SOU 2006:69 
  
 Uppföljning  
  
 av kostnadsutjämningen  
  
 för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet 
  
 Delbetänkande av LSS-utjämningskommittén 
  
 Stockholm 2006 
  
 SOU och Ds kan köpas från Kaufman kundtjänst. För remissutsändningar  
  
 av SOU och Ds svarar Kaufman Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets  
  
 förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress:  
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-690 91 91 
  
 Ordertel: 08-690 91 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på 
  
 http://www.regeringen.se/remiss  
  
 Omslagsfoto: Guzman 
  
 Tryckt av Davis AB 
  
 Stockholm 2006 
  
 ISBN 91-38-22607-3 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Till statsrådet Edwards  
  
 Regeringen beslutade den 26 januari 2006 att tillkalla en särskild  
  
 utredare (dir. 2006:15) för att följa upp och se över det nationella  
  
 kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt lagen  
  
 (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).  
  
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i systemet  
  
 inför bidrags- och avgiftsåret 2007, skulle sådana förslag redovisas  
  
 till regeringen senast den 1 juni 2006. Resterande delar av uppdraget  
  
 skall redovisas senast den 1 juni 2007.  
  
 Som särskild utredare förordnades generaldirektören vid Fortifikationsverket,  
  
 Hernandez, fr.o.m. den 26 januari 2006.  
  
 Den 10 februari 2006 förordnades som sakkunniga att biträda utredningen  
  
 departementsrådet Roberts, departementssekreteraren  
  
 Guzman samt ekonomen Glenn. Som  
  
 experter förordnades samma datum enhetschef White,  
  
 departementssekreteraren Griffin, avdelningsdirektör Miles, rättssakkunnige King samt statistiker Elliott.  
  
 Sekreterare har varit ämnesrådet Williams.  
  
 Utredningen har antagit namnet LSS-utjämningskommittén.  
  
 Härmed överlämnar utredningen delbetänkandet Uppföljning av  
  
 kostnadsutjämningen för kommunernas LSS-verksamhet (SOU  
  
 2006:69).  
  
 Stockholm i juni 2006  
  
 Hernandez  
  
 Preston 
  
 5  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 9  
  
 Förkortningar..................................................................... 13  
  
 1 Inledning................................................................... 15  
  
 1.1 Utredningsuppdraget............................................................... 15  
  
 1.2 Utredningsarbetets inriktning och uppläggning.................... 16  
  
 2 Bakgrund .................................................................. 19  
  
 2.1 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade  
  
 (LSS) ....................................................................................... 19  
  
 2.2 Lagen (1993:389) om assistansersättning – LASS ................. 21  
  
 2.3 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska regleringar  
  
 och länsvisa mellankommunala kostnadsutjämningar........... 22  
  
 2.4 Tidigare utredningar om kostnadsutjämning för LSSverksamhet  
  
 ............................................................................... 24  
  
 2.4.1 Strukturkostnadsutredningen...................................... 24  
  
 2.4.2 Landstingsekonomiska utredningen............................ 24  
  
 2.4.3 Statsbidragsberedningen .............................................. 25  
  
 2.4.4 Arbetsgrupp inom Socialdepartementet ..................... 25  
  
 2.4.5 Kommunala utjämningsutredningen........................... 26  
  
 2.4.6 Arbetsgrupp med uppdrag att ta fram förslag till  
  
 ett statsbidrag för utjämning mellan kommuner  
  
 av kostnader för verksamhet enligt LSS ...................... 26  
  
 2.4.7 Kommittén Utjämning av LSS-kostnader................... 27  
  
 2.5 Statliga bidrag för utjämning av kostnadsskillnader .............. 28 
  
 Innehåll SOU 2006:69  
  
 6  
  
 2.6 Nationell kostnadsutjämning för verksamhet enligt LSS  
  
 införs ........................................................................................29  
  
 2.7 Systemet för kommunalekonomisk utjämning ......................30  
  
 3 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt  
  
 LSS...........................................................................35  
  
 3.1 Systemets uppbyggnad.............................................................35  
  
 3.2 Underlaget för beräkningarna .................................................35  
  
 3.3 Antalet LSS-insatser.................................................................36  
  
 3.3.1 Kommunernas räkenskapssammandrag.......................36  
  
 3.3.2 Genomsnittskostnader för olika LSS-insatser ............37  
  
 3.3.3 Grundläggande standardkostnad .................................38  
  
 3.3.4 Koncentrations- och personalkostnadsindex..............39  
  
 3.3.5 Slutlig standardkostnad, bidrag och avgift ..................40  
  
 3.3.6 Införanderegler..............................................................40  
  
 3.4 Möjligheter att ändra i kommunernas underlag .....................41  
  
 4 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004– 
  
 2006 ........................................................................43  
  
 4.1 Inledning...................................................................................43  
  
 4.2 Kostnadsutvecklingen och kostnadsskillnader mellan  
  
 kommuner.................................................................................43  
  
 4.3 Skillnader i LSS-insatser mellan kommuner ...........................49  
  
 4.4 Hur skillnader i insatser och kostnader beaktas i  
  
 utjämningen ..............................................................................50  
  
 4.5 Resultat av uppföljningen ........................................................53  
  
 4.5.1 Förändringar i kostnadsutjämningen till följd av  
  
 årliga uppdateringar ......................................................53  
  
 4.5.2 Träffsäkerheten – jämförelser mellan  
  
 kostnadsutjämningen och redovisade kostnader ........54  
  
 4.5.3 Kostnadsutjämningen och stabiliteten ........................62  
  
 4.5.4 Jämförelser med systemet för  
  
 kommunalekonomisk utjämning .................................63 
  
 Innehåll SOU 2006:69  
  
 7  
  
 4.6 Köp och försäljning av verksamhet och dess påverkan på  
  
 personalkostnadsindexet ......................................................... 65  
  
 4.7 Begäran om rättningar i beräkningsunderlaget och  
  
 överklaganden .......................................................................... 66  
  
 5 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning  
  
 för LSS ...................................................... 69  
  
 5.1 Utgångspunkter ....................................................................... 69  
  
 5.2 Överväganden och förslag....................................................... 70  
  
 5.2.1 Förslaget........................................................................ 70  
  
 5.2.2 Påverkbarheten på underlaget för beräkningarna ....... 72  
  
 5.2.3 Förändringar i insatsstatistiken ................................... 73  
  
 5.2.4 Vissa ekonomiska effekter för  
  
 kostnadsutjämningen ................................................... 74  
  
 5.2.5 Särskilt bidrag till vissa kommuner.............................. 76  
  
 6 Det fortsatta arbetet ................................................... 79  
  
 6.1 Utgångspunkter för det fortsatta arbetet............................... 79  
  
 6.2 Pågående arbete och uppdrag.................................................. 80  
  
 6.3 Det fortsatta arbetet ................................................................ 81  
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv ................................................. 83 
  
 9 
  
 Sammanfattning  
  
 LSS-utjämningskommittén har regeringens uppdrag att utreda vissa  
  
 frågor rörande kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet och vid behov föreslå förändringar på såväl kort  
  
 som lång sikt. I detta delbetänkande föreslås vissa förändringar på  
  
 kort sikt. Förändringarna föreslås införas från och med 2007.  
  
 I direktiven anges två redovisningstidpunkter. Utredningsarbetet  
  
 har därför delats upp i två delar, där del 1 redovisas i detta delbetänkande.  
  
 Utredningsarbetet har hittills i huvudsak inriktats mot  
  
 de förslag till förändringar som enligt vår bedömning skall  
  
 genomföras från och med 2007. Del 1 omfattar bl.a. att frågan om  
  
 och hur personalkostnads- och koncentrationsindex skall uppdateras  
  
 inför 2007. Dessa index skall ta hänsyn till hur kostnaderna påverkas  
  
 stödets omfattning och s.k. stordriftsfördelar i verksamheten.  
  
 Uppläggningen av utredningsuppdraget beskrivs i kapitel 1.2.  
  
 Arbetet har inletts med en genomgång av kostnadsutjämningsmodellen  
  
 för LSS-verksamhet, vilket omfattat analyser av beräkningar  
  
 och utfall för enskilda kommuner och grupper av kommuner.  
  
 Delar av beräknings- och analysarbetet har genomförts av Statistiska  
  
 centralbyrån. Analyser av modellens träffsäkerhet har gjorts  
  
 genom att jämföra beräknade standardkostnader med faktiska  
  
 kostnader för enskilda kommuner. Analys av hur personalkostnads-  
  
 och koncentrationsindex påverkar resultatet har gjorts som  
  
 underlag för förslag om vilka uppdateringar som kan behöva göras  
  
 av dessa index.  
  
 En hearing med företrädare för ett tiotal kommuner har genomförts  
  
 för att ge underlag för det fortsatta arbetet att bedöma  
  
 systemets måluppfyllelse, upplevda träffsäkerhet, påverkbarhet och  
  
 brister samt för att få fram förslag till förbättringar av systemet.  
  
 I bakgrundskapitlen 2 och 3 beskrivs kortfattat lagen (1993:387)  
  
 om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), huvudmannaskapsförändringar  
  
 och ekonomiska regleringar i samband med 
  
 Sammanfattning SOU 2006:69  
  
 10  
  
 dessa samt hur problemen med de ojämnt fördelade kostnaderna  
  
 mellan kommuner för LSS-verksamheten hanterats av tidigare utredningar  
  
 och i statsbidragssystem. Vidare redovisas uppbyggnaden  
  
 av det nuvarande kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt  
  
 LSS och det underlag som används vid de årliga beräkningarna.  
  
 Den uppföljning av kostnadsutjämningen för åren 2004–2006,  
  
 som redovisas i kapitel 4, visar på betydande skillnader mellan  
  
 kommuner i antalet insatser och i nettokostnader per invånare. Intervallet  
  
 kring riksgenomsnittet var 2004 mellan -2 400 och ca  
  
 +3 600 kronor per invånare. Skillnaden motsvarar ett skatteuttag  
  
 på närmare 4 procent (4 kronor) vid en riksgenomsnittlig skattekraft.  
  
 Under senare år har antalet kommuner med höga kostnader  
  
 ökat och antalet med låga har minskat, men kostnadsskillnaderna  
  
 mellan kommunerna har snarare ökat än minskat. För det stora  
  
 flertalet kommuner ligger den årliga kostnadsförändringen i förhållande  
  
 till den riksgenomsnittliga förändringen inom intervallet  
  
 +/- 250 kronor per invånare. Över 90 procent ligger i intervallet  
  
 +/- 500 kronor per invånare. För ett fåtal kommuner har dock  
  
 förändringen varit ca 2 000 kronor per invånare eller mer. En  
  
 väsentlig förklaring till detta är förändringar i kostnadsavtal mellan  
  
 kommuner, bl.a. i samband med att länsvisa utjämningssystem avvecklats  
  
 eller omförhandlats. Assistanskommittén har fått tilläggsuppdrag  
  
 att se över LSS och skall bl.a. analysera orsakerna till  
  
 kostnadsutvecklingen. Det är enligt direktiven (dir. 2006:68)  
  
 viktigt att få belyst varför kostnaderna ökar i den utsträckning som  
  
 sker och varför skillnaderna är så stora mellan kommuner.  
  
 De årliga förändringarna i kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet  
  
 beror på att underlaget för beräkningarna uppdateras. Såväl  
  
 antalet insatser av olika typ som genomsnittskostnader för de olika  
  
 insatserna och den riksgenomsnittliga kostnaden för LSS-verksamhet  
  
 har hittills uppdaterats årligen. Koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 har hittills uppdaterats en gång, 2006. Någon tendens  
  
 till minskad spridning mellan kommunerna i bidrag och avgift  
  
 kan inte utläsas. Antalet kommuner som får bidrag har minskat och  
  
 de som betalar avgift har ökat i antal. Antalet kommuner med stora  
  
 avgifter och stora bidrag har ökat något i antal samtidigt som antalet  
  
 kommuner med lägre bidrag och avgifter minskat sedan 2004 års  
  
 utjämning.  
  
 Kostnadsutjämningens träffsäkerhet, dvs. överensstämmelsen  
  
 mellan i modellen beräknade standardkostnader och redovisade  
  
 nettokostnader för verksamheten två år tidigare, försämrades mel 
  
 SOU 2006:69 Sammanfattning  
  
 11  
  
 lan 2004 och 2005. Genom en delvis uppdateringen av koncentrations-  
  
 och personalkostnadsindex förbättrades träffsäkerheten  
  
 2006, men träffbilden mätt utifrån 2004 års kostnader hade blivit  
  
 ännu bättre om en full uppdatering av index till 2004 års nivå  
  
 gjorts.  
  
 En full uppdatering medför en större följsamhet mellan standardkostnader  
  
 och de redovisade nettokostnaderna om jämförelser  
  
 ske sker mot det kostnadsår som väljs för utjämningen, men genom  
  
 att personalkostnadsskillnaderna endast utjämnas till 70 procent  
  
 genom personalkostnadsindex finns en tendens till att kommuner  
  
 med låga kostnader för LSS-verksamhet blir överkompenserade i  
  
 förhållande till sina kostnader. Flera kommuner med höga kostnader  
  
 blir av samma orsak underkompenserade i förhållande till sina  
  
 kostnader.  
  
 För de tre år som LSS-utjämningen tillämpats är antalet kommuner  
  
 med större avvikelser mellan standardkostnad och nettokostnad  
  
 högst 2005 då ingen uppdatering av indexen gjordes och  
  
 lägst 2004 då en uppdatering till årsvärde på dessa index gjordes.  
  
 Antalet kommuner i olika bidrags-/avgiftsintervall har varierat  
  
 mellan åren. Mellan två tredjedelar och tre fjärdedelar av kommunerna  
  
 ligger i intervallet +/- 250 kronor per invånare i årlig förändring  
  
 i bidrag/avgift. Jämfört med var och en av de verksamheter  
  
 som ingår i det kommunalekonomiska utjämningssystemet är det  
  
 betydligt fler kommuner som har stora förändringar i LSS-utjämningen,  
  
 trots att de verksamheter som ingår i den kommunalekonomiska  
  
 kostnadsutjämningen vanligtvis har avsevärt högre kostnader.  
  
 Om man jämför den sammantagna nettoförändringen över  
  
 alla verksamheter i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen  
  
 är variationsvidden mindre i LSS-utjämningen och förändringarna  
  
 över en treårsperiod mer koncentrerad till intervallen +/ 200  
  
 och +/- 400 kronor per invånare. Stabiliteten är dock betydligt  
  
 lägre i LSS-utjämningen jämfört med den kommunalekonomiska  
  
 kostnadsutjämningen, där förändringar i de olika verksamheterna i  
  
 en kommun i stor utsträckning går åt olika håll och i viss mån tar  
  
 ut varandra.  
  
 I LSS-utjämningen omfördelas årligen närmare 2 miljarder kronor  
  
 mellan kommuner på en verksamhet vars nettokostnader är  
  
 drygt 25 miljarder kronor. Nettoomfördelningen över kärnverksamheterna  
  
 i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen är  
  
 drygt 5 miljarder kronor för kommunerna på verksamheter som  
  
 sammantaget kostar ca 240 miljarder kronor. Om man räknar varje 
  
 Sammanfattning SOU 2006:69  
  
 12  
  
 verksamhet för sig omfördelas dock avsevärt mer, ca 20 miljarder  
  
 kronor. För landstingen omfördelas drygt 1,5 miljarder kronor på  
  
 en verksamhet som kostar ca 135 miljarder kronor.  
  
 Mot bakgrund av det underlag som tagits fram och analyserats i  
  
 uppföljningsarbetet anser vi att utjämningssystemet för LSS-kostnader  
  
 så långt det är möjligt bör avspegla hur verksamheten ser ut  
  
 genom att använda så aktuella statistiska uppgifter som möjligt.  
  
 Utgångspunkten är därför att tidseftersläpningen av förändringar  
  
 av verksamheten bör vara så kort som möjligt både vad gäller antalet  
  
 LSS-insatser och basår för indexen samtidigt som påverkbarheten  
  
 på underlaget skall vara så låg som möjligt.  
  
 Inför bidrags- och avgiftsåret 2007 föreslår vi att personalkostnads-  
  
 och koncentrationsindex uppdateras till 2005 års nivå (se avsnitt  
  
 5). Vi bedömer vidare att kommuner vars bidrag eller avgift,  
  
 till följd av indexuppdateringen, försämras med mer än ett belopp  
  
 som motsvarar 200 kronor bör ges möjlighet att söka statsbidrag  
  
 från regeringen. 
  
 13  
  
 Förkortningar  
  
 HVB Hem för vård och boende  
  
 dir. Kommittédirektiv  
  
 LASS Lagen (1993:389) om assistansersättning  
  
 LSS Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa  
  
 funktionshindrade  
  
 K-IX Koncentrationsindex  
  
 PK-IX Personalkostnadsindex  
  
 prop. Regeringens proposition  
  
 RS Räkenskapssammandraget  
  
 SCB Statistiska centralbyrån  
  
 SoL Socialtjänstlagen (2001:453)  
  
 SOU Statens offentliga utredningar 
  
 15  
  
 1 Inledning  
  
 1.1 Utredningsuppdraget  
  
 Utredarens uppdrag enligt direktiven (dir. 2006:15) är att följa upp  
  
 och se över kostnadsutjämningssystemet för LSS-verksamhet och  
  
 vid behov föreslå förändringar. Uppdraget gäller i korthet att bedöma  
  
 om målet med systemet uppnåtts och hur tidseftersläpningen  
  
 och påverkbarheten på beräkningsunderlaget samt kvalitén i kommunernas  
  
 uppgiftslämnande inverkar på resultatet. Vidare ingår att  
  
 undersöka förenklingsmöjligheter i systemet, om utjämningssystemet  
  
 påverkar LSS-verksamheten samt om oklarheter i regelverket  
  
 för LSS har inverkan på kostnadsutjämningen.  
  
 Sammanfattningsvis skall utredaren enligt direktiven  
  
  svara för en uppföljning och utvärdering av det nationella  
  
 kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS och  
  
 vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt,  
  
  bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts  
  
 och om systemets utformning ger resultat som kan betraktas  
  
 som rättvisa,  
  
  undersöka effekterna av tidseftersläpningen i underlaget för  
  
 utjämningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan  
  
 åren och om systemet, trots viss eftersläpning, ger ett rättvisande  
  
 resultat,  
  
  följa upp och vid behov se över de genomsnittskostnader för  
  
 olika LSS-insatser som skall användas i beräkningarna av  
  
 standardkostnaderna,  
  
  undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten  
  
 på underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i  
  
 LSS-utjämningen och vid behov föreslå åtgärder som kan  
  
 vidtas för att begränsa påverkbarheten, samt  
  
  undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet  
  
 och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet. 
  
 Inledning SOU 2006:69  
  
 16  
  
 Eftersom underlaget för LSS-utjämningen i stor utsträckning utgörs  
  
 av beslut om insatser som kommunerna själva fattat är systemet  
  
 påverkbart. Dessutom baseras beräkningen av varje kommuns  
  
 personalkostnadsindex bl.a. på de kostnader för verksamheten som  
  
 kommunen redovisat i sitt räkenskapssammandrag. Utredaren skall  
  
 därför undersöka om och i så fall hur och i vilken omfattning denna  
  
 påverkbarhet kan ha inverkat på utfallet i LSS-utjämningen.  
  
 I uppdraget ingår att granska de statistiska uppgifter som kommunerna  
  
 lämnar till statistikansvariga myndigheter. Utredaren skall  
  
 därvid se över möjligheterna att öka kvaliteten i uppgiftslämnandet  
  
 och formerna för detta. Utredaren skall också överväga om det går  
  
 att ge kommunerna bättre planeringsförutsättningar genom att tidigarelägga  
  
 den tidpunkt då Statistiska centralbyrån (SCB) skall  
  
 lämna preliminära uppgifter om bidrag och avgifter till kommunerna  
  
 året före bidrags-/avgiftsåret.  
  
 Mot bakgrund av den påverkbarhet som finns ingår i uppdraget  
  
 att pröva om stora skillnader i verksamhetskostnader som beror på  
  
 mycket kvalificerade stödinsatser kan beaktas på annat sätt än genom  
  
 personalkostnads- och koncentrationsindex. Utredaren bör  
  
 bl.a. pröva lösningar som innebär att systemet kan förenklas och att  
  
 påverkbarheten samtidigt minskas. Om en förenkling kan komma  
  
 att leda till att systemet ger en sämre träffsäkerhet bör utredaren  
  
 föreslå hur denna kan förbättras. Utgångspunkten för förslagen på  
  
 lång sikt skall dock i första hand vara ett utjämningssystem med  
  
 faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda  
  
 kommunen. Direktiven redovisas i bilaga 1.  
  
 1.2 Utredningsarbetets inriktning och uppläggning  
  
 I direktiven anges två redovisningstidpunkter till regeringen. Utredningsarbetet  
  
 har därför delats upp i två delar, etapper, där del 1  
  
 avser den del av uppdraget som skall redovisas sommaren 2006. Utredningsarbetet  
  
 under vintern/våren har därför inriktas mot de förslag  
  
 till förändringar som enligt utredarens bedömning skall  
  
 genomföras från och med 2007. Förslag måste i del 1 begränsas till 
  
 SOU 2006:69 Inledning  
  
 17  
  
 möjliga förändringar av LSS-utjämningsförordningen.1 Några förändringar  
  
 av LSS-utjämningslagarna2 har nämligen inte bedömts  
  
 möjliga att genomföra på den korta tid som står till buds. Del 1  
  
 omfattar bl.a. att ta ställning till och föreslå om och hur personalkostnads-  
  
 och koncentrationsindex skall uppdateras inför i första  
  
 hand 2007.  
  
 Del 1 omfattar enligt utredningens arbetsplan i huvudsak delar  
  
 av de fyra första punkterna i direktiven, men även vissa frågor som  
  
 huvudsakligen avses bli behandlade i del 2 har av tidsskäl påbörjats  
  
 redan innan denna första avrapportering till regeringen.  
  
 Arbetet har inletts med en genomgång av kostnadsutjämningsmodellen  
  
 för LSS-verksamhet, vilket omfattat analyser av beräkningar  
  
 och utfall för enskilda kommuner och grupper av kommuner  
  
 samt jämförelser med de kostnader kommunerna redovisat för  
  
 verksamheten. Delar av beräknings- och analysarbetet m.m. har  
  
 lagts ut som uppdrag till SCB. Analyser av modellens träffsäkerhet  
  
 har gjorts genom att jämföra beräknade standardkostnader med  
  
 faktiska kostnader för olika kommungrupper och enskilda kommuner.  
  
 Träffsäkerheten har bl.a. bedömts med hjälp av statistiska  
  
 metoder. Analys av hur personalkostnads- och koncentrationsindex  
  
 påverkar resultatet har gjorts som underlag för förslag om vilka  
  
 uppdateringar som kan behöva göras av dessa index.  
  
 I arbetet används relevant material från tidigare gjorda utredningar  
  
 som underlag. Vidare utnyttjas och kompletteras det underlag  
  
 som SCB tagit fram under våren 2005 i samband med uppdraget  
  
 att föreslå lämplig metod för att öka stabiliteten i kostnadsutjämningen.  
  
 En hearing med företrädare för ett drygt tiotal kommuner har  
  
 genomförts i april 2006 med syftet att ge underlag för det fortsatta  
  
 arbetet att bedöma systemets måluppfyllelse, upplevda träffsäkerhet,  
  
 påverkbarhet och brister samt för att få fram förslag till förbättringar.  
  
 Vid hearingen diskuterades även förutsättningarna att  
  
 genom fältstudier i ett urval kommuner dels undersöka påverkbarheten,  
  
 dels undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet  
  
 och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet. En  
  
 1 Förordningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift för kommuner för  
  
 kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade.  
  
 2 Lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen  
  
 (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och lagen (2003:887) om utjämningsbidrag  
  
 till kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till  
  
 vissa funktionshindrade. 
  
 Inledning SOU 2006:69  
  
 18  
  
 konsult har anlitats för att genomföra dessa fältstudier i samarbete  
  
 med de berörda kommunerna.  
  
 Som underlag för arbetet har utredaren och sekreteraren sammanträffat  
  
 med olika kommunföreträdare.  
  
 De genomsnittskostnader som används i utjämningsberäkningarna  
  
 är för flertalet LSS-insatser schablonmässigt beräknade. Ett  
  
 arbete har påbörjats för att följa upp dessa kostnader och även undersöka  
  
 om vissa insatser i utjämningsberäkningarna kan behöva  
  
 omdefinieras.  
  
 En arbetsplan för del 2 av utredningsarbetet är under utformning. 
  
 19  
  
 2 Bakgrund  
  
 2.1 Lagen om stöd och service till vissa  
  
 funktionshindrade (LSS)  
  
 Den 1 januari 1994 trädde lagen (1993:387) om stöd och service till  
  
 vissa funktionshindrade (LSS) i kraft. I samband med detta upphörde  
  
 omsorgslagen (1985:568) att gälla. Omsorgslagen gav främst  
  
 personer med utvecklingsstörning rätt till stöd- och hjälpinsatser.  
  
 Ansvaret för insatserna enligt omsorgslagen åvilade landstingen.  
  
 LSS utgör en väsentlig del av den handikappreform som riksdagen  
  
 beslutat om 1993. Syftet med LSS är i första hand att ge personer  
  
 med omfattande funktionshinder en starkare ställning i samhället.  
  
 Enligt 1 § kan insatser beviljas till personer med  
  
 1. utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd,  
  
 2. betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder  
  
 efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller  
  
 kroppslig sjukdom,  
  
 3. andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart  
  
 inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar  
  
 betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och  
  
 därmed ett omfattande behov av stöd och service.  
  
 De personer som tillhör de tre personkretsgrupperna har enligt 7 §  
  
 rätt till stöd och service om de behöver sådan hjälp i sin livsföring  
  
 och om detta behov inte tillgodoses på annat sätt. Rätten till en insats  
  
 enligt LSS innebär inte att den enskilde med automatik har rätt  
  
 till andra insatser enligt lagen.  
  
 Insatserna skall enligt 5 § främja människors jämlikhet i levnadsvillkoren  
  
 och fulla delaktighet i samhällslivet. Målet skall vara att  
  
 personer med funktionshinder skall få möjlighet att leva som andra.  
  
 Insatserna skall vara varaktiga och samordnade samt anpassas till  
  
 det individuella behov som personer med funktionshinder har. Den 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 20  
  
 enskilde skall i största möjliga utsträckning ges inflytande och  
  
 medbestämmande över insatser som ges. Att en person får insatser  
  
 enligt LSS innebär inte att personens möjligheter att få insatser enligt  
  
 andra lagar, framför allt socialtjänstlagen (2001:453), begränsas.  
  
 Insatserna för stöd och service enligt LSS regleras i 9 § och är  
  
 1. rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild  
  
 kunskap om problem och livsbetingelser för människor  
  
 med stora varaktiga funktionshinder,  
  
 2. biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga  
  
 kostnader för sådan assistans, till den del behovet av  
  
 ekonomiskt stöd inte täcks av assistansersättningen enligt lagen  
  
 (1993:389) om assistansersättning,  
  
 3. ledsagarservice,  
  
 4. biträde av kontaktperson,  
  
 5. avlösarservice i hemmet,  
  
 6. korttidsvistelse utanför det egna hemmet,  
  
 7. korttidstillsyn för skolungdom över 12 år utanför det egna  
  
 hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov,  
  
 8. boende i familjehem eller i bostad med särskild service för  
  
 barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet,  
  
 9. bostad och särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad  
  
 bostad för vuxna,  
  
 10. daglig verksamhet för personer i yrkesverksam ålder som  
  
 saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig.  
  
 Insatsen daglig verksamhet har endast personer som ingår i personkretsgrupperna  
  
 1 och 2 rätt till (7 § första stycket).  
  
 För att ha rätt till insatsen personlig assistans krävs att personen  
  
 har vissa grundläggande hjälpbehov utöver att personen skall ha  
  
 stora och varaktiga funktionshinder (9 a §). För att över huvud taget  
  
 vara berättigad till insatsen krävs att personen behöver praktisk  
  
 hjälp med personlig hygien, måltider, att klä av och på sig, att  
  
 kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående  
  
 kunskaper om personen. Behov av insatser för att förmå en person  
  
 att klä på sig, äta etc. berättigar inte till personlig assistans (prop.  
  
 1995/96:146).  
  
 Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande  
  
 behov har även rätt till insatsen för andra personliga behov om behoven  
  
 inte tillgodoses på annat sätt. 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 21  
  
 Punkt 9 reglerar vuxnas rätt till bostad med särskild service eller  
  
 annan särskilt anpassad bostad. I regeringens proposition Stöd och  
  
 service till vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159) anges att  
  
 en bostad enligt denna punkt kan utformas på olika sätt. Tre huvudformer  
  
 kan dock urskiljas. Med servicebostad avses en fullvärdig  
  
 bostad med god tillgänglighet där omfattande service och vård  
  
 ges dygnet runt. Bostaden upplåts på sedvanligt sätt. Servicehus är  
  
 beteckning för en anläggning som har flera servicebostäder, visst  
  
 fast basstöd för hela anläggningen samt gemensamma utrymmen  
  
 för service och gemenskap. I en gruppbostad skall finnas nödvändig  
  
 fast kollektiv bemanning som i huvudsak skall täcka de boendes  
  
 hela stödbehov. Gruppbostaden är tänkt för den som har ett så  
  
 omfattande tillsyns- och omvårdnadsbehov att mer eller mindre  
  
 kontinuerlig närvaro av personal är nödvändig. Antalet boende i en  
  
 gruppbostad bör vara litet. En särskilt anpassad bostad är en vanlig  
  
 bostad med viss grundanpassning. Bostaden har ingen fast bemanning.  
  
 Särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre,  
  
 sjukhem, hem för vård eller boende (HVB), familjehem för vuxna  
  
 och liknande insatser är inte insatser enligt LSS utan beviljas som  
  
 bistånd enligt socialtjänstlagen.  
  
 Insatser enligt LSS skall endast ges om personer som har rätt till  
  
 dem begär det (8 §).  
  
 Kommunerna har ansvaret för flertalet av insatserna, medan  
  
 landstingen har ansvaret för rådgivning och annat personligt stöd  
  
 (2 §). Kommuner och landsting kan dock sluta avtal enligt 17 §  
  
 andra stycket om en annan ansvarsfördelning och det har också  
  
 skett i några län avseende råd och stöd.  
  
 2.2 Lagen (1993:389) om assistansersättning – LASS  
  
 Den statliga assistansersättningen regleras i lagen (1993:389) om  
  
 assistansersättning (LASS). Assistansersättningen är ett bidrag  
  
 inom socialförsäkringen för att bekosta personlig assistans enligt  
  
 9 § 2 LSS.  
  
 Med personlig assistans menas ett personligt utformat stöd. Den  
  
 som beviljas assistansersättning har ett mycket stort inflytande  
  
 över vem eller vilka som skall ge den personliga assistansen, när den  
  
 skall lämnas och vem som skall ha arbetsgivaransvaret för assisten 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 22  
  
 ten (kommun, brukarkooperativ, enskilt företag eller den ersättningsberättigade  
  
 själv).  
  
 Enligt 2 § LASS handläggs frågor om assistansersättning av Försäkringskassan.  
  
 En förutsättning för att erhålla assistansersättning är att personen  
  
 i fråga bedöms tillhöra personkretsen i LSS och har behov av  
  
 personlig assistans för sina grundläggande behov i den dagliga  
  
 livsföringen under i genomsnitt mer än 20 timmar i veckan (3 §).  
  
 Tidigare gavs enbart assistansersättning till personer yngre än 65  
  
 år, men sedan den 1 januari 2001 gäller att assistansersättning även  
  
 kan ges till personer äldre än 65 år i de fall assistans beviljats till den  
  
 enskilde innan denne fyllt 65 år. Insatsen får dock inte utökas även  
  
 om behoven växer. Däremot kan personen i fråga ansöka om bistånd  
  
 enligt socialtjänstlagen till de utökade behoven i form av t.ex.  
  
 hemtjänst.  
  
 Assistansersättning lämnas med ett schablonbelopp per timme  
  
 (219 kronor 2006). Assistansersättning betalas i regel inte ut för tid  
  
 då den ersättningsberättigade vårdas på sjukhus eller vistas i barnomsorg,  
  
 skola eller daglig verksamhet. Ersättning lämnas inte heller  
  
 till person som bor i en gruppbostad eftersom det i en sådan bostad  
  
 finns en fast kollektiv bemanning och behovet därmed tillgodoses  
  
 på annat sätt (4 §).  
  
 Kommunerna har kostnadsansvaret för de första 20 timmarna  
  
 personlig assistans per vecka medan staten har kostnadsansvaret för  
  
 de överskjutande timmarna (19 §). Utöver kostnadsansvaret för de  
  
 första 20 timmarna har kommunerna även kostnader för behov av  
  
 utökad assistans vid t.ex. sjukdom.  
  
 2.3 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska  
  
 regleringar och länsvisa mellankommunala  
  
 kostnadsutjämningar  
  
 I och med införandet av LSS överfördes huvudmannaskapet för  
  
 bl.a. omsorgen om personer med utvecklingsstörning från landstingen  
  
 till kommunerna. Personkretsgrupperna 1 och 2 i LSS omfattades  
  
 dessförinnan av personkretsen i omsorgslagen (1985:568).  
  
 Personerna fick insatser med stöd av denna lag. Personer med omfattande  
  
 fysiska och psykiska funktionshinder, personkretsgrupp 3  
  
 i LSS, fick innan LSS infördes biståndsinsatser enligt socialtjänstlagen  
  
 för det stöd och den service de hade behov av. 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 23  
  
 Huvudmannaskapsförändringen för omsorgsverksamheten  
  
 genomfördes successivt under perioden 1991–1996. I de flesta länen  
  
 skedde överföringen vid årsskiftet 1994/95 eller 1995/96.  
  
 Den ekonomiska regleringen skedde genom att landstinget  
  
 sänkte skattesatsen och kommunerna höjde skattesatsen i motsvarande  
  
 mån.  
  
 I samtliga län, utom Gotland, har kommunerna funnit det önskvärt  
  
 att försöka utjämna kostnadsskillnaderna mellan sig för den  
  
 övertagna omsorgsverksamheten. Detta har gjorts genom länsvisa  
  
 överenskommelser, s.k. mellankommunala utjämningssystem.  
  
 Utjämningssystem mellan kommuner kräver lagstöd. Sådant lagstöd  
  
 finns enligt 17 § LSS och enligt 16 § lagen (1990:1404) om  
  
 kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård.  
  
 Enligt 17 § tredje stycket LSS får kommuner i ett län lämna ekonomiskt  
  
 bidrag till varandra om så behövs för att utjämna kostnaderna  
  
 dem emellan. En förutsättning är dock att överlåtelse skett  
  
 från ett landsting till samtliga kommuner som ingår i landstinget.  
  
 Om en överlåtelse av huvudmannaskap skett så att ansvaret för en  
  
 uppgift genom avtal flyttats över från ett landsting till en kommun  
  
 eller från en kommun till ett landsting får överlåtaren enligt samma  
  
 stycke lämna ekonomiskt bidrag till mottagaren. Bestämmelsen är  
  
 till för att de huvudmannaskapsförändringar som är motiverade av  
  
 lokala förhållanden skall kunna regleras ekonomiskt mellan parterna  
  
 och därmed underlättas. Detta framgår av regeringens proposition  
  
 1992/93:159. I propositionen sägs även att systemet med  
  
 kostnadsutjämning mellan kommunerna eller med bidrag mellan  
  
 landsting och kommuner endast bör användas övergångsvis.  
  
 Den länsvisa kostnadsutjämningen har lösts särskilt i varje län  
  
 för sig, vilket resulterat i att det funnits flera olika typer av modeller  
  
 för utjämning mellan kommuner med olika varaktighetstider. I  
  
 några län kunde kommunerna inte komma överens om hur utjämningen  
  
 skulle ske. Regeringen utsåg därför en förhandlingsdelegation  
  
 i dessa län som bistod kommunerna i förhandlingarna.  
  
 I många länsvisa utjämningssystem har det funnits klausuler som  
  
 innebär att den länsvisa utjämningen skall upphöra eller omförhandlas  
  
 i det fall ett nationellt utjämningssystem införs.  
  
 År 2006 har samtliga mellankommunalt utjämningssystem upphört. 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 24  
  
 2.4 Tidigare utredningar om kostnadsutjämning för  
  
 LSS-verksamhet  
  
 2.4.1 Strukturkostnadsutredningen  
  
 Strukturkostnadsutredningen (SOU 1993:53), vars förslag i stor  
  
 utsträckning ligger till grund för nuvarande kostnadsutjämning för  
  
 kommunerna, föreslog att ett framtida mer generellt övertagande  
  
 från kommunerna av de särskilda omsorgerna skulle inkluderas i  
  
 inkomst- och kostnadsutjämningen. Vidare föreslogs att skatteväxlingar  
  
 på grund av huvudmannaskapsförändringar endast borde  
  
 genomföras när förändringen genomförts i alla län. Skatteväxlingen  
  
 skulle då genomföras med en enhetlig skattesats i utjämningssystemet  
  
 som motsvarar det vägda genomsnittet av de länsvisa skatteväxlingarna.  
  
 Strukturella skillnader utjämnas i kostnadsutjämningen.  
  
 Om endast några län genomfört huvudmannaskapsförändringar  
  
 bör sådana förändringar genomföras avtalsvägen och regleras  
  
 inom länen.  
  
 Principerna för inkomstutjämningen har helt förändrats sedan  
  
 Strukturkostnadsutredningen lämnade sitt betänkande varför förslagen  
  
 i dessa delar inte längre är tillämpliga. Dessutom har skatteväxlingar  
  
 därefter genomförts i samtliga län. Den länsvisa skattesatsen  
  
 i utjämningssystemet justerades initialt utifrån skatteväxlingen i  
  
 respektive län, men har senare ersatts av en riksgenomsnittlig länsvis  
  
 skattesats där skillnader i skatteväxlingsnivåer mellan länen beaktas.  
  
 2.4.2 Landstingsekonomiska utredningen  
  
 Landstingsekonomiska utredningen (SOU 1994:70) fann att det  
  
 inte fanns några större strukturella behovsskillnader om man ser till  
  
 var omsorgstagarna är födda. Däremot konstaterades att det fanns  
  
 stora kostnadsskillnader mellan kommunerna som bl.a. beror på var  
  
 omsorgstagarna är bosatta, vilket i sin tur har ett samband med utbudet  
  
 av vårdresurser.  
  
 Utredningen framhöll vikten av att skyndsamt utreda hur ett  
  
 betalningsansvar för omsorgstagare på institutioner av nationell  
  
 och regional karaktär ska konstrueras. I annat fall kommer enskilda  
  
 kommuner där dyra vårdanläggningar byggts upp att drabbas oförskyllt  
  
 av huvudmannaskapsförändringen. 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 25  
  
 2.4.3 Statsbidragsberedningen  
  
 Beredningen för statsbidrag och utjämning i kommunsektorn  
  
 (SOU 1994:144), vars förslag med vissa justeringar ligger till grund  
  
 för kostnadsutjämningen i det nuvarande systemet för kommunalekonomisk  
  
 utjämning för kommuner och landsting, gjorde den bedömningen  
  
 att en kostnadsutjämning för omsorgsverksamhet kan  
  
 utformas först när ett bättre underlag om kostnadsskillnader finns  
  
 tillgängligt och när frågan om det framtida betalningsansvaret har  
  
 lösts.  
  
 2.4.4 Arbetsgrupp inom Socialdepartementet  
  
 Under våren 1995 fick en arbetsgrupp inom Socialdepartementet i  
  
 uppdrag att utreda frågan om behovet av en utjämning av kostnadsskillnader  
  
 mellan kommuner med anledning av LSS. Enligt uppdraget  
  
 skulle arbetsgruppen särskilt belysa om inrättandet av ett nationellt  
  
 kostnadsutjämningssystem för LSS-insatser är önskvärt  
  
 samt – i så fall – vilka faktorer som kan ligga till grund för en sådan  
  
 kostnadsutjämning.  
  
 Arbetsgruppen konstaterade i promemorian Utjämning av kostnadsskillnader  
  
 för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) att kostnadsskillnaderna  
  
 mellan kommunerna för LSS-insatser är så stora  
  
 att någon form av åtgärd för att utjämna skillnaderna är önskvärd.  
  
 Man gjorde bedömningen att ett nationellt utjämningssystem är  
  
 det mest lämpliga alternativet för att utjämna kostnadsskillnaderna  
  
 mellan kommuner för LSS-insatser och att ett sådant system bör  
  
 kunna infogas i det existerande nationella bidrags- och utjämningssystemet.  
  
 Ett sådant skulle också komma att ta hänsyn till förändringar  
  
 över tiden och beakta tillkommande verksamhet, vilket nuvarande  
  
 länsvisa system inte gör och som därför på lång sikt ger otillräcklig  
  
 kostnadstäckning.  
  
 Arbetsgruppen fann det inte möjligt att bygga en utjämning av  
  
 skillnader i behov av LSS-verksamhet på andra än verksamhetsanknutna  
  
 faktorer. En sådan modell skulle enligt gruppen ge en relativt  
  
 bra överensstämmelse mellan beräknade strukturkostnader och  
  
 kommunens kostnader. Man skissade på en modell där man utgår  
  
 från genomsnittskostnader för tre av de för kommunerna mest  
  
 kostsamma insatserna, nämligen barn boende i familjehem eller i 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 26  
  
 bostad med särskild service, vuxna boende i bostad med särskild  
  
 service samt personer med daglig verksamhet. Arbetsgruppens slutsats  
  
 var att kommunernas möjligheter att påverka utfallet i kostnadsutjämningen  
  
 med en sådan lösning i praktiken var begränsade.  
  
 Man konstaterade emellertid att nödvändig statistik saknades vid  
  
 denna tidpunkt.  
  
 Samma arbetsgrupp genomförde under hösten 1996 en fältstudie  
  
 i ett urval av kommuner för att undersöka kostnaderna för kommunernas  
  
 LSS-insatser (Ds 1997:34).  
  
 2.4.5 Kommunala utjämningsutredningen  
  
 Kommunala utjämningsutredningen, som i december 1998 lade  
  
 fram betänkandet Kostnadsutjämning för kommuner och landsting  
  
 – en översyn av statsbidrags- och utjämningssystemet (SOU  
  
 1998:151), inledde ett arbete med att utreda förutsättningarna för  
  
 att föra in en kostnadsutjämning av LSS-verksamheten i det nationella  
  
 utjämningssystemet.  
  
 Utredningen gjorde bedömningen att skillnaderna mellan kommuner  
  
 och mellan olika delar av landet i övertagna kostnader för  
  
 LSS-verksamhet, liksom antalet personer med LSS-insatser, är så  
  
 stora att någon form av utjämning behövs.  
  
 Vidare gjordes bedömningen att det endast är möjligt att åstadkomma  
  
 en utjämning av kostnadsskillnaderna om den baseras på av  
  
 kommunerna beslutade insatser. Eftersom en påverkbarhet inte kan  
  
 uteslutas bör en utjämning för LSS-verksamhet inte ske inom ramen  
  
 för det kommunala utjämningssystemet. Utredningen bedömde  
  
 att en utjämning av LSS-insatser bör ske genom särskilda  
  
 statsbidrag.  
  
 2.4.6 Arbetsgrupp med uppdrag att ta fram förslag till ett  
  
 statsbidrag för utjämning mellan kommuner av  
  
 kostnader för verksamhet enligt LSS  
  
 Våren 1999 tillsattes en arbetsgrupp med uppgift att utforma ett  
  
 förslag till ett statsbidrag för utjämning mellan kommuner av kostnader  
  
 för verksamhet enligt LSS. Arbetsgruppens resultat presenterades  
  
 i promemorian Förslag till utjämning mellan kommuner av  
  
 kostnader för LSS-verksamhet (Ds 1999:72). 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 27  
  
 Arbetsgruppen fann inte någon grund för en kostnadsutjämning  
  
 som utgår från strukturella faktorer då kostnadsskillnaderna i första  
  
 hand beror på individuella behov och att verksamhet har koncentrerats  
  
 till vissa kommuner. Även nytillkommande verksamhet  
  
 är ojämnt fördelad, eftersom det inte finns underlag att bygga upp  
  
 vissa specialresurser i varje kommun.  
  
 Förslaget var huvudsakligen ett utjämningssystem baserat på  
  
 antal LSS-insatser och tre kostnadsschabloner. En strukturkostnad  
  
 beräknas utifrån antalet personer i personkrets 1 och 2, med vissa  
  
 undantag, samt antalet insatser i särskilt boende och daglig verksamhet.  
  
 Strukturkostnaden relaterades till ett riksgenomsnitt.  
  
 De kostnadsskillnader som fanns kunde därför inte utjämnas  
  
 nog mycket med den föreslagna schablonmetoden. För att ändå  
  
 åstadkomma en utjämning föreslog utredningen att kommunerna  
  
 skulle omfattas av spärregler, vilket för många kommuner innebar  
  
 att deras egna kostnader skulle ligga till grund för utjämningssystemet.  
  
 Kommuner som dessutom hade personer i särskilt kostnadskrävande  
  
 vårdformer, och som samtidigt hade en genomsnittlig kostnad  
  
 över riksgenomsnittet, föreslogs därutöver ges möjlighet att  
  
 ansöka om ett särskilt statsbidrag för de mest kostnadskrävande  
  
 insatserna. Slutligen ingick också en utvidgad möjlighet att skriva  
  
 avtal om kostnadsansvar mellan kommuner för LSS-insatser.  
  
 Arbetsgruppen beskrev också en alternativ modell för utjämning  
  
 utifrån individuella behov av stöd, service och omvårdnad för personer  
  
 i personkrets 1 och 2. Modellen avsågs framför allt gälla personer  
  
 med stora omvårdnadsbehov, dvs. behovet av personalinsatser,  
  
 vilka skulle summeras per kommun och ligga till grund för en  
  
 utjämning jämfört med ett riksgenomsnittligt behov. Modellen utreddes  
  
 inte närmare av tidsskäl.  
  
 2.4.7 Kommittén Utjämning av LSS-kostnader  
  
 I december 2000 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté  
  
 för att utreda hur utjämningen skulle ske för kostnadsskillnader  
  
 mellan kommuner avseende verksamhet enligt LSS.  
  
 Kommittén föreslog att ett utjämningssystem skulle införas som  
  
 skulle omfatta alla kommuner och ha en långtgående utjämning  
  
 som både stödjer kommuner som har och utvecklar verksamhet.  
  
 Det föreslagna systemet skulle också stimulera kommuner som har 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 28  
  
 lite verksamhet i förhållande till invånarantalet att bygga upp en  
  
 egen verksamhet.  
  
 Kommitténs förslag som redovisades i betänkandet Utjämning  
  
 av LSS-kostnader (SOU 2002:103) omfattar såväl alla personkretsar  
  
 som alla LSS-insatser, exklusive råd och stöd, samt de 20 första  
  
 timmarna av assistansersättningen enligt LASS.  
  
 Kommittén föreslog att en grundläggande strukturkostnad  
  
 skulle beräknas för varje kommun. Därutöver skulle ett koncentrations-  
  
 och ett personalkostnadsindex justera den beräknade strukturkostnaden 
  
 . Den modell som kommittén förespråkade var den  
  
 s.k. genomsnittsmodellen. Kommittén hade också en alternativ  
  
 modell, bruttoutjämningsmodellen, som till skillnad från genomsnittsmodellen  
  
 innebar att alla kommuner skulle få ett bidrag som  
  
 motsvarade den beräknade strukturkostnaden. Skillnaden mellan  
  
 dessa två modeller var finansieringen. Genomsnittsmodellen innebar  
  
 att systemet finansierar sig självt genom omfördelning av medel  
  
 mellan kommunerna, medan bruttomodellen innebar att riksdagen  
  
 skulle besluta om en nivåsänkning av det tidigare generella statsbidraget,  
  
 men också att de framtida kostnadsökningar som skulle  
  
 uppkomma i LSS-verksamheten skulle finansieras genom en reglering  
  
 av det generella statsbidraget.  
  
 2.5 Statliga bidrag för utjämning av kostnadsskillnader  
  
 Efter den remissomgång som följde av promemorian Förslag till  
  
 utjämning mellan kommuner av kostnader för LSS-verksamheten  
  
 (Ds 1999:72), konstaterade regeringen att remissinstanserna hade  
  
 stora invändningar mot det förslag som arbetsgruppen hade lämnat.  
  
 Regeringen ansåg dock att det fanns ett behov av utjämning, men  
  
 inte enligt den modell som hade föreslagits. Regeringens förslag var  
  
 att införa ett högkostnadsskydd för kommuner med höga kostnader  
  
 för verksamhet enligt LSS.  
  
 Regeringen beslutade att två specialdestinerade statsbidrag skulle  
  
 införas. Ett statsbidrag administrerades av regeringen (Finansdepartementet)  
  
 och bestod av en beräkningsmodell som tog hänsyn  
  
 till kommunernas nettokostnader, men endast vissa insatser för  
  
 personkretsgrupperna 1 och 2. Dessutom togs hänsyn till intäkter/kostnader  
  
 som kommunerna hade som en följd av de länsvisa  
  
 mellankommunala kostnadsutjämningssystemen. 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 29  
  
 Det andra statsbidraget som administrerades av Socialstyrelsen  
  
 innebar ett ansökningsförfarande där kommuner med LSS-kostnader  
  
 som översteg en viss nivå kunde ansöka om medel.  
  
 Regeringen gav Socialstyrelsen i uppdrag att utvärdera de två  
  
 statsbidragen och Socialstyrelsens slutsats var att vissa kommuner  
  
 blev överkompenserade eftersom de fick statsbidrag för höga kostnader  
  
 efter två olika principer (Dnr Fi2002/995).  
  
 2.6 Nationell kostnadsutjämning för verksamhet enligt  
  
 LSS införs  
  
 Den 1 mars 2004 infördes en nationell kostnadsutjämning för verksamhet  
  
 enligt LSS som baserade sig på kommitténs Utjämning av  
  
 LSS-kostnader betänkande (SOU 2002:103, prop. 2002/03:151).  
  
 Remissyttrandena över betänkandet vittnade om att behovet av att  
  
 införa en sådan kostnadsutjämning var stort. Remissinstanserna  
  
 hade visserligen med övertygande majoritet förespråkat den s.k.  
  
 bruttoutjämningsmodellen, men eftersom beräkningstekniken för  
  
 kostnadsutjämningen var densamma i båda modellerna ansåg regeringen  
  
 att den s.k. genomsnittsmodellen borde genomföras. Till  
  
 skillnad från kommittén ansåg regeringen att verksamhetsstatistik  
  
 och verksamhetens redovisade kostnader från samma år skulle ligga  
  
 till grund för beräkningarna. Kommittén hade föreslagit att LSSstatistiken  
  
 året före bidrags- och avgiftsåret skulle ligga till grund  
  
 för beräkningarna, medan regeringen ansåg att detta skulle leda till  
  
 att någon preliminär beräkning inte skulle kunna göras. Det skulle i  
  
 så fall ge kommunerna dåliga planeringsförutsättningar.  
  
 Remissinstansernas övriga synpunkter gällde givetvis finansieringsfrågan,  
  
 men också förslaget om koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 ifrågasattes. Det var främst den teoretiska grunden  
  
 för de s.k. stordriftsfördelar som låg bakom koncentrationsindexet  
  
 som var ifrågasatt. Kritiken av personalkostnadsindexet gällde i första  
  
 hand kompensationsgraden, 70 procent, som vissa instanser  
  
 ville sänka medan andra ville höja. En annan kritik som framfördes  
  
 var att personalkostnadsindexet, som bygger på enskilda kommuners  
  
 redovisade kostnader, skulle leda till en minskad effektivitet  
  
 och att det statistiska underlaget var möjligt att påverka. 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 30  
  
 2.7 Systemet för kommunalekonomisk utjämning  
  
 Under större delen av 1900-talet har kommuner och landsting fått  
  
 någon form av statligt bidrag i syfte att utjämna skillnader i ekonomiska  
  
 förutsättningar. Det har således sedan lång tid tillbaka  
  
 funnits en bred politisk uppslutning om att medborgarna bör ha  
  
 tillgång till likvärdiga välfärdstjänster oavsett var i Sverige de är bosatta.  
  
 Ett kommunalt utjämningssystem i egentlig mening infördes  
  
 dock först 1966. Större omläggningar i utjämningssystemen har  
  
 skett 1993 och 1996 och från och med 2005 infördes ett nytt system  
  
 för kommunalekonomisk utjämning. Systemet regleras i lagen  
  
 (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning (utjämningslagen)  
  
 och i förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning  
  
 (utjämningsförordningen).  
  
 Förutsättningarna att uppnå ett mål om tillgång till likvärdiga  
  
 välfärdstjänster är emellertid ganska olika och i vissa fall mycket  
  
 olika mellan kommunerna i landet. För det första finns det skillnader  
  
 i beskattningsbara inkomster, vilket påverkar skatteintäkterna.  
  
 För det andra finns skillnader i åldersstruktur, social och geografisk  
  
 struktur, vilket påverkar behoven av kommunala välfärdstjänster  
  
 och kostnaderna för att utföra dessa tjänster.  
  
 Utan utjämning för skillnader i skattekraft skulle exempelvis invånarna  
  
 i Årjängs kommun behöva betala mer än dubbelt så hög  
  
 kommunalskatt som de som bor i Danderyds kommun för att båda  
  
 kommunerna skulle få in lika stora skatteintäkter per invånare.  
  
 Kostnaderna för de kommunala verksamheterna varierar inte  
  
 minst på grund av skillnaderna i befolkningens ålder, från i genomsnitt  
  
 ca 8 000 kronor per invånare i åldrarna 19–64 år till över  
  
 250 000 kronor per invånare i åldrarna över 90 år. Kostnaderna för  
  
 äldreomsorgen i Håbo kommun, där andelen äldre är lägst i landet,  
  
 har i kostnadsutjämningen beräknats till ca 2 700 kronor per invånare  
  
 i kommunen. I Åsele kommun, med en mycket hög andel  
  
 äldre, har kostnaderna på motsvarande sätt beräknats till närmare  
  
 15 000 kronor per invånare i kommunen. Denna skillnad motsvarar  
  
 8 procent i kommunalskatt räknat på ett riksgenomsnittligt skatteunderlag  
  
 per invånare. En liten glesbygdskommun med många äldre  
  
 som behöver vård och omsorg skulle, om ingen utjämning fanns, få  
  
 svårt att erbjuda äldreomsorg utan att ta ut en mycket hög kommunalskatt.  
  
 Det nya utjämningssystemet kan delas upp i fem olika delar: inkomstutjämning,  
  
 kostnadsutjämning, strukturbidrag, införandebi 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 31  
  
 drag och regleringsbidrag/-avgift. Genom systemet fördelades 2005  
  
 netto drygt 55 miljarder kronor från staten till kommuner och  
  
 landsting.  
  
 Inkomstutjämningsbidrag ges till kommuner med en skattekraft  
  
 under 115 procent av medelskattekraften i landet och en inkomstutjämningsavgift  
  
 betalas över dessa nivåer (4–6 §§ utjämningslagen).  
  
 I inkomstutjämningen tas även hänsyn till skatteväxlingarna  
  
 mellan kommuner och landsting i respektive län från och med  
  
 1991, dvs. även de växlingar som gjordes till följd av ändrat huvudmannaskap  
  
 för LSS-verksamhet. Det innebär att kommunerna i län  
  
 som övertagit en större LSS-verksamhet från landstinget och därför  
  
 skatteväxlat på en högre nivå får ett större inkomstutjämningsbidrag  
  
 än kommunerna i län som skatteväxlat på en lägre nivå.  
  
 Landstinget får samtidigt ett lägre inkomstutjämningsbidrag.  
  
 Kostnadsutjämningen sker genom bidrag och avgifter enligt  
  
 samma principer som i kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet  
  
 (8–10 §§).  
  
 Ett strukturbidrag har införts för de kommuner och landsting  
  
 som uppfyller särskilda kriterier (11–12 §§). Det utbetalas till vissa  
  
 kommuner och landsting med ett belopp som motsvarar utfallet av  
  
 vissa delar av tidigare men senare slopad kostnadsutjämning samt  
  
 den del av bidragsminskningen till följd av de gjorda systemförändringarna  
  
 som överstiger en viss nivå.  
  
 Särskilda införandebidrag tillämpas för åren 2005–2010 för  
  
 kommuner och landsting med negativa intäktsförändringar till följd  
  
 av att det nya systemet införs (13–14 §§). Genom införandebidrag  
  
 begränsas den årliga negativa bidragsförändringen under perioden.  
  
 Slutligen har regleringsavgifter och regleringsbidrag införts för  
  
 att summan av alla bidrag och avgifter i det nya systemet skall överensstämma  
  
 med ramanslaget för Kommunalekonomisk utjämning  
  
 (15–16 §§). De används även för ekonomiska regleringar mellan  
  
 staten och kommunsektorn.  
  
 Skillnaderna mellan 2004 och 2005 samt fördelningen på olika  
  
 bidrag och avgifter inom anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning  
  
 framgår av tabell 2.1. Observera att det generella statsbidraget  
  
 upphört 2005 och att strukturbidraget och regleringsavgiften  
  
 tillkommer från och med 2005. Till följd av systemförändringarna  
  
 ligger inkomstutjämningsbidrag och -avgifter på helt skilda  
  
 nivåer 2004 och 2005. 
  
 Bakgrund SOU 2006:69  
  
 32  
  
 Tabell 2.1 Generellt statsbidrag och utjämningssystemet 2004 och kommunalekonomisk  
  
 utjämning 2005. Miljarder kronor, löpande priser  
  
 Kommuner Landsting  
  
 2004 2005 2004 2005  
  
 Generellt statsbidrag 34,0 7,5  
  
 Inkomstutjämningsbidrag 13,8 45,0 5,3 14,9  
  
 Inkomstutjämningsavgift -13,2 -3,4 -5,7 -2,2  
  
 Kostnadsutjämningsbidrag 5,3 4,6 1,5 1,2  
  
 Kostnadsutjämningsavgift -5,3 -4,7 -1,5 -1,3  
  
 Införandebidrag 1,6 1,5 1,6 0,6  
  
 Nivåjustering -1,7 -1,6  
  
 Strukturbidrag 1,5 0,7  
  
 Regleringsavgift -2,0 -1,5  
  
 Totalt 34,5 42,6 7,1 12,6  
  
 Källa: Utvecklingen inom den kommunala sektorn, regeringens skrivelse 2005/06:102.  
  
 I kostnadsutjämningen beräknas för varje kommun en strukturkostnad  
  
 med hjälp av ett antal delmodeller, en för varje verksamhet  
  
 som omfattas av kostnadsutjämningen. För varje ingående verksamhet  
  
 beräknas en standardkostnad per kommun efter principer  
  
 som liknar LSS-utjämningens. Summan av en kommuns standardkostnader  
  
 utgör kommunens strukturkostnad. Bidrag/avgifter beräknas  
  
 kommunvis efter skillnaden mot den genomsnittliga strukturkostnaden  
  
 i landet, dvs. på liknande sätt som i LSS-utjämningen.  
  
 Kostnadsutjämningen omfattar obligatoriska verksamheter och  
  
 skall enbart utjämna för strukturellt betingade kostnadsskillnader.  
  
 Med strukturellt betingade kostnader avses kostnader som är opåverkbara  
  
 för den enskilda kommunen respektive landstinget och  
  
 som hänger samman med t.ex. befolkningsstruktur, sociala förhållanden  
  
 eller geografiska förutsättningar. Systemet syftar alltså inte  
  
 till att utjämna för sådana faktiska kostnadsskillnader som hänger  
  
 samman med val av avgiftssättning, servicenivå eller andra kvalitetsaspekter  
  
 på utbudet av kommunal service och det är på denna  
  
 punkt som LSS-utjämningen avviker från kostnadsutjämningen för  
  
 övriga kommunala verksamheter.  
  
 Utjämningen för övriga verksamheter skall bara ta sikte på att  
  
 balansera skillnader i behov av kommunal service såsom det kan  
  
 bestämmas med utgångspunkt från befolkningens sammansättning  
  
 och andra förutsättningar för att producera service. Skillnader av 
  
 SOU 2006:69 Bakgrund  
  
 33  
  
 detta slag kan kommunerna och landstingen inte själva råda över.  
  
 Utjämning sker efter den kostnad kommunen eller landstinget  
  
 skulle ha haft om verksamheten bedrivits vid en genomsnittlig avgifts-,  
  
 ambitions- och effektivitetsnivå. I de fall statsmakten vill  
  
 påverka utvecklingen av verksamheterna förutsätter det att styrningen  
  
 sker av verksamheterna och inte via utformningen av kostnadsutjämningssystemet.  
  
 Från och med 2005 omfattar kostnadsutjämningen för kommunerna  
  
 nio verksamheter och kostnadsslag. Av sammanställningen  
  
 framgår de faktorer som ligger till grund för beräkningen av standardkostnaden  
  
 i några av dessa delmodeller.  
  
 Exempel på verksamheter och faktorer i kostnadsutjämningen  
  
 fr.o.m. 2005.  
  
 Verksamhet/kostnadsslag Faktorer  
  
 Kommuner  
  
 Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens,  
  
 skattekraft och befolkningstäthet.  
  
 Förskoleklass och grundskola Åldersstruktur, glesbygd samt barn med utländsk  
  
 bakgrund.  
  
 Gymnasieskola Åldersstruktur, bebyggelsestruktur och programval.  
  
 Äldreomsorg Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund,  
  
 civilstånd, utomnordisk bakgrund och glesbygd.  
  
 Individ- och familjeomsorg  
  
 - Barn- och ungdomsvård  
  
 - Övrig verksamhet  
  
 Barn till ensamstående föräldrar, barn med utländsk  
  
 bakgrund, lagförda ungdomar och folkmängdsstorlek  
  
 upp till 75 000 invånare.  
  
 Ensamstående kvinnor med barn, arbetssökande  
  
 utan ersättning, flyktingar och övriga utländska  
  
 medborgare, män med låg inkomst samt befolkningstäthet.  
  
 Landsting  
  
 Hälso- och sjukvård Kön, ålder, civilstånd, sysselsättningsstatus, inkomst,  
  
 boendeform, personer i vårdtunga grupper  
  
 samt gles byggelsestruktur. 
  
 35  
  
 3 Kostnadsutjämningssystemet för  
  
 verksamhet enligt LSS  
  
 3.1 Systemets uppbyggnad  
  
 Systemet regleras i lagen (2003:887) om utjämningsbidrag för  
  
 kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service  
  
 till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningslagarna) samt i  
  
 förordningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift  
  
 för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd  
  
 och service till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningsförordningen).  
  
 I ett första steg beräknas en kostnad per kommun som utgår från  
  
 antalet personer med verkställda beslut om LSS-insatser per insatstyp  
  
 multiplicerad med en nationell genomsnittskostnad per insats.  
  
 Produkterna summeras och till den erhållna summan adderas  
  
 kommunens ersättning till Försäkringskassan för de 20 första timmarna  
  
 enligt LASS.  
  
 I steg 2 och 3 multipliceras denna kostnad med ett koncentrations-  
  
 och ett personalkostnadsindex.  
  
 De för kommunerna beräknade standardkostnaderna räknas upp  
  
 till bidrags- och avgiftsårets nivå med hjälp av den av regeringen  
  
 prognostiserade förändringen av nettoprisindex.  
  
 Den slutliga kostnaden divideras sedan med antalet invånare, vilken  
  
 ger kommunens standardkostnad.  
  
 3.2 Underlaget för beräkningarna  
  
 Underlaget för beräkningarna härrör från två källor: verksamhetsstatistiken  
  
 från Socialstyrelsen och räkenskapssammandraget från  
  
 Statistiska centralbyrån. Den statistik som ligger till grund för utjämningsåret  
  
 härrör från två år tillbaka i tiden. Det innebär t.ex. att  
  
 inför utjämningsåret 2007 används verksamhetsstatistiken från den  
  
 1 oktober 2005 och räkenskapssammandraget 2005. 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69  
  
 36  
  
 3.3 Antalet LSS-insatser  
  
 Samtliga LSS-insatser, förutom råd och annat personligt stöd, ingår  
  
 som faktorer i beräkning av standardkostnaden (2 § första stycket  
  
 LSS-utjämningslagarna).  
  
 För bidrags- och avgiftsåret 2006 fördelade sig insatserna enligt  
  
 följande:  
  
 Tabell 3.1 Antalet insatser (2004)  
  
 Insats Antal insatser  
  
 Personlig assistans 3 920  
  
 Ledsagarservice 9 395  
  
 Kontaktperson 16 091  
  
 Avlösarservice 3 658  
  
 Korttidsvistelse 10 512  
  
 Korttidstillsyn 4 568  
  
 Boende Barn, övrigt 1 034  
  
 Barn i familjehem 214  
  
 Vuxna 19 903  
  
 Daglig verksamhet 24 128  
  
 Totalt antal insatser 93 423  
  
 Källa: Socialstyrelsens statistik 1 oktober som den redovisas inför bidrags- och avgiftsåret 2006.  
  
 Vissa justeringar har gjorts jämfört med den officiella statistiken.  
  
 Summan av antalet insatser är inte lika med antalet personer eftersom  
  
 en person kan ha en eller flera insatser samtidigt.  
  
 Bortsett från råd och stöd hade knappt hälften en insats, en  
  
 tredjedel två insatser och 20 procent tre eller flera insatser.  
  
 3.3.1 Kommunernas räkenskapssammandrag  
  
 Den andra statistiken som beräkningen av standardkostnaden bygger  
  
 på är kommunernas räkenskapssammandrag (RS). RS är en statistisk  
  
 källa som bygger på information om kommunernas bokslut  
  
 och som varje år samlas in av Statistiska centralbyrån.  
  
 Syftet med undersökningen är att både på kommun- och riksnivå  
  
 ge en tillförlitlig information om kommunernas ekonomi, nuläge  
  
 och utveckling. RS används av nationalräkenskaperna som källa för  
  
 att beräkna kommunernas del av BNP, finansiellt sparande, kommunernas  
  
 investeringar, transfereringar samt de kommunala affärs 
  
 SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS  
  
 37  
  
 verkens driftöverskott. RS är även en viktig källa för staten vid  
  
 uppföljning och utvärdering av kommunal verksamhet såväl totalt  
  
 som på kommunnivå.  
  
 LSS-utjämningssystemet är det enda system som direkt använder  
  
 sig av enskilda kommuners redovisade kostnader som fördelningsgrund.  
  
 I systemet för kommunalekonomisk utjämning används  
  
 också uppgifter från RS men då för att beräkna genomsnittliga  
  
 kostnader på riksnivå.  
  
 3.3.2 Genomsnittskostnader för olika LSS-insatser  
  
 Kostnader för en insats skiljer sig åt mellan kommuner och mellan  
  
 olika individer i samma kommun. I beräkningen av standardkostnaden  
  
 används genomsnittskostnader för olika LSS-insatser. Eftersom  
  
 Sverige inte har ett system där man kan urskilja kostnader per  
  
 person som har fått ett verkställt beslut enligt LSS används i utjämningssystemet  
  
 genomsnittliga kostnader.  
  
 Teoretiskt innebär det att kostnaden för en insats på riksnivå divideras  
  
 med antalet insatser i landet, vilken ger genomsnittskostnaden.  
  
 Den genomsnittliga kostnaden per insats baseras på dels räkenskapssammandragets  
  
 redovisning av kostnaden för fyra grupper av  
  
 insatser: boende, daglig verksamhet, personlig assistans och övriga  
  
 insatser, dels Socialstyrelsens statistik över antalet personer som  
  
 beviljats någon av dessa insatser den 1 oktober.  
  
 För att beräkna den genomsnittliga kostnaden för de insatser  
  
 som inte är redovisade i RS används uppskattningar som gjordes av  
  
 Kommittén Utjämning av LSS-kostnader utifrån uppgifter från ett  
  
 urval av kommuner. Dessa uppskattningar utgår från att en bostad  
  
 med särskild service för barn och ungdom motsvarar 140 procent  
  
 av kostnaden för en bostad med särskild service för vuxna eller en  
  
 annan särskildbostad för vuxna samtidigt som kostnaden för familjehem  
  
 motsvarar 30 procent av kostnaden för en sådan bostad.  
  
 Vidare uppskattas avlösarservice kosta 25 procent av insatsen korttidsvistelse  
  
 eller insatsen korttidstillsyn. Ledsagarservice och kontaktperson  
  
 antas motsvara 12,5 procent av kostnaden för korttidsvistelse.  
  
 I prop. 2002/03:151 ansåg regeringen att kommitténs uppskattningar  
  
 skulle ligga till grund för beräkningarna, men att den relativa  
  
 fördelningen borde uppdateras vid en tidpunkt som regeringen be 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69  
  
 38  
  
 slutar om. Det ligger inom ramen för denna utrednings uppdrag att  
  
 följa upp dessa uppskattningar och vid behov uppdatera dem.  
  
 Tabell 3.2 Genomsnittskostnader inför bidrags- och avgiftsåret 2006  
  
 Insats Genomsnittskostnad per insats  
  
 Personlig assistans 562 822  
  
 Ledsagarservice 20 458  
  
 Kontaktperson 20 458  
  
 Avlösarservice 40 915  
  
 Korttidsvistelse 163 660  
  
 Korttidstillsyn 163 660  
  
 Boende Barn, övrigt 847 820  
  
 Barn i familjehem 181 676  
  
 Vuxna 605 586  
  
 Daglig verksamhet 163 875  
  
 Källa: SCB.  
  
 Genomsnittskostnaden för personlig assistans i utjämningssystemet  
  
 har ökat kraftigt sedan utjämningssystemet trädde i kraft. En  
  
 delförklaring är att antalet som beviljats personlig assistans har  
  
 ändrats genom att Socialstyrelsen har ändrat i definitionen i samband  
  
 med statistikinsamlingen.  
  
 3.3.3 Grundläggande standardkostnad  
  
 Den grundläggande standardkostnaden beräknas genom att antalet  
  
 verkställa beslut per insats enligt 9 § 2–10 LSS i varje kommun  
  
 multipliceras med rikets genomsnittliga kostnad för respektive insats 
  
 . Produkterna summeras därefter och adderas med kommunens  
  
 ersättning till Försäkringskassan avseende LASS (2–3 §§ LSS-utjämningslagarna).  
  
 Den grundläggande standardkostnaden uttrycker vad det skulle  
  
 kosta att bedriva verksamheten om kommunen har en riksgenomsnittlig  
  
 kostnad. Det finns ingen koppling till kommunens egna  
  
 faktiska kostnad för verksamheten, men det är inte heller syftet  
  
 med denna grundläggande standardkostnad. 
  
 SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS  
  
 39  
  
 3.3.4 Koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 Koncentrationsindexet utgår ifrån att kommuner som har många  
  
 personer med insatser enligt LSS borde ha lägre kostnader på grund  
  
 av s.k. stordriftsfördelar och tvärtom. Indexet står för cirka 10 procent  
  
 av utjämningen. Detta index innebär att om andelen personer  
  
 med beslut om LSS i proportion till andelen kommuninvånare är  
  
 större än motsvarande beräkning för landet erhåller kommunen ett  
  
 index som är lägre än 1,0.  
  
 Personalkostnadsindexet skall avspegla hur mycket kommunens  
  
 redovisade kostnader skiljer sig från genomsnittskostnaderna i landet.  
  
 I direktiven till Kommittén Utjämning av LSS-kostnader angavs  
  
 att om kommittén fann det möjligt borde utjämningen baseras  
  
 på behov av stöd och service. Det innebär i realiteten någon form  
  
 av mätning av stödets omfattning. Problemet är att ett sådant behov  
  
 är tämligen komplicerat att mäta över hela landet utifrån en  
  
 utformad standard så att det sker på exakt samma sätt i alla kommuner.  
  
 Kommittén konstaterade att ett enkelt sätt att mäta stödets  
  
 omfattning var att ta hänsyn till de personalkostnader som kommunen  
  
 hade eftersom det bör avspegla omfattningen på stödet, dvs.  
  
 antalet anställda men också kvalitet i insatsen. Mot denna bakgrund  
  
 konstruerades detta index så att inte hela kostnaden utan enbart 70  
  
 procent av den beaktades för att minimera att staten utjämnar för  
  
 skillnader i kvalitet mellan kommunerna. Fördelen med indexet,  
  
 enligt Kommittén Utjämning av LSS-kostnader (SOU 2002:103),  
  
 är att det är neutralt oavsett om kommunen bedriver LSS-verksamhet  
  
 i egen regi eller på entreprenad. De faktorer som ligger till  
  
 grund för beräkningen omfattar i stort sett alla kostnader och intäkter  
  
 som finns i verksamheten såsom löner, internt fördelade  
  
 kostnader, ersättning till/från Försäkringskassan, entreprenader  
  
 och köp av verksamhet. Nackdelen med indexet är risken för påverkbarhet.  
  
 Därför föreslog regeringen att indexet inte skulle uppdateras  
  
 årligen utan endast vid den tidpunkt som regeringen bestämmer.  
  
 Indexet utgör ca 40–45 procent av utjämningen och det  
  
 innebär att det har stor betydelse vilket värde kommunen får inledningsvis.  
  
 Av prop. 2002/03:151 framgår att vissa remissinstanser framförde  
  
 kritiska synpunkter avseende indexen. Några remissinstanser,  
  
 t.ex. Socialstyrelsen, var tveksam till koncentrationsindexet eftersom  
  
 det konstrueras utifrån historiska kostnader, men styrelsen var  
  
 även tveksamma till om stordriftsfördelar finns. Svenska Kom 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69  
  
 40  
  
 munförbundet ansåg att personalkostnadsindexet leder till risk att  
  
 kostnader konserveras.  
  
 3.3.5 Slutlig standardkostnad, bidrag och avgift  
  
 Efter att SCB har beräknat en grundläggande standardkostnad justeras  
  
 den med koncentrations- och personalkostnadsindex. Den  
  
 slutliga standardkostnaden per kommun divideras sedan med antalet  
  
 invånare den 1 november året före utjämningsåret, varvid en  
  
 standardkostnad i kronor per invånare fås (4 § LSS-utjämningsförordningen) 
  
 .  
  
 En summering av alla kommuners slutliga standardkostnader dividerad  
  
 med befolkningen i landet den 1 november året före utjämningsåret  
  
 ger landets genomsnittliga standardkostnad i kronor per  
  
 invånare. För 2006 är den genomsnittliga standardkostnaden 2 802  
  
 kronor per invånare.  
  
 En kommun som har en högre slutlig standardkostnad i kronor  
  
 per invånare än landets genomsnittliga standardkostnad i kronor  
  
 per invånare erhåller ett bidrag från staten och tvärtom (3 § LSSutjämningslagarna).  
  
 För 2006 är summan av alla bidrag 1 949 miljoner  
  
 kronor och summan av alla avgifter 1 948 miljoner kronor. De  
  
 sammanlagda bidragen respektive avgifterna är således i stort sett  
  
 lika stora.  
  
 3.3.6 Införanderegler  
  
 Riksdagen har beslutat att systemet skall införas successivt genom  
  
 att bidrags- och avgiftskommuner inledningsvis inte får fullt bidrag  
  
 respektive inte får betala full avgift till systemet. Bakgrunden till  
  
 detta är att avgiftskommunerna har svårare att anpassa sig till en  
  
 situation där de blir tvungna att betala medel till staten som sedan  
  
 omfördelar medlen till bidragskommunerna. Övergångsperioden  
  
 sträcker sig under perioden 2004–2008 (se ikraftträdande- och  
  
 övergångsbetämmelser till LSS-utjämningslagarna).  
  
 År 2004 begränsas den avgift som en kommun skall betala till  
  
 högst 250 kronor per invånare, 2005 till högst 550 kronor per invånare,  
  
 2006 till högst 850 kronor per invånare, 2007 till högst 1 150  
  
 kronor per invånare och 2008 till högst 1 450 kronor per invånare. 
  
 SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS  
  
 41  
  
 År 2004 reduceras det bidrag som en kommun har rätt till med  
  
 högst 270 kronor per invånare, 2005 med högst 70 kronor per invånare  
  
 och 2006 med högst 15 kronor per invånare.  
  
 Efter att hänsyn tagits till införandereglerna är summan av alla  
  
 bidrag 1 898 miljoner kronor och summan av alla avgifter 1 793  
  
 miljoner kronor 2006. Underskottet om 105 miljoner kronor regleras  
  
 genom en motsvarande minskning av anslaget 48:1 Kommunalekonomisk  
  
 utjämning.  
  
 3.4 Möjligheter att ändra i kommunernas underlag  
  
 Den statistik som används i beräkningar och som ligger till grund  
  
 för Skatteverkets beslut om bidrag respektive avgifter avser en tidpunkt/period  
  
 ett till två år innan beslutet fattas av Skatteverket.  
  
 Normalt sett har kommunerna goda möjligheter att ändra i statistiken  
  
 efter uppgiftslämnandet, men Regeringskansliet och berörda  
  
 myndigheter har observerat att det i många fall inte är förrän de  
  
 preliminära beräkningarna erhållits från SCB som kvalitetskontrollen  
  
 i kommunerna påbörjas.  
  
 Kommunerna har möjlighet att ändra lämnade uppgifter i samband  
  
 med statistikinsamlingen men även efter att statistiken publiceras  
  
 som officiell statistik och ända fram till och med den tid som  
  
 dessa har anmärka på Skatteverkets preliminära beslut i februari  
  
 under bidrags- och avgiftsåret (7 § andra stycket LSS-utjämningslagarna).  
  
 Tidigare kunde kommuner vända sig till regeringen och påtala fel  
  
 i de slutliga besluten även efter att Skatteverket hade fastställt dem.  
  
 Hade en sådan uppgift kommit Skatteverket tillkänna före det att  
  
 verket fastställt bidrag och avgifter i kostnadsutjämningen kunde  
  
 en omräkning ske av beräkningarna för samtliga kommuner. Eftersom  
  
 fel emellertid i princip endast kan rättas till förmån för en  
  
 kommun fick staten kompensera den kommun som klagat till regeringen  
  
 utanför ramen för utjämningssystemet.  
  
 Mot denna bakgrund gäller sedan den 1 januari 2006 att regeringen  
  
 bara, om det finns synnerliga skäl, får beakta sådana fel och  
  
 brister i underlaget för beslutet som inte påtalats hos Skatteverket  
  
 senast den 15 februari under utjämningsåret (prop. 2006/06:7). Det  
  
 innebär att kommunerna måste vara mer uppmärksamma på den  
  
 statistik de lämnar och de beräkningar och preliminära beslut som  
  
 Skatteverket fattar. 
  
 43  
  
 4 Uppföljning av  
  
 kostnadsutjämningen för LSS  
  
 2004–2006  
  
 4.1 Inledning  
  
 Kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet tillämpas för tredje året  
  
 2006. I detta kapitel redovisas utvecklingen under den aktuella perioden  
  
 av antalet personer med verkställda beslut om LSS-insatser,  
  
 antalet verkställda beslut om LSS-insatser, kostnadsutvecklingen  
  
 och förändringar i kostnadsutjämningen samt jämförelser mellan  
  
 kommunernas utfall i kostnadsutjämningen och deras redovisade  
  
 nettokostnader. Det bör observeras att de uppgifter om kostnader  
  
 och LSS-insatser som redovisas är hämtade från Statistiska centralbyråns  
  
 slutliga beräkningar för respektive bidrags- och avgiftsår.  
  
 De redovisade värdena på nationell nivå och för enstaka kommuner  
  
 kan därför avvika från den officiella statistiken eftersom denna inte  
  
 innehåller de rättningar som gjorts i vissa kommuners uppgifter  
  
 efter den officiella statistikens publicering.  
  
 Vid jämförelser mellan kostnadsutjämning och nettokostnader är  
  
 tidsförskjutningen två år eftersom det beräkningsunderlag som används  
  
 t.ex. för 2006 års kostnadsutjämning avser antalet insatser  
  
 och genomsnittskostnader för 2004. Vid dessa jämförelser räknas  
  
 den genomsnittliga nettokostnaden upp till bidrags- och avgiftsårets  
  
 nivå (utveckling av nettoprisindex). I de redovisade beräkningarna  
  
 ingår inte några utfallseffekter av de övergångsregler som  
  
 gäller för åren 2004–2008.  
  
 4.2 Kostnadsutvecklingen och kostnadsskillnader  
  
 mellan kommuner  
  
 Uppgifter om enskilda kommuners kostnader och intäkter för deras  
  
 verksamheter redovisas till Statistiska centralbyrån i kommunernas  
  
 räkenskapssammandrag (RS). Enligt RS har kommunernas  
  
 nettokostnader för LSS och LASS ökat från 21,4 miljarder kronor 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 44  
  
 2002 till närmare 23,7 miljarder kronor 2003 (10,5 procent) och  
  
 knappt 25,0 miljarder kronor 2004 (5,5 procent). Mellan 2002 och  
  
 2003 var kostnadsökningen avsevärt högre än för kommunernas  
  
 övriga verksamheter, medan de under året därpå ökade i något  
  
 snabbare takt än de övriga verksamheterna.  
  
 I RS är kostnaderna för LSS-verksamhet uppdelade på fyra rader,  
  
 bostad med särskild service, daglig verksamhet, personlig assistans  
  
 enligt LSS samt övriga insatser. Kommunernas nettokostnader för  
  
 LSS-insatser var 2004 enligt RS knappt 22,3 miljarder kronor. Skillnaden  
  
 mellan de totala nettokostnaderna och nettokostnaderna för  
  
 de insatser som kommunerna beslutat om är de 20 första timmarna  
  
 för Försäkringskassans beslut om LASS. Detta betalar kommunerna  
  
 för. Bostad med särskild service svarade 2004 för drygt 58  
  
 procent av nettokostnaderna exklusive LASS och daglig verksamhet  
  
 för drygt 17 procent.  
  
 Diagram 4.1 Nettokostnader för kommunernas LSS-insatser 2002–2004 i tusental  
  
 kronor  
  
 Källa: SCB.  
  
 Genomsnittskostnaderna i landet för de olika LSS-insatserna fördelas  
  
 i kostnadsutjämningen enligt de riktlinjer som angavs i propositionen  
  
 Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till  
  
 funktionshindrade (prop. 2002/03:151). Det innebär att de genomsnittskostnader  
  
 för olika insatser som ingår i RS-raderna för bostad  
  
 med särskild service respektive för övriga insatser fördelats efter de  
  
 riktvärden som togs fram av Kommittén Utjämning av LSS-kost0 
  
 5 000 000 
  
 10 000 000 
  
 15 000 000 
  
 20 000 000 
  
 25 000 000 
  
 Bostad med särskild 
  
 service 
  
 Daglig verksamhet Övriga insatser Personlig assistans Summa 
  
 1 000-tal kronor  
  
 2002 2003 2004 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 45  
  
 nader (SOU 2002:103). Kostnaderna för personlig assistans har  
  
 ökat mycket kraftigt och mellan 2001 och 2004 mer än fördubblades  
  
 kostnaden per insats.  
  
 Diagram 4.2 Riksgenomsnittliga kostnader för LSS-insatser 2001–2004 i kronor  
  
 Källa: Proposition 2002/03:151 och SCB.  
  
 Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet (100 %) för vuxna och för Övriga insatser  
  
 anges riktvärdet (100 %) för korttidsvistelse.  
  
 Ökningen beror delvis på att definitionen av personlig assistans i  
  
 verksamhetsstatistiken har förtydligats i insamlingen 2004, vilket  
  
 innebär att uppgifterna inte är jämförbara med tidigare års uppgifter.  
  
 Det förklarar dock inte hela ökningstakten.  
  
 0 
  
 100000 
  
 200000 
  
 300000 
  
 400000 
  
 500000 
  
 600000 
  
 700000 
  
 2 001 2002 2003 2004 
  
 Kronor  
  
 Bostad med särskild service, riktvärde vuxna 
  
 Daglig verksamhet 
  
 Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse 
  
 Personlig assistans 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 46  
  
 Diagram 4.3 Riksgenomsnittliga kostnader för LSS-insatser 2001–2004. Index  
  
 2001=100  
  
 Källa: Prop. 2002/03:151 och SCB.  
  
 Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet (100 %) för vuxna och för Övriga insatser  
  
 anges riktvärdet (100 %) för korttidsvistelse.  
  
 För daglig verksamhet och övriga insatser minskade kostnaden i  
  
 löpande priser per insats mellan 2003 och 2004.  
  
 Skillnaderna mellan kommuner i antalet insatser indikerar betydande  
  
 skillnader i nettokostnader per invånare mellan kommuner.  
  
 Ydre kommuns nettokostnader på drygt 350 kronor per invånare  
  
 2004 kan jämföras med Hedemora kommuns drygt 6 400 kronor  
  
 per invånare. Även Boden, Vännäs och Bräcke kommuner hade  
  
 2004 nettokostnader överstigande 5 000 kronor per invånare.  
  
 75 
  
 100 
  
 125 
  
 150 
  
 175 
  
 200 
  
 225 
  
 2001 2002 2003 2004 
  
 Index 2001=100  
  
 Bostad med särskild service, riktvärde vuxna 
  
 Daglig verksamhet 
  
 Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse  
  
 Personlig assistans 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 47  
  
 Diagram 4.4 Kommunerna fördelade efter nettokostnader 2002–2004. Kronor per  
  
 invånare  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Intervallet kring riksgenomsnittet är mellan ca -2 400 och ca  
  
 +3 600 kronor per invånare. Skillnaden motsvarar ett skatteuttag  
  
 på närmare 4 procent (4 kronor) vid en riksgenomsnittlig skattekraft.  
  
 Ydre kommun har haft landets lägsta kostnader samtliga år  
  
 medan Bräcke kommun hade högst kostnader 2002 och 2003. Som  
  
 framgår av diagram 4.4 har antalet kommuner med höga kostnader  
  
 ökat och antalet med låga minskat, men kostnadsskillnaderna  
  
 mellan kommunerna har snarare ökat än minskat under perioden.  
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 70 
  
 80 
  
 90 
  
 100 
  
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 2  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 2  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 2  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 3  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 3  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 3  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 3  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 4  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 4  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 4  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 br> 
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 Kronor per invånare 
  
 Antal kommuner  
  
 2002 2003 2004 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 48  
  
 Diagram 4.5 Kommunerna fördelade efter förändring av nettokostnader för LSSverksamhet  
  
 2002–2004. Kronor per invånare jämfört med riksgenomsnittlig  
  
 förändring  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 För det stora flertalet kommuner (70–80 procent) ligger den årliga  
  
 förändringen i förhållande till den riksgenomsnittliga förändringen  
  
 inom intervallet +/- 250 kronor per invånare. Över 90 procent ligger  
  
 i intervallet +/- 500 kronor per invånare. För ett fåtal kommuner  
  
 har dock förändringen varit i storleksordningen närmare eller  
  
 till och med över 2 000 kronor per invånare. En väsentlig förklaring  
  
 till detta är förändringar i kostnadsavtal mellan kommuner, bl.a. i  
  
 samband med att länsvisa utjämningssystem avvecklats eller omförhandlats.  
  
 Andra förklaringar är att antalet personer som fått insatser  
  
 enligt LSS har ökat. De största variationerna mellan åren  
  
 finns i första hand i de kommuner med de allra högsta kostnaderna,  
  
 t.ex. Hedemora, Boden och Mellerud kommuner men även i kommuner  
  
 med relativt genomsnittliga kostnader 2004 som t.ex. Upplands  
  
 Väsby kommun. Assistanskommittén har fått tilläggsuppdrag  
  
 att se över LSS och skall bl.a. analysera orsakerna till kostnadsutvecklingen.  
  
 Det är enligt direktiven (dir. 2006:68) viktigt att få belyst  
  
 varför kostnaderna ökar i den utsträckning som sker och varför  
  
 skillnaderna är så stora mellan kommuner.  
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 140 
  
 -12  
  
 50  
  
 -1000 1  
  
 249  
  
 -75  
  
 0-99  
  
 9  
  
 -500-749  
  
 -2  
  
 50-49  
  
 9  
  
 -1--24  
  
 9  
  
 0-249  
  
 2  
  
 50  
  
 -  
  
 4  
  
 99  
  
 5  
  
 00-749  
  
 7  
  
 50  
  
 -999  
  
 100  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 249  
  
 1250  
  
 -  
  
 1  
  
 4  
  
 99  
  
 15  
  
 00  
  
 -  
  
 1  
  
 749  
  
 >175  
  
 0  
  
 Nettokostnadsförändring i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 2002/2003 2003/2004 2002/2004 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 49  
  
 4.3 Skillnader i LSS-insatser mellan kommuner  
  
 I de årliga utjämningsberäkningarna för LSS används per kommun  
  
 och för hela landet både antalet personer med insatser enligt LSS  
  
 och antalet insatser per typ av insats exklusive råd och stöd. Det  
  
 beror på att råd och stöd med några undantag verkställs genom  
  
 landstingens försorg. Antalet personer som har verkställda beslut  
  
 om insatser enligt LSS har i beräkningsunderlaget ökat från ca  
  
 49 400 den 1 september 2002 till ca 53 150 personer den 1 oktober  
  
 2004, dvs. med 7,7 procent. Samtidigt har antalet kommunala insatser  
  
 i underlaget (exklusive råd och stöd) ökat från ca 86 300 den 1  
  
 september 2002 till ca 93 400 den 1 oktober 2004, dvs. med 8,3  
  
 procent. Enligt Socialstyrelsens officiella statistik ökade antalet  
  
 personer med LSS-insatser med ytterligare ca 1 400 personer,  
  
 knappt 3 procent, till 2005.  
  
 Daglig verksamhet är den insats som är vanligast förekommande,  
  
 med ca 25 000 insatser, följd av boende för vuxna med drygt  
  
 20 000. Boende för barn är den minst frekventa insatsen, ca 1 200  
  
 insatser. Som framgår av diagram 4.6 har insatserna ökat utom för  
  
 boende barn och avlösarservice. Insatsen personlig assistans har  
  
 minskat enligt statistiken, vilket beror på att definitionen har förtydligats.  
  
 Diagram 4.6 Antalet personer med insatser enligt LSS 2002–2005. Exklusive råd  
  
 och stöd  
  
 Källa: Socialstyrelsen och SCB.  
  
 Anm. En person kan ha en eller flera insatser. Antalet insatser 2002–2004 är de som använts i  
  
 utjämningsberäkningarna 2004 och 2006 och 2005 är enligt Socialstyrelsens officiella statistik.  
  
 2002 avses 1 sept. och övriga år 1 okt.  
  
 0 
  
 5 000 
  
 10 000 
  
 15 000 
  
 20 000 
  
 25 000 
  
 30 000 
  
 Boen  
  
 de  
  
 v  
  
 u  
  
 xna  
  
 Boen  
  
 d  
  
 e bar  
  
 n  
  
 D  
  
 agli  
  
 g  
  
 v  
  
 er  
  
 ks  
  
 a  
  
 m  
  
 h  
  
 et  
  
 K  
  
 ort  
  
 ti  
  
 dsv  
  
 i  
  
 st  
  
 e  
  
 l  
  
 se  
  
 Kort  
  
 t  
  
 idstill  
  
 s  
  
 yn  
  
 L  
  
 eds  
  
 ag  
  
 ar  
  
 s  
  
 er  
  
 v  
  
 ic  
  
 e  
  
 K  
  
 on  
  
 t  
  
 ak  
  
 t  
  
 pe  
  
 r  
  
 so  
  
 n  
  
 P  
  
 erso  
  
 nl  
  
 i  
  
 g  
  
 assistans  
  
 Typ av insats 
  
 Antal personer  
  
 Antal insatser 2002 Antal insatser 2003 Antal insatser 2004 Antal insatser 2005 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 50  
  
 Det är stora skillnader mellan kommuner och även mellan län i antalet  
  
 personer med LSS-insatser. Vännäs kommun med 127 personer  
  
 per 10 000 invånare har således mer än åtta gånger fler personer  
  
 med insatser än Ydre kommun med 15 personer per 10 000 invånare.  
  
 Även om man exkluderar de 5 procent av kommunerna med  
  
 lägst och de 5 procent med högst andel är variationen för övriga  
  
 kommuner i storleksordningen 1 till 3.  
  
 Diagram 4.7 Kommunerna fördelade efter antal personer med LSS-insatser 2004  
  
 per 10 000 invånare. Exklusive personer med råd och stöd som  
  
 enda insats. Riksgenomsnitt=59  
  
 Källa: Socialstyrelsen.  
  
 4.4 Hur skillnader i insatser och kostnader beaktas i  
  
 utjämningen  
  
 Standardkostnaden för varje kommun beräknas genom att antalet  
  
 verkställda beslut om LSS-insatser multipliceras med den nationella  
  
 genomsnittskostnaden för respektive insats. Kommunens grundläggande  
  
 standardkostnad beräknas genom att till summan av dessa  
  
 produkter lägga kommunens ersättning till Försäkringskassan för  
  
 LASS. Standardkostnaden erhålls genom att den grundläggande  
  
 standardkostnaden multipliceras med två index, koncentrationsindex  
  
 (K-IX) och personalkostnadsindex (PK-IX), för att i kostnadsutjämningen  
  
 kunna ta hänsyn till skillnader i stödets omfattning  
  
 och s.k. stordriftsfördelar/smådriftsnackdelar.  
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 70 
  
 80 
  
 personer med LSS-insatser 
  
 Antal kommuner  
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 51  
  
 Antalet insatser av viss typ per kommun och den nationella genomsnittskostnaden  
  
 per insatstyp har hittills uppdaterats inför  
  
 varje bidrags- och avgiftsår sedan systemet infördes 2004, med utgångspunkt  
  
 från Socialstyrelsens statistik över antalet LSS-insatser  
  
 för åren 2002, 2003 och 2004 och det för riket summerade räkenskapssammandraget  
  
 för respektive år.  
  
 De båda indexen (K-IX respektive PK-IX) beräknades för 2004  
  
 per kommun utifrån antalet personer med LSS-insatser 2002 och  
  
 personalkostnaden i kommunens räkenskapssammandrag samma  
  
 år. Identiska indexvärden per kommun användes i 2005 års kostnadsutjämning,  
  
 dvs. utan varken uppdatering av personer med LSSinsatser  
  
 2003 eller personalkostnaderna i 2003 års räkenskapssammandrag.  
  
 I 2006 års utjämning beräknades de båda indexen utifrån  
  
 ett genomsnitt av 2002 och 2004 års statistik över antalet personer  
  
 med LSS-insatser respektive personalkostnader enligt RS. Efter två  
  
 år gjordes således en halv indexuppdatering.  
  
 Diagram 4.8 Koncentrationsindex i LSS-utjämningen 2004–2006  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 I diagram 4.8, där kommunerna rangordnats efter koncentrationsindex,  
  
 har Ydre kommun högst värde alla åren, vilket innebär att  
  
 andelen personer med LSS-insatser var lägst. Vännäs kommun har  
  
 högst andel personer med LSS-insatser och lägst index alla åren.  
  
 Ydre kommun är den enda kommunen med indexvärde över 1,13  
  
 och Vännäs den enda med indexvärde under 0,9. För flertalet  
  
 kommuner är skillnaden i index mellan åren relativt liten.  
  
 0,800 
  
 0,850 
  
 0,900 
  
 0,950 
  
 1,000 
  
 1,050 
  
 1,100 
  
 1,150 
  
 1,200 
  
 1,250 
  
 1,300 
  
 1 8  
  
 15 22 29 36 43 50 57 64 71 78 85 92 99  
  
 106 113 120 127 134 141 148 155 162 169 176 183 190 197 204 211 218 225 232 239 246 253 260 267 274 281 288  
  
 Kommunerna rangordnade efter index 2006 
  
 Indexvärde  
  
 År 2004 och 2005 År 2006 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 52  
  
 Skillnaderna i personalkostnadsindex, dvs. spridningen mellan  
  
 kommunerna, är som framgår av diagram 4.9 betydligt större än för  
  
 koncentrationsindex. PK-IX har även förändrats betydligt mer för  
  
 flera kommuner vid uppdateringen. Uppdateringen av PK-IX får  
  
 därigenom en betydligt större inverkan på den slutliga standardkostnaden  
  
 än en uppdatering av K-IX. Nykvarns kommun hade  
  
 högst värde alla tre åren med ett indexvärde på ca 1,6. Rangordningen  
  
 bland övriga kommuner med höga indexvärden har dock  
  
 växlat.  
  
 Lägsta indexvärdet, som ligger runt 0,6–0,7, har växlat mellan  
  
 Aneby och Sorsele kommuner. Även rangordningen bland övriga  
  
 kommuner med låga indexvärden har växlat.  
  
 Diagram 4.9 Personalkostnadsindex i LSS-utjämningen 2004–2006  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 I vilken utsträckning uppdateringarna av antalet insatser och indexvärden  
  
 påverkat förändringarna av bidrag och avgifter framgår av  
  
 avsnitt 4.5 där också jämförelser med kommunernas redovisade  
  
 nettokostnader görs. Vi kan dock konstatera att stora förändringar  
  
 i de båda indexen främst uppstår i kommuner med liten folkmängd.  
  
 0,500 
  
 0,700 
  
 0,900 
  
 1,100 
  
 1,300 
  
 1,500 
  
 1,700 
  
 1 9  
  
 17 25 33 41 49 57 65 73 81 89 97  
  
 105 113 121 129 137 145 153 161 169 177 185 193 201 209 217 225 233 241 249 257 265 273 281 289  
  
 Kommunerna rangordnade efter index 2006 
  
 Indexvärde  
  
 År 2004 och 2005 År 2006 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 53  
  
 4.5 Resultat av uppföljningen  
  
 4.5.1 Förändringar i kostnadsutjämningen till följd av årliga  
  
 uppdateringar  
  
 De årliga förändringarna i kostnadsutjämningen beror på att underlaget  
  
 för beräkningarna uppdateras. Såväl antalet insatser av  
  
 olika typ som genomsnittskostnader för de olika insatserna och  
  
 den riksgenomsnittliga kostnaden för LSS-verksamhet har hittills  
  
 uppdaterats årligen. Koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 har hittills uppdaterats en gång, 2006. Någon tendens till minskad  
  
 spridning mellan kommunerna i bidrag och avgift kan inte utläsas.  
  
 Antalet kommuner med stora avgifter och stora bidrag har ökat  
  
 något i antal samtidigt som antalet kommuner med lägre bidrag och  
  
 avgifter minskat sedan 2004 års utjämning.  
  
 Tabell 4.1 Genomsnittskostnad samt högsta och lägsta värde i kostnadsutjämningen  
  
 för LSS-verksamhet 2004–2006 i kronor per invånare  
  
 2004 2005 2006  
  
 Genomsnittskostnad 2 440 2 673 2 802  
  
 Johnson standardkostnad 5 151 6 150 5 371  
  
 Min standardkostnad 600 511 852  
  
 Johnson bidrag 2 741 3 477 2 569  
  
 Johnson avgift -1 840 -2 162 -1 951  
  
 Antalet kommuner i olika bidrags-/avgiftsintervall har varierat  
  
 mellan åren. Antalet kommuner som får bidrag har minskat och de  
  
 som betalar avgift har ökat i antal. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 54  
  
 Diagram 4.10 Kommunerna fördelade efter bidrag och avgifter i LSS-utjämningen  
  
 2004–2006. Kronor per invånare  
  
 Källa: SCB.  
  
 4.5.2 Träffsäkerheten – jämförelser mellan kostnadsutjämningen  
  
 och redovisade kostnader  
  
 Som utjämningssystemets mått på träffsäkerhet har vi här jämfört  
  
 kommunens utfall i kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet med  
  
 kommunens redovisade nettokostnad för samma verksamhet. SCB  
  
 fick i slutet av 2004 regeringens uppdrag att lämna förslag till  
  
 lämplig metod för att öka stabiliteten i kostnadsutjämningen för  
  
 LSS-verksamhet (Dnr Fi2004/6593). SCB föreslog en årlig uppdatering  
  
 av personalkostnads- och koncentrationsindex eftersom  
  
 en sådan lösning gav bäst träffbild mellan standardkostnad och  
  
 redovisad nettokostnad. SCB föreslog dock en begränsning av  
  
 personalkostnadsindex för att minska möjligheterna till påverkan.  
  
 SCB jämförde kostnadsutjämningen för 2004 och 2005 beräknade  
  
 med olika indexuppdateringar med kommunernas redovisade  
  
 nettokostnader för 2002 och 2003. Enligt SCB skulle ett låst index  
  
 innebära att volym- och kostnadsutveckling i verksamheten inte  
  
 tillåts slå igenom, vilket vore en nackdel. En låsning av index skulle  
  
 medföra en väsentligt minskad risk för påverkbarhet, vilket är en  
  
 fördel. En årlig uppdatering innebär att förändringar i verksamhetens  
  
 omfattning påverkar utjämningen fullt ut, vilket är en  
  
 fördel. En nackdel är att utjämningen blir mer sårbar för eventuella  
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 -  
  
 17  
  
 50  
  
 -  
  
 1  
  
 500  
  
 -  
  
 1  
  
 749  
  
 -1250  
  
 -  
  
 1  
  
 499  
  
 -1000  
  
 -  
  
 1  
  
 249  
  
 -750-999  
  
 -500-749 -250  
  
 -  
  
 49  
  
 9  
  
 -1--249  
  
 0  
  
 -  
  
 2  
  
 49  
  
 250-499 500-749 750  
  
 -  
  
 99  
  
 9  
  
 1000-12  
  
 49  
  
 1250-14  
  
 99  
  
 1500-1749 1750  
  
 -  
  
 1  
  
 9  
  
 99  
  
 20  
  
 00-22  
  
 49  
  
 >2250  
  
 Bidrag (+) och avgift (-) i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 2004 2005 2006 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 55  
  
 brister i kvalitet, kontinuitet etc. i de kostnadsuppgifter ur RS som  
  
 utgör underlag för uppdatering av PK-IX.  
  
 SCB har fått uppdraget att göra motsvarande beräkningar för  
  
 2006 och jämföra resultatet med 2004 års redovisade nettokostnader.  
  
 En motsvarande beräkning för 2007 med 2005 års redovisade  
  
 nettokostnader kan göras först när samtliga kommuners RS lämnats  
  
 in till SCB och granskats. De nationella genomsnittskostnaderna  
  
 för LSS-insatserna och personalkostnadsindex går inte att  
  
 beräkna och någon avstämning mot kommunernas nettokostnader  
  
 för LSS-verksamhet går heller inte att göra innan RS-processen är  
  
 färdig. I kapitel 5 redovisas beräknade utfall för 2007 med utgångspunkt  
  
 från Socialstyrelsens statistik över antalet LSS-insatser den 1  
  
 oktober 2005 och preliminära RS-uppgifter från SCB.  
  
 I diagram 4.11 motsvarar varje punkt en kommuns standardkostnad  
  
 2006 och dess nettokostnad 2004 uppräknad till motsvarande  
  
 nivå. Kommuner som hamnar till vänster ovanför en diagonal  
  
 från 0 till 6 000 kronor per invånare har en nettokostnad som överstiger  
  
 deras standardkostnad i utjämningsberäkningen. De är således  
  
 underkompenserade i utjämningen i förhållande till sina kostnader.  
  
 De till höger om diagonalen är på motsvarande sätt överkompenserade.  
  
 Standardkostnaden har här beräknats utan inverkan av koncentrations-  
  
 och personalkostnadsindex (K-IX resp. PK-IX), dvs. de  
  
 nationella genomsnittliga kostnaderna per typ av insats slår igenom  
  
 utan hänsyn till stödets omfattning och s.k. stordriftsfördelar/smådriftsnackdelar.  
  
 Det motsvarar den s.k. grundläggande  
  
 standardkostnaden. Mest underkompenserade i denna beräkning är  
  
 Nykvarns och Hedemora kommuner. Övertorneå kommun blir  
  
 mest överkompenserad.  
  
 Av de olika beräkningsalternativen ger detta alternativ den lägsta  
  
 träffsäkerheten av alla prövade, 2006. För de två föregående åren är  
  
 träffsäkerheten ännu lägre (se tabell 4.2). Träffsäkerheten avser att  
  
 kvantifiera hur stor del av nettokostnadsskillnaderna mellan kommunerna  
  
 som förklaras av beräkningsmodellen. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 56  
  
 Diagram 4.11 Jämförelse mellan nettokostnad 2004 och grundläggande standardkostnad  
  
 i LSS-utjämning 2006 i kronor per invånare där K-IX  
  
 och PK-IX getts värdet 1  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Tabell 4.2 Träffsäkerhet1 vid alternativa beräkningar av LSS-utjämningen  
  
 Uppdateringsalternativ m.m. 2004 2005 2006  
  
 Grundläggande standardkostnad (K-IX=1, PK-IX =1) (diagr 4.11) 0,49 0,48 0,53  
  
 2002 års värden på K-IX och PK-IX (diagr 4.12) 0,89 0,73 0,71  
  
 Medelvärde 2002+2004 på K-IX och PK-IX (diagr 4.13) 0,80  
  
 Årlig uppdatering av K-IX och PK-IX (diagr 4.14) 0,89 0,90 0,87  
  
 1 Med träffsäkerhet menas andel modellskattningar som hamnar inom en 15-procentig felmarginal 
  
 .  
  
 Källa: SCB.  
  
 Genom att jämföra diagrammen 4.11–4.14 med varandra ser man  
  
 hur träffbilden successivt förbättras när K-IX och PK-IX läggs  
  
 till och när de uppdateras till rätt år. Om indexen låses leder det  
  
 till en något försämrad träffbild påföljande år. Motsvarande tendens  
  
 kan utläsas när man jämför värdena mellan de alternativa beräkningarna  
  
 i tabell 4.2. Om de alternativa beräkningarna ovan görs  
  
 med enbart PK-IX och där K-IX sätts till 1, försämras värdena re0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 7 000 
  
 0 1 000 2 000 3 000 4 000 5 000 6 000 7 000 
  
 Standardkostnad 
  
 Nettokostnad  
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 57  
  
 lativt lite. I det fortsatta arbetet bör därför innebörden och utformningen  
  
 av ett koncentrationsindex utredas vidare.  
  
 Av diagram 4.12 framgår resultatet om 2002 års värden på K-IX  
  
 och PK-IX tillämpats även för 2006 års utjämning. Träffbilden är  
  
 bättre än i diagram 4.11 och tabellvärdena är högre än i beräkningarna  
  
 där K-IX och PK-IX satts till 1. Hedemora och Nykvarns  
  
 kommuner är fortfarande de mest underkompenserade, men den  
  
 sistnämnda i betydligt mindre utsträckning än i föregående diagram.  
  
 Söderhamns och Övertorneå kommuner är de mest överkompenserade,  
  
 men den sistnämnda i betydligt mindre utsträckning  
  
 än i föregående beräkningsalternativ. För åren 2005 och 2006  
  
 är dock träffsäkerhetsvärdena lägre än för 2004, vilket är att förvänta  
  
 eftersom PK-IX beräknas utifrån skillnaderna mellan respektive  
  
 kommuns beräknade personalkostnader i den grundläggande  
  
 standardkostnadsberäkningen och enligt RS det aktuella året.  
  
 Diagram 4.12 Jämförelse mellan nettokostnad 2004 och standardkostnad i  
  
 LSS-utjämning 2006 i kronor per invånare med 2002 års  
  
 värden på K-IX och PK-IX  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Genom att jämföra diagrammen 4.12 och 4.13 kan man dra slutsatsen  
  
 att träffbilden förbättrades av den uppdatering som faktiskt  
  
 0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 7 000 
  
 0 1 000 2 000 3 000 4 000 5 000 6 000 7 000 
  
 Standardkostnad 
  
 Nettokostnad  
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 58  
  
 gjordes inför 2006 års utjämning jämfört med om man behållit  
  
 2002 års värden på K-IX och PK-IX (se även tabell 4.2).  
  
 Diagram 4.13 Jämförelse mellan nettokostnad 2004 och standardkostnad i LSSutjämning  
  
 2006 i kronor per invånare med medelvärde av 2002  
  
 och 2004 års värden på K-IX och PK-IX  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Om man går vidare till diagram 4.14 kan man även utläsa att träffbilden  
  
 i 2006 års utjämning hade blivit ännu bättre om en full uppdatering  
  
 av K-IX och PK-IX till 2004 års nivå gjorts.  
  
 0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 7 000 
  
 0 1 000 2 000 3 000 4 000 5 000 6 000 
  
 Standardkostnad 
  
 Nettokostnad  
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 59  
  
 Diagram 4.14 Jämförelse mellan nettokostnad 2004 och standardkostnad i LSSutjämning  
  
 2006 i kronor per invånare med 2004 års värden på KIX  
  
 och PK-IX  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 En full uppdatering medför en större följsamhet mellan standardkostnader  
  
 och de redovisade nettokostnaderna, men genom att  
  
 personalkostnadsskillnaderna endast utjämnas till 70 procent genom  
  
 personalkostnadsindex finns en tendens till att kommuner  
  
 med låga kostnader för LSS-verksamhet blir överkompenserade i  
  
 förhållande till sina kostnader. Flera kommuner med höga kostnader  
  
 blir av samma orsak underkompenserade i förhållande till sina  
  
 kostnader.  
  
 För de tre år som LSS-utjämningen tillämpats är antalet kommuner  
  
 med större avvikelser mellan standardkostnad och nettokostnad  
  
 högst 2005 då ingen uppdatering av K-IX och PK-IX gjordes  
  
 och lägst 2004 då en uppdatering till årsvärde på dessa index  
  
 gjordes (se diagram 4.15).  
  
 0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 7 000 
  
 0 1 000 2 000 3 000 4 000 5 000 6 000 
  
 Standardkostnad 
  
 Nettokostnad  
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 60  
  
 Diagram 4.15 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan standardkostnad  
  
 2004–2006 och nettokostnad två år tidigare. Kronor per invånare  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 För 2006 är antalet kommuner med större avvikelser fler än 2004  
  
 men färre än 2005. Inför 2006 gjordes en halv uppdatering av de  
  
 båda indexen. Variationsvidden i avvikelserna var dock högst 2004  
  
 och lägst 2006.  
  
 Över 100 kommuner har fått mer än 250 kronor per invånare  
  
 för mycket eller för lite i LSS-utjämningen i förhållande till  
  
 sina nettokostnader. Antalet kommuner med stora sådana avvikelser  
  
 två eller tre år i rad är färre (se tabell 4.3).  
  
 Tabell 4.3 Jämförelse mellan standardkostnad och nettokostnad för LSSverksamhet  
  
 Ett år Två år Alla tre år  
  
 > 250 kr/inv för mycket 47 50 17  
  
 > 250 kr/inv för lite 61 15 9  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Om PK-IX och K-IX inte skulle tillämpas i LSS-utjämningen blir  
  
 skillnaden mellan den grundläggande standardkostnaden och nettokostnaden  
  
 avsevärt större för många kommuner, vilket framgår  
  
 om man jämför diagrammen 4.15 och 4.16.  
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 -  
  
 7  
  
 5  
  
 0  
  
 -9  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -7  
  
 4  
  
 9  
  
 -  
  
 250-499 -1  
  
 --2  
  
 4  
  
 9  
  
 0 2  
  
 4  
  
 9  
  
 250-499 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -7  
  
 4  
  
 9  
  
 7  
  
 5  
  
 0  
  
 -9  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -1  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 1250 1  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 >1500  
  
 Skillnad i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 2004/2002 2005/2003 2006/2004 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 61  
  
 Diagram 4.16 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan grundläggande standardkostnad  
  
 2004–2006 och nettokostnad två år tidigare. Kronor  
  
 per invånare  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Av diagram 4.17 framgår skillnaden mellan kommunernas nettokostnader  
  
 2004 och deras standardkostnader 2006 beräknade dels  
  
 utan K-IX och PK-IX, dels med enbart uppdaterat PK-IX, dels  
  
 med både fullt uppdaterade K-IX och PK-IX. Skillnaderna är  
  
 mycket stora och variationsvidden utan K-IX och PK-IX är över  
  
 5 500 kronor per invånare att jämföra med drygt 2 200 kronor per  
  
 invånare med enbart uppdaterat PK-IX och knappt 1 700 kronor  
  
 per invånare med båda indexen uppdaterade.  
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 00  
  
 -750-99  
  
 9  
  
 -500-749 -250-499  
  
 -1 -  
  
 249  
  
 0 24  
  
 9  
  
 250  
  
 -  
  
 499  
  
 500  
  
 -  
  
 749  
  
 750  
  
 -  
  
 999  
  
 100  
  
 0  
  
 -12  
  
 4  
  
 9  
  
 125  
  
 0 14  
  
 9  
  
 9  
  
 >1500  
  
 Skillnad i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 2004/2002 2005/2003 2006/2004 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 62  
  
 Diagram 4.17 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan nettokostnad 2004  
  
 och standardkostnad för 2006 beräknad utan PK-IX och K-IX respektive  
  
 full uppdaterade index. Kronor per invånare  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 4.5.3 Kostnadsutjämningen och stabiliteten  
  
 Stabiliteten i kostnadsutjämningen kan antingen beräknas som följsamheten  
  
 mot förändringen av antalet LSS-insatser av olika typ i  
  
 kommunen eller efter förändringen i utjämningsbidrag eller utjämningsavgift  
  
 från det ena året till det andra. Genom att standardkostnaden  
  
 beräknas med utgångspunkt från antalet LSS-insatser av  
  
 olika typ blir följsamheten mot förändringen av insatserna relativt  
  
 god om någon uppdatering av de båda indexen inte görs.  
  
 Antalet kommuner i olika bidrags-/avgiftsintervall har varierat  
  
 mellan åren. Antalet kommuner som får bidrag har minskat och de  
  
 som betalar avgift har ökat i antal. Mellan två tredjedelar och tre  
  
 fjärdedelar av kommunerna ligger i intervallet +/- 250 kronor per  
  
 invånare i årlig förändring i bidrag/avgift. Jämfört med var och en  
  
 av de verksamheter som ingår i det kommunalekonomiska utjämningssystemet  
  
 är det betydligt fler kommuner som har stora förändringar  
  
 i LSS-utjämningen, trots att de verksamheter som ingår  
  
 vanligtvis har avsevärt högre kostnader. Som framgår av tabell 4.4  
  
 är det fler kommuner som har stora förändringar i kostnadsutjämningen  
  
 jämfört med förändringen av nettokostnaderna.  
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 -1  
  
 25  
  
 0  
  
 -100  
  
 0  
  
 -124  
  
 9  
  
 -75  
  
 0-9  
  
 99  
  
 -500-749  
  
 -2  
  
 50-4  
  
 9  
  
 9  
  
 -1  
  
 --  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 0  
  
 -2  
  
 49  
  
 2  
  
 5  
  
 0-49  
  
 9  
  
 5  
  
 00-7  
  
 4  
  
 9  
  
 7  
  
 5  
  
 0-99  
  
 9  
  
 1000-1249 1  
  
 250  
  
 -1  
  
 499  
  
 150  
  
 0  
  
 -174  
  
 9  
  
 >1  
  
 75  
  
 0  
  
 Skillnad i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 Enbart pix Både kix o pix Utan kix o pix 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 63  
  
 Diagram 4.18 Kommunerna fördelade efter förändringar i bidrag/avgift i LSSutjämningen  
  
 2004–2006. Kronor per invånare  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Tabell 4.4 Stora förändringar i nettokostnader och bidrag/avgift i kostnadsutjämningen  
  
 för LSS. Antal kommuner  
  
 Nettokostnader Ett år Två år  
  
 >+250 kr/inv 54 4  
  
 Kostnadsutjämning Ett år Två år  
  
 >+250 kr/inv 79 4  
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 4.5.4 Jämförelser med systemet för kommunalekonomisk  
  
 utjämning  
  
 Om man jämför den sammantagna nettoförändringen över alla  
  
 verksamheter i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen är  
  
 variationsvidden mindre i LSS-utjämningen och förändringarna  
  
 över en treårsperiod mer koncentrerad till intervallen +/- 200 och  
  
 +/- 400 kronor per invånare. Stabiliteten är dock betydligt lägre i  
  
 LSS-utjämningen jämfört med den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen,  
  
 där förändringar i de olika verksamheterna i en  
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 -  
  
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 -  
  
 7  
  
 5  
  
 0  
  
 -  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 7  
  
 4  
  
 9  
  
 -  
  
 2  
  
 5  
  
 0  
  
 -  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 1  
  
 -  
  
 -  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 0  
  
 -  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 2  
  
 5  
  
 0  
  
 -  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 5  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 7  
  
 4  
  
 9  
  
 7  
  
 5  
  
 0  
  
 -  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 br> 
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 Bidrags-/avgiftsförändring i kr/inv 
  
 Antal kommuner  
  
 2004/2005 2005/2006 2004/2006 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 64  
  
 kommun i stor utsträckning går åt olika håll och i viss mån tar ut  
  
 varandra.  
  
 Diagram 4.19 Kommunerna fördelade efter total förändring i LSS-utjämningen  
  
 2004–2006 och i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen  
  
 2000–2003. Kronor per invånare  
  
 Källa: SOU 2003:88 och bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 I LSS-utjämningen omfördelas närmare 2 miljarder kronor mellan  
  
 kommuner på en verksamhet vars nettokostnader är drygt 25 miljarder  
  
 kronor. Nettoomfördelningen över kärnverksamheterna i  
  
 den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen är drygt 5 miljarder  
  
 kronor för kommunerna på verksamheter som sammantaget  
  
 kostar ca 240 miljarder kronor. Om man räknar varje verksamhet  
  
 för sig omfördelas dock avsevärt mer, sammanlagt ca. 20 miljarder  
  
 kronor. För landstingen omfördelas drygt 1,5 miljarder kronor på  
  
 en verksamhet som kostar ca 135 miljarder kronor.  
  
 Tabell 4.5 Maximal förändring i bidrag/avgift i LSS-utjämningen 2004–2006  
  
 och i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen 2000–2003  
  
 LSS 2004/05 2005/06 2004/06  
  
 Johnson 1 803 975 1 577  
  
 Min -1 167 -1 064 -953  
  
 Kommunalek 2000/01 2001/02 2002/03 2000/03  
  
 Johnson 1 293 1 196 949 2 142  
  
 Min -553 -644 -605 -952  
  
 Källa: SOU 2003:88 och bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 0 
  
 10 
  
 20 
  
 30 
  
 40 
  
 50 
  
 60 
  
 70 
  
 80 
  
 90 
  
 100 
  
 -  
  
 8  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 -  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 6  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 -  
  
 7  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 4  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 -  
  
 5  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 2  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 -  
  
 3  
  
 9  
  
 9  
  
 -  
  
 1  
  
 -  
  
 -  
  
 1  
  
 9  
  
 9  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 9  
  
 9  
  
 2  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 3  
  
 9  
  
 9  
  
 4  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 5  
  
 9  
  
 9  
  
 6  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 7  
  
 9  
  
 9  
  
 8  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 1  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 2  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 3  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 4  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 5  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 6  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 7  
  
 9  
  
 9  
  
 1  
  
 8  
  
 0  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 9  
  
 9  
  
 9  
  
 br> 
 2  
  
 0  
  
 0  
  
 0  
  
 Förändring i bidrag/avgift i kronor per invånare 
  
 Antal kommuner  
  
 LSS-utjämningen 
  
 Kommunalekonomisk kostnadsutjämning 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 65  
  
 Tabell 4.6 Kommuner med stora förändringar i bidrag/avgift i LSS-utjämningen  
  
 2004–2006 och i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen  
  
 2000–2003  
  
 LSS Ett år Två år  
  
 >+250 kr/inv 79 4  
  
 Kommunalek Ett år Två år Tre år  
  
 >+200 kr/inv 76 79 23  
  
 Källa: SOU 2003:88 och bearbetning av uppgifter från SCB.  
  
 Vi kan konstatera att det för många kommuner är fråga om stora  
  
 årliga förändringar i en jämförelsevis liten verksamhet. Förändringarna  
  
 kan vara särskilt svåra att hantera för kommuner med liten  
  
 folkmängd där en relativt liten förändring av antalet insatser kan få  
  
 stora effekter på såväl kostnader som kostnadsutjämning.  
  
 4.6 Köp och försäljning av verksamhet och dess  
  
 påverkan på personalkostnadsindexet  
  
 Köp och försäljning av LSS-verksamhet uppgick enligt RS 2004 till  
  
 drygt 3,8 miljarder kronor, dvs. till ca 15 procent och försäljning av  
  
 verksamhet till drygt 635 miljoner kronor. Köp av verksamhet sker  
  
 från andra kommuner, från enskilda företag i den egna kommunen  
  
 eller från enskilda företag i andra kommuner. Även entreprenader  
  
 ingår i köp av verksamhet. Försäljning av verksamhet är den del av  
  
 kommunens egna verksamhet som säljs till andra kommuner. Det  
  
 har hittills inte funnits någon möjlighet att utifrån RS särskilja köp  
  
 från privat verksamhet och köp av andra kommuner etc.  
  
 I samband med att regeringen aviserade i budgetpropositionen  
  
 för 2006 att den avsåg att uppdatera koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 till ett nytt basår, 2004, framförde vissa kommuner  
  
 att deras personalkostnadsindex skulle sjunka.  
  
 Bakgrunden till detta var att kommun A hade övertagit ett antal  
  
 personer med beslut om LSS från kommun B. Både kommun A och  
  
 kommun B hade antagit att regeringen inte skulle uppdatera indexen  
  
 och eftersom det finns en tidseftersläpning i utjämningssystemet  
  
 gav kommun B ett övergångsvis bidrag till kommun A som  
  
 skulle täcka de kostnader som överflyttningen av ärenden skulle ge. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69  
  
 66  
  
 Problemet som kommun A uppfattade det var att de övertagna  
  
 personerna återfanns i kommun A:s verksamhetsstatistik fr.o.m.  
  
 den 1 oktober 2004 men kostnaderna fanns enbart för perioden 1  
  
 oktober–31 december 2004 och dessutom fick kommunen bidrag  
  
 från kommun B. Det innebar att dess personalkostnadsindex sjönk.  
  
 För kommun B innebar det att dess personalkostnadsindex höjdes  
  
 eller var oförändrat.  
  
 De förslag som diskuterats för att komma till rätta med detta  
  
 problem är att:  
  
  särredovisa det övergångsvisa bidraget från försäljning av verksamhet  
  
 och undanta detta bidrag vid fastställande av personalkostnadsindex,  
  
  göra en särlösning i beräkningen för de kommuner som har  
  
 detta problem,  
  
  skapa ett strukturbidrag för att kompensera de aktuella kommunerna.  
  
 Vi återkommer i avsnitt 5.2 med hur vi ser på dessa lösningar.  
  
 4.7 Begäran om rättningar i beräkningsunderlaget och  
  
 överklaganden  
  
 Vi har gett SCB och Socialstyrelsen i uppdrag att redovisa hur  
  
 många ändringar av statistiken som görs. Kartläggningen visar att  
  
 det är mycket få kommuner som ändrar i sina statistiska uppgifter  
  
 när det gäller RS medan det är betydligt fler kommuner som vill  
  
 ändra i verksamhetsstatistiken gällande LSS. Det senare beror, enligt  
  
 SCB och Socialstyrelsen, främst på att kommunerna upptäcker  
  
 direkta felaktigheter när nyckeltalen skall tas fram i samband med  
  
 RS och när verksamhetsansvariga och ansvariga ekonomer arbetar  
  
 tillsammans.  
  
 Sju kommuner begärde ändring av RS under perioden oktober  
  
 2005 t.o.m. mars 2006 inför bidrags- och avgiftsåret 2006. Totalt  
  
 uppgick de ändrade uppgifterna till ca 7 miljoner kronor vilket  
  
 motsvarar 0,03 procent av kostnaderna. 
  
 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006  
  
 67  
  
 Tabell 4.7 Ändringar av verksamhetsstatistiken  
  
 Bidrags- och avgiftsår Förändring av antalet  
  
 personer  
  
 Insats med störst  
  
 förändring  
  
 Antalet kommuner  
  
 Bidrags- och avgiftsåret  
  
 2004  
  
 431 personlig assistans  
  
 och korttidstillsyn  
  
 40  
  
 Bidrags- och avgiftsåret  
  
 2005  
  
 -212 personlig assistans  
  
 och korttidstillsyn  
  
 39  
  
 Bidrags- och avgiftsåret  
  
 2006  
  
 156 korttidstillsyn 8  
  
 Källa: SCB och Socialstyrelsen.  
  
 Tabellen visar att det är tämligen stora ändringar av verksamhetsstatistiken  
  
 som begärdes. År 2004 infördes att socialchefen eller  
  
 motsvarande skall underteckna att den statistik som lämnas är korrekt.  
  
 Ändringar av antalet personer inför bidrags- och avgiftsåret  
  
 2006 motsvarar dock endast ca 0,3 procent av det totala antalet personer.  
  
 De ändringar som kommunerna till stor del har gjort gäller  
  
 främst personlig assistans och korttidstillsyn. När det gäller personlig  
  
 assistans har insatsen varit föremål för diskussion om definition.  
  
 Det är också så att även om det har varit en total ökning av  
  
 antalet personer med insatser enligt LSS så finns det kommuner  
  
 som vill ändra i sin lämnade statistik genom att ta bort personer  
  
 från statistiken. Det borde kunna tas som ett tecken på att kommunerna  
  
 vill ha så korrekt statistik som möjligt. Rättningar kan  
  
 också bero på kommunens organisation, t.ex. att korttidstillsynen  
  
 är organiserad under en barn- och ungdomsnämnd.  
  
 Vi anser att den statistiska kvalitén har förbättras under den tid  
  
 som utjämningssystemet har varit i funktion. De rättningar som  
  
 görs efter att SCB har skickat ut de preliminära beräkningarna  
  
 medför dock i värsta fall att kommunernas planeringsförutsättningar  
  
 och beräkningarnas stabilitet påverkas i negativ riktning.  
  
 Det är enbart tre kommuner som har överklagat Skatteverkets  
  
 slutliga beslut till regeringen sedan utjämningssystemet trädde i  
  
 kraft i mars 2004. I två av ärendena biföll regeringen överklagandet. 
  
 69  
  
 5 Överväganden och förslag inför  
  
 2007 års kostnadsutjämning för  
  
 LSS  
  
 5.1 Utgångspunkter  
  
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i kostnadsutjämningen  
  
 för LSS-verksamhet inför bidrags- och avgiftsåret  
  
 2007 skall, enligt direktiven, förslag till sådana redovisas till regeringen  
  
 senast den 1 juni 2006. I praktiken innebär det att ta ställning  
  
 till om personalkostnads- och koncentrationsindex bör uppdateras  
  
 eller ej inför 2007. Några ytterligare justeringar i utjämningssystemet  
  
 har inte bedömts möjliga eller rimliga att föreslå redan nu.  
  
 I propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service  
  
 till vissa funktionshindrade (prop. 2002/03:151) uttalade regeringen  
  
 att varken koncentrations- eller personalkostnadsindex  
  
 bör uppdateras årligen. Skälet för detta var att undvika påverkbarhet,  
  
 såsom t.ex. ändrade bedömningsgrunder för insatser enligt LSS  
  
 och stora förändringar i redovisningen av personalkostnader i räkenskapssammandraget.  
  
 I propositionen uttalas också att indexen  
  
 bör uppdateras vid den tidpunkt regeringen beslutar om. Vidare  
  
 konstaterade regeringen behovet av att kontinuerligt följa upp utjämningssystemet,  
  
 vilket är bakgrunden till att denna utredning  
  
 tillsattes.  
  
 I budgetpropositionen för 2006 (prop. 2005/06:1 uo 25 avsnitt  
  
 2.8.3) redovisade regeringen sin avsikt att uppdatera indexen för  
  
 personalkostnader och koncentration med underlag från 2004. Regeringens  
  
 bedömning var samtidigt att ytterligare justeringar av  
  
 index inte bör göras förrän utjämningssystemet följts upp och  
  
 analyserats. Regeringen beslutade senare en endast delvis uppdatering  
  
 av index i form av ett genomsnitt av indexen för åren 2002 och  
  
 2004.  
  
 Mot bakgrund av det underlag som tagits fram och analyserats i  
  
 uppföljningsarbetet anser vi att utjämningssystemet för LSS-kostnader  
  
 så långt det är möjligt bör avspegla hur verksamheten ser ut  
  
 genom att använda så aktuella statistiska uppgifter som möjligt. 
  
 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS SOU 2006:69  
  
 70  
  
 Utgångspunkten är därför att tidseftersläpningen av förändringar  
  
 av verksamheten bör vara så kort som möjligt både vad gäller antalet  
  
 LSS-insatser och basår för indexen samtidigt som påverkbarheten  
  
 på underlaget skall vara så låg som möjligt.  
  
 5.2 Överväganden och förslag  
  
 5.2.1 Förslaget  
  
 Utredningens förslag: Personalkostnads- och koncentrationsindexen  
  
 uppdateras till 2005 års nivå.  
  
 Sedan utjämningssystemet infördes 2004 har personalkostnads och  
  
 koncentrationsindexen endast uppdaterats för bidrags- och  
  
 avgiftsåret 2006. Det var dock endast fråga om en delvis uppdatering  
  
 i form av ett genomsnitt av beräknade index för åren 2002 och  
  
 2004. Antalet LSS-insatser av olika typ samt de olika insatsernas  
  
 genomsnittliga kostnader i landet har uppdaterats årligen med senast  
  
 tillgängliga underlag, vilka avser förhållandena två år före avgifts-  
  
 och bidragsåret. Skälet till att inte göra en årlig uppdatering  
  
 av de båda indexen är att begränsa den påverkbarhet som finns genom  
  
 att varje kommuns personalkostnadsindex baseras på de personalkostnader  
  
 som kommunen redovisat för verksamheten i räkenskapssammandraget.  
  
 För att minska risken för att kompensation  
  
 utgår för skillnader i effektivitet eller politiska ambitioner  
  
 motsvarar index endast 70 procent av skillnaden mellan kommunens  
  
 redovisade personalkostnader och beräkningen med utgångspunkt  
  
 från genomsnittliga kostnader i landet. Detta innebär att  
  
 även påverkbarheten reduceras.  
  
 Utjämningssystemet har kritiserats både för att utfallet är påverkbart  
  
 och för att det inte uppdaterats i tillräcklig omfattning.  
  
 Genom årliga uppdateringar av index ökar möjligheterna till påverkbarhet  
  
 på underlaget. Genom att inte uppdatera personalkostnadsindex  
  
 ökar samtidigt risken för att snedvridande resultat uppkommer  
  
 då basår för index och verksamhetsår skiljer sig åt. Från  
  
 flera håll har framförts att det är angeläget att ändra index oftare  
  
 under de första åren eftersom det skett förändringar efter utjämningssystemets  
  
 tillkomst, t.ex. att de länsvisa mellankommunala  
  
 utjämningssystemen har avvecklats samtidigt eller strax därefter. 
  
 SOU 2006:69 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS  
  
 71  
  
 Den uppföljning och de analyser som vi gjort visar att  
  
 träffbilden, i det här fallet överensstämmelsen mellan den beräknade  
  
 standardkostnaden i kostnadsutjämningen och nettokostnaden  
  
 två år tidigare, blir bäst när LSS-insatser och index utgår från  
  
 samma basår. De preliminära beräkningar som hittills kunnat göras  
  
 med utgångspunkt från underlagsdata om insatser och kostnader  
  
 för 2005 visar på motsvarande förhållande. Vi anser därför inte att  
  
 det är en tillfredsställande lösning att för bidrags- och avgiftsåret  
  
 2007 fortfarande bygga beräkningen av halva personalkostnads och  
  
 koncentrationsindex på underlag som avspeglar förhållandena  
  
 fem år tillbaka i tiden, dvs. två år innan utjämningssystemets införande  
  
 samtidigt som genomsnittskostnader och LSS-insatser uppdaterats  
  
 till senaste tillgängliga uppgifter. I det fallet anser vi att  
  
 aktualitet och träffsäkerhet måste få väga tyngre än den påverkbarhet  
  
 som kan återspeglas i underlaget för beräkningarna.  
  
 Det har även framförts att det borde vara möjligt att förändra  
  
 personalkostnadsindexet så att hänsyn kan tas till s.k. övergångsvisa  
  
 bidrag mellan kommuner under den tid som följer efter att avtal  
  
 om boende i annan kommun har sagts upp och ansvaret överflyttats  
  
 till den nya kommunen. Syftet skulle vara att reducera  
  
 tidseftersläpningen i LSS-utjämningen. För att tekniskt kunna  
  
 genomföra en sådan lösning behöver ytterligare kostnadsunderlag  
  
 samlas in genom kommunernas räkenskapssammandrag.  
  
 Vi anser det tveksamt att införa ytterligare en s.k. varav-rad i RS  
  
 för att lösa ett problem som inte är särskilt utbrett bland kommunerna.  
  
 Vidare är det oklart om sådana överflyttningar av ärenden  
  
 har stöd i lag. Att då införa en varav-rad i RS vore att legitimera en  
  
 juridiskt tveksam åtgärd och dessutom ökar risken för fler avtalsuppsägningar 
  
 .  
  
 En lösning vore då att bortse från försäljning av verksamhet totalt  
  
 eller en viss andel av denna. För att vara konsekvent måste då  
  
 även hela eller delar av köpt verksamhet tas bort från beräkningarna  
  
 av personalkostnadsindex. Ett problem i sammanhanget är att köp  
  
 av verksamhet inte enbart omfattar köp av verksamhet i annan  
  
 kommun eller av enskild verksamhet i annan kommun utan även  
  
 verksamhet på entreprenad i den egna kommunen.  
  
 Den simulering som vi har låtit göra visar att de ekonomiska  
  
 konsekvenserna för enskilda kommuner blir slumpvis, beroende på  
  
 hur kommunen har valt att bedriva verksamheten, dvs. i egen regi  
  
 eller på entreprenad. Vad gäller försäljning är det ett uttryck för att  
  
 den enskilda vårdgivaren har en särskild kompetens som kan om 
  
 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS SOU 2006:69  
  
 72  
  
 sättas i affärsmässig verksamhet eller att kommunen har överkapacitet  
  
 som kan användas av andra kommuner.  
  
 Om beräkningarna bortsåg från försäljning av verksamhet jämfört  
  
 med en normal uppdatering av basåret 2004 skulle 150 kommuner  
  
 påverkas negativt. På samma sätt skulle 150 kommuner påverkas  
  
 negativt om man bortsåg från såväl försäljning som från köp  
  
 av verksamhet. I båda alternativen är 86 kommuner detsamma.  
  
 Vår slutsats är att någon ändring i RS inte kan göras under innevarande  
  
 år utan tidigast inför RS 2007, vilket tidigast kommer att  
  
 kunna ligga till grund för utjämningsåret 2009. En sådan ändring av  
  
 RS skulle kunna leda till konsekvenser med avtalsuppsägningar i en  
  
 mycket större omfattning än i dag och att enskilda individer skulle  
  
 kunna drabbas negativt.  
  
 Mot denna bakgrund och med hänsyn till vad som tidigare anförts  
  
 om det juridiskt tveksamma med övergångsvisa bidrag mellan  
  
 kommuner gör att vi inte föreslår att hänsyn tas till övergångsvisa  
  
 bidrag mellan kommuner vid fastställande av personalkostnadsindexets  
  
 nivå.  
  
 5.2.2 Påverkbarheten på underlaget för beräkningarna  
  
 Påverkan på underlaget kan ske vid olika tillfällen. Det kan ske före  
  
 de preliminära beräkningarna i september året före bidrags- och  
  
 avgiftsåret, de preliminära besluten i januari eller de slutliga besluten  
  
 i mars månad bidrags- och avgiftsåret. Med påverkan avses här  
  
 möjlighet att ändra eller revidera tidigare lämnade statistikuppgifter.  
  
 En positiv inställning till begreppet påverkan innebär en tilltro  
  
 till eller en övertygelse om att kommunerna överlag vill ändra i statistiken  
  
 – om behov uppstår – så att den blir så korrekt som möjligt.  
  
 Vi har i kontakter med kommuner förstått att medveten felrapportering  
  
 inte förekommer i någon större utsträckning, men att det  
  
 ibland finns tolkningar av definitioner och handböcker som leder  
  
 till att en kommun lämnar felaktig eller bristfällig statistik. Det  
  
 finns dock några enstaka exempel på kommuner som medvetet försökt  
  
 ändra i statistiken så att utfallet av utjämningen skall bli mer  
  
 gynnsam för den enskilda kommunen.  
  
 Att bygga upp ytterligare kontrollstationer är inte heller rimligt  
  
 vare sig administrativt eller ekonomiskt. Det går aldrig att bygga  
  
 perfekta system eftersom det i slutändan ändå är personer som an 
  
 SOU 2006:69 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS  
  
 73  
  
 svarar för att aktivt lämna statistik eller den information som ligger  
  
 till grund för statistiken.  
  
 Den statistik och de synpunkter vi har tagit del av beträffande  
  
 förekomst eller omfattning av ändringar i verksamhetsstatistik respektive  
  
 RS visar att det är få kommuner som vill ändra i sin statistik.  
  
 I vårt fortsatta arbete kommer vi att ägna fortsatt uppmärksamhet  
  
 åt problemställningar av detta slag.  
  
 En annan typ av påverkan finns i avvägningen mellan om en insats  
  
 skall ges enligt SoL eller enligt LSS. Denna fråga ska belysas i  
  
 den fältstudie som för närvarande förbereds.  
  
 5.2.3 Förändringar i insatsstatistiken  
  
 En uppdatering av personalkostnads- och koncentrationsindex kan  
  
 ske på olika sätt eller inte alls. Den lösning som regeringen valde  
  
 inför bidrags- och avgiftsåret 2006 innebar att indexen beräknades  
  
 som ett genomsnitt av statistiska uppgifter från åren 2002 och  
  
 2004. Oavsett val av indexuppdatering kommer det att ske årliga  
  
 förändringar av en kommuns bidrag eller avgift till följd av den årliga  
  
 uppdateringen av kommunens och andra kommuners antal  
  
 LSS-insatser av olika typ och de riksgenomsnittliga kostnaderna för  
  
 dessa. Enbart ett mindre antal barn med boende kan ge en stor förändring  
  
 av kommunens bidrag/avgift trots att antalet personer totalt  
  
 sett som får insatser inte har förändrats mellan två år.  
  
 Vi har låtit beräkna vad som skulle ske när man enbart låter förändringar  
  
 i statistiken över antalet LSS-insatser påverka den  
  
 grundläggande standardkostnaden och utan uppdateringar av indexen.  
  
 Dessa beräkningar visar att enbart förändringar i verksamhetsstatistiken  
  
 mellan två år kan medföra stora förändringar i bidrag  
  
 och avgifter.  
  
 Beräkningarna bygger på antalet LSS-insatser per kommun den 1  
  
 oktober 2005, 2005 års ersättning till Försäkringskassan för LASS  
  
 och de koncentrations- och personalkostnadsindex som användes i  
  
 2006 års kostnadsutjämning. Genomsnittskostnaderna för de olika  
  
 LSS-insatserna är schablonmässigt uppräknade till 2005 års nivå.  
  
 Beräkningarna är således preliminära.  
  
 Med dessa förutsättningar skulle variationsvidden i 2007 års utjämning  
  
 i förändrade bidrag och avgifter hamna mellan drygt -1 300  
  
 kronor per invånare i Munkfors kommun och drygt +750 kronor  
  
 per invånare i Överkalix kommun. Som framgår av tabell 5.1 skulle 
  
 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS SOU 2006:69  
  
 74  
  
 16 kommuner få en förändring överstigande 500 kronor per invånare  
  
 och ytterligare drygt 50 kommuner skulle få förändringar på  
  
 mellan 250 och 500 kronor per invånare.  
  
 Tabell 5.1 Kommuner fördelade efter förändring av bidrag och avgifter från  
  
 2006 till 2007 vid uppdatering av antalet LSS-insatser. Preliminära  
  
 och ej fullständiga beräkningar  
  
 Förändring i kr/inv. Antal kommuner  
  
 >500 4  
  
 250–499 22  
  
 0-249 105  
  
 -1 – -249 114  
  
 -250 – -500 29  
  
 Källa: Bearbetning av preliminärt beräkningsunderlag från SCB.  
  
 Det stora flertalet kommuner, ca 77 procent, skulle dock hamna i  
  
 intervallet +/- 250 kronor per invånare. Någon stabilitet i den meningen  
  
 att ingen kommun skall påverkas över en viss nivå är således  
  
 inte möjligt att åstadkomma om beräkningsmodellen skall ta hänsyn  
  
 till förändringar i antalet personer som fått respektive insatser.  
  
 Om fullständig stabilitet skall råda skall man i så fall inte heller ta  
  
 hänsyn till förändringar i antalet LSS-insatser och i stället låsa bidrag/avgifter  
  
 för varje kommun på en viss nivå under hela perioden.  
  
 Detta vore dock olyckligt och inte heller önskvärt om kostnadsutjämningen  
  
 inte avspeglade förändringarna i antalet LSS-insatser och  
  
 i kostnader, även om det sker med en viss tidseftersläpning.  
  
 I det ordinarie utjämningssystemet sker årliga uppdateringar av  
  
 befolkningens ålder och sociala struktur m.m. i samtliga kommuner.  
  
 Syftet är att sådana strukturella förändringar som påverkar behovsutvecklingen  
  
 i olika verksamheter skall slå igenom i förändrade  
  
 bidrag/avgifter i kostnadsutjämningen fullt ut även om det också i  
  
 det systemet sker med en viss tidseftersläpning.  
  
 5.2.4 Vissa ekonomiska effekter för kostnadsutjämningen  
  
 För att belysa konsekvenserna av olika uppdateringar av personalkostnads-  
  
 och koncentrationsindex har vi gett SCB i uppdrag att  
  
 beräkna ytterligare fyra olika alternativ inför bidrags- och avgiftsåret  
  
 2007. Alternativ 1 motsvarar den beräkning som redovisades i 
  
 SOU 2006:69 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS  
  
 75  
  
 avsnitt 5.2.3. Beräkningarna är preliminära och för en kommun  
  
 saknas i beräkningarna kostnadsuppgifter från räkenskapssammandraget.  
  
 Tabell 5.2 Träffsäkerhet1 vid alternativa modeller för uppdateringar av LSSutjämningen  
  
 till 2007. Preliminära och ej fullständiga beräkningar  
  
 Alternativ Uppdatering av  
  
 LSS-insatser  
  
 Basår K-IX Basår PK-IX Träffsäkerhet  
  
 1 ja genomsnitt av  
  
 2002, 2004  
  
 genomsnitt av  
  
 2002, 2004  
  
 0,76  
  
 2 ja 2004 2004 0,81  
  
 3 ja 2005 2005 0,89  
  
 4 ja genomsnitt 2004,  
  
 2005  
  
 genomsnitt 2004,  
  
 2005  
  
 0,86  
  
 5 ja Ingår ej, värde 1 för  
  
 alla  
  
 Ingår ej, värde 1 för  
  
 alla  
  
 0,59  
  
 1 Med träffsäkerhet menas andel modellskattningar som hamnar inom en 15-procents felmarginal 
  
 .  
  
 Källa: Bearbetning av preliminärt beräkningsunderlag från SCB.  
  
 Det innebär att PK-IX för denna kommun inte kan beräknas för  
  
 2005 eller som genomsnitt för 2004 och 2005. Vid beräkningen av  
  
 förklaringsgraden mellan nettokostnad och beräknad standardkostnad  
  
 har för denna kommun 2004 års nettokostnad använts i  
  
 stället.  
  
 Skillnaderna mellan de olika uppdateringsalternativen blir likartade  
  
 med de som redovisas för uppdateringen till 2006 års LSS-utjämning  
  
 i avsnitt 4.5. Träffsäkerheten blir högre ju aktuellare underlag  
  
 för beräkningen av K-IX och PK-IX som används. Träffsäkerheten  
  
 för 2006 respektive 2007 års utjämning ligger även på  
  
 ganska likartade nivåer för var och en av de redovisade alternativen.  
  
 Ett undantag är alternativ 5 där indexen satts ur spel, dvs. till 1.  
  
 Träffsäkerheten för 2007 är dock i detta alternativ något högre än  
  
 tidigare år. 
  
 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS SOU 2006:69  
  
 76  
  
 Diagram 5.1 Kommunerna fördelade efter förändringar i bidrag/avgift i LSS-utjämningen  
  
 mellan 2006 och 2007 vid olika indexuppdateringar. Preliminära  
  
 och ej fullständiga beräkningar  
  
 Källa: Bearbetning av preliminärt beräkningsunderlag från SCB.  
  
 Alternativ 3, dvs. där båda indexen uppdateras till 2005 års nivå, ger  
  
 de sammantaget minsta förändringarna i bidrag och avgift. Alternativet  
  
 ger dessutom det sammantaget bästa sambandet mellan  
  
 nettokostnader och beräknade standardkostnader i LSS-utjämningen.  
  
 Resultatet av de här redovisade preliminära beräkningarna  
  
 för 2007 års utjämning pekar på att de förslag om uppdateringar  
  
 som redovisades tidigare i avsnittet ger både minst förändringar i  
  
 bidrag och avgifter och störst överensstämmelse med kommunernas  
  
 kostnader. Variationsvidden i förändringar och såväl högsta  
  
 som lägsta förändring för någon kommun är i detta alternativ lägre  
  
 än i de övriga beräknade.  
  
 5.2.5 Särskilt bidrag till vissa kommuner  
  
 Utredningens bedömning: Kommuner som till följd av indexuppdateringen  
  
 får en utfallsförsämring överstigande 200 kronor  
  
 per invånare bör ges möjlighet att ansöka om ett statsbidrag hos  
  
 regeringen för 2007.  
  
 0 
  
 20 
  
 40 
  
 60 
  
 80 
  
 100 
  
 120 
  
 140 
  
 -  
  
 150  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 749  
  
 -1  
  
 25  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 4  
  
 9  
  
 9  
  
 -1  
  
 00  
  
 0  
  
 -  
  
 1  
  
 2  
  
 4  
  
 9  
  
 -7  
  
 50  
  
 -9  
  
 99  
  
 -  
  
 5  
  
 00 7  
  
 49  
  
 -250-499  
  
 -1--249  
  
 0 2  
  
 49  
  
 250-49  
  
 9  
  
 5  
  
 0  
  
 0-74  
  
 9  
  
 7  
  
 5  
  
 0-9  
  
 99  
  
 1  
  
 0  
  
 00 1  
  
 24  
  
 9  
  
 1250 1  
  
 499  
  
 -1  
  
 5  
  
 00-1750  
  
 Kronor per invånare 
  
 Antal kommuner  
  
 Alt 1 Alt 2 Alt 3 Alt 4 Alt 5 
  
 SOU 2006:69 Överväganden och förslag inför 2007 års kostnadsutjämning för LSS  
  
 77  
  
 För ett antal kommuner blir utfallet i LSS-utjämningen sämre genom  
  
 den här föreslagna indexuppdateringen jämfört med om de  
  
 2006 tillämpade indexen skulle gälla oförändrade. De kommuner  
  
 som får den största utfallsförsämringen bör kunna kompenseras för  
  
 denna försämring i de fall den överstiger en viss nivå. Denna kompensation  
  
 bör i så fall ges utöver de övergångsregler som gäller för  
  
 2007. De förändringar som följer av att antalet LSS-insatser förändras  
  
 bör dock få slå igenom fullt ut då dessa förändringar bör motsvaras  
  
 av förändrade kostnader för verksamheten.  
  
 Vi anser att kommuner vars bidrag/avgift försämras med mer än  
  
 ett belopp som motsvarar 200 kronor per invånare till följd av indexuppdateringen  
  
 bör ges möjlighet att söka statsbidrag från regeringen  
  
 och på så sätt kompenseras till den del som överstiger  
  
 denna gräns. Med utgångspunkt från skillnaderna i utfall mellan  
  
 ouppdaterade index index uppdaterade till 2005 års nivå skulle preliminärt  
  
 53 kommuner kunna komma ifråga och den totala kostnaden  
  
 har beräknats uppgå till drygt 125 miljoner kronor.  
  
 Sätts gränsen i stället vid 250 kronor per invånare skulle 36  
  
 kommuner beröras till en kostnad av drygt 85 miljoner kronor. Vid  
  
 gränsen 300 kronor per invånare skulle 24 kommuner beröras till  
  
 en kostnad av knappt 65 miljoner kronor. Statens kostnader bör  
  
 bekostas med medel från det under utgiftsområde 25 upptagna anslaget  
  
 48:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och  
  
 landsting. 
  
 79  
  
 6 Det fortsatta arbetet  
  
 6.1 Utgångspunkter för det fortsatta arbetet  
  
 LSS-utjämningskommittén har uppdraget att utreda vissa frågor  
  
 rörande kostnadsutjämningssystemet för kommunernas LSS-verksamhet  
  
 och vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång  
  
 sikt. I detta delbetänkande redovisar vi resultat från det uppföljningsarbete  
  
 som hittills genomförts och med utgångspunkt från  
  
 det underlag som tagits fram föreslår vi hur underlaget för kostnadsutjämningen  
  
 för bidrags- och avgiftsåret 2007 bör uppdateras.  
  
 Utgångspunkten för det fortsatta arbetet är att ta fram ytterligare  
  
 underlag för att kunna lämna förslag till om och i så fall hur  
  
 utjämningssystemet bör utformas på lång sikt, dvs. från och med  
  
 2009 efter införandeperiodens slut.  
  
 Utifrån vår tolkning av direktiven innebär uppdraget i korthet  
  
 att  
  
 1. bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts och  
  
 om systemets utformning ger resultat som kan betraktas som  
  
 rättvisa,  
  
 2. undersöka effekterna av tidseftersläpningen i underlaget för  
  
 utjämningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan  
  
 åren,  
  
 3. se över genomsnittskostnader och definitioner för olika LSSinsatser  
  
 som skall användas i beräkningarna av standardkostnaderna,  
  
 4. undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten på  
  
 underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i LSSutjämningen  
  
 och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för  
  
 att begränsa påverkbarheten, samt  
  
 5. undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet  
  
 och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet samt om 
  
 Det fortsatta arbetet SOU 2006:69  
  
 80  
  
 oklarheter i regelverket för LSS har inverkan på kostnadsutjämningen.  
  
 Utgångspunkten för förslagen på lång sikt skall vara ett utjämningssystem  
  
 med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara  
  
 för den enskilda kommunen.  
  
 6.2 Pågående arbete och uppdrag  
  
 Hittills har vårt arbete varit inriktat på att ta fram underlag för  
  
 detta delbetänkande vilket främst omfattat  
  
  jämförelser av redovisade kostnader och kostnadsförändringar  
  
 över åren för olika grupper av kommuner och enskilda kommuner,  
  
  analys av modellens träffsäkerhet genom att jämföra beräknade  
  
 standardkostnader med faktiska kostnader för olika kommungrupper  
  
 och enskilda kommuner,  
  
  analys av stabiliteten i beräkningresultatet över åren samt  
  
  analys av hur personalkostnads- och koncentrationsindex påverkar  
  
 resultatet och vilka uppdateringar som kan behöva göras  
  
 av dessa index.  
  
 Vidare har arbete påbörjats med att, i samarbete med experter och  
  
 sakkunniga från Sveriges Kommuner och Landsting samt Socialstyrelsen,  
  
 undersöka om de genomsnittskostnader som används för de  
  
 olika LSS-insatserna i utjämningsberäkningarna behöver justeras  
  
 och uppdateras och/eller om några av insatserna behöver omdefinieras  
  
 för att bättre avspegla faktiska kostnadsskillnader. Som underlag  
  
 utnyttjas bl.a. kostnadsunderlag som Sveriges Kommuner  
  
 och Landsting insamlar från ett stort antal kommuner, s.k. Handikappnycklar.  
  
 Den hearing med företrädare för ett drygt tiotal kommuner som  
  
 genomförts i april 2006 syftade till att ge underlag för det fortsatta  
  
 arbetet att bedöma systemets måluppfyllelse, upplevda träffsäkerhet,  
  
 påverkbarhet och brister samt för att få fram förslag till förbättringar  
  
 av systemet. Vid hearingen diskuterades även förutsättningarna  
  
 att genom fältstudier i ett urval kommuner dels undersöka  
  
 påverkbarheten, dels undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet  
  
 och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet. 
  
 SOU 2006:69 Det fortsatta arbetet  
  
 81  
  
 En konsult har fått i uppdrag att analysera LSS- och SoL-statistiken  
  
 för funktionshindrade personer samt att genomföra en fältundersökning  
  
 av LSS-verksamheten i ett urval kommuner. Bland annat  
  
 har de kommuner som deltog i utredningens hearing erbjudits  
  
 att delta i fältundersökningen. Uppdragets första del består i att  
  
 undersöka om det skett förskjutningar mellan SoL och LSS. Uppdragets  
  
 andra del, fältundersökningen, syftar till att bestämma hur  
  
 stora insatser en person får beroende på funktionshinder samt att  
  
 bestämma hur stor variationen är mellan kommuner i dessa avseenden.  
  
 Uppdraget skall slutredovisas senast den 31 oktober 2006.  
  
 6.3 Det fortsatta arbetet  
  
 Från och med sommaren och hösten 2006 finns kostnadsunderlag  
  
 för 2005 och utjämningsberäkningar för 2007, dvs. underlag för  
  
 ytterligare ett år. Från och med hösten 2006 fram till och med våren  
  
 2007 genomförs ytterligare jämförelser av redovisade kostnader  
  
 och kostnadsförändringar över åren för olika kommungrupper och  
  
 enskilda kommuner. Modellens träffsäkerhet analyseras genom att  
  
 jämföra beräknade standardkostnader med faktiska kostnader för  
  
 olika kommungrupper och enskilda kommuner. Vidare görs analyser  
  
 av stabiliteten i beräkningresultaten och av hur personalkostnads-  
  
 och koncentrationsindex påverkar utfallen.  
  
 Resultatet av pågående arbete med genomsnittskostnader för  
  
 olika LSS-insatser skall användas för att ta ställning till om dessa  
  
 behöver justeras och/eller i något fall omdefinieras.  
  
 Resultatet av den ovan nämnda fältstudien skall utvärderas och  
  
 konsekvenserna för kostnadsutjämningen bedömas. Denna förväntas  
  
 också ge underlag för att bedöma omfattningen av påverkbarheten  
  
 på kostnadsutjämningen och i vilken grad utjämningen  
  
 påverkar LSS-verksamheten.  
  
 Ett arbete skall påbörjas för att undersöka möjligheterna att dels  
  
 förenkla utjämningssystemet, dels undersöka möjligheterna att  
  
 utforma ett system med faktorer som uppfyller kriteriet att vara  
  
 opåverkbart för den enskilda kommunen. Här ingår bl.a. att undersöka  
  
 om behovet av kvalificerade LSS-insatser kan beaktas på annat  
  
 sätt än genom personalkostnads- och koncentrationsindex. Denna  
  
 fråga blir bl.a. avgörande för hur vi skall hantera frågan med tidseftersläpningen  
  
 och kvalitén i samt påverkbarheten på nuvarande underlag  
  
 för de årliga beräkningarna. 
  
 83 
  
 Kommittédirektiv  
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningssystemet  
  
 för verksamhet enligt LSS  
  
 Dir.  
  
 2006:15  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 26 januari 2006  
  
 Sammanfattning av uppdraget  
  
 En särskild utredare får i uppdrag att följa upp och se över det nationella  
  
 kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt lagen  
  
 (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).  
  
 Sammanfattningsvis skall utredaren  
  
  svara för en uppföljning och utvärdering av det nationella kostnadsutjämningssystemet  
  
 för verksamhet enligt LSS och vid behov  
  
 föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt,  
  
  bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts och  
  
 om systemets utformning ger resultat som kan betraktas som  
  
 rättvisa,  
  
  undersöka effekterna av tidseftersläpningen i underlaget för  
  
 utjämningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan åren  
  
 och om systemet, trots viss eftersläpning, ger ett rättvisande resultat,  
  
  följa upp och vid behov se över de genomsnittskostnader för  
  
 olika LSS-insatser som skall användas i beräkningarna av standardkostnaderna,  
  
  undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten på  
  
 underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i LSSutjämningen  
  
 och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för  
  
 att begränsa påverkbarheten, samt  
  
  undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet  
  
 och förändringar inom kommunens LSS-verksamhet.  
  
 Utgångspunkten för förslagen på lång sikt skall vara ett utjämningssystem  
  
 med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara  
  
 för den enskilda kommunen. 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:69  
  
 84  
  
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i systemet  
  
 inför bidrags- och avgiftsåret 2007, skall förslag till sådana redovisas  
  
 till regeringen senast den 1 juni 2006. Resterande delar av uppdraget  
  
 skall redovisas senast den 1 juni 2007.  
  
 Bakgrund  
  
 Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade  
  
 Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade  
  
 (LSS) trädde i kraft den 1 januari 1994. LSS skall främja jämlikhet i  
  
 levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Målet är att personer  
  
 med omfattande funktionshinder skall ha möjlighet att leva  
  
 som andra medborgare i samhället. Genom att ansvaret för de olika  
  
 insatserna ligger hos kommunerna, markeras att personer med  
  
 funktionshinder skall ha samma ställning i kommunerna som alla  
  
 andra kommunmedborgare.  
  
 LSS är en rättighetslag. Alla som ingår i LSS personkrets och  
  
 dessutom uppfyller villkoren för de i lagen angivna insatserna har  
  
 rätt till dessa. Insatserna skall anpassas till mottagarens individuella  
  
 behov och den enskilde skall i största möjliga utsträckning ges inflytande  
  
 och medbestämmande över de insatser som ges. Av regeringens  
  
 proposition om stöd och service till vissa funktionshindrade  
  
 (prop. 1992/93:159) framgår att LSS inte är en detaljstyrande  
  
 lag utan syftar till att definiera rättigheter för människor med  
  
 funktionshinder. Kommuner och brukare skall tillsammans utforma  
  
 stödet på bästa möjliga sätt.  
  
 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska regleringar och tidigare  
  
 utjämning  
  
 I och med införandet av LSS överfördes huvudmannaskapet för  
  
 bl.a. omsorgen om personer med utvecklingsstörning från landsting  
  
 till kommuner. Huvudmannaskapsförändringen för omsorgsverksamheten  
  
 genomfördes länsvis successivt under perioden  
  
 1991–1996. Huvudmannaskapet för stödet till personer med fysiska  
  
 och psykiska funktionshinder åvilade vid denna tidpunkt redan  
  
 kommunerna.  
  
 Den ekonomiska regleringen av huvudmannaskapsförändringen  
  
 skedde genom en skatteväxling, dvs. att landstinget sänkte skatte 
  
 SOU 2006:69 Bilaga 1  
  
 85  
  
 satsen så mycket att det motsvarade kostnaderna för den överförda  
  
 verksamheten och att kommunerna i länet höjde skattesatsen i  
  
 motsvarande mån. Till följd av ojämnt fördelade övertagna kostnader  
  
 mellan kommunerna inom respektive län träffades länsvisa  
  
 överenskommelser om s.k. mellankommunala utjämningssystem.  
  
 Den länsvisa kostnadsutjämningen löstes på olika sätt i enskilda  
  
 län, vilket resulterade i att det uppstod flera olika typer av modeller  
  
 för utjämning mellan kommuner – modeller med olika varaktighetstider.  
  
 Införandet av ett nationellt kostnadsutjämningssystem för LSSverksamhet  
  
 från och med 2004 föregicks av ett omfattande utredningsarbete  
  
 av olika kommittéer och arbetsgrupper. Frågan och  
  
 därmed sammanhängande problem blev därmed belyst i flera betänkanden  
  
 och promemorior (SOU 1994:70, SOU 1994:144, Ds  
  
 1996:47, Ds 1997:34, SOU 1998:151 och Ds 1999:72). En slutsats i  
  
 dessa var att det fanns behov av en utjämning av de stora kostnadsskillnader  
  
 för LSS-verksamhet som fanns mellan kommuner. Det  
  
 var dock svårt att skapa ett utjämningssystem som inte var påverkbart.  
  
 Under perioden 2001–2003 lämnades två statsbidrag till kommuner  
  
 som kompensation för höga kostnader avseende verksamhet  
  
 enligt LSS (prop. 1999/2000:115 för 2001–2002 och prop.  
  
 2002/03:1 för 2003). Dessa bidrag infördes i avvaktan på att ett nationellt  
  
 system för utjämning av kostnader för verksamhet enligt  
  
 LSS skulle införas. Statsbidragen har varit en form av högkostnadsskydd  
  
 för vissa kommuner. Det ena statsbidraget på 350 miljoner  
  
 kronor per år kompenserade kommuner med höga redovisade  
  
 kostnader och det andra statsbidraget på 100 miljoner kronor per år  
  
 lämnades, efter ansökan, till kommuner som hade särskilt höga  
  
 kostnader på individnivå. Regeringen gav Socialstyrelsen i uppdrag  
  
 att utvärdera fördelningsmodellen för dessa statsbidrag. Socialstyrelsens  
  
 slutsats i slutrapporten (dnr Davis) var bl.a. att vissa  
  
 kommuner överkompenserades genom den valda modellen. I syfte  
  
 att få säkrare statistik fick Socialstyrelsen i uppdrag att fr.o.m. 2000  
  
 inhämta statistik för LSS-insatser på individnivå.  
  
 Regeringen tillsatte i december 2000 en parlamentarisk kommitté  
  
 med uppgift att föreslå hur en utjämning av kostnadsskillnader  
  
 mellan kommuner för verksamhet enligt LSS skulle kunna utformas.  
  
 I november 2002 redovisade kommittén, som antog namnet  
  
 Kommittén för utjämning av LSS-kostnader, sitt förslag till utjämningssystem  
  
 i betänkandet Utjämning av LSS-kostnader (SOU 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:69  
  
 86  
  
 2002:103). Sedan betänkandet remissbehandlats och Lagrådets yttrande  
  
 över lagförslagen inhämtats, överlämnade regeringen i september  
  
 2003 propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd  
  
 och service till funktionshindrade till riksdagen (prop.  
  
 2002/03:151).  
  
 Ett nationellt system för utjämning av LSS-kostnader  
  
 Ett kostnadsutjämningssystem för verksamhet enligt lagen  
  
 (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS)  
  
 infördes från och med den 1 mars 2004 (prop. 2002/03:151, bet.  
  
 2003/04:FiU9, rskr. 2003/04:40). Systemet regleras i lagen  
  
 (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt  
  
 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade  
  
 respektive lagen (2003:887) om utjämningsbidrag för kommuner  
  
 för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service  
  
 till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningslagarna) samt i förordningen  
  
 (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift för  
  
 kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service  
  
 till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningsförordningen).  
  
 Hittills har utjämningssystemet tillämpats under 2004 och 2005.  
  
 Huvudsyftet med utjämningen är att ge alla kommuner likvärdiga  
  
 ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots  
  
 stora skillnader i andelen personer med beslut om insatser enligt  
  
 LSS och stora kostnadsskillnader för LSS-verksamhet. Kostnadsutjämningssystemet  
  
 för LSS är nationellt, och utjämningen sker i  
  
 ett separat system helt skiljt från det ordinarie utjämningssystemet  
  
 för kommuner och landsting.  
  
 Kostnadsutjämningssystemet omfattar samtliga kommuner. För  
  
 varje kommun beräknas en standardkostnad i kronor per invånare  
  
 för LSS-verksamhet. Kostnadsutjämningen sker genom att kommuner  
  
 med en beräknad standardkostnad under riksgenomsnittet  
  
 betalar en avgift till staten som motsvarar skillnaden mellan kommunens  
  
 standardkostnad och den genomsnittliga standardkostnaden  
  
 i landet. Kommuner med en beräknad standardkostnad över  
  
 riksgenomsnittet får på motsvarande sätt ett bidrag av staten. Särskilda  
  
 införanderegler tillämpas under 2004–2008 och kostnaderna  
  
 för införandereglerna finansieras under utgiftsområde 25 Allmänna  
  
 bidrag till kommuner. När systemet är fullt infört kommer summan  
  
 av bidragen i landet att motsvara summan av avgifterna. Sta 
  
 SOU 2006:69 Bilaga 1  
  
 87  
  
 tistiska centralbyrån (SCB) svarar för beräkningarna i systemet och  
  
 Skatteverket beslutar om bidrag till och avgifter för kommunerna.  
  
 Under 2005 omfördelades i LSS-utjämningen närmare 1,8 miljarder  
  
 kronor mellan kommunerna.  
  
 Varje kommuns standardkostnad beräknas genom att antalet  
  
 personer med verkställda beslut om insatser enligt LSS multipliceras  
  
 med en nationell genomsnittskostnad för respektive insats. Alla  
  
 tre personkretsar i LSS och samtliga insatser enligt lagen, med undantag  
  
 av insatsen råd och stöd, samt assistansersättning enligt 20 §  
  
 lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS) ingår i beräkningen  
  
 av standardkostnaden och omfattas således av utjämningen.  
  
 För att i kostnadsutjämningen även kunna ta hänsyn till skillnader i  
  
 vårdtyngd och till stordriftsfördelar i verksamheten beräknas för  
  
 varje kommun ett personalkostnadsindex och ett koncentrationsindex.  
  
 Skälet till att LSS-utjämningen lagts i ett separat system skiljt  
  
 från det ordinarie utjämningssystemet är att underlaget för beräkningen  
  
 av standardkostnaden skiljer sig från underlaget i det ordinarie  
  
 kostnadsutjämningssystemet. I det ordinarie utjämningssystemet  
  
 utgörs underlaget av faktorer som anses uppfylla kriteriet  
  
 att vara opåverkbara för den enskilda kommunen. Underlaget i systemet  
  
 för kostnadsutjämning för LSS-kostnader utgörs däremot  
  
 av beslut om insatser som kommunerna själva fattat och som  
  
 kommunen redovisat till Socialstyrelsen. Dessutom baseras beräkningen  
  
 av varje kommuns personalkostnadsindex bl.a. på de kostnader  
  
 för verksamheten som kommunen redovisat till SCB i det  
  
 s.k. räkenskapssammandraget.  
  
 I propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service  
  
 till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) bedömde regeringen  
  
 att frågan om huruvida verksamhet enligt LSS kan infogas i  
  
 det ordinarie kostnadsutjämningssystemet bör övervägas på nytt  
  
 när lagens införandeperiod har avslutats. Införandeperioden pågår,  
  
 enligt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till LSS-utjämningslagarna,  
  
 till och med 2008.  
  
 Regeringen beslutar inför varje bidrags- och avgiftsår om de förändringar  
  
 som skall göras i bestämmelserna om beräkningarna av  
  
 bidrag och avgifter. Koncentrations- och personalkostnadsindex  
  
 har hittills endast uppdaterats inför 2006 års utjämning. Skälet för  
  
 att inte göra årliga uppdateringar är att minska påverkbarheten på  
  
 underlaget för systemet. 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:69  
  
 88  
  
 Riksdagen beslutade i november 2005 att vissa ändringar i LSSutjämningslagarna  
  
 skulle träda i kraft den 1 januari 2006. Lagändringarna  
  
 innebär bl.a. att sådana fel och brister i underlaget för beslut  
  
 om bidrag och avgifter i utjämningssystemet som påtalas först i  
  
 samband med ett överklagande av Skatteverkets slutliga beslut,  
  
 skall beaktas av regeringen endast om det finns synnerliga skäl (7 §  
  
 andra stycket LSS-utjämningslagarna, prop. 2005/06:7, bet.  
  
 2005/06:FiU13, rskr. 2005/06:19). Frågan aktualiserades genom att  
  
 kommuner i överklaganden påtalade felaktigheter i sina inlämnade  
  
 underlag efter det att Skatteverket fastställt bidrag och avgifter i  
  
 2004 respektive 2005 års kostnadsutjämning för verksamhet enligt  
  
 LSS.  
  
 Andra regeringsuppdrag med anknytning till LSS-utjämningen  
  
 För att belysa vissa frågeställningar med anknytning till kostnadsutjämningssystemet  
  
 för LSS, som uppkommit efter att systemet  
  
 infördes, har regeringen lämnat uppdrag till Socialstyrelsen och  
  
 SCB.  
  
 Socialstyrelsen fick i december 2004 (dnr S2004/9430) uppdraget  
  
 att följa upp hur bestämmelsen om möjligheten för kommunerna  
  
 att sluta avtal enligt 17 a § LSS fungerar, följa upp vad som händer  
  
 med de äldre individuella avtalen, hur vanligt det är att kommuner  
  
 upphäver beslut m.m. Uppdraget redovisades den 5 december 2005  
  
 i rapporten Nästan hemma – Uppföljning av avtal enligt 17 a § och  
  
 andra äldre avtal. En slutsats som dras är att 17 a § LSS i huvudsak  
  
 tillämpas på ett korrekt sätt. Det finns dock enligt rapporten en  
  
 risk att kommuner ger insatser i en annan kommun i stället för att  
  
 planera för att bygga egen verksamhet. Det framkommer vidare att  
  
 ett stort antal äldre avtal som träffats före kommunaliseringen har  
  
 sagts upp.  
  
 SCB fick i december 2004 (dnr Fi2004/6593) uppdraget att  
  
 lämna förslag på en lämplig metod för att öka stabiliteten i kostnadsutjämningssystemet.  
  
 Uppdraget redovisades den 1 maj 2005 i  
  
 promemorian Ökad stabilitet i LSS-utjämningen. SCB:s promemoria  
  
 har utgjort ett av flera underlag för regeringens beslut om uppdatering  
  
 av nämnda index för 2006.  
  
 Assistanskommittén (S 2004:06) skall bl.a. analysera orsakerna  
  
 till kostnadsutvecklingen för personlig assistans och konsekvenserna  
  
 av det delade finansieringsansvaret mellan staten och kom 
  
 SOU 2006:69 Bilaga 1  
  
 89  
  
 munerna samt om detta förskjutit kostnader mellan staten, kommunerna  
  
 och landstingen. Uppdraget skall slutredovisas senast den  
  
 31 mars 2007.  
  
 Behov av uppföljning  
  
 Regeringen redovisade i propositionen Utjämning av vissa kostnader  
  
 för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151)  
  
 bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp  
  
 och ses över eftersom det är första gången som kostnader för insatser  
  
 enligt LSS kommer att utjämnas genom ett nationellt system.  
  
 Frågan om utformningen av ett utjämningssystem för insatser enligt  
  
 LSS är enligt propositionen komplicerad och olika former av  
  
 beräkningar och antaganden ledde fram till förslaget. Regeringen  
  
 ansåg mot denna bakgrund att en kontinuerlig granskning bör ske  
  
 av hur utjämningssystemet fungerar och om dess utformning i  
  
 olika delar leder till rättvisa resultat m.m. En annan viktig fråga att  
  
 granska kan enligt vad regeringen uttrycker i propositionen vara  
  
 om det finns kopplingar mellan utjämningssystemet och förändringar  
  
 i kommunernas LSS-verksamhet.  
  
 Det finns således ett behov av att följa upp och se över utjämningssystemet  
  
 för verksamhet enligt LSS. Eftersom systemet började  
  
 gälla under 2004 har det först nu blivit möjligt att tillgodose  
  
 detta uppföljningsbehov genom att t.ex. jämföra den för varje  
  
 kommun beräknade standardkostnaden för systemets första utjämningsår,  
  
 dvs. 2004, med de faktiska kostnaderna för verksamheten  
  
 samma år. Men det kan även vara av intresse att t.ex. följa  
  
 åren dessförinnan. Skillnader i effektivitet, servicenivå och sättet att  
  
 beräkna och redovisa kostnader och intäkter m.m. innebär att någon  
  
 exakt överensstämmelse mellan de båda kostnaderna inte går  
  
 att uppnå ens med ett utjämningssystem som kan beakta alla skillnader  
  
 i insatser och vårdbehov. Jämförelserna bör emellertid kunna  
  
 användas som ett underlag för att bedöma i vilken utsträckning  
  
 målet med systemet uppnåtts. Däri ingår även att bedöma om systemets  
  
 utformning ger resultat som kan betraktas som rättvisa.  
  
 För att i kostnadsutjämningen även kunna ta hänsyn till skillnader  
  
 i vårdtyngd och till stordriftsfördelar i verksamheten beräknas  
  
 för varje kommun ett personalkostnadsindex och ett koncentrationsindex.  
  
 Beräkningen av varje kommuns personalkostnadsindex  
  
 baseras bl.a. på de kostnader för verksamheten som kommunen re 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:69  
  
 90  
  
 dovisat till SCB i räkenskapssammandraget. För att begränsa den  
  
 kommunala redovisningens påverkbarhet på kostnadsutjämningen  
  
 uppdateras inte personalkostnads- och koncentrationsindex inför  
  
 varje års utjämning. Graden av påverkbarhet i systemets alla delar  
  
 behöver följas upp för att det skall bli möjligt att bedöma i vilken  
  
 utsträckning de av kommunerna lämnade underlagen kan ha inverkat  
  
 på utfallet.  
  
 I olika sammanhang har synpunkter framförts på tidseftersläpningen  
  
 i redovisningen av de LSS-insatser som används i utjämningsberäkningarna  
  
 samt stabiliteten i utfallet mellan åren. Tillsammans  
  
 med annat underlag, bl.a. från SCB:s ovan nämnda promemoria  
  
 Ökad stabilitet i kostnadsutjämningen, bör kostnadsredovisningen  
  
 kunna bidra till bedömningen av hur utjämningssystemet  
  
 fungerar och om det, trots viss eftersläpning, ger rättvisande  
  
 resultat.  
  
 Kostnadsutjämningen för LSS har kritiserats för att de preliminära  
  
 beräkningarna kommer sent, vilket inte ger tillräckliga planeringsförutsättningar  
  
 för kommunerna. Även i det ordinarie kostnadsutjämningssystemet  
  
 lämnar SCB preliminära beräkningar till  
  
 kommuner och landsting först den 1 oktober året före utjämningsåret.  
  
 SCB:s möjlighet att lämna preliminära beräkningar tidigare  
  
 styrs av LSS-utjämningsförordningen, men skulle kunna tidigareläggas  
  
 om de uppgifter som kommunerna lämnar i samband med  
  
 räkenskapssammandraget lämnades in på utsatt tid.  
  
 De genomsnittskostnader för olika LSS-insatser som används i  
  
 beräkningarna av standardkostnaderna har baserats dels på kommunernas  
  
 räkenskapssammandrag, dels på uppgifter från ett urval  
  
 kommuner som lett fram till vissa uppskattningar om hur kostnaderna  
  
 fördelas mellan de olika insatserna. Dessa uppskattningar behöver  
  
 följas upp och eventuellt uppdateras. Med hänsyn till att insatser  
  
 kan ha olika utformning och variera stort i kostnader kan  
  
 eventuellt även insatser behöva omdefinieras.  
  
 Finansutskottet konstaterar i sitt betänkande Vissa kommunalekonomiska  
  
 frågor (bet. 2005/06:FiU13) att regeringen aviserar en  
  
 uppföljning av systemet för LSS-utjämning i propositionen Vissa  
  
 kommunalekonomiska frågor (prop. 2005/06:7). Utskottet förutsätter  
  
 att uppföljningen bl.a. kommer att omfatta uppföljning av  
  
 hanteringen av fel i underlaget för beslut om bidrag och avgifter,  
  
 kommunernas kontrollverksamhet samt rättssäkerheten i Skatteverkets  
  
 respektive regeringens bedömningar vid överklagande. 
  
 SOU 2006:69 Bilaga 1  
  
 91  
  
 Uppdraget  
  
 En särskild utredare får i uppdrag att följa upp och utvärdera det  
  
 nationella kostnadsutjämningssystemet för LSS-verksamhet. Vid  
  
 behov skall utredaren föreslå förändringar på såväl kort som lång  
  
 sikt.  
  
 I uppdraget ingår att bedöma i vilken utsträckning målet med systemet  
  
 uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska  
  
 förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skillnader  
  
 mellan kommunerna i andelen personer med beslut om insatser  
  
 enligt LSS och kostnader för LSS-verksamhet. Däri ingår även  
  
 att bedöma om systemets utformning ger resultat som kan betraktas  
  
 som rättvisa.  
  
 Utredaren skall undersöka effekterna av tidseftersläpningen för  
  
 de LSS-insatser som används i utjämningsberäkningarna samt stabiliteten  
  
 i utfallet mellan åren. Annat underlag, bl.a. från SCB:s  
  
 uppdrag om systemets stabilitet, bör kunna bidra till att bedöma  
  
 hur utjämningssystemet fungerar och om det, trots viss eftersläpning,  
  
 ger rättvisande resultat.  
  
 Det förekommer att kommuner har sagt upp kostnadsavtal om  
  
 LSS-insatser och hänvisat till kostnadsutjämningen trots att systemets  
  
 införande inte ändrat de legala förutsättningarna för detta.  
  
 Om det finns oklarheter i nuvarande regelverk som har direkt inverkan  
  
 på kostnadsutjämningen bör sådana påtalas av utredaren.  
  
 Det ingår dock inte i utredarens uppdrag att föreslå förändringar i  
  
 sådan lagstiftning.  
  
 De genomsnittskostnader för olika LSS-insatser som skall användas  
  
 i beräkningarna av standardkostnaderna skall följas upp och  
  
 vid behov uppdateras. Med hänsyn till att insatserna kan ha olika  
  
 utformning och variera stort i kostnader kan eventuellt även insatserna  
  
 behöva omdefinieras.  
  
 Eftersom underlaget för LSS-utjämningen utgörs av beslut om  
  
 insatser som kommunerna fattat kan en påverkbarhet inte uteslutas.  
  
 Dessutom baseras beräkningen av varje kommuns personalkostnadsindex  
  
 bl.a. på de kostnader för verksamheten som kommunen  
  
 redovisat. Utredaren skall undersöka om och i så fall hur  
  
 och i vilken omfattning denna påverkbarhet kan ha inverkat på utfallet  
  
 i LSS-utjämningen. En särskild granskning skall göras av de  
  
 statistiska uppgifter som kommunerna lämnar till statistikansvariga  
  
 myndigheter. I detta avseende är det av stor vikt att utredaren  
  
 granskar hur räkenskapssammandraget förändras sedan kommu 
  
 Bilaga 1 SOU 2006:69  
  
 92  
  
 nerna har lämnat uppgifter till SCB året före utjämningsåret fram  
  
 till det datum Skatteverket fastställer bidrag och avgifter. Utredaren  
  
 skall särskilt belysa förändringar i räkenskapssammandraget för  
  
 2004.  
  
 Utredaren skall se över möjligheterna att öka kvaliteten i uppgiftslämnandet  
  
 och formerna för det och i det sammanhanget beakta  
  
 finansutskottets uttalande om hantering av fel i underlaget.  
  
 Mot bakgrund av den påverkbarhet som finns skall utredaren överväga  
  
 om stora skillnader i verksamhetskostnader som beror på  
  
 mycket kvalificerade stödinsatser kan beaktas på annat sätt än genom  
  
 personalkostnads- och koncentrationsindex. Utredaren bör  
  
 bl.a. pröva lösningar som innebär att systemet kan förenklas och att  
  
 påverkbarheten samtidigt minskas. Om en förenkling kan komma  
  
 att leda till att systemet ger en sämre träffsäkerhet bör utredaren  
  
 föreslå hur denna kan förbättras. Utgångspunkten för förslagen på  
  
 lång sikt skall dock i första hand vara ett utjämningssystem med  
  
 faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda  
  
 kommunen.  
  
 Utredaren skall också överväga om det går att ge kommunerna  
  
 bättre planeringsförutsättningar genom att tidigarelägga den tidpunkt  
  
 då SCB skall lämna preliminära uppgifter till kommunerna  
  
 året före utjämningsåret.  
  
 I uppdraget ingår att undersöka om det finns samband mellan  
  
 utjämningssystemet och förändringar inom kommunernas LSSverksamhet.  
  
 Förändringar av kostnader och insatser är då av särskilt  
  
 intresse.  
  
 Förslaget på kort sikt skall avse hur kostnadsutjämningen för  
  
 2007 och 2008 bör utformas så att påverkbarheten minskar och  
  
 träffsäkerheten ökar. Utformningen av kostnadsutjämningen på  
  
 lång sikt skall avse tiden efter införandeperiodens slut, dvs. från  
  
 och med 2009.  
  
 Utredaren bör under arbetet samråda med Assistanskommittén.  
  
 Redovisning av uppdraget  
  
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i systemet  
  
 inför bidrags- och avgiftsåret 2007, skall sådana förslag redovisas  
  
 till regeringen senast den 1 juni 2006. Resterande delar av uppdraget  
  
 skall redovisas senast den 1 juni 2007.  
  
 (Finansdepartementet) 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. Skola  Samhälle. U. 
  
 2. Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt ning  
  
 i hela landet. N. 
  
 4. Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisations utredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 5. Organisering av regional utvecklingspolitik  
  
 – balansera utveckling och  
  
 förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredningen  
  
 för regional tillväxt. N. 
  
 6. Skyddsgrundsdirektivet och svensk  
  
 rätt. En anpassning av svensk  
  
 lagstiftning till EG-direktiv 2004/83/  
  
 EG angående flyktingar och andra  
  
 skyddsbehövande.UD. 
  
 7. Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 
  
 10. Ett förnyat programkontor. U. 
  
 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
  
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
  
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
  
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
  
 16. Ny reglering om brandfarliga och 
  
 explosiva varor. Fö. 
  
 17. Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet.  
  
 Fö. 
  
 19. Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. Mediernas Vi och Dom. Mediernas  
  
 betydelse för den strukturella diskrimi neringen.  
  
 Ju. 
  
 22. En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
  
 Del 1+2, särtryck av  
  
 sammanfattningen, lättläst samman fattning  
  
 och daisy. Ju 
  
 23. Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. S.  
  
 25. Arbetslivsresurs.  
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag ning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. Sverige som värdland för internatio nella  
  
 organisationer. UD. 
  
 27. Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S.  
  
 28. Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. Ju.  
  
 31. Anställ unga! U. 
  
 32. God sed vid lönebildning – Utvärde ring  
  
 av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. Andra vägar att finansiera nya vägar.  
  
 N. 
  
 34. Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. U. 
  
 35. Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. För studenterna...  
  
 – om studentkårer, nationer och  
  
 särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. Om välfärdens gränser och det villkorade  
  
 medborgarskapet. Ju. 
  
 38. Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande  
  
 praxis. Ju. 
  
 41. Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. Plats på scen. U. 
  
 43. Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan,  
  
 utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. Tänka framåt, men göra nu. Så stärker  
  
 vi barnkulturen. + Bilaga/rapport:  
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartlägg ning  
  
 av den offentligt finansierade  
  
 kulturen för barn. U. 
  
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. Ökade möjligheter till trafiknykterhets kontroller  
  
 vid gränserna. Ju. 
  
 48. Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. Asylsökande barn med uppgivenhets symtom  
  
 – trauma, kultur, asylprocess.  
  
 UD. 
  
 50. En ny lag om värdepappersmarknaden.  
  
 + Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. Tillgänglighet, mobil TV samt vissa  
  
 andra radio- och TV-rättsliga frågor.  
  
 + Daisy. U. 
  
 52. Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. Ju. 
  
 53. Partierna nominerar.  
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet  
  
 och representation. Ju. 
  
 54. Teckenspråk och teckenspråkiga.  
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. Ny associationsrätt för försäkrings företag.  
  
 + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. Ansvarsfull servering – fri från  
  
 diskriminering. S. 
  
 57. En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. Sanktionsavgift i stället för straff  
  
 – områdena livsmedel, foder och djur skydd.  
  
 Jo. 
  
 59. Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. På tröskeln till lönearbete. Diskriminering,  
  
 exkludering och underord ning 
  
 av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. Asylförfarandet  
  
 – genomförandet av asylprocedur direktivet  
  
 i svensk rätt. UD. 
  
 62. Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. N. 
  
 63. Forensiska institutet. Ny myndighet för  
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 Ju. 
  
 64. Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 Fi. 
  
 65. Att ta ansvar för sina insatser.  
  
 Socialtjänstens stöd till våldsutsatta 
  
 kvinnor. S. 
  
 66. Hästtävlingar – på lika villkor. Jo. 
  
 67. Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till  
  
 finansiering av service till sjöfolk. N. 
  
 68. Klenoder i tiden. En utredning om  
  
 samlingar kring scen och musik. U. 
  
 69. Uppföljning av kostnadsutjämningen 
  
 för kommunernas LSS-verksamhet. Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 Omprövning av medborgarskap. [2] 
  
 Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
  
 Ny häkteslag. [17] 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att 
  
 stärka det samiska språket. [19] 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas  
  
 betydelse för den strukturella diskrimi neringen.  
  
 [21] 
  
 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
  
 Del 1+2, särtryck av sammanfatt ningen,  
  
 lättläst sammanfattning och  
  
 daisy. [22] 
  
 Är rättvisan rättvis? 
  
 Tio perspektiv på diskriminering av 
  
 etniska och religiösa minoriteter inom 
  
 rättssystemet. [30] 
  
 Om välfärdens gränser och det villkorade 
  
 medborgarskapet. [37] 
  
 Utbildningens dilemma 
  
 Demokratiska ideal och andrafierande  
  
 praxis. [40] 
  
 Jakten på makten. [46] 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets kontroller  
  
 vid gränserna. [47] 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av 
  
 svenska valrörelser 1988–2002. [52] 
  
 Partierna nominerar.  
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet  
  
 och representation. [53] 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering,  
  
 exkludering och underordning av  
  
 personer med utländsk bakgrund. [60] 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för  
  
 kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri.  
  
 [63] 
  
 Utrikesdepartementet 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. 
  
 En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 2004/83/EG angående  
  
 flyktingar och andra skyddsbehövande.  
  
 [6] 
  
 Sverige som värdland för internationella 
  
 organisationer. [26] 
  
 Internationella sanktioner. [41] 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom  
  
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
  
 Asylförfarandet  
  
 – genomförandet av asylprocedur direktivet  
  
 i svensk rätt. [61] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva  
  
 varor. [16] 
  
 Kustbevakningens personuppgiftsbehandling.  
  
 Integritet – Effektivitet.  
  
 [18] 
  
 Socialdepartementet 
  
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och 
  
 handikappomsorgen. [24] 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
  
 Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga.  
  
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskri minering.  
  
 [56] 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
  
 Att ta ansvar för sina insatser.  
  
 Socialtjänstens stöd till våldsutsatta 
  
 kvinnor. [65] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] 
  
 Spel i en föränderlig värld. [11] 
  
 Tonnageskatt. [20] 
  
 Nya skatteregler för idrotten. [23] 
  
 Nya upphandlingsregler 2. [28] 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] 
  
 Bidragsbrott. [48] 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 +Författningsbilaga. [50] 
  
 Ny associationsrätt för försäkrings företag.  
  
 + Författningsförslag. [55] 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En utvärdering.  
  
 [64] 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen 
  
 för kommunernas LSS-verksamhet. [69] 
  
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
  
 Skola  Samhälle. [1] 
  
 Studieavgifter i högskolan. [7] 
  
 Mångfald och räckvidd. [8] 
  
 Ett förnyat programkontor. [10] 
  
 Anställ unga! [31] 
  
 Den professionella orkestermusiken 
  
 i Sverige. [34] 
  
 För studenterna...  
  
 – om studentkårer, nationer och  
  
 särskilda studentföreningar. [36] 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] 
  
 Plats på scen. [42] 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi  
  
 barnkulturen. + Bilaga/rapport:  
  
 "Det ser lite olika ut..." En kartläggning 
  
 av den offentligt finansierade kulturen 
  
 för barn. [45] 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra  
  
 radio- och TV-rättsliga frågor.  
  
 + Daisy. [51] 
  
 Klenoder i tiden. En utredning om  
  
 samlingar kring scen och musik. [68] 
  
 Jordbruksdepartementet 
  
 Djurskydd vid hästavel. [13] 
  
 Samernas sedvanemarker. [14] 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff  
  
 – områdena livsmedel, foder och  
  
 djurskydd. [58] 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor. [66] 
  
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] 
  
 Översyn av atomansvaret. [43] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning 
  
 i hela landet. [3] 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. 
  
 Rapport 1 till Organisations utredningen  
  
 för regional tillväxt. [4] 
  
 Organisering av regional utvecklingspolitik  
  
 – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisationsutredning en  
  
 för regional tillväxt. [5] 
  
 Arbetslivsresurs.  
  
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag ning  
  
 av Samhall Resurs AB (publ) och 
  
 Arbetslivstjänster. [25] 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av  
  
 Medlingsinstitutet. [32] 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan,  
  
 utbildning, avtal m.m. [44] 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i 
  
 Arvidsjaur. [62] 
  
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till  
  
 finansiering av service till sjöfolk. [67]