skapar skogsgränser i bergstrakter.  
  
 Traditionellt har trädfria vegetationstäckta bergsområden ansetts  
  
 naturliga, men ökad uppmärksamhet mot markanvändningshistoria  
  
 har väckt frågan om hur många av Europas vegetationstäckta 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 63  
  
 kalfjäll som egentligen skulle bestå utan fortsatt nyttjande. I exempelvis  
  
 Karpaterna verkar bergtall kunna kolonisera så gott som all  
  
 mark med tillräckligt tjock jord. I Skandinaviska fjäll är skogsgränsen  
  
 otvivelaktigt starkt påverkad av klimatet, men frågan är om  
  
 inte markanvändningens (rennäringens) betydelse även här har  
  
 underskattats (Brown  Lennartsson 2006, 2006a).  
  
 Snötäckning och renbete  
  
 Kortare vinter ger längre betessäsong för renarna, vilket i viss mån  
  
 skulle kunna kompensera för ökad tillväxt. Vi skulle även behöva  
  
 bättre kunskap om vilken betydelse renbetet (i samspel med  
  
 gnagarbete) har för vindblotte-läside-snölegemosaiken i relation till  
  
 betydelsen av vinterförhållanden (föregående punkt). Betet kan  
  
 antas påverka den dels genom tramp och bete sommartid, dels  
  
 genom att minska täckningen av snöhållande vegetation.  
  
 I brist på renbete (till vänster om stängslet) tar busksnår över vegetationen i artrik alpin  
  
 kalkgreäsmark. Mittåkläppen, Härjedalen. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 64  
  
 Snötäckning och gnagarbete  
  
 Frekvensen av milda dagar vintertid avgör hur snön fryser fast på  
  
 marken, i sin tur avgörande för gnagarbete (och gnagarcykler?)  
  
 vintertid, vilket starkt påverkar fördelningen mellan olika ris och  
  
 örter, samt risens utbredning totalt sett. Risens utbredning  
  
 påverkar i sin tur hur mycket snö som fastnar på fjällheden. Vi  
  
 vet inte vilken frekvens av milddagar som ger effekt på gnagarpopulationer  
  
 och gnagarbete.  
  
 Renbete som naturvårdsåtgärd?  
  
 Vi kommer inte att kunna påverka klimatet i fjällen, men rennäringen  
  
 kan däremot i viss mån påverka vilka effekterna på fjällens  
  
 biotoper blir. Det är angeläget att utvärdera markanvändningens  
  
 respektive klimatrelaterade processers påverkan på biologisk mångfald,  
  
 för att hitta eventuella möjligheter att kompensera oönskade  
  
 klimateffekter med ändrad markanvändning.  
  
 Klättrar alla vegetationsbälten uppåt?  
  
 Det kan antas att vegetationsbältena förskjuts uppåt (mot en högre  
  
 altitud) i alpin och subalpin miljö vid förväntade klimatförändringar.  
  
 Vi vet dock inte ifall denna förskjutning inträffar på alla  
  
 nivåer (vilket skulle slå ut högalpin biologisk mångfald som inte  
  
 kan klättra uppåt), eller om förhållande i exempelvis högalpint bälte  
  
 även framgent blir tillräckligt högalpina (vilket skulle slå ut  
  
 biologisk mångfald i lägre bälten genom att den trängs både  
  
 nerifrån och uppifrån). Här behövs kunskap om eventuella kritiska  
  
 gränsvärden i exempelvis snötäckning och vintertemperatur, samt  
  
 om hur vegetationsbälten fördelar sig i fjällen. För den senare  
  
 kunskapen torde det vara möjligt att studera befintliga gradienter i  
  
 fjällen, både nord-sydliga och öst-västliga.  
  
 Vandrar alla vegetationszoner norrut?  
  
 I många avseenden förändras biologisk mångfald på samma sätt  
  
 längs en nord-syd-gradient som längs en höjdgradient. De frågor  
  
 som ovan ställts om klättring uppåt måste på motsvarande sätt 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 65  
  
 diskuteras för vandringen norrut. I vilka avseenden kan vi,  
  
 exempelvis, förvänta oss avbrott i migrationspotentialen, och i vilka  
  
 avseenden kan vi förvänta oss att vår biologiska mångfald kommer  
  
 att klara sig i arktiska områden i Norge? Ett exempel på avbrott är  
  
 norra Sveriges palsmyrar (se ovan) vilka saknar potential längre  
  
 norrut genom avsaknad av myrmarker. Generellt utgör Skandinaviska  
  
 halvön tillsammans med Kolahalvön en återvändsgränd  
  
 för åtskilliga arktiska och subarktiska naturtyper (O. Inghe,  
  
 muntl.).  
  
 Humiditet och öst-västgradienten  
  
 Fjällens vegetation påverkas i hög grad av fuktigheten under  
  
 vegetationsperioden, vilken idag varierar från väster (hög humiditet)  
  
 till öster (låg) i fjällkedjan. Med fuktigare somrar kan renlavar  
  
 antas bli mer konkurrenskraftiga och få potential att dominera  
  
 vegetationen vid svagt renbete. Samma sak gäller med varmare vårar  
  
 och höstar eftersom lavarna har potential att tillväxa vid lägre  
  
 temperatur än kärlväxter.  
  
 Biologisk mångfald och glaciärer  
  
 Glaciärer är resultat av hög vinternederbörd i kombination med låg  
  
 sommaravsmältning. Kraftigt ökade snömängder kan alltså i princip  
  
 leda till att glaciärer växer även i ett mildare klimat. Sveriges få  
  
 glaciärer minskar dock f.n. och den vanligaste åsikten är att de  
  
 kommer att försvinna. Det borde vara möjligt att med befintlig  
  
 kunskap utvärdera vilka effekter det skulle få på biologisk mångfald  
  
 knuten till exempelvis jökelälvar, sippervatten och glaciärernas  
  
 närområde.  
  
 Alpina och subalpina myrar  
  
 Torvbildning i södra Sverige är till stor del betingad av syrefattiga  
  
 förhållanden genom stillastående vatten. I kalla områden bildas torv  
  
 också genom att låg temperatur minskar nedbrytningen av växtmaterial.  
  
 Alpina myrar bildas och vidmakthålls därför av en balans  
  
 mellan produktion (ökar med högre temperatur och till en viss  
  
 gräns större vattentillgång) och nedbrytning (ökar med högre 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 66  
  
 temperatur). Vattentillgången är i sin tur en kombination av tillflöde  
  
 och avdunstning, där det senare ökar med högre temperatur.  
  
 Många alpina och subalpina myrmarker anses ha börjat bildas i  
  
 samband med ett kallare och därför mer fuktigt klimat omkring  
  
 500 B.C (Elven 1990).  
  
 Hur balansen kommer att ändras i de svenska fjällen vet vi inte,  
  
 men eftersom särskilt kalkrika myrmarker hör till fjällens artrikaste  
  
 biotoper finns anledning att särskilt belysa problemet, exempelvis  
  
 genom modellering baserat på fältdata och övervakning. Ändrad  
  
 torvbildning i ett varmare klimat kan antas ha relativt stor  
  
 betydelse för fjällens biologiska mångfald totalt sett.  
  
 Även upphörd traditionell hävd av gamla slåttermyrar bidrar  
  
 starkt till pågående förändringar i dessa biotoper.  
  
 Skoglandskapet  
  
 Hot mot skogens biologiska mångfald idag  
  
 Totalt sett minskar biologisk mångfald i Sveriges skogsekosystem,  
  
 genom att arealen naturskog (i vid mening) fortfarande minskar  
  
 genom avverkning, och genom att få skogsarter kan ha livskraftiga  
  
 populationer i den produktionsskog som skapas. Idag finns så lite  
  
 naturskog kvar att biologisk mångfald sannolikt påverkas negativt  
  
 av fragmentering, dvs. av att en stor del av resterande naturskogsfragment  
  
 är små och isolerade från varandra. Fragmenteringen  
  
 gör även att naturliga processer, t.ex. brand, saknas och även  
  
 att de blir svåra att införa genom skötsel. I många skyddade skogsbiotoper  
  
 hotas biologisk mångfald av bristen på störningsregimer,  
  
 exempelvis brand i boreal skog och skogsbete i byarnas närhet.  
  
 Effekter av klimat på skogsbruk  
  
 I Sverige är skogsbruk pågående markanvändning på mer än 90 %  
  
 av arealen av de produktiva skogsbiotoperna. Dagens produktionssystem,  
  
 med slutavverkning (föryngringsavverkning), beståndsanläggning  
  
 och beståndsvård för volym- och kvalitetsproduktion  
  
 har så genomgripande effekt på skogsbiotopernas biologiska  
  
 mångfald att man vanligtvis skiljer mellan produktionsskog och  
  
 skog där naturliga processer ännu är påtagliga (naturskog, konti 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 67  
  
 nuitetsskog, skog med höga naturvärden, nyckelbiotop och liknande  
  
 begrepp). Vid bedömning av klimateffekter på biologisk mångfald  
  
 är det därför nödvändigt att skilja mellan produktionsskog (där  
  
 effekterna till största delen kommer att bero på markanvändningen)  
  
 och icke-produktionsskog, exempelvis i skyddade områden.  
  
 Naturskog  
  
 Det är ett pågående arbete att skydda vissa kvarvarande naturskogsfragment  
  
 från skogsbruk, i princip genom naturreservat  
  
 (större områden) och biotopskydd (mindre). Sedan 1990-talet tas  
  
 hänsyn till biologisk mångfald vid avverkning, även om variationen  
  
 är stor mellan olika delar av Sverige och mellan avverkningsytor.  
  
 Hänsynen utgörs av exempelvis sparade högstubbar, evighetsträd  
  
 och hänsynsytor. För att bedöma hur klimatförändringar kan 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 68  
  
 tänkas påverka mer krävande biologisk mångfald, t.ex. rödlistade  
  
 arter, i skogen, måste vi först veta hur olika slags skydd och hänsyn  
  
 idag påverkar biologisk mångfald. Naturreservat och nyckelbiotoper  
  
 är definierade av att ha hög biologisk mångfald, och skydd  
  
 av sådana områden har därför i de flesta fall stor positiv effekt.  
  
 Eftersom skyddade områden i viss mån präglas av naturliga processer  
  
 kan klimatförändringar tänkas få stor betydelse i vissa  
  
 skogstyper. Vilka skogstyper det rör sig om torde gå att uppskatta  
  
 genom att sammanfatta olika skogsbiotopers ekologi som föreslagits  
  
 under klimatförändringar och nyttjande.  
  
 Effekten av hänsyn vid avverkning är däremot förvånansvärt  
  
 dåligt känd med tanke på hur stora resurser som satsas på hänsynen  
  
 (K Perhans, muntl.). Studier pågår och medan många anser att  
  
 hänsynen har stor betydelse indikerar vissa studier att hänsyn i  
  
 produktionsskog knappast kan hysa livskraftiga populationer av  
  
 mer krävande arter såvida inte landskapet innehåller relativt stor  
  
 andel icke-produktionsskog i vilken arterna kan överleva under de  
  
 långa ogynnsamma perioderna (exempelvis ungskogsfasen) i  
  
 produktionsbestånden (Parrish, muntl., Adkins  
  
 2006). Effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald relaterad  
  
 till hänsyn i produktionsskog kan därför antas vara mycket  
  
 begränsade jämfört med landskapets innehåll och kontinuitet av  
  
 livsmiljöer för skogsarter, i sin tur en effekt av hur skogsbruket  
  
 bedrivs  
  
 En förväntad klimateffekt i skyddade områden hänger samman  
  
 med att utbredningen av de flesta inhemska trädarter i Europa vid  
  
 ett varmare klimat antas expandera norrut. I Sverige förutspås gran  
  
 att naturligt dra sig tillbaks från kustområdena i sydöstra och  
  
 centrala Sverige men kvarstå i de inre delarna av Skandinavien  
  
 (Bradshaw m.fl. 2000). Även skogsbränder och extrema väderhändelser,  
  
 angrepp av skadedjur, svampar etc. kan förändra sammansättning  
  
 och utbredning av skogsbiotoper och arter där dessa  
  
 tillåts utvecklas fritt (t.ex. Linder 2000).  
  
 I produktionsskog väljer vi själva trädslag. Kim (under  
  
 publicering inom ramen för utredningen) menar att granen även  
  
 fortsättningsvis kommer att vara gångbar i södra Sveriges produktionsskog.  
  
 Därtill diskuteras ökad användning av främmande trädslag,  
  
 exempelvis sitka-gran, som anpassningsåtgärd till ökad risk för  
  
 barkborreangrepp i ett varmare klimat (t.ex. Skogseko 1:2007). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 69  
  
 Ändrad produktionspotential och ekonomiska förhållanden  
  
 Både jord- och skogsbruk kommer att direkt påverkas av förändringar  
  
 i medeltemperatur och variation i klimatet i norra och södra  
  
 delarna av Europa. I Skandinavien och norra Europa förväntas  
  
 klimatförändringarna få positiva effekter genom en längre växtsäsong/högre  
  
 tillväxt, nya områden som lämpar sig för odling samt  
  
 möjligheter för nya grödor/trädslag.  
  
 Å andra sidan kan många aspekter på klimatförändringarna,  
  
 exempelvis ökad nederbörd, minskat snötäcke, frost och tjäle få  
  
 negativa effekter på de nuvarande produktionsbestånden vilket kan  
  
 leda till att de behöver avvecklas i förtid med minskat ekonomiskt  
  
 utfall som följd (Maracchi m.fl. 2005). Vindskador och ökad frekvens  
  
 av extrema vindtillfällen (stormar och orkaner) diskuteras  
  
 givetvis i relation till skog. Det finns dock ännu inget entydigt  
  
 scenario för huruvida dessa kommer att öka i styrka och/eller antal  
  
 i Sverige i framtiden.  
  
 Då jord- och skogsbruk i de södra delarna av Europa kan  
  
 komma att påverkas negativt av exempelvis torrare förhållanden,  
  
 kan ekonomiska konkurrensförhållanden, behov av mat-, energi och  
  
 fiberproduktion leda till en intensifiering och förändring av de  
  
 arellea näringarna i de norra regionerna (Olesen  Bindi 2002).  
  
 Biologisk mångfald i Sveriges skogar kommer således att påverkas  
  
 starkt av nationella och internationella förhållanden och policies.  
  
 Ändrad produktion skapar nya produktionsproblem  
  
 Ett ändrat klimat kan antas leda till ökat behov av pesticider mot  
  
 sjukdomar, parasiter och skadeorganismer till följd av längre växtsäsong,  
  
 minskad begränsning av kalla vintrar, inflyttning av nya  
  
 arter, plantering av nya trädslag osv. Effekterna på biologisk mångfald  
  
 och miljön av dessa förändringar bestäms till stor del av hur vi  
  
 väljer att hantera detta ökande behov, samt vilka typer av produktion  
  
 vi väljer.  
  
 På motsvarande sätt kan vi förvänta oss ökat behov av näringstillförsel  
  
 inom skogsbruket, både genom ökad urlakning och  
  
 genom nya produktionsformer, exempelvis produktion av biobränsle  
  
 (t.ex. Skogsstyrelsen 2001).  
  
 Så länge skogspolitiken jämställer produktions- och miljömål är  
  
 säkerställande av biologisk mångfald en fråga för både skogsbruket 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 70  
  
 och naturvården. Noss (2001) argumenterar att ett skogsbruk som  
  
 idag tar tillräckliga hänsyn till biologisk mångfald har goda förutsättningar  
  
 att klara biologisk mångfald även under ett snabbt  
  
 förändrat klimat. Mer omsorg bör dock ägnas åt att säkerställa  
  
 skydd för klimatrefuger och spridningskorridorer (Noss 2001).  
  
 Biobränsleproduktion  
  
 Biobränsleproduktion i skogen diskuteras under rubriken klimatförändringar  
  
 och nyttjande.  
  
 Hotas boreala arter av invasion söderifrån?  
  
 Potentialen för sydliga skogsarter att förekomma längre norrut kan  
  
 antas öka, men vi vet inte (1) om potentialen kommer förverkligas  
  
 genom spontan spridning, eller (2) om sådan kolonisation innebär  
  
 att nordliga skogsarter slås ut och därmed skulle behöva sprida sig  
  
 ännu längre norrut eller till högre altitud. Där skogsbruk är den  
  
 dominerande störningsfaktorn påverkas konkurrensförhållanden  
  
 mellan arter fr.a. av markanvändningen, och eventuella ytterligare  
  
 effekter av klimatförändringar kan antas få begränsad betydelse för  
  
 skogsarter (se tidigare resonemang om val av referensnivå). I  
  
 skyddade områden skulle invandring av sydliga arter dock kunna  
  
 bli ett hot mot biologisk mångfald, exempelvis mot rödlistade arter.  
  
 Mer eller mindre död ved i skogen?  
  
 Vissa klimatmodeller förutsäger ökad stormfrekvens, och även med  
  
 konstanta vindförhållanden kan vi antagligen förvänta oss ökade  
  
 stormskador på skog genom sämre rotfäste i mildare klimat. Detta  
  
 skulle kunna leda till mer och jämnare flöde av död ved i skogen,  
  
 med stora positiva effekter på biologisk mångfald. Även kraftigare  
  
 och mer frekventa barkborreangrepp skulle kunna ge samma  
  
 resultat. I produktionsskogen är det dock inte självklart att  
  
 volymen död ved ökar eftersom det är troligt att ökade storm- och  
  
 insektsskador skador leder till hårdare krav på bortforsling av  
  
 veden. I Götaland har högsta tillåtna volym nydöd gran redan  
  
 sänkts från fem till tre kubikmeter per hektar, och restriktionen  
  
 kan komma att följas upp med krav på sök-och-plock-åtgärder. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 71  
  
 Resultatet kan således bli minskad volym död ved, särskilt som alla  
  
 grövre stormfällen vanligtvis tas ut när man väl söker igenom ett  
  
 bestånd, inte bara volymen överstigande tre kubikmeter (andelen  
  
 genomsökta bestånd är därför en viktig faktor, vilken i sin tur beror  
  
 av gränsvärdet för högsta tillåtna volym). I skyddade områden är  
  
 det mer troligt att vedvolymen ökar, men även i skyddade områden  
  
 har bortforsling genomförts för att undvika smitta på intilliggande  
  
 produktionsskog.  
  
 Kortare omloppstider?  
  
 En effekt av ökad tillväxt i kombination med ökad risk för storm och  
  
 insektsskador vid ett varmare klimat är att omloppstiderna kan  
  
 komma att sänkas. Detta skulle ytterligare missgynna biologisk  
  
 mångfald i produktionsskog genom bl.a. klenare och yngre träd,  
  
 ökad störningsfrekvens och minskad beståndskontinuitet. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 72  
  
 Ökad användning av främmande trädslag?  
  
 Ett alternativ till kortare omloppstider är att använda trädslag som  
  
 är mer resistenta mot storm och insektsangrepp och som bättre  
  
 utnyttjar den ökade tillväxtpotentialen. Contortatall används redan  
  
 i stor skala och för södra Sverige diskuteras bl.a. sitka-gran.  
  
 Eftersom få av våra svenska skogsarter kan utnyttja de främmande  
  
 trädslagen får plantering av sådana nästan alltid kraftigt negativa  
  
 konsekvenser för biologisk mångfald.  
  
 Ökade behov av skogsgödsling.  
  
 Ökad produktion i kombination med ökad urlakning och ökat  
  
 uttag av grot, stubbar etc. för biobränsle kommer att öka kravet på  
  
 skogsgödsling. Effekterna av skogsgödsling på skogens biologiska  
  
 mångfald varierar beroende på gödseltyp och gödslingsmetod, men  
  
 har nästan alltid negativa effekter. Fr.a. mykorrhizasvampar  
  
 drabbas av de höjda näringsnivåerna efter gödsling, dvs. relativt  
  
 oberoende av metod och substans.  
  
 Skogsbruk i nya områden?  
  
 Trots att produktionsskogen redan omfattar mer än 90 % av den  
  
 produktiva skogsmarksarealen expanderar produktionsskogen fortfarande  
  
 på naturskogens bekostnad. Vissa skogstyper är dock  
  
 någorlunda fredade från skogsbruk, exempelvis impediment (alltför  
  
 lågproduktiv skog) och fjällbjörkskog. I den senaste skogsutredningen  
  
 (SOU 2005:39) diskuteras emellertid möjligheten att i ett  
  
 annat klimat expandera skogsbruket även till sådana områden.  
  
 Även om sådana biotoper bara delvis fungerar som förstärkningsområden  
  
 för biologisk mångfald i mer produktiva skogstyper,  
  
 skulle sådan expension bli negativ för biologisk mångfald.  
  
 Mer skogsbränder?  
  
 Ökad risk för skogsbränder nämns ofta som en förväntad  
  
 klimateffekt i de delar av Sverige som antas bli torrare sommartid.  
  
 Detta skulle i så fall ge positiva effekter på de artgrupper som idag  
  
 är hotade av bristen på bränder och efterföljande succession i 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 73  
  
 skogsbestånd (arter som klarar sig på brända hyggen har redan  
  
 börjat visa positiva trender). Vi har emellertid dålig kunskap om  
  
 framtida brandfrekvens, inte minst mot bakgrund av framtida val av  
  
 skogsproduktion. Det bör också betonas att effekterna av brand på  
  
 biologisk mångfald i hög grad beror på hur de brunna bestånden  
  
 hanteras. Exempelvis har flertalet av dagens naturvårdsbränningar  
  
 effekt enbart på arter knutna till själva brandfältet, eftersom brandområdena  
  
 planteras och beståndsvårdas som vanliga ungskogar.  
  
 Ändrad nedbrytning av ved?  
  
 Vedlevande organismer utgör en avsevärd andel av de minskande  
  
 skogsarterna. Relativt små förändringar i mängden, flödet av och  
  
 kvalitén hos den döda veden kan därför antas få stora effekter på  
  
 skogens biologiska mångfald. Till de viktigaste förutsättningarna  
  
 för denna grupp är vedens nedbrytningsförhållanden, exempelvis  
  
 vilken svamp som står för nedbrytningen av cellulosa och lignin.  
  
 Temperatur och humiditet kan antas påverka nedbrytningsförhållandena  
  
 men det är dåligt utrett vilken effekt det kan antas få på  
  
 vedorganismer, relativt andra faktorer.  
  
 Ändrad livsmiljö för epifyter och markkryptogamer?  
  
 En annan artrik grupp med stor andel hotade arter är epifyter på  
  
 gamla träd. Särskilt ädellövträd och asp är artrika, men även gran.  
  
 Många av de mer krävande arterna är utpräglat konkurrenssvaga  
  
 och utnyttjar t.ex. långsam tillväxt av trädkronan hos gamla träd,  
  
 nybildningen av hård skorpbark på grovstammiga lövträd, samt  
  
 näringsbrist och torkstress. Vid fuktigare klimat och mera nederbörd  
  
 kan konkurrensförhållandena antas ändras. Liknande effekt  
  
 kan förväntas i bottenskiktet, där snabbt växande väggmossa och  
  
 husmossa under fuktiga milda höstar kan konkurrera ut både andra  
  
 mossor, lavar och många kärlväxter.  
  
 I vilken mån är bristen på exponering en temperaturfråga?  
  
 En lika stor brist i svensk skog som död ved är bristen på solexponering  
  
 (t.ex. de Jong  Almstedt 2004). I produktionsskog  
  
 eftersträvas täta bestånd, både för hög volymtillväxt och hög 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 74  
  
 kvalité. I täta bestånd blir livsmiljön både för kall och för mörk för  
  
 många organismer. Frågan är i vad mån förhållandena i produktionsskog  
  
 kan antas förbättras i ett varmare klimat, eller kanske  
  
 försämras genom ökad molnighet (http://www.smhi.se/sgn0106/  
  
 leveranser/Utredningen_diff/index.htm). En viss förtätning av  
  
 skogen förutspås (Eriksson  Wallin 2005), men i produktionsskog  
  
 bestäms beståndens täthet till allra största delen av markanvändningen,  
  
 dvs. stamtäthet och trädslagsval vid beståndsanläggningen,  
  
 samt röjning och gallring därefter. I Naturskog kan  
  
 klimatbetingad accelererad förtätning däremot bli ett hot mot  
  
 biologisk mångfald, särskilt med tanke på pågående förtätning/förgraning  
  
 till följd av brist på brand. Det är angeläget att i  
  
 naturskog studera mikroklimat och biologisk mångfald längs  
  
 befintliga temperatur-, exponerings- och soltimme-gradienter, i  
  
 syfte att identifiera viktiga mekanismer som underlag för prediktion.  
  
 Nya skogsbiotoper  
  
 I de delar av Sverige som blir blötare kan en ökad potential för  
  
 sumpskogsbiotoper förväntas, både genom att skogsmark rent  
  
 allmänt blir fuktigare, genom ökad översvämning i strandmiljöer  
  
 och genom att skog inom vissa dikningsföretag blir svårbrukad.  
  
 Som tidigare nämnts är det emellertid upp till skogsbruket om den  
  
 potentialen resulterar i ökad areal sumpskog eller om den kompenseras  
  
 genom ökad markavvattning.  
  
 Tydligare uppdelning mellan produktions- och naturskog?  
  
 Många av de förändringar i skogsbruk som diskuteras ovan (t.ex.  
  
 ökad gödsling, användande av främmande trädslag, bortforsling av  
  
 död ved, kortare omloppstider) skulle kraftigt minska skogsarternas  
  
 redan dåliga möjligheter att överleva i produktionsskog. Idag  
  
 minskar därtill andelen icke-produktionsskog kontinuerligt genom  
  
 avverkning och om den minskningen fortsätter kommer förändringarna  
  
 sammantaget att bli starkt negativa för biologisk mångfald  
  
 och för skogsbrukets möjligheter att jämställa produktions- och  
  
 miljömål. Troligen skulle flera generalistarter som idag klarar sig i  
  
 produktionslandskapet hamna på rödlistan. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 75  
  
 Frågan är hur biologisk mångfald skulle påverkas om intensifiering  
  
 i produktionsskogen kompenserades med ökad areal ickeproduktionsskog.  
  
 Detta kunde åstadkommas exempelvis genom  
  
 omgående stopp för avverkning av naturskog och andra värdekärnor  
  
 för biologisk mångfald, samt av kontinuitetsskog  
  
 (www.svo.se) med hög potential att snabbt utvecklas till värdekärnor.  
  
 En sådan tydligare uppdelning mellan intensivodlad  
  
 produktionsskog och en större areal skyddad skog är vanlig globalt  
  
 sett. I Sverige bedrivs skogsbruk på en mycket hög andel av  
  
 skogsmarksarealen (på mer än 90 % av den produktiva skogsmarken,  
  
 i många regioner på mer än 95 %). Denna modell försvaras  
  
 med att skogsbruket tar så stora hänsyn till biologisk mångfald att  
  
 rimliga överlevnadschanser för krävande arter förhoppningsvis  
  
 skapas även i produktionsskog. Mot bakgrund av förväntade  
  
 klimatförändringar skulle en utvärdering av olika modeller vara  
  
 önskvärd, inte minst med tanke på skogsbrukets svårigheter att nå  
  
 uppsatta miljökvalitetsmål idag..  
  
 Problem med konkurrensstarka invasionsarter?  
  
 Invasionsarter behandlas under rubriken effekter på enskilda arter.  
  
 Ökat behov av våtmarker?  
  
 Se motsvarande rubrik under våtmarker.  
  
 Jordbrukslandskapet  
  
 Hot mot den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet idag  
  
 Biologisk mångfald i jordbrukslandskapet går tillbaka främst  
  
 genom igenväxning i övergivna slåtter- och betesmarker, brist på  
  
 hävdad mark av vissa typer (exempelvis torra, sandiga utmarksbeten),  
  
 brist på våtmarker, felaktig skötsel i ännu hävdade marker  
  
 och genom den fragmentering som orsakas av igenväxningen och  
  
 av tidigare rationaliseringar av jordbruksmarken. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 76  
  
 Skötselberoende gräsmarks-kärlväxter i ett Uppländskt odlingslandskap. Varje punkt  
  
 markerar en förekomst; gula punkter är förekomster i hävdad gräsmark, röda i ohävdad  
  
 f.d. gräsmark. I de senare pågår igenväxning och de röda förekomsterna kommer därför  
  
 att försvinna om inte igenväxningen hejdas.  
  
 Jordbrukslandskapet är skapat av markanvändningen  
  
 Som diskuterats för skogslandskapet har markanvändningen  
  
 avgörande betydelse för biologisk mångfald, och klimateffekter  
  
 måste bedömas i relation till markanvändningen. I jordbrukslandskapet  
  
 finns inga ursprungsbiotoper där man strävar efter att  
  
 minimera markanvändningen, utan man diskuterar i stället att  
  
 återinföra eller imitera traditionella hävdformer, till vilka hotad  
  
 biologisk mångfald är knuten.  
  
 Ändrad produktionspotential och ekonomiska förhållanden  
  
 Liksom för skogsbruket förväntas jordbruket i Skandinavien och  
  
 norra Europa i viss mån påverkas positivt av klimatförändringarna  
  
 genom längre växtsäsong, möjligheter för nya grödor, samt ökad 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 77  
  
 efterfrågan till följd av minskad produktion i torra områden i  
  
 Europa (Olesen  Bindi 2002).  
  
 Å andra sidan förutspås också många negativa effekter på  
  
 jordbruksproduktionen. Exempelvis kan ökade vattenflöden under  
  
 framför allt vinterhalvåret i delar av Sverige försvåra nyttjandet av  
  
 lågt liggande åkermark. Detta skapar potential för större areal  
  
 våtmark (positivt för biologisk mångfald), men huruvida potentialen  
  
 utnyttjas beror på hur man inom jordbruket väljer att möta  
  
 förändringarna. En viktig skillnad mot skogsproduktionen är att  
  
 valet av gröda och produktionsform snabbt kan ändras, i princip  
  
 från ett år till ett annat, vilket innebär att man inte behöver särskilt  
  
 lång framförhållning för att anpassa markanvändningen till klimatförändringarna.  
  
 Ändrad produktion skapar nya problem  
  
 Ett ändrat klimat kan antas leda till ökat behov av pesticider mot  
  
 sjukdomar, parasiter och skadeorganismer till följd av längre växtsäsong,  
  
 minskad begränsning av kalla vintrar, inflyttning av nya  
  
 arter, nya grödor osv. På motsvarande sätt kan vi förvänta oss ökat  
  
 behov av näringstillförsel bl.a. genom ökad urlakning och nya  
  
 produktionsformer. Effekterna på biologisk mångfald och miljön  
  
 av dessa förändringar bestäms till stor del av hur vi väljer att  
  
 hantera detta ökande behov, samt vilka typer av produktion vi  
  
 väljer.  
  
 Kravet på hållbar produktion och sektoransvar för miljön säkerställer  
  
 att frågor om bevarande av biologisk mångfald i odlingslandskapet  
  
 blir beaktade (Coleman, muntl.). En pågående  
  
 överföring av resurser från produktions- till miljöåtgärder inom  
  
 EU:s gemensamma jordbrukspolitik utgör en stor ekonomisk  
  
 potential för att gynna miljöanpassad jordbruksproduktion. Förändringar  
  
 i produktionspotential och produktionsproblem behandlas  
  
 utförligt i Allen m.fl. (underlagsrapport inom klimat och  
  
 sårbarhetsutredningen). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 78  
  
 Biologisk mångfald förekommer mest i de naturtyper som  
  
 producerar minst  
  
 Medan CAP:s (EU:s gemensamma jordbrukspolitik) stödformer,  
  
 budget och politik huvudsakligen gäller jordbruksmark (åkermark)  
  
 och djurproduktion förekommer nästan all biologisk mångfald i  
  
 jordbrukslandskapet i sådana biotoper som, så att säga, blir över.  
  
 Viktigast är en stor grupp av halvnaturliga biotoper, vilka till  
  
 skillnad från åkermarken inte helt och hållet skapats av människan  
  
 utan av människans nyttjande av mer naturliga växt- och djursamhällen.  
  
 Den areellt viktigaste halvnaturliga biotopgruppen är  
  
 naturlig fodermark (semi-natural grassland), dvs. slåtter- eller  
  
 betesmark utan nämnvärd gödsling, insådd eller kultivering.  
  
 CAP:s hantering av åkermarkens påverkar inte direkt biologisk  
  
 mångfald i sådana biotoper, men har givetvis stor betydelse för  
  
 jordbrukets villkor i stort och därmed indirekt för nyttjandet och  
  
 skötselpotentialen i de halvnaturliga biotoperna. Jordbrukets framtida  
  
 struktur och djurhållning kommer med andra ord att ha stor  
  
 betydelse för möjligheterna att upprätthålla hävden i biologiskt  
  
 värdefulla marker (Smith, muntl.). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 79  
  
 Biobränsleproduktion  
  
 Nya former av produktion för biobränsle har tidigare berörts.  
  
 Globalt diskuteras sådan omläggning i termer av konkurrens och  
  
 matproduktionssäkerhet, men i Sverige finns anledning att även  
  
 utvärdera olika produktionsformer från biologisk mångfaldsynpunkt.  
  
 Förändrad fuktighet i jordbruksmark  
  
 Som nämnts kan åkerbruk försvåras i lågt liggande områden. Det  
  
 kan, särskilt mot bakgrund av behovet av kol- och näringsfångst,  
  
 leda till att vi satsar på att öka arealen våtmark. Om våtmarken  
  
 hävdas genom exempelvis slåtter eller bete skapas olika slags  
  
 fuktängar, om de lämnas utan åtgärd skapas sumpskog. Båda  
  
 vägarna skulle gynna biologisk mångfald kraftigt.  
  
 I halvnaturlig gräsmark kommer tillväxten att öka vid ökad  
  
 fuktighet, särskilt som ökad nederbörd kan antas öka depositionen  
  
 av luftburet kväve. Detta ökar behovet av hävd för att inte lågväxta  
  
 och exponeringskrävande arter skall konkurreras ut. Samtidigt blir  
  
 det svårare att hitta ett hävdtryck som för bort tillräckligt mycket  
  
 biomassa och näring utan att alltför mycket skada känsliga växter.  
  
 Det är viktigt att undersöka sådana effekter och prova alternativa  
  
 hävdformer, exempelvis sådana som innebär ettåriga hävduppehåll.  
  
 Torrare i vissa områden  
  
 Torkstress är en viktig faktor i alla torra till friska gräsmarker, som  
  
 samverkar med hävden till att skapa gräsmarksbiotoperna. Mest  
  
 utpräglat är detta i stäppbiotoper, där hävden står för relativt liten  
  
 del av påverkan på vegetationen. Dessa biotoper hör till de artrikaste  
  
 i jordbrukslandskapet och med högst andel rödlistade arter.  
  
 Med torrare klimat i sydöstra Sverige kan utbredningen av stäppartade  
  
 biotoper förväntas öka, liksom torra betesmarker med  
  
 markblottor. Naturvården bör ha en beredskap för detta, dels  
  
 genom att lära sig bättre hur stäppartade gräsmarker skall skötas,  
  
 dels genom att hitta nya marker och avsätta restaurerings- och  
  
 stängselmedel för dem, när betesdjuren räcker till större areal.  
  
 Samtidigt ökar utbredningen av torra småmiljöer även i andra  
  
 torra-friska gräsmarker. Det innebär dels att behovet av årlig hävd 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 80  
  
 minskar, dels att många nyckelarter i gräsmarkerna blir känsligare  
  
 för bete. I båda fallen ger detta en potential att beta större arealer,  
  
 att ha betesfria år etc., vilket skulle gynna biologisk mångfald.  
  
 Båda aspekterna på torrare klimat torde kunna modelleras  
  
 genom att extrapolera nuvarande fuktighetsmönster inom och  
  
 mellan gräsmarker.  
  
 Ändrad fenologi i gräsmarker  
  
 Tiden för reproduktion hos växter och djur är en mycket viktig  
  
 faktor för biologisk mångfald i slåtter- och betesmarker, eftersom  
  
 den avgör chansen att reproducera sig innan exempelvis avbetning.  
  
 Ett varmare klimat kan antas tidigarelägga reproduktionen, vilket  
  
 skulle gynna biologisk mångfald så länge hävden infaller på samma  
  
 tidpunkt, vilket är en fråga om val och prioritering.  
  
 Ändrad livsmiljö för epifyter och markkryptogamer?  
  
 En annan artrik grupp med stor andel hotade arter är epifyter på  
  
 gamla träd. Särskilt hagmarks-ädellövträd är artrika. Många av de  
  
 mer krävande arterna är utpräglat konkurrenssvaga och utnyttjar  
  
 t.ex. nybildningen av hård skorpbark på grovstammiga lövträd,  
  
 samt näringsbrist och torkstress. Vid fuktigare klimat och mera  
  
 nederbörd kan konkurrensförhållandena antas ändras. Liknande  
  
 effekt kan förväntas i bottenskiktet, där snabbt växande hakmossa  
  
 redan är ett problem för kärlväxter i vissa gräsmarker.  
  
 Problem med konkurrensstarka invasionsarter?  
  
 Invasionsarter behandlas under rubriken effekter på enskilda arter.  
  
 Ökat behov av våtmarker?  
  
 Se motsvarande rubrik under våtmarker. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 81  
  
 Våtmarker, havs- och sötvattenstränder  
  
 Hot mot biologisk mångfald i våtmarker, havs- och  
  
 sötvattenstränder idag  
  
 Som övriga ekosystem är stränder och våtmarker i hög grad  
  
 påverkade av människans nyttjande, vilket måste vägas in i bedömningar  
  
 av klimateffekter. Sjöar och vattendrag är starkt påverkade  
  
 av reglering, särskilt i vattendrag lämpliga för kraftproduktion och i  
  
 jordbrukslandskapet. Stränderna i starkt reglerade vattendrag kan i  
  
 princip bli ekologiska öknar, och även måttlig reglering orsakar  
  
 stora förändringar av biologisk mångfald. Många av dessa förändringar  
  
 är ännu dåligt kända, exempelvis bristen på naturlig vattenföring  
  
 i slättsjöar och på högvattenflöden vid naturlig tidpunkt i  
  
 svämskogar och deltan. Många våtmarker är negativt påverkade av  
  
 markavvattning och i jordbrukslandskapet har vissa våtmarkstyper  
  
 nästan helt försvunnit. Våtmarker och produktiva stränder har  
  
 traditionellt hävdats och bristen på hävd i våta miljöer är idag ett  
  
 stort hot mot biologisk mångfald. I slättbygden har hävdberoende  
  
 biologisk mångfald redan försvunnit på de flesta övergivna marker,  
  
 men i norra Sveriges raningar pågår tillbakagången fortfarande. I  
  
 många sanddynområden är de naturliga vindgenererade successionsprocesserna  
  
 starkt begränsade genom att sanden fixerats av  
  
 planteringar.  
  
 Havsytans höjning  
  
 Effekter av havsytehöjning har främst diskuterats för exploaterade  
  
 kuststräckor där vi kan förvänta oss att kustekosystemen kommer  
  
 att trängas samman mellan hav och bebyggelse (Fankhauser, 1999).  
  
 I Sverige gäller detta endast lokalt, men däremot är det relativt  
  
 vanligt att jordbruksmark går nära inpå havet.  
  
 I landhöjningsområden runt norra och mellersta Östersjön  
  
 kommer vi att se stora effekter på biologisk mångfald även vid en  
  
 högst måttlig (så att landhöjningen stoppas) havsytestigning. Längs  
  
 norra bottenvikskusten har netto-landhöjningen halverats till  
  
 ca 5 mm/år (Johansson m.fl. 2004) vilket skulle innebära att upphörd  
  
 eller reverserad landhöjning redan föreligger längre söderut.  
  
 Effekter har förutsagts för havsstrandängar (Rautiainen 2006), men  
  
 förändringarna kommer att påverka ett helt system av artrika  
  
 biotoper. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 82  
  
 Artrik varierad landhöjningskust  
  
 Storm och is  
  
 Isförhållanden på Östersjön förväntas förändras till följd av klimatförändringarna  
  
 (t ex Meier m.fl. 2004). Förekomsten av is har även  
  
 betydelse för strandbiotoperna, exempelvis genom nötning under  
  
 islossningen (Lennartsson m.fl. 2005) och fastfrysning av vegetation.  
  
 Även om ändrad storm- och isfrekvens antas bli effekten av  
  
 klimatförändringar, vet vi ännu mycket lite om hur sådana förändringar  
  
 kan tänkas påverka ekosystemen. I stort sett saknas  
  
 sammanställningar av de ekologiska effekterna av vatten- och  
  
 isbetingade störningsförhållanden, exempelvis om effekter av  
  
 enstaka högvatten visavi medelvattenstånd, och av isnötning.  
  
 Sannolikt kunde vi komma en bra bit på väg med befintlig kunskap  
  
 kombinerat med enklare fältstudier (se åtgärder).  
  
 Ett allmänt problem är att bedöma effekterna av exempelvis is i  
  
 södra änden av ispåverkan-området, där effekterna redan är sporadiska.  
  
 I exempelvis norra Bottenviken, där iseffekter är tydliga,  
  
 kommer kanske isbeläggningen även framgent att vara tillräcklig. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 83  
  
 Våtmarker och stränder vid sjöar och vattendrag  
  
 Sambanden mellan produktion och nedbrytning i torvbildande  
  
 våtmarker har berörts under alpina miljöer. För sydligare delar av  
  
 landet har tidpunkten för vattentillförsel stor betydelse. Klimatmodellerna  
  
 förutsäger dels mer regn på snöns bekostnad vintertid,  
  
 dels mer varierande flöden sommartid. Den förstnämnda förändringen  
  
 innebär minskad vårflod vilket sannolikt kommer att  
  
 minska de strandnära våtmarkernas utbredning (Taylor m.fl.  
  
 2005). Ökad variation sommartid innebär mer instabila förhållanden  
  
 under vegetationsperioden, vilket troligen kommer att  
  
 missgynna många arter som är anpassade till att variationen vanligen  
  
 kommer under viloperioden, t.ex. under våren eller senhösten.  
  
 Andra arter kan å andra sidan komma att gynnas. Rent allmänt  
  
 behöver vi bättre kunskap om hur biologisk mångfald reagerar på  
  
 tidpunkten för vattentillförseln, för att kunna modellera effekter av  
  
 klimatförändringar.  
  
 I många tidigare öppna våtmarker har en accelererande igenväxning  
  
 uppmärksammats. Olika förklaringar har föreslagits, fr.a.  
  
 (1) eutrofiering genom kvävenedfall, (2) ett varmare klimat som  
  
 exempelvis skulle kunna orsaka ökad nedbrytning av torv, (3) för 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 84  
  
 dröjd respons på upphörd hävd, (4) grundvattensänkning och  
  
 andra effekter av omfattande markavvattning.  
  
 Biologisk mångfald i alla ekosystem knutna till vattendrag är  
  
 särskilt hotad genom att vattendragen riskerar ytterligare utbyggnad  
  
 när vi idag försöker motverka klimatförändringarna. T.o.m.  
  
 utbyggnad av de orörda nationalälvarna diskuteras, vilket skulle få  
  
 internationella konsekvenser för biologisk mångfald genom att  
  
 dessa utgör Europas i särklass största outbyggda vattensystem.  
  
 Havsytans stigning vid olika kusttyper  
  
 Även om erosionen kommer att öka synbart kommer en långsam  
  
 havsnivåhöjning vid en stabil vanlig kust sannolikt att få rätt  
  
 begränsade effekter på biologisk mångfald, utom på mycket flacka  
  
 stränder, exempelvis havsstrandängar. Effekterna på mindre flacka  
  
 stränder torde framför allt vara att befintliga erosionshak,  
  
 driftvallar etc. flyttar uppåt och med dem vegetationszoneringen.  
  
 Vid kust som idag har landsänkning kommer denna att påskyndas,  
  
 vilket i de flesta fall torde ha neutral eller svagt positiv  
  
 effekt på biologisk mångfald. Ett undantag kan vara vissa sanddynområden  
  
 där balansen mellan vattendriven till- och bortförsel  
  
 av sand kan innebära att de naturliga sanddynprocesserna stoppar.  
  
 Problemen måste bedömas i relation till befintliga problem med  
  
 plantering och fixering av sand. Ett annat undantag är marskland  
  
 där ackumulering av finst slam idag håller jämna steg med en svag  
  
 landsänkning. Troligen kan många marskland komma att helt  
  
 försvinna vid en havsytehöjning, medan utbredningen som sådan av  
  
 naturtypen kan antas öka när nya landsänkningsområden bildas.  
  
 Vid landhöjningskust får en havsytehöjning stora konsekvenser  
  
 eftersom den innebär att den viktigaste processen upphör. Här  
  
 finns alltså inga möjligheter för naturliga vegetationszoner att  
  
 vandra uppåt med havsytan, eftersom zoneringen och växtsamhällena  
  
 kräver en relativ sänkning av havsytan. För landhöjningskust  
  
 måste därför anpassningsåtgärder diskuteras. Även om  
  
 inte själva havsytehöjningen kan påverkas kan vi antagligen mildra  
  
 effekterna av den genom förutseende skötselåtgärder i god tid.  
  
 Genom att studera olika strandbiotoper längs en gradient längs  
  
 kusten från områden med hög landhöjning till områden med  
  
 landsänkning, borde vi kunna ha goda möjligheter att förutsäga  
  
 effekter. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 85  
  
 Högvattenflöden  
  
 Vattenföringen är en avgörande faktor för alla strandbiotoper,  
  
 eventuellt i kombination med hävden, och brist på högvatten i  
  
 reglerade slättsjöar har utpekats som ett allvarligt problem för  
  
 biologisk mångfald på strandängar (Lennartsson  Hoflin 2005).  
  
 För att kunna bedöma effekter av klimatförändringar är det  
  
 emellertid nödvändigt att i utreda betydelsen av tidpunkt för  
  
 högvatten. Vilken betydelse har exempelvis högvatten som infaller  
  
 utanför vegetationsperioden och utanför den tid då islyftning är  
  
 möjlig?  
  
 Framtida högvattenflöden är i stor utsträckning resultat av hur  
  
 vi framöver reglerar vattendrag. Med åtgärder för att kapa högvattentoppar  
  
 kan det tänkas att normalflödena snarare blir lägre än  
  
 idag i de vattendrag där sådan reglering är möjlig.  
  
 Ökat behov av våtmarker?  
  
 Våtmarker har stor betydelse för klimatförändringar och deras  
  
 effekter. Våtmarker tillhandahåller flera av de ekosystemtjänster  
  
 som kommer att bli särskilt viktiga vid ett förändrat klimat, bl.a.  
  
 för:  
  
  Näringsfångst i vattendrag. Avsevärt ökat växtnäringsläckage (se  
  
 Davis i Allen m fl..) kommer att bli en stor belastning på  
  
 vattendrag, sjöar och hav. Våtmarker är effektiva näringsfällor  
  
 och kan visa sig bli det mest kostnadseffektiva sättet att fånga  
  
 näring. I detta syfte är det troligen främst våtmarker långt ner i  
  
 avrinningsområdena, dvs. i jordbrukslandskapet som kommer  
  
 att behövas. Behovet av våtmarker skulle kunna tillgodoses  
  
 genom att bygga på befintliga och potentiella strandvåtmarker  
  
 och genom att skapa nya på blöt jordbruksmark. Särskilt den  
  
 första kategorin skulle få stor positiv effekt på biologisk mångfald.  
  
  Buffring av vattenflöden. Mer frekventa högvattenflöden kan  
  
 buffras genom att vattnet måste passera ett antal våtmarker  
  
 innan det når problemområden, exempelvis bebyggelse. Möjligen  
  
 är mossar högre upp i avrinningsområdena härvid särskilt  
  
 viktiga.  
  
  Kolsänkor. I våtmarker med ofullständig nedbrytning av organiskt  
  
 material lagras kol. Samtidigt avgår dock växthusgaser, 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 86  
  
 exempelvis lustgas, vilket dels komplicerar bilden av våtmarkerna  
  
 generellt, dels indikerar betydelsen av typ av våtmark  
  
 eftersom exempelvis lustgasavgången beror på våtmarkens kolkvävekvot  
  
 (LUSTRA årsrapport 2005).  
  
 Vid Hjälstaviken i Uppland höjs vattenståndet på konstald väg varje vår för att efterlikna  
  
 den genom regleringar uteblivna vårfloden  
  
 Sjöar, vattendrag och hav  
  
 Hot mot biologisk mångfald i akvatiska miljöer idag  
  
 Få organismgrupper i akvatiska miljöer är ordentligt utvärderade  
  
 vad gäller hot. Havens biologiska mångfald är på många håll starkt  
  
 förändrad genom överutnyttjande, vilket med stor sannolikhet  
  
 innebär att många fler arter är hotade än vad som visas av rödlistorna.  
  
 Lokalt, exempelvis i Östersjön, bidrar även eutrofiering,  
  
 syrefria bottnar etc. mycket starkt till hotbilden.  
  
 Även svenska sötvattensmiljöer är starkt förändrade genom  
  
 regleringar (fr.a. vattendrag och slättsjöar), eutrofiering (fr.a.  
  
 vatten långt ner i avrinningsområdena), försurning (fr.a. oligotrofa  
  
 vatten), ändrad markanvändning (vatten i skogs- och jordbruks 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 87  
  
 mark) och introduktion av främmande organismer. De större  
  
 regleringarna för vattenkraft innebär mycket stor påverkan på  
  
 vattendragen, både genom förändringar av vattenkvalitén i vid  
  
 mening och genom att dammarna utgör vandringshinder. Även i  
  
 mindre vattendrag är vandringshinder vanliga och i dessa saknas  
  
 dessutom i regel vattendomar beträffande bl.a. minsta vattenföring.  
  
 I jordbrukslandskapet har småvatten i stor utsträckning försvunnit  
  
 genom utdikning.  
  
 Hålldammar utgör vandringshinder för vattenorganismer och orsakar ofta för låga lågvattenflöden  
  
 nedströms dammen.  
  
 Biogeokemiska och fysiska förändringar  
  
 Vattenresurser kommer mycket tydligt att påverkas av klimatförändringarna,  
  
 både till följd av ökad nederbörd och av förändrade  
  
 avrinningsmönster i tid och rum (t.ex. minskad salthalt och ökad  
  
 eutrofiering i Östersjön). Förändringar i vattenmiljöer beror i hög  
  
 grad på hur vi anpassar jord- och skogsbruk till klimatförändringar.  
  
 Vattenkvalité i vid mening påverkar biologisk mångfald både  
  
 direkt, genom effekter på individer och arter, och indirekt, genom  
  
 förändringar i näringskedjor. Exempel på direkt påverkan är salthalt  
  
 vilken genom osmotisk påverkan dödar organismer anpassade till  
  
 annan salthalt. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 88  
  
 Effekter på organismsamhällen genom påverkan på näringskedjor  
  
 är betydligt svårare att modellera, eftersom det på varje nivå  
  
 i näringskedjan finns olika alternativa förändringar. Till de  
  
 parametrar som studerats hör transporter av närsalter och toxiska  
  
 ämnen men även fysiska omblandningsprocesser av vatten. Exempelvis  
  
 kan sammansättningen av växtplankton påverkas av ett ändrat  
  
 klimat och studier har gjorts på kiselalger och grönalger  
  
 (Huisman m.fl. 2004). Växtplankton står för primärproduktionen i  
  
 vatten och är således basen för alla högre nivåer i näringskedjan.  
  
 Andra fysiska parametrar som ökad temperatur och kortare isfria  
  
 perioder har modellerats för att studera ekologiska effekter.  
  
 Blenckner m.fl. (2002) studie visar att konsekvenser av ett varmare  
  
 klimat skulle kunna leda till ökad näringsomsättning och  
  
 produktivitet i sjöar. Sjöar på höga latituder och oligotrofa sjöar  
  
 allmänt förväntas också påverkas också av en ändrad tillgång på  
  
 organiskt kol och oorganiska näringsämnen vilket i sin tur beror av  
  
 den omgivande vegetationen. Resultat från Carroll m.fl. studie  
  
 (2005) pekar på att en uppvärmning kan ha snabb effekt på  
  
 produktiviteten i sjöar på höga latituder till följd av längre isfria  
  
 perioder, i samband med en förändrad omgivande landmiljö som  
  
 ger en ökad tillgång på ämnen och som stimulerar produktion i  
  
 sjöar.  
  
 Det förefaller som om långsiktiga prognoser och bedömningar  
  
 av hur klimatförändringar påverkar artsammansättning och kvantiteter  
  
 av flora och fauna i havet kräver mer forskning och studier  
  
 då dagens akuta problem inte ännu förstås till fullo. Studier från  
  
 Norra Ishavet på fastsittande makrofauna och nematoder (Renaud  
  
 m.fl. 2006) har visat på mönster och trender som möjligtvis skulle  
  
 kunna fungera som en bas för design av studier om klimatförändringars  
  
 påverkan på biologisk mångfald i svenska havsvatten.  
  
 Generellt kan sägas att antal arter minskar med lägre salthalt, ökad  
  
 koncentration av näringsämnen och minskat ljusgenomsläpp.  
  
 Isförhållanden  
  
 Isförhållanden på Östersjön förväntas förändras till följd av  
  
 klimatförändringarna. Detta påverkar bl.a. Bottnisk vikare (Phoca  
  
 hispida botnica) och samtliga sydliga populationer hotas då endast  
  
 Bottniska viken kommer ha tillräckligt goda förutsättningar för  
  
 havsis under vintern (Meier m.fl. 2004). Under rubriken effekter på 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 89  
  
 enskilda arter diskuteras kunskapsbehov för bl.a. arter beroende av  
  
 is.  
  
 Klimateffekter respektive effekter av vår användning  
  
 hushållning av vatten  
  
 Av det ovanstående framgår att samhällens utveckling, hantering  
  
 och behov av vatten, både som livsmedel och för produktion, får  
  
 stora konsekvenser för ekologiska processer och biologisk mångfald.  
  
 Som för terrestra ekosystem kan vi förvänta oss stora förändringar  
  
 i detta nyttjande till följd av klimatförändringarna, vilket kan  
  
 komma att få större konsekvenser än klimatförändringarna i sig. I  
  
 det anpassningsarbete som nu påbörjas bör därför en tydlig dialog  
  
 mellan naturvårdens och samhällsplaneringens intressen inledas.  
  
 Eftersom all slags utsläpp, urlakning, erosion etc. slutligen  
  
 hamnar i vattenmiljöer är förhållandena i vattendrag, sjöar och hav  
  
 dessutom starkt beroende av terrester markanvändning. Det är  
  
 därför nödvändigt att förändringar i exempelvis jord- och skogsbruk  
  
 till följd av klimatförändringar planeras på ett sätt som  
  
 innefattar påverkan på akvatiska miljöer. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 90  
  
 Konsekvenser för fisk i marina ekosystem  
  
 Miljöförändringar som eutrofiering och klimatförändringar påverkar  
  
 reproduktion och tillväxt av flera fiskarter och populationer  
  
 i Östersjön. Dessa förändringar samverkar även med andra processer  
  
 och aktiviteter som exploatering av vissa arter, syrefattiga  
  
 bottnar och inflyttning av nya arter (Ojaveer  Lehtonen 2001).  
  
 En ökad temperatur och förändrad salthalt kan få allvarliga konsekvenser  
  
 för fiskar i havet. Följande övergripande trender kan  
  
 förväntas (Nordic Council of Ministers 2005):  
  
  Överlevnad, tillväxt och reproduktion kommer att ändras där  
  
 vissa arter gynnas och andra missgynnas. En förändrad artsammansättning  
  
 är därför att vänta.  
  
  Nya arter kommer att tillkomma genom migration från söder  
  
 vilket kan innebära en ökad konkurrens för dagens arter  
  
  Nya arter av flora och fauna som introduceras genom sjöfarten  
  
 kan få en konkurrensfördel mot de inhemska arterna  
  
  En ändring av de trofiska lagren påverkar bl.a. förhållandet  
  
 mellan olika ekologiska grupper av fiskarter. Primärproduktionssäsongen  
  
 förlängs vilket gynnar algätande arter.  
  
 Större sjöar och vattendrag  
  
 För de stora sjöarna i Sverige kommer olika effekter att uppkomma  
  
 till följd av klimatförändringarna. Översvämningar och höga flöden  
  
 i vattendrag och dess konsekvenser beror till stor del på reglering,  
  
 geografiskt område (särskilt om det förekommer landhöjning),  
  
 bebyggelse osv. Vänern och Mälarens vattensystem har utretts  
  
 särskilt av SMHI (Rodriguez m.fl. 2006). Vänerns vattenstånd kan  
  
 stiga mycket högt under långvarig hög tillrinning beroende på de  
  
 reglerings- och tappningsbestämmelser som gäller enligt vattendomen.  
  
 Höga flöden runt Vänerns stränder förekommer dock trots  
  
 regleringar vid vissa tillfällen. Klimatscenarier pekar mot en ökad  
  
 variabilitet i Vänerns vattenstånd, beroende på blötare vintrar och  
  
 torrare somrar, men Vänerns vattenstånd är mycket känsligt för  
  
 ändrad tappningsstrategi vilket i sin tur är avgörande för att  
  
 bedöma påverkan på biologisk mångfald i dess avrinningsområde.  
  
 Även Mälaren och Hjälmaren kan förväntas få högre vintertillrinning  
  
 och lägre tillrinning sommartid än idag. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 91  
  
 Ökade flöden vintertid kan tänkas få negativa konsekvenser för  
  
 arter som genom låg temperatur och ämnesomsättning då har sin  
  
 viloperiod, exempelvis fisk (Jones, muntl.).  
  
 Höga flöden i sjöar och vattendrag kommer att vara ett mycket  
  
 påtagligt sätt på vilket människan påverkas av klimatförändringarna,  
  
 och anpassningar till dessa förändringar har diskuterats mycket.  
  
 De lösningar som därvid föreslagits är i stor utsträckning tekniska  
  
 och riskerar att minska snarare än ta vara på ekosystemens naturliga  
  
 buffrande förmåga. ArtDatabanken (Jones, muntl.) menar att  
  
 klimateffekterna kommer att påverka möjligheten att upprätthålla  
  
 och återskapa landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion.  
  
 Ambitionerna att minska de negativa effekterna av översvämningar  
  
 genom till exempel invallning, rensning eller muddring  
  
 kan direkt motverka möjligheten att bevara värdefulla livsmiljöer  
  
 och naturliga processer såsom vattenståndsfluktuationer, erosion  
  
 och sedimentation.  
  
 Förutom att förvärra problemen för samhällen kan biologisk  
  
 mångfald drabbas direkt av åtgärderna. I bland annat Klarälven vill  
  
 man bygga erosionsskydd vilket riskerar att ta bort unika erosionspåverkade  
  
 miljöer och den speciella insektfauna som är  
  
 beroende av dessa miljöer (L. Tranvik, muntl.).  
  
 Vattenmiljöer vid landhöjningkust  
  
 I princip skulle landhöjningen kunna vidmakthålla successionsbiotoper  
  
 även under vattenytan, men hur vanligt det är beror på  
  
 successionsprocessernas hastighet (t.ex. vegetationsetablering och  
  
 slamdeposition) relativt uppgrundningen. Denna kunskap är  
  
 bristfällig idag. Flador, glon och successionshällkar är kända exempel  
  
 på landhöjningsbetingade akvatiska miljöer, men vi vet lite om  
  
 landhöjningens betydelse för exempelvis grunda vikar, i förhållande  
  
 till andra processer som högvatten och islyftning (Jackson,  
  
 Smith, muntl.). Som för terrestra landhöjningsbiotoper skulle  
  
 de akvatiska vara möjliga att utvärdera genom fältstudier i en nordsydgradient. 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 92  
  
 Salthaltens betydelse för särskilt viktiga kustbiotoper  
  
 För att kunna bedöma utsötningens betydelse i Östersjön är det  
  
 nödvändigt med bättre kunskap om var salthaltsgränserna för olika  
  
 organismer går idag. Särskilt i kustnära miljöer tycks många arter,  
  
 både djur och makrofyter idag vara utbredda längs en stor del av  
  
 saltgradienterna (Jackson, muntl.). Det skulle kunna innebära  
  
 begränsade effekter av utsötning längs långa kuststräckor, men  
  
 stora effekter i utbredningsgränserna.  
  
 Ökad produktivitet och strandnära miljöer  
  
 Effekter av ökad produktivitet modelleras, som ovan nämnts, för  
  
 primärproduktion och näringsvävar i hav och sjöar. Ökad produktivitet  
  
 kan också få stor betydelse för biologiskt rika miljöer där  
  
 den ökade produktionen s.a.s. ackumuleras, dels genom ökad tillväxt  
  
 i miljöerna (av exempelvis vass och alger), dels genom ökad  
  
 sedimentation av organiskt material, dels genom ökad frekvens av  
  
 tillfälliga produktivitetsutbrott, som algblomningar.  
  
 Även minskad islyftning kan tänkas få stor betydelse genom att  
  
 exempelvis vass inte längre förs bort vintertid, men det är tänkbart  
  
 att detta kan komma att kompenseras av ökade vinterhögvatten  
  
 (Jackson, Smith, muntl.). Betydelsen av sådana processer  
  
 är dåligt känd, men det kan antas att många grunda miljöer är  
  
 resultat av en relativt skör balans mellan uppgrundning/igenväxning  
  
 och bortförsel. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 93  
  
 Produktion av bl.a. vass fyller snabbt upp grunda havsvikar om det inte sker en årlig  
  
 bortförsel genom is, vinterstormar eller (som här) bete.  
  
 Minskad minimivattenföring i vattendrag?  
  
 Ökad flödesvariation sommartid kan antas ge fler och längre  
  
 perioder med mycket låg sommarvattenföring i vattendrag, särskilt  
  
 om de är reglerade med hålldammar utan krav på minimivattenföring.  
  
 Detta kommer sannolikt att drabba en lång rad  
  
 organismer som redan idag lever på marginalen i reglerade vattendrag  
  
 (Woods, muntl.).  
  
 Till minskade sommarvattenflöden kommer troligen också ökat  
  
 behov av bevattning i jordbruket att bidra, och även denna verksamhet  
  
 bedrivs vanligen utan vattendom (L. Tranvik, muntl.). 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 94  
  
 Ekosystemtjänster  
  
 Ekosystemtjänster beskriver i  
  
 princip den antropocentriska  
  
 aspekten på biologisk mångfald,  
  
 dvs. att ekosystemen tillhandahåller  
  
 flera viktiga tjänster  
  
 och produkter för människan  
  
 och samhället. Exempel på  
  
 sådana är tillgången på arter  
  
 och genetiskt material, mat,  
  
 fiber, vattenresurser, nedbrytning,  
  
 pollination, närings- och kolupplagring och rekreation.  
  
 Ökade behov av ekosystemtjänster, men kommer behoven att  
  
 tillgodoses?  
  
 Bristen på och nya behov av ekosystemtjänster kan förväntas öka  
  
 med klimatförändringarna. Dels är det genom förändringar i  
  
 befintliga ekosystem människan mer än på något annat sätt  
  
 kommer att globalt drabbas av klimatförändringarna, dels kommer  
  
 vi att i högre grad behöva tjänster som närings- och kolfångst,  
  
 erosionsskydd, buffring mot höga vattenflöden etc.  
  
 Daniels nog kommer många av de anpassnings- och  
  
 motverkande-åtgärder som idag diskuteras sannolikt att försvaga  
  
 ekosystemens förmåga att tillhandahålla önskade tjänster. Det  
  
 diskuteras i samband med den ekosystemvisa genomgången ovan.  
  
 Problemen beror dels på okunskap om ekosystemens funktion och  
  
 känslighet, dels på att biologisk mångfald hittills inte i tillräcklig  
  
 grad ingått i anpassningsdiskkussioner, dels sannolikt på ett starkt  
  
 fokus på tekniska, snarare än ekologiska lösningar.  
  
 Ekosystemtjänster i klimatdiskussionerna  
  
 Kapaciteten hos ekosystem att i framtiden erbjuda ekosystemtjänster  
  
 bestäms av förändringar i socioekonomi, markanvändning,  
  
 biologisk mångfald och klimat. Bedömningar av sårbarheten hos  
  
 regioner bör inkludera dessa förändringar då Ramirez m.fl. (2006)  
  
 hävdar att även om en ekonomisk tillväxt kan öka anpassnings 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 95  
  
 kapaciteten hänger den också samman med de största negativa  
  
 konsekvenserna för miljön. I en europeisk studie bedömdes hur  
  
 ekosystemtjänster förväntas påverkas av klimat- och markanvändningsförändringar  
  
 under 2000-talet (Forbes m.fl. 2005). Resultat  
  
 från denna studie visar att vissa negativa effekter är en minskning  
  
 av soil fertility, minskad tillgång till vatten, ökad risk för skogsbränder  
  
 särskilt kan förväntas i Medelhavsregionen och i bergsområden.  
  
 Skandinavien anses generellt ha en god kapacitet för att möta  
  
 klimatförändringarna och den institutionella kontexten påverkar  
  
 också hur ekosystemtjänster kan fungera som en buffert (upprätthålla  
  
 resiliens) mot negativa miljöförändringar (Forbes m.fl. 2004).  
  
 Bevarandet av biologisk mångfald och upprätthållandet av ekosystemsfunktioner  
  
 är en viktig anpassningsstrategi eftersom genetiskt  
  
 diversifierade populationer och artrika ekosystem har en  
  
 större potential att anpassa sig till klimatförändringar. Att bevara  
  
 biologisk mångfald ger också människor och samhällen fler möjligheter  
  
 att anpassa sig då t.ex. vissa naturliga kontrollmekanismer för  
  
 skadeorganismer, markstabiliserande och vattenreningsprocesser  
  
 och funktioner kan vara svåra och kostsamma att ersätta med  
  
 tekniska lösningar.  
  
 Ekosystemtjänster och biologisk mångfald  
  
 Ofta görs en direkt koppling mellan ekosystemtjänst och biologisk  
  
 mångfald, men utan att sambanden närmare redovisas. Det anses  
  
 råda samstämmighet om att ett visst minimum av arter behövs för  
  
 att en ekosystemtjänst skall vara funktionell, men frågan är var  
  
 detta minimum ligger för olika ekosystem, i förhållande till de  
  
 minima som krävs för att bevara exempelvis hotad biologisk  
  
 mångfald. Från biologisk mångfald-synpunkt finns det därför,  
  
 enligt vår bedömning, fr.a. två aspekter på ekosystemtjänster som  
  
 behöver belysas betydligt mer ingående än vad som hittills gjorts:  
  
  Vilka av de önskade ekosystemtjänsterna idag och i framtiden  
  
 innefattar en diversitet av arter, dvs. rik biologisk mångfald, inte  
  
 bara grundläggande ekosystemfunktioner? En analys av detta kan  
  
 lämpligen göras ekosystemvis. Behöver vi exempelvis våtmarksbiotoper  
  
 med typisk artuppsättning, eller klarar vi oss med  
  
 kvävefällande monokulturer? Kan vi, för att undvika erosionsproblem  
  
 när torra biotoper breder ut sig, fixera marken med 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 96  
  
 monokulturer eller behöver marken koloniseras av torkanpassade  
  
 arter som bygger upp stabiliserande naturliga växtsamhällen?  
  
  Vilka av de önskade ekosystemtjänsterna innebär att vi enkelt  
  
 (t.ex. med ringa merkostnad) kan bevara diversitetsaspekten på  
  
 biologisk mångfald även om diversitet inte är helt nödvändig för  
  
 den önskade tjänsten? Kan vi exempelvis, om vi behöver kvävefällande  
  
 våtmarksbiotoper, lika gärna skapa/bevara/låta utvecklas  
  
 våtmarksbiotoper med typisk artuppsättning? 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 97  
  
 Åtgärder för biologisk mångfald i ett klimatsammanhang  
  
 Styrmedel och instrument för beslutsfattande  
  
 En utvärdering och revision av  
  
 regelverk, riktlinjer och stödsystem  
  
 bör utföras för att  
  
 säkerställa att klimatpolicy och  
  
 klimatförändringar tas hänsyn  
  
 till. De flesta anpassningsaktiviteter  
  
 kan optimeras om  
  
 de implementeras på regional  
  
 nivå. Naturvård blir dock  
  
 snabbt ett gränsöverskridande  
  
 problem mellan regioner och  
  
 nationer när klimatförändringar  
  
 beaktas, eftersom arter  
  
 kommer att förflytta sig  
  
 mellan länder och regioner.  
  
 Bakkenes m.fl. 2006 visar i en  
  
 studie att länder i norra Europa  
  
 generellt kommer att få ett tillskott av arter (lokalt kan det dock bli  
  
 en minskning på vissa ställen) medan de sydligare områdena i  
  
 Europa kommer att få en reduktion av antal arter om klimatförändringarna  
  
 förväntas bli två graders ökning. Detta innebär bl.a.  
  
 att Sverige och Norden kan behöva ta ett internationellt ansvar för  
  
 bevarandet av vissa arter. Det är därför också viktigt att se över hur  
  
 mål om biologisk mångfald efter 2010 samverkar med andra miljömål,  
  
 särskilt klimatpolicy post-Kyoto. Även Stewart m.fl. (2006)  
  
 påpekar att eftersom olika arter kommer att påverkas på olika sätt  
  
 av klimatförändringar är det viktigt att se över EU:s biologiska  
  
 mångfalds policies för framtida bevarande av arter och habitat.  
  
 Det bör finnas flera möjligheter att implementera aktiviteter  
  
 som drar nytta av synergier mellan Kyoto protokollet, konventionen  
  
 om biologisk mångfald och bredare uthålliga utvecklingsmål  
  
 (se t ex Kim 2004). Detta pågår internationellt, t ex inom UNEP,  
  
 men man bör studera dessa möjligheter närmare för Sverige.  
  
 Resultat från det europeiska forskningsprogrammet  
  
 ACCELERATES visar vikten av att markanvändning och biologisk  
  
 mångfald behandlas gemensamt i policies och strategier för att 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 98  
  
 minska sårbarheten inför klimatförändringar. Förändringar i naturvård  
  
 eller inom jordbruket kan påverka varandra både positivt och  
  
 negativt (Gay m.fl. 2006) varför det är viktigt att studera  
  
 effekter mellan sektorer. Tvärsektoriellt och gränsöverskridande  
  
 arbete kommer att krävas även för hanteringen av naturresurser där  
  
 anpassningsarbete och implementering karakteriseras av institutionell  
  
 samarbete och koordinering.  
  
 Då biologisk mångfald har analyserats utifrån antaganden om  
  
 klimatförändringar, markanvändningsförändringar, fragmentering,  
  
 kvävedeposition och förändrat skogsbruk visar resultaten att  
  
 biologisk mångfald kommer att minska i samtliga EU-länder till  
  
 2030 (Verboom m.fl. 2007). De största bidragande faktorerna till  
  
 denna minskning är urbanisering och ökade stressfaktorer vilket  
  
 visar på vikten av noga genomtänkta naturvårdsstrategier som  
  
 anpassas till framtida förhållanden på flera olika områden i samhället,  
  
 lokalt, regional och globalt. Möjligheter och plattformar för  
  
 flera olika aktörer inom fysiskt planering, ekologer, energisektorn,  
  
 de areella näringarna, beslutsfattare och många andra bör skapas  
  
 och vara en del av det institutionella anpassningsarbetet (jfr t.ex.  
  
 resonemanget i Delbaere 2005).  
  
 Som exempel på redan existerande praktiska verktyg som skulle  
  
 kunna användas är bl.a. miljökonsekvensbeskrivningar och strategiska  
  
 miljöbedömningar. De är instrument och processer som  
  
 redan har utvecklats för att inkorporera flera olika tekniker för  
  
 beslutsfattande, värderingar, kriterier, indikatorer och uppföljning  
  
 för miljöförändringar.  
  
 Nordiska ministerrådet (2005) föreslår följande fyra prioriterade  
  
 områden för att möjliggöra klimatanpassning inom naturvården:  
  
 1) Forskning och kunskapsbyggande som noggrant övervakar  
  
 utvecklingen av klimatförändringar och dess effekter och på så  
  
 sätt bidrar till anpassningsinitiativ  
  
 2) Förslag till praktiska åtgärder som direkt eller indirekt stödjer  
  
 utvecklingen av ekosystems resiliens, buffrande förmåga och  
  
 anpassning.  
  
 3) Anpassning av lagar och regelverk som möjliggör ett mer  
  
 önskvärt beteende och hantering som minskar klimatförändringar  
  
 och dess negativa konsekvenser.  
  
 4) Etablerande av regionalt samarbete för att koordinera anpassningsarbete  
  
 i strategier och övervakningssystem av klimatförändringar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 99  
  
 Naturreservat, korridorer och förflyttning av arter  
  
 Vissa naturvårdsåtgärder för att anpassa biologisk mångfald till  
  
 klimatförändringar har diskuterats mer än andra. En förändring i  
  
 klimat kommer att påverka artrikedom och utbredning vilket kan  
  
 förändra värdet hos en viss yta för bevarande av arter och ekosystem  
  
 (Lucas  Gonzalez  Gaston, 2001). Därför  
  
 krävs en diskussion om mer dynamisk, flexibel och interaktiv form  
  
 av naturvård. Exempel på delar att beakta när naturreservat och  
  
 lokala och regionala naturvårdsinitiativ utvecklas är: framtida  
  
 klimat- och naturgeografiskgradienter; storleken hos naturreservat;  
  
 den topografiska representationen av området; och korridorer  
  
 längs klimatgradienter på mark som är lämplig och möjliggör för  
  
 arter att migrera. Olika arter och organismer har olika krav på  
  
 korridorer beroende på deras biologi och förmåga till förflyttning  
  
 (jfr t.ex. teorier om biogeografi på öar Opdam  Miller, 2004;  
  
 Carroll  al., 2002).  
  
 För att uppnå ett godtagbart och fungerande bevarande av arter  
  
 och habitat i ett förändrat klimat är det därför också viktigt att  
  
 förvissa sig om ekologiska kopplingar, internationellt samarbete  
  
 och samordning för att bl.a. kunna etablera ekologiska korridorer  
  
 mellan länder. Fuktig, lågt liggande mark skulle exempelvis kunna  
  
 utformas och användas till korridorer. Att aktivt flytta arter och  
  
 artificiell spridning kan också vara en strategi för att bevara vissa  
  
 hotade arter i ett förändrat klimat. Det krävs dock mer forskning  
  
 och en diskussion om riskerna med en sådan strategi.  
  
 Kan vi bygga naturvårdsstrategier på modellbaserade  
  
 framtidsscenarier?  
  
 Vissa forskare anser att de projektioner och modelleringar av  
  
 framtida konsekvenser för biologisk mångfald är så varierande att  
  
 de inte direkt går att använda som policyunderlag (Araujo  New  
  
 2006, Wilson m.fl. 2007). Andra, liksom vanligen beslutsfattare,  
  
 menar att anpassning är nödvändig inte enbart för framtiden utan  
  
 även för de negativa effekter som påverkar ekosystem idag. Ofta  
  
 framhålls därtill att de anpassningsstrategier och åtgärder för att  
  
 minska utsläpp och öka upptag av växthusgaser (mitigation) som  
  
 tar hänsyn till miljö (inklusive biologisk mångfald), ekonomi och 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 100  
  
 sociala faktorer, är de som har den största potentialen för positiva  
  
 synergier.  
  
 Rent allmänt torde det emellertid vara en högst befogad fråga,  
  
 huruvida förutsägelser om klimateffekter på biologisk mångfald är  
  
 tillräckligt säkra för att motivera anpassningsåtgärder för biologisk  
  
 mångfald och nya naturvårdsstrategier idag.  
  
 Att vänta och se  
  
 Alternativet till att arbeta med förutsägelser är att övervaka  
  
 förändringar i naturen och sätta in åtgärder när vi anser oss veta vad  
  
 som håller på att hända, dvs. arbeta med adaptiv förvaltning. På  
  
 många håll i Europa ser vi ökade insatser för miljöövervakning,  
  
 vilka i Sverige delvis kommer till uttryck genom utveckling av  
  
 miljömålsuppföljning. Fördelen med att bygga åtgärder på observerade  
  
 förändringar är att vi undviker felsatsningar, nackdelen att vi  
  
 inte alltid hinner komma igång i tid för att motverka oönskade  
  
 effekter.  
  
 Att kombinera förutsägelser med övervakning  
  
 En tredje väg skulle kunna vara att redan idag försöka förutsäga  
  
 effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald för att genom  
  
 det arbetet påvisa vilka aspekter av biologisk mångfald-förändringar  
  
 som sannolikt kan förutsägas och vilka som troligen inte kan det.  
  
 För de senare kan det vara lämpligt att invänta observerade förändringar,  
  
 men modelleringsresultaten bör då ligga till grund för  
  
 målinriktad övervakning, dvs. övervakning där man särskilt tittar  
  
 efter vissa indikationer på klimateffekter. Utan sådan frågeställningsbaserad  
  
 övervakning i klimatsammanhang är det stor risk att  
  
 man missar de första indikationerna på förändringar.  
  
 Även säkerhetstänkande motiverar att man i många fall börjar  
  
 anpassningsarbete baserat på förutsägelser, även om man lämpligen  
  
 kompletterar med övervakning av i vilken utsträckning förutsägelserna  
  
 var korrekta. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 101  
  
 Direkt tillämpbara kunskaper saknas  
  
 Denna studie har tydligt visat att det råder stor brist på direkt  
  
 tillämpbar kunskap om sambanden mellan klimatförändringar on  
  
 biologisk mångfald. Samtidigt har det blivit uppenbart att vi  
  
 behöver relativt ingående kunskap om arter och deras miljöer för  
  
 att kunna bedriva framgångsrik naturvård. Översiktliga antaganden  
  
 räcker inte.  
  
 Vad gäller biologisk mångfald och markanvändning har sådan  
  
 kunskap byggts upp sedan början av 1990-talet, men vad gäller  
  
 klimat återstår det, som sagt, att göra. Det är dock vår bedömning  
  
 att man i stor utsträckning kan bygga på befintlig kunskap, grundforskning,  
  
 tillämpad forskning och praktisk naturvårdserfarenhet,  
  
 analyserad och sammanställd i ett klimatsammanhang.  
  
 I det föregående har presenterats ett antal förslag till kunskapsuppbyggnad  
  
 om biologisk mångfald och klimatförändringar. En  
  
 stor del av förslagen (se sammanställning i tabell 2 nedan) går ut på  
  
 att sammanställa befintlig kunskap och utvärdera/analysera den i  
  
 specifika klimatsammanhang. Sådan utvärdering kommer utan  
  
 tvivel i många fall att ge ett bra underlag för förutsägelser, medan  
  
 den i andra fall kommer att påvisa allvarlig kunskapsbrist och behov  
  
 av fältundersökningar. Följande förslag som presenteras i tabell 2 är  
  
 exempel på utvärdering av befintlig kunskap som antagits ha stor  
  
 betydelse för vår hantering av biologisk mångfald i ett klimatsammanhang 
  
 . 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 102  
  
 Tabell 2 Sammanfattning av i rapporten föreslagna åtgärder  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap  
  
 Se över ekonomiska, praktiska och  
  
 ekologiska förutsättningar för olika  
  
 brukningsformer som kombinerar  
  
 biobränsleproduktion med naturvård.  
  
 Jordbrukslandskapet;  
  
 jordbruk; skogsbruk;  
  
 naturvård; energi;  
  
 forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 baserad  
  
 på empiriska och teoretiska  
  
 fallstudier.  
  
 Effekter av biobränsleproduktion på  
  
 skogens biologiska mångfald har  
  
 behandlats av Skogsstyrelsen (2001),  
  
 men det är angeläget att dels för djupa  
  
 utvärderingen regionvis (bl.a.  
  
 baserat på de värdetrakter som  
  
 utpekas i regionvisa strategier för  
  
 skogsskydd), dels genomföra region vis  
  
 bedömning av effekter av produk tionsformer  
  
 som tillkommit sedan  
  
 2001.  
  
 Skog; skogsbruk; natur vård 
  
 ; energi; forskning.  
  
 Utredning baserad på  
  
 empiriska och teoretiska  
  
 fallstudier i kombination  
  
 med tänkbara produktions förändringar  
  
 Sammanställ troliga effekter på  
  
 biologisk mångfald av olika slags  
  
 biobränsleproduktion i olika natur typer  
  
 i olika jordbrukslandskap. Väg  
  
 effekterna mot andra värderings kriterier,  
  
 som lönsamhet i biobränsle produktion  
  
 och jordbruk och even tuella  
  
 andra alternativa nyttjande former.  
  
 Jordbrukslandskapet;  
  
 jordbruk; naturvård;  
  
 energi; forskning.  
  
 Utredning baserad på  
  
 empiriska och teoretiska  
  
 fallstudier i kombination  
  
 med tänkbara produktions förändringar.  
  
 Kategorisera olika aspekter på  
  
 biologisk mångfald i termer av hur de  
  
 påverkas av klimatförändringar och  
  
 nyttjande av naturresurser:  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 jordbruk; skogsbruk;  
  
 rennäring; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 i sam verkan  
  
 med forskning.  
  
 1. Påverkas starkt av klimatföränd ringar  
  
 oavsett val av nytt.  
  
 2. Påverkas förhållandevis lite av  
  
 klimatförändringar jämfört med  
  
 nyttjande och nyttjandet förväntas  
  
 inte förändras.  
  
 3. Klimatpåverkan förstärks av  
  
 förväntade förändringar i  
  
 nyttjande.  
  
 4. Klimatpåverkan motverkas av för väntade  
  
 förändringar i nyttjande.  
  
 5. Klimatpåverkan kan motverkas  
  
 genom val av viss markanvänd ning.  
  
 6. Klimatpåverkan erbjuder möjlig heter  
  
 att med rätt skötsel/mark användning  
  
 förbättra situationen  
  
 för viss hotad biologisk mångfald. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 103  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Forts. Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap  
  
 Gå igenom befintliga publicerade  
  
 populationsstudier relevanta för  
  
 svenska naturtyper och bedöm över siktligt  
  
 studiernas generaliserbarhet.  
  
 Sammanställ vilka klimatrelaterade  
  
 parametrar som studerats och  
  
 utvärdera möjligheterna att relatera  
  
 parametrarna till biotopprocesser och  
  
 klimatförändringar.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Kunskapssammanställning,  
  
 bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Gå igenom svenska naturtyper,  
  
 exempelvis enligt klassificeringen i  
  
 Natura 2000, på liknande sätt som  
  
 beskrivits ovan för tre fjällbiotoper.  
  
 Identifiera de avgörande processerna  
  
 och förhållandena och bedöm deras  
  
 relation till klimat och klimatföränd ringar,  
  
 exempelvis genom att formule ra  
  
 frågor till klimatforskare. Bedöm  
  
 även biotopers eventuella beroende av  
  
 varandra samt identifiera behov av ny  
  
 kunskap, kvalitativ och kvantitativ.  
  
 Analysen görs lämpligen genom att  
  
 kombinera biotopkunskap med kun skap  
  
 om biotoptypiska arters krav.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Sammanställ kunskap om ekologiska  
  
 effekter av medelvärden resp. extrem värden 
  
 . Koppla sammanställningen  
  
 till utvecklingen av biotopmodeller  
  
 som föreslagits ovan. Arbetet är sär skilt  
  
 viktigt för vissa naturtyper.  
  
 Samtliga ekosystem  
  
 (särskilt prioriterat är  
  
 fjällen).  
  
 Kunskapssammanställning,  
  
 bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Sammanställ data från långliggande  
  
 och potentiellt långliggande försök  
  
 och utvärdera deras möjligheter i ett  
  
 klimatsammanhang.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Kunskapssammanställning,  
  
 bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Sammanställ, bl.a. med hjälp av  
  
 NOBANIS, potentiella problematiska  
  
 arter enligt kategorierna ovan, bedöm  
  
 deras relation till klimatförändring arna  
  
 samt föreslå motverkande  
  
 åtgärder eller anpassningsåtgärder.  
  
 Sammanställningen bör inkludera att  
  
 utvärdera olika arters påverkan på sin  
  
 miljö i andra klimatregioner, detta för  
  
 att exempelvis bedöma eventuellt  
  
 ändrad potens hos skadeorganismer  
  
 och konkurrensstarka vegetations bildare,  
  
 samt lista potentiella  
  
 invasionsarter från andra klimat zoner.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 104  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Forts. Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap  
  
 Utred särskilt tänkbara effekter på  
  
 nyckelarter (dvs. arter av särskild  
  
 betydelse för andra arter), med  
  
 avseende på befintlig kunskap och  
  
 kunskapsluckor. Initiera forsknings projekt  
  
 där kunskapsluckor redan är  
  
 kända, särskilt i fall där miljöövervakningsdata  
  
 och andra fältdata redan  
  
 finns.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Utpeka, på basis av expertkunskap  
  
 om arter (exempelvis genom ArtData bankens  
  
 expertkommittéer), starkt  
  
 klimatberoende arter, exempelvis  
  
 arter beroende av is, ange hur de kan  
  
 antas påverkas av klimatförändringar  
  
 samt föreslå åtgärder.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Utpeka, på basis av expertkunskap  
  
 om arter, arter med krav på livs miljö  
  
 som inte kan flytta sig, exem pelvis  
  
 kalkberoende arter, ange hur de  
  
 kan antas påverkas av klimatföränd ringar  
  
 samt föreslå åtgärder.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap  
  
 Sammanställ kunskap om värme krävande  
  
 arters krav med avseende  
  
 på medeltemperatur, vintertempera tur  
  
 och solbetingad lokaltemperatur.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap, ev. kompletterad  
  
 av fältstudier.  
  
 Sätt samman listor över   
  
  Hotade arter regionalt i Sverige, i  
  
 syfte att stödja 16:e miljömålet  
  
 (arter skall förekomma livskraftigt  
  
 i sina naturliga utrednings områden  
  
 i Sverige) och att fånga in  
  
 arter som hotas av ändrade  
  
 utredningsområden till följd av  
  
 klimatförändringar.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 forskning  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap  
  
  Ansvarsarter för Sverige (arter som  
  
 är eller kan förväntas bli starkt  
  
 hotade i andra länder) och för  
  
 regioner (arter som är eller kan  
  
 förväntas bli hotade i andra  
  
 regioner).  
  
 Utvärdera rennäringens resp. klimat relaterade  
  
 processers påverkan på  
  
 biologisk mångfald, i syfte att hitta  
  
 eventuella möjligheter att kompen sera  
  
 oönskade klimateffekter med  
  
 ändrad markanvändning.  
  
 Fjällen; rennäring;  
  
 naturvård; forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 i sam verkan  
  
 med forskning.  
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 105  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Forts. Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap  
  
 Utvärdera, tillsammans med Norge,  
  
 vilka effekter glaciärernas för svinnande/minskade  
  
 utbredning  
  
 skulle få på biologisk mångfald  
  
 knuten till exempelvis jökelälvar,  
  
 sippervatten och glaciärernas  
  
 närområde.  
  
 Fjällen; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 i sam verkan  
  
 med forskning.  
  
 Undersök, genom kunskapssamman ställning  
  
 och fältundersökningar,  
  
 positiva och negativa effekter av olika  
  
 slags turismrelaterad markanvänd ning  
  
 i fjällen, för att skapa underlag  
  
 för prediktion och planering inför en  
  
 eventuellt intensifierad vinterturism  
  
 och mot bakgrund av ökad igen växning  
  
 i fjällbiotoper.  
  
 Fjällen; turismnäring;  
  
 rennäring; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 i sam verkan  
  
 med forskning.  
  
 Sammanställ, utifrån bästa till gängliga  
  
 kunskap, vilka organism grupper  
  
 (taxonomiska och ekologiska)  
  
 som kan tänkas ha naturliga sprid ningsvägar  
  
 längs förväntade klimat gradienter,  
  
 exempelvis syd-nord och  
  
 mot högre altitud.  
  
 Samtliga ekosystem  
  
 men fr.a. fjällen; natur vård 
  
 ; forskning.  
  
 Utredning/kunskaps sammanställning  
  
 i sam verkan  
  
 med forskning.  
  
 Sammanställ troliga effekter på  
  
 biologisk mångfald av olika slags  
  
 tänkbara anpassningar av skogs bruket  
  
 till klimatförändringar,  
  
 exempelvis kortare omloppstider, byte  
  
 av trädslag etc. Väg effekterna mot  
  
 andra värderingskriterier, som lön samhet  
  
 i biobränsleproduktion och  
  
 jordbruk och eventuella andra alter nativa  
  
 nyttjandeformer.  
  
 Skog; skogsbruk;  
  
 naturvård; energi;  
  
 forskning.  
  
 Utredning baserad på  
  
 befintlig kunskap i  
  
 kombination med tänkbara  
  
 produktionsförändringar.  
  
 Utred förutsättningslöst möjligheter na  
  
 att nå uppsatta miljömål i skogen  
  
 genom nuvarande skogsbruksmodell  
  
 (stor andel produktionsskog och  
  
 hänsyn vid skogsbruk) och en modell  
  
 med större andel icke-brukad skog  
  
 men högre intensitet i produktions skogen.  
  
 Skog; skogsbruk;  
  
 naturvård; forskning.  
  
 Utredning baserad på  
  
 befintlig kunskap i  
  
 kombination med tänkbara  
  
 produktionsförändringar  
  
 Sammanställ kunskap om de  
  
 detaljerade kraven hos vedlevande  
  
 organismer, i första hand rödlistade  
  
 arter, i syfte att förutsäga effekter av  
  
 exempelvis ändrad fuktighet och  
  
 temperatur.  
  
 Skog; skogsbruk;  
  
 naturvård; forskning.  
  
 Kunskapssammanställning;  
  
 bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Kartlägg i vilka områden kusteko system  
  
 kan förväntas trängas mellan  
  
 ett stigande hav och brukad eller  
  
 bebyggd mark.  
  
 Stränder/våtmarker  
  
 /kust; naturvård.  
  
 Fjärranalys, bearbetning.  
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 106  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Forts. Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap  
  
 Sammanställ kunskap, eventuellt  
  
 kompletterat med fältstudier, om hur  
  
 extrem- och medelvärden i vatten stånd  
  
 och is påverkar biologisk  
  
 mångfald i strandbiotoper och Watkins tiska  
  
 miljöer. Terrester markanvänd ning,  
  
 exempelvis strandbete vägs in i  
  
 effektbedömningen.  
  
 Stränder/våtmarker  
  
 /kust; hav; naturvård;  
  
 fiskerinäring; forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap, fältstudier.  
  
 Utvärdera vilka arter av havs- och  
  
 kustfåglar, sälar, utter etc. som kan  
  
 förväntas påverkas starkt av ändrad  
  
 isläggning.  
  
 Stränder/våtmarker  
  
 /kust; naturvård.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Genomför en särskild utredning om  
  
 hur ett förändrat klimat direkt och  
  
 indirekt förväntas påverka limnisk  
  
 och marin fiskfauna.  
  
 Limniska och marina  
  
 ekosystem; fiskeri näring 
  
 ; forskning.  
  
 Bearbetning av befintlig  
  
 kunskap.  
  
 Sammanställ troliga effekter på eko system  
  
 och biologisk mångfald av  
  
 tänkbara anpassningsåtgärder till  
  
 högre vattenflöden, exempelvis invallning  
  
 och reglering.  
  
 Huvudsakligen baserade på ny kunskap  
  
 Starta ett försök med reciprok  
  
 transplantation av ett antal växter  
  
 och eventuellt insekter längs  
  
 gradienter för vilka vi kan förvänta  
  
 oss förskjutningar (t.ex. sydliga  
  
 populationer flyttas till nordgränsen,  
  
 nordliga till utredningscentrum). Följ  
  
 dessa med populationsmodeller  
  
 kombinerat med biotopmodeller för  
  
 att hitta begränsningsmekanismer.  
  
 I princip samtliga  
  
 ekosystem, men vissa är  
  
 prioriterade, t.ex. skog;  
  
 naturvård; forskning.  
  
 Fältstudier.   
  
 Undersök möjligheten att hitta  
  
 kritiska gränsvärden i snötäckning,  
  
 temperatur, fuktighet etc. genom att  
  
 studera växtsamhällen längs höjd-,  
  
 nord-syd- och öst-västgradienter i  
  
 fjällen.  
  
 Fjällen; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Bearbetning befintliga data  
  
 (t.ex. vegetationstyps kartering),  
  
 fältstudier.  
  
 Lägg upp försök för att undersöka  
  
 vilken betydelse renbetet (i samspel  
  
 med gnagarbete) har för vindblotteläside-snölegemosaiken  
  
 i relation till  
  
 betydelsen av vinterförhållanden.  
  
 Resultatet har stor betydelse för våra  
  
 möjligheter att med exempelvis  
  
 ändrat renbetestryck påverka klimat effekterna  
  
 på fjällhed.  
  
 Fjällen; rennäring;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier.  
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 107  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Forts. Huvudsakligen baserade på ny kunskap  
  
 Undersök torvbildande våtmarker  
  
 längs altitudgradienter i syfte att  
  
 prediktera effekter av ändrade  
  
 klimatförhållanden.  
  
 Våtmarker; fjäll;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier.   
  
 Undersök konkurrensförhållanden  
  
 bland epifyter och i bottenskiktet  
  
 längs fuktighetsgradienter i syfte att  
  
 prediktera effekter av fuktigare  
  
 /torrare klimat på kryptogamer och  
  
 kärlväxter.  
  
 Fjäll; skog; jordbruks landskap;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier, bearbetning av  
  
 befintlig kunskap.  
  
 Kartlägg i några pilotområden lågt  
  
 liggande skogsmark som kan för väntas  
  
 bli svårbrukad vid ett blötare  
  
 klimat. Undersök genom fältstudier  
  
 vilka typer av sumpskog/våtmark som  
  
 kan komma att bildas om de får  
  
 utvecklas fritt. Använd resultatet för  
  
 att planera skogsbruk och naturvård i  
  
 denna typ av områden.  
  
 Skog; våtmarker;  
  
 skogsbruk; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier kombinerade  
  
 med landskapsplanering av  
  
 skogsbruk.  
  
 Kartlägg i några pilotområden lågt  
  
 liggande jordbruksmark som kan  
  
 förväntas bli svårbrukad vid ett  
  
 blötare klimat. Undersök genom  
  
 fältstudier vilka typer av sump skog/våtmark  
  
 som kan komma att  
  
 bildas om de får utvecklas fritt.  
  
 Använd resultatet för att planera  
  
 jordbruk, biobränsleproduktion,  
  
 vattenrening och naturvård i denna  
  
 typ av områden.  
  
 Jordbrukslandskap;  
  
 våtmarker; skogs marker 
  
 ; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier kombinerade  
  
 med landskapsplanering av  
  
 jordbruk.  
  
 Studera arter och processer i gräs marker  
  
 längs befintliga geografiska  
  
 humiditetsgradienter, i syfte att  
  
 prediktera framtida utbredning av  
  
 gräsmarkstyper och arter samt att ge  
  
 anvisningar för modifierad skötsel.  
  
 Lämpligen utnyttjas även referens landskap  
  
 utomlands (t.ex. torra  
  
 områden i Östeuropa) för detta arbete.  
  
 Jordbrukslandskap;  
  
 jordbruk; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier och modellering.   
  
 Studera reproduktionsfenologi i  
  
 relation till hävd för gräsmarksarter  
  
 längs befintliga klimatgradienter i  
  
 Sverige, i syfte att prediktera effekter  
  
 av tidigare vårar, varmare somrar etc.  
  
 Jordbrukslandskap;  
  
 jordbruk; naturvård;  
  
 forskning.  
  
 Fältstudier och modellering.   
  
 Studera och beskriv arter, biotop strukturer  
  
 och processer i ett antal  
  
 viktiga kustbiotoper längs en land höjningsgradient  
  
 från exempelvis  
  
 södra Gästrikland till Skåne, i syfte  
  
 att prediktera effekter av upphörd och  
  
 reverserad strandlinjeförskjutning.  
  
 Stränder/våtmarker  
  
 /kust; hav; naturvård;  
  
 fiskerinäring; forskning.  
  
 Fältstudier.  
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 108  
  
 Tidsomfattning  
  
 Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd  
 10 år  
  
 Miljöövervakning  
  
 Se över och modifiera vid behov  
  
 befintlig miljöövervakning, upp följning  
  
 av Natura 2000 samt miljö målsuppföljning  
  
 med avseende på att  
  
 riktat övervaka indikationer på  
  
 klimatförändringar. Orsakssamband  
  
 bör påvisas för att ligga till grund för  
  
 åtgärder.  
  
 Samtliga ekosystem;  
  
 naturvård; forskning.  
  
 Utredning, metodutveckling.   
  
 Utveckling av nya arbetssätt och rutiner  
  
 Ta fram rutiner för hantering av  
  
 biologisk mångfald i arbete med  
  
 anpassning till klimatförändringar.  
  
 Arbetet innefattar bedömning av  
  
 samordningsbehov mellan aktörer,  
  
 regioner/nationer etc.  
  
 Myndigheter; forskning. Utredning baserad på  
  
 fallstudier.  
  
 Ta fram rutiner för hur  
  
 klimatförändringar hanteras i  
  
 biologisk mångfald-sammanhang,  
  
 exempelvis i existerande verktyg och  
  
 riktlinjer och lagstiftning, som MKB  
  
 och SMB. Arbetet innefattar  
  
 bedömning av samordningsbehov  
  
 mellan aktörer, regioner/nationer etc.  
  
 Myndigheter; forskning. Utredning baserad på  
  
 fallstudier.  
  
 Utred synerier mellan Kyotoprotokollet,  
  
 CBD och arbetet för uthållig  
  
 utveckling.  
  
 Myndigheter; forskning. Utredning baserad på  
  
 fallstudier.  
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 109  
  
 Referenser  
  
 Araujo, M.B. and New, M. 2006. Ensemble forecasting of species  
  
 distributions. Trends in Evolution and Ecology 22(1): 42-47  
  
 Bakkenes, M., Eickhout, B., Alkemade, R. 2006. Impacts of  
  
 different climate stabilisation scenarios on plant species in  
  
 Europe. Global Environmental Change 16: 19–28.  
  
 Rodriguez, Anderson, Larson, Anderson och Gray, J. 2006. Nivåer och  
  
 flöden i Vänerns och Mälarens vattensystem – Hydrologiskt  
  
 underlag till Klimat- och sårbarhetsutredningen. Walsh  
  
 Hydrology No 20. SMHI, Norrköping, Sverige.  
  
 Wilson, Hoffman, Morgan.. Stewart, Mason. N.  
  
 2003. The sensitivity and vulnerability of terrestrial habitats and  
  
 species in Britain and Ireland to climate change. Journal for  
  
 Nature Conservation 11(1):15-23.  
  
 Newman, Garcia T., Moen, Olson, Brown  
  
 W. I. In press. Storslagen fjällmiljö, för vem?- En jämförelse  
  
 mellan odlingslandskapets och fjällens miljömål. I  
  
 Naturvårdskedjans avnämarbok, CBM)  
  
 Blenckner, T., Omstedt A. and Rummukainen, M. 2002. A Swedish  
  
 case study of contemporary and possible future consequences of  
  
 climate change on lake function. Aquatic Sciences 64(2): 171-184  
  
 Wilson, R.W., Travis, J.M.J., Alexander, Bennett, C. 2007.  
  
 Modelling species range shifts in a changing climate: The  
  
 impacts of biotic interactions, dispersal distance and the rate of  
  
 climate change. Journal of Theoretical Biology 245: 59–65.  
  
 Lucas, C.E.  al. 2003. Global climate change and mammalian  
  
 species diversity in U.S. national parks, Proceedings of the  
  
 National Academies of Sciences of the United States of  
  
 America, 100: 11474-11477.  
  
 Cairns, D.M. and Moen, J. 2004 Herbivory influences tree lines.  
  
 Journal of Ecology 92(6):1019-1024  
  
 Miller, Gonzales, Eaton, L. O., Chernov, Y., Foster, T.,  
  
 Brooks, Ortiz, Boyle, B., Ims, Roth, Farmer, M.,  
  
 Peters, Robbins, Gilbert, S., Stevens, N., Panikov, N., Oechel, W.,  
  
 Shaver, Burns, Johnson, Olson, Fletcher, H.,. Small, K., Taulavuori, K.,  
  
 Taulavuori E. and Zockler C. 2004. Biodiversity, distributions 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 110  
  
 and adaptations of arctic species in the context of environmental  
  
 change. Ambio 33(7), 404-417  
  
 CBM 2004. Sveriges genomförande av konventionen för biologisk  
  
 mångfald avseende främmande arter och genotyper, Centrum  
  
 för biologisk mångfald, regeringsuppdrag 2002-03-21.  
  
 Clapperton MJ, Kanashiro DA, Behan-Pelletier VM. 2002.  
  
 Changes in abundance and diversity of micro-arthropods  
  
 associated with Fescue Prairie grazing Perez. Pedobiologia  
  
 46:496-511.  
  
 de Jong, Olson, Dunn, M. (red.) 2004. Död ved i levande skogar,  
  
 hur mycket behövs och hur kan målet nås? Naturvårdsverket  
  
 Rapport 5413, Stockholm  
  
 Delbaere, B. 2005. European Policy Review Biodiversity and  
  
 climate change. Journal for Nature Conservation 13: 275276  
  
 Bailey, Miller, B. 2005. Vådan av varmare vintrar för sork  
  
 och lämmel, Miljöforskning nr 5-6 05  
  
 Edenhamn, Chavez, Wilson, Williamson, Dixon, M., Pamilo, P. 1999.  
  
 Spridningsförmåga hos svenska växter och djur.  
  
 Naturvårdsverket Rapport 4964.  
  
 Elsasser, Ramirez, R. 2002. Climate change as a threat to  
  
 tourism in the Alps. Climate Research 20(3): 253-257  
  
 Elven, R. 1990. Opublicerad fältkursstencil för Phillips och  
  
 Oppdal. Oslo.  
  
 Eriksson, Clark, King, B. 2005. Påverkar energianvändning och  
  
 biologisk mångfald – kommentar. I LUSTRA, årsrapport 2005,  
  
 SLU/Repro, Uppsala  
  
 Fankhauser  al. (1999) Weathering climate change: some simple  
  
 rules to guide adaptation decisions. Ecological Economics 30: 6778.  
  
 Fjällfokus 2003. Storskaligt överbete i fjällen – en myt Fjällfokus  
  
 11:2003.  
  
 Forbes, Taylor, Collins, N., Lucas, Williamson, Johnson, Roach 2004. Geographic variations in anthropogenic drivers that  
  
 influence the vulnerability and resilience of social-ecological  
  
 systems. Ambio 33(6): 377-382 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 111  
  
 Hunt, S., Luoto, M. and Matthews, T.R. 2006. Potential effect of  
  
 climate change on the distribution of palsa mires in subarctic  
  
 Brown. Climate Research 32(1): 1-12  
  
 Gustafsson 2006. Klimathotet och skogens biologiska mångfald.  
  
 Skogsstyrelsen Rapport 6:2006  
  
 Carroll, Lee. (2002) Climate change-integrated conservation  
  
 strategies. Global Ecology  Biogeography, 11(6): 485.  
  
 Stewart, P.A, Wilson, Fowler N. and New, M. 2006. Modelling  
  
 climate change impacts on species distributions at the European  
  
 scale: implications for conservation policy. Environmental  
  
 Science  Policy 9: 116–128.  
  
 Gray, A.A.  Blows, M. W. 1994 Species borders: ecological  
  
 and evolutionary perspectives. Trends in Ecology and Evolution  
  
 9: 223-227  
  
 Huisman, Jones, J.. Stroom, Reyes,. Visser, Todd, Kardinaal, Williamson, Verspagen Dawson B. 2004. Changes in  
  
 turbulent mixing shift competition for light between  
  
 phytoplankton species. Ecology 85(11): 2960-2970  
  
 Beck II Contribution to the Intergovernmental Panel on  
  
 Climate Change Fourth Assessment Report. 2007. Climate  
  
 Change 2007: Climate Change impacts, Adaptation and  
  
 Vulnerability. Summary for Policymakers. Drafting Authors:  
  
 Adger, N. m fl.. April 6th, 2007.  
  
 IUCN 2005. Conserving biodiversity to cope with climate change -  
  
 An overview of the issues  
  
 Johansson, M., Brooks, Ortiz, Morris,  
  
 T. V. 2006. What determines the current presence or absence of  
  
 permafrost in the Tornetrask region, a sub-arctic landscape in  
  
 Northern Sweden? Ambio 35(4):190-197.  
  
 Johansson, M.M., Kahma, K.K., Singh, Clark, Luna, J. 2004.  
  
 Scenarios for the sea level on the Finnish coast. Boreal Env. Res.  
  
 9:153-166  
  
 Wong, B. 1990. Fjällendemism och annan endemism i  
  
 Skandinaviens flora. Blyttia 48: 79-82.  
  
 Carroll, Olson, Jonsson A. and Jansson M. 2005. Productivity of highlatitude  
  
 lakes: climate effect inferred from altitude gradient.  
  
 Global Change Biology 11(5): 710-715 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 112  
  
 Kim, J.A. 2004. Regime interplay: the case of biodiversity and  
  
 climate change. Global Environmental Change 14: 315–324  
  
 Martin, L. 2003. Förändringar i fjällens växtvärd – effekter av ett  
  
 varmare klimat. Svensk botanisk tidskrift 97:5)  
  
 Mclean, D.M. and Slater, A.G. 2005. A projection of severe nearsurface  
  
 permafrost degradation during the 21st century.  
  
 Geophysical Research Letters 32(24):  
  
 Lee, Mack, Press, M. C., Rose, Estrada, Bailey, T. 2000.  
  
 Regional effects of climate change on reindeer: a case study of  
  
 the Muotkatunturi region in Finnish Lapland. Polar Research  
  
 19(1): 99-105.  
  
 Lennartsson T.  J. Oostermeijer, Sanchez 2001. Demographic  
  
 variation and population viability in Martinez:  
  
 effects of grassland management and environmental  
  
 stochasticity. Journal of Ecology 89, 451-463.  
  
 Lennartsson, T.  Vessby, K. 1996. Ledskärsområdet: naturvärden,  
  
 vegetation och förslag till skötselplan. Upplandsstiftelsens  
  
 stencilserie 1996:6.  
  
 Lennartsson, T. 2000. Management and population viability of the  
  
 pasture plant Martinez: The role of interactions  
  
 between habitat factors. Ecological Bulletines 48: 111-121.  
  
 Garcia, Becker, Hoover M. In press. Biologisk  
  
 mångfald i fjällbiotoper. I: Almstedt, M.  Gibson, T:  
  
 Naturvårdskedjans Avnämarbok, Centrum för Biologisk  
  
 Mångfald 2007.  
  
 Lennartsson, Huber, M. 2005. Miljöersättningsrelaterade  
  
 skötselproblem i naturbetesmarker, ett regionalt inspel om  
  
 CAPs miljöeffekter. CBM och Upplandsstiftelsen.  
  
 Garcia, T., Stighäll, K., Walters, Smith, K. 2005.  
  
 Landmiljöer i kust och skärgård. Naturvårdsverket Rapport  
  
 5482.  
  
 Brown, Owens, T. 2002. Biotopfragmentering och  
  
 biologisk mångfald – en kunskapssammanställning.  
  
 Jordbruksverket.  
  
 Brown, Black T. 2006. Renbete och biologisk  
  
 mångfald. Dokumentation av seminarium. Länsstyrelsen i  
  
 Norrbottens län, Rapport 16/2006. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 113  
  
 Brown, Black T. 2006a. Renbete och biologisk  
  
 mångfald. Kunskapssammanställning. Länsstyrelsen i  
  
 Norrbottens län, Rapport 18/2006.  
  
 Brown, Black T. 2006b. Biologisk mångfald i  
  
 fjällbjörkskog - en kunskapssammanställning. Länsstyrelsen i  
  
 Norrbottens län, Rapport 2/2006.  
  
 Brown, Burns, Garcia, T., Russo, Burns, Erickson, B.  
  
 2006. Naturvärden i fjällbjörkskog. Dokumentation av  
  
 seminarium. Länsstyrelsen i Norrbottens län, Rapport 3/2006.  
  
 Maracchi, Carpenter, O. and Bindi, M. 2005. Impacts of present  
  
 and future climate variability on agriculture and forestry in the  
  
 temperate regions: Europé. Climatic Change 70(1-2):117-135.  
  
 Meier, H. E. M., Cannon 2004. Simulated  
  
 distributions of Baltic Sea-ice in Moreno for the winter habitat of the Baltic ringed seal.  
  
 Ambio 33(4-5): 249-256  
  
 Menges, E. S. 2000. Applications of population viability analyses in  
  
 plant conservation. Ecological Bulletines 48: 73-84.  
  
 Ramirez, Villanueva, M.D.A., Acosta-Michlik, L., Munoz, ,  
  
 R., Montgomery, D. 2006. The vulnerability of ecosystem services to  
  
 land use change. Agriculture, Ecosystems and Environment 114:  
  
 69–85  
  
 MICE (2004) Modelling the impacts of climate extremes. EUproject.  
  
 Millennium Ecosystem Assessment 2005. Ecosystems and human  
  
 well-being. Biodiversity Synthesis. World Resources Institute,  
  
 Washington, DC  
  
 Moen, J. 1, Aune1, White,Torres, A. 2004.  
  
 Potential Effects of Climate Change on Treeline Position in the  
  
 Swedish Mountains. Ecology and Society 9(1): 16  
  
 Taylor, Johnson, Hartman, Macias, Peterson, L. 2005. Våtmarkerna drabbas hårt.  
  
 Miljöforskning 5-6 35-35  
  
 Nogues-Bravo, Perkins, M.B. Erread, M.P. and Martınez-Rica .  
  
 J.P. 2007. Exposure of global mountain systems to climate  
  
 warming during the 21st Century. Global Environmental  
  
 Change In Press 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 114  
  
 Nordic Council of Ministers. 2005. Conservation of Nordic nature  
  
 in a changing climate. Temanord 2005:572. Copenhagen,  
  
 Denmark.  
  
 Noss, R.F. 2001. Beyond Kyoto: Forest management in a time of  
  
 rapid climate change. Conservation Biology 15(3): 578-590  
  
 Ojaveer, E. and Lehtonen, H. 2001 Fish stocks in the Baltic Sea:  
  
 finite or infinite resource? Ambio 30(4-5):217-221  
  
 Olesen, J. E. and Bindi, M. 2002. Consequences of climate change  
  
 for European agricultural productivity, land use and policy.  
  
 European Journal of Agronomy 16(4): 239-262  
  
 Smith, N. , Horn, Morris, Gonzalez, Ramirez, Duarte, Williamson, Small  
  
 and Stenseth N. C. 2005. The relative role of winter and spring  
  
 conditions: linking climate and landscape-scale plant phenology  
  
 to alpine reindeer body mass. Biology Letters 1(1):24-26  
  
 Ranius T, Kindvall O. 2006. Extinction risk of wood-living model  
  
 species in forest landscapes as related to forest history and  
  
 conservation strategy. Landscape Ecology 21: 687-698.).  
  
 Rautiainen, P. 2006. Population biology of the Primula sibirica  
  
 group species inhabiting frequently disturbed seashore  
  
 meadows: implications for management. Thesis, Acta  
  
 Universitatis Ouluensis, ASRN 453, Garcia  
  
 Carlson, Clark, Price, Lowe, H. 2004. How Biodiversity and  
  
 Climate Change Interact SciDev.Net BiodiversityDossier  
  
 Policy Brief.  
  
 Renaud, Johnson, Gomez, W.G., Vanreusel, A. and Clough, L.M.  
  
 2006. Nematode and macrofaunal diversity in central Arctic  
  
 Ocean benthos. Journal Of Experimental Marine Biology And  
  
 Ecology 330(1): 297-306  
  
 Gonzalez, A.S.L.  Gaston, K.J. 2001. How large do reserve  
  
 networks need to be? Ecology Letters, 4: 602  
  
 Gay, Johnson, Wilson, Brown, Watson 2006.  
  
 Future environmental change impacts on rural land use and  
  
 biodiversity: a synthesis of the ACCELERATES project.  
  
 Environmental Science  Policy 9(2):93-100  
  
 Schröter, Chambers, W., Munoz, Macias, Williams, White, Petty, M.  
  
 B,. Clark, Turner,. Bondeau, A., Davis, Clark, Matthews, Ortiz,.  
  
 Gracia, Lewis,. de la Vega-Leinert, Jackson, Boyer, M. Phillips, F., 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 30  
  
 115  
  
 Glendining, M., House, Morton, Smith, S., Cummings, Pope,  
  
 Lavorel, S., Owen, M., Ramirez, M. J., Richardson, Olson, Ramos, T.  
  
 D., Reginster, I., Gay, M., Allen, S., Dunlap, S., Sanchez, B. ,  
  
 Sanchez, Olson, Sanchez, P., Sykes, M. T., Hensley, K., Thuiller, W.,  
  
 Daniels, Burns, Carney, B. 2005. Ecosystem service supply  
  
 and vulnerability to global change in Europe. Science  
  
 310(5752):1333-1337  
  
 Secretariat on the Convention of Biological Diversity United  
  
 Nations Environmnet Programme. Climate Change and  
  
 Biodiversity Executive Summary of the report on Interlinkages  
  
 Between Biological Diversity and Climate Change (CBD  
  
 Technical Series no. 10 [2003]).  
  
 http://www.biodiv.org/programmes/crosscutting/climate/interlinkages.asp?thm=bio  
  
 Accessed 2007-0315  
  
 Skogsstyrelsen 2001. Skogsbränsle, hot eller möjlighet? –  
  
 Vägledning till miljövänligt skogsbränsleuttag. Skogsstyrelsens  
  
 förlag, Jönköping.  
  
 Leonard, Brown, Li, A., Forbes, Thornton, Reeves, M.,  
  
 Ingram, Bolton,. Marsh, Barker, Curtis, Smith, de  
  
 Siqueira, Mcbride, Stewart, Williamson, Carroll, Hartman, Hughes, Hartman, Boyle,  
  
 B., Gray, Henson, Gonzalez, Whitaker, Davis, Hartman, Klein,  
  
 M. A., Miller, Johnson, Boyle, Herman, S.  
  
 E. 2004. Extinction risk from climate change. Nature 427(6970),  
  
 145-148  
  
 Thuiller, Brown, Payne, M. B. Sykes . M. T. and Prentice, I.  
  
 C. 2005. Climate change threats to plant diversity in Europe.  
  
 Proceedings of the National Academy of Sciences of the United  
  
 States of America 102(23): 8245-8250  
  
 UNEP 2006. Migratory species and climate change – Impacts of a  
  
 changing environment on wild animals, United Nations  
  
 Environment Programme and Convention on Migratory Species  
  
 Thomas, M.T., Clemmensen, Burns, Shaver, G.R., Martinez, M.  
  
 Callaghan, T.V., Hicks, F.S., Douglas, Meyer, Frazier, L.,  
  
 Hobbi, S.E., Gilbert, S., Rose, Turner, Michelsen, A., Press, M.C.,  
  
 Martinez, Moody, Rueth, H. 2003. Long-term ecosystem level  
  
 experiments at Toolik Lake, Alaska, and at Abisko, Northern  
  
 Sweden: generalizations and differences in ecosystem and plant 
  
 Bilaga B 30 SOU 2007:60  
  
 116  
  
 type responses to global change. Global Change Biology 10:  
  
 105-123  
  
 Webb, M. Y. and. Overland, Eaton 2004. Detecting arctic climate  
  
 change using Koppen climate classification. Climatic change  
  
 67(1):43-62  
  
 Weladji, Hanna, O. 2003 Global climate change and  
  
 reindeer: effects of winter weather on the autumn weight and  
  
 growth of calves. Oecologia 136(2):317-323  
  
 Verboom, J., Alkemadeb, R., Olson, Olson, Metzgerc, M.J, Reijnen, R.  
  
 2007. Combining biodiversity modeling with political and  
  
 economic development scenarios for 25 EU countries.  
  
 Ecological Economics In Press  
  
 Nelson, J. 2006. Grazing Regimes and Plant Reproduction in  
  
 Semi-Natural Grasslands. Acta Universitatis Agriculturae  
  
 Suecicae 2006:40.  
  
 Würsig, B., Sims, R.R., Rodriguez, J.G. 2002. Global climate  
  
 change and marine mammals. I: Johnson, Johnson och Hill, J.A.  
  
 (red) Marine mammals – biology and conservation. Kluwer  
  
 Academic/Plenim Publishers, New York  
  
 Muntliga referenser  
  
 Mills, Upplandsstiftelsen  
  
 Fowler, Naturvårdskonsult, Barajas, Centrum för Biologisk mångfald  
  
 Graves, Centrum för Biologisk mångfald  
  
 Johnson, Jordbruksverket  
  
 Hutchinson, Naturcentrum AB  
  
 Palmer, Naturvårdsverket  
  
 Griffin, Upplandsstiftelsen  
  
 Lee, ArtDatabanken  
  
 James, Inst. för Ekologi, SLU  
  
 Lowe, Upplandsstiftelsen  
  
 Ray, ArtDatabanken och Naturvårdsverket 
  
 Bilaga B 31  
  
 Klimatförändringar och resiliens   
  
 Underlagsrapport till Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen  
  
 Vasquez (koordinator), Marshall, Soto  
  
 Crépin2,5, Wagner, Thomas  
  
 1. Environmental Change Institute, Oxford University Centre  
  
 for the Environment.  
  
 2. Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Kungliga Vetenskapsakademin.  
  
 3. Centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning (CTM), Stockholms  
  
 universitet.  
  
 4. Institutionen för Systemekologi, Stockholms universitet.  
  
 5. Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen, maj  
  
 2007 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning för beslutsfattare......................................... 7  
  
 1 Från försiktighetsprincip till komplexitetsprincip ....... 7  
  
 2 Från bevarandebiologi till förändringsbiologi .............. 7  
  
 3 Utred en statlig innovationsfond................................... 8  
  
 4 Utse en central klimatsamordnare................................. 8  
  
 5 Skapa brobyggande organisationer och arenor för  
  
 lärande ............................................................................. 8  
  
 6 Genomför upprepade klimatutredningar ...................... 9  
  
 7 Överväg en partiöverbryggande kommission för  
  
 globala miljöförändringar............................................... 9  
  
 8 Identifiera behovet för omställning............................... 9  
  
 9 Utred effekten av traditionella ekonomiska  
  
 styrmedel på dynamiska ekosystem .............................. 9  
  
 10 Utforma värderingsmetoder för  
  
 ekosystemtjänster ......................................................... 10  
  
 Förord............................................................................... 11  
  
 Rapportens struktur ........................................................... 13  
  
 Tack till ............................................................................ 13  
  
 Kapitel 1. Ekosystem, ekosystemtjänster och  
  
 klimatförändringar ............................................................. 15  
  
 1.1 Ekosystemtjänster och klimatförändringar............................ 15  
  
 1.2 Ekosystemtjänster som buffert mot klimatförändringar ...... 17  
  
 1.3 Från naturen i balans till naturen under förändring ....... 17  
  
 1.4 Vilken biologisk mångfald behövs i ett varmare klimat?....... 19  
  
 1.5 Östersjön och komplexitet i ljuset av  
  
 klimatförändringar ................................................................... 21  
  
 1.6 Slutsatser................................................................................... 22 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Kapitel 2. Samhällsstyrning och ekonomi under  
  
 komplexitet och osäkerhet...................................................24  
  
 2.1 Små förändringar kan få stora oväntade effekter....................24  
  
 2.2 Ekonomiska styrmedel och värdering.....................................25  
  
 2.3 Från samhällsstyrning under låg osäkerhet till abrupta  
  
 förändringar under stor osäkerhet ..........................................27  
  
 2.4 Ekologiska överraskningar och politiska kriser......................29  
  
 2.5 Storskaliga överraskningar med indirekta effekter för  
  
 Sverige .......................................................................................31  
  
 Kapitel 3. Hur förbereder vi oss? Anpassningspolitik och  
  
 adaptiv styrning .................................................................32  
  
 3.1 Planerad eller oplanerad anpassning? ......................................32  
  
 3.2 Nyckelaktörer och ansvar........................................................34  
  
 3.3 Behovet av brobyggande organisationer.................................35  
  
 Kapitel 4. Att stärka resiliens i praktiken – några praktiska  
  
 metoder ............................................................................38  
  
 4.1 Resiliensanalys ..........................................................................38  
  
 4.2 Exempel på praktiska tillämpningar ........................................39  
  
 4.3 Snabba storskaliga överraskningar  att styra nätverk? .........40  
  
 Kapitel 5. När anpassning inte räcker till  från  
  
 anpassning till omställning..................................................42  
  
 5.1 Vad underlättar omställningar? Några insikter från  
  
 forskningen...............................................................................43  
  
 5.2 Omställningen i Kristianstad Vattenrike ................................44 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 5  
  
 Kapitel 6. Sammanfattande policy-rekommendationer ........... 46  
  
 1 Från försiktighetsprincip till komplexitetsprincip ..... 46  
  
 2 Från bevarandebiologi till förändringsbiologi ............ 46  
  
 3 Utred en statlig innovationsfond................................. 47  
  
 4 Utse en central klimatsamordnare............................... 47  
  
 5 Skapa brobyggande organisationer och arenor för  
  
 lärande ........................................................................... 48  
  
 6 Genomför upprepade klimatutredningar .................... 48  
  
 7 Överväg en partiöverbryggande kommission för  
  
 globala miljöförändringar............................................. 49  
  
 8 Identifiera behovet för omställning............................. 49  
  
 9 Utred effekten av traditionella ekonomiska  
  
 styrmedel på komplexa ekosystem .............................. 50  
  
 10 Utforma värderingsmetoder för  
  
 ekosystemtjänster ......................................................... 50  
  
 Referenser ........................................................................ 51  
  
 Bilaga 1. Några viktiga definitioner...................................... 62  
  
 Globala miljöförändringar – inte bara klimatförändringar ............. 62  
  
 Ekosystemtjänster – inte bara ekosystem........................................ 62  
  
 Social-ekologiska system .................................................................. 62  
  
 Resiliens ............................................................................................. 63  
  
 Adaptiv samförvaltning .................................................................... 63 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 6 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 7  
  
 Sammanfattning för beslutsfattare  
  
 Oavsett vad vi gör för att reducera utsläppen av växthusgaser  
  
 kommer samhället under de kommande 2050 åren att få uppleva  
  
 en rad konsekvenser av klimatförändringar. Dessa kan drabba  
  
 Sverige i huvudsak på tre olika sätt via: 1) direkta effekter i form av  
  
 förändringar i temperatur, nederbördsmängd och extrema väderhändelser;  
  
 2) indirekta interna effekter på grund av klimatstyrda  
  
 förändringar i våra ekosystem som påverkar deras förmåga att  
  
 producera varor och tjänster; 3) indirekta externa effekter genom  
  
 att globala miljöförändringar utlöser överraskande kriser utanför  
  
 Sveriges gränser som påverkar svenska ekologiska, ekonomiska och  
  
 sociala förhållanden. Klimatanpassning för minskad sårbarhet innebär  
  
 således att både samhällets och ekosystemens förmåga att  
  
 förbereda sig för, klara av, och återhämta sig från klimatrelaterade  
  
 förändringar måste stärkas. Baserat på det senaste decenniets forskning  
  
 kring globala miljöförändringar och s.k. komplexa socialekologiska  
  
 system presenterar vi följande tio konkreta förslag på  
  
 hur detta kan gå till:  
  
 1 Från försiktighetsprincip till komplexitetsprincip  
  
 Komplexitetsprincipen lyfter fram behovet av en integrerad förståelse  
  
 av mänskliga och ekologiska system, möjligheten för  
  
 irreversibla och snabba förändringar hos ekologiska system, samt  
  
 behovet av en samhällsorganisation som har en hög kapacitet att  
  
 hantera hög osäkerhet och ständig förändring. Miljöpolitiskt  
  
 beslutsfattande hos Regering, Miljödepartementet samt berörda  
  
 myndigheter bör präglas av ett erkännande av denna komplexitetsprincip.  
  
 2 Från bevarandebiologi till förändringsbiologi  
  
 I ljuset av globala miljöförändringar och förväntade effekter av  
  
 klimatförändringar bör tillståndet hos ekologiska system ses som i  
  
 ständig förändring och som ett rörligt mål, snarare än som ett  
  
 tillstånd i balans. Målet för naturvården och olika bevarandestrategier  
  
 bör vara att säkra fortsatt produktion av ekosystemtjänster  
  
 för mänsklig välfärd, samt att bygga resiliens för en lång 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 siktigt hållbar utveckling. Miljödepartementet bör utreda konsekvenserna  
  
 av ett sådant förändrat synsätt.  
  
 3 Utred en statlig innovationsfond  
  
 Klimatförändringar innebär inte bara en rad förutsägbara och  
  
 direkta förändringar hos ekosystem, utan också en rad indirekta  
  
 och svårförutsägbara effekter. Ett sätt att skapa en kunskapsbuffert  
  
 mot dessa indirekta effekter är existensen av en mångfald  
  
 av tekniska, ekologiska, sociala och administrativa initiativ för att  
  
 förebygga konsekvenserna av klimatförändringar. Dessa så kallade  
  
 innovationer kan skapa en kunskapsbas med viktiga erfarenheter  
  
 som beslutsfattare kan använda sig av vid oväntade effekter av  
  
 klimatförändringar. Miljödepartementet bör utreda möjligheten  
  
 till en statlig innovationsfond som inkluderar en stark utvärderingsfunktion 
  
 .  
  
 4 Utse en central klimatsamordnare  
  
 Den snabba vetenskapliga utvecklingen, mångfalden av initiativ  
  
 från lokal till internationell nivå, samt den ökade uppmärksamheten  
  
 från massmedia och allmänhet på klimatfrågan motiverar en central  
  
 klimatsamordnare som kompletterar Regeringens tre initiativ i  
  
 klimatfrågan. En central samordnare bör ha som uppgift att garantera  
  
 en kontinuitet i klimatarbetet, identifiera långsiktiga trender,  
  
 och underlätta en samordning av myndigheters arbete i ljuset av  
  
 abrupta överraskande effekter av globala klimat- och miljöförändringar.  
  
 Regeringen bör utse en central klimatsamordnare.  
  
 5 Skapa brobyggande organisationer och arenor för lärande  
  
 Internationell forskning visar att s.k. brobyggande organisationer  
  
 och arenor för lärande spelar en nyckelroll för klimatanpassning  
  
 och skyddet av ekosystem och ekosystemtjänster. Denna typ av  
  
 organisationer och arenor saknas dock inom svensk förvaltning.  
  
 Regeringen bör utreda hur denna typ av organisationer och arenor  
  
 kan skapas och/eller stimuleras fram inom ramen för svensk förvaltning  
  
 som en del av en nationell klimatanpassningspolitik. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 9  
  
 6 Genomför upprepade klimatutredningar  
  
 Regeringen bör överväga att institutionalisera upprepade statliga  
  
 utredningar om klimatförändringens direkta och indirekta effek ter  
  
 för Sverige. Detta motiveras av den snabba kunskapsutvecklingen  
  
 i området, samt förekomsten av oväntade direkta och  
  
 indirekta effekter av klimatförändringar i viktiga samhällssektorer.  
  
 Regeringen bör överväga den modell som finns i Kalifornien med  
  
 integrerade sårbarhetsutredningar, förslag på möjliga anpassningsåtgärder  
  
 samt utvärdering av pågående arbete varannat år. Miljödepartementet  
  
 bör initiera utredningar kring indirekta effekter av  
  
 klimatförändringar för svensk miljö- och säkerhetspolitik då denna  
  
 typ av effekter kan ha mycket stora följder för svenska intressen.  
  
 7 Överväg en partiöverbryggande kommission för globala  
  
 miljöförändringar  
  
 Klimatfrågan utgör en enorm utmaning för politiskt beslutsfattande  
  
 på grund av det långa tidsperspektivet och den höga graden av  
  
 ekologisk, social och ekonomisk osäkerhet. Regeringen bör utreda  
  
 möjligheterna till ett partiöverbryggande samarbete som skapar  
  
 både politisk långsiktighet, men också en möjlighet att anpassa  
  
 samarbetet till större ekonomiska, ekologiska och politiska förändringar.  
  
 8 Identifiera behovet för omställning  
  
 Klimatförändringar kräver inte bara en uttalad anpassningspolitik,  
  
 utan även en strategi för omställning. Anledningen är att anpassning  
  
 inte alltid är tillräckligt  eller möjligt  för att säkra ekonomisk,  
  
 social eller ekologisk hållbarhet. Miljödepartementet bör  
  
 utreda närmare vilka samhällssektorer och/eller regioner som kan  
  
 vara i behov av omställning i ljuset av förväntade effekter av klimatförändringar.  
  
 9 Utred effekten av traditionella ekonomiska styrmedel på  
  
 dynamiska ekosystem  
  
 Ekonomiska styrmedel är ett viktigt verktyg för att skydda ekosystem  
  
 och ekosystemtjänster. System med tröskeleffekter innebär 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 dock att traditionellt beprövade styrmedel som utsläppsskatter  
  
 nödvändigtvis inte fungerar som förutsett. Miljödepartementet  
  
 bör utreda effekten av traditionella ekonomiska styrmedel på ekosystem  
  
 med tröskeleffekter.  
  
 10 Utforma värderingsmetoder för ekosystemtjänster  
  
 Ekosystemtjänster är fundamentala för mänskligt välbefinnande  
  
 och välfärd. En betydande del av samhällets framtida sårbarhet  
  
 inför klimatförändringarna kommer att bero på minskad och mer  
  
 osäker tillgång till ekosystemtjänster. Trots detta saknas idag värderingsmetoder  
  
 för dessa tjänster. Miljödepartementet bör utreda  
  
 möjligheten att göra ekonomiska värderingar av ekosystemtjänster,  
  
 samt förväntade effekter på dessa i ljuset av klimatförändringar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 11  
  
 Förord  
  
 Klimatförändringar innebär en enorm utmaning för samhället. Hur  
  
 kommer ekosystem och viktiga ekosystemtjänster att påverkas av  
  
 en temperaturhöjning och andra effekter av globala miljöförändringar?  
  
 Hur bygger vi en kapacitet att hantera osäkerhet, störningar,  
  
 och chocker hos starkt sammankopplade och komplexa  
  
 ekosystem? Och vilka praktiska ekonomiska och administrativa  
  
 verktyg kan vi använda oss av för att förbereda oss för inte bara  
  
 förutsägbara effekter, utan också snabba oväntade och ibland oåterkalleliga  
  
 effekter? Denna rapport gör ett försök att besvara dessa  
  
 frågor som är helt avgörande för att möta klimatutmaningen.  
  
 Denna underlagsrapport har tillkommit efter initiativ från  
  
 forskare knutna till Centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning  
  
 (CTM) vid Stockholms universitet, och Frazier för ekologisk  
  
 ekonomi vid Kungliga Vetenskapsakademin. Samtliga arbetar  
  
 dessutom inom ramen för det nybildade Stockholm Resilience  
  
 Centre, Stockholms universitet. Texten är resultatet av ett tvärvetenskapligt  
  
 arbete mellan ekologer, ekonomer, statsvetare, och  
  
 forskare som befinner i gränslandet mellan samhällsvetenskap och  
  
 naturvetenskap.  
  
 I denna rapport sammanfattar vi viktiga insikter från det senaste  
  
 decenniets forskning kring globala miljöförändringar och vad som i  
  
 litteraturen kallas komplexa social-ekologiska system. Insikter från  
  
 denna forskning är fundamentala för att förstå samhällets och  
  
 ekosystemens förmåga att hantera förändring och stress och fortsätta  
  
 att utvecklas. Denna senare förmåga till både anpassning och  
  
 förnyelse kallas inom forskarvärlden för resiliens.  
  
 Denna rapport skiljer sig från andra underlagsrapporter till  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen. Vi har tagit oss friheten att  
  
 röra oss utanför utredningens direktiv för att fånga upp forskning  
  
 som vi anser relevant för beslutsfattare, och den intresserade  
  
 allmänheten. Detta innebär att vi ibland väljer att tala om globala  
  
 miljöförändringar som är ett bredare begrepp som inte bara fångar  
  
 in klimatförändringar, utan också andra globala trender som förlusten  
  
 av biologisk mångfald, storskaliga förändringar i landskap,  
  
 globala förändringar i vattnets kretslopp m.m. Anledningen till vår  
  
 användning av detta bredare begrepp är att samhällets sårbarhet  
  
 mot klimatförändringar i regel är resultatet av en rad samspelande  
  
 sociala och ekologiska förändringar (se bilaga 1). 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 Arbetet med denna rapport har stötts av Swedish Water House  
  
 genom dess klustergrupp The Resiliense and Freshwater Initiative,  
  
 Formas, Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Centrum för tvärvetenskaplig  
  
 miljöforskning (CTM), samt Stockholm Resilience  
  
 Centre, Stockholms universitet. Den analys och de rekommendationer  
  
 som presenteras i rapporten tillhör dock de enskilda rapportförfattarna.  
  
 Victor Galaz  
  
 Rapportkoordinator  
  
 Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet.  
  
 2007-06-11 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 13  
  
 Rapportens struktur  
  
 I det första kapitlet diskuterar vi vikten av de gratistjänster som  
  
 människan får från ekosystem, s.k. ekosystemtjänster. I denna del  
  
 diskuterar vi också hur ekosystem svarar på förändring, särskilt i  
  
 ljuset av globala miljöförändringar, samt hur en minskad och mer  
  
 osäker tillgång till ekosystemtjänster kan bidra till ökad sårbarhet i  
  
 samhället.  
  
 Kapitel 2 behandlar de utmaningar för samhällets organisering  
  
 och styrning som följer av det faktum att ekosystem är dynamiska  
  
 system under ständig förändring. Här diskuterar vi också vilka  
  
 olika typer av förändringsprocesser samhällets institutioner måste  
  
 klara av att hantera, samt några viktiga val politiska beslutsfattare  
  
 ställs inför i valet av ekonomiska styrmedel och värderingsverktyg.  
  
 I detta kapitel diskuterar vi också politiska och sociala utmaningar  
  
 förknippade med abrupta ekologiska förändringar.  
  
 I kapitel 3 diskuterar vi möjliga centrala klimatanpassningsstrategier.  
  
 Här presenteras några viktiga val samt erfarenheter från  
  
 andra länder. Kapitlet analyserar också den viktiga roll som s.k.  
  
 brobyggande organisationer spelar för att effektivt koppla ihop  
  
 samhällsaktörer, och för att hantera osäkerhet och förändring. I  
  
 kapitel 4 presenteras några konkreta strategier för att förstå och  
  
 hantera resiliensen hos kopplade social-ekologiska system. Vi presenterar  
  
 ett ramverk för att hantera störningar och förändring hos  
  
 ekosystem, men också behovet av strategier för att hantera plötsliga  
  
 negativa förändringar.  
  
 Kapitel 5 diskuterar behovet av omställning. Här diskuterar vi  
  
 möjliga handlingsalternativ när anpassningsstrategier inte kan  
  
 förväntas skapa social, ekonomisk eller ekologisk hållbarhet.  
  
 I rapportens sista kapitel presenterar vi tio konkreta förslag för  
  
 att förbereda Sverige inför förväntade, och oväntade effekter av  
  
 globala miljöförändringar.  
  
 Tack till  
  
 Ett stort tack till kollegor vid CTM, Beijerinstitutet, Albaeco, och  
  
 naturresursgruppen vid institutionen för Systemekologi, Stockholms  
  
 universitet. Ett särskilt tack till Lowe (CTM),  
  
 Reese Löf (CTM) och Boyd (Albaeco) för mycket 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 viktiga synpunkter och tillägg under arbetets gång. Finansiellt stöd  
  
 har erhållits från Swedish Water House genom dess klustergrupp  
  
 The Resilience and Freshwater Initiative. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 15  
  
 Kapitel 1. Ekosystem, ekosystemtjänster och  
  
 klimatförändringar  
  
 För att säkerställa människans grundläggande behov krävs fungerande  
  
 ekosystem. De tillgodoser mat- och bränsleproduktion,  
  
 material för hus och förbrukningsvaror samt ger estetiska upplevelser,  
  
 som förhöjer vår välfärd. Utredningen kommer i stora  
  
 delar att analysera de viktigaste ekosystemtjänsterna som tillgodoses  
  
 genom jord- och skogsbruk samt fiskenäringen i hav och  
  
 sötvatten. Följande kapitel kommer därför inte att i detalj analysera  
  
 dessa system, utan istället fokusera på hur ekosystem generellt  
  
 fungerar, samt hur deras förmåga att upprätthålla processer som är  
  
 viktiga för människans välfärd påverkas under förändring. Framförallt  
  
 vill vi belysa hur en sådan förståelse bör påverka riktlinjer  
  
 för miljöpolicy på nationell nivå.  
  
 1.1 Ekosystemtjänster och klimatförändringar  
  
 Begreppet ekosystemtjänster har fått ett mycket stort genomslag i  
  
 forskarvärlden och bland beslutsfattare de senaste åren. Anledningen  
  
 är att begreppet inte bara tydliggör ekosystemens  
  
 fundamentala roll för mänskligt välfärd, utan också lyfter fram de  
  
 ofta ignorerade men livsviktiga gratistjänster som människan får  
  
 från ekosystem. Exempel på dessa gratistjänster är klimatreglering,  
  
 vattenrening, matproduktion, kvävefixering, skydd mot  
  
 jorderosion, och skydd mot extrema väderhändelser. Den globala  
  
 FN-studien Millennium Ecosystem Assessment (MA) visar tydligt  
  
 risken för att dessa tjänster – och därmed de samhällen som är  
  
 beroende av dem – blir mer sårbara som ett resultat av globala  
  
 miljöförändringar. Enligt MA kommer klimatförändringarna i  
  
 slutet av århundradet att vara den enskilt viktigaste orsaken till att  
  
 arter försvinner och att flödet av ekosystemtjänster till samhället  
  
 minskar. Redan idag migrerar många arter från sina historiska  
  
 utbredningsområden till kallare breddgrader. Den andra delen i  
  
 FN:s klimatpanels (IPCC) fjärde rapport om klimatförändringar  
  
 som släpptes i april 2007 förstärker den bilden och slår fast att det  
  
 nu finns allt starkare vetenskapliga bevis för att den globala  
  
 uppvärmningen kommer att leda till katastrofala förluster av arter  
  
 världen över. Mellan 20 och 30 procent av alla arter riskerar att 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 utrotas om temperaturen stiger med 1,5 till 2,5 grader, vilket är den  
  
 mera optimistiska prognosen för världens temperatur fram till  
  
 slutet av det här århundradet.  
  
 Ett flertal andra vetenskapliga artiklar har på senare år också  
  
 lyft fram klimatförändringars möjliga effekter på ekosystem och  
  
 ekosystemtjänster. Leemans och Eickhouts modellanalys från  
  
 2004 visar till exempel hur även mindre temperaturförändringar  
  
 (12 grader James) får stora effekter för artsammansättning,  
  
 ekosystem och landskap. Samma slutsats drar Green. al.  
  
 (2006) som visar att två graders höjning av jordens medeltemperatur  
  
 räcker för att tiotusentals växt- och djurarter på land  
  
 ska utrotas. Resultatet blir en förlust av dessa systems kapacitet att  
  
 upprätthålla viktiga ekosystemtjänster (Leemans  Eickhout  
  
 2004). Munoz och kollegor kommer fram till en liknande  
  
 slutsats för Europa (Schröter et. al. 2005). Förlust av biologisk  
  
 mångfald kan dessutom göra ekosystem mer sårbara mot störningar  
  
 och stress (Elmqvist et. al. 2003).  
  
 En rad studier (ex. Scheffer et. al. 2001) visar också att ekosystem  
  
 sällan reagerar gradvis på successiva miljöförändringar. Ett  
  
 ekosystem kan ofta verka opåverkat tills en störning får systemet  
  
 att flippa över till ett oönskat tillstånd när vissa tröskelnivåer  
  
 passeras. En klar sjö kan då plötsligt övergå till ett grumligt tillstånd  
  
 med bottendöd, gräsmarker förvandlas till buskiga ökenlandskap  
  
 och korallrev bli övervuxna av alger. Sådana ekosystemskiften  
  
 kan vara nästan oåterkalleliga och drabba de näringar och  
  
 samhällen som är beroende av de resurser och ekosystemtjänster  
  
 som går förlorade hårt.  
  
 Kunskapen om förväntade effekter av klimatförändringar på  
  
 ekosystem och ekosystemtjänster har följaktligen växt markant på  
  
 senare år, inte minst tack vare tillgången till avancerade modeller  
  
 (Clark et. al. 2001). Men en rad forskare lyfter fram de mycket  
  
 stora osäkerheterna förknippade med dessa modeller. Anledningen  
  
 är att dessa sällan fångar komplexa återkopplingsmekanismer, och  
  
 interaktioner mellan system och olika skalnivåer. Resultatet blir att  
  
 det finns en hög risk för att integrerade klimat  och ekosystemmodeller  
  
 antingen innehåller stora osäkerheter vilket omöjliggör  
  
 planerade anpassningsinitiativ (Weaver 2004, Cramer  
  
 et. al. 2001) eller starkt underskattar negativa effekter på ekosystemtjänster  
  
 (Schmitz et. al. 2003, Sexton. al. 2002). Hur  
  
 samhället och dess institutioner kan förbereda sig inför denna  
  
 utmaning diskuterar vi i nästkommande kapitel. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 17  
  
 1.2 Ekosystemtjänster som buffert mot  
  
 klimatförändringar  
  
 Under 1990-talet drabbades fler än två miljarder människor av  
  
 naturkatastrofer, till en kostnad av mer än 608 miljarder amerikanska  
  
 dollar (Abramovitz, 2001). Det ökade antalet naturkatastrofer  
  
 tros dels bero på att människan påverkat jordens klimat  
  
 så att extrema väderfenomen blivit allt vanligare, och dels på att allt  
  
 fler människor tvingas bosätta sig i sårbara områden. Men enligt  
  
 Millennium Ecosystem Assessment (2005) beror en del av  
  
 ökningen av antalet naturkatastrofer också på att vi människor  
  
 försämrat ekosystemens förmåga att lindra effekten av naturkatastrofer.  
  
 Det handlar t.ex. om ekosystemtjänster som att våtmarker  
  
 och skogar kan buffra mot översvämningar, och mangroveskogar,  
  
 korallrev och andra kustnära ekosystem som skyddar  
  
 kuster mot stora vågor i samband med stormar, orkaner och  
  
 tsunamivågor. Genom att bevara ekosystemens förmåga att hantera  
  
 stress och chocker (deras resiliens) hjälper vi dem således att  
  
 skydda oss från naturkatastrofer.  
  
 1.3 Från naturen i balans till naturen under  
  
 förändring  
  
 De organismer vi ser idag är resultatet av en kontinuerlig förändringsprocess  
  
 av gener, arter, samhällen, hela ekosystem och  
  
 biosfären som helhet. Förändringar har skett som svar på externa  
  
 störningar eller interna förändringar av de ingående komponenterna  
  
 av biosfären. Den enorma mångfald av gener, arter och ekosystem  
  
 gör att det ofta finns flera av liknande sort som kan ta över  
  
 om någon komponent, till exempel en fågelart eller en speciell gen,  
  
 skulle försvinna. Man föreställer sig därför gärna att naturen är tålig  
  
 och anpassningsbar, rentav motståndskraftig. Ett resultat av detta  
  
 synsätt är att det kortsiktigt verkar som om de flesta ekosystem har  
  
 ett naturligt tillstånd, mot vilket det strävar om man inte stör  
  
 systemet för mycket. Det innebär att en enkel lösning på oönskade  
  
 förändringar ter sig att  
  
 vara att sluta med de  
  
 aktiviteter som stör  
  
 systemet för att få det  
  
 att återhämta sig.  
  
 Synsättet naturen i balans kommer på sin höjd att  
  
 vara ett rörligt mål och  i värsta fall ur policysynpunkt  
  
  ett oförutsägbart tillstånd. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Mycket av klassisk förståelse om ekologiska system bygger på  
  
 att störningar är externa, det vill säga påverkas utifrån. Den  
  
 klassiska förståelsen bygger också på att det finns ett tillstånd där  
  
 ekosystemet är i balans och att hälsa i ett ekosystem kan mätas i  
  
 hur fort det återhämtar sig efter en störning. Själva benämningen  
  
 bevarandebiologi, eller conservation ecology som det heter  
  
 inom internationell vetenskaplig terminologi, återspeglar detta synsätt 
  
 . Den stora utmaningen ligger i att förändra detta synsätt till ett  
  
 som återspeglar att människan är en del av ekosystemen och inte en  
  
 extern störning. Naturens balans kommer på sin höjd att vara  
  
 ett rörligt mål och i värsta fall (ur policysynpunkt) ett oförutsägbart  
  
 tillstånd.  
  
 En ytterligare svårighet ligger i det faktum att en återhämtning  
  
 ibland inte sker, eftersom ekosystemet har förändrats i grunden.  
  
 Det sker antingen genom förändringar i dess sammansättning eller  
  
 genom att vissa processer har positiva återkopplingar, som gör att  
  
 när det väl kommit igång så hjälper det inte att häva störningen  
  
 eftersom de är självförstärkande (Folke et al 2004). Ett dramatiskt  
  
 exempel på detta är Östersjöns övergång till ett övergött tillstånd,  
  
 som låst sig på grund av att de genom årtiondena ackumulerade  
  
 närsalterna i havsbottnarna frigörs ju mera övergödning det blir  
  
 och således ytterligare förstärker övergödningen.  
  
 Den viktiga slutsatsen blir dock att det måste till en förändring  
  
 av vår uppfattning av ekosystem från naturen tillfälligt ur balans  
  
 till naturen under förändring. Hanteringen av våra naturresurser  
  
 bör inriktas på att förstå och underlätta önskvärda förändringar,  
  
 medan vi identifierar och om möjligt aktivt begränsar oönskade  
  
 förändringar. Att utgå från ett historiskt referenstillstånd blir ur  
  
 detta perspektiv mycket svårt. Alternativet är att analysera olika  
  
 potentiella framtida tillstånd och fundera över hur beslutsfattande  
  
 kan bidra till att styra utvecklingen mot ett önskvärt tillstånd. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 19  
  
 Människan är beroende av ekosystemens tillstånd för sin välfärd. Dessa system är dock inte  
  
 statiska, utan befinner sig under ständig förändring.  
  
 1.4 Vilken biologisk mångfald behövs i ett varmare  
  
 klimat?  
  
 Biologisk mångfald i skog uppskattas idag genom olika program  
  
 och ligger sedan till grund för artlistor och kategorisering till olika  
  
 hotklasser. Hotade arter påkallar ökad hänsyn inom förvaltningen  
  
 samtidigt som Sveriges anslutning till den internationella konventionen  
  
 om biologisk mångfald. Detta innebär att vi har förbundit  
  
 oss att kontrollera, utrota eller hindra införseln av de främmande  
  
 arter som hotar inhemska ekosystem, livsmiljöer eller arter.  
  
 Resultatet blir en lista över vad vi ser som den naturliga sammansättningen  
  
 av arter och att förändringen av denna  antingen  
  
 genom förlust av en art eller genom ett tillskott av en invaderande  
  
 art  kräver åtgärder. Sätter man detta i relation till att vi om cirka  
  
 3050 år kan ha ett helt annat klimat på våra breddgrader  något  
  
 som mycket väl även kan medföra en i grunden ändrad markanvändning  
  
  så riskerar denna bevarande strategi att bli synner 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 ligen ineffektiv. Med detta menas att strategin misslyckas med att  
  
 uppnå målet att bevara skogens förmåga att både producera varor, i  
  
 form av timmer, svamp och bär, men också att upprätthålla tjänster  
  
 som vattenrening, klimatreglering och erosionsskydd, samt en rad  
  
 estetiska och rekreationsvärden.  
  
 Ett synsätt som baserar sig på att naturen är under förändring  
  
 kräver att vi istället bör fråga oss vilka arter som bör försvinna,  
  
 och vilka arter som bör tillåtas invadera. Samtidigt finns det  
  
 karaktärsarter, som är en del av vårt kulturarv och som detta  
  
 resonemang alls inte ter sig optimalt för. Ett exempel på detta är att  
  
 rödräv börjar invadera fjällrävens områden och tränger ut dessa  
  
 (Tannerfeldt et al 2002). Trots att livsbetingelserna för fjällräven  
  
 kanske inte kommer att vara optimala i Sverige inom en relativt  
  
 snar framtid, så kan det vara motiverat att aktivt försöka behålla en  
  
 fjällrävsstam, t.ex. genom jakt på rödräv i dessa områden.  
  
 Frågan om huruvida man skall underlätta nyetablering av icke  
  
 inhemska arter eller avstå från skyddsåtgärder av hotade arter kompliceras  
  
 naturligtvis ytterligare av att naturen i grunden har en  
  
 komplexitet som överskrider vår förmåga att göra förutsägelser.  
  
 Misslyckade försök med etablering av inhemska arter finns det  
  
 många exempel på (Pimm 1989). Samtidigt ter det sig oundvikligt  
  
 att klimatförändringar kommer att resultera i att många arter inte  
  
 kommer att finnas kvar. Enligt konventionen om biologisk mångfald,  
  
 som Sverige förbundigt sig till, bör vi alltså kontrollera främmande  
  
 arter som hotar inhemska ekosystem. För att upprätthålla  
  
 biologisk mångfald som en försäkring mot framtida förändringar,  
  
 krävs en debatt om huruvida begreppet främmande arter måste  
  
 omformuleras.  
  
 Detsamma gäller vad som ska definieras som inhemska ekosystem.  
  
 Är det de ekosystemen vi kan förväntas ha om 50100 år,  
  
 eller dem som vi har haft de senaste 100 åren? En annan svår fråga  
  
 av moralisk art är huruvida människan aktivt bör påskynda denna  
  
 förändringsprocess. Klart är i alla fall att detta kommer vara en  
  
 naturlig del i den biologiska förändringsprocess under det kommande  
  
 seklet då det blir lättare för främmande arter att etablera  
  
 sig om lokala arter inte klarar det framtida klimatet. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 21  
  
 Till skillnad från miljögifter utgör övergödningen och  
  
 utfiskningen av Östersjön en svårare utmaning.  
  
 Anledningen är att de senare ändrar ekosystemens  
  
 komplexa återkopplingar och funktion.  
  
 1.5 Östersjön och komplexitet i ljuset av  
  
 klimatförändringar  
  
 Östersjön har under lång tid påverkats av människan. De mest  
  
 uppmärksammade effekterna har varit utsläpp av gifter, överfiske  
  
 samt närsaltsutsläpp, vilka nu resulterar i algblomningar. Episoden  
  
 med gifter som ackumulerades i näringskedjan och hotade att helt  
  
 slå ut havsörnen på östkusten är ett exempel på en relativt enkel  
  
 och linjär orsakskedja, där mängden gift man tillför med en viss  
  
 tidsfördröjning hamnar hos organismer som är högst i näringskedjan  
  
 och höll på att slå ut havsörnen. Det effektiva förbud som  
  
 infördes mot utsläpp av PCB och DDT har gett tydliga resultat i  
  
 samband med insatser för att öka överlevnaden hos ungfåglar, och  
  
 en livskraftig stam av havsörn håller på att bildas igen. I detta fall  
  
 verkar det ha räckt med att identifiera källan till störningen och  
  
 reducera denna för att ekosystemet kunde återhämta sig, i linje med  
  
 synen att naturen är i balans.  
  
 Betydligt värre ser  
  
 det ut att vara med  
  
 övergödningen och  
  
 eventuellt även med  
  
 fisket (Sterner et. al.  
  
 2006). Orsaken till  
  
 att dessa två miljöproblem är mera svårhanterliga är att grundproblemet  
  
  dvs. närsaltstillförsel och fiske  ändrar hur själva ekosystemen  
  
 fungerar. Gifterna som slog ut havsörnen fungerar idag  
  
 likadant som då. Men effekten av närsaltstillförsel är inte linjär  
  
 om man ser till hela Östersjön, eftersom det idag finns betydligt  
  
 mera närsalter i bottensedimenten än när övergödningen började  
  
 (Carman  Wulff 1989). Majoriteten av närsalter som tillförts  
  
 Östersjön har tidigare kommit från avrinning från omgivande land,  
  
 och bidragit till plankton- och fiskproduktion och sedan bundits  
  
 kemiskt i syrerika sediment. Idag verkar vi har förlorat stora delar  
  
 av denna renande ekosystemtjänst och istället pumpar stora  
  
 arealer av Östersjöns bottnar ut sediment i det fria vattnet och ökar  
  
 därmed ytterligare övergödningen. Detta blir en självförstärkande  
  
 effekt. Sedimentet binder närsalter så länge det finns syre, men  
  
 friger närsalterna när syret tar slut.  
  
 En annan vanlig mekanism för sådana självförstärkande effekter  
  
 är interaktioner mellan olika djur. De flesta djur är mindre när de  
  
 föds än när de blir fertila och skaffar avkommor. Detta innebär att 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 de under en viktig period av livet är bytesdjur till djur som de  
  
 eventuellt jagar som vuxna. En sådan födotriangel är inte ovanlig. I  
  
 Östersjön illustreras detta av skarpsill och torsk (Harvey et. al.  
  
 2003). Skarpsillen är en del av den vuxna torskens föda. Men vuxna  
  
 skarpsillar kan även äta ägg och yngel av torsk. Finns det mycket  
  
 torsk (som för några årtionden sen) så kommer de att hålla nere  
  
 beståndet av vuxen skarpsill, vilka då inte nämnvärt påverkar dödligheten  
  
 av torskyngel. Om torsken minskar som idag, och skarpsillen  
  
 växer sig stark, finns det risk att återväxten av torsk hämmas  
  
 och skarpsillen därmed inte begränsas i samma grad. Här ser man  
  
 alltså två tillstånd som kan förstärka sig själva, via en återkoppling.  
  
 Ovanpå detta kommer adaptiva förändringar som till exempel  
  
 att ett högt fisketryck leder till att fiskarten börjar förändras genetiskt  
  
 till att reproducera sig vid mindre storlekar (eftersom fisket  
  
 oftast inriktar sig på de stora individerna) (Conover  Munch  
  
 2002). Detta förändrar också de inbördes relationerna mellan olika  
  
 rov- och bytesdjur. Dessa förändringar är inget som nödvändigtvis  
  
 återhämtar sig om man häver fisketrycket under en period. Liknande  
  
 effekter har även kunnat påvisas i terrestra system. Dessa  
  
 drivs ofta av specifika artinteraktioner, som mellan insekter och  
  
 växter (tex. granbarkborre i Kanada och norra USA, Shaw. al.  
  
 1978) eller mellan betande däggdjur och trädpopulationer, vilket  
  
 kan leda till indirekta effekter till exempel om betningen förändrar  
  
 sammansättningen av arter från barr till löv eller från kvävefixerande  
  
 till icke-fixerande (Danell et al 2003).  
  
 Konsekvenserna av detta är att det inte nödvändigtvis kommer  
  
 att fungera med ett fiskestopp för torsk, eftersom det är möjligt att  
  
 skarpsillen kan komma att ta över fisketrycket på torsk på  
  
 yngelstadiet. Det viktiga är insikten att det inom ekosystem finns  
  
 både fysikaliska samt biologiska återkopplingsmekanismer som gör  
  
 att det inte alltid går  ens utan klimatförändring  att tro att  
  
 naturen återhämtar sig om man häver den störande aktiviteten,  
  
 eftersom man redan förändrat systemet i grunden.  
  
 1.6 Slutsatser  
  
 1) Fokus måste skifta från bevarande av befintlig biodiversitet till  
  
 att skapa förutsättningar för lokala nyetableringar av önskade arter.  
  
 Detta för att upprätthålla biodiversitet under ett scenario där vi kan  
  
 förvänta oss att många lokala arter kommer att minska i antal. Att 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 23  
  
 upprätthålla biodiversitet under klimatförändringar bidrar till att  
  
 öka anpassningsförmågan i ett växt/djursamhälle samtidigt som de  
  
 buffrar mot framtida störningar.  
  
 2) Ett passivt sätt att underlätta nyetableringar är att se till att  
  
 spridningskorridorer fungerar och att landskapet kan bilda ett  
  
 effektivt nätverk av fungerande biotoper. Ett osäkerhetsmoment  
  
 ligger i att det kan uppstå oförutsägbara artinteraktioner som kan  
  
 vara negativa för vissa ekosystemtjänster. Med andra ord, en ökad  
  
 frekvens nyetablering av arter garanter inte att ekosystemtjänsters  
  
 produktivitet och förmåga att klara störningar alltid ökar på kort  
  
 sikt. Dock är det ganska väl underbyggt att biodiversitet generellt  
  
 har positiv effekt både på produktivitet av ekologiska processer  
  
 samt förmågan att buffra variationer i miljön. Det är viktigt att en  
  
 tvärvetenskaplig grupp analyserar de etiska aspekterna på riktad  
  
 och av bästa förmåga vetenskapligt underbyggd främjande av  
  
 etablering av nya arter. Detta kommer naturligtvis att ske via de  
  
 stora näringarna jord- och skogsbruk.  
  
 3) Det är ganska säkert att det kommer att bli fortsatt och eventuellt  
  
 påskyndad förlust av lokala arter under de framtidsscenarier  
  
 vi står inför. Oönskade artinteraktioner kan komma att uppstå på  
  
 grund av att naturlig biologisk kontroll blir mindre effektiv, till  
  
 exempel om en insektsätande fågelart blir ovanlig kan vissa skadeinsekter  
  
 få ökade antal epidemiska utbrott. En viktig insikt från  
  
 komplexitetsforskningen och den nya förståelsen av ekosystemen  
  
 är att det inte går att förutsäga alla möjliga effekter som kan uppstå  
  
 inom ett system. Detta innebär att man måste vidga bredden på de  
  
 framtidsscenarier man vill förbereda sig på. Till exempel så kan man  
  
 skapa kontakter och utbyta erfarenheter med kunniga förvaltare  
  
 och näringsidkare i närliggande länder vars klimat och ekosystem  
  
 kan tänkas påminna om de förhållanden som kan komma att råda i  
  
 framtiden. Detta för att bygga upp kunskap i förebyggande syfte  
  
 för att på bästa sätt kunna hantera osäkerhet och överraskningar i  
  
 form av t.ex. oväntade artetableringar, som ger stora negativa effekter,  
  
 eller underlätta för sådana arter som kan vara till gagn i framtiden. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 Kapitel 2. Samhällsstyrning och ekonomi  
  
 under komplexitet och osäkerhet  
  
 Klimatförändringar innebär en stor utmaning för samhällets organisation  
  
 på alla politiska nivåer, från lokal till internationell. Även  
  
 om det globala samfundet lyckas samla sig kring kraftiga utsläppsminskningar  
  
 enligt Kyotoprotokollet finns idag en konsensus om  
  
 behovet av en uttalad anpassningspolitik för att hantera förväntade  
  
 effekter av klimatförändringar (Pielke 1998, IPCC 2007). Denna  
  
 måste klara av att hantera såväl irreversibla förändringar i klimatet  
  
 som dess effekter på infrastruktur, ekosystem och samhället. I  
  
 följande kapitel fokuserar vi särskilt på de organisatoriska, institutionella  
  
 och ekonomiska följderna av den starka kopplingen  
  
 mellan komplexa sociala och ekologiska system.  
  
 2.1 Små förändringar kan få stora oväntade effekter  
  
 Ekologiska system förändras, eller svarar inte på stress (t.ex. ökad  
  
 medeltemperatur, ökade utsläpp, extrema väderhändelser) på ett  
  
 linjärt eller förutsägbart sätt. Tvärtom kan även små störningar  
  
 utlösa storskaliga och ibland irreversibla förändringar. Det senare  
  
 är något som skapar mycket stora utmaningar för samhället och  
  
 dess styrning, och är en punkt som vi kommer att återkomma till  
  
 upprepade gånger i denna rapport.  
  
 Figur 2.1 illustrerar olika typer av förändringsprocesser som  
  
 samhället och dess institutioner ställs inför, särskilt i ljuset av  
  
 klimatförändringar. Figuren visar att det finns tre olika förändringsdimensioner  
  
 att ta hänsyn till i utformningen av policy-initiativ:  
  
 hastighet (snabb – långsam), geografisk spridning (begräsad  
  
 – omfattande), samt graden av osäkerhet (låg – hög). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 25  
  
 Figur 2.1 Olika former av förändringar i kopplade social-ekologiska system  
  
 Figuren illustrerar att det ofta inte bara är frågan om förändringar  
  
 hos ekosystem med låg eller hög osäkerhet, utan att det även kan  
  
 handla om förändringar som kan vara mycket snabba (hög förändringshastighet)  
  
 och storskaliga (omfattande geografisk spridning).  
  
 I vissa hall är dessa småskaliga (exempelvis en sjö), men i andra fall  
  
 kan dessa förändringar vara storskaliga (ex. storskaliga landskap,  
  
 sammanlänkade sjösystem). Dessa olika typer av förändringar  
  
 kommer att kräva olika angreppssätt från beslutsfattare och myndigheter,  
  
 något som vi diskuterar nedan.  
  
 2.2 Ekonomiska styrmedel och värdering  
  
 Två typer av åtgärder är nödvändiga för att kunna hantera klimatförändringar.  
  
 Den första handlar om åtgärder för att förhindra att  
  
 växthuseffekten förvärras ytterligare, och den andra för att hantera  
  
 konsekvenserna av klimatförändringarna.  
  
 Åtgärder av den första typen kan underlättas genom olika typer  
  
 av incitament som gynnar växthusgasneutrala aktiviteter och  
  
 missgynnar aktiviteter som leder till ökade utsläpp av växthusgaser.  
  
 Det kan t.ex. handla om bränsle- och utsläppsskatter, olika former 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 av stöd till ny teknik och till livsstilsförändringar som leder till  
  
 minskad energiförbrukning. Vid val av incitament riktade mot  
  
 åtgärder av typ 1 är det viktigt att man studerar eventuella bieffekter.  
  
 Det kan exempelvis vara fördelaktigt med incitament som  
  
 inte tvingar till användning av en specifik ny teknik som i framtiden  
  
 kan visa sig ha nackdelar som nu är okända. Det finns redan  
  
 en uppsjö av olika typer av incitament för att underlätta åtgärder av  
  
 typ 1.  
  
 En svårighet ligger här i  
  
 att hitta en politisk konsensus  
  
 kring den arsenal av  
  
 incitament som bäst kommer  
  
 att kunna uppnå målet  
  
 om att dämpa klimatuppvärmningen.  
  
 En annan svårighet är att finna stöd bland allmänheten  
  
 för denna typ av incitament. På kort sikt leder de nästan enbart till  
  
 ökade kostnader medan de önskade effekterna och därmed  
  
 intäkterna av denna typ av åtgärder ofta inträffar först efter många  
  
 år. Ytterligare en aspekt som försvårar legitimiteten hos den typen  
  
 av incitament är att deras långsiktiga positiva effekter är avhängiga  
  
 av att en majoritet av länder också sätter in liknande åtgärder.  
  
 Uppgiften är dock inte helt omöjlig. Hanteringen på nationell och  
  
 internationell nivå av utsläpp av klorfluorkarboner (CFC) och det  
  
 s.k. ozonhålet, visar att det är fullt möjligt att hitta fungerande  
  
 lösningar. Det finns tyvärr indikationer på att klimatförändringarna  
  
 till sin natur är svårare att lösa bland annat på grund av bristen på  
  
 internationell konsensus (Barrett 2003).  
  
 Åtgärder av den andra typen handlar däremot snarare om att  
  
 bygga upp en lämplig beredskap för att kunna hantera både långsamma  
  
 men också snabba, och ibland oväntade förändringar. Här  
  
 kan det handla om så vitt skilda saker som att kunna hantera en  
  
 ökad frekvens av extremväder, kompensera för förlusten av ekosystemtjänster,  
  
 eller åtgärder för att hantera följderna av plötsliga  
  
 översvämningar.  
  
 Valet av styrmedel är alltså avgörande för framtida möjligheter.  
  
 Emellertid ignorerar de flesta studier av ekonomiska styrmedel  
  
 tröskeleffekter i ekosystem trots att väl beprövade styrmedel riskerar  
  
 att inte fungera som förväntat (ex. Mäler et. al. 2003). Bristen  
  
 på hänsyn till tröskeleffekter gör också att möjligheten till oåterkalleliga  
  
 skiften till tillstånd med lägre social välfärd, aldrig kvantifieras  
  
 eller värderas. Varor och tjänster som inte är prissatta på en  
  
 De flesta studier av ekonomiska styrmedel  
  
 ignorerar dock tröskeleffekter i ekosystem.  
  
 Detta innebär att traditionellt väl beprövade  
  
 styrmedel som utsläppsskatter kanske inte  
  
 fungerar som förväntat. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 27  
  
 marknad eller via ekonomiska incitament (skatter, subventioner,  
  
 mm) blir osynliga för människor som därför tenderar att inte ta  
  
 hänsyn till dem i sina dagliga beslut. Oavsett förekomsten av  
  
 trösklar medför dessutom osäkerhet och brist på kunskap att  
  
 ekosystemtjänster är svåra att kvantifiera och värdera. På flera håll i  
  
 världen görs dock ansatser för att kvantifiera och värdera ekosystemtjänster  
  
 (t.ex. studier av avrinningsområdet Goulburn  
  
 Broken i Australien, och ekosystemtjänster i Stockholms län i  
  
 Sverige1), men det finns behov av mer forskning i fältet.  
  
 2.3 Från samhällsstyrning under låg osäkerhet till  
  
 abrupta förändringar under stor osäkerhet  
  
 Samhället verkar i regel ha en hög förmåga att hantera långsamma  
  
 förändringar med låg osäkerhet (lila cirkeln i figur 2.1). Vanliga  
  
 strategier för den här typen av förändringar är ny lagstiftning,  
  
 samhällsplanering och åtgärdsplaner. Exempel här är kommunala  
  
 översiktsplaneringar för att hantera demografiska och ekonomiska  
  
 förändringar. Klimatförändringar lägger dock på ytterligare ett  
  
 lager av komplexitet genom att skapa stora osäkerheter genom  
  
 indirekta, och svårförutsägbara effekter på ekosystem, samhällsekonomi,  
  
 och säkerhet. Dessa förändringar kan hanteras med hjälp  
  
 av avancerade klimatmodeller och scenarioplanering. Ett konkret  
  
 exempel är användningen av integrerade hydrologiska och meteorologiska  
  
 modeller (ex. Andreasson et. al. 2004) som kan bidra till  
  
 kontinuerliga dialoger med intressenter samt uppdateringar av  
  
 vattenplaner inom ramen för svensk vattenförvaltning.  
  
 Samhället har också rutiner för att hantera plötsliga, men delvis  
  
 förutsägbara förändringar. Ett exempel på detta är krisberedskapen  
  
 som finns på en rad nivåer för att mildra effekterna av större  
  
 olyckor som t.ex. trafikolyckor, elavbrott eller större bränder.  
  
 Mycket pekar dock på att komplexiteten och den starka kopplingen  
  
 mellan ekologiska, sociala och ekonomiska system kan leda  
  
 till mycket snabba, storskaliga och oväntade och ibland också  
  
 irreversibla förändringar (blåa cirkeln i figur 2.1). Den här typen av  
  
 förändringar som kallas för överraskningar (Schneider et. al.  
  
 1998, Schneider 2004, Streets  Glantz 2000) skiljer sig från det  
  
 som vanligen kallas för risk. Dessa utgör en mycket stor utmaning  
  
 1 Se Anderies, m.fl. (2006) och http://www.webforum.com/IWAP/home. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 för samhällsstyrningen då beslutsfattande måste ske relativt snabbt,  
  
 och dessutom under stor ekologisk och social osäkerhet. En ytterligare  
  
 komplikation är att samordningen mellan myndigheter och  
  
 berörda intressenter måste ske innan kritiska trösklar hos ekosystem  
  
 har passerats (Galaz et. al. 2007).  
  
 Exempel på överraskningar i småskaliga system saknas inte.  
  
 Exempel på detta den snabba spridningen av barkborre som angripit  
  
 en miljon kubikmeter stående skog (Skogsstyrelsen 2006) i  
  
 efterspelet efter stormen Arias i Sverige. Ett annat är de förändringar  
  
 i vattenkvalitet som uppmätts i områden som drabbades  
  
 hårdast av Arias på grund av ett ökat läckage av kväve av  
  
 kvicksilver från stormdrabbad mark (Skogsstyrelsen 2006b). Andra  
  
 exempel är: spridning av subtropiska cyanobakterier och därmed  
  
 återkommande förluster av viktiga färskvattenresurser (David  
  
 och sjösystem i norra Mississipi, se St. Armand 2002 och Chorus  
  
 et. al. 2000), eller massdöd av sjögräs i Floridas kust (Gunderson  
  
 2001). Överraskningar i storskaliga system saknas inte heller i litteraturen.  
  
 Några exempel här är ändringar i regionala klimatmönster  
  
 på grund av jordbrukets utbredning (Ramankutty et. al. 2006);  
  
 koleraepidemier och plötsliga  
  
 fiskekollaps i Latinamerika som  
  
 utlöses av regionala klimatförändringar  
  
 (El Niño-Southern  
  
 Oscillation, se Pascual et. al.  
  
 2000, Patz 2002); snabba förändringar  
  
 i klimatsystemet (inom 10 år, se Rosario 1999, Salinas  
  
 2004), eller döda havsbottnar i Mexikos östkust (Ford 1996, Silva  
  
 2001).2  
  
 Den politiska styrningsutmaningen påminner i stora drag om  
  
 spridningen av epidemier som fågelinfluensan, mul- och klövsjukan  
  
 och Bovine Spongiform Encephalopathy (BSE eller galna kosjukan).  
  
 Parallellen kan tyckas överdriven men likheten finns i  
  
 tendensen hos epidemier att uppkomma överraskande, den höga  
  
 graden av vetenskaplig osäkerhet, risken för att passera kritiska  
  
 trösklar, samt i dess ekonomiska och ibland politiska återverkningar.  
  
 För en beslutsfattare som står inför abrupta förändringar är det  
  
 viktigt att se till både kortsiktiga och långsiktiga effekter av olika  
  
 åtgärder och balansera olika intressen. I en sådan situation är det  
  
 2 För fler exempel, se Resilience Alliance internetbaserade databas:  
  
 http://www.resalliance.org/index.php?id=183.  
  
 Den starka kopplingen mellan ekologiska,  
  
 sociala och ekonomiska system kan leda  
  
 till snabba, oväntade och ibland också  
  
 irreversibla förändringar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 29  
  
 I värsta fall kan felaktiga beslut från  
  
 nyckelaktörer i förvaltningen förvärra  
  
 snarare än mildra de sociala, ekologiska,  
  
 ekonomiska och politiska effekterna av  
  
 en ekologisk kris..  
  
 inte fruktbart att enbart ställa olika åtgärder mot varandra och  
  
 bestämma sig för en av dem. Snabba tekniska lösningar till exempel,  
  
 har ofta fördelen att de är relativt billiga och har snabba  
  
 mätbara effekter. De sätts i kontrast mot mer permanenta lösningar  
  
 som kan vara relativt kostsamma och vars fördelar kanske visar sig  
  
 först på lång sikt. Istället för att välja mellan dessa två helt olika  
  
 typer av lösningar kan ett klokt beslut vara att sätta in en mångfald  
  
 av åtgärder där vissa syftar till att hantera de kortsiktiga effekterna  
  
 av problemet medan andra angriper orsaken till problemet.  
  
 2.4 Ekologiska överraskningar och politiska kriser  
  
 Ekologiska kriser förblir alltmer sällan enbart en angelägenhet för  
  
 ekologer. Tvärtom visar det sig när vi tittar över längre tidsskalor,  
  
 att dessa kriser ofta sprids till sociala och ekonomiska system. En  
  
 plötslig och oväntad torka kan exempelvis leda till allvarliga och  
  
 irreversibla förändringar i människors försörjningsmöjligheter, utlösa  
  
 snabba hälsoförsämringar, leda till migration, politisk oro,  
  
 konflikter och ytterligare påfrestningar för redan svaga stater  
  
 (Young et. al. 2006, Duit  Galaz 2007).  
  
 Det finns starka indikationer på att fattiga länder drabbas  
  
 hårdare av naturkatastrofer (Toya  Skidmore 2007, Re Munich  
  
 2006, IPCC 2007) men risken för spridning av ekologiska kriser till  
  
 socioekonomiska system är inte enbart ett problem för utvecklingsländer.  
  
 Modern riskforskning visar nämligen upp en rad  
  
 exempel på hur kriser i utvecklade  
  
 stater oväntat kan utvecklas  
  
 till megakriser som i  
  
 slutändan underminerar människors  
  
 förtroende för staten  
  
 som helhet (Boin et. al. 2003,  
  
 Boin 2004). I värsta fall kan  
  
 felaktiga beslut från nyckelaktörer i förvaltningen förvärra snarare  
  
 än mildra de sociala, ekologiska, ekonomiska och politiska  
  
 effekterna av en ekologisk kris (Holling  Meffe 1998, Pidgeon  
  
 et. al. 2003, Waugh 2006).  
  
 Mekanismen kallas bland riskforskare för social förstärkning  
  
 av kriser. Denna innebär kortfattat att massmedia, organisationer,  
  
 experter och allmänheten hamnar i en ond cirkel av bristande och  
  
 kommunikation, växande missförtroende, och kännbara politiska 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 och ekonomiska skadeverkningar (Pidgeon et. al. 2003, Petts et. al.  
  
 2000, Edwards 1998).  
  
 När beslutsfattare ställs inför snabba katastrofliknande förändringar  
  
 som orkanen Haas eller den plötsliga skogsdöden under  
  
 80-talet är provisoriska tekniska lösningar vanliga. Sterner et al  
  
 (2006) diskuterar förutsättningarna för att den typen av lösningar  
  
 ska kunna lyckas och visar exempel på mer eller mindre lyckade  
  
 snabba åtgärder. Det finns många exempel på misslyckade snabba  
  
 tekniska lösningar. I värsta fall kan denna typ av lösning visa sig  
  
 vara så olämplig att den bara skjuter fram och kanske t.o.m.  
  
 förvärrar situationen på lång sikt. Under 1900-talet reglerade man  
  
 exempelvis Mississippifloden i flera omgångar. Avsikten var att  
  
 förebygga återkommande översvämningar men det visade sig ha  
  
 starkt bidragit till att effekterna av orkanen Haas 2005 blev så  
  
 omfattande (Barry 1998, Cutter et. al. 2006). Ett annat exempel är  
  
 den intensiva debatt, och det nationella och internationella  
  
 politiska efterspel som följt upptäckten av BSE (s.k. galna kosjukan)  
  
 i Storbritannien under 1990-talet (Collins  Reilly 2003,  
  
 Anderson 1999).  
  
 Den svenska Krisberedskapsmyndigheten och forskare vid  
  
 CRISMART har stor erfarenhet och en djup förståelse för de  
  
 sociala, organisatoriska och politiska processer som bidrar till storskaliga  
  
 kriser. Det unika som det senaste decenniets tvärvetenskapliga  
  
 forskning kring social-ekologiska system lyfter fram är  
  
 dock att klimatförändringar riskerar att dels ytterligare underminera  
  
 resiliensen hos viktiga ekosystem, dels utsätta dessa för  
  
 återupprepade chocker (jmf. Nyström et. al. 2000, Paine et. al.  
  
 1998). Dessa samspelande förändringar leder till att ekosystem kan  
  
 skifta irreversibelt med stora ekonomiska och sociala kostnader  
  
 som följd. Till skillnad från kriser som utlöses av stora elavbrott  
  
 eller översvämningar, så riskerar de skiften som sker i ekosystem  
  
 att gå i baklås. Exemplen på den här typen av ekosystemskiften  
  
 har blivit alltfler de senaste åren (Folke m.fl. 2004). De har medfört  
  
 en ökad insikt om att det är bättre och mer kostnadseffektivt att  
  
 vara proaktiv än att försöka restaurera ekosystem eller ersätta  
  
 ekosystemtjänster med teknik när skadan redan är skedd. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 31  
  
 2.5 Storskaliga överraskningar med indirekta effekter  
  
 för Sverige  
  
 De potentiellt snabba och irreversibla förändringar som beskrevs  
  
 ovan har sitt ursprung i den starka kopplingen mellan sociala och  
  
 ekologiska system längs en rad olika skalor, från lokalt till globalt  
  
 (Gunderson  Holling 2002). Dessa typer av förändringar är vanliga  
  
 i social-ekologiska system men mycket svåra att förutsäga  
  
 exakt, även med mycket avancerade datormodeller.  
  
 Klimatförändringarna kan drabba Sverige i huvudsak på tre olika  
  
 sätt via: 1) direkta effekter i form av förändringar i temperatur,  
  
 nederbördsmönster och extrema väderhändelser; 2) indirekta interna  
  
 effekter på grund av klimatstyrda förändringar i våra ekosystem  
  
 som påverkar deras förmåga att producera varor och tjänster;  
  
 3) indirekta externa effekter genom att globala miljöförändringar  
  
 utlöser överraskande kriser utanför Sveriges gränser som indirekt  
  
 påverkar svenska ekologiska, ekonomiska och sociala förhållanden.  
  
 Det kan verka omöjligt att förutse exakt vilka dessa överraskningar  
  
 blir, men Clarke. al. 1998, och Stern 2007 skissar på en  
  
 lista av potentiella kandidater som sträcker sig från ekologiska till  
  
 säkerhetspolitiska överraskningar. Dessa senare publikationer visar  
  
 på möjliga omfattande konsekvenser som sträcker sig klart bortom  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningens direktiv, och Miljödepartmentets  
  
 ansvarsområde. Miljödepartementet och/eller Hållbarhetskommissionen  
  
 bör trots detta initiera utredningar kring indirekta  
  
 externa effekter av klimatförändringar för svensk miljö- och säkerhetspolitik  
  
 då denna typ av följder kan vara mycket omfattande. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 32  
  
 Kapitel 3. Hur förbereder vi oss?  
  
 Anpassningspolitik och adaptiv styrning  
  
 Anpassning till de förväntade effekterna av klimatförändringar  
  
 verkar ofrånkomligt. Oavsett vad vi gör för att reducera utsläppen  
  
 av växthusgaser kommer samhället under de kommande 2050 åren  
  
 att få uppleva konsekvenserna av klimatförändringar. Trots denna  
  
 kunskap finns i dagsläget ingen nationell anpassningsstrategi i  
  
 Sverige (Miljödepartementet 2005:88). Anpassningsstrategier inom  
  
 sektorer som skogsbruk, fysisk planering och infrastruktur, energiproduktion  
  
 och konsumtion, samt turism är få, disparata och  
  
 saknar central koordination (Miljödepartementet 2005). Några  
  
 mindre initiativ har även gjorts i relation till översvämningskatastrofer  
  
 (Swedish Climate Strategy 2004).  
  
 Situationen är dock densamma över hela Europa, något som  
  
 noterades i en workshop om klimatanpassning under Storbritanniens  
  
 EU-ordförandeskap:  [medan] en ökande kunskap finns  
  
 om de potentiella effekterna inom vissa sektorer, har få europeiska  
  
 medlemsstater undersökt behovet för anpassning för att minska sin  
  
 sårbarhet och för att öka sin resiliens mot effekterna av klimatförändringar  
  
 (Wheeler  Corfee-Morlot 2006:iv). Det  
  
 pågår dock initiativ på EU-nivå för att definiera en anpassningsstrategi  
  
 inom ramen för Europasamarbetet (exempelvis det pågående  
  
 arbetet med ett s.k. Donaldson om klimatanpassning  
  
 som presenteras under 2007).  
  
 I följande kapitel diskuterar vi vad centrala beslutsfattare och  
  
 myndigheter bör tänka på i utformandet av en klimatanpassningspolitik.  
  
 Vi lyfter fram några nyckelfrågor, men också konkreta  
  
 exempel på nya organisatoriska lösningar som kan bidra till att  
  
 skapa en högre beredskap mot de förväntade effekterna av klimatförändringar.  
  
 3.1 Planerad eller oplanerad anpassning?  
  
 Klimatanpassning innebär att förbereda sig för, klara av, och återhämta  
  
 sig från klimatrelaterade förändringar (Davis.  
  
 2005b). En viktig del av klimatanpassning är att fatta politiska  
  
 beslut som leder till organisationsförändringar eller förändringar i  
  
 beteende hos enskilda individer eller organiserade samhällsaktörer 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 33  
  
 (Tompkins et al. 2005b). Olika typer av planer behövs för långsamma  
  
 och snabba förändringar (se figur 2.1.) Den mänskliga  
  
 kostnaden av att inte ha någon uttalad anpassningspolitik kan vara  
  
 mycket hög. I Frankrike dog över 15 000 personer år 2003 av  
  
 värmeböljan på grund av bristande förberedelse i hälsovården  
  
 (WHO opublicerat, Lowe pers. komm.).  
  
 Det är viktigt att inse att en viktig del av klimatanpassningen i  
  
 ett samhälle kan ske utan central planering, och dessutom utan att  
  
 ha någon direkt relation till klimatförändringar.  
  
 Anpassning till klimatförändringar  
  
 kan vara centralt  
  
 planerad eller oplanerad. Planerade  
  
 initiativ inkluderar sektorsvisa  
  
 handlingsplaner och  
  
 strategier som specifikt behandlar  
  
 effekterna av klimatförändringar,  
  
 medan oplanerade anpassningar är åtgärder vilka ofta  
  
 betecknas som s.k. no regret options. Ett exempel på det senare är  
  
 byggandet av Thames-barriären i London. Barriären byggdes inte  
  
 med klimatförändringar i åtanke men har visat sig ha klar nytta i  
  
 förhållande till dessa (Pace, Boyd et al. 2005a). Exempel på  
  
 planerad anpassning är att bygga infrastruktur som är klimatvänlig.  
  
 Ett exempel i Storbritannien kallas managed coastal  
  
 realignment som är ett försök att skydda kustområden mot en  
  
 höjning av havsvattennivåer, och relaterade risker (IPCC 2001).  
  
 Fördelen med planerad anpassning är den minskade risken för  
  
 allvarliga effekter av klimatförändringar.  
  
 Det är dock viktigt att inse att en viktig del av klimatanpassningen  
  
 i ett samhälle kan ske utan central planering, och dessutom  
  
 utan att ha en direkt relation till klimatförändringar. Studier av  
  
 klimatanpassning i Storbritannien visar till exempel att få anpassningar  
  
 skedde enbart med klimatförändringar i åtanke utan  
  
 även med ekonomiska besparingar och tvingande lagstiftning  
  
 (Tompkins et al. 2005a).  
  
 Det räcker dock inte enbart med planering, utan det krävs också  
  
 effektiva medel för att implementera planer (Davis.  
  
 2005b). Det är därför nödvändigt att beslutsfattare tänker på vilka  
  
 slags anpassningar som behövs för att underlätta allt från ny infrastruktur,  
  
 forskningsstrategier, till incitament för enskilda individer  
  
 att t.ex. bygga klimatanpassade hus.  
  
 Det är viktigt att inse att en viktig del av  
  
 klimatanpassningen i ett samhälle kan  
  
 ske utan central planering, och dessutom  
  
 utan att ha någon direkt relation till  
  
 klimatförändringar. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 3.2 Nyckelaktörer och ansvar  
  
 Erfarenheter från andra länder visar att det är viktigt att beakta en  
  
 rad strategiska frågor inom statsförvaltningen. Corfee-Morlot  
  
 föreslår följande ramverk för att förstå de frågor som är viktiga för  
  
 anpassningsstragier inför klimatförändringar3. Tabellen återger information  
  
 från en workshop om anpassning ,förvaltning och vilka  
  
 specifika roller, funktioner, och ansvar som tillförs olika nivåer av  
  
 förvaltningen inom EU.  
  
 Tabell 3.1 Strategiska frågor inom statsförvaltningen med avseende på  
  
 klimatanpassning (efter Corfee-Morlot 2005)  
  
 Lokalt Regionalt Nationellt  
  
 Vilka är  
  
 nyckelaktörerna?  
  
 Nyckelaktörer inom den  
  
 privata sektorn samt  
  
 icke-statliga organisa tioner  
  
 som ansvarar för  
  
 planering, bevarande och  
  
 andra lokala miljöfrågor?  
  
 Nyckelaktörer på  
  
 regional nivå  
  
 Nyckelaktörer på  
  
 nationell nivå  
  
 Vilka är deras roller  
  
 och ansvarsområden?  
  
 Vilka är de uttalat lokala  
  
 ansvarsområdena,  
  
 rollerna och förvaltningsstrategierna:  
  
 lokala  
  
 anpassningsåtgärder;  
  
 handlingar; tillgänglig  
  
 information?  
  
 Vilka är de uttalat  
  
 regionala ansvars områdena,  
  
 rollerna och  
  
 förvaltningsstrategierna?  
  
 Nationell lagstiftning  
  
 och handlingsplaner som  
  
 styr lokala åtgärder,  
  
 nationella åtgärder,  
  
 tidsramar, finansiering.  
  
 Hur ser riskernas 
  
 karaktär ut samt 
  
 uppfattningarna om 
  
 dessa?  
  
 Vilka är riskernas  
  
 karaktär, på lokal nivå,  
  
 samt uppfattningarna  
  
 om dessa?  
  
 Vilka är uppfattningarna  
  
 om de regionala  
  
 riskerna?  
  
 Riskkaraktärisering.  
  
 Riskexponering.  
  
 Sårbarhet: social, eko nomisk,  
  
 fysisk.  
  
 Sannolikhet för att  
  
 utsättas för fara.  
  
 Förmåga att hantera  
  
 riskerna.  
  
 Vilka prioriteringar  
  
 gäller för utveckling?  
  
 Vilka är de lokala  
  
 utvecklings prioriteringarna?  
  
 Vilka är de regionala  
  
 prioriteringarna? Möjliga  
  
 vägar för integrering med  
  
 andra områden?  
  
 Vilka är de nationella  
  
 prioriteringarna? Vilka  
  
 nationella (offentliga)  
  
 förväntningar finns på  
  
 utveckling på lokal och  
  
 regional nivå?  
  
 3 Det finns också andra ramverk se till exempel Pace, Campbell (2005a), Grimble and  
  
 Hart (1995) eller Turnpenny et al. (2005), Torres och Collins (2007). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 35  
  
 Lokalt Regionalt Nationellt  
  
 Spänningar och möjlig heter  
  
 till samarbete  
  
 (motivation för sam verkan)  
  
 Vilka är de lokala  
  
 spänningarna eller  
  
 incitamenten för att  
  
 samarbeta med andra  
  
 aktörer?  
  
 Vad stimulerar till privat  
  
 engagemang?  
  
 Vilka är incitamenten  
  
 för att samarbeta med  
  
 tvärregionala sektorer?  
  
 Vilka strategier och  
  
 planer finns?  
  
 Vilka är spänningarna  
  
 mellan nationella,  
  
 regionala och lokala  
  
 prioriteringar, planer  
  
 eller möjligheter för  
  
 incitament? T.ex. finan sieringsmöjligheter.  
  
 Frågorna skildrar också hur aktörer och institutioner på olika  
  
 nivåer förhåller sig till varandra och svårigheter med anpassning  
  
 (Corfee Morlot 2005). Följande ramverk kan användas som bas för  
  
 en diskussion för att arbeta igenom och etablera en mer detaljerad  
  
 strategi som passar svenska förhållanden.  
  
 Som tabellen illustrerar finns det en rad viktiga, men svåra val att  
  
 beakta i förverkligandet av en anpassningspolitik. Det första valet  
  
 rör vilka samhällsområden som bör prioriteras. Bör staten exempelvis  
  
 investera i reglering av byggsektorn, eller skapa ytterligare  
  
 incitament för bönder att minska sina utsläpp av näringsämnen i  
  
 vattendrag? En annan fråga rör övervakning och uppföljning.  
  
 Forskning om anpassning visar att centrala initiativ omsätts till  
  
 praktisk handling långsamt, något som kräver omfattande procedurer  
  
 för övervakning och uppföljning för att försäkra sig om att  
  
 anpassningsplaner förverkligas (Pace, Boyd et. al. 2005a).  
  
 Även om tydligt centralt ansvar är viktigt för att hantera klimatförändringar  
  
 krävs dessutom ett samarbete mellan olika samhällssektorer.  
  
 Såväl statliga myndigheter, som olika samhällssektorer  
  
 och civilsamhälle kan, och bör bidra till att formulera egna  
  
 anpassningsstrategier. Samtidigt finns det behov av överblick och  
  
 integrering mellan sektorer. I denna process blir det viktigt att  
  
 tydliggöra de olika roller som olika samhällsaktörer har.  
  
 3.3 Behovet av brobyggande organisationer  
  
 Boyd et al. (2006) diskuterar möjliga målkonflikter mellan olika  
  
 anpassningsmöjligheter i Storbritannien, och presenterar möjliga  
  
 strategier för att lösa dessa. Det som i litteraturen kallats brobyggande  
  
 organisationer (eng. bridging organisations) har visat sig  
  
 viktiga för både klimatanpassning och förmågan att identifiera och  
  
 svara på tidiga varningssignaler på överraskande miljöförändringar. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 Med brobyggande organisationer menas en organisation som agerar  
  
 som intermediär mellan olika aktörer som exempelvis kommunala  
  
 beslutsfattare, forskningsinstitut, och centrala myndigheter (Hahn  
  
 et. al. 2006, Fox. in press).  
  
 De brobyggande organisationer som visat sig viktigast är de som  
  
 besitter vetenskaplig kunskap om klimatförändringar, samt har  
  
 kopplingar till andra statliga och icke-statliga organisationer. Ett  
  
 etablerat samarbete mellan forskargrupper och beslutsfattande  
  
 inom både den privata och offentliga sektorn har också visat sig  
  
 viktig.  
  
 Brobyggande organisationer som besitter vetenskaplig kunskap  
  
 om klimatförändringar, samt har kopplingar till andra statliga och  
  
 icke-statliga organisationer har visat sig mycket viktiga för en  
  
 lyckad klimatanpassning.  
  
 Det finns flera modeller för brobyggande organisationer. Ett  
  
 exempel är Pacific Islands Climate Change Assistance Programme  
  
 (PICAPP) som utvecklades  
  
 för att bistå med rapportering,  
  
 utbildning och kompetensutveckling  
  
 inom FN:s klimatarbete.4  
  
 Modellen är ett tydligt  
  
 exempel på ett tätt samarbete  
  
 mellan den akademiska  
  
 världen och beslutsfattande grupper som FN. The UK Climate  
  
 Impacts Programme (UKCIP) är ett annat exempel på brobyggande  
  
 organisation som underlättar klimatanpassning. UKCIP bygger på  
  
 att organisationen har skapat band till akademiska grupper och  
  
 organ, men även länkat sig till andra typer av organisationer t.ex.  
  
 myndigheter, departement, och företagsledningar. UKCIP är en  
  
 statlig organisation som kom till 1997 och har som mål att ge stöd  
  
 och information till olika samhällsgrupper, och att agera som en  
  
 länk mellan forskning, politiska beslutsfattare och privata aktörer.  
  
 Ett annat exempel är Casey for Adaptation to Climate  
  
 Change (CPACC) med målet att öka den nationella och regionala  
  
 kapaciteten att övervaka förändringar i havsnivån och andra nyckelindikatorer  
  
 för klimatförändringar. Organisationen har också som  
  
 uppgift att planera anpassningsåtgärder för kust och marina  
  
 4 htpp://www.gefweb.org/Outreach/outreach-Publications/Project_factsheet/Asia_Pacificpaci-3-cc-undp-eng.pdf  
  
 Brobyggande organisationer som besitter  
  
 vetenskaplig kunskap om klimatförändringar 
  
 , samt har kopplingar till andra  
  
 statliga och icke-statliga organisationer  
  
 har visat sig mycket viktiga för en lyckad  
  
 klimatanpassning. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 37  
  
 resurser. Cox arbetar aktivt med att skapa ett samarbete mellan  
  
 nationella departement och myndigheter.5  
  
 Ytterligare exempel finns inom den vetenskapliga litteraturen  
  
 som behandlar s.k. adaptiv samförvaltning (se definition bilaga 1).  
  
 Erfarenheter från adaptiv samförvaltning kommer i stor utsträckning  
  
 från skogsbruk och fiske och ansatsen har utvecklats under de  
  
 senaste 20 åren. Adaptiv samförvaltning bygger på samverkan  
  
 mellan olika berörda aktörer som spänner över flera sociala och  
  
 politiska nivåer, från lokala brukare till kommuner till regionala och  
  
 statliga eller överstatliga organisationer (Olsson et al. 2004a, Adams  
  
 et al. 2003, Mcdonald  Cartier 2001, Gadgil et al. 2000). Dessa  
  
 förvaltningsmodeller inkluderar olika värderingar och intressen  
  
 samt en mängd olika informations- och kunskapskällor och syftar  
  
 till en ökad förståelse av det ekologiska systemet. Ambitionen är  
  
 också att kontinuerligt övervaka, utvärdera och anpassa strategier  
  
 till snabba och långsamma förändringar i omgivningen och ekosystemen.  
  
 Förvaltningsmodellen syftar till en kontinuerlig läroprocess  
  
 och är utformad för att stärka kapaciteten att hantera  
  
 osäkerhet och förändring, samt upprätthålla produktionen av  
  
 ekosystemtjänster.  
  
 I Sverige har Naturvårdsverket en viktig brobyggande roll  
  
 mellan Miljödepartementet, nationella organ och organisationer.  
  
 Enligt vår bedömning finns dock ett antal viktiga nationella och  
  
 internationella akademiska institutioner och forskargrupper som  
  
 inte är inkluderade i Miljödepartementet organisationsstruktur  
  
 (Miljödepartementet 2005), vilket riskerar att innebära att departementet  
  
 och relevanta myndigheter inte kan hålla sig uppdaterad om  
  
 den snabba vetenskapliga utvecklingen i området. Det är också  
  
 oklart hur Naturvårdsverket ämnar knyta band till aktörer på lokal  
  
 och regional nivå i frågor som rör klimatanpassningar. Regeringen  
  
 bör utreda hur denna typ av organisationer kan skapas inom ramen  
  
 för svensk förvaltning som en del av en nationell klimatanpassningspolitik.  
  
 5 http://www.cipac.org 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 Kapitel 4. Att stärka resiliens i praktiken –  
  
 några praktiska metoder  
  
 De senaste åren har det vuxit fram en rad metoder för att hantera  
  
 komplexitet och förändring i social-ekologiska system. I följande  
  
 kapitel ger vi en kort översikt över praktiska tillämpningar av dessa  
  
 metoder.  
  
 4.1 Resiliensanalys  
  
 Randolph och kollegor presenterar i sin artikel från 2002 en  
  
 struktur för vad de kallar resiliensanalys. Denna analys skiljer sig  
  
 markant från andra former av kartläggningar av naturresurser  
  
 (exempelvis karaktärisering av vattenresurser enligt EU:s ramdirektiv  
  
 för vatten, se Alkan-Olsson et. al. 2005) genom en tydlig  
  
 fokus på osäkerhet och tröskeleffekter i systemet. Metoden följer  
  
 fyra olika steg. I det första steget skapas en konceptuell modell av  
  
 systemet för att identifiera de viktigaste drivkrafterna och  
  
 osäkerheterna. Detta kan med fördel göras i ett samarbete mellan  
  
 forskning, administration och intressenter. I ett andra steg formuleras  
  
 ett begränsat antal framtidsscenarier. I dessa tar aktörerna  
  
 hänsyn till möjliga externa störningar och chocker (ex. upprepade  
  
 stormar, översvämningar), samt möjliga gemensamma insatser. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 39  
  
 Figur 4.1. Resiliensanalysens olika steg (efter Jackson. al. 2002)  
  
 I det tredje steget kombineras olika metoder (kvantitativa,  
  
 kvalitativa, modellbaserade m.m.) för att få en mer detaljerad bild  
  
 av drivkrafter, och möjliga tröskeleffekter. Detta är ett steg som i  
  
 praktiken innebär upprepade möten mellan tjänstemän, forskare  
  
 och intressenter, och som ger en rik bild av hur systemet klarar av  
  
 att hantera olika former av snabba och långsamma förändringar. I  
  
 det fjärde och sista steget görs en utvärdering av hela processen,  
  
 och en detaljerad analys av konsekvenserna för skötseln av  
  
 resursen. En framgångsrik resiliensanalys leder till en djupare och  
  
 gemensam förståelse för vilka ekologiska och sociala egenskaper  
  
 kring systemet (t.ex. ett avrinningsområde) som ökar respektive  
  
 minskar dess förmåga att hantera förändring och chocker.  
  
 4.2 Exempel på praktiska tillämpningar  
  
 Processen ovan kan tyckas vara mycket svår att genomföra i praktiken.  
  
 Det finns dock en lång rad exempel på tillämpningar som  
  
 kommer mycket nära det beskrivna arbetssättet. Gary Miller och  
  
 kollegor (2003) beskriver t.ex. genomförande av scenarioplanering i  
  
 Steg 3  
  
 Steg 2  
  
 Steg 1  
  
 3-5 scenarier  
  
 Steg 4  
  
 Beskrivning av systemet  
  
 Identifiera  
  
 externa  
  
 chocker  
  
 Möjliga  
  
 policyinitiativ  
  
 Identifiera  
  
 visioner  
  
 Resiliensanalys  
  
 Utvärdering (intressenter, avnämare)  
  
 Policy och  
  
 förvaltningsbeslut  
  
 Ökad  
  
 förståelse 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 Northern Highlands Lake District, Wisconsin (USA). I det här  
  
 fallet utformades tre alternativa scenarier till år 2025 i samarbete  
  
 med en rad samhällsaktörer för att få en gemensam bild av utvecklingen  
  
 av olika ekosystemstjänster i området. Ett annat exempel  
  
 från Krugerparken (Sydafrika) finns beskrivet i Lee  Wells  
  
 (1999). Enligt författarna innefattar förvaltningen ett övervakningssystem  
  
 för att tidigt upptäcka om systemet rör sig mot en  
  
 irreversibel tröskel. Detta görs i en öppen process där samhällsaktörer  
  
 definierar mätbara  
  
 parametrar som indikerar  
  
 tidiga varningssignaler som  
  
 visar en potentiell negativ förändring  
  
 i systemet s.k. threshold  
  
 of potential concern. Hurst och kollegor (2005) beskriver ett  
  
 samarbete mellan lokala resursanvändare, lokala beslutsfattare samt  
  
 forskare för att förstå dynamiken och drivkrafterna bakom  
  
 landskapsförändringar i norra Vietnam. Metoden visade sig ge en  
  
 rad nya insikter och perspektiv för både lokala användare och  
  
 beslutsfattare. Garaway och Ford (2002) beskriver samarbetet  
  
 mellan lokala användare, lokala beslutsfattare och biståndsorganisationer  
  
 som skapats för att hantera osäkerhet och komplexitet  
  
 hos fiskeresurser. Listan på exempel kan naturligtvis göras längre,  
  
 och visar på praktiska tillämpningar av metoder för att hantera  
  
 komplexitet, trösklar och osäkerhet i ekologiska system. För fler  
  
 exempel se National Research Council (2004) och Jackson. al.  
  
 (2006).  
  
 4.3 Snabba storskaliga överraskningar  att styra  
  
 nätverk?  
  
 Olika styrningsstrategier och administrativa modeller kommer att  
  
 fungera olika bra beroende på formen av förändring (se figur 2.1.).  
  
 Metoderna som beskrivits ovan fungerar väl för att hantera  
  
 långsammare förändringar under stor osäkerhet. I regel kräver  
  
 arbetssätten att aktörer  som naturresursanvändare och myndighetsrepresentanter  
  
 – ges tillfälle att träffas upprepade gånger och  
  
 bilda förtroendebaserade sociala nätverk (Jones et. al. 1997, Mckenzie  
  
 1992). En utmaning för den här typen av nätverksbaserad styrning  
  
 utgörs av det faktum att olika chocker som utlöses av effekter av  
  
 klimatförändringar kan vara storskaliga, och utspela sig mycket  
  
 Det finns en rad exempel på tillämpningar  
  
 för att hantera tröskeleffekter, osäkerhet  
  
 och överraskningar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 41  
  
 snabbt (Steffen et. al. 2004, Re Munich 2006). Detta ger beslutsfattare  
  
 kort tid att agera, eller anpassa sig till förändringar.  
  
 Ett konkret exempel på detta är avrinningsområdesbaserade  
  
 organisationer som kan fungera väl om förändringar i landskapet  
  
 eller vattenresurser är långsamma, och om effekterna matchar  
  
 avrinningsområdets geografiska skala. Vid större chocker och  
  
 överraskningar relaterade till vattenresurser (exempelvis möjliga  
  
 hälsorelaterade kriser, storskaliga översvämningar, snabba förändringar  
  
 i omgivande mark som indirekt påverkar vattenkvalitén) kan  
  
 behovet av ett mer omfattande samarbete med samhällsaktörer och  
  
 myndigheter komma att bli uppenbar. I ett sådant läge finns det ett  
  
 behov av att på läns- och nationell nivå skapa en kapacitet att  
  
 bringa samman viktiga expertgrupper, myndigheter och icke-statliga  
  
 organisationer (se Galaz et. al. 2007, Hayes. al. 1997,  
  
 Koppenjan et. al. 2004)  
  
 Även om det senare kan tyckas vagt, och/eller falla inom ramen  
  
 för det arbete som redan nu görs av Räddningsverket och/eller  
  
 kommunernas krishanteringsenheter, skiljer sig denna ihopkoppling  
  
 för social-ekologiska system markant från konventionell  
  
 krisberedskap. För ekologiska system med inneboende tröskeleffekter  
  
 handlar det inte om att återställa viktiga samhällsfunktioner  
  
 efter en kris, utan om att samordna kunskapen och agerandet  
  
 hos statliga organisationer och intressenter innan ekosystemet  
  
 passerar en möjlig kritisk tröskel. Detta har visat sig svårt då det  
  
 för tillfället inte finns någon vetenskaplig konsensus om hur man  
  
 exakt definierar tröskelvärden.  
  
 Det finns dock intressanta exempel på där detta visat sig möjligt.  
  
 De tydligaste exemplen är den brittiska regeringens hantering  
  
 av mul- och klövsjukan 2001, samt den internationella samordningen  
  
 i samband med den överraskande spridningen av SARS.  
  
 Båda exemplen visar på det stora behovet av att snabbt etablera ett  
  
 nära samarbetet med relevanta forskningsgrupper, samt en mycket  
  
 snabb samordning av berörda myndigheter (Michelson 2005,  
  
 Heymann 2006, Galaz 2007). 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 Kapitel 5. När anpassning inte räcker till   
  
 från anpassning till omställning  
  
 Förvaltningsformer kan ses som en viktig del av social-ekologiska  
  
 system. Vi har tidigare konstaterat att det finns mer eller mindre  
  
 önskvärda tillstånd. Mindre önskvärda tillstånd kallas ibland för  
  
 sociala fällor, som kan vara svåra att ta sig ur (Costanza 1987) och  
  
 där anpassningar inte räcker till för att skapa social, ekonomisk  
  
 eller ekologisk hållbarhet. Ett exempel på detta är anpassningar i  
  
 jordbrukssystemen i västra Australien inte svarat på signaler på  
  
 irreversibla miljöförändringar vilket resulterade i en förlust av  
  
 ekosystemtjänster och social utslagning (Allison  Hobbs 2004). I  
  
 dessa situationer krävs det istället kapacitet att göra större omställningar  
  
 i systemet till styrskick som möjliggör framväxten av nya  
  
 förvaltningsformer, t.ex. adaptiv samförvaltning (Folke et al. 2005,  
  
 Olsson et al. 2006). I den vetenskapliga litteraturen kallas denna  
  
 typ av stora omställningar för transformationer (Gunderson   
  
 Holling 2002, Walker et al. 2004).  
  
 Denna typ av storskaliga omställningar kan ses som övergångar  
  
 från ett social-ekologiskt tillstånd till ett annat. Vår förståelse för  
  
 hur sådana omställningar sker är idag begränsad (Gunderson   
  
 Holling 2002). Det finns ofta en större kunskap om önskvärda  
  
 tillstånd, än om vad som krävs för att ta samhällen dit. En framtida  
  
 forsknings- och policyutmaning blir därför att fokusera på omställningar,  
  
 och identifiera vilka faktorer som hindrar eller gynnar  
  
 önskade omställningar i social-ekologiska system. Detta för att  
  
 förstå hur resurser kan mobiliseras och kapacitet byggas för att  
  
 genomföra omställningar mot mer flexibla förvaltningsprocesser  
  
 som bättre kan svara på  
  
 snabba förändringar och samtidigt  
  
 säkerställa ekosystemens  
  
 långsiktiga förmåga att  
  
 producera livsviktiga tjänster  
  
 (Folke et al. 2005).  
  
 Ibland räcker inte anpassningsstrategier  
  
 till för att säkra social, ekonomisk och  
  
 ekologisk hållbarhet. I dessa situationer  
  
 krävs istället en kapacitet för omställningar 
  
 . 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 43  
  
 5.1 Vad underlättar omställningar? Några insikter  
  
 från forskningen  
  
 Forskning kring omställningar av förvaltningsformer pågår i flera  
  
 olika vetenskapliga discipliner. Exempel på teoretiska perspektiv  
  
 som kan hjälpa oss att förstå transformationer i social-ekologiska  
  
 system är bland annat teorier om institutionell förändring (Hajer  
  
 1995), nya styrskick (Kettl 2000), nya former för policy (Baumgartner  
  
  Jones 2002), övergångar (eng. transitions) i socio-tekniska  
  
 system (Rotmans  Kemp 2001, Smith et al. 2005, Berkhout  
  
 2002, Geels 2002). Andra teorier behandlar kritiska vägskäl för  
  
 samhällsutvecklingen (eng. critical junctures) och att samhällsutvecklingen  
  
 sker språngvis (eng. punctuated equilibrium). Samtliga  
  
 dessa perspektiv lyfter fram att politisk och institutionell förändring  
  
 karaktäriseras av längre perioder av mindre gradvisa förändringar,  
  
 och perioder då stora förändringar sker på kort tid (True et  
  
 al. 1999). Detta betyder att omställningar inte bara handlar om att  
  
 veta VAD som behöver förändras utan även NÄR (Pierson 2000).  
  
 Det finns tidpunkter då systemen är mer öppna för större omställningar.  
  
 Dessa tidpunkter har kallats möjlighetsfönster eller  
  
 windows of opportunity (Kingdon 1995).  
  
 En del av dessa idéer har tillämpats på naturresurshushållning,  
  
 ekosystemförvaltning och vattenförvaltning (Bressers  Kuks  
  
 2004, Ferrell et al. 2006), samt organisatorisk förändring  
  
 för ekosystemförvaltning (Danter et al. 2000).  
  
 Claudia Pahl-Wostl 2006 identifierar samhällsförändringar som  
  
 krävs för att möjliggöra en adaptiv vattenförvaltning: 1) från  
  
 hierarkisk, centraliserad beslutsstruktur till en mer decentraliserad  
  
 struktur som möjliggör ett brett deltagande från olika sociala  
  
 aktörer, 2) från stuprörsorganisation till tvärsektoriellt samarbete,  
  
 3) från att hantera olika skalor och nivåer var för sig,  
  
 till fokus på skalinteraktioner och samverkan mellan olika nivåer,  
  
 4) från fragmenterad till integrerad informationshantering  
  
 5) från en centraliserad struktur till flera strukturer som anpassas  
  
 till olika nivåer och 6) diversifiering av finansiella resurser med  
  
 både offentliga och privata medel 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 5.2 Omställningen i Kristianstad Vattenrike  
  
 Kristianstads Vattenrike utgör ett exempel på en omställning där  
  
 det också bedrivits intensiv forskning (Olsson et al. 2004b). Under  
  
 mitten av 80-talet bildades ett nätverk av personer som var intresserade  
  
 av att hitta nya vägar till hållbart nyttjande av våtmarkerna  
  
 kring Kristianstad. Detta var en reaktion på att natur- och  
  
 kulturvärden höll på att försvinna trots en rad olika åtgärder,  
  
 inklusive reservatsbildning och bildande av ett s.k. Ramsarområde.  
  
 Några personer insåg att spridda åtgärder inte skulle ge önskvärd  
  
 effekt utan problemen behövde istället lösas med ett helhetsgrepp  
  
 som fokuserade på landskapet där kultur- och naturfrågor integrerades.  
  
 En person var särskilt viktig i mobilisering av kompetenser  
  
 och finansiärer, på lokal till nationell nivå, som kunde bidra  
  
 till att utveckla och bygga upp ett stöd för en ny förvaltningsform  
  
 för området. Ett förslag sammanställdes där en vision utvecklades i  
  
 syfte att rama in och ge riktning åt arbetet med att bevara natur och  
  
 kulturvärdena i området. I förslaget angavs ett geografiskt  
  
 avgränsat område för arbetet och namnet Kristianstad Vattenrike  
  
 myntades.  
  
 I slutet av 80-talet letade lokalpolitikerna i Kristianstad efter en  
  
 ny identitet för staden eftersom de inte längre ville bli förknippade  
  
 med militärstad. Miljöfrågorna hade också hamnat högt på den  
  
 politiska agendan på grund av säldöden i Östersjön. Detta  
  
 utgjorde en möjlighet att förankra idén politiskt, institutionalisera  
  
 den nya förvaltningsmodellen och etablera Ekomuséet Kristanstads  
  
 Vattenrike som en brobyggande organisation (se kapitel 3) med  
  
 uppgift att koordinera och underlätta arbetet på landskapsnivå. Vid  
  
 denna tid fanns det fortfarande en utbredd uppfattning bland  
  
 många människor att våtmarksområdet med sina periodiska översvämningar,  
  
 var värdelöst. En betydande del av omställningsprocessen  
  
 handlade därför om att ändra på människors, och särskilt  
  
 politikers, uppfattning av området från vattensjukt till vattenrikt.  
  
 I oktober 1988 presenterades ett förslag om Kristianstads  
  
 Vattenrike för några kommunpolitiker som fick dem att se området  
  
 på ett nytt sätt. I förslaget kopplades frågor som rör skydd av  
  
 biologisk mångfald och natur- och kulturmiljöer till andra viktiga  
  
 frågor i kommunen, till exempel regional utveckling. I förslaget  
  
 framgår även att förvaltningen ska ske genom samverkan. I mars  
  
 1989 bestämde sig Kristianstads kommun för att leda arbetet med  
  
 att förvalta Kristianstads Vattenrike och göra Ekomuséet Warner 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 45  
  
 stads Vattenrike till en del av kommunens organisation och  
  
 verksamhet. I juni 2005 utsågs Kristianstads Vattenrike till ett av  
  
 Unescos biosfärområden och Ekomuséet heter idag Biosfärkontoret  
  
 Kristianstads Vattenrike och har en stab av sex personer.  
  
 Omställningen ledde till att man idag har en plattform för flexibel  
  
 förvaltning som möjliggör hantering av osäkerhet och snabba  
  
 förändringar.  
  
 Exemplet Kristianstads Vattenrike bekräftar en del av resultaten  
  
 i Pahl-Wostl (2006) artikel. Det visar dessutom att omställningar  
  
 som strategi för att hantera klimatutmaningen inte bara handlar om  
  
 modellering och ekonomiska beräkningar, utan också om förändring  
  
 av människors mentala modeller, vikten av ledarskap och  
  
 förmågan att mobilisera kunskap och resurser för att utnyttja  
  
 tillfällen då förvaltningssystemen är mer öppna för förändring. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 Kapitel 6. Sammanfattande policyrekommendationer  
  
 Klimatanpassning för minskad sårbarhet innebär att både samhällets  
  
 och ekosystemens förmåga att förbereda sig för, klara av,  
  
 och återhämta sig från klimatrelaterade förändringar måste stärkas.  
  
 Baserat på det senaste decenniets forskning kring globala miljöförändringar  
  
 och s.k. komplexa social-ekologiska system presenterar  
  
 vi följande tio konkreta förslag på hur detta kan gå till:  
  
 1 Från försiktighetsprincip till komplexitetsprincip  
  
 De senaste decenniernas forskning kring globala miljöförändringar  
  
 och ekosystem visar att sociala, ekonomiska och ekologiska system  
  
 är starkt sammankopplade. Dessa kopplingar innebär inte bara  
  
 osäkerhet och begränsad förutsägbarhet, utan också möjligheten  
  
 för tröskeleffekter och ekologiska överraskningar med stora  
  
 konsekvenser för mänskligt välbefinnande och välfärd. Denna  
  
 princip som vi väljer att kalla komplexitetsprincipen skiljer sig från  
  
 bl.a. försiktighetsprincipen genom att lyfta fram behovet av en  
  
 integrerad förståelse av mänskliga och ekologiska system, möjligheten  
  
 för irreversibla och snabba förändringar hos ekologiska  
  
 system, samt behovet av en samhällsorganisation som har en hög  
  
 kapacitet att hantera hög osäkerhet och ständig förändring. Miljöpolitiskt  
  
 beslutsfattande hos Regering, Miljödepartementet samt  
  
 berörda myndigheter bör präglas av ett erkännande av denna  
  
 komplexitetsprincip. Samtliga punkter nedan integrerar denna princip  
  
 i konkreta förslag.  
  
 2 Från bevarandebiologi till förändringsbiologi  
  
 Den klassiska förståelsen av ekologiska system bygger på att dessa  
  
 kan vara i balans vilket också benämningen bevarandebiologi  
  
 återspeglar. I ljuset av globala miljöförändringar och förväntade  
  
 effekter av klimatförändringar bör denna förståelse kompletteras  
  
 med ett synsätt som återspeglar att tillståndet hos ekologiska  
  
 system är ett rörligt mål: naturen under förändring. Målet för  
  
 naturvården och olika bevarandestrategier bör vara att säkra fortsatt  
  
 produktion av ekosystemtjänster för mänsklig välfärd, samt att 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 47  
  
 bygga resiliens för långsiktigt hållbar utveckling. Miljödepartementet  
  
 bör utreda de praktiska och etiska konsekvenserna av ett  
  
 sådant förändrat synsätt.  
  
 3 Utred en statlig innovationsfond  
  
 Klimatförändringar innebär inte bara en rad förutsägbara och  
  
 direkta förändringar hos ekosystem, utan också en rad indirekta  
  
 och svårförutsägbara effekter. Ett sätt att skapa en kunskapsbuffert  
  
 mot dessa indirekta effekter är existensen av en diversitet  
  
 av tekniska, ekologiska, sociala och administrativa initiativ för att  
  
 förebygga konsekvenserna av klimatförändringar. Dessa så kallade  
  
 innovationer kan skapa en kunskapsbas med viktiga erfarenheter  
  
 som beslutsfattare kan använda sig av vid oväntade effekter av  
  
 klimatförändringar. Miljödepartementet bör utreda möjligheten  
  
 till en statlig innovationsfond som inkluderar en stark utvärderingsfunktion 
  
 .  
  
 4 Utse en central klimatsamordnare  
  
 Det pågår redan idag en rad olika initiativ på lokal, nationell och  
  
 internationell nivå för att hantera förväntade effekter av klimatförändringar.  
  
 Mycket av detta arbete sker dessutom i flertalet  
  
 samhällssektorer. Den snabba vetenskapliga utvecklingen, och  
  
 mångfalden av initiativ från lokal till internationell nivå motiverar  
  
 en central klimatsamordnare som kompletterar Regeringens tre  
  
 initiativ i klimatfrågan: Kommissionen för hållbar utveckling, det  
  
 vetenskapliga rådet för klimatfrågor samt den parlamentariska  
  
 beredningen. Till skillnad från dessa initiativ – varav de två senare  
  
 fasas ut under hösten 2007  kan en central klimatsamordnare ha  
  
 till uppgift att fungera som talesman för regeringen i klimatfrågor,  
  
 samordna myndigheters arbete för att överblicka trender, identifiera  
  
 tidiga varningssignaler för förlust av viktiga ekosystemtjänster,  
  
 samt koordinera myndigheters arbete vid snabba oväntade  
  
 effekter av klimatförändringar. En central klimatsamordnare spelar  
  
 en viktig roll för att säkra uppföljning och kontinuitet i klimatarbetet,  
  
 och kan spela en viktig roll i kommunikationen med  
  
 massmedia och allmänhet. Det senare är viktigt för att undvika en  
  
 eventuell förstärkning av klimatinducerade kriser (se avsnitt 2.5.) 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 Jämförelser kan här göras med den svenska narkotikasamordnaren  
  
 samt den brittiska regeringens vetenskapliga rådgivare Sir AustinKing.  
  
 5 Skapa brobyggande organisationer och arenor för lärande  
  
 Internationell forskning kring förvaltningen av komplexa socialekologiska  
  
 system samt anpassning till klimatförändringar visar att  
  
 s.k. brobyggande organisationer spelar en nyckelroll. Anledningen  
  
 är att dessa inte bara bidrar till att samordna samhällsaktörer längs  
  
 en rad olika samhällsnivåer, utan också bidrar till att sprida viktig  
  
 information till en heterogen grupp av samhällsaktörer. Vi har  
  
 tidigare poängterat vikten av att skapa lärandeprocesser som  
  
 inkluderar en rad aktörer och institutioner på flera samhällsnivåer.  
  
 Det finns därför ett behov av att skapa och/eller stödja arenor för  
  
 upprepade möten mellan forskare, myndigheter, icke-statliga organisationer  
  
 och beslutsfattare (Stoll-Kleemann 2005, Hahn et al.  
  
 2006 och Olsson et al. in press). Dessa arenor har visat sig viktiga  
  
 för att stimulera socialt lärande och ger möjligheter att identifiera  
  
 nya förvaltningsformer för skyddet av ekosystemtjänster i ljuset av  
  
 klimatförändringar. Ett exempel på sådana arenor är biosfärområden  
  
 som ingår i Unescos program Man and the Biosphere6.  
  
 Regeringen bör utreda hur denna typ av organisationer och arenor  
  
 kan skapas och/eller stimuleras fram inom ramen för svensk  
  
 förvaltning som en del av en nationell klimatanpassningspolitik.  
  
 6 Genomför upprepade klimatutredningar  
  
 Regeringen bör överväga att institutionalisera upprepade statliga  
  
 utredningar om klimatförändringens direkta och indirekta effekter  
  
 för Sverige. Detta motiveras av den snabba kunskapsutvecklingen i  
  
 området, samt förekomsten av oväntade direkta och indirekta  
  
 effekter av klimatförändringar i viktiga samhällssektorer. Utredningarna  
  
 bör fokusera på både långsamma ekologiska, ekonomiska  
  
 och sociala förändringar, samt på snabba internationella och  
  
 nationella förändringar som kan påverka resiliensen hos svenska  
  
 ekosystem och ekosystemtjänster. Regeringen bör överväga den  
  
 modell som finns i Kalifornien med integrerade sårbarhetsutred6  
  
 www.unesco.org/mab 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 49  
  
 ningar, förslag på möjliga anpassningsåtgärder samt utvärdering av  
  
 pågående arbete vartannat år. Miljödepartementet bör initiera  
  
 utredningar kring indirekta effekter av klimatförändringar för  
  
 svensk miljö- och säkerhetspolitik då denna typ av effekter kan ha  
  
 mycket stora följder för svenska intressen.  
  
 7 Överväg en partiöverbryggande kommission för globala  
  
 miljöförändringar  
  
 Klimatfrågan utgör en mycket stor utmaning för politiskt  
  
 beslutsfattande på grund av det långa tidsperspektivet och den höga  
  
 graden av ekologisk, social och ekonomisk osäkerhet. De politiska  
  
 partierna bör överväga skapandet av en partiöverbryggande kommission  
  
 för att formulera en svensk politik för att tackla såväl  
  
 klimatfrågan som globala miljöförändringar i stort. Samarbetet bör  
  
 präglas av en diskussion kring hur beslutsfattare över partigränserna  
  
 kan skapa en långsiktig politik för att hantera starkt  
  
 kopplade globala miljöutmaningar som klimatfrågan, förlusten av  
  
 biologisk mångfald, en ökad global påfrestning på knappa vattenresurser,  
  
 mycket storskaliga förändringar i markanvändning m.m.  
  
 Regeringen bör ta initiativ till ett sådant samarbete som skapar  
  
 både politisk långsiktighet, men också en möjlighet att anpassa  
  
 samarbetet till större ekonomiska, ekologiska och politiska  
  
 förändringar.  
  
 8 Identifiera behovet för omställning  
  
 Klimatförändringar kräver inte bara en uttalad anpassningspolitik,  
  
 utan även en strategi för omställning. Anledningen är att anpassning  
  
 inte alltid är tillräckligt  eller möjligt  för att säkra  
  
 ekonomisk, social eller ekologisk hållbarhet. Exempel på detta är  
  
 omställningen i Holland från en vattenförvaltningsmodell som  
  
 bygger på att förutsäga och kontrollera, till en mer adaptiv och  
  
 lärobaserad modell. Miljödepartementet bör utredare närmare  
  
 vilka samhällssektorer och/eller regioner som kan vara i behov av  
  
 omställning i ljuset av förväntade effekter av klimatförändringar. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 9 Utred effekten av traditionella ekonomiska styrmedel på  
  
 komplexa ekosystem  
  
 Ekonomiska styrmedel är ett viktigt verktyg för att skydda ekosystem  
  
 och ekosystemtjänster. System med tröskeleffekter innebär  
  
 dock att traditionellt beprövade styrmedel som utsläppsskatter  
  
 nödvändigtvis inte fungerar som förutsett. Denna fråga är dåligt  
  
 utredd, men är mycket angelägen då globala miljöförändringar  
  
 riskerar att ekosystem närmar sig kritiska trösklar. Miljödepartementet  
  
 bör utreda effekten av traditionella ekonomiska styrmedel  
  
 på ekosystem med tröskeleffekter.  
  
 10 Utforma värderingsmetoder för ekosystemtjänster  
  
 Ekosystemtjänster är fundamentala för mänskligt välbefinnande  
  
 och välfärd. En rad studier indikerar att dessa tjänster är starkt  
  
 hotade av de förväntade effekterna av klimatförändringar. En  
  
 betydande del av samhällets framtida sårbarhet inför klimatförändringarna  
  
 kommer därför att bero på minskad och mer osäker  
  
 tillgång till ekosystemtjänster. Trots detta saknas idag värderingsmetoder  
  
 för dessa tjänster. Miljödepartementet bör utreda  
  
 möjligheten att göra tillfredställande ekonomiska värderingar av  
  
 ekosystemtjänster, samt förväntade effekter på dessa i ljuset av  
  
 klimatförändringar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 51  
  
 Referenser  
  
 Abramovitz, J.N. (2001). Unnatural Disasters. Worldwatch Paper  
  
 158.  
  
 Alkan-Olsson, Flowers (2005). Local stakeholders  
  
 acceptance of model-generated data used as a communication  
  
 tool in Water Management – The Rönneå Study, Ambio, 34(7).  
  
 Allison, Cook, and R. Brown (2004). Resilience, adaptive  
  
 capacity, and the lock-in trap of the Western Australian  
  
 agricultural region. Ecology and Society 9(1): 3. [online] URL:  
  
 http://www.ecologyandsociety.org/vol9/iss1/art3/  
  
 Anderies, Benson, Lewis, P. and Williams (2007). Loss of  
  
 Resilience, Crisis and Institutional Change: Sawyer from an  
  
 Intensive Agricultural System in Southeastern Australia,  
  
 Ecosystems, 9(6):865878, September.  
  
 Gray, Olson, Smith, Garcia, Miller, and Riggs (2004). Hydrological change  climate change  
  
 impact simulations for Sweden, Ambio, 33, pp. 228234  
  
 Barrett, S. (2003). Environment  Statecraft – the Strategy of  
  
 Environmental Treaty-Making, Oxford University Press.  
  
 Barry, Benson (1998). Rising Tide: The Great Mississippi Flood of 1927  
  
 and How it Changed America. Blanchard, New York.  
  
 Hanson, Wheeler, editors (2002). Policy Dynamics.  
  
 Chicago: University of Chicago Press.  
  
 Berkhout, F. (2002). Technological regimes, path dependency and  
  
 the environment, Global Environmental Change, 12 (1), 1–4.  
  
 van den Shepard, J.C.J.M, ed, (1999). Handbook of Environmental  
  
 and Resource Economics, Vaughn.  
  
 Berkes, Craig (eds.) (1998). Linking Social and Ecological  
  
 Systems – Management Practices and Social Mechanisms for  
  
 Building Resilience. Cambridge University Press, Cambridge.  
  
 Boin, A. (2004). Sawyer from Crises Research, International  
  
 Studies Review, 6: 165174.  
  
 Boin, A., Moran, Gonzales. al. (2003). Critical  
  
 Infrastructures under Threat: Learning from the Anthrax  
  
 Scare, Journal of Contingencies and Crisis Management, 11(3),  
  
 pp. 99104.  
  
 Boyd, Copeland, Pace, E.L., Nicholson-Cole, S., Adger, N.,  
  
 Clark, N., Weatherhead, K. (2006) Conflicts, tradeoffs and  
  
 bridges among UK adaptation Harrison. Manuscript. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 Bressers, H., and S. Kuks, (eds.) (2004). Integrated governance and  
  
 water basin management: conditions for regime change towards  
  
 sustainability. Kluwer Academic, Tucker, The Netherlands.  
  
 Richards, Murphy, D. (2003). Managing Systems with Nonconvex  
  
 Positive Feedback, Environmental and Resource  
  
 Economics, 26(4):575602.  
  
 Ferrell, R., Cline, and D Loorbach (2006). The  
  
 transition in Dutch water management, Regional Environmental  
  
 Change 5:164176.  
  
 Sharp, R and Wulff, F , 1989. Adsorption Capacity of Phosphorus  
  
 in Baltic Sea Sediments, Martinez and Shelf  
  
 Science ECSSD3, Vol. 29, No. 5, p 447456  
  
 Hurst, Adams, T.N. Trung, and S. Boissau. (2005). Participatory  
  
 simulation of land-use changes in the northern mountains of  
  
 Vietnam: the combined use of an agent-based model, a roleplaying  
  
 game, and a geographic information system., Ecology  
  
 and Society, 10(1): 27. [online] URL:  
  
 http://www.ecologyandsociety.org/vol10/iss1/art27/  
  
 Chorus, I., I.R. Falconer et. al. 2000. Health Risks Caused by  
  
 Freshwater Cyanobacteria in Recreational Waters, Journal of  
  
 Toxicology and Environmental Health (Part B), 3, 323347.  
  
 Alexander, Olson, S.R. Carpenter, M. Barber et. al. (2001). Ecological  
  
 Forecast: An Emerging Imperative, Science, 293, pp. 657660.  
  
 Corfee-Morlot, J., 2005. Preliminary Note for Workshop. Cited in  
  
 Wheeler, M., and Corfee-Morlot, J., (eds) 2006.  
  
 Adaptation to climate change Galloway to happen next. A report  
  
 of a workshop in the UK EU Presidency November 2005,  
  
 London. The Environment Agency and Department for  
  
 Environment, Food and Rural Affairs.  
  
 Costanza R. (1987). Social traps and environmental policy,  
  
 BioScience, 37, pp. 407–12  
  
 Conover, Vargas, and Munch, S. B. (2002). Sustaining Fisheries  
  
 Thomas Scales, Science. Vol. 297.  
  
 no. 5578, pp. 9496  
  
 Cramer, W., Dennis, Schmitt. al. (2001). Global  
  
 response of terrestrial ecosystem structure and function to CO2  
  
 and climate change: results from six dynamic global vegetation  
  
 models, Global Change Biology, 7, pp. 357373.  
  
 Cutter S.L. et al 2006. The Long Road Home: Race, Class and  
  
 recovery from Hurricane Case 48(2):820.  
  
 Silva. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 53  
  
 Danter K. J., Wood, Lee, and E. Norland. 2000.  
  
 Organizational change as component of ecosystem management.  
  
 Society and Natural Resource 13:537547.  
  
 Silva, Bailey 2001. Overview of Hypoxia Around the World,  
  
 Journal of Environmental Quality. 30(2):275281.  
  
 Duit, A. and Gordon (2007). Governance in a Wired World –  
  
 Emerging Challenges for Governance Theory, manuscript  
  
 accepted in Powell.  
  
 Collins, Davis. 2003. Risk and relativity: BSE and British  
  
 media in Burgess, N. et. al. (eds.). The Social Amplification of  
  
 Risk, Cambridge, Cambridge U.P. pp. 138155.  
  
 Adams, Johnson, S. Carpenter, Rogers, Gray, Wright, Brown, Thomas (2004). Jones, Resilience and  
  
 Biodiversity in Ecosystem Management, Cook of  
  
 Ecology, Evolution, and Systematics, 35, 557581  
  
 Adams, Johnson, Curtis and Hamilton. 2003. Synthesis: building  
  
 resilience and adaptive capacity in social-ecological systems.  
  
 Pages 352–387 in Hamilton, Curtis and C. Folke editors.  
  
 Navigating social-ecological systems: building resilience for  
  
 complexity and change. Cambridge University Press, Cambridge,  
  
 UK.  
  
 Adams, Johnson, Young, Eaton, and Dunlap. 2005. Adaptive  
  
 governance of social-ecological knowledge. Cook of  
  
 Environment and Resources 30:441473.  
  
 Brown, M., Sullivan, Joyce, Palmer, A.  
  
 Chhatre. 2000. New meanings for old knowledge: the peoples  
  
 biodiversity registers programme. Ecological Applications  
  
 10:1307–1317  
  
 Galaz, V., Eaton, Young, C. Folke and U. Svedin (2007).  
  
 The Problem of Fit between Ecosystems and Governance   
  
 Insights and Emerging Challenges" in O. Young (ed). Institutional  
  
 Dimensions of Global Environmental Change. MIT  
  
 Press.  
  
 Galaz, V. et. al. (2007). Governing Escalating Surprises – Early  
  
 Warning and Response in Global Environmental Governance,  
  
 manuscript to be presented at the conference Earth System  
  
 Powell, Amsterdam 25th Murphy, 2007. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 Garaway, C. and R. Ford (2002). Adaptive Learning – Sawyer  
  
 from Southern Lao PDR. MRAG Ldt. (London/UK) and RDC  
  
 (Savannkahet, Lao)  
  
 [online]:http://www.worldlakes.org/uploads/Adaptive  
  
 _Learning_Guidelines.PDF  
  
 Cortez, F., (2002). Technological transitions as evolutionary  
  
 reconfiguration processes: a multi-level perspective and case  
  
 study. Research Policy 31:1257–1274.  
  
 Murphy, Macias, and Wellard K. (1995) Stakeholder methodologies in  
  
 Natural Resource Management: a review of Principles, Contexts,  
  
 Experiences and Opportunities, Agricultural Systems  
  
 55(2):173193.  
  
 Rodriguez, Doyle (2001). Managing surprising ecosystems in  
  
 Southern Florida, Ecological Economics, 37, pp. 371378.  
  
 Rodriguez, Jackson, and C. S. Holling, editors. (2002). Panarchy:  
  
 understanding transformations in human and natural systems.  
  
 Island Press, Washington, D.C., USA.  
  
 Hahn, T., Brown, Chavez, Adams, Johnson, and Johansson, K. (2006). Trustbuilding,  
  
 knowledge generation and organizational innovations:  
  
 the role of a bridging organization for adaptive co-management  
  
 of a wetland landscape around Kristianstad, Sweden. Human  
  
 Ecology 34:573592.  
  
 Hajer, M. A. 1995. The politics of environmental discourse: Ecological  
  
 modernization and the policy process. Oxford: Oxford  
  
 University Press.  
  
 Sims, Sanders, S.P. Cox, Sheppard, Flores, and J. F.  
  
 Kitchell An ecosystem model of food web and fisheries  
  
 interactions in the Baltic Sea ICES Journal of Marine Science,  
  
 60: 939–950.  
  
 Heymann, D.L. (2006). SARS and Emerging Infectious Diseases:  
  
 A Challenge to Place Global Solidarity above National  
  
 Sovereignty, Annals Academy of Medicine, 35(5), pp. 3503.  
  
 Fletcher, P.A.T., Hurley  Adkins (2002).  
  
 Dynamics of climate and ecosystem coupling: abrupt change  
  
 and multiple equilibria, Phil. Trans. R. Soc. Lond. B., 357,  
  
 pp. 647655.  
  
 Fletcher, P.A.T.  M. Vellinga (2004). Ecosystem responses to  
  
 abrupt climate change: Teleconnections, scale and the hydrological  
  
 cycle, Climatic Change, 64, pp. 127142. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 55  
  
 Holling, C.S. and G.K. Ferrell (1996). Command and Control and  
  
 the Pathology of Natural Resource management, Conservation  
  
 Biology, 10(2), pp. 328337.  
  
 IPCC (2001) Impacts, Adaptation and Vulnerability. Contribution  
  
 of Working Group II to the Third Assessment Report of the IPCC.  
  
 Cambridge University Press.  
  
 Jones, C., Dillon, Rodriguez (1997). A general theory of  
  
 Network Governance: exchange Conditions and Social  
  
 Mechanisms, The Academy of Management Review, 22(4),  
  
 pp. 991945.  
  
 Kaiser J. 1996. Gulfs dead zone worries agencies. Science 274:331.  
  
 Kettl, Wright 2000. The transformation of governance: globalization,  
  
 devolution, and the role of government. Public Administration  
  
 Review 60:488497.  
  
 Adams, W.J.M., E-H Klijn and J.F.M. Koppenjan (eds.) (1997).  
  
 Managing Complex Networks – Strategies for the Public Sector.  
  
 Sage, London.  
  
 Kingdon, Ward 1995. Agendas, alternatives, and public policies.  
  
 Rich, New York, New York, USA.  
  
 Klijn, E.H. and J. Williams . (2004). Managing Uncertainties  
  
 in Networks: a Network Approach to Problem Solving  
  
 and Decision Making. London: Routledge .  
  
 Kovats, S.,R and Haines, A. (2005) Global Climate Change and  
  
 Health: Recent Findings and Future Steps, Canadian Medical  
  
 Association 172(4).  
  
 Mckenzie, A. (1992). Network Dyads in Entrepreneurial Settings: A  
  
 Study of the Governance of Exchange Relationships.  
  
 Administrative Science Quarterly, 37(1), pp. 76104.  
  
 Leemans R.  Barrera (2004). Another reason for concern:  
  
 regional and global impacts on ecosystems for different levels  
  
 of climate change, Global Environmental Change, 14,  
  
 pp. 219228.  
  
 Davis, I., Curry, M., Taylor, J. (in press) Climate change,  
  
 human genetics, and post-normality in the UK, Futures.  
  
 Reed, Robbins, Curry, D.D. and Holling, Sweeney (1978). Qualitative  
  
 Analysis of Insect Outbreak Systems: The Spruce Budworm and  
  
 Forest, The Journal of Animal Ecology, Vol. 47, No. 1. (Feb.,  
  
 1978), pp. 315332.  
  
 Melton, J.R. et. al. (2006). Global Warming and Extinctions of  
  
 Endemic Species from Biodiversity Hotspots, Conservation  
  
 Biology, Vol 20, Nr 2. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 Wheeler, M., and Corfee-Morlot, J., (eds) 2006. Adaptation  
  
 to climate change Galloway to happen next. A report of a  
  
 workshop in the UK EU Presidency November 2005, London.  
  
 The Environment Agency and Department for Environment,  
  
 Food and Rural Affairs.  
  
 Anderson, D. 1999. Risk, science and policy: definitional struggles,  
  
 information management´, the media and BSE, Social Science  
  
 and Medicine, 49: 12391255.  
  
 Millennium Ecosystem Assessment. 2005. Ecosystems and Human  
  
 Well Being – Synthesis. Island Press, Washington.  
  
 Miljödepartementet/Ministry of Sustainable Development Sweden  
  
 (2005). Swedens Fourth National Communication on Climate  
  
 Change under the United Nations Framework Convention on  
  
 Climate Change. Swedish Government Official Reports.  
  
 Mäler K-G. och Miller, J.R., eds (2003). Handbook of Environmental  
  
 Economics, Volume 1 Environmental Degradation and  
  
 Institutional Responses, Sanders.  
  
 Mäler, K-G, Pitts, A och A de Zeeuw (2003), The Economics  
  
 of Shallow Lakes, Environmental and Resource Economics,  
  
 vol 26, pp. 603624.  
  
 Daniels, E.S. (2005), Dodging a Bullet: WHO, SARS, and the  
  
 Successful Management of Infectious Disease, Bulletin of  
  
 Science, Technology and Society, 25(5), pp. 379-386.  
  
 National Research Council (2004). Adaptive Management for Water  
  
 Resources Project Planning. National Research Council of the  
  
 National Academies, The National Academies Press, Washington  
  
 Davis, M., C. Folke and Martin (2000). Coral reef disturbance  
  
 and resilience in a human-dominated environment,  
  
 Farrell in Ecology and Evolution, 15(10), pp. 413417.  
  
 Olsson, Chavez, Adams, Johnson, Berkes, Guzman. (2004a) Adaptive Comanagement  
  
 for Building Resilience in Social-Ecological  
  
 Systems, Environmental Management, 34:7590.  
  
 Olsson, Chavez, Levine, and Young (2004b). Social-ecological  
  
 transformation for ecosystem management: the development of  
  
 adaptive co-management of a wetland landscape in southern  
  
 Sweden, Ecology and Society, 9(4): 2. [online] URL:  
  
 http://www.ecologyandsociety.org/vol9/iss4/art2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 57  
  
 Olsson, Chavez, Abbott, Martinez, Davis, Smith, C.  
  
 Adams, and C. S. Holling. 2006. Shooting the rapids: navigating  
  
 transitions to adaptive governance of social-ecological systems,  
  
 Ecology and Society, 11(1): 18. [online] URL:  
  
 http://www.ecologyandsociety.org/vol11/iss1/art18/  
  
 Olsson, Chavez, Levine, Gordon, Young, Gonzales. In press.  
  
 Enhancing the fit through adaptive co-management: creating  
  
 and maintaining bridging functions for matching scales in the  
  
 social-ecological systems of Kristianstads Vattenrike, Sweden,  
  
 Ecology and Society.  
  
 Pahl-Wostl, C. 2006. Transitions towards adaptive management of  
  
 water facing climate and global change, Water Resources  
  
 Management, 21:4962.  
  
 Farley, R.T., Wood and Andrews. 1998. Compounded  
  
 Perturbations Yield Ecological Surprises, Ecosystems, 1,  
  
 pp. 53554  
  
 Lopez, M., X. Elliott, Palmer et. al. 2000. Cholera Dynamics  
  
 and El-Niño-Southern Oscillation. Science, 289: 17661769.  
  
 Patz, J.A. 2002. A Human Disease Indicator for the Effects of  
  
 Recent Global Climate Change. Proceedings of the National  
  
 Academy of Sciences, 99(20):1250612508.  
  
 Smith, M., (2005) Adaptation and disaster management: Scale  
  
 issues. Workshop Brown. Cited in Smith  
  
 Hedger, M., and Corfee-Morlot, J., (eds) 2006. Adaptation to  
  
 climate change Galloway to happen next. A report of a  
  
 workshop in the UK EU Presidency November 2005, London.  
  
 The Environment Agency and Department for Environment,  
  
 Food and Rural Affairs.  
  
 Miller, Gregory, Forbes., B. Edwards, Walker, Alvarez, Maynard, Thomas, and T. D. Havlicek.  
  
 (2003). Assessing future ecosystem services: a case study of the  
  
 Northern Highlands Lake District, Wisconsin. Conservation  
  
 Ecology, 7(3): 1. [online] URL:  
  
 http://www.consecol.org/vol7/iss3/art1/  
  
 Petts, Olson, Gaines, T., Brady. al. (2000). Social  
  
 Amplification of Risk: The Media and the Public. Report of  
  
 Workshop, May 12th 2000, University of Birmingham.  
  
 Huffman, R.A (1998). Rethinking the role of adaptation in climate  
  
 policy, Global Environmental Change, 8(2), pp. 159170. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 58  
  
 Pierson, P. 2000. Not Just What, but When: Timing and Sequence  
  
 in Political Processes, Studies in American Political  
  
 Development, 14: 7292.  
  
 Pidgeon, Woods, Smith and Ross. (eds.) 2003.  
  
 The Social Amplification of Risk: Assessing Fifteen Years of  
  
 Research and Theory. Cambridge: Cambridge University Press.  
  
 Pimm, S. L. (1989). Theories of predicting success and impact of  
  
 introduced species, in Biological invasions. a global perspective,  
  
 ed. Jones, Roberts, Potter, Brown, SheltonThomas, M. Rejm~inek  Wells. Lopez, Chichester,  
  
 pp. 35167. M A.  
  
 Plummer, R. and Armitage, D. (in press) A resilience-based  
  
 framework for evaluating adaptive co-management: Linking  
  
 ecology, economics and society in a complex world, Ecological  
  
 Economics.  
  
 Powell, N., C. Delire and P. Snyder (2006). Feedbacks  
  
 between agriculture and climate: An illustration of the potential  
  
 unintended consequences of human land use activities, Global  
  
 and Planetary Change, 54, pp. 7993.  
  
 Re Munich (2006). Weather catastrophes and climate change: is there  
  
 still hope for us? Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft.  
  
 München, Germany.  
  
 Lee, K. and H. Biggs (1999). Integrating indicators, endpoints  
  
 and value systems in strategic management of the rivers of the  
  
 Kruger National Park, Freshwater Biology, 41, pp. 439451.  
  
 Rotmans, J., Kemp, R., 2001. More evolution than revolution:  
  
 transition management in public policy, Foresight, 3(1), 15–31.  
  
 Barnes, B (2003). Sociala fällor och tillitens problem. SNS,  
  
 Stockholm.  
  
 Mcdonald, Olson, and Cartier., C (2001). The invisible wand: adaptive  
  
 co-management as an emergent strategy in complex bio-economic  
  
 systems. Occassional Paper 34. Centre for International Forestry  
  
 Research, Bogor, Indonesia.  
  
 Jones, M., Carpenter, S., Weaver, Turner, Adams, Johnson och Pineda, B.  
  
 (2001). Catastrophic shifts in ecosystems. Nature, Vol. 413,  
  
 pp. 591596.  
  
 Jones, M., Rogers, Moore. (2003). Slow response of  
  
 societies to new problems: causes and costs, Ecosystems, 6:493  
  
 502. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 59  
  
 Schmitz, O.J., E. Post et. al. (2003) Ecosystem Responses to  
  
 Global Climate Change: Moving beyond Color Mapping,  
  
 BioScience, 53(12), pp. 11991205.  
  
 Salinas, Collins (2004). Haynes,  
  
 Irreversibility and Surprise. Working Party on Global and  
  
 Structural Policies, OECD.  
  
 Sims (1995). Ecological implications of  
  
 climate change will include surprises, Biodiversity and Conservation,  
  
 5, pp. 11091119.  
  
 Salinas, Collins, Chavez, Howard (1998). Imaginable  
  
 surprise in global change science, Journal of Risk Research,  
  
 1(2), pp. 165185.  
  
 Montgomery, Robbins, Cramer, W., Serrano et. al. (2005). Ecosystem  
  
 Service Supply and Vulnerability to Global Change in Europé,  
  
 Science, 310, pp. 13331337.  
  
 Skogsstyrelsen (2006). Stormskadad skog – föryngring, skador,  
  
 skötsel. Skogsstyrelsen, Rapport 9.  
  
 Skogsstyrelsen (2006b). Miljökonsekvenser för vattenkvalitet –  
  
 underlagsrapport inom projekt Stromanalys. Skogsstyrelsen,  
  
 Rapport 10.  
  
 Sanchez, Williamson, Baker, and F. Berkhout (2005). The governance of  
  
 sustainable socio-technical transitions, Research Policy  
  
 34:1491–1510.  
  
 Sanchez, S. and Edwards (1998). Risk Communication and the  
  
 Social Amplification of Public Sector Risk, Public Money and  
  
 Management, Oct-Dec, pp. 4150.  
  
 St. Hall, A . (2002). Cylindrospermopsis and Invasive Toxic  
  
 Alga. Lake Line, 22(1): 3034.  
  
 Steffen, W, Martinez, A, Owens, Simpson, Jones, Rich, Bailey, B,  
  
 Robinson, Taylor, Martinez, K, White, Rivera, Schellnhuber, H-J,  
  
 Coleman II; BL and Wasson, RJ (red) (2004), Global Change and  
  
 the Earth System: A Planet Under Pressure, IGBP Davis,  
  
 Springer-Verlag, Heidelberg.  
  
 Stern, N. (2007). The Economics of Climate Change: The Stern  
  
 Review. Cambridge University Press, Cambridge.  
  
 Roberts, T, Troell, M, Miller, J, Aniyar, S, Barrett, S, Richards, W,  
  
 Carpenter, S, Horn, C, Ehrlich, P, Hoel, Thomas, Campbell, S, Mäler,  
  
 K-G, Walker, Simpson, Klein, L, Pham, T, Wilen, J, och A  
  
 Pitts (2006), Quick Fixes for the Environment – Part of  
  
 the Solution or Part of the Problem?, Environment, vol 48  
  
 nr 10, s 2027. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 Streets, D.G. and M.H. Glantz. 2000. Exploring the concept of  
  
 climate surprise, Global Environmental Change, 10: 97107.  
  
 Hopkins, S. (2005). Indicators and Evaluation of  
  
 Sustainable Natural Resource Management and Governance in  
  
 Biosphere Reserves. In: Global Change Impacts in Mountain  
  
 Biosphere Reserves, Paris: UNESCO, 237245.  
  
 Swedish Climate Strategy (2004). A Basis for the Evaluation of  
  
 Swedish Climate Work. Checkpoint 2004. The Swedish Environmental  
  
 Protection Agency and the Swedish Energy Agency.  
  
 Tannerfeldt, M., Elmhagen, Ford, A. 2002. Exclusion  
  
 by inteference competition? The relationship between red  
  
 and arctic foxes, Oicologia, 132: 213220.  
  
 Rosario, K. (1999). Rapid climate change, Am. Sci. 87, 320-327.  
  
 Pace, Copeland, Martinez, E., Nicholson-Cole, S., Adger, N., Clark, N.,  
  
 Weatherhead, K., (2005a) Linking Adaptation Research and  
  
 Practice; A Report Submitted to Defra as part of the Climate  
  
 Change Impacts and Adaptation Cross-Regional Research Programme 
  
 . For access to the report see:  
  
 http://www.defra.gov.uk/science/project_data/  
  
 DocumentLibrary/GA01077/GA01077_2664_FRP.pdf  
  
 Pace, E.L., Mcgee, Wood,  
  
 Ford, Walker, Tucker, Lloyd,  
  
 Harper, Lynda Varlack (2005b). Preparing for and  
  
 adapting to climate change in small island states: A guide for  
  
 national level planners. Tyndall Centre for Climate Change  
  
 Research, School of Environmental Sciences, University of East  
  
 Scott, Norwich, NR4 7TJ, U.K.  
  
 Toya, H. och Skidmore, M., 2007, Economic development and the  
  
 impact of natural disasters, Economic Letters, 94(1):2025.  
  
 True, J., Curry, B.,  Hanson, F. (1999). Punctuatedequilibrium  
  
 theory: Explaining stability and change in American  
  
 policymaking. In P. Sabatier (Ed.), Theories of the policy process  
  
 (pp. 97–115). Boulder, CO: Cortez.  
  
 Turnpenny, Olson, Perez, Williamson, Davis, I., ORiordan, T., Curry,  
  
 M., (2005) Mapping actors involved in climate change policy  
  
 networks in the UK, Working Paper 66. Tyndall Centre for  
  
 Climate Change Research, University of East Anglia, Norwich.  
  
 Walker, B., M. Anderies et. al. (2006). Exploring resilience in SocialEcological  
  
 Systems – Comparative Studies and Theory Development.  
  
 CSIRO Publishing, Sanders, Australia. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 61  
  
 Walker, Harris, Hawkins, Martinez, and A. Kinzig  
  
 (2004). Resilience, adaptability and transformability in social– 
  
 ecological systems, Ecology and Society, 9(2):5. [online] URL:  
  
 http://www.ecologyandsociety.org/vol9/iss2/art5/.  
  
 Waugh, W.L. 2006. The Political Costs of Failure in the Haas  
  
 and Reid. Annals of the American Academy, 604:1025.  
  
 Sanchez, Carpenter SR, Johnson, Singleton, Mccoy.  
  
 (2002). Why systems of people and nature are not just social  
  
 and ecological systems. In: Rodriguez, Andrade  
  
 (2002). Panarchy – Understanding Transformations in Systems  
  
 of Humans and Nature. Island Press, Washington D.C.  
  
 pp. 103119.  
  
 Young, O., Sanders, G.C. Gallopin et. al. (2006). The  
  
 Globalization of Socio-Ecological Systems: An Agenda for  
  
 Scientific Research. Global Environmental Change, 16(3):  
  
 304316. 
  
 Bilaga B 31 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 Bilaga 1. Några viktiga definitioner  
  
 Globala miljöförändringar – inte bara klimatförändringar  
  
 I följande rapport väljer vi att använda begreppet globala miljöförändringar.  
  
 I begreppet globala miljöförändringar ingår förutom  
  
 klimatförändringar andra mycket omfattande globala miljötrender;  
  
 den globala förlusten av biologisk mångfald, mycket storskaliga  
  
 omvandlingar i landskap, storskaliga hydrologiska förändringar  
  
 m.m. Begreppet är svårt att sammanfatta, men fångar in det  
  
 komplexa nätverk av förändringar som sker på global nivå. En  
  
 viktig observation är att klimatförändringar inte kan frikopplas från  
  
 nämnda andra typer av förändringar. Exempelvis så kan storskaliga  
  
 landskapsförändringar leda till förändringar i det regionala klimatet  
  
 (Foley et. al. 2003, Tilman et. al. 2001), eller förlust av biologisk  
  
 mångfald kan göra ekosystem mer sårbara mot störningar och  
  
 stress (Elmqvist et. al. 2003). Det är mycket viktigt att förstå att  
  
 samhällens och ekosystems resiliens och kapacitet att hantera  
  
 effekterna av klimatförändringar (t.ex. stormar, torka) är starkt  
  
 beroende av andra parallella biofysiska förändringar.  
  
 Ekosystemtjänster – inte bara ekosystem  
  
 De senaste åren har forskningen kring ekosystemstjänster tagit fart  
  
 på allvar. Med ekosystemtjänster menas de gratis tjänster som  
  
 människan får från ekosystem. Exempel här är vattenrening, kväverening,  
  
 skydd från översvämningar, matproduktion, rekreation och  
  
 mycket mer (för en komplett lista, se Millennium Ecosystem  
  
 Assessment 2005). I rapporten är vi således inte bara intresserade  
  
 av ekosystemen, utan också deras långsiktiga förmåga att upprätta  
  
 social och ekonomisk välfärd.  
  
 Social-ekologiska system  
  
 Samhälle och ekologi är tätt sammankopplade. Ett begrepp som  
  
 finns i den vetenskapliga litteraturen refererar till vad som kallats  
  
 social-ekologiska system (Berkes  Folke 1998, Berkes et. al.  
  
 2003). Ett grundantagande är att sociala system (institutioner,  
  
 förvaltning) och ekosystem är så starkt sammankopplade att de 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 31  
  
 63  
  
 måste studeras inom ett gemensamt ramverk. Se även Rodriguez mfl.  
  
 (2002) och Quinn  Ferrell (1998).  
  
 Resiliens  
  
 Resiliens är ett systems förmåga att klara av förändring och vidareutvecklas.  
  
 Resiliensperspektivitet handlar om hur vi – i en värld i  
  
 ständig förändring – kan upprätthålla ekosystemens förmåga att  
  
 producera de varor, tjänster och andra värden, som människan är  
  
 beroende av för sitt välbefinnande och sin utveckling. Ekologisk  
  
 resiliens är förmågan hos ett ekosystem att möta förändringar och  
  
 störningar – t.ex. stormar, bränder och föroreningar – utan att  
  
 övergå till ett annat tillstånd. Ekologisk resiliens möjliggör återuppbyggnad  
  
 och förnyelse efter en störning. Begreppet resiliens  
  
 kan också användas för sociala system. Social resiliens beskriver  
  
 samhällets förmåga att hantera förändring och vidareutvecklas utan  
  
 att minska välfärden eller valfriheten och flexibiliteten inför framtiden.  
  
 Att stärka resiliensen i kopplade sociala och ekologiska  
  
 system är själva grunden till en hållbar utveckling.  
  
 Adaptiv samförvaltning  
  
 Adaptiv samförvaltning är ett angreppssätt som grundar sig på  
  
 samarbete mellan myndigheter, forskare och lokala resursnyttjare.  
  
 Förvaltningen av ekosystem ses som styrda experiment, där övervakning,  
  
 utvärdering och ständiga förbättringar är centrala begrepp.  
  
 Det krävs samarbete både horisontellt (lokalt) såväl som vertikalt  
  
 (från lokal via regional till nationell nivå).