Till statsrådet och chefen för 
 Socialdepartementet 
 Genom regeringsbeslut den 4 februari 1999 bemyndigades chefen för Socialdepartementet, statsrådet West, att tillkalla en kommitté bestående av forskare med uppdrag att göra ett väl- färdsbokslut över  
 1990-talet 
  (direktiv 1999:7). Kommittén antog sedermera namnet Kommittén Välfärdsbokslut. Under år 2000 överlämnade kommittén delbetänkandet  
 Välfärd vid vägskäl, ut- vecklingen under  
  
 1990-talet 
  
 (SOU 2000:3) och de sex forskar- volymerna;  
 Välfärdens förutsättningar  
 (SOU 2000:37),  
 Välfärd, vård och omsorg  
 (SOU 2000:38),  
 Välfärd och skola  
 (SOU 2000:39), 
 Välfärd och försörjning  
 (SOU 2000:40),  
 Välfärd, ofärd och ojäm- likhet  
 (SOU 2000:41) samt  
 Two of a Kind? Economic crisis, policy responses and  
 well-being 
  during the 1990s in Sweden and Finland 
 (SOU 2000:83). 
 Under år 2001 har kommittén kompletterat de tidigare beskriv- ningarna med uppgifter om utvecklingen under  
 1990-talets 
  sista år och arbetat med att täcka en del av de kunskapsluckor som iden- tifierats. Kommittén har här strävat efter att ta fram fördjupad kunskap om såväl välfärdens nyckelområden som strategiskt viktiga samhällsgrupper. Detta forskningsarbete publiceras under somma- ren 2001 i en serie betänkanden och utgör därmed en väsentlig grund för det slutbetänkande som kommittén skall överlämna i oktober år 2001. Hittills har kommittén överlämnat  
 Välfärdstjänster i omvandling  
 (SOU 2001:52) och  
 Välfärd och arbete i arbetslös- hetens årtionde  
 (SOU 2001:53). 
 Föreliggande volym,  
 Macdonald i välfärden,  
 är den tredje i serien av skrifter där dessa forskarunderlag presenteras. I fokus för upp- märksamheten står denna gång villkoren för ensamstående mödrar, 
 invandrare och ungdomar – genomgående grupper som i kommit- téns tidigare arbeten identifierats som missgynnade under 1990- talet. Vidare behandlas här mer tydliga uttryck för ofärd, i form av långvarigt socialbidragstagande och utsatthet för brott. 
 Kommitténs ledamöter tar inte ställning till innehållet i de enskilda uppsatserna. Det är med andra ord författarnas analyser, tolkningar och slutsatser som presenteras här och varje författare ansvarar själv för innehållet. Det är dock vår förhoppning att forskaruppsatserna skall bidra till en nyanserad diskussion, baserad på kunskap kring välfärdens tillstånd och utveckling i Sverige. 
 Stockholm i juli 2001 
  
 Bailey 
  
 Harris 
  
 Perez 
  
 Wilson 
  
 Miranda 
  
 Barrett 
  
 Lawrence 
  
 Montgomery 
  
 Fields 
  
 Clay 
  
 Cox 
  
 Innehåll 
  
 Introduktion ........................................................................ 
  
 9 
  
 1 
  
 Bara en mor - ensamstående mödrars ekonomiska 
  
 levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige.............................. 
  
 15 
  
 Lawrence 
  
 1.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 15 
  
 1.2 
  
 Hur har de ensamstående mödrarnas ekonomiska 
  
 situation förändrats under  
 1990-talet?.................................... 
  
 18 
  
 1.3 
  
 Varför är de ensamstående mödrarna en särskilt utsatt 
  
 grupp? ....................................................................................... 
  
 20 
  
 1.4 
  
 Vilka är förklaringarna till att de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation har försämrats under 
  
 1990-talet?................................................................................. 
  
 21 
  
 1.5 Datamaterial och analysstrategi............................................... 
  
 29 
  
 1.5.1 
  
 Vilka är de ensamstående mödrarna?........................... 
  
 30 
  
 1.5.2 
  
 Analysstrategi................................................................ 
  
 31 
  
 1.6 
  
 Hur ser den materiella och ekonomiska situationen ut för de ensamstående mödrarna och hur har den 
  
 förändrats under  
 1990-talet?.................................................... 
  
 34 
  
 1.6.1 
  
 Disponibel hushållsinkomst......................................... 
  
 34 
  
 1.6.2 
  
 Ekonomisk buffert........................................................ 
  
 39 
  
 1.6.3 Svårigheter att klara löpande utgifter........................... 
  
 43 
  
 1.6.4 Drabbas vissa typer av ensamstående mödrar mer 
  
 än andra?........................................................................ 
  
 45 
  
 1.6.5 
  
 Sammanfattning ............................................................ 
  
 51 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:54 
  
 1.7 
  
 Varför har den ekonomiska situationen försämrats för 
  
 de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet?....................... 
  
 52 
  
 1.7.1 Inkomstens sammansättning....................................... 
  
 52 
  
 1.7.2 Vad har hänt med de ensamstående mödrarnas 
  
 förvärvsarbetsgrad under  
 1990-talet?.......................... 
  
 58 
  
 1.7.3 Hur har faktorinkomsterna förändrats? ..................... 
  
 61 
  
 1.7.4 Varför har de ensamstående mödrarnas 
  
 arbetsutbud minskat under  
 1990-talet? ...................... 
  
 69 
  
 1.7.5 
  
 Beror de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska villkor på att den sociala och demografiska sammansättningen av gruppen har 
  
 förändrats? .................................................................... 
  
 78 
  
 1.7.6 Betydelsen av att barnet bor hos den frånlevande 
  
 föräldern ........................................................................ 
  
 84 
  
 1.8 
  
 Sammanfattande diskussion.................................................... 
  
 87 
  
 Referenser 
  
 .......................................................................................... 
  
 92 
  
 Appendix ........................................................................................... 
  
 97 
  
 2 
  
 Invandrare ...................på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 101 
  
 Webster 
  Howard och Wolfe 
  
 2.1 
  
 Introduktion .......................................................................... 
  
 101 
  
 2.2 
  
 Bakgrund .........................och resultat från tidigare studier 
  
 103 
  
 2.3 
  
 Data .......................................................och empirisk ansats 
  
 106 
  
 2.3.1 ............................................................................. 
  
 Data 
  
 106 
  
 2.3.2 ....................................................... 
  
 Gruppindelningar 
  
 107 
  
 2.3.3 ........................................................................ 
  
 Urvalet 
  
 108 
  
 2.4 
  
 Empirisk ......................................................................analys 
  
 111 
  
 2.4.1 Översikt av inkomstutvecklingen under 1990- 
  
 .............................................................................. 
  
 talet 
  
 112 
  
 2.4.2 .......................Utvecklingen för olika undergrupper 
  
 114 
  
 2.4.3 ................................Fördjupad analys – regressioner 
  
 121 
  
 2.5 
  
 Avslutande ......................................................kommentarer 
  
 136 
  
 Referenser........................................................................................ 
  
 138 
  
 Appendix ......................................................................................... 
  
 141 
  
 6 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:54 
  
 3 
  
 Vad innebar  
 1990-talet 
  för ungdomars livsvillkor?........ 
  
 143 
  
 Jones 
  
 3.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 143 
  
 3.1.1 
  
 Ett dramatiskt årtionde............................................... 
  
 143 
  
 3.1.2 
  
 Frågeställningar och disposition ................................ 
  
 144 
  
 3.2 
  
 Ungdomars välfärd under  
 1990-talet 
  – en översikt.............. 
  
 145 
  
 3.2.1 
  
 Utbildning och arbete................................................. 
  
 145 
  
 3.2.2 
  
 Ekonomi och boende.................................................. 
  
 148 
  
 3.2.3 Fysiskt och psykiskt välbefinnande ........................... 
  
 150 
  
 3.2.4 
  
 En samlad bild ............................................................. 
  
 152 
  
 3.3 
  
 Hur skall man förstå förändringarna av ungdomars 
  
 livsvillkor under  
 1990-talet? .................................................. 
  
 153 
  
 3.3.1 
  
 Några centrala frågeställningar ................................... 
  
 153 
  
 3.3.2 
  
 En förlängd ungdomstid? ........................................... 
  
 155 
  
 3.3.3 Skillnader mellan olika grupper av ungdomar ........... 
  
 159 
  
 3.3.4 Begränsade kunskaper om konsekvenserna av 
  
 ungdomars senare etablering ...................................... 
  
 163 
  
 3.4 
  
 Sammanfattning och avslutande kommentarer .................... 
  
 165 
  
 Referenser 
  
 ........................................................................................ 
  
 170 
  
 4 
  
 Mot självförsörjning? Om avslutat långvarigt 
  
 socialbidragstagande .......................under  
 1990-talet 
  
 173 
  
 Harris och Miranda 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 173 
  
 4.2 
  
 Tidigare ......kunskaper om långvarigt socialbidragstagande 
  
 175 
  
 4.3 
  
 Långvarigt socialbidragstagande - definitioner och 
  
 dynamik................................................................................... 
  
 176 
  
 4.4 
  
 Data – avgränsningar och definitioner.................................. 
  
 180 
  
 4.5 
  
 Mot egen försörjning? ........................................................... 
  
 183 
  
 4.6 
  
 Utträdets långsiktiga mönster ............................................... 
  
 193 
  
 4.7 
  
 Mot olika grad av förankring................................................. 
  
 200 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:54 
  
 4.8 
  
 Diskussion och sammanfattning .......................................... 
  
 210 
  
 Referenser........................................................................................ 
  
 216 
  
 Appendix ......................................................................................... 
  
 218 
  
 5 
  
 Brottslighet som välfärdsproblem - Utsatthet för brott 
  
 och oro för brott  
 1988-1999...................................... 
  
 223 
  
 Martin och Nelson 
  
 5.1 
  
 Inledning ................................................................................ 
  
 223 
  
 5.2 
  
 Material................................................................................... 
  
 225 
  
 5.2.1 
  
 Kriminalstatistik ......................................................... 
  
 225 
  
 5.2.2 
  
 ULF:s offerundersökningar....................................... 
  
 226 
  
 5.3 
  
 Utvecklingen av brottslighet och utsatthet för brott.......... 
  
 227 
  
 5.3.1 
  
 Brottsutvecklingen  
 1975-2000................................... 
  
 227 
  
 5.3.2 Utsatthet för brott  
 1978-1999................................... 
  
 230 
  
 5.4 
  
 Välfärdsproblem och utsatthet och oro för brott................ 
  
 233 
  
 5.4.1  
 1990-talets 
  förlorare och de övriga............................ 
  
 234 
  
 5.4.2 Ekonomiska svårigheter och utsatthet för brott...... 
  
 239 
  
 5.5 
  
 Riskfaktorer för utsatthet och deras förändring.................. 
  
 245 
  
 5.5.1 
  
 Tillvägagångssätt och resultat.................................... 
  
 245 
  
 5.5.2 
  
 Inkomstgrupper och utsatthetsrisk........................... 
  
 255 
  
 5.6 
  
 Diskussion.............................................................................. 
  
 257 
  
 5.7 
  
 Slutsats.................................................................................... 
  
 259 
  
 Referenser........................................................................................ 
  
 261 
  
 Författarna....................................................................... 
  
 265 
  
 8 
 Introduktion 
 Harris 
 Med föreliggande forskarantologi –  
 Macdonald i välfärden  
 – riktar Kommittén Välfärdsbokslut särskild uppmärksamhet mot två aspekter av  
 1990-talets 
  välfärdsutveckling. Den första handlar om livsvillkor för grupper som tidigare i vårt arbete identifierats som fördelningsmässigt missgynnade under decenniet. I tur och ord- ning behandlas villkoren för ensamstående mödrar, invandrare och ungdomar, med ett fokus särskilt riktat mot inkomster och arbete. Den andra berör mer tydliga uttryck för ofärd, närmare bestämt socioekonomisk marginalisering så som det kommer till uttryck i långvarigt socialbidragstagande samt utsatthet för brott. Antologin är upplagd så att det första temat framförallt behandlas i de tre första kapitlen, och det andra i de två avslutande. Några vattentäta skott mellan de olika delarna existerar dock inte. De kapitel som handlar om grupper lyfter också frågor om marginalpositioner och utsatthet, och de kapitel som beskriver ofärd gör till väsentlig del detta med utgångspunkt från utvecklingen för de inledningsvis behandlade grupperna. 
 Texterna i volymen svarar mot de behov av fördjupning på olika områden som Kommittén Välfärdsbokslut identifierade i delbe- tänkandet  
 Välfärd vid vägskäl  
 (SOU 2000:3). Där konstaterades att kunskaperna om de under decenniet förfördelade grupperna be- hövde såväl fördjupas som uppdateras med utvecklingen under decenniets avslutande år. Detsamma ansågs också gälla för social- bidragsutvecklingen, där föreliggande analys erbjuder fördjupade kunskaper om den ökade varaktighetsproblematik som så tydligt präglat årtiondet. Utsatthet för brott och oro för brott är viktiga välfärdsproblem som av olika skäl inte ägnades någon större upp- märksamhet i delbetänkandet, men som således ges ett mer bety- dande utrymme här. 
  
 Antologin inleds med kapitlet  
 Bara en mor: Ensamstående möd- rars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige,  
 där Parker 
  
 9 
  
 Introduktion 
  
 SOU 2001:54 
  
 Perez, Institutet för social forskning vid Stockholms universitet, beskriver den ekonomiska utvecklingen för gruppen ensamstående kvinnor med barn. Ensamstående mödrar levde redan vid ingången till decenniet under klart sämre ekonomiska förhållanden än andra hushållstyper. Under decenniets första hälft försvagades gruppens ekonomiska villkor ytterligare. Detta var en utveckling man delade med många andra hushåll, även om försämringen var kraftigare för de ensamstående mödrarna. Under andra halvan av decenniet för- bättrades de ekonomiska konjunkturerna, vilket för de allra flesta innebar minskade arbetslöshetstal och ökade inkomster. Ensam- stående kvinnor med barn lyckades inte tillgodogöra sig de bättre tiderna i samma utsträckning, utan fick vidkännas oförändrade inkomstnivåer och en ökning av andra typer av ekonomiska pro- blem. Perez söker i sin analys hålla isär frågan om de ensamma mödrarnas generellt större utsatthet från varför de missgynnats av utvecklingen under  
 1990-talet. 
  Svaret på den första frågan kan sökas i tre grundläggande villkor: att de ensamstående mödrarna är 1) kvinnor, med de lägre löner detta i sig innebär, 2) är ensamma familjeförsörjare och 3) har huvudansvaret för barnens försörjning. När det gäller den andra frågan så har gruppen visserligen i likhet med andra erfarit ett sjunkande arbetskraftsdeltagande och en ökande arbetslöshet. De ensamstående mödrarnas relativt sämre utveckling förklaras dock främst av att antalet veckoarbetstimmar bland dem som har ett arbete utvecklats sämre än för andra grupper. Att döma av de ensamstående mödrarnas egna uttryckta uppfattningar är dock och de ekonomiska incitamenten att arbeta mycket starka, och bland de som arbetar deltid anges svårigheter att få ett heltidsarbete som det främsta skälet till att arbetstiden inte utökas. 
  
 I kapitlet  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad  
 redogör Aguilar och Wolfe, Institutet för arbetsmarknads- politisk utvärdering, för hur invandrares inkomster från arbete ut- vecklats. Utrikes födda hade redan vi ingången av årtiondet lägre förvärvsinkomster än svenskfödda och denna skillnad ökade totalt sett under perioden. Skillnaden mellan invandrare från olika delar av världen var dock betydande. Medan individer födda i Norden och inom OECD hade en inkomstutveckling som i allt väsentligt liknade de svenskföddas, om än på en något lägre nivå, så var in- vandrare från länder utanför OECD den grupp som inte bara hade den lägsta nivån i utgångsläget utan också tappade mest med såväl absoluta som relativa mått mätt. Det främsta skälet till detta är att 
  
 10 
  
 SOU 2001:54 
  
 Introduktion 
  
 det skedde ett inflöde av personer med mycket svag arbetsmark- nadsförankring och mycket låga inkomster under perioden. In- vandrares lägre förvärvsinkomster är dock inte enbart en effekt av att de saknar arbete. För dem som är sysselsatta gäller att ej svensk- födda i regel har mindre arbetad tid och lägre löner – det sist- nämnda särskilt uttalat i gruppen av invandrare med ursprung utan- för OECD. Sammantaget understryker resultaten i kapitlet vikten av att beakta den heterogenitet som finns i den breda kategorin invandrare. Det visar också tydligt att de senaste femton årens flyktinginvandrare fått bära en mycket tung börda av  
 1990-talets 
  ekonomiska kris. 
  
 Kapitel 3,  
 Vad innebar  
 1990-talet 
  för ungdomars livsvillkor?,  
 är författat av Jones, Epidemiologiskt centrum vid Social- styrelsen. Kapitlet innehåller en översikt över unga människors välfärd och hur denna förändrats under det aktuella decenniet. Det som framförallt präglat denna utveckling är den ökade arbetslös- heten, som i inledningen och mitten av årtiondet drabbade ung- domar väsentligt hårdare än andra åldersgrupper. Studiedeltagandet ökade dock och allt fler ungdomar genomgick längre utbildningar, vilket i allt väsentligt var en fortsättning på en utveckling som inletts redan på 1970- och  
  
 1980-talet. 
  
  En konsekvens var att ung- domarnas inträde och etablering på arbetsmarknaden försköts och att ungdomstiden förlängdes. Denna förskjutning var särskilt uttalad för unga kvinnor. Den försvagade anknytningen till arbets- marknaden innebar också att ungdomarnas inkomster minskade påtagligt och att andelen socialbidragstagare i gruppen ökade. Parallellt med detta bodde allt fler unga kvar i föräldrahemmet och trångboddheten ökade. Ett annat utvecklingsdrag var att ung- domarnas psykiska välbefinnande minskade, såtillvida att allt fler uppgav att de kände oro, ängslan eller ångest. Också här var ökningen kraftigast bland unga kvinnor. Med den svenska ekono- mins återhämtning under slutet av decenniet vände den negativa utvecklingen när det gäller ungdomarnas situation på arbetsmark- naden. Resultaten från ett antal olika studier tyder dock på att man i välfärdshänseende inte nått tillbaka till de nivåer som rådde innan krisen. I dagsläget är det också okänt vad svårigheterna under 1990- talet i kommer att avsätta för framtida avtryck för de ungdomar som drabbades hårdast. 
  
 Antologins fjärde kapitel,  
 Mot självförsörjning? Om avslutat lång- varigt socialbidragstagande under  
 1990-talet, 
 är skrivet av Harris och Miranda, Institutionen för socialt arbete 
  
 11 
  
 Introduktion 
  
 SOU 2001:54 
  
 respektive Institutet för social forskning vid Stockholms universi- tet. Deras bidrag behandlar hur steget från långvarigt socialbidrags- tagande till olika former av självförsörjning sett ut under decenniet. Ökningen av socialbidragstagande under långa perioder utgör ett av välfärdsutvecklingens mer framträdande drag under  
 1990-talet. 
  Medan antalet personer som behöver socialbidrag under korta eller medellånga perioder i slutändan av decenniet i stort sett var tillbaka på de nivåer som förelåg vid dess början, så hade antalet som be- hövde socialbidrag tio månader eller mer under ett år mer än fördubblats. I den analys som görs i kapitlet framträder också bilden av en grupp med påtagliga svårigheter att etablera själv- försörjning. Ytterst få tar steget ut på en öppna arbetsmarknaden och socialbidrag utgör en viktig inkomstkälla för påfallande många också under perioder över flera år. Denna utsatthet förändras inte på något avgörande sätt under decenniet, även om jämförelser över tid visar att möjligheterna att lämna det långvariga bidragstagandet faktiskt varierar med konjunktur och arbetsmarknad. Ungdomar har generellt sett en bättre prognos än andra grupper, men också här är det endast en minoritet som förefaller vara på väg mot förankring efter en femårig uppföljning. Invandrare är en grupp som varit särskilt utsatt i termer av långvarigt socialbidragstagande under årtiondet. Här framstår också kombinationen av korta vis- telsetider och att ha varit långvarig socialbidragstagare under låg- konjunkturens svåraste år som särskilt ogynnsam för möjligheterna att etablera självförsörjning. Uppdelning på kön visar att kvinnor och män årsvis lämnar det långvariga socialbidragstagandet i jäm- förbar omfattning, men att kvinnorna med ett längre tidsperspektiv har en något mindre gynnsam utveckling. Kvinnornas utträde sam- manhänger dessutom mer sällan med övergångar till förvärvsarbete. 
 Martin och Nelson, Kriminologiska institutio- nen vid Stockholms universitet, beskriver i antologins avslutande kapitel –  
 Brottslighet som välfärdsproblem  
 – hur utsatthet och oro för brott utvecklats under decenniet. Utgångspunkten för deras analys är utsatthet för våldsbrott, utsatthet för stöld eller skade- görelse samt oro för våld. De redogör för utvecklingen såväl gene- rellt som i olika grupper. Av deras bakgrundsbeskrivning framgår att den totala brottsligheten varit mer eller mindre stabil under  
 1990-talet, 
  vilket innebär ett tydligt trendbrott mot den ökning som uppmätts under i stort sett hela efterkrigstiden. För våldsbrott däremot kan en kraftig ökning av de polisanmälda misshandels- fallen iakttas, medan offerundersökningar inte tyder på någon ökad 
 12 
  
 SOU 2001:54 
  
 Introduktion 
  
 utsatthet för våld i befolkningen. Enligt författarna kan denna motsägelse åtminstone till viss del förklaras av ökad anmälnings- benägenhet. I deras egna analyser framkommer vidare att utsatthet och oro för brott varierar avsevärt mellan olika grupper och att de som också i andra sammanhang är förfördelade i välfärdshänseende 
 – ensamstående föräldrar, utrikes födda och ungdomar – i regel också är mer utsatta eller oroliga än befolkningen i övrigt. Utsatt- heten varierar också mycket klart efter förekomst av ekonomiska problem och hur allvarliga dessa är. Över tid har skillnaderna mellan de särskilt utsatta grupperna och övriga i huvudsak varit stabila, även om vi hos till exempel ensamstående kvinnor med barn och hushåll med ekonomiska problem kan finna tendenser till att den relativa positionen ytterligare försämrats under decenniet när det gäller utsatthet för våld. 
 Sedda genom det resursperspektiv på välfärd som Kommittén Välfärdsbokslut anslutit sig till (se SOU 2000:3) måste stora delar av de resultat som presenterats i antologin betraktas som mycket centrala beskrivningar av utvecklingen under  
 1990-talet. 
  Ofärd i termer av bristande resurser eller annan utsatthet fördelas inte jämnt eller slumpmässigt över befolkningen. Tvärtom finns det vissa givna positioner i vilka man inte bara initialt har haft sämre förutsättningar än andra, utan där man också av olika skäl drabbats särskilt hårt av nedgången i den svenska ekonomin. Här har vi utgått från grupper som i kommitténs tidigare arbeten framstått som särskilt missgynnade; ensamstående mödrar, invandrare och ungdomar. Vad som förenar dessa grupper under decenniet är ökade försörjningsproblem med rötterna i arbetsmarknadssvårig- heter. 
 Ser vi till ungdomar och invandrare erbjuder utvecklingen under  
 1990-talet 
  en illustration av tillträdesproblematik vid en vikande arbetsmarknad. De drabbas inte bara för att efterfrågan på arbets- kraft generellt sett är låg under de svåra åren, utan också för att de i vissa avseenden har en svagare konkurrenskraft än andra delar av arbetskraften. De som ger sig ut på arbetsmarknaden för första gången har vidare aldrig lyckats kvalificera sig för arbetsmarknads- ersättningar av olika slag, och är därför ekonomiskt sett särskilt sårbara. De ensamstående mödrarnas ofärd har delvis andra för- tecken, men är också i väsentlig grad betingad av utvecklingen på arbetsmarknaden. Kombinationen av att vara kvinna (vilket ofta innebär låg lön) och att som ensam förälder ha ett omfattande försörjningsansvar gör att marginalerna ofta är mycket snäva och 
 13 
  
 Introduktion 
  
 SOU 2001:54 
  
 att känsligheten för inkomstbortfall är mycket stor. Här är också (de bristande) möjligheterna att gå från deltidsarbete till heltid mer centralt än för andra. 
 Genom beskrivningarna av långvarigt socialbidragstagande och utsatthet för brott får vi kunskap om mer långtgående former av ofärd. Det förstnämnda representerar en extremposition i den typ av försörjningsproblematik som grupperna ovan omfattar och av dessa är det särskilt nyanlända invandrare som här har en ogynnsam utveckling. Slående är också hur stora svårigheterna generellt sett är för långvariga bidragstagare att komma ut på arbetsmarknaden eller tillgodogöra sig de bättre tiderna i slutet av decenniet. Utsattheten för brott illustrerar indirekt den samgång som finns mellan arbetsmarknadssvårigheter, försörjningsproblem och andra ofärds- problem. Att såväl ensamstående föräldrar som utrikes födda och ungdomar har en högre utsatthet än andra när det gäller brott tydliggör att problemen för dessa grupper inte enbart handlar om ekonomi. Att hushåll med ekonomiska problem under decenniet i ökad grad riskerar att utsättas för våldsbrottslighet indikerar sam- tidigt att den socioekonomiska positionen är av stor betydelse för ofärd som inte självklart uppfattas som en del av den ekonomiska sfären. 
 De texter som presenteras i denna volym har i tidigare versioner varit föremål för vetenskaplig granskning. Detta gjordes inom ramen för en serie seminarier under våren 2001. Ett stort tack riktas till de forskare som kommenterade de olika bidragen: Flynn, Roberts, Pierce Skevik och Lee. Ett varmt tack också till kommitténs huvudsekreterare Martin som hållit i alla trådar, till de personer i sekretariatet som svarat för korrekturläsning samt till kommittéassistenterna Hensley och Ewing som på olika sätt svarat för det praktiska arbetet i samband med antologins publicering. 
 14 
  
 1 
  
 Bara en mor 
  
 *  
 ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Lawrence 
  
 1.1 
  
 Inledning 
  
 De ensamstående föräldrarna tillhör  
 1990-talets 
  stora ekonomiska förlorare. Detta har slagits fast i ett antal nyligen publicerade rapporter och studier. Gruppens disponibla inkomster har minskat och man har oftare än tidigare mycket låga inkomster (under socialbidragsnormen respektive under 60 procent av median- inkomsten i befolkningen). Till detta kommer att denna grupp oftare än andra saknar möjligheten att få fram en större summa pengar inom en vecka, har svårigheter att klara av de löpande ut- gifterna och är beroende av socialbidrag (Zimmerman 2000; Porter och Clark 2000; Hill och Hill 2000; Socialstyrelsen 2001; SOU 2000:3). 
 Utöver de inskränkningar i välfärden som en dålig ekonomi i sig utgör så är det senaste decenniets utveckling illavarslande av åtmin- stone tre ytterligare skäl. För det första utgör de ekonomiska vill- koren en central roll också för andra välfärdsdimensioner (Porter och Lundberg 2000). Små ekonomiska omständigheter har inte bara negativa effekter på möjligheterna till konsumtion och sparan- de utan kan också inverka menligt på de vuxna hushållsmed- lemmarnas psykiska hälsa och beteende gentemot barnen. Därut- över påverkas barnens psykiska och fysiska välmående samt deras utbildningschanser på ett negativt sätt (Duncan m.fl. 1994; Moore och Perez 1997; Lundberg 1993; McLeod och Shanahan 1993; 
  
 *  
 Titeln refererar givetvis till Mclaughlin 
  (1939) roman med samma namn om den ensamstående modern  
 Rya-Rya. 
  Kapitlet har presenterats vid seminariet Social Stratification, Welfare, and Social Policy, Institutet för social forskning (SOFI), Stockholms universitet. Jag vill tacka de medverkande vid detta seminarium i allmänhet och Thompson i synnerhet för värdefulla synpunkter. Av samma skäl vill jag rikta ett tack till Wilson och Howell, samt Young 
  för hjälp med familjedemografiska spörsmål. Därutöver är jag  
 Carpenter, vid Statistiska centralbyrån (SCB), stort tack skyldig för att han tagit sig tid att besvara mina många frågor om  
 ULF-datamaterialets 
  beskaffenhet. 
 15 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Voydanoff 1990). Låga inkomster och andra ekonomiska problem ökar också risken att utsättas för brott, framförallt för ensam- stående mödrar (se Brown och Hawkins kapitel i denna volym). 
 För det andra utgör de ensamstående föräldrarna en stor – och växande – andel av den svenska befolkningen. De levnadsvillkor som gäller för denna familjetyp utgör också uppväxtvillkor för ett stort antal barn. Av den dryga miljon barnfamiljer, med barn mellan 0 och 17 år, som fanns i Sverige vid årsskiftet 1998 1999 utgjorde de ensamstående föräldrarna en knapp fjärdedel (24 pro- cent). 
 1  
 Vid samma tidpunkt bodde knappt 400 000 barn (20 pro- cent av alla) med en ensamstående mor (SCB 2000a). Ett stort antal barn, 3 4 av tio enligt de senaste skattningarna, växer alltså upp i en familj som, under kortare eller längre tid, utgörs av en ensam- stående förälder (Perez och Moore 2001; SCB 2000a). De lev- nadsvillkor som är aktuella för ensamstående föräldrar gäller så- ledes för en mycket stor grupp vuxna och barn i den svenska befolkningen. 
 För det tredje inverkar också de ensamstående föräldrarnas levnadsvillkor indirekt på  
 alla  
 föräldrars välfärd. Givet att antalet separationer och skilsmässor ökat, så löper idag många samman- boende föräldrar risken att bli ensamstående. Eftersom de allra flesta barn huvudsakligen fortsätter bo med sina mödrar efter en familjesplittring så utgörs den stora majoriteten, 84,5 procent vid ingången av år 1999, av alla enförälderhushåll av ensamstående mödrar (SCB 2000a). De försämrade ekonomiska villkor som en skilsmässa innebär framförallt för kvinnor (Gähler 1998; jfr Sørensen 1994) kan därför påverka maktförhållandena mellan sammanboende och utgöra hinder att lämna förhållanden de inte längre vill leva i (Hobson 1994). 
 Det faktum att de flesta ensamstående föräldrar är mödrar gör att fokus i detta kapitel kommer riktas mot dessa. Detta innebär emellertid inte att de ensamstående fäderna negligeras. Tvärtom ingår också denna grupp i analyserna, om än i den mindre fram- trädande rollen som jämförelsekategori till de ensamstående mödrarna. Titeln Bara en mor ska inte heller tas som en indika- tion på att den roll som den frånlevande fadern spelar uppfattas som oviktig. Frekvensen på umgänget mellan barn och frånlevande 
  
 1  
 Dessa tal är något överskattade. Skälet till detta är att SCB inte kan urskilja sambopar som inte har gemensamma barn utan dessa kategoriseras som ensamstående. Effekten blir att antalet ensamstående med barn överskattas något medan antalet samboende med barn underskattas. SCB uppskattar att andelen familjer med en ensamstående förälder egentligen utgör ca 21 procent av alla barnfamiljer (SCB 2000a). 
 16 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 föräldrar har ökat över tid (SCB 1995) och många barn till ensam- stående föräldrar bor, förvisso i varierande utsträckning, hos den andre föräldern (Jonsson m.fl. 2001). Detta betyder att många frånlevande fäder ändå utgör ett viktigt socialt, ekonomiskt och emotionellt stöd för sina barn. Så långt tillgängliga data gör det möjligt kommer vi också ta hänsyn till de ekonomiska transfere- ringar som sker från fadern till barnen. 
 Utöver de negativa konsekvenser som försämringen av de ensamstående mödrarnas ekonomiska förutsättningar under 1990- talet haft för enskilda individer och hushåll, rimmar utvecklingen illa med den svenska social- och familjepolitiska modell som varit rådande under senare decennier. Här är uttalade mål bl.a. att främja jämställdheten mellan könen, att tillvarata barns intressen och bidra till goda levnadsförhållanden under uppväxten, samt att medverka till minskade skillnader i resurser mellan olika familjetyper (se t.ex. Socialdepartementet 1996). 
 I detta kapitel ska vi genomföra en utförlig analys av de ensam- stående mödrarnas ekonomiska och materiella villkor. Vi inleder med deskriptiva analyser av inkomstutvecklingen under  
 1990-talet. 
  Hur förhåller sig inkomsten för de ensamstående mödrarna vid slutet av decenniet till situationen vid dess början? Hur har in- komsterna för gruppen ensamstående mödrar förändrats i relation till andra grupper i samhället? Våra analyser begränsar sig emeller- tid inte till inkomst. Vi studerar också andra materiella förhållan- den som (i) huruvida man kan få fram en viss summa pengar inom loppet av en vecka i händelse av oförutsedda utgifter och (ii) om man haft svårigheter att klara de löpande utgifterna under det senaste året. Denna typ av beskrivningar har givits i tidigare studier men med anledning av att inkomstdata för år 1999 nu föreligger har vi här en möjlighet att göra dessa analyser för hela  
 1990-talet. 
  Vi kan också besvara frågor där vår kunskap idag är begränsad. En sådan fråga är hur spridningen i gruppen ser ut. Är det så att de för- sämrade villkoren endast gäller en begränsad andel av de ensam- stående mödrarna eller har  
 1990-talet 
  inneburit en allmän försäm- ring som slagit lika hårt mot alla ensamstående mödrar? Med andra ord, har vissa ensamstående mödrar råkat mer illa ut än andra? 
 Vidare görs försök att besvara frågan vilka  
 orsakerna  
 till den dåliga materiella och ekonomiska utvecklingen bland ensamstående mödrar är. Svaret på denna fråga är långtifrån givet. Den disponibla inkomsten, dvs. vad man har att röra sig med efter det att skatten är betald, konstitueras av ett antal olika faktorer, som förvärvsarbets- 
 17 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 inkomst, inkomst av kapital, olika typer av bidrag, privata transfe- reringar och ett antal  
 social-, 
  familje- och arbetsmarknadspolitiska program. Hur, och i vilken omfattning, har inkomstens bestånds- delar förändrats för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet? 
  Kan förändringarna över tid förklaras? Hur förhåller sig dessa förändringar till andra hushållstyper? Syftet här är att utröna den relativa inverkan av olika inkomsttyper, och dess förändring över tid, på de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation. En viktig fråga i det sammanhanget är givetvis hur de ensamstående Carroll anknytning till arbetsmarknaden har förändrats och vilka de bakomliggande orsakerna till dessa förändringar är. 
  
 1.2 
  
 Hur har de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation förändrats under  
  
 1990-talet? 
  
 Att ensamstående mödrar lever under sämre ekonomiska betingel- ser än de flesta andra grupper i samhället är ett faktum som obser- verats sedan lång tid tillbaka, långt innan gruppen nådde den numerär den har idag (se t.ex. Socialstyrelsen 1957; Wennemo 1994). Med den stora ökningen i det kvinnliga förvärvsarbetsdel- tagandet samt införandet av generösa familje- och socialpolitiska program och reformer har dock de ensamstående mödrarnas situa- tion väsentligen förbättrats under senare decennier. Mycket tyder emellertid på att försämringar skett under  
 1990-talet. 
  Enligt Kommittén Välfärdsbokslut (SOU 2000:3) minskade den reala justerade disponibla inkomsten 
 2  
 med 10 procent för de ensam- stående föräldrarna under perioden 1993 1997. Inkomsterna för denna grupp var vid slutet av perioden, tillsammans med två- föräldrafamiljer med tre eller fler barn, lägre än för någon annan grupp och försämringen under perioden är likaledes större än för andra hushållstyper. Det vanliga också under denna period var istället en ökning av den disponibla inkomsten, även om denna ökning i de flesta fall var relativt måttlig. Som exempel kan nämnas att inkomsten ökade med 2,6 procent för sammanboende med ett barn, 0,6 procent för sammanboende med två barn och att den minskade med 4,9 procent för sammanboende med minst tre barn. Mönstret att ensamstående med barn haft en sämre inkomstutveck- ling än andra barnfamiljer går igen i Inkomstfördelningsunder- sökningen. Trots att inkomsterna förbättrats något från mitten till 
  
 2  
 Inkomsten justeras för hushållets storlek och sammansättning (se nedan). 
 18 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 slutet av decenniet är de ändå klart lägre 1998 och 1999 än de var 1990 och 1991. Inkomstutvecklingen under andra hälften av 1990- talet har också varit avsevärt bättre för övriga barnfamiljer (SCB2000b; 2001b). 
 Liknande resultat nås i en rapport från LO (Hill och Hill 2000). Här studeras de ekonomiska villkoren för hushåll med minst en löneinkomst som motsvarar minst ett basbelopp, dvs. där åtminstone en person förvärvsarbetat hela eller delar av året. Gruppen ensamstående med barn beräknas generellt sett minska sina reala justerade disponibla inkomster med 3,9 procent mellan åren 1989 och 2000. 
 3  
 För ensamstående med barn i arbe- tarhushåll är motsvarande minskning 4,9 procent. 
 4  
 Studien visar också att minskningen av den disponibla inkomsten för denna grupp var kraftig, såväl åren 1989 1994 som 1994 1997. Härefter (1997 2000) beräknas inkomsten för dessa hushåll dock öka med närmare 8 procent. För samtliga övriga typer av arbetarhushåll (sammanboende med barn, sammanboende utan barn, ensamståen- de unga och ensamstående 30 år och äldre utan barn) har ut- vecklingen under  
 1990-talet 
  varit mer gynnsam; nedgången under början av  
 1990-talet 
  har varit mindre omfattande och uppgången under slutet av decenniet väntas bli större. Totalt sett innebär detta inkomstökningar på mellan 4 och 13 procent medan inkomsten alltså minskar med närmare 5 procent för ensamstående med barn. 
 5 
  
 Under  
 1990-talet 
  kom också allt fler barn att leva i hushåll med inkomster under socialbidragsnormen. Försämringen gäller framför allt hushåll med ensamstående föräldrar där andelen ökade från knappt 10 till drygt 25 procent mellan 1991 och 1997 (SOU 2000:3). De ensamstående föräldrarna har också ökat sin risk för att ha mycket låga inkomster (här definierat som 60 procent eller mindre av medianinkomsten för samtliga) kraftigt mellan 1989 och 1998 liksom man oftare än andra grupper har problem med att klara de löpande utgifterna respektive saknar möjlighet att få fram en viss summa pengar inom en vecka (Porter och Lundberg 2000). Det förefaller således belagt att gruppen ensamstående föräldrar generellt erfarit ekonomiska försämringar under  
 1990-talet, 
  inte 
  
 3  
 Inkomstuppgifter för åren 1999 och 2000 förelåg inte vid studiens genomförande utan här används uppgifter som är baserade på simuleringar, dvs. framskrivningar, av SCB. 
  
 4  
 Antalet ensamstående med barn bland lägre och högre tjänstemannahushåll var alltför litet i det aktuella datamaterialet för att särredovisas. 
  
 5  
 Storleken på inkomstförändringar kan skilja sig åt mellan olika undersökningar beroende på att man t.ex. använder olika datamaterial och/eller tidsperioder, definierar inkomster och hushållstyper olika eller justerar inkomster på skilda sätt. 
 19 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 bara i relativa termer gentemot andra grupper, utan också absolut sett. 
  
 1.3 
  
 Varför är de ensamstående mödrarna en särskilt utsatt grupp? 
  
 Vad är det som gör just de ensamstående mödrarna så sårbara ekonomiskt? Sørensen (1994) identifierar tre huvudsakliga orsaker till detta. För det första tjänar kvinnor mindre än män. Dessa skillnader uppstår på tre sätt. (i) Kvinnor förvärvsarbetar i mindre utsträckning än vad män gör. Detta gäller emellertid i lägre grad i Sverige än i de flesta andra länder. I den svenska (eller skandi- naviska) välfärdsstatsmodellen har arbetslinjen varit ett framträ- dande drag sedan decennier. Såväl kvinnor som män i arbetsför ålder förväntas bidra till sin egen försörjning genom att förvärvs- arbeta (se t.ex.  
 Mcgee 
  1990; Phillips och Owens 1997). Internationellt sett är den kvinnliga förvärvsarbetsfrekvensen också mycket hög i Sverige (Siaroff 1994), nästan lika hög som bland männen (Kjeldstad 2001; SOU 2000:3). Starkt bidragande orsaker till den höga andelen förvärvsarbetande kvinnor är särbeskatt- ningen av makar som infördes 1971 och utbyggnaden av den offentliga sektorn och barnomsorgen. Sistnämnda förhållande har haft en dubbel inverkan såtillvida att den både skapat arbetstill- fällen och förutsättningar för kvinnors inträde på arbetsmarknaden (Axelsson 1992). Till detta kommer den föräldraledighetsreform som infördes år 1974 och som gör det möjligt för nyblivna för- äldrar att vara föräldralediga med ekonomisk kompensation och lagstadgad rätt att återvända till arbetet vid föräldraledighetens slut. (ii) Förvärvsarbetande kvinnor arbetar i mindre omfattning än förvärvsarbetande män. Deltidsarbete, med åtföljande lägre in- komster, är klart vanligare bland kvinnor (Kjeldstad 2001; Sundström 1997). Framförallt gäller detta mödrar, i synnerhet till förskolebarn (Båvner 2001). (iii) Också när kvinnor och män har samma arbetstid så har kvinnor lägre inkomster än män. Detta gäller trots att löneskillnaderna mellan könen är relativt små i Sverige jämfört med de flesta andra länder (Phipps 1990; Siaroff 1994). Den svenska arbetsmarknaden är dock fortfarande starkt könssegregerad (Nermo 1999). Medan män oftare arbetar i privat sektor, där de mer välbetalda jobben finns, arbetar kvinnor oftare i offentlig sektor där lönerna är lägre (s.k. horisontell segregering). 
 20 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Men det är också svårare, givet sektor, för kvinnor att nå högre och mer välbetalda positioner (s.k. vertikal segregering) (Hultin 1998). Även när kvinnor och män har samma utbildningsnivå, arbets- livserfarenhet, klassposition och arbetar inom samma sektor (offentlig/privat) så är kvinnors timlöner klart lägre än männens. 
 6  
 Givet att kvinnor har kortare arbetstid leder dessa könsskillnader till betydande skillnader i förvärvsarbetsinkomst. Under 1980- och  
 1990-talen 
  motsvarade kvinnors inkomster av förvärvsarbete unge- fär två tredjedelar av motsvarande inkomster för männen (Sørensen 2001). Om urvalet begränsas till de heltidsarbetande hade kvinnor år 1999 arbetsinkomster som motsvarade 83 procent av männens inkomster (SCB 2001b). 
 Det andra skälet till de ensamstående mödrarnas relativt svåra ekonomiska situation, enligt Miller (1994), är det faktum att dessa kvinnor är ensamma familjeförsörjare. Ett hushåll med två inkomsttagare, som tillsammans tjänar dubbelt så mycket som en ensamstående inkomsttagare, gynnas av de skalfördelar som upp- står då man är två (eller fler) som kan dela på utgifter för varor och tjänster som båda kan nyttja. 
 7 
  
 För det tredje, ensamstående mödrar missgynnas av att de har det huvudsakliga ansvaret för barnens försörjning. Även om många frånlevande fäder bidrar med privata underhållsbetalningar och annat så motsvarar detta sällan den omfördelning som sker från fäder till barn och mödrar i tvåföräldrafamiljer. De ensamstående mödrarnas missgynnade situation kan således sammanfattas med att de är  
 kvinnor, ensamstående  
 och  
 föräldrar  
 – med huvudsakligt försörjningsansvar för sina barn. 
  
 1.4 
  
 Vilka är förklaringarna till att de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation har försämrats under  
  
 1990-talet? 
  
 Sørensen (1994) har alltså identifierat tre strukturella orsaker till att ensamstående mödrar i allmänhet har sämre ekonomiska förut- sättningar än många andra grupper i samhället. Enbart dessa or- 
  
 6  
 Efter kontroller för dessa förhållanden uppskattar le Grand (1994) att skillnaden i timlön år 1991 var 13 procent, till kvinnornas nackdel. Analyser där man kontrollerar för utbild- ningsnivå och förvärvsarbetsår visar att könslönegapet är oförändrat mellan 1991 och 2000 (le Grand, Stone och Cooper 2001). 
  
 7  
 Vid analyser av inkomster kan man dock korrigera för hushållets storlek och sammansätt- ning med hjälp av s.k. ekvivalensskalor (se nedan). 
 21 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 saker räcker emellertid inte för att förklara varför de ensamstående mödrarna erfarit en sämre  
 utveckling  
 av sina inkomster och andra typer av ekonomiska och materiella resurser under  
 1990-talet 
  än andra grupper. Denna omständighet tarvar andra typer av för- klaringar, nämligen omständigheter som  
 förändrats  
 under decenniet och som talar till de ensamstående mödrarnas nackdel. Här ska några möjliga sådana förändringar diskuteras. För att närma oss denna fråga inleder vi med att studera hur situationen för ensam- stående mödrar i Sverige förhåller sig till situationen för ensam- stående mödrar i andra länder. 
 Ett stort antal internationella, jämförande, undersökningar har visat att ensamstående mödrar i Sverige lever under bättre eko- nomiska villkor än ensamstående mödrar i många andra länder. I en nyligen genomförd studie, av ett stort antal länder, visar Burton och Jäntti (1999) att andelen barn till ensamstående föräldrar med mycket låga inkomster (mindre än hälften av den justerade dis- ponibla medianinkomsten för hela befolkningen i respektive land) var mycket låg i Sverige vid början av  
 1990-talet, 
  endast 4,5 procent medan medeltalet för samtliga 25 länder var 38 procent. Den högsta andelen fattiga, enligt denna definition, återfanns i USA (60 pro- cent). I en mindre studie, baserad på inkomstuppgifter för mitten av  
 1980-talet, 
  kommer Smeeding (1992) fram till liknande resultat. Ensamstående mödrars inkomster är också relativt höga i Sverige. Vid början av  
 1980-talet 
  utgjorde denna grupps justerade dispo- nibla medianinkomster i Sverige och Norge mer än 85 procent av motsvarande inkomst för barnfamiljer med två föräldrar. I Tyskland, Frankrike och Storbritannien varierade andelen mellan 65 och 75 procent medan den var 53 procent eller lägre i Austra- lien, Kanada och USA (Wong, Garfinkel och McLanahan 1993). Sørensen (1994) har närmat sig frågan om ensamstående mödrars villkor utifrån ett annat perspektiv, nämligen vilken ekonomisk förlust sammanboende mödrar skulle löpa vid en eventuell skils- mässa. Resultaten från denna studie visar förvisso att denna förlust skulle vara betydande för svenska kvinnor men den är ändå klart mindre än för kvinnor i Tyskland och USA. 
 Hur ska då de ensamstående mödrarnas relativt goda ekono- miska situation i Sverige förklaras? Två typer av förklaringar har stått i fokus: 1) den höga förvärvsfrekvensen bland ensamstående mödrar i Sverige och 2) de relativt generösa social- och familje- politiska program som finns i Sverige, i form av t.ex. bidrag och olika typer av subventionerade tjänster. Som Bradbury och Jäntti 
 22 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 (1999) påpekat har diskussionen i tidigare forskning ofta kon- centrerats till denna senare typ av förklaring. Smeeding menar t.ex. att den avgörande orsaken till den stora skillnaden i fattigdomstal mellan barn till ensamstående mödrar i Sverige och USA är de universella social- och familjepolitiska program, med starkt in- komstomfördelande effekter, som utmärker den svenska välfärds- statsmodellen. Barnfamiljer i USA saknar t.ex. motsvarigheter till barnbidrag, bidragsförskott, subventionerad barnomsorg och föräldraförsäkring. Som förklaring till de stora variationerna mellan länder i de ensamstående mödrarnas relativa inkomster pekar också Wong, Garfinkel och McLanahan (1993) på betydelsen av offent- liga bidragssystem och program. Vidare betonas programmens ut- formning, om de är inkomstprövade eller universella. I länder med större koncentration på inkomstprövade bidrag (t.ex. USA) är den ekonomiska situationen för ensamstående mödrar sämre än i länder med fokus på universella system (som Sverige). En viktig slutsats i denna studie är att inkomstprövade bidrag fungerar som ett negativt incitament för förvärvsarbete. 
 Olika typer av transfereringar, offentliga och privata,  
 är  
 också mycket viktiga för ensamstående mödrar i Sverige. Denna grupp är mer än någon annan hushållstyp i samhället (förutom pensionärer) beroende av offentliga transfereringar för sin försörjning. År 1999 utgjordes drygt hälften (51,5 procent) av de ensamstående mödrar- nas disponibla inkomster av inkomster från arbete och kapital och resterande inkomster kom från olika typer av transfereringar. 
 8  
 För övriga barnfamiljer varierade andelen av inkomsten från arbete och kapital mellan 74,5 och 83,5 procent, beroende på om antalet barn i hushållet var 1, 2 eller 3 eller fler (SCB 2001b). Enligt Sainsbury (2000) har också den andel av inkomsten som utgörs av trans- fereringar ökat för de ensamstående mödrarna mellan slutet av  
 1980-talet 
  och mitten av  
 1990-talet. 
  År 1987 utgjorde de offentliga transfereringarna nästan en tredjedel (31 procent) av de ensam- stående mödrarnas inkomster medan 13 procent utgjordes av privata transfereringar (underhållsbidrag t.ex.) och resterande 56 procent av förvärvsarbetsinkomster. I takt med att sysselsätt- ningsnivån minskat bland de ensamstående mödrarna har också andelen av deras inkomster från förvärvsarbete minskat. År 1995 hade dessa inkomster minskat till 43 procent av den totala in- 
  
 8  
 Efter justering för skatt, betalt underhållsbidrag och återbetalda studielån. 
 23 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 komsten medan de privata transfereringarna stod för 10 procent. Nästan hälften, 47 procent, kom från offentliga transfereringar. 
 9 
  
 Till de viktigare skattefria bidragen hör  
 barn-, 
  social- och bostadsbidragen samt underhållsstöd (tidigare bidragsförskott). Bland de viktigaste skattepliktiga transfereringarna återfinns för- äldra- och sjukpenning, pensioner och arbetslöshetsersättning. Det ökande beroendet av transfereringar bland ensamstående mödrar mellan slutet av 1980- och mitten av  
 1990-talet 
  är naturligtvis allvarligt i sig men understryks ytterligare av att nivåerna på flera av dessa offentliga transfereringar blivit mindre generösa under decenniet. År 1996 sänktes t.ex. barnbidraget, från 750 till 640 kro- nor per barn och månad. Flerbarnstillägget för familjer med tre eller fler barn togs också bort. Två år senare återställdes nivåerna på dessa bidrag. Sett över perioden i stort innebär detta emellertid en relativ sänkning eftersom bidraget inte är indexreglerat. Vidare gjordes det nedskärningar i bostadsbidragen, socialbidragsnormen reducerades och ersättningsnivåerna i föräldrapenning och sjuk- penning sänktes (Palme 2000; Sainsbury 2000). 
 När det gäller de negativa transfereringarna, företrädesvis skatter, genomfördes åren 1990 och 1991 en stor skattereform i två steg. Konsekvensen av denna reform blev bl.a. att skatteandelen av inkomsten sjönk kraftigt. Därefter har denna andel emellertid höjts. Mellan 1989 och 2000 beräknas inkomstskatternas andel ha ökat från 32 till 34 procent bland samtliga löntagarhushåll. För arbetarhushåll som består av en ensamstående förälder med barn blir ökningen troligen ännu större, från 28 till 32 procent (Hill och Hill 2000). Att skatteandelen av inkomsten ökat mellan 1991 och 1998, såväl generellt som för ensamstående föräldrar, bekräftas i Inkomstfördelningsundersökningen. Bidra- gande orsaker till detta är bl.a. de allmänna egenavgifter som infördes 1993 och den s.k. värnskatten som infördes 1995 (SCB 2000b; 2001b). 
 Transfereringarnas roll för ensamstående mödrars inkomster ska emellertid inte överskugga den betydelse som inkomster från för- värvsarbete har för denna grupp. Sainsbury (2000) visar t.ex. att merparten av ensamstående mödrars bruttoinkomster vid början av  
 1990-talet 
  hade sin källa i förvärvsarbete och kapital. Wong, Garfinkel och McLanahan (1993) visar också att en stor del av de amerikanska ensamstående mödrarnas dåliga ekonomiska situation, 
  
 9  
 Dessa uppgifter är inte direkt jämförbara med uppgifterna från SCB:s Inkomstför- delningsundersökning då de härrör från ett annat datamaterial (Luxembourg Income Study). 
 24 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 jämfört med de svenska, förklaras av skillnaden i förvärvsarbets- grad. Vidare är en viktig bidragande orsak till de relativt små förluster som svenska kvinnor skulle lida vid en skilsmässa det låga ekonomiska beroendet av männen; detta är en följd av den höga kvinnliga förvärvsfrekvensen och de relativt höga individuella in- komster som detta medför (Sørensen 1994). Bradbury och Jäntti (1999) understryker ytterligare betydelsen av inkomster från arbete och kapital (marknadsinkomsten). I fokus för deras studie står skillnaden mellan länder i relativa fattigdomstal bland barn. 
 10  
 I Sverige och de övriga nordiska länderna motsvarar den justerade disponibla inkomsten för den fattigaste femtedelen av barnen (där barn till ensamstående mödrar är överrepresenterade) runt 60 procent av medianinkomsten för samtliga barn. För ett antal anglosaxiska länder varierar andelen mellan 43 och 48 procent medan den är 34 procent i USA. Den fattigaste femtedelen har alltså betydligt längre upp till medianinkomsten i dessa länder än i de nordiska länderna. Vad beror detta på? Resultaten i studien visar att flera av de anglosaxiska länderna distribuerar tämligen stora belopp i form av offentliga transfereringar till de fattigaste barnen och deras familjer. Inkomsterna från dessa transfereringar täcker upp en ungefär lika stor andel av inkomstgapet till medianhushållet som i de nordiska länderna. Det som däremot skiljer länderna åt är marknadsinkomsterna. Dessa står för en klart högre andel av in- komsterna för de fattigaste i de nordiska länderna. De samlade resultaten i undersökningen gör att författarna drar slutsatsen att skillnader i marknadsinkomster kan förklara mer av inkomst- variationen i olika länder mellan dem vid mitten respektive långt ner i inkomstfördelningen än vad skillnader i offentliga transfere- ringar gör. 
 I ett internationellt perspektiv är förvärvsarbetsgraden bland ensamstående mödrar i Sverige mycket hög (Wong, Garfinkel och McLanahan 1993). Denna höga förvärvsfrekvens går tämligen långt tillbaka i tiden (Owens och Takahashi 1997). Socialstyrelsen (1957) konstaterar att mellan 60 och 70 procent (beroende på om modern var ogift, frånskild eller änka) av de ensamstående möd- rarna förvärvsarbetade redan år 1955. Denna andel var högre än för sammanboende mödrar, åtminstone fram till 1968. Härefter har en utjämning skett mellan de båda grupperna (Hobson och Takahashi 1997) och vid ingången av  
 1990-talet 
  var relationen den omvända. 
  
 10  
 Undersökningsenheten här är alltså barnen men deras ekonomiska förhållanden bestäms givetvis av föräldrarnas inkomster. 
 25 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Då deltog knappt 85 procent av de ensamstående småbarns- mödrarna (barn 0 6 år) och drygt 90 procent av dem med endast äldre barn i arbetskraften. För sammanboende mödrar var an- delarna något högre (Socialdepartementet 1996). 
 11  
 Hur har då de ensamstående mödrarnas förvärvsarbetsgrad påverkats under 1990- talet? Decenniet inleddes med slutfasen av en högkonjunktur varför arbetslöshetstalen ännu var låga. Mellan 1990 och 1993 ökade dock andelen öppet arbetslösa i den arbetsföra befolkningen kraftigt, från knappt 2 till 8 procent. Denna nivå gällde sedan under ett antal år varpå en minskning vidtog mellan 1997 och 1998. Arbetslösheten slog hårt mot de flesta sektorer och mot såväl kvinnor som män. Lundborg (2000) visar emellertid att de ensam- stående föräldrarna drabbades hårdare än många andra grupper i samhället. Andelen som någon gång varit arbetslös under respek- tive år under  
 1990-talet 
  har, från ett högt utgångsvärde, ökat mer för de ensamstående med barn än för någon av de andra grupperna i analysen (ensamstående utan barn, sammanboende utan barn och sammanboende med barn), från ca 10 procent (år 1990) till drygt 30 procent (år 1997). Likaså har andelen som varit arbetslösa under hela året ökat allra mest för de ensamstående med barn, från 0 pro- cent år 1990 till 5 procent år 1997. Ännu 1999 var arbetslöshets- talen relativt höga och arbetskraftsdeltagandet fortsatt lågt för ensamstående mödrar jämfört med fäder och sammanboende möd- rar (SCB 2001a). Genomgående under decenniet har dock andelen heltidsarbetande av de förvärvsarbetande varit högre bland ensam- stående än bland sammanboende mödrar. Andelen heltidsarbetande ensamstående mödrar har varit fortsatt hög under  
 1990-talet 
  men gapet till de sammanboende mödrarna har ändå minskat, som en följd av att denna grupp ökat sin andel heltidsarbetande (SCB 2001a; Socialdepartementet 1996). 
 Arbetskraftsdeltagandet bland de ensamstående mödrarna har alltså minskat, arbetslöshetstalen ökat och andelen heltidsarbetande minskat i relation till andra mödrar. Dessa trender talar för att de ensamstående mödrarnas inkomster från förvärvsarbete har utveck- lats sämre än för andra barnfamiljer. Varför har då förvärvsarbets- graden utvecklats så negativt för de ensamstående mödrarna? Utöver skillnader i humankapital, som t.ex. utbildningsnivå, har tre typer av förklaringar diskuterats i tidigare studier (Björnberg 1996; Nordenmark 2000; Socialdepartementet 1996). För det första kan 
  
 11  
 Arbetskraftsdeltagandet inkluderar även dem som är arbetslösa och står till arbetsmark- nadens förfogande. 
 26 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 de ekonomiska incitamenten ha utvecklats negativt, dvs. ensam- stående mödrar kan uppleva, eller ha faktisk erfarenhet av, att för- värvsarbete inte lönar sig ekonomiskt. För det andra kan det huvudsakliga ansvaret för barn göra det svårt att söka vissa typer av arbeten. För det tredje kan arbetsgivare vara tveksamma till att anställa personal som man upplever är mindre flexibel i sina arbetstider och har en högre frånvaro, för vård av sjukt barn t.ex. Att empiriskt pröva den relativa betydelsen av dessa förklaringar är långtifrån okomplicerat och antalet studier på området är, följ- aktligen, få. Nordenmark (2000) drar dock slutsatsen att de ensam- stående mödrarnas sämre möjligheter än andra grupper att få arbete efter en period av arbetslöshet inte betingas av skillnader i arbets- marknadssituation (som tidigare erfarenhet av förvärvsarbete), socialt kontaktnät eller arbetsmotivation och sökbeteende utan snarare av deras lägre utbildningsnivå, framtidstro och psykiska och fysiska välbefinnande. Socialdepartementet (1996) konstaterar också att sjukfrånvaron bland ensamstående mödrar är klart högre än för andra föräldrar. Vidare upplever ensamstående mödrar att arbetsgivaren har en intolerant hållning gentemot frånvaro för vård av sjukt barn (Björnberg 1996). 
 Orsaken till de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska situation under  
 1990-talet 
  står alltså med största säkerhet att finna i förändringar på arbetsmarknaden och/eller i de offentliga och pri- vata transfereringssystemen. Icke desto mindre kan ytterligare en orsak vara att den demografiska och/eller sociala sammansätt- ningen av gruppen har förändrats över tid. Tidigare studier har visat att såväl nivån på som utvecklingen av olika välfärdsindikatorer under  
 1990-talet, 
  som ekonomi, sysselsättning, hälsa och sociala relationer, är nära relaterade till förhållanden som individens ålder och etniska bakgrund (Porter och Lundberg 2000; SOU 2000:3). Under förutsättning att sammansättningen av gruppen ensam- stående mödrar förändrats avseende dessa (och andra) förhållanden kan detta vara en bidragande förklaring till gruppens försämrade villkor under  
 1990-talet. 
  Vi har emellertid inte några starka skäl att tro att betydande förändringar ska ha skett inom dessa områden men det finns ändå goda skäl att empiriskt undersöka detta.  
 12 
  
 12  
 Ytterligare en möjlig förklaring till de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska villkor under  
 1990-talet 
  är att kostnaderna för viss (nödvändig) konsumtion har ökat under decenniet. Detta kan givetvis inte förklara förändringar i den disponibla inkomsten eftersom denna, i princip, är oberoende av individens eller hushållets konsumtion. Konsumtionsnivån kan emellertid vara viktig för andra typer av indikatorer på ekonomiska resurser, som om man har tillgång till en ekonomisk buffert i händelse av oförutsedda utgifter eller om man 
 27 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Sammanfattningsvis förefaller alltså svängningarna i de eko- nomiska konjunkturerna och på arbetsmarknaden ha haft stora inverkningar på inkomstens sammansättning för de ensamstående mödrarna. Vi kan konstatera att dessa klarat sig dåligt på arbets- marknaden och deras inkomster från förvärvsarbete torde ha utvecklats sämre än för andra grupper. Vad gäller transfereringar, såväl positiva som negativa, är bilden mer komplex. Å ena sidan bör vi förvänta oss att betydelsen av transfereringar minskat för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet; 
  detta som en följd av att det relativa värdet av vissa bidrag, som barnbidraget, minskat över tid liksom ersättningsnivåerna i t.ex. föräldraförsäkringen. Å andra sidan har bl.a. den ökade arbetslösheten inneburit att betydelsen av arbetslöshetsersättningar ökat. Till detta kommer att betydelsen av inkomstprövade bidrag som social- och bostadsbidragen kan ha ökat. Det är således oklart vad vi kan förvänta oss avseende utveck- lingen av betydelsen av transfereringar  
 totalt sett  
 för de ensam- stående mödrarna under  
 1990-talet. 
  Med anledning av att ersätt- ningsnivåerna i de sociala trygghetssystemen, liksom vissa typer av bidrag, höjts de senaste åren, och arbetslösheten minskat, torde dock förändringen i de positiva transfereringarnas betydelse för de ensamstående mödrarnas inkomster inte vara särskilt dramatisk. Den stora förändringen bör istället ha inträffat under  
 1990-talets 
  första hälft, varefter en (viss) återgång alltså kan antas ha skett. 
 De frågor som ställs och, förhoppningsvis, besvaras i detta kapitel är därför följande: 1) Hur har inkomstnivåer och andra ekonomiska förhållanden förändrats för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet 
  när vi, som här, har möjlighet att följa utveck- lingen under  
 hela  
 decenniet? 2) I vilken grad kan förändringar i förvärvsarbetsgrad, positiva respektive negativa transfereringar och gruppens sociala och demografiska sammansättning förklara den utveckling vi finner? 3) I vilken mån vill arbetslösa ensamstående mödrar ta ansvar för sin egen försörjning och är deltidsarbete en konsekvens av ett aktivt val eller skulle man hellre gå upp i arbets- tid? 
 har problem att klara av de löpande utgifterna. Kostnaderna (i reala termer) för t.ex. barn- omsorg har ökat generellt under decenniet (SOU 2000:3). Givet att de ensamstående mödrarna nyttjar kommunal barnomsorg i hög utsträckning, högre än tvåföräldrafamiljer (SCB 2000a), kan detta vara en bidragande orsak till de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska villkor. Detta är en fråga som tangeras nedan. 
 28 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 1.5 
  
 Datamaterial och analysstrategi 
  
 Analyserna i detta kapitel baseras på data från Statistiska central- byråns Undersökningar av Levnadsförhållanden  
 (ULF-data) 
  för åren 1990/1991, 1994/1995 och 1998/1999. I denna undersökning, som genomförs årligen, tillfrågas ett representativt urval av den svenska befolkningen i åldrarna  
 16-84 
  år om sina levnadsför- hållanden i en mycket vid mening. Detta Sverige i miniatyr besva- rar frågor om uppväxtförhållanden, familjesituation, ekonomiska förhållanden, utbildning, arbetsförhållanden, boende, hälsa, sociala relationer m.m. 
 13  
 Inkomstuppgifter inhämtas via register. Inter- vjuerna genomförs mestadels som besöksintervjuer men också telefon- och indirekta intervjuer förekommer. Urvalsstorleken motsvarar ungefär en promille, dvs. var tusende, i Sverige boende, även om den har varierat något över åren. Urvalet består av 7 8 000 individer; under  
 1990-talet 
  har bortfallet uppgått till runt 20 pro- cent varför antalet svarande kretsat kring 6 000 individer. 
 14 
  
 När man, som här, intresserar sig för levnadsvillkoren i en spe- cifik grupp i den svenska befolkningen (de ensamstående möd- rarna) kan detta datamaterial upplevas som litet, dvs. att antalet observationer är få. Bedömningen här är emellertid att materialets storlek är tillfredsställande för att genomföra de aktuella analyser- na. En strategi som används här är också att poola, dvs. lägga samman, olika årgångar av undersökningen för att på så sätt erhålla ett större antal observationer. Fördelarna med materialet överväger också. Till skillnad från andra, väsentligt större, registerdata- material kan t.ex. gruppen ensamstående mödrar urskiljas på ett mycket tillförlitligt sätt. 
 15  
 Vidare har materialet en stor informa- tionsbredd (det täcker ett stort antal dimensioner av individens levnadsvillkor) och ett relativt stort djup (ett antal indikatorer på samma eller liknande fenomen ingår i materialet). Detta innebär att det (i) finns tillgång till flera typer av utfallsvariabler (beroende 
  
 13 
  
 Enligt ett rullande schema (åtta års perioder) görs varje år fördjupningar inom en viss dimension av individers levnadsvillkor (t.ex. ekonomiska förhållanden, sociala relationer eller hälsa). Vid dessa tillfällen återkommer man också till en viss andel av dem som deltog i undersökningen åtta år tidigare varför ULF delvis är en s.k. panelundersökning. 
  
 14 
  
 I de följande analyserna är materialet viktat för bortfall enligt en variabel skapad av SCB. Här viktar man för  
  
 H-region, 
  ålder, kön, nationalitet, civilstånd och huruvida man uppburit lön under året eller ej. En okulär besiktning av viktade och oviktade deskriptiva analyser ger vid handen att skillnaderna i resultat endast är marginella. Se också Porter och Clark (2000) för en mer utförlig beskrivning av  
 ULF-materialet. 
  
 15 
  
 Som noterades ovan kan registerdata inte skilja ensamstående föräldrar från dem som har barn från ett tidigare förhållande och nu bor med en partner med vilken de inte har gemensamma barn (se fotnot 1). 
  
 29 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 variabler) och (ii) finns möjlighet att kontrollera för ett stort antal förhållanden i de statistiska analyserna. De variabler som används beskrivs löpande i texten. Det finns dock skäl att redan här dis- kutera den grupp som står i fokus för vårt intresse, de ensam- stående mödrarna. 
  
 1.5.1 
  
 Vilka är de ensamstående mödrarna? 
  
 I detta kapitel operationaliseras gruppen ensamstående mödrar på följande sätt.  
 ULF-formuläret 
  innehåller en fråga om vilka personer som finns i den intervjuades hushåll. Denna fråga lyder Vilka andra (utöver den intervjuade, författarens anmärkning) personer bor här och tillhör familjen? Finns det ytterligare någon som bor här och hyr möblerat rum? Såväl information om födelseår som relation till den intervjuade inhämtas för var och en av dessa eventuella övriga personer. De ensamstående mödrarna utgörs här av de kvinnor som uppger att de inte lever tillsammans med en make/maka eller sambo och har egna barn upp t.o.m. 18 år boende i hushållet. 
 16  
 Enligt intervjuarinstruktionen ska barnet bo i hushållet minst två dagar per vecka för att räknas med. I praktiken är det dock upp till den intervjuade att avgöra om barnet bor i hushållet eller ej. Tyvärr saknas information om hur ofta barnet bor hos den frånlevande föräldern (fadern). Det antagande som görs här är därför att barnet alltid bor hos den intervjuade modern. I praktiken kan emellertid barnet spendera en mycket stor del av tiden hos fadern. Om så är fallet har detta givetvis en positiv inverkan på moderns ekonomiska situation då det kan antas att hennes löpande utgifter för t.ex. mat och andra dagligvaruartiklar minskar. I nedanstående analyser justeras inkomsten för antalet barn (se nedan). Då barnet tillbringar mycket tid hos fadern underskattas därför moderns justerade inkomst. Barn till ensamstående föräldrar har ofta ett frekvent umgänge med den frånlevande föräldern och detta umgänge har ökat över tid (SCB 1995). Likaså händer det att dessa barn  
 bor  
 hos den frånlevande föräldern. Uppgifter baserade på den Levnadsnivåundersökning för barn  
 (Barn-LNU) 
  som 
  
 16  
 Med den operationalisering av begreppet ensamstående mor som används här förtjänar det påpekas att ensamstående kvinnor med barn över 18 år således betraktas som ensam- stående kvinnor utan barn. Detta sker under antagandet att äldre barn försörjer sig själva, ett antagande som inte nödvändigtvis alltid överensstämmer med verkligheten. En praktisk gräns för hur gamla barnen kan vara och fortfarande till fullo försörjas av föräldrarna måste emellertid sättas och det har bedömts som rimligt att denna gräns sätts vid den ålder då barnet är högst 18 år. 
 30 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 genomfördes under år 2000 gör gällande att ungefär fyra av tio barn och ungdomar (10 18 år) som lever med en ensamstående mor någon gång bor hos sin frånlevande far. Det genomsnittliga antalet dagar per månad är 4, vilket motsvarar ca 13 procent av tiden (Jonsson m.fl. 2001). 
 17  
 Det är emellertid fortfarande ovanligt att barnet bor lika mycket hos båda föräldrarna när dessa inte lever ihop. SCB uppskattar år 2000 denna andel till ca 10 procent för barn mellan 0 och 17 år (Barnombudsmannen och SCB 2001). För att studera den ekonomiska betydelsen för ensamstående mödrar av att barnet bor hos fadern en viss del av tiden kommer inkomst- simuleringar att genomföras. 
 De ensamstående mödrarna är naturligtvis inte en homogen grupp. Av detta skäl redovisas de ensamstående mödrarnas situa- tion i vissa analyser efter demografiska och andra förhållanden såsom etnicitet, antal barn, ålder, ortstyp och utbildningsnivå. 
 18 
  
 1.5.2 
  
 Analysstrategi 
  
 I detta kapitel intresserar vi oss för vilka ekonomiska resurser de ensamstående mödrarna har men också hur tillgången till dessa resurser har förändrats över tid. Det huvudsakliga intresset knyts därvidlag till början respektive slutet av  
 1990-talet 
  (1990/1991 och 1998/1999). I vissa analyser redovisas dock också uppgifter för en mellanliggande tidpunkt, nämligen 1994/1995. Skälet till detta är att vi vill fånga utvecklingen under de kraftiga konjunktursväng- ningar som rått under decenniet. 
  
 17 
  
 Det är betydligt vanligare att barn till ensamstående fäder ibland bor hos den frånlevande föräldern (modern) än tvärtom. 
  
 18 
  
 Ensamstående mödrar skiljer sig åt också på ett annat viktigt sätt, nämligen vilken orsak som ligger bakom detta förhållande. Ensamstående mor kan man bli på åtminstone tre sätt. Historiskt sett har en stor andel av de ensamstående mödrarna utgjorts av änkor, dvs. kvin- nor vars man, fadern till barnen, avlidit. I takt med att mortaliteten minskat och familje- strukturen förändrats utgörs de ensamstående mödrarna i dag till en överväldigande majo- ritet av frånskilda/separerade mödrar (Nyman 1998). En tredje grupp av ensamstående möd- rar är de som aldrig levt med barnens far. Det kan finnas skäl att tro att de ekonomiska förutsättningarna och andra levnadsvillkor varierar med orsaken till att man är ensamstående mor. Av två praktiska orsaker görs ingen åtskillnad mellan dessa tre typer av ensamstående mödrar här. För det första saknas nödvändig information, tidigare samboende mödrar kan inte urskiljas från de mödrar som aldrig levt med barnets far. För det andra skulle inte ett tillfredsställande antal observationer erhållas för var och en av de tre olika typerna av ensamstående mödrar. Det finns dock skäl för läsaren att ha detta i åtanke och för framtida forskning att återkomma till frågan om den ekonomiska situationen varierar med orsaken till detta civilstånd. 
  
 31 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Det är viktigt att notera att vi inte följer samma individer över tid. Istället studeras villkoren för gruppen ensamstående mödrar vid de givna tidpunkterna. Det rör sig således huvudsakligen om olika individer. Likaså finns det skäl att komma ihåg att detta civilstånd inte är ett statiskt tillstånd utan ändras då ett (nytt) sammanboende inleds (jfr Nyman 1998). 
 De tre indikatorer på ekonomiska resurser som analyseras här är: 1) Inkomst. Här intresserar vi oss för tre olika typer av inkomster. För det första, faktorinkomsten: detta är vad individen/hushållet tjänar på marknaden i form av inkomster från anställning eller företagarinkomster respektive kapitalinkomster som räntor och olika typer av realisationsvinster (och  
 -förluster). 
  För det andra, bruttoinkomsten som är summan av faktorinkomsten och olika typer av skattepliktiga (t.ex. social- och arbetsmarknadspolitiska program som arbetsmarknadsstöd, pensioner, sjukpenning och föräldraförsäkring samt vissa delar av livränta) respektive skattefria (t.ex. barnbidrag, bostadsbidrag, socialbidrag, studiemedel och underhållsstöd) positiva transfereringar (SCB 2001b). För det tredje, den disponibla inkomsten. Detta är vad som finns kvar för hushållet att röra sig med då olika typer av positiva transfereringar är inräknade och negativa transfereringar (som skatter) är frånräk- nade. 
 19  
 I de flesta analyser justeras den aktuella inkomsttypen för hushållsstorlek och sammansättning (se nedan). 2) Avsaknad av en ekonomisk buffert/kontantmarginal. Denna indikator är skapad utifrån frågan: Om du plötsligt skulle hamna i en oförutsedd situation, där Du på en vecka måste skaffa fram X kronor, skulle Du klara det? I 1990/1991 års  
 ULF-undersökningar 
  sattes denna summa till 12 000 kronor, 1994/1995 till 13 000 kronor och 
  
 19  
 Här bör två kommentarer göras. 1) Under 1990 och 1991 genomfördes en stor skatte- reform i landet. Denna fick bl.a. till följd att basen för inkomsttaxering breddades, dvs. inkomster som tidigare var skattefria gjordes nu skattepliktiga. Eftersom reformen inte var fullt genomförd år 1990 betyder detta att inkomsterna för detta år underskattas något i jämförelse med de andra år som ingår i våra analyser. Med identiska inkomstdefinitioner de olika åren hade inkomsterna år 1990 m.a.o. varit något högre. För att, i någon mån, kon- trollera för effekterna av detta har deskriptiva analyser där inkomsterna åren 1998/1999 jämförs endast med 1991 genomförts. Dessa analyser ger inte skäl att ändra på de slutsatser som dras här. Möjligen överskattas dock den relativa ekonomiska förlusten under  
 1990-talet 
  något för ensamstående mödrar. 2) I de skattefria positiva transfereringarna respektive de negativa transfereringarna och, följaktligen, i den disponibla inkomsten, har SCB inkluderat uppgifter om erhållna respektive utbetalade underhållsbidrag (enligt intervju) och bidrags- förskott/underhållsstöd (enligt registerdata). I det fåtal fall då uppgifter om belopp saknas för såväl underhållsbidrag som bidragsförskott och underhållsstöd, har ett värde motsvaran- de bidragsförskottets/underhållsstödets storlek imputerats av SCB (muntlig kommunikation och  
 e-brevskorrespondens 
  med  
 Carpenter, SCB). Andra typer av ekonomiska transfereringar mellan föräldrarna saknar vi helt information om. 
 32 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 1998/1999 till 14 000 kronor. 
 20  
 Till dem som svarar jakande har en följdfråga med ett antal fasta svarsalternativ ställts: På vilket sätt skulle Du göra det? 3) Den sista indikatorn på ekonomiska förutsättningar är baserad på frågan: Har det under de senaste 12 månaderna hänt att Du haft svårigheter med att klara de löpande utgifterna för mat, hyra, räkningar m.m.? Svarsalternativen här är ja eller nej. 
 Vid analyserna av inkomst tillkommer också mått på spridningen i gruppen. Utöver en redovisning av situationen mitt i inkomstför- delningen (medianinkomsten) presenteras också data för indivi- der/hushåll högre upp (vid den 75:e percentilen) respektive längre ner (25:e percentilen) i fördelningen. Den 75:e percentilen refererar till den punkt i inkomstfördelningen där en fjärdedel av gruppen har högre inkomster medan tre fjärdedelar har lägre inkomster. På motsvarande sätt är värdet för den 25:e percentilen den inkomst där tre fjärdedelar av gruppen har högre inkomster medan en fjärdedel har lägre inkomster. 
 För att få en bild av huruvida utvecklingen för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet 
  är unik eller uppvisar mönster som också gäller den övriga befolkningen jämförs situationen med sex andra hushållstyper: ensamstående fäder, ensamstående kvinnor utan barn, ensamstående män utan barn, sammanboende par utan barn, sammanboende par med 1 2 barn och sammanboende par med 3 eller fler barn. 
 21  
 Endast intervjuade som var mellan 16 och 64 år gamla vid intervjutillfället ingår, dvs. ålderspensionärer finns inte med i analyserna (annat än som makar/samboende till den intervjuade). Denna åldersselektion görs för att övriga grupper av individer/hushåll ska vara någorlunda jämförbara med de ensam- stående mödrarna, som mycket sällan ligger utanför detta ålders- spann. För jämförbarhetens skull exkluderas också ungdomar mellan 16 och 24 år som bor kvar i föräldrahemmet. Deras ekono- miska betingelser är mycket speciella i det att de betraktas som egna hushåll i datamaterialet men ändå i mycket hög utsträckning kan antas vara försörjda av sina föräldrar. 
 I kapitlet genomförs, avslutningsvis, ett antal multivariata ana- lyser i form av s.k.  
 OLS-regression. 
  Denna metod är lämplig när 
  
 20 
  
 Mellan 1990/1991 och 1998/1999 följer ökningen av summan Konsumentprisindex (KPI) tämligen väl medan summan för åren 1994/1995 är något lågt satt i förhållande till samma index. 
  
 21 
  
 Begreppet sammanboende inrymmer såväl gifta som samboende par. Hushållstyperna utan barn utgörs givetvis till viss del av föräldrar med utflugna barn respektive sådana som ännu inte har barn. 
  
 33 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 man, som här, använder sig av en kontinuerlig beroendevariabel (inkomst). Multivariat analys har den fördelen att den möjliggör statistiska kontroller för olika förhållanden. Det är t.ex. möjligt att analysera om skillnader i inkomst mellan två tidsperioder för en viss grupp kan förklaras av skillnader i andra förhållanden, som utbildningsnivå, i gruppen. Metoden förklaras närmare i den löpan- de texten. 
  
 1.6 
  
 Hur ser den materiella och ekonomiska situationen ut för de ensamstående mödrarna och hur har den förändrats under  
  
 1990-talet? 
  
 1.6.1 
  
 Disponibel hushållsinkomst 
  
 Hur ser då de ensamstående mödrarnas ekonomiska och materiella situation ut vid  
 1990-talets 
  slut och hur har situationen utvecklats under decenniet? Här ska vi ge en beskrivning av tre olika indika- torer men vi inleder med att analysera den disponibla hushålls- inkomsten, som justeras med hjälp av en s.k. ekvivalensskala. Skälet till detta är att vi vill ta hänsyn till (i) hur många som ska leva av hushållsinkomsten, 
 22  
 (ii) hushållets sammansättning 
 23  
 och (iii) de stordrifts- eller skalfördelar som det innebär att vara flera i hus- hållet. 
 24  
 På så sätt får vi en mer realistisk bild av vilka ekonomiska resurser hushållsmedlemmarna har till sitt förfogande. Alternativet, att inte justera inkomsten, ger naturligtvis en helt orealistisk bild eftersom detta implicerar antagandet att det inte spelar någon roll om man är en, två eller tio hushållsmedlemmar som ska leva av en given inkomst. 
  
 22 
  
 I ett ensamhushåll där denna inkomst är, säg, 100 000 kronor ska ju denna fördelas på endast en individ. I ett hushåll med samma inkomst som består av ett sammanboende par utan barn ska samma summa fördelas på två individer, dvs. var och en har mindre att röra sig med än i det förra hushållet. Detta förhållande uppmärksammas endast om inkomsten justeras, dvs. om vi tar hänsyn till antalet hushållsmedlemmar. Med exemplet ovan skulle den justerade (eller ekvivalerade) disponibla hushållsinkomsten bli 100 000 kronor i det förra hushållet och 50 000 (100 000/2) i det senare hushållet. 
  
 23 
  
 Utifrån antagandet att barn har lägre levnadsomkostnader än vuxna sätts ekvivalensvikten för barn lägre än för vuxna. 
  
 24 
  
 Antag t.ex. att vi har ett hushåll med två vuxna vars sammanlagda inkomst är 200 000 kronor. Om denna summa divideras med antalet hushållsmedlemmar blir den ekvivalerade inkomsten 100 000 kronor (200 000/2). Men många av de utgifter som detta hushåll har är gemensamma för de båda hushållsmedlemmarna. Man behöver t.ex. vanligtvis bara  
  
 en  
 tvätt- maskin,  
 ett  
 telefonabonnemang,  
 en  
 hemförsäkring,  
 en  
  
 TV-licens 
  etc. Kostnaden per individ blir alltså lägre för vissa utgifter. För att ta hänsyn till dessa stordriftsfördelar divideras följ- aktligen inte hushållsinkomsten i hushåll som består av två vuxna med 2 utan med ett lägre tal. 
 34 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Det råder ingen konsensus bland forskare om vilken typ av ekvi- valensskala som är den bästa. Skalorna baseras på antaganden som kan vara mer eller mindre rimliga och lämpligheten i att använda en viss skala framför en annan kan variera med syftet. Här har valet styrts av tidigare studier som publicerats i Kommitténs Välfärdsbokslut regi (se Porter och Clark 2000). 
 25  
 I denna skala ges den första vuxna individen (över 18 år) vikten 1, en eventuell partner (äkta make eller sambo) ges vikten 0,55 och barn (18 år eller yngre) ges vikten 0,47. I ett hushåll som består av två vuxna och två barn divideras således hushållsinkomsten med 2,49 (1+0.55+2*0,47) för att den justerade inkomsten ska erhållas. Detta betyder att ett hushåll med två vuxna och två barn måste ha en  
 total  
 disponibel hushållsinkomst på 249 000 kronor för att ha en justerad inkomst som motsvarar 100 000 kronor. 
 26 
  
 Låt oss nu studera inkomsterna för de ensamstående mödrarna och hur dessa har förändrats under det senaste decenniet. I Figur 1 redovisas de justerade disponibla medianinkomsterna 
 27  
 för olika hushållstyper i Sverige under tre perioder, 1990/1991, 1994/1995 och 1998/1999. Här framgår det att de ensamstående mödrarna vid  
 1990-talets 
  början hade en justerad medianinkomst som motsvarar drygt 100 000 kronor i reala termer (1999 års penningvärde). 
 28  
 Alla andra grupper, utom de sammanboende föräldrarna med minst tre barn, hade avsevärt högre inkomster vid denna tidpunkt. Den grupp som hade den högsta inkomstnivån är de sammanboende paren utan barn vars justerade inkomster var nära 160 000 kronor, 
  
 25 
  
 Läsaren bör dock hålla i minnet att resultaten givetvis påverkas av valet av ekvivalensskala. Om skalfördelarna t.ex. betraktas som relativt stora, och vikten för tillkommande hushålls- medlemmar därför sätts relativt lågt, höjs ju inkomstnivåerna i större hushåll i motsvarande grad. 
  
 26 
  
 Denna ekvivalensskala har utarbetats av SCB. För en genomgång av de överväganden som ligger till grund för skalan, se Wright (1998). Ett underliggande antagande i ekvivalensskalor är att hushållets inkomster fördelas lika mellan makarna. Detta antagande är inte orimligt, trots att mannen i hushållet ofta har en högre individuell inkomst än kvinnan. I en studie för Kvinnomaktutredningen visar Shaffer och Roman (1997) att en majoritet (65 procent) av gifta kvinnor och män hävdar att de kan använda en lika stor summa pengar för personlig konsumtion som maken/makan. En ungefär lika stor andel kvinnor som män menar att maken/makan har större ekonomiskt spelrum. I de flesta äktenskap upplever sig också båda makarna ha lika stort inflytande över beslutet att köpa olika typer av kapitalvaror. Ett annat skäl att anta att hushållets resurser fördelas lika mellan makarna är att en stor andel av konsumtionen utgörs av varor och tjänster som kommer samtliga hushållsmedlemmar till del. 
  
 27 
  
 Här redovisas median- (eller  
  
 mitt-)inkomsten 
  snarare än medelinkomsten eftersom det senare måttet är mycket känsligt för extremt höga respektive låga inkomster. Vid analyser av disponibel inkomst har individer (i ensamförsörjarhushåll) och hushåll (tvåförsörjarhushåll) med disponibla inkomster på 0 kronor genomgående exkluderats. 
  
 28 
  
 Enligt Konsumentprisindex (KPI). 
  
 35 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 eller knappt 60 procent högre än för de ensamstående mödrarna, åren 1990/1991. 
  
 Figur 1.  
 Justerad disponibel medianinkomst (i 1999 års penning- värde), efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 Justerad årsinkomst 
  
 200 000 
  
 180 000 
  
 160 000 
  
 140 000 
  
 120 000 
  
 100 000 
  
 80 000 
  
 60 000 
  
 40 000 
  
 20 000 
  
 0 
  
 Ensamstående 
  
 mor 
  
 Ensamstående 
  
 far 
  
 Ensamst kv 
  
 utan barn 
  
 Ensamst m 
  
 utan barn 
  
 Sammanb utan barn 
  
 Sammanb  
 1-2 
  barn 
  
 Sammanb 3+ 
  
 barn 
  
 Samtliga 
  
 Hushållstyp 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998/1999 
  
 Hur har då inkomsterna utvecklats under  
 1990-talet? 
  Detta illustreras tydligast med en figur över de relativa förändringarna (Figur 2). Här visar staplarna för samtliga att inkomstutveck- lingen under perioden 1990/1991 1998/1999 generellt sett varit svagt positiv, medianinkomsten har ökat med nära 4 procent för hela populationen. Inkomsterna för perioden 1994/1995 är klart lägre än 1990/1991 vilket väl avspeglar den ekonomiska recession som då rådde i landet. Denna inkomstförsämring har dock hämtats in och t.o.m. vänts till en positiv utveckling under senare år. När materialet, som här, delas upp blir det emellertid tydligt att 1990- talet sett mycket olika ut för olika grupper i samhället. Alla har inte kunnat ta del av inkomstökningen. För de ensamstående mödrarna 
 36 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 minskade inkomsterna istället under perioden. Mellan 1990/1991 och 1994/1995 minskade inkomsten med knappt 7 procent, en nivå på vilken den i stort sett legat kvar fram till 1998/1999, trots förbättrade konjunkturer och minskad arbetslöshet. I motsats till denna utveckling har de sammanboende föräldrarna med 1 2 respektive 3 eller fler barn ökat sina inkomster med drygt 3 procent under perioden medan de sammanboende paren utan barn ökat sina inkomster med nära 9 procent. 
  
 Figur 2.  
 Relativ förändring i justerad disponibel medianinkomst (i 1999 års penningvärde), efter hushållstyp och år. Inkomståren 1990/91 har satts till 1. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
 1,2 
  
 Relativ inkomst (1990/1991=1) 
  
 1 
  
 0,8 
  
 0,6 
  
 0,4 
  
 0,2 
  
 0 
  
 Ensamstående 
  
 mor 
  
 Ensamstående 
  
 far 
  
 Ensamst kv utan 
  
 barn 
  
 Ensamst m utan 
  
 barn 
  
 Sammanb utan barn 
  
 Sammanb  
 1-2 
  barn 
  
 Sammanb 3+ 
  
 barn 
  
 Samtliga 
  
 Hushållstyp 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998/1999 
  
 Andra grupper med ensamstående har, liksom de ensamstående mödrarna, erfarit inkomstminskningar. Dessa är dock i regel mind- re omfattande, endast 1 2 procent. Undantaget här är de ensam- 
 37 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 stående fäderna vars inkomster sjunkit kraftigt. 
 29  
 Flera grupper (de ensamstående fäderna, ensamstående män utan barn, samman- boende med 1 2 barn och sammanboende med 3 eller fler barn) har, liksom de ensamstående mödrarna, erfarit kraftiga inkomst- minskningar mellan 1990/1991 och 1994/1995. I motsats till de ensamstående mödrarna har emellertid dessa andra grupper helt, eller till stora delar, återhämtat sig under andra hälften av 1990- talet. 
 För att få en tydlig bild av situationen för de ensamstående mödrarna gentemot andra grupper redovisar vi, i Figur 3, den rela- tiva nivån för övriga gruppers inkomster gentemot de ensam- stående mödrarna under perioden. Åren 1990/1991 hade samtliga justerade inkomster som var 27 procent högre än för de ensam- stående mödrarna. Fyra år senare hade detta gap vidgats till 29 pro- cent och vid slutet av perioden, 1998/1999, var skillnaden 39 pro- cent. Ett talande exempel på den ogynnsamma utveckling som vederfarits de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet 
  är att för- äldrar med minst tre barn, som inledde perioden med lägre inkomster, gått ikapp och förbi de ensamstående mödrarna vid periodens slut. För alla andra grupper (utom de ensamstående fäderna), som hade högre inkomster än de ensamstående mödrarna redan 1990/1991, har dessa skillnader accentuerats ytterligare under  
 1990-talet. 
  
 29  
 Det begränsade antalet observationer gör dessa skattningar mycket osäkra. Det kan dock noteras att antalet ensamstående fäder ökat under tidsperioden. En tänkbar förklaring till resultatet (som kan prövas i framtida studier) är därför att de ensamstående fäderna tidigare utgjordes av en mer socialt och ekonomiskt selekterad grupp med höga inkomster. Denna hypotes stöds av att ensamstående fäder åren 1990/1991, jämfört med män i andra hushålls- typer, hade relativt höga inkomster av arbete och kapital (jämför tabellerna 5 och 7 nedan). Mönstret att ensamstående fäders disponibla inkomster minskat kraftigt under  
 1990-talet 
  återfinns också i data från SCB:s Inkomstfördelningsundersökning. 
 38 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Figur 3.  
 Relativ justerad disponibel medianinkomst (i 1999 års penningvärde), efter hushållstyp och år. Inkomsten för ensam- stående mödrar har satts till 1. Individer 16 64 år (exklusive 16 24- åringar som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 Relativ inkomst (ensamstående mödrar=1) 
  
 2 
  
 1,8 
  
 1,6 
  
 1,4 
  
 1,2 
  
 1 
  
 0,8 
  
 0,6 
  
 0,4 
  
 0,2 
  
 0 
  
 Ensamst kv 
  
 Ensamstående mor 
  
 Ensamstående far 
  
 utan barn 
  
 Ensamst m utan barn 
  
 Sammanb utan barn 
  
 Sammanb  
 1-2 
  
 barn 
  
 Sammanb 3+ 
  
 barn 
  
 Samtliga 
  
 Hushållstyp 
  
  1990/1991  
  1994/1995  
  
  1998/1999 
  
 1.6.2 
  
 Ekonomisk buffert 
  
 Ett annat mått på materiell välfärd är huruvida man har tillgång till en ekonomisk buffert (kontantmarginal). Kan man få fram en viss summa pengar inom loppet av en vecka i händelse av oför- utsedda utgifter? Detta mått inrymmer åtminstone två ytterligare dimensioner av ekonomiska förutsättningar än dem som fångas av disponibel inkomst. För det första är detta mått beroende av i vilken grad hushållet eller individen har ackumulerat ekonomiska resurser över tid. Den disponibla inkomsten avser ju bara ett spe- cifikt inkomstår och inkomster kan variera mellan åren (se t.ex. Porter och Lewis, kommande). Till skillnad från detta kan den ekonomiska bufferten, huruvida man har kunnat bygga upp en kontantmarginal eller ej, vara avhängig t.ex. inkomstnivåerna under 
 39 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 en längre tid. För det andra inkluderar måttet i viss mån graden av hushållets eller individens konsumtion. Tillgången till en kontant- marginal är ju beroende av om individen eller hushållet har prefe- renser för sparande eller för konsumtion. Nackdelen med detta är givetvis att måttet kan fånga de objektiva ekonomiska förutsätt- ningarna dåligt. Även om sambandet mellan inkomst och tillgången till en kontantmarginal är högt är det ju inte totalt. Detta gäller om hela eller stora delar av inkomsten används till konsumtion. Utöver dessa två dimensioner rymmer måttet en tredje dimension som gör det attraktivt i denna typ av analyser, det är intuitivt och ger en konkret innebörd i hushållets och individens ekonomiska villkor. Det ger också en indikation på individens ekonomiska trygghet. Kan man klara av oförutsedda utgifter, som om bilen behöver repareras, eller innebär sådana händelser allvarliga problem för hus- hållsekonomin, något man måste oroa sig för? 
 Hur ser det då ut? Berättar analyserna av kontantmarginal samma historia som analyserna av disponibel inkomst ovan? Ja, till vissa delar är det så. I Figur 4 framgår det att ensamstående mödrar i klart högre utsträckning än andra grupper i samhället saknar kontantmarginal; skillnaden mellan hushållstyperna är än mer dra- matisk än vid analyserna av inkomst ovan. Vid början av  
 1990-talet 
  saknade var tredje ensamstående mor möjlighet att få fram 12 000 kronor inom en vecka. I den grupp som i näst störst ut- sträckning saknade kontantmarginal, de ensamstående kvinnorna utan barn, var motsvarande andel knappt en på fem och för samt- liga drygt en på tio. Liksom för inkomst har utvecklingen för de ensamstående mödrarna under decenniet varit mycket ogynnsam. Vid slutet av  
 1990-talet 
  saknade hälften kontantmarginal. Återigen skedde den stora förändringen mellan 1990/1991 och 1994/1995 då andelen ökade från 32 till 46 procent. Till skillnad från inkomst- utvecklingen under decenniet har emellertid tillgången till en kontantmarginal utvecklats negativt generellt sett. Detta gäller, i större eller mindre utsträckning, samtliga de grupper som redovisas här. Åren 1990/1991 var andelen som saknade kontantmarginal bland samtliga 12 procent och i slutet av perioden hade den ökat något, till 16 procent. Till skillnad från de ensamstående mödrarna har dock andelen som saknar en ekonomisk buffert legat konstant eller t.o.m. minskat något från 1994/1995 då den var uppe i 18 pro- cent. 
 30  
 Den absoluta skillnaden mellan ensamstående mödrar och 
  
 30  
 Skälen till att andelen som saknar en ekonomisk buffert ökat generellt sett, trots ökade realinkomster under perioden, kan vara flera. En möjlighet är att konsumtionsnivåerna ökat 
 40 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 andra grupper, som var stor redan vid  
 1990-talets 
  början, har alltså ökat ytterligare under decenniet. 
  
 Figur 4.  
 Avsaknad av kontaktmarginal (möjlighet att få fram en viss summa pengar inom en vecka i händelse av oförutsedda utgifter), efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
 60 
  
 Procent 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Ensamstående 
  
 mor 
  
 Ensamstående 
  
 far 
  
 Ensamst kv utan 
  
 barn 
  
 Ensamst m utan 
  
 barn 
  
 Sammanb utan 
  
 barn 
  
 Sammanb  
 1-2 
  
 barn 
  
 Sammanb 3+ 
  
 barn 
  
 Samtliga 
  
 Hushållstyp 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998/1999 
  
 under decenniet, dvs. att en mindre andel av inkomsterna användes till sparande vid slutet av  
 1990-talet 
  än vad som var fallet vid decenniets början. En annan möjlighet är att utgifts- och kostnadsnivåer ökat, vilket lämnat mindre resurser kvar för sparande. En tredje möjlighet är att sparandet i bundna sparformer, t.ex. obligationer, kapitalförsäkringar och privat pensionssparande ökat. En fjärde möjlighet är att det, sedan bankkrisen vid början av 1990- talet, blivit svårare att låna i bank (se fotnot 32) och en femte möjlig förklaring är de ökade arbetslöshetsnivåerna under decenniet. Även om dagens inkomstnivåer är relativt höga kan perioder av arbetslöshet ha haft en starkt negativ inverkan på tillgången till ett sparkapital för många grupper. Den senare förklaringen styrks av att andelen som saknar kontantmarginal minskat sedan mitten av  
 1990-talet, 
  en period som präglats av stark ekonomisk tillväxt, minskad arbetslöshet och ökade realinkomster (se Figur 1). 
 41 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Dessa skillnader blir än mer uttalade när vi går vidare med analyser av källan till den ekonomiska bufferten, dvs. hur man bär sig åt för att få fram den aktuella summan inom en vecka. Här blir det tydligt att skillnaden mellan ensamstående mödrar och andra grupper, i tillgången till en ekonomisk buffert, uppstår i två steg. Ensam- stående mödrar saknar inte bara kontantmarginal oftare än andra grupper, de som säger sig kunna få fram pengar inom en vecka upp- ger också oftare än andra grupper att de måste ta lån för att klara detta. I Figur 5 redovisas källan till den ekonomiska bufferten, bland dem som har tillgång till en sådan, för ensamstående mödrar respektive övriga grupper. 
 31  
 Av de ensamstående mödrarna avser åren 1990/1991 hälften att ta ut pengarna från ett eget bankkonto medan den andra hälften uppger att de måste låna från hushålls- medlem, släkt och/eller vänner, i bank eller utnyttja något annat sätt för att få fram pengarna. Andelen som har pengarna på eget bankkonto är relativt konstant över tid även om en marginell minskning kan skönjas. Totalt sett innebär detta att endast 24 pro- cent (andelen  
 ja-svar 
  multiplicerat med andelen som uppger eget bankkonto som källa till kontantmarginal) av de ensamstående mödrarna vid slutet av  
 1990-talet 
  har direkt tillgång till en kontant- marginal, en summa de själva har kontroll över. Andelen som har pengarna på eget bankkonto bland övriga grupper är 72 procent, en andel som ökat marginellt under  
 1990-talet. 
  Totalt, dvs. när de som saknar kontantmarginal inkluderas, innebär detta att andelen av de övriga som åren 1998/1999 hävdar att de kan få fram pengarna via eget bankkonto är 61 procent. 
 32 
  
 31 
  
 För överskådlighetens skull utgör samtliga andra hushållstyper en enda kategori här. 
  
 32 
  
 Värt att notera är också att en minskande andel, av såväl ensamstående mödrar som övriga, uppger att de skulle låna i bank för att få fram en kontantmarginal. Detta kan vara ett utslag av den bankkris som inträffade vid början av decenniet och som ledde till en mer restriktiv utlåningspraxis. I gengäld har andelen som uppger lån från släkt och/eller vänner ökat under  
  
 1990-talet 
  och till stor del ersatt lån i bank som källa till kontantmarginal. 
 42 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Figur 5.  
 Källa till kontantmarginal (bland dem som har sådan), efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 Procent 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998/1999 
  
 Ensamstående mor 
  
 Övriga 
  
 Hushållstyp 
  
 Eget bankkonto 
  
 Lån från hushållsmedlem 
  
 Lån från släkt/vänner 
  
 Lån i bank 
  
 Annat sätt 
  
 1.6.3 
  
 Svårigheter att klara löpande utgifter 
  
 Analyserna fortsätter med ett tredje mått på ekonomiska omstän- digheter, nämligen om individen anser att han/hon haft svårigheter att klara de löpande utgifterna under det senaste året. Detta kan t.ex. gälla kostnader för mat, hyra och andra utgifter. Återigen kan det slås fast att de ensamstående mödrarna är en missgynnad grupp (se Figur 6). Situationen påminner i mångt och mycket om den som gäller för kontantmarginal (se ovan) men nivåerna är något högre. Vid  
 1990-talets 
  början uppgav 46 procent av de ensam- stående mödrarna att det hänt att de haft svårt att klara sina löpande utgifter under det senaste året. Vid decenniets slut var 
 43 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 andelen drygt 60 procent. 
 33  
 Från en hög nivå i början av  
 1990-talet 
  har nivån alltså stigit ytterligare under decenniet. En intressant skillnad gentemot analyserna av kontantmarginal är att den stora förändringen skjutit fart först sedan mitten av årtiondet. Detta mönster delas bara mellan de ensamstående mödrarna och de ensamstående kvinnorna utan barn. Också för övriga grupper har, liksom för avsaknaden av kontantmarginal, andelen med ekono- miska problem totalt sett ökat under perioden. Men sedan 1994/1995 har andelen stabiliserats. Det bör också understrykas att nivåerna är väsentligt lägre och den absoluta ökningen i andelen med denna typ av ekonomiska problem är mindre omfattande. 
  
 Figur 6.  
 Svårigheter att klara löpande utgifter, efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 64 år (exklusive 16 24- åringar som bor kvar hos föräldrarna) 
 70 
  
 Procent 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Ensamstående 
  
 mor 
  
 Ensamstående 
  
 far 
  
 Ensamst kv 
  
 utan barn 
  
 Ensamst m 
  
 utan barn 
  
 Sammanb 
  
 utan barn 
  
 Sammanb  
 1-2 
  
 barn 
  
 Sammanb 3+ 
  
 barn 
  
 Samtliga 
  
 Hushållstyp 
  
 1990/1991 
  
 1994/1995 
  
 1998 
  
 33  
 Dessa uppgifter avser endast 1998 och inte, som ovan, 1998/1999. Skälet är att ULF- formuläret för år 1999 saknar frågan om respondenten haft svårigheter att klara de löpande utgifterna under det senaste året. 
 44 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 De båda hushållstyperna med ensamstående kvinnor var också de enda där andelen som saknar en ekonomisk buffert fortsatte öka mellan 1994/1995 och 1998/1999 (se Figur 4). Kanske kan en bi- dragande orsak till den kraftiga ökningen i andelen som har svårigheter att klara de löpande utgifterna, under senare hälften av  
 1990-talet, 
  vara att avsaknaden av kontantmarginal har en fördröjd inverkan på förmågan att betala räkningar och utgifter? Det är ju rimligt att anta att det första som sker med hushållsekonomin när de ekonomiska ramarna blir snävare är att kontantmarginalen för- svinner, följt av att man får svårigheter att klara av de löpande utgifterna. 
  
 1.6.4 
  
 Drabbas vissa typer av ensamstående mödrar mer än andra? 
  
 De ensamstående mödrarna är, som de flesta andra grupper i sam- hället, en mycket heterogen grupp. En viktig fråga är förstås därför om den inkomstminskning som gäller gruppen i dess helhet också gäller oberoende av t.ex. utbildningsnivå eller ursprungsland. Kan det vara så att inkomstminskningen bara drabbat vissa typer av ensamstående mödrar medan andra inte påverkats alls eller kanske t.o.m. ökat sina inkomster under  
 1990-talet? 
  Denna fråga ska vi besvara här. Låt oss emellertid inleda med att besvara en annan fråga, nämligen om den generella inkomstförsämring vi bevittnat för de ensamstående mödrarna gäller oavsett var i inkomstfördel- ningen man befinner sig. Vad som redovisas i Figur 1 ovan är ju medianinkomster, dvs. den inkomstnivå som gäller vid mitten av inkomstfördelningen för respektive grupp. Vi vet således inte, uti- från dessa resultat, hur inkomstutvecklingen ser ut för de ensam- stående mödrar som befinner sig längre upp respektive ner i in- komstfördelningen och hur denna utveckling förhåller sig till utvecklingen för motsvarande grupper i andra hushållstyper. Dessa uppgifter redovisas därför i Tabell 1. Här framgår, inledningsvis, respektive hushållstyps medianinkomst (i 1  
 000-tals 
  kronor) åren 1990/1991 och 1998/1999. 
 34  
 Dessa står att finna under rubriken 50:e percentilen i tabellen och ligger till grund för de uppgifter som redovisades i Figur 1. Vi känner således redan till att de ensam- stående mödrarna åren 1990/1991 hade en justerad disponibel inkomst på nära 101 000 kronor och att den åren 1998/1999 hade 
  
 34  
 För överskådlighetens skull redovisas fortsättningsvis inga uppgifter för 1994/1995. 
 45 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 sjunkit till 96 000 kronor. Detta motsvarar en absolut minskning på knappt 5 000 kronor och en relativ försämring på nära 5 procent. Men gäller detta också för ensamstående mödrar med relativt låga respektive höga inkomster? 
  
 Tabell 1.  
 Inkomstspridning (25:e, 50:e och 75:e percentilen) i justerad disponibel inkomst (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års penning- värde), efter hushållstyp och år. Samtliga. Individer 16 64 år (ex- klusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Samman- 
  
 Samman- 
  
 Samman- 
  
 stående 
  
 stående 
  
 stående 
  
 stående 
  
 boende 
  
 boende 
  
 boende 
  
 mödrar 
  
 fäder 
  
 kvinnor 
  
 män utan 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 utan barn 
  
 barn 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 87,5 
  
 105,4 
  
 95,6 
  
 93,5 
  
 131,1 
  
 102,3 
  
 80,8 
  
 1998/1999 
  
 85,7 
  
 92,7 
  
 90,1 
  
 92,0 
  
 141,4 
  
 104,6 
  
 80,4 
  
 Absolut förändring i 
  
 -1,8 
  
 -12,7 
  
 -5,5 
  
 -1,5 
  
 +10,3 
  
 +2,3 
  
 -0,4 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 -2,1 
  
 -12,0 
  
 -5,8 
  
 -1,6 
  
 +7,9 
  
 +2,2 
  
 -0,5 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 100,9 
  
 130,1 
  
 116,3 
  
 125,8 
  
 158,5 
  
 120,6 
  
 96,0 
  
 1998/1999 
  
 96,1 
  
 111,6 
  
 114,7 
  
 122,8 
  
 172,4 
  
 124,7 
  
 99,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 -4,8 
  
 -18,5 
  
 -1,6 
  
 -3,0 
  
 +13,9 
  
 +4,1 
  
 +3,2 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 -4,8 
  
 -14,2 
  
 -1,4 
  
 -2,4 
  
 +8,8 
  
 +3,4 
  
 +3,3 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 113,6 
  
 153,4 
  
 142,0 
  
 154,3 
  
 187,6 
  
 142,8 
  
 110,0 
  
 1998/1999 
  
 111,4 
  
 130,7 
  
 141,0 
  
 155,1 
  
 211,0 
  
 151,9 
  
 118,5 
  
 Absolut förändring i 
  
 -2,2 
  
 -22,7 
  
 -1,0 
  
 +0,8 
  
 +23,4 
  
 +9,1 
  
 +8,5 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 -1,9 
  
 -14,8 
  
 -0,7 
  
 +0,5 
  
 +12,5 
  
 +6,4 
  
 +7,7 
  
 procent 
  
 Inkomstspridning 
  
 (kvot 75:e/25:e 
  
 percentilen) 
  
 1990/1991 
  
 1,30 
  
 1,46 
  
 1,49 
  
 1,65 
  
 1,43 
  
 1,40 
  
 1,36 
  
 1998/1999 
  
 1,30 
  
 1,41 
  
 1,56 
  
 1,69 
  
 1,49 
  
 1,45 
  
 1,47 
  
 Inkomstspridningens 
  
 1,00 
  
 0,97 
  
 1,05 
  
 1,02 
  
 1,04 
  
 1,04 
  
 1,08 
  
 förändring 
  
 (kvot  
 1998-1999/1990- 
  
 1991) 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 279 
  
 52 
  
 819 
  
 1 188 
  
 2 719 
  
 2 716 
  
 598 
  
 1998/1999 
  
 301 
  
 100 
  
 805 
  
 1 214 
  
 2 714 
  
 2 337 
  
 577 
  
 46 
  
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Värdena vid den 25:e percentilen representerar inkomstnivån för den ensamstående mor som har 75 procent av de andra ensam- stående mödrarna över sig i inkomstfördelningen och 25 procent under sig. Detta betyder att åren 1990/1991 hade en fjärdedel av de ensamstående mödrarna en justerad disponibel inkomst som var 87 500 kronor eller mindre, dvs. minst ca 13 procent lägre än för medianhushållet bland de ensamstående mödrarna. Åren 1998/1999 hade inkomstnivån för dessa ensamstående mödrar med de lägsta inkomsterna sjunkit – men bara med knappt 2 000 kronor, eller 2 procent, vilket är en mindre minskning än för medianhushållet. 
 Hur ser det ut högre upp i inkomstfördelningen då? Den översta fjärdedelen bland de ensamstående mödrarna har också minskat sin lägsta inkomstnivå under decenniet, från 114 000 till 111 000 kro- nor, en nedgång med 2 procent. De slutsatser som kan dras av dessa resultat är följande. Den försämring av den reala justerade disponibla inkomsten under  
 1990-talet 
  som vi tidigare sett för medianhushållet bland de ensamstående mödrarna verkar vara all- män, oavsett vilken av de tre nivåerna i inkomstfördelningen, den 25:e, 50:e eller 75:e percentilen, som studeras. Ett intressant för- hållande är dock att den relativa inkomstförsämringen varit allra störst för medianhushållet och minst för dem med de lägsta och de högsta inkomsterna. Totalt sett innebär detta att den relativa (och absoluta) inkomstskillnaden mellan den 75:e och 25:e percentilen varit oförändrad mellan 1990/1991 och 1998/1999 (30 procent). Det vanliga mönstret i de andra hushållstyperna är istället att den relativa inkomstutvecklingen varit bättre för dem högre upp i inkomstfördelningen. Medan den relativt jämna inkomstfördelning som rådde bland de ensamstående mödrarna redan åren 1990/1991 har fortsatt under  
 1990-talet 
  har inkomstklyftan alltså ökat ytter- ligare inom nästan alla andra hushållstyper under decenniet. 
 Inkomstminskningen har således varit allmän bland de ensam- stående mödrarna under  
 1990-talet, 
  även om de med relativt låga respektive höga inkomster klarat sig bättre än dem vid mitten av inkomstfördelningen. Men betyder detta att alla grupper av ensam- stående mödrar haft en liknande utveckling under decenniet, oav- sett förhållanden som utbildning och etnicitet? Detta var den fråga som ställdes inledningsvis i detta avsnitt och som vi nu återkommer till. 
 I Tabell 2 framgår resultaten från en s.k. multivariat analys  
 (OLS-regression) 
  där talen (koefficienterna eller estimaten) i Modell 1 uttrycker  
 förändringen  
 i justerad disponibel inkomst för 
 47 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 respektive kategori av ensamstående mödrar mellan åren 1990/1991 och 1998/1999. 
 35  
 Låt oss exemplifiera. Här utgör ett av värdena under respektive variabel (utbildningsnivå, ålder, födelseland etc.) referenskategori, vilket betyder att inkomsten för denna kategori satts till 0 och att inkomsten för övriga kategorier relateras till detta värde. I modellen framgår det således att inkomstutveck- lingen under den aktuella tidsperioden varit ungefär 6 700 kronor bättre för ensamstående mödrar med en gymnasial utbildning än för ensamstående mödrar med en förgymnasial utbildning. På mot- svarande sätt har ensamstående mödrar med en eftergymnasial utbildning erfarit en inkomstutveckling som är ca 17 000 kronor bättre än för de ensamstående mödrarna med lägst utbildning. Skillnaden mellan ensamstående mödrar med förgymnasial och gymnasial utbildning är inte statistiskt säkerställd, det är dock skill- naden mellan ensamstående mödrar med den lägsta respektive högsta utbildningsnivån. Detta samband är statistiskt säkerställt på  
 1-procentsnivån, 
  vilket utmärks av de tre  
 *-tecken 
  som följer efter estimatet. Eftersom datamaterialet endast utgörs av ett urval av be- folkningen i Sverige finns det nämligen en risk att resultaten uppkommit av en slump, grundad i att urvalet på ett eller annat sätt skiljer sig från totalpopulationen. Detta signifikanstest visar emel- lertid att risken för detta är högst 1 procent vilket betyder att vi med  
 99-procentig 
  säkerhet kan utgå från att sambandet mellan utbildningsnivå och inkomstutveckling under  
 1990-talet 
  verkligen gäller för den totala populationen ensamstående mödrar i Sverige. 
  
 35  
 Resultaten i Modell 1 refererar alltså till interaktionseffekten mellan respektive variabel och undersökningsår. I Modell 2 kontrollerar vi för samtliga huvudeffekter och prövar därvid om interaktionseffekten kvarstår. 
 48 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Tabell 2.  
 Inkomstutvecklingen (justerad disponibel inkomst i 1999 års penningvärde) 1990/1991 1998/1999 för ensamstående mödrar (16 64 år), efter utbildningsnivå, ålder, födelseland, ortstyp och antal barn  
 (OLS-regression) 
  
 Modell 
  
 Bakgrundskarakteristika 
  
 1 
  
 2 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial 
  
 0 
  
 0 
  
 Gymnasial 
  
 +6 711 
  
 +6 
  
 656 
  
 Eftergymnasial 
  
 +17 059 
 *** 
  
 +16 
  
 216 
 *** 
  
 Ålder 
  
 -29 
  år 
  
 0 
  
 0 
  
 30-39 
  år 
  
 -1 
  
 366 
  
 +1 
  
 035 
  
 40- år 
  
 -7 
  
 378 
  
 -4 
  
 899 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 Född i annat land 
  
 -8 
  171 
  
 -4 
  
 893 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, flerfamiljshus 
  
 0 
  
 0 
  
 Tätområde, blandad bebyggelse 
  
 Dixon 
  
 574* 
  
 -6 
  
 900 
  
 Tätområde,  
 en-/tvåfamiljshus 
  
 -6 
  250 
  
 +1 
  
 679 
  
 By eller mindre ort 
  
 -8 
  699 
  
 -10 
  
 729 
  
 Ren landsbygd 
  
 +3 
  
 576 
  
 +5 
  
 432 
  
 Antal barn 
  
 1 barn 
  
 0 
  
 0 
  
 2 barn 
  
 +1 
  
 166 
  
 +1 
  
 735 
  
 3+ barn 
  
 +2 
  
 111 
  
 +97 
  
 Antal observationer 
  
 578 
  
 ***  
 p  0.01,  
 **  
 p  0.05,  
 *  
 p  0.10 
 Modell 1: Undersökningsår + respektive variabel + år  
 *  
 respektive variabel (fem modeller) 
 2: Undersökningsår + utbildningsnivå + ålder + födelseland + ortstyp + antal barn + år  
 *  
 respektive variabel (fem modeller) 
 49 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Observera att de presenterade resultaten inte ger någon som helst uppfattning om  
 nivån  
 på inkomsten utan endast dess genomsnitt- liga absoluta förändring under tidsperioden. 
 36  
 Utöver skillnaden i inkomstutveckling mellan olika utbildningsnivåer visar analysen att inkomstförändringen under perioden varit i stort sett identisk oavsett hur många barn den ensamstående modern har. Inga av skillnaderna är statistiskt säkerställda. Detsamma gäller betydelsen av moderns ålder och födelseland. Här finns det visserligen tendenser till att äldre ensamstående mödrar haft en sämre in- komstutveckling under decenniet än de yngre, även om de äldre förvisso fortfarande har högre inkomster (se Tabell A1 i Appen- dix). På motsvarande sätt finns det en tendens till att ensamstående mödrar födda i annat land än Sverige haft en sämre inkomst- utveckling än dem som är födda i landet. Inte heller dessa skillnader är dock, trots att de är något större än för antalet barn, statistiskt säkerställda. Detta gäller dock när vi istället riktar blicken mot betydelsen av ortstyp. Ensamstående mödrar boende i tätområden med blandad bebyggelse har haft en sämre inkomstutveckling än de mödrar som bor i tätområden med mestadels flerfamiljshus. Dessa skillnader är statistiskt säkerställda på  
 10-procentsnivån. 
  
 Av de två interaktionseffekter som är signifikanta, och alltså visar en inkomstutveckling under  
 1990-talet 
  som markant avviker från respektive referenskategori, återstår endast en när vi kontrolle- rar för samtliga förhållanden (utbildningsnivå, ålder, födelseland, ortstyp och antal barn) i Modell 2. Givet dessa förhållanden har ensamstående mödrar med eftergymnasial utbildning en klart bätt- re inkomstutveckling än de med förgymnasial utbildning. Den sämre inkomstutvecklingen bland ensamstående mödrar boende i tätområden med blandad bebyggelse kan alltså till stora delar förklaras med skillnader i övriga förhållanden. Den sämre in- komstutvecklingen beror således delvis på att denna grupp har en annan åldersstruktur, utbildningsnivå, etnisk bakgrund och har ett 
  
 36  
 Inkomstnivåerna för respektive grupp efter år samt de absoluta och relativa föränd- ringarna framgår i Tabell A1 i Appendix. Observera att de multivariata analyserna genom- gående baseras på medelvärden medan uppgifterna i deskriptiva tabeller och figurer refererar till medianvärden. Detta är skälet till de (små) avvikelser som finns i absoluta skillnader mellan uppgifterna i Tabell 2 och Tabell A1 i Appendix men också på andra ställen i texten. 
 Resultaten i regressionsanalyser är mycket känsliga för extremvärden (s.k. outliers). I den typ av analyser som genomförs här skulle t.ex. ett fåtal individer med mycket höga in- komster kunna ha en stor inverkan på regressionskoefficienternas värden. Här, och framgent i kapitlet, genomförs regressionsanalyser endast för ensamstående mödrar. För att undvika inverkan av extremvärden har en okulär besiktning av de ensamstående mödrarnas justerade disponibla inkomster gjorts. Denna besiktning ger dock vid handen att några extremt höga inkomster inte föreligger. 
 50 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 annat genomsnittligt antal barn än ensamstående mödrar som bor i tätområden med mestadels flerfamiljshus. 
 37 
  
 1.6.5 
  
 Sammanfattning 
  
 Det står alltså klart att ensamstående mödrar i Sverige under det senast avslutade decenniet levde under mindre gynnsamma ekono- miska förutsättningar än andra grupper i jämförbara åldrar i sam- hället (ensamstående fäder, ensamstående utan barn och samman- boende med respektive utan barn). Fyra mönster är framträdande. För det första, ensamstående mödrar hade, redan vid  
 1990-talets 
  början, mer knappa ekonomiska resurser än andra grupper. Detta gäller såväl justerad disponibel inkomst som avsaknad av en ekonomisk buffert och svårigheter att klara löpande utgifter. 
 38  
 För det andra, de ensamstående mödrarnas förhållandevis dåliga eko- nomiska ställning har ytterligare befästs under decenniet. De redan stora skillnaderna gentemot övriga grupper har ökat. För det tredje, den stora försämringen inträffar mellan  
 1990-talets 
  början och dess mitt. Det är under denna tidsperiod som de ensamstående möd- rarna erfar att den justerade inkomsten och tillgången till en ekonomisk buffert minskar som mest. Ett undantag här är emeller- tid att problemen att klara av de löpande utgifterna ökar kraftigast från  
 1990-talets 
  mitt till dess slut. För det fjärde, också andra grupper har, från mer gynnade utgångsnivåer, erfarit försämringar mellan 1990/1991 och 1994/1995. Dessa grupper har dock i allmän- het helt återhämtat sig, eller åtminstone förbättrat sin situation, mellan 1994/1995 och 1998/1999. Detta gäller inte de ensam- stående mödrarna. För dem har inkomsterna stabiliserats på en låg nivå medan andelarna som saknar en ekonomisk buffert respektive haft problem med de löpande utgifterna under det senaste året fortsatt att öka. 
  
 37 
  
 Fördjupade analyser visar att ensamstående mödrar med förskolebarn (0 6 år) har lägre justerade disponibla inkomster än ensamstående mödrar med endast äldre barn. Inkomst-  
  
 utvecklingen  
 under perioden 1990/1991 1998/1999 förefaller emellertid ha varit bättre för den förra gruppen; inkomsterna är oförändrade medan de sjunkit för ensamstående mödrar med äldre barn (dessa resultat redovisas inte i tabellform). Orsaken till de två gruppernas olika inkomstutveckling har inte gått att identifiera. En tänkbar möjlighet är dock att olika välfärdsstatliga arrangemang garanterar en lägsta inkomstnivå, så att inkomsterna för de ensamstående mödrar som har de lägsta inkomsterna, till vilka mödrarna med förskolebarn hör, inte kan sjunka under en viss nivå. 
  
 38 
  
 Ett undantag är de sammanboende med tre eller fler barn vars justerade inkomster vid inledningen av  
  
 1990-talet 
  var något lägre än de ensamstående mödrarnas. 
 51 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Resultaten visar också att inkomstutvecklingen varierar inom gruppen ensamstående mödrar. De med relativt låga respektive höga inkomster har erfarit mindre inkomstförsämringar än de vid mitten av inkomstfördelningen. Ensamstående mödrar med hög utbildning har också haft en klart bättre inkomstutveckling än de med låg utbildning. 
  
 1.7 
  
 Varför har den ekonomiska situationen försämrats för de ensamstående mödrarna under  
  
 1990-talet? 
  
 Så här långt har det kunnat konstateras att den relativt svåra eko- nomiska situation som de ensamstående mödrarna hade vid inled- ningen av  
 1990-talet 
  ytterligare har försämrats under decenniet. Den fråga som då inställer sig är  
 varför  
 detta har skett. Det finns flera tänkbara orsaker till detta. En sådan är att de ensamstående mödrarnas förvärvsarbetsgrad minskat och att man således i mindre utsträckning än tidigare tar, eller har möjlighet att ta, ansvar för sin egen försörjning. En annan möjlighet är att de ensamstående mödrarna i mindre utsträckning än tidigare har tillgång till olika typer av positiva transfereringar (t.ex. bidrag) eller att det reala värdet av befintliga transfereringar har minskat. En tredje möjlig- het, ibland förbisedd, är att den sociala och demografiska samman- sättningen av gruppen ensamstående mödrar har förändrats under  
 1990-talet. 
  Samtliga dessa tre möjliga förklaringar till de ensam- stående mödrarnas missgynnade ekonomiska situation kommer att diskuteras och prövas empiriskt nedan. Vi inleder med att studera hur sammansättningen av inkomsterna för de olika hushållstyperna i allmänhet och de ensamstående mödrarna i synnerhet har för- ändrats under perioden. 
  
 1.7.1 
  
 Inkomstens sammansättning 
  
 I detta avsnitt riktas fokus mot den relativa betydelsen av olika inkomstslag. I vilken grad utgörs olika hushållstypers disponibla inkomster av inkomster från förvärvsarbete och kapital respektive positiva transfereringar? Hur har betydelsen av dessa inkomsttyper förändrats under  
 1990-talet? 
  Och hur har relationerna mellan de olika hushållstyperna förändrats? 
 52 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 I Tabell 3 redovisas faktorinkomst, bruttoinkomst 
 39  
 respektive disponibel inkomst (kolumn  
 1-3, 
  se förklaring av de olika inkomst- typerna ovan) för var och en av de aktuella hushållstyperna för inkomståren 1990/1991 och 1998/1999. Det är genomgående juste- rade inkomster och medianvärden som redovisas. I kolumnerna 4 6 redovisas bruttoinkomstens respektive den disponibla in- komstens relation till faktorinkomsten. Kolumnerna 7 9 refererar till relationen mellan var och en av övriga hushållstypers inkomst- nivåer och de ensamstående mödrarnas inkomster för varje respek- tive inkomstslag. En tanke bakom att redovisa olika inkomstslag är givetvis att få en uppfattning om den relativa betydelsen av dessa för de olika hushållstypernas disponibla inkomster. Genom att jämföra den disponibla inkomsten med faktorinkomsten kan t.ex. de omfördelande effekterna av olika välfärdsstatliga program upp- skattas. 
 40 
  
 39 
  
 Notera att det är bruttosumman av såväl skattefria som skattepliktiga bidrag som redo- visas här. Ett skattepliktigt bidrag på t.ex. 2 000 kronor som implicerar en skatt på 1 000 kronor framstår därför som dubbelt så stort som ett skattefritt bidrag på 1 000 kronor, trots att dessa bidrar till den disponibla inkomsten i samma omfattning. 
  
 40 
  
 Inkomstomfördelning via statliga och kommunala program eller stöd är förvisso en mycket komplex fråga. Det är omöjligt att veta hur individens eller hushållets inkomster hade gestaltat sig om de offentliga transfereringssystemen sett annorlunda ut eller varit helt frånvarande. Skälet till detta är att individer då kan förväntas bete sig på andra sätt, vad gäller t.ex. förvärvsarbetsgrad, än vad som, vid varje given tidpunkt, är fallet vid rådande transfereringssystem. Inte heller vet vi om inkomster då hade omfördelats på något annat sätt (se t.ex. Sandmo 1996). Vad som redovisas här är därför vad Smeeding och Sims (1995:15) karakteriserat som en enkel beskrivning som fokuserar skillnaderna i (in- komst)ojämlikhet före och efter statlig och kommunal omfördelning (egen översättning). 
  
 53 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 3.  
 Inkomstens sammansättning (1  
 000-tals 
  kronor, justera- de medianinkomster i 1999 års penningvärde), efter hushållstyp och år. Samtliga. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 Justerad medianinkomst 
  
 Moreno inkomst/faktorinkomst 
  
 Moreno inkomst/inkomst för 
  
 ensamstående mödrar 
  
 Hushållstyp 
  
 Faktor- 
  
 Brutto- 
  
 Disponibel 
  
 Faktor- 
  
 Brutto- 
  
 Disponibel 
  
 Faktor- 
  
 Brutto- 
  
 Disponibel 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 inkomst 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 (6) 
  
 (7) 
  
 (8) 
  
 (9) 
  
 Ensamstående 
  
 mödrar 
  
 1990/1991 
  
 72,8 
  
 123,6 
  
 100,9 
  
 1 
  
 1,70 
  
 1,39 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1998/1999 
  
 72,7 
  
 124,2 
  
 96,1 
  
 1 
  
 1,71 
  
 1,32 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Sammanboende 
  
 1-2 
  barn 
  
 1990/1991 
  
 144,1 
  
 172,1 
  
 120,6 
  
 1 
  
 1,19 
  
 0,84 
  
 1,98 
  
 1,39 
  
 1,20 
  
 1998/1999 
  
 163,1 
  
 188,1 
  
 124,7 
  
 1 
  
 1,15 
  
 0,76 
  
 2,24 
  
 1,51 
  
 1,30 
  
 Sammanboende 
  
 3+ barn 
  
 1990/1991 
  
 97,9 
  
 130,6 
  
 96,0 
  
 1 
  
 1,33 
  
 0,98 
  
 1,34 
  
 1,06 
  
 0,95 
  
 1998/1999 
  
 117,9 
  
 145,5 
  
 99,2 
  
 1 
  
 1,23 
  
 0,84 
  
 1,62 
  
 1,17 
  
 1,03 
  
 Sammanboende 
  
 utan barn 
  
 1990/1991 
  
 193,0 
  
 229,8 
  
 158,5 
  
 1 
  
 1,19 
  
 0,82 
  
 2,65 
  
 1,86 
  
 1,57 
  
 1998/1999 
  
 223,2 
  
 262,7 
  
 172,4 
  
 1 
  
 1,18 
  
 0,77 
  
 3,07 
  
 2,12 
  
 1,79 
  
 Ensamstående 
  
 fäder 
  
 1990/1991 
  
 161,7 
  
 179,5 
  
 130,1 
  
 1 
  
 1,11 
  
 0,80 
  
 2,22 
  
 1,45 
  
 1,29 
  
 1998/1999 
  
 137,7 
  
 163,9 
  
 111,6 
  
 1 
  
 1,19 
  
 0,81 
  
 1,89 
  
 1,32 
  
 1,16 
  
 Ensamstående 
  
 kvinnor utan 
  
 barn 
  
 1990/1991 
  
 135,8 
  
 162,9 
  
 116,3 
  
 1 
  
 1,20 
  
 0,86 
  
 1,87 
  
 1,32 
  
 1,15 
  
 1998/1999 
  
 109,0 
  
 166,9 
  
 114,7 
  
 1 
  
 1,53 
  
 1,05 
  
 1,50 
  
 1,34 
  
 1,19 
  
 Ensamstående 
  
 män utan barn 
  
 1990/1991 
  
 161,8 
  
 182,6 
  
 125,8 
  
 1 
  
 1,13 
  
 0,78 
  
 2,22 
  
 1,48 
  
 1,25 
  
 1998/1999 
  
 150,0 
  
 186,1 
  
 122,8 
  
 1 
  
 1,24 
  
 0,82 
  
 2,06 
  
 1,50 
  
 1,28 
  
 Låt oss inleda med att titta närmare på inkomstens sammansättning för de ensamstående mödrarna. Detta kan samtidigt tjäna som exempel på hur tabellen ska förstås. Åren 1990/1991 var median- värdet för den justerade faktorinkomsten för ensamstående mödrar knappt 73 000 kronor (kolumn 1). När de positiva transfereringar- 
 54 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 na läggs till ökar inkomsten till nära 124 000 kronor (brutto- inkomsten, kolumn 2) och efter det att negativa transfereringar dragits ifrån uppgår den justerade disponibla inkomsten till 101 000 kronor (kolumn 3). Detta innebär att bruttoinkomsten är 70 pro- cent högre än faktorinkomsten (kolumn 5) och den disponibla inkomsten är 39 procent högre än faktorinkomsten (kolumn 6). Detta illustrerar tydligt den omfördelande verkan som olika typer av välfärdspolitiska åtgärder har; efter det att positiva transfere- ringar lagts till och negativa transfereringar dragits ifrån hade de ensamstående mödrarna åren 1990/1991 nära 40 procent mer att röra sig med än de själva hade tjänat genom förvärvsarbete och kapitalinkomster. 
 Hur förhåller sig då sammansättningen av de ensamstående Carroll inkomster till övriga grupper? Låt oss, för överskådlighetens skull, koncentrera jämförelsen på de sammanboende paren med 1 2 barn. De senares justerade faktorinkomster var åren 1990/1991 nära dubbelt så höga som för de ensamstående mödrarna (se kolumn 7). Denna stora skillnad kan ha flera orsaker. En är att inkomsttagarna i denna hushållstyp till hälften utgörs av män, vars förvärvsarbetsinkomster genomsnittligen är högre än kvinnors. En annan orsak är att vi antar att det finns skalfördelar då man är flera i hushållet. En tredje orsak är att antalet barn i denna hushållstyp inte är dubbelt så stort som för de ensamstående mödrarna. Givet att dessa hushåll vanligtvis består av två inkomsttagare betyder detta att det relativt sett är färre som ska leva på respektive in- komsttagares inkomst. 
 Till faktorinkomsten läggs sedan de positiva transfereringarna. Dessa kommer samtliga hushållstyper till del men i mycket olika omfattning, något som i praktiken betyder att de har starkt in- komstomfördelande effekter. Som vi minns ökade medianin- komsten åren 1990/1991 med 70 procent för de ensamstående mödrarna. För tvåföräldrafamiljerna är motsvarande ökning endast 19 procent (se kolumn 5). När bruttoinkomsten jämförs är in- komstskillnaden mellan de båda hushållstyperna därför endast 39 procent (kolumn 8). Detta ger oss ett mått på omfattningen av omfördelningen. Av det initiala inkomstgapet på 98 procent har alltså 59 procentenheter ätits upp som en följd av socialförsäkrings- och bidragssystem. 
 För att erhålla den disponibla inkomsten dras, slutligen, summan av de negativa transfereringarna (mestadels skatter) ifrån brutto- inkomsten. Detta medför att inkomstgapet mellan de ensam- 
 55 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 stående mödrarna och de sammanboende paren med 1 2 barn minskar ytterligare, till 20 procent. Den totala omfördelningen har alltså inneburit att den skillnad på 98 procent som förelåg när faktorinkomsterna jämfördes har reducerats med 80 procent (100- (20/98)=80). Av denna reduktion står de positiva transfere- ringarnas omfördelande verkan för 76 procent (59/78=76) medan de negativa transfereringarna står för resterande 24 procent (19/78=24). Annorlunda uttryckt kan man säga att de ensam- stående mödrarna ursprungligen hade justerade faktorinkomster som var 49 procent lägre än inkomsterna för sammanboende par med  
 1-2 
  barn. När de disponibla inkomsterna jämförs har denna skillnad krympt till 16 procent. 
 Har dessa relationer förändrats mellan 1990/1991 och 1998/1999? Ja, till viss del har de det. Utvecklingen av faktor- inkomsten har t.ex. varit starkt positiv för de hushållstyper som består av ett sammanboende par (med respektive utan barn) medan de ensamståendes inkomster snarast minskat. För de ensamstående mödrarna ligger dock den justerade faktorinkomsten konstant. 
 41  
 Detta betyder således att de ensamstående mödrarna förlorat till tvåföräldrafamiljerna. Mellan 1990/1991 och 1998/1999 hade t.ex. gapet i faktorinkomst mellan de ensamstående mödrarna och de sammanboende paren med 1 2 barn ökat från 98 till 124 procent (kolumn 7). 
 Betydelsen av positiva transfereringar har minskat något för de sammanboende paren med  
 1-2 
  barn medan den legat konstant för de ensamstående mödrarna (se kolumn 5). 
 42  
 För relationen mellan 
  
 41 
  
 Detta trots, som vi senare ska se, att faktorinkomsten generellt ökat för de ensamstående mödrarna under  
  
 1990-talet. 
  Skälet till att den justerade faktorinkomsten ändå inte ökat är att de ensamstående mödrarna har ett högre genomsnittligt antal barn åren 1998/1999 än åren 1990/1991. Givet denna förändring har de ensamstående mödrarnas faktorinkomster ändå utvecklats sämre än för övriga barnfamiljer och sammanboende utan barn (se nedan). 
  
 42 
  
 Det finns två typer av positiva transfereringar: skattefria och skattepliktiga. De skattefria transfereringarna inkluderar t.ex. barnbidrag, bostadsbidrag, socialbidrag, studiemedel och underhållsstöd (SCB 2001b). Fördjupade analyser (som inte redovisas i tabellen) visar att en- samstående mödrar tar emot mer i skattefria bidrag än någon annan hushållstyp. Summan har också, i reala,  
  
 icke-justerade 
  termer, ökat från 1990/1991 till 1998/1999 – på varje nivå (25:e, 50:e och 75:e percentilen) i fördelningen av bidragsmottagande. Vid slutet av perioden mottog medianhushållet bland de ensamstående mödrarna 57 000 kronor i skattefria bidrag, dvs. nära 5 000 kronor per månad. För sammanboende med  
 1-2 
  barn var motsvarande belopp 1 500 kronor. Notera dock att den relativa skillnaden i justerade belopp är ännu större. Resultaten från multivariata analyser visar att en stor del av ökningen hänger ihop med att de ensamstående mödrarna har fler barn att försörja åren 1998/1999 än 1990/1991 (se nedan). Enligt andra studier tillhör bostadsbidraget, studiestödet och socialbidraget de enskilda skattefria bidragsformer som ökat i betydelse för de ensamstående mödrarna under perioden. Betydelsen av barnbidraget har minskat, såväl justerat för antalet barn som i abso- luta termer (SCB 2000b; Socialstyrelsen 2001). Att summan av de positiva transfereringarna, totalt sett, ändå varit i det närmaste konstant beror på att betydelsen av skattepliktiga 
 56 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 de ensamstående mödrarna och de sammanboende paren med  
 1-2 
  barn betyder detta att de positiva transfereringarna åstadkommer en något större utjämning av inkomstskillnaden mellan de båda hushållstyperna vid slutet av decenniet. Eftersom omfattningen av de positiva transfereringarna är oförändrad för de ensamstående mödrarna kan detta alltså inte förklara något av de försämringar i disponibel inkomst som gruppen erfarit under decenniet. Den  
 absoluta  
 inkomstminskningen kan däremot förklaras av att man får behålla en mindre del av sin bruttoinkomst i disponibel inkomst (se kolumn 6). Detta, i sin tur, kan emellertid inte förklara skillnaden i inkomstutveckling mellan de båda hushållstyperna eftersom för- ändringen av de negativa transfereringarna är identiska för dem, dvs. den relativa ökningen av de negativa transfereringarna är lika stor för de båda grupperna. 
 43  
 Förklaringen till den  
 relativa  
 inkomst- minskningen för ensamstående mödrar gentemot tvåföräldra- familjer är istället att utvecklingen av den justerade faktor- inkomsten varit väsentligt sämre för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet 
  (se kolumn 1). 
 Trots att de negativa transfereringarna alltså ökat i omfattning under  
 1990-talet 
  bör det ändå understrykas att transfereringar totalt sett (positiva och negativa) fortfarande bidrar till att omför- dela resurser i mycket stor utsträckning. Dessa omfördelningar är mer betydelsefulla för ensamstående mödrars inkomster än för någon annan grupp. För denna hushållstyp var t.ex. den disponibla inkomsten åren 1998/1999 drygt 30 procent högre än faktor- inkomsten. Sammanboende med 1 2 barn däremot har disponibla inkomster som är mer än 20 procent lägre än faktorinkomsten. 
 positiva transfereringar har minskat under  
 1990-talet. 
  Till de viktigare skattepliktiga trans- fereringarna hör olika typer av arbetsmarknadsstöd och pensioner, sjukpenning, föräldrapen- ning och vissa delar av livränta. Man kvalificerar sig således för flera av dessa social- och arbetsmarknadspolitiska program genom att förvärvsarbeta eller tidigare ha gjort det. Det är framförallt ersättning i samband med sjukdom och föräldrapenning som minskat i betydelse för de ensamstående mödrarna medan betydelsen av olika former av arbetsmarknadsstöd har ökat, dock inte i motsvarande omfattning (SCB 2000b). 
  
 43  
 Båda grupperna får behålla ca 5 procent mindre av sina bruttoinkomster åren 1998/1999 än vad de fick åren 1990/1991. (Ensamstående mödrar: 100,9/123,6=0,816; 96,1/124,2=0,774; 0,774/0,816=0,949. Sammanboende med  
 1-2 
  barn: 120,6/172,1=0,701; 124,7/188,1=0,663; 0,663/0,701=0,946). 
 57 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 1.7.2 
  
 Vad har hänt med de ensamstående mödrarnas förvärvsarbetsgrad under  
  
 1990-talet? 
  
 Som noterats ovan har  
 1990-talet 
  inneburit en kraftig minskning i anknytningen till arbetsmarknaden generellt sett. Föregående ana- lys antyder emellertid att utvecklingen varit särskilt ogynnsam för de ensamstående mödrarna, åtminstone i jämförelse med familje- försörjare i sammanboende par med och utan barn. I Tabell 4 framgår det att 82 procent, fem av sex, av de ensamstående möd- rarna förvärvsarbetade åren 1990/1991. 
 44  
 Av dessa var en majoritet anställda på heltid, 56 procent, medan fyra av tio var anställda på deltid. Tämligen få av de ensamstående mödrarna var företagare och jordbrukare, endast 3 procent. Bland de ensamstående mödrar som inte var förvärvsarbetande, 18 procent, uppgav åren 1990/1991 en fjärdedel att de var arbetslösa och sökte ett arbete. 
 45  
 Fyra av tio studerade och en av fem var (förtids)pensionär. 
 46  
 Bland dem som förvärvsarbetade uppgick den genomsnittliga arbetstiden till 36 timmar per vecka. Utslaget på samtliga, dvs. inklusive dem som inte förvärvsarbetade, var den genomsnittliga veckoarbetstiden drygt 29 timmar. 
  
 44 
  
 Dessa uppgifter avser den sysselsättning den intervjuade hade veckan före intervjun och inkluderar tjänstledighet för t.ex. barnledighet. Notera vidare att arbetskraftsdeltagandet är högre eftersom de arbetslösa då inkluderas. Här vill vi dock redovisa den faktiska andelen förvärvsarbetande. 
  
 45 
  
 Denna andel avser dem som svarade var arbetslös, sökte eller väntade på arbete (hela eller del av veckan) på frågan om vilken eller vilka sysselsättningar som var aktuella under veckan före intervjun. Detta skulle innebära att  
  
 arbetskraftsdeltagandet  
 bland ensamstående mödrar åren 1990/1991 var ca 86 procent (0,818+0,182*0,235=0,861). 
  
 46 
  
 Andelarna i sysselsättningarna bland de icke förvärvsarbetande uppgår till mer än 100 pro- cent. Skälet till detta är att en och samma person kan ha flera av dessa sysselsättningar samtidigt. 
  
 58 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Tabell 4.  
 Huvudsaklig sysselsättning respektive veckoarbetstim- mar, efter år, för ensamstående mödrar, övriga mödrar, övriga kvin- nor respektive män. Andelar i procent och arbetstimmar per vecka. Individer  
 16-64 
  år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos för- äldrarna) 
  
 Ensamstående mödrar 
  
 Övriga mödrar 
  
 Övriga kvinnor 
  
 Män 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 Sysselsättning 
  
 Förvärvsarbetar 
 * 
  
 81,8 
  
 73,8 
  
 89,6 
  
 80,5 
  
 79,9 
  
 70,8 
  
 88,6 
  
 81,1 
  
 Arbetstid och 
  
 sysselsättning, 
  
 förvärvsarbetande 
  
 Heltid 
  
 56,3 
  
 54,5 
  
 41,3 
  
 50,3 
  
 59,9 
  
 59,8 
  
 78,8 
  
 77,5 
  
 Arbetstimmar/vecka 
  
 40,1 
  
 40,3 
  
 39,7 
  
 40,7 
  
 39,8 
  
 40,8 
  
 42,0 
  
 42,1 
  
 (medelvärde) 
 ** 
  
 Deltid 
  
 40,6 
  
 39,2 
  
 50,5 
  
 41,0 
  
 33,9 
  
 33,1 
  
 5,1 
  
 6,2 
  
 Arbetstimmar/vecka 
  
 29,7 
  
 27,7 
  
 27,4 
  
 28,4 
  
 26,2 
  
 27,2 
  
 27,3 
  
 24,7 
  
 (medelvärde) 
 ** 
  
 Företagare och 
  
 2,9 
  
 5,9 
  
 8,1 
  
 8,6 
  
 6,1 
  
 7,1 
  
 16,1 
  
 16,3 
  
 jordbrukare 
  
 Arbetstimmar/vecka 
  
 44,7 
  
 42,9 
  
 37,6 
  
 38,4 
  
 38,6 
  
 40,1 
  
 53,6 
  
 52,0 
  
 (medelvärde) 
 ** 
  
 Förvärvsarbetar ej 
 *** 
  
 18,2 
  
 26,2 
  
 10,4 
  
 19,5 
  
 20,1 
  
 29,2 
  
 11,4 
  
 18,9 
  
 Arbetslös 
  
 23,5 
  
 52,5 
  
 18,8 
  
 33,7 
  
 10,6 
  
 17,2 
  
 21,3 
  
 32,0 
  
 Studerande 
  
 41,2 
  
 36,7 
  
 23,9 
  
 33,0 
  
 22,5 
  
 32,8 
  
 26,9 
  
 29,9 
  
 Pensionär 
  
 19,6 
  
 11,3 
  
 13,1 
  
 6,1 
  
 55,8 
  
 42,6 
  
 49,1 
  
 39,0 
  
 Var sjuk 
  
 19,6 
  
 20,3 
  
 11,4 
  
 12,5 
  
 13,9 
  
 13,2 
  
 11,2 
  
 10,7 
  
 Skötte hushåll 
  
 80,4 
  
 77,2 
  
 93,1 
  
 88,2 
  
 82,0 
  
 70,6 
  
 55,9 
  
 63,1 
  
 Militärtjänst 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 3,1 
  
 0,4 
  
 Övrigt 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,6 
  
 1,0 
  
 1,1 
  
 1,2 
  
 2,5 
  
 1,4 
  
 Arbetstimmar/vecka 
  
 (medelvärde) 
  
 Förvärvsarbetande 
  
 36,0 
  
 35,6 
  
 33,3 
  
 35,5 
  
 35,1 
  
 36,3 
  
 43,1 
  
 42,7 
  
 Samtliga 
  
 29,4 
  
 26,2 
  
 29,8 
  
 28,5 
  
 28,0 
  
 25,6 
  
 38,1 
  
 34,6 
  
 Antal observationer 
  
 279-280 
  
 300-301 
  
 1  
 678-1 
  686 
  
 1  
 517-1 
  525 
  
 2  
 293-2 
  300 
  
 2  
 295-2 
  309 
  
 4  
 218-4 
  242 
  
 4  
 147-4 
  161 
  
 * Avser huvudsaklig sysselsättning (enligt IPs uppgift) under veckan före intervju. 
  
 ** 
  
 Om IP har flera typer av förvärvsarbeten har antalet veckoarbetstimmar för dessa adderats. 
  
 *** 
  
 Andelarna för de olika sysselsättningarna nedan adderar till mer än 100 procent beroende på att en och samma individ kan ha flera sysselsättningar. 
  
 Andelen förvärvsarbetande bland de ensamstående mödrarna har minskat kraftigt under  
 1990-talet, 
  från 82 till 74 procent. Till detta kommer att en minskande andel av de förvärvsarbetande är hel- tidsanställda (från 56 till 54 procent). Vad innebär detta för utveck- 
 59 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 lingen av det totala antalet förvärvsarbetstimmar bland de ensam- stående mödrarna? Ja, bland de förvärvsarbetande har den genom- snittliga veckoarbetstiden minskat med nära en halvtimme, från 36 till 35,6 timmar. Nedgången i andelen heltidsanställda har på gruppnivå i viss utsträckning kompenserats av att fler ensam- stående mödrar blivit företagare, en grupp med relativt lång vecko- arbetstid. Den stora nedgången i de ensamstående mödrarnas arbetsutbud blir istället synlig när vi studerar den genomsnittliga veckoarbetstiden för samtliga. Denna har minskat från 29,4 till 26,2, dvs. med drygt 3 timmar (mer än 10 procent), mest beroende på att en mindre andel av de ensamstående mödrarna förvärvs- arbetar. 
 47 
  
 Liksom de ensamstående mödrarna har övriga kvinnors förvärvs- arbetsgrad minskat under  
 1990-talet; 
  bland övriga mödrar har andelen förvärvsarbetande minskat från 90 till 80 procent och bland övriga kvinnor från 80 till 71 procent. Utträdet från arbetsmark- naden har alltså varit något större för dessa kvinnor än för de ensamstående mödrarna. Det är dock fortfarande vanligare att sam- manboende mödrar förvärvsarbetar än att ensamstående mödrar gör det. Kvinnor utan hemmavarande barn förvärvsarbetar i lägre utsträckning; för denna grupp är ju andelen pensionärer relativt hög. 
 Utvecklingen för dessa tre grupper av kvinnor skiljer sig emel- lertid åt också på andra viktiga sätt. Andelen heltidsanställda har t.ex. ökat kraftigt för övriga mödrar. Det är fortfarande vanligare att ensamstående mödrar arbetar heltid men i takt med att detta blivit mindre vanligt och att det har blivit allt vanligare för övriga mödrar så har dessa närmat sig de ensamstående mödrarna. Hälften av de övriga mödrarna arbetade heltid åren 1998/1999. Detta har inneburit att de förvärvsarbetande i denna grupp har ökat sin genomsnittliga veckoarbetstid med 2,2 timmar, från 33,3 till 35,5, dvs. man arbetar lika mycket som de ensamstående mödrarna. Trots en kraftigt ökande andel icke förvärvsarbetande i gruppen har den totala genomsnittliga veckoarbetstiden för samtliga endast minskat med 1,3 timmar, eller 4 procent. Medan skillnaden mellan ensamstående och övriga mödrar i total genomsnittlig veckoarbets- 
  
 47  
 Åren 1998/1999 förvärvsarbetade 60 procent av de ensamstående mödrarna med förskole- barn  
 (0-6 
  år) och 80 procent av de ensamstående mödrarna med endast äldre barn. Båda grupperna av ensamstående mödrar uppvisar liknande mönster avseende förändringar i för- värvsarbetsgrad, heltidsarbete, sysselsättning bland icke förvärvsarbetande och förvärvs- arbetstid under  
 1990-talet. 
  
 60 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 tid var liten i början av  
 1990-talet 
  hade den ökat till drygt två timmar åren 1998/1999, till övriga mödrars fördel. 
 Bland dem som inte förvärvsarbetar är det knappast förvånande att andelen som uppger sig vara arbetssökande ökat kraftigt i samtliga grupper under decenniet. Den allra kraftigaste ökningen har emellertid ägt rum bland de ensamstående mödrarna; åren 1998/1999 återfinns mer än hälften av de icke förvärvsarbetande i gruppen arbetssökande. Givet att andelen icke förvärvsarbetande ökat innebär detta en dramatisk ökning i arbetslöshetstalen, från 4 till 14 procent. Åren 1990/1991 utgjordes många av de icke förvärvsarbetande ensamstående mödrarna av studerande. Tvärt- emot vad som är fallet för övriga grupper har denna andel minskat något bland de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet. 
  
 De ensamstående mödrarna har alltså, liksom andra kvinnor (och män, se de två kolumnerna längst till höger), minskat sitt totala arbetsutbud under perioden. Andelen förvärvsarbetande har gått ner kraftigt liksom det genomsnittliga antalet veckoarbetstimmar. Den senare minskningen är större än för andra grupper. Men också bland de förvärvsarbetande kvinnorna finns det alltså skillnader mellan de ensamstående mödrarna och övriga. De senare har ökat sitt arbetsutbud medan det minskat för de förra. Frågan är nu hur denna utveckling påverkat de ensamstående mödrarnas inkomster från förvärvsarbete under  
 1990-talet 
  och hur dessa inkomster förändrats jämfört med övriga grupper. 
  
 1.7.3 
  
 Hur har faktorinkomsterna förändrats? 
  
 I Tabell 5 redovisas faktorinkomster på individnivå, dvs. den är inte justerad för hushållets storlek och sammansättning. Något för- enklat kan faktorinkomsten beskrivas som den inkomst individen får från ett eventuellt förvärvsarbete (lön från anställning och inkomst från fåmansföretag och företagarinkomst) och olika typer av kapitalinkomster (t.ex. ränta på banksparande och realisations- vinster från aktieförsäljningar). För de allra flesta utgörs givetvis faktorinkomsten till den absolut största delen av inkomster från arbete. 
 48  
 För överskådlighetens skull har vi begränsat oss till att 
  
 48  
 I genomsnitt utgjordes faktorinkomsten till mer än 90 procent av inkomster från arbete, såväl 1991 som 1998. Skillnaderna i denna andel, liksom i förändringen av denna andel under perioden, är relativt små mellan de familjetyper som redovisas här (SCB 2000b). Detta betyder att de resultat som redovisas nedan (och i Tabell 3 ovan) sannolikt inte (eller endast 
 61 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 jämföra de ensamstående mödrarnas inkomster med de tre hus- hållstyper som består av sammanboende par med och utan barn. 
 49  
 Individer i dessa hushållstyper har dock delats upp efter kön för att en jämförelse mellan ensamstående mödrar och andra kvinnor ska vara möjlig. Till detta kommer att de två typerna av sammanboende mödrar förts samman i en kategori (den sista kolumnen i tabellen) så att ensamstående och övriga mödrar på ett enkelt sätt ska kunna jämföras. 
 till mycket liten del) är en effekt av förändrade relationer i kapitalinkomster mellan de olika familjetyperna. 
  
 49  
 Motsvarande inkomster för övriga hushållstyper framgår dock i Tabell 7. 
 62 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Tabell 5.  
 Faktorinkomst (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års penning- värde), samtliga, efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (ex- klusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna). 25:e, 50:e och 75:e percentilen 
  
 Ensam- 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Mödrar (ej 
  
 stående 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 ensam- 
  
 mödrar 
  
 stående) 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 45,5 
  
 56,1 
  
 113,1 
  
 58,5 
  
 156,6 
  
 28,3 
  
 164,0 
  
 49,8 
  
 1998/1999 
  
 22,9 
  
 39,2 
  
 94,6 
  
 46,2 
  
 175,9 
  
 37,9 
  
 126,6 
  
 44,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 -22,6 
  
 -16,9 
  
 -18,5 
  
 -12,3 
  
 Reed 
  
 +9,6 
  
 -37,4 
  
 -5,6 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 -49,7 
  
 -30,1 
  
 -16,4 
  
 -21,0 
  
 +12,3 
  
 +33,9 
  
 -22,8 
  
 -11,2 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 130,0 
  
 128,4 
  
 188,2 
  
 119,0 
  
 209,2 
  
 87,8 
  
 207,1 
  
 113,8 
  
 1998/1999 
  
 140,2 
  
 150,1 
  
 215,8 
  
 137,6 
  
 237,5 
  
 135,5 
  
 226,1 
  
 136,9 
  
 Absolut förändring i 
  
 +10,2 
  
 +21,7 
  
 +27,6 
  
 +18,6 
  
 +28,3 
  
 +47,7 
  
 +19,0 
  
 +23,1 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +7,8 
  
 +16,9 
  
 +14,7 
  
 +15,6 
  
 +13,5 
  
 +54,3 
  
 +9,2 
  
 +20,3 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 171,6 
  
 170,5 
  
 251,8 
  
 164,8 
  
 274,5 
  
 147,3 
  
 262,4 
  
 161,7 
  
 1998/1999 
  
 195,7 
  
 209,7 
  
 294,2 
  
 195,0 
  
 323,2 
  
 190,0 
  
 296,8 
  
 194,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 +24,1 
  
 +39,2 
  
 +42,4 
  
 +30,2 
  
 +48,7 
  
 +42,7 
  
 +34,4 
  
 +32,5 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +14,0 
  
 +23,0 
  
 +16,8 
  
 +18,3 
  
 +17,7 
  
 +29,0 
  
 +13,1 
  
 +20,1 
  
 procent 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 279 
  
 1 478 
  
 1 331 
  
 1 376 
  
 1 376 
  
 309 
  
 292 
  
 1 685 
  
 1998/1999 
  
 301 
  
 1 497 
  
 1 350 
  
 1 213 
  
 1 214 
  
 312 
  
 277 
  
 1 525 
  
 Vilken faktorinkomst har då ensamstående mödrar och hur har den förändrats under  
 1990-talet? 
  För de ensamstående mödrarna var medianinkomsten åren 1990/1991 130 000 kronor. Jämfört med sammanboende män är detta naturligtvis en förhållandevis låg inkomst, men om de ensamstående mödrarna istället jämförs med sammanboende kvinnor utan barn och andra mödrar står sig deras inkomster tämligen väl. Ensamstående mödrars medianinkomst var åren 1990/1991 något högre än för sammanboende kvinnor utan barn och ca 16 000 kronor högre än de sammanboende mödrarnas. 
 63 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Vid slutet av decenniet hade denna inkomst ökat med 10 000 kronor, eller 8 procent. Denna ökning överträffas emellertid klart av övriga kvinnor. Sammanboende kvinnor utan barn ökade sina medianinkomster med 17 procent, eller nästan 22 000 kronor. För de sammanboende mödrarna har utvecklingen under  
 1990-talet 
  varit än mer gynnsam; deras medianinkomst har ökat med 23 000 kronor, eller 20 procent. Skillnaden mellan de ensamstående och sammanboende mödrarnas medianinkomster krympte därmed från 16 000 till ungefär 3 000 kronor mellan 1990/1991 och 1998/1999. 
 För att få en bild av spridningen i inkomstutvecklingen under  
 1990-talet 
  redovisas inte bara medianinkomsterna utan också vär- dena för den 25:e respektive 75:e percentilen. Åren 1990/1991 hade en fjärdedel av de ensamstående mödrarna en faktorinkomst som var 45 500 kronor eller mindre. Åren 1998/1999 var motsvarande inkomst 23 000 kronor, en minskning till hälften. Detta ska inte tolkas så att de ensamstående mödrar som har lägst faktorinkomst har erfarit kraftiga lönesänkningar. Skälet till denna utveckling är snarare det faktum att en mindre andel av de ensamstående möd- rarna förvärvsarbetar. Eftersom de som inte förvärvsarbetade, eller endast gjorde så i liten omfattning, också finns med i dessa analyser pressar detta ner inkomstnivåerna bland dem längst ner i fördelningen. Detta fenomen är också tydligt i några av de andra hushållstyperna. Jämfört med andra kvinnor och män med relativt låga faktorinkomster har dock de ensamstående mödrarnas in- komstutveckling varit dålig. 
 Slutsatsen av detta är alltså att gruppen ensamstående mödrar med de lägsta inkomsterna från arbete och kapital (25:e percen- tilen) har ännu lägre inkomster vid slutet av  
 1990-talet 
  än vad motsvarande grupp hade vid decenniets början. Oavsett orsak till detta kvarstår faktum: en relativt stor andel av de ensamstående mödrarna har mycket små förvärvsarbetsinkomster, klart mindre än andra kvinnor och bara hälften så mycket åren 1998/1999 som motsvarande grupp hade åren 1990/1991. I jämförelse med detta har kvinnor och män med låga faktorinkomster i andra barnfamiljer klarat sig relativt väl. 
 Hur ser det ut högre upp i fördelningen då? Vi koncentrerar oss nu på inkomsterna vid den 75:e percentilen, dvs. den inkomstnivå över vilken endast 25 procent av inkomstfördelningen i respektive grupp befinner sig. För de ensamstående mödrarna har denna in- komst ökat med 24 000 kronor (från 172 000 till 196 000 kronor), 
 64 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 eller 14 procent under  
 1990-talet. 
  Detta är, återigen, en utveckling som är sämre än för andra grupper. 
 Om den enda förklaringen till att de ensamstående mödrarnas faktorinkomster utvecklats dåligt är att färre arbetar borde vi inte finna några skillnader i inkomstutveckling efter familjetyp bland dem som faktiskt förvärvsarbetar. Men hur ser det egentligen ut? I Tabell 6 har alla de som uppgivit att de inte förvärvsarbetade senaste veckan tagits bort. Det visar sig då att faktorinkomsten ökat generellt för de ensamstående mödrarna, oavsett vilken nivå i inkomstfördelningen vi studerar. Inkomsten vid den 25:e percen- tilen har ökat med 24 procent, vid den 50:e med 12 procent och vid den 75:e med 18 procent. Jämfört med de flesta andra grupper är detta emellertid ingen särskilt god utveckling; detta gäller fram- förallt i jämförelse med övriga kvinnor. 
 50  
 Dessa har haft en mycket god inkomstutveckling – på alla nivåer i inkomstfördelningen. Trots att förvärvsarbetande ensamstående mödrar alltså ökat sina faktorinkomster generellt under  
 1990-talet 
  har man förlorat i rela- tion till åtminstone kvinnor i andra barnfamiljer och samman- boende utan barn. 
  
 50  
 Särskilt sammanboende mödrar med tre eller fler barn har ökat sina faktorinkomster kraftigt. Gruppen hade relativt låga faktorinkomster åren 1990/1991. En starkt bidragande orsak till detta är att en relativt stor andel av de förvärvsarbetande i gruppen var för- äldralediga och föräldrapenningen ingår inte i faktorinkomsten. Åren 1990/1991 var hela 20 procent av de förvärvsarbetande kvinnorna i denna grupp föräldralediga mot 8 procent åren 1998/1999. Detta hänger ihop med de stora skillnaderna i födelsetal under de båda perioderna. Åren 1990/1991 föddes knappt 124 000 barn årligen i landet medan motsvarande tal åren 1998/1999 var  
 88-89 
  000 (SCB 2001c). Om endast de som  
 inte  
 var föräldralediga vid intervjutillfället inkluderas i analyserna så ökar inkomstnivåerna för mödrar i allmänhet och för sammanboende mödrar med tre eller fler barn i synnerhet. Som en konsekvens ökar inte gruppens relativa faktorinkomster lika dramatiskt under perioden 1990/1991 1998/1999 men den ökar fortfarande mer än för andra mödrar. I allt väsentligt skulle dock slutsatserna och mönstren i resultaten vara identiska med dem som presenteras här, också om vi endast inkluderade dem som inte var föräldralediga vid intervjutillfället. 
 65 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 6.  
 Faktorinkomst (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års penning- värde), förvärvsarbetande (senaste veckan), efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna). 25:e, 50:e och 75:e percentilen 
  
 Ensam- 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Mödrar (ej 
  
 stående 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 ensam- 
  
 mödrar 
  
 stående) 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 94,2 
  
 97,2 
  
 148,1 
  
 76,6 
  
 164,4 
  
 41,9 
  
 168,4 
  
 70,4 
  
 1998/1999 
  
 116,7 
  
 122,2 
  
 178,7 
  
 97,1 
  
 196,3 
  
 107,9 
  
 181,3 
  
 101,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 +22,5 
  
 +25,0 
  
 +30,6 
  
 +20,5 
  
 +31,9 
  
 +66,0 
  
 +12,9 
  
 +30,8 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +23,9 
  
 +25,7 
  
 +20,7 
  
 +26,8 
  
 +19,4 
  
 +157,5 
  
 +7,7 
  
 +43,8 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 147,2 
  
 140,8 
  
 202,8 
  
 126,9 
  
 212,3 
  
 96,3 
  
 212,9 
  
 122,3 
  
 1998/1999 
  
 165,3 
  
 179,8 
  
 237,0 
  
 158,0 
  
 246,5 
  
 158,6 
  
 236,8 
  
 158,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 +18,1 
  
 +39,0 
  
 +34,2 
  
 +31,1 
  
 +34,2 
  
 +62,3 
  
 +23,9 
  
 +35,9 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +12,3 
  
 +27,7 
  
 +16,9 
  
 +24,5 
  
 +16,1 
  
 +64,7 
  
 +11,2 
  
 +29,4 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 180,0 
  
 179,8 
  
 262,9 
  
 169,3 
  
 277,2 
  
 150,8 
  
 268,8 
  
 165,5 
  
 1998/1999 
  
 213,3 
  
 228,2 
  
 316,7 
  
 207,6 
  
 332,3 
  
 206,2 
  
 314,7 
  
 207,2 
  
 Absolut förändring i 
  
 +33,3 
  
 +48,4 
  
 +53,8 
  
 +38,3 
  
 +55,1 
  
 +55,4 
  
 +45,9 
  
 +41,7 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +18,5 
  
 +26,9 
  
 +20,5 
  
 +22,6 
  
 +19,9 
  
 +36,7 
  
 +17,1 
  
 +25,2 
  
 procent 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 228 
  
 1 214 
  
 1 172 
  
 1 240 
  
 1 326 
  
 270 
  
 279 
  
 1 510 
  
 1998/1999 
  
 222 
  
 1 127 
  
 1 100 
  
 979 
  
 1 111 
  
 249 
  
 243 
  
 1 228 
  
 Varför har man det? Vi vet ju sedan tidigare att övriga kvinnor och mödrar, såväl heltids- som deltidsanställda, ökat sin genomsnittliga veckoarbetstid relativt kraftigt medan heltidsanställda ensam- stående mödrar endast ökat sin veckoarbetstid marginellt och de deltidsanställda minskat sin (se Tabell 4). När materialet delas upp efter arbetstid (heltid och deltid) kan vi inledningsvis konstatera att såväl heltids- som deltidsarbetande ensamstående mödrar haft en positiv inkomstutveckling under  
 1990-talet 
  (se Tabellerna A2 och A3 i Appendix). Inkomstutvecklingen för de heltidsanställda 
 66 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 ensamstående mödrarna har varit väl så god som för övriga kvinnor och mödrar. Medan ökningen varit något större vid mitten och den övre delen av inkomstfördelningen bland de ensamstående möd- rarna gäller att ökningen varit större vid den nedre delen av fördelningen bland övriga mödrar. Denna positiva utveckling gäller emellertid inte för de deltidsanställda ensamstående mödrarna. Dessa har visserligen ökat sina inkomster under  
 1990-talet 
  men långtifrån i samma utsträckning som övriga kvinnor och mödrar. Medan deltidsanställda ensamstående mödrar ökat sina medianin- komster med 10 procent har sammanboende kvinnor utan barn ökat motsvarande inkomst med 16 procent och övriga mödrar med 22 procent. Tendensen är än tydligare högre upp och längre ner i inkomstfördelningen. 
 Vad betyder detta på hushållsnivå? Så här långt har ju  
 individer- nas  
 faktorinkomster redovisats. I hushåll med en ensamstående vuxen person är hushållets faktorinkomst identisk med individer- nas men detta gäller ju inte i hushåll med två familjeförsörjare. Eftersom vi på goda grunder kan utgå från att individernas eko- nomiska välfärd betingas av hushållets inkomster snarare än av individernas egna inkomster är det av intresse att studera hur just hushållets faktorinkomstutveckling sett ut. 
 I Tabell 7 framgår det att utvecklingen av medianinkomsten för de ensamstående mödrarna varit positiv, vi noterar en ökning med 10 000 kronor eller 8 procent (något som framgick redan i Tabell 5). I förhållande till övriga hushåll med endast en inkomsttagare är detta en mycket god utveckling, oavsett vilken ände av inkomst- fördelningen vi studerar. Bilden blir dock en helt annan när jäm- förelsen istället står mot hushåll med två familjeförsörjare. Ensam- stående mödrars faktorinkomstutveckling har varit markant sämre, såväl relativt som absolut, över hela inkomstfördelningen. 
 67 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 7.  
 Faktorinkomst (i 1999 års penningvärde), hushåll, samt- liga, efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (exklusive 16 24- åringar som bor kvar hos föräldrarna). 25:e, 50:e och 75:e per- centilen 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Ensam- 
  
 Samman- 
  
 Samman- 
  
 Samman- 
  
 stående 
  
 stående 
  
 stående 
  
 stående 
  
 boende 
  
 boende 
  
 boende 
  
 mödrar 
  
 fäder 
  
 kvinnor 
  
 män utan 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 utan barn 
  
 barn 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 45,5 
  
 189,0 
  
 44,9 
  
 57,7 
  
 182,7 
  
 237,1 
  
 210,7 
  
 1998/1999 
  
 22,9 
  
 118,7 
  
 14,1 
  
 14,7 
  
 196,0 
  
 253,3 
  
 216,8 
  
 Absolut förändring i 
  
 -22,6 
  
 -70,3 
  
 -30,8 
  
 -43,0 
  
 +13,3 
  
 +16,2 
  
 +6,1 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 -49,7 
  
 -37,2 
  
 -68,6 
  
 -74,5 
  
 +7,3 
  
 +6,8 
  
 +2,9 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 130,0 
  
 240,1 
  
 135,8 
  
 161,8 
  
 299,2 
  
 329,9 
  
 297,6 
  
 1998/1999 
  
 140,2 
  
 214,7 
  
 109,0 
  
 150,0 
  
 346,0 
  
 373,7 
  
 362,9 
  
 Absolut förändring i 
  
 +10,2 
  
 -25,4 
  
 -26,8 
  
 -11,8 
  
 +46,8 
  
 +43,8 
  
 +65,3 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +7,8 
  
 -10,6 
  
 -19,7 
  
 -7,3 
  
 +15,6 
  
 +13,3 
  
 +21,9 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 171,6 
  
 332,8 
  
 177,9 
  
 212,2 
  
 398,1 
  
 425,1 
  
 384,3 
  
 1998/1999 
  
 195,7 
  
 279,3 
  
 196,3 
  
 235,0 
  
 483,0 
  
 494,0 
  
 479,3 
  
 Absolut förändring i 
  
 +24,1 
  
 -53,5 
  
 +18,4 
  
 +22,8 
  
 +84,9 
  
 +68,9 
  
 +95,0 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +14,0 
  
 -16,1 
  
 +10,3 
  
 +10,7 
  
 +21,3 
  
 +16,2 
  
 +24,7 
  
 procent 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 279 
  
 52 
  
 821 
  
 1 191 
  
 2 719 
  
 2 716 
  
 598 
  
 1998/1999 
  
 301 
  
 100 
  
 812 
  
 1 223 
  
 2 716 
  
 2 337 
  
 577 
  
 Den utveckling som beskrivits ovan kan sammanfattas på följande sätt. Faktorinkomsterna, dvs. i huvudsak inkomster från förvärvs- arbete, har utvecklats klart sämre för ensamstående mödrar än för andra kvinnor under  
 1990-talet. 
  Detta kan inte förklaras av att andelen förvärvsarbetande har minskat mer för ensamstående möd- rar än för andra kvinnor. Tvärtom har nedgången i andelen förvärvsarbetande varit generell och av ungefär samma omfattning, oberoende av familjesituation. Låt vara att utträdet från arbets- marknaden vanligtvis får allvarligare konsekvenser för ensam- 
 68 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 stående mödrar eftersom de är ensamma familjeförsörjare. Inte heller kan förklaringen sökas i en sämre inkomstutveckling bland heltidsarbetande ensamstående mödrar. Tvärtom har dessa erfarit en inkomstutveckling som väl motsvarar utvecklingen för andra heltidsarbetande kvinnor. Nyckeln till den sämre inkomstutveck- lingen bland ensamstående mödrar verkar istället stå att finna i det faktum att förvärvsarbetande ensamstående mödrar, till skillnad från andra kvinnor, arbetar i mindre omfattning vid slutet av 1990- talet än vid decenniets början. Två tendenser är tydliga. För det första, av de förvärvsarbetande ensamstående mödrarna har andelen heltidsarbetande minskat under tidsperioden. Detta har skett parallellt med att andelen heltidsarbetande av de förvärvsarbetande bland övriga mödrar ökat kraftigt. För det andra, medan övriga förvärvsarbetande kvinnor, såväl heltids- som deltidsanställda, ökat sin genomsnittliga veckoarbetstid relativt kraftigt så har den legat konstant (heltidsarbetande) eller t.o.m. minskat (deltidsarbetande) för de ensamstående mödrarna. 
  
 1.7.4 
  
 Varför har de ensamstående mödrarnas arbetsutbud minskat under  
  
 1990-talet? 
  
 Hur ska denna utveckling förklaras? Varför har arbetsutbudet bland förvärvsarbetande ensamstående mödrar minskat under  
 1990-talet, 
  parallellt med att det ökat för andra kvinnor? Hur ser de icke förvärvsarbetande ensamstående mödrarna på sin situation? Vilka är skälen till att de inte förvärvsarbetar? Utan att göra anspråk på fullständighet ska vi , utifrån två skilda perspektiv, ändå försöka närma oss svaret på dessa komplexa frågor. För det första, har de ekonomiska incitamenten för förvärvsarbete minskat för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet? 
  Eller, för det andra, skulle man vilja arbeta mer om de strukturella förutsättningarna för detta, i form av t.ex. barnomsorg och arbetstillfällen, förelåg? Vi inleder våra analyser med den första av dessa frågor. 
 Betydelsen av att förvärvsarbeta för den justerade disponibla inkomsten prövas i en multivariat analys (se Tabell 8). Här jämförs alltså, i ett första steg, inkomsterna för förvärvsarbetande och icke förvärvsarbetande. I analysen ingår enbart de ensamstående möd- rarna. I Modell 1 kontrollerar vi endast för undersökningsår. Lik- som i tidigare analyser framgår det att den justerade disponibla inkomsten för ensamstående mödrar är signifikant lägre åren 
 69 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 1998/1999 än den var åren 1990/1991. Denna differens mellan åren minskar dock och blir  
 icke-signifikant 
  när vi, i modell 2, kontrolle- rar för huruvida den ensamstående modern förvärvsarbetar eller ej. 
 51  
 Detta betyder, inledningsvis, att en stor del av inkomst- minskningen för ensamstående mödrar under  
 1990-talet 
  kan för- klaras av den nedgång i andelen förvärvsarbetande som skett i gruppen under tidsperioden. Vårt intresse här knyts emellertid mer till det faktum att resultaten tydligt visar att förvärvsarbetande ensamstående mödrar har högre justerade disponibla inkomster än de icke förvärvsarbetande. Skillnaden är ca 20 000 kronor till de förras fördel (signifikant på  
 1-procentsnivån). 
  Denna stora skillnad kan till viss del tillskrivas skillnader i antalet barn, åldersstruktur, utbildningsnivå, ortstyp och födelseland mellan de förvärvsarbe- tande och de icke förvärvsarbetande ensamstående mödrarna (Modell 3). Slutsatsen att det lönar sig att förvärvsarbeta står dock fast, även om vinsten minskat till ca 13 000 kronor efter kon- troller för ovanstående förhållanden. Har betydelsen av förvärvs- arbete för storleken på den disponibla inkomsten förändrats under  
 1990-talet? 
  Nej, det verkar inte så. Givet kontroller för de ovan nämnda förhållandena är interaktionstermen mellan år och för- värvsarbete inte statistiskt signifikant, även om det finns tendenser till att den ekonomiska förlusten av att inte arbeta ökat under decenniet (Modell 4). 
  
 51  
 Notera, återigen, att uppgifterna baserar sig på om respondenten förvärvsarbetade under föregående vecka eller ej. Detta betyder att en viss andel av dem som här hänförs till de icke förvärvsarbetande de facto har arbetat eller kom att arbeta någon gång under det aktuella året. Av dem som förvärvsarbetade under föregående vecka uppger emellertid hela 80 pro- cent att de arbetat under hela året fram till intervjun och att de förväntar sig att de kommer att arbeta också under återstoden av året. Jämförelsen står därmed huvudsakligen mellan dem som arbetade hela året och dem som inte arbetade alls eller bara delar av året. 
 I denna och följande analys har också (det lilla antalet) egna företagare och jordbrukare exkluderats. Skälet är att relationen mellan arbetad tid och förvärvsinkomst för dessa grup- per kan avvika från den som gäller för anställda och därmed snedvrida resultaten. Analyser där samtliga grupper inkluderats har genomförts utan att detta förändrat resultaten i någon märkbar omfattning. 
 70 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Tabell 8.  
 Justerad disponibel inkomst (i 1999 års penningvärde), efter förvärvsarbete (föregående vecka, exklusive egna företagare och jordbrukare) för ensamstående mödrar (16 64 år) (OLS- regression) 
  
 Modell 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 År 
  
 1990/1991 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1998/1999 
  
 -4 
  099 
 * 
  
 -2 
  307 
  
 -1 
  618 
  
 -483 
  
 Förvärvsarbetar 
  
 Ja 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Nej 
  
 -20 
  136 
 *** 
  
 -12 
  957 
 *** 
  
 Dixon 
  967 
 *** 
  
 Ålder 
  
 -29 
  år 
  
 0 
  
 0 
  
 30-39 
  år 
  
 +8 277 
 *** 
  
 +8 641 
 *** 
  
 40- år 
  
 +14 914 
 *** 
  
 +15 196 
 *** 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 Född i annat land 
  
 -3 
  793 
  
 -3 
  946 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial utbildning 
  
 0 
  
 0 
  
 Gymnasial utbildning 
  
 +2 238 
  
 +2 072 
  
 Eftergymnasial utbildning 
  
 +8 421 
 *** 
  
 +8 196 
 *** 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, flerfamiljshus 
  
 0 
  
 0 
  
 Tätområde, blandad bebyggelse 
  
 +160 
  
 Bradley 
  
 Tätområde,  
 en-/tvåfamiljshus 
  
 +8 901 
 *** 
  
 +8 828 
 *** 
  
 By eller mindre ort 
  
 +5 115 
  
 +5 045 
  
 Ren landsbygd 
  
 -1 
  928 
  
 -1 
  844 
  
 Antal  
 barn 
  
 1 barn 
  
 0 
  
 0 
  
 2 barn 
  
 -13 
  058 
 *** 
  
 -13 
  093 
 *** 
  
 3+ barn 
  
 -18 
  524 
 *** 
  
 -18 
  466 
 *** 
  
 År 1998/1999*förvärvsarbetar ej 
  
 -5 
  103 
  
 Konstant 
  
 103 706 
 *** 
  
 107 497 
 *** 
  
 97 177 
 *** 
  
 96 535 
 *** 
  
 Justerat R 
 2 
  
 0,01 
  
 0,11 
  
 0,26 
  
 0,26 
  
 Antal observationer 
  
 558 
  
 ***  
 p @ 0.01,  
 **  
 p @ 0.05,  
 *  
 p @ 0.10 
 I dessa analyser och slutsatser har vi inte tagit hänsyn till att förvärvsarbete medför vissa kostnader. En uppenbar sådan kostnad är arbetsresorna; en annan är kostnader för barnomsorg. För att 
 71 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 studera effekten av de senare kostnaderna har analyser, identiska med dem ovan sånär som på det faktum att barnomsorgskost- naderna dragits ifrån den disponibla inkomsten, genomförts (ej redovisade i tabellform). Uppgifterna baserar sig på de månatliga kostnader som den ensamstående modern uppger att hon betalar för tillsynen av barnen. Denna summa har multiplicerats med 12. Resultaten av dessa analyser skiljer sig endast marginellt från dem som redovisats i Tabell 8. Slutsatsen att förvärvsarbete lönar sig står alltså fast också efter det att hänsyn tagits till barnomsorgs- kostnader. Givet att dessa kostnader är vanligast bland dem med förskolebarn  
 (0-6 
  år) har motsvarande analyser genomförts endast för de ensamstående mödrar som har små barn. Också här är skillnaderna mellan resultaten för disponibel inkomst med res- pektive utan hänsyn tagen till barnomsorgskostnader mycket små. Dessa analyser visar också tydligt att förvärvsarbetande har högre disponibla inkomster än de icke förvärvsarbetande. Vinsten av att förvärvsarbeta har inte heller minskat över tid, snarare tvärtom. 
 52 
  
 De slutsatser som kan dras av ovanstående analys är alltså att för- värvsarbete genererar högre inkomster och att den relativa vinsten av förvärvsarbete inte har minskat under  
 1990-talet, 
  tvärtom om något. Men spelar det någon roll hur mycket man arbetar? För att studera denna fråga har vi, i ett andra steg, endast inkluderat de ensamstående mödrar som har ett förvärvsarbete (Tabell 9). 
 53  
 Denna analys visar att veckoarbetstimmar  
 i sig  
 har ett positivt 
  
 52 
  
 I dessa analyser har vi inte kunnat studera betydelsen av andra kostnader som uppstår i samband med förvärvsarbete. Samtidigt har ingen hänsyn kunnat tas till de framtida ekono- miska vinster som ett förvärvsarbete sannolikt genererar i form av en mer fördelaktig in- komstutveckling. Det faktum att barnomsorgskostnaderna multipliceras med 12 torde i vissa fall leda till en överskattning. De resultat som redovisats här är därför sannolikt konserva- tiva, dvs. skillnaderna i inkomst mellan förvärvsarbetande och icke förvärvsarbetande är, i realiteten, något större än vad som framgår här. 
  
 Ytterligare ett påpekande bör göras. Verkligheten är givetvis mer komplex än vad som låter sig fångas i en statistisk modell. Här antar vi att de icke förvärvsarbetande ensamstående mödrarna, givet ålder, födelseland, utbildningsnivå etc., inte skiljer sig från de förvärvs- arbetande dito på något annat sätt än just att de inte förvärvsarbetar. Vi utgår således från att de disponibla inkomsterna inte skulle skilja sig mellan de båda grupperna om de icke för- värvsarbetande ensamstående mödrarna skulle börja förvärvsarbeta. Detta är inte ett orimligt antagande, givet att vi kontrollerar för ett antal viktiga bakgrundsförhållanden, men det är inte heller orimligt att föreställa sig att en bidragande orsak till att vissa ensamstående möd- rar inte förvärvsarbetar är att t.ex. deras produktivitet är lägre än för motsvarande för- värvsarbetande mödrar. Detta skulle innebära att deras inkomster inte skulle nå upp till de redan förvärvsarbetande ensamstående mödrarnas inkomster om de började förvärvsarbeta. 
  
 53 
  
 Här ingår bara de som uppgivit att de varit anställda på hel- respektive deltid under föregående vecka och att de varit så under hela året fram till intervjun. Vidare har de uppgivit att de tror sig komma att arbeta hel- respektive deltid under återstoden av året efter inter- vjun. Denna selektion har gjorts eftersom analysen är mycket känslig för temporärt för- värvsarbete. 
  
 72 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 samband med den justerade disponibla inkomsten; varje extra för- värvsarbetstimme per vecka ökar den justerade disponibla årsin- komsten med nära 900 kronor (Modell 1). Slutsatsen att antalet veckoarbetstimmar har ett positivt samband med den disponibla inkomsten kvarstår också när vi kontrollerar för övriga förhållan- den (Modell 2). En viktig fråga ur incitamentssynpunkt är emeller- tid om betydelsen av antalet veckoarbetstimmar förändrats över tid. Resultaten i denna analys talar för att det är så. När inter- aktionstermen mellan år och antal veckoarbetstimmar prövas tyder den på att vinsten av att arbeta mer har minskat under decenniet (Modell 3). Modellen anger att de förvärvsarbetande ensamstående mödrarna får ut nära 700 kronor mindre i justerad disponibel in- komst för varje extra timme per vecka de arbetar åren 1998/1999 än vad som var fallet åren 1990/1991. Huvudeffekten av veckoarbets- timmar är emellertid större, 930 kronor, varför slutsatsen måste bli att de ekonomiska incitamenten för att gå upp i arbetstid finns kvar, även om de är mindre än de varit tidigare. 
 54 
  
 54  
 Frågan varför de ekonomiska incitamenten att gå upp i arbetstid har minskat kräver mer djuplodande analyser än vad som varit möjligt att genomföra här. En möjlig orsak kan vara att beroendet av inkomstprövade bidrag har ökat för de ensamstående mödrarna under 1990- talet. Att marginaleffekterna av att öka sitt arbetsutbud är särskilt stora för ensamstående föräldrar har nyligen visats i Familjeutredningens slutbetänkande Ur fattigdomsfällan (SOU 2001:24). Här framgår dock inte om marginaleffekten ökat över tid. 
 73 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 9.  
 Justerad disponibel inkomst (i 1999 års penningvärde), efter förvärvsarbetstimmar för förvärvsarbetande (hela året 
 a 
 , exklusive egna företagare och jordbrukare) ensamstående mödrar (16 64 år)  
 (OLS-regression) 
  
 Modell 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 År 
  
 1990/1991 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1998/1999 
  
 +541 
  
 -186 
  
 +24 499 
 ** 
  
 Veckoarbetstimmar 
 a 
  
 +884 
 *** 
  
 +610 
 *** 
  
 +930 
 *** 
  
 Ålder 
  
 -29 
  år 
  
 0 
  
 0 
  
 30-39 
  år 
  
 +9 271 
 ** 
  
 +9 412 
 ** 
  
 40- år 
  
 +16 540 
 *** 
  
 +16 739 
 *** 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 Född i annat land 
  
 -1 
  949 
  
 -3 
  076 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial utbildning 
  
 0 
  
 0 
  
 Gymnasial utbildning 
  
 +2 138 
  
 +1 497 
  
 Eftergymnasial utbildning 
  
 +12 072 
 *** 
  
 +12 064 
 *** 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, flerfamiljshus 
  
 0 
  
 0 
  
 Tätområde, blandad bebyggelse 
  
 -1 
  612 
  
 -1 
  979 
  
 Tätområde,  
 en-/tvåfamiljshus 
  
 +5 155 
  
 +4 563 
  
 By eller mindre ort 
  
 +814 
  
 +1 579 
  
 Ren landsbygd 
  
 -8 
  398 
  
 Dixon 
  778 
  
 Antal barn 
  
 1 barn 
  
 0 
  
 0 
  
 2 barn 
  
 -16 
  144 
 *** 
  
 -15 
  Mcintosh*** 
  
 3+ barn 
  
 -23 
  746 
 *** 
  
 -23 
  039 
 *** 
  
 År 1998/1999*veckoarbetstimmar 
  
 -688 
 ** 
  
 Konstant 
  
 76 720 
 *** 
  
 77 169 
 *** 
  
 66 111 
 *** 
  
 Justerat R 
 2 
  
 0,08 
  
 0,28 
  
 0,29 
  
 Antal observationer 
  
 339 
  
 ***  
 p 0.01,  
 **  
 p  0.05,  
 *  
 p  0.10 
  
 a  
 Här inkluderas endast de som uppgivit att de förvärvsarbetat heltid respektive deltid under hela året fram till intervjun, respektive förväntar sig att arbeta heltid respektive deltid under återstoden av året. Individer som bytt, eller förväntas byta, veckoarbetstid ingår alltså inte. 
 74 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Våra analyser tyder alltså på att det lönar sig ekonomiskt för ensamstående mödrar att förvärvsarbeta jämfört med att inte göra det. Likaledes lönar det sig att öka sin arbetstid om man för- värvsarbetar, även om avkastningen av detta är lägre vid slutet av decenniet än vad som var fallet vid  
 1990-talets 
  inledning. Vilka är då skälen till att de ensamstående mödrarna inte förvärvsarbetar i högre utsträckning än de faktiskt gör? Låt oss se vad de ensam- stående mödrarna själva säger. 
 Som vi sett ovan är det en dryg fjärdedel av de ensamstående mödrarna som inte förvärvsarbetar åren 1998/1999 (se Tabell 4). Orsakerna till detta kan vara flera: t.ex. arbetslöshet, studier eller att man är (förtids)pensionär. Vi inleder analyserna här med dem som är arbetslösa, dvs. helt saknar och söker arbete. I vårt material utgörs denna grupp av endast 36 kvinnor. Det begränsade antalet gör naturligtvis att skattningarna här blir mycket osäkra. Icke desto mindre går det att utläsa ett mycket tydligt mönster när det gäller frågan i vilken omfattning dessa kvinnor säger sig vilja förvärvs- arbeta. 
 55  
 I mer än nio fall av tio uppger den arbetslösa ensamstående modern att hon vill förvärvsarbeta. Av dessa är det drygt 70 pro- cent som skulle vilja arbeta heltid (minst 35 timmar per vecka) hela året medan 25 procent vill arbeta deltid hela året (se Tabell 10). 
  
 55  
 Frågan lyder: I vilken omfattning skulle Du vilja förvärvsarbeta?. De fem fasta svars- alternativen (utöver vet ej) går från heltid (minst 35 tim/vecka), hela året till vill ej ha förvärvsarbete (avvaktar pension m.m). 
 75 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 10.  
 Önskad omfattning av förvärvsarbete och skäl till att man ej förvärvsarbetar, respektive arbetar deltid bland icke för- värvsarbetande respektive icke heltidsarbetande ensamstående mödrar (16 64 år) 1998/1999. Antal respektive andelar i procent 
  
 Ensamstående mödrar 1998/1999 
  
 Antal 
  
 Andel i procent 
  
 Arbetslösa (N=36) 
  
 Förvärvsarbete, önskad omfattning 
  
 36 
  
 100,0 
  
 Heltid (35 tim/v hela året) 
  
 26 
  
 72,2 
  
 Deltid  
 (1-34 
  tim/v hela året) 
  
 9 
  
 25,0 
  
 Vill ej ha förvärvsarbete 
  
 1 
  
 2,8 
  
 Övriga icke förvärvsarbetande (N=37) 
  
 Vill förvärvsarbeta 
  
 37 
  
 100,0 
  
 Ja 
  
 19 
  
 51,4 
  
 Nej 
  
 16 
  
 43,2 
  
 Vet ej 
  
 2 
  
 5,4 
  
 Förvärvsarbete, önskad omfattning (av ja ovan) 
  
 19 
  
 100,0 
  
 Heltid (35 tim/v hela året) 
  
 10 
  
 52,6 
  
 Deltid  
 (1-34 
  tim/v hela året) 
  
 5 
  
 26,3 
  
 Deltid  
 (1-34 
  tim/v del av året) 
  
 2 
  
 10,5 
  
 Vet ej 
  
 2 
  
 10,5 
  
 Varför inget förvärvsarbete? 
 a  
 (N=37) 
  
 Studier 
  
 21 
  
 56,8 
  
 Hälsan 
  
 11 
  
 29,7 
  
 Brist på lämpliga arbetstillfällen på orten 
  
 11 
  
 29,7 
  
 Kan inte ordna barntillsyn 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Det lönar sig dåligt att förvärvsarbeta 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Deltidsarbetande (N=87) 
  
 Förvärvsarbete, önskad omfattning 
  
 87 
  
 100,0 
  
 Nuvarande arbetstid passar bäst 
  
 58 
  
 66,7 
  
 Kortare arbetstid passar bättre 
  
 4 
  
 4,6 
  
 Längre arbetstid passar bättre 
  
 25 
  
 28,7 
  
 Skäl till önskan att öka arbetstid 
 a  
 (N=25) 
  
 Vill öka inkomsterna 
  
 24 
  
 96,0 
  
 Varför deltidsarbete? 
 a  
 (av dem som vill öka sin 
  
 arbetstid, N=25) 
  
 Svårt att få heltidsarbete 
  
 18 
  
 72,0 
  
 Vill själv ta hand om barntillsyn 
  
 5 
  
 20,0 
  
 Kan inte ordna barntillsyn 
  
 1 
  
 4,0 
  
 Heltid lönar sig inte riktigt 
  
 0 
  
 0,0 
  
 a  
 Endast ett urval av samtliga delfrågor redovisas. 
 76 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Hur ser det ut för övriga icke förvärvsarbetande ensamstående mödrar, dvs. dem som t.ex. studerar eller är pensionärer? Också här är andelen som vill förvärvsarbeta hög, drygt hälften, även om den, av naturliga skäl, är lägre än för de arbetslösa. De flesta vill arbeta heltid. Till dessa kvinnor ställdes också en följdfråga, nämligen om skälen till att man inte förvärvsarbetar vid tidpunkten för inter- vjun. 
 56  
 Här anger nära 60 procent studier som skäl för att de inte arbetar medan 30 respektive procent som skäl anger hälsan respek- tive brist på lämpliga arbetstillfällen på orten. Inte någon uppger att skälet är att man inte kan ordna barntillsynen på annat sätt (än genom att vara hemma) respektive att det lönar sig dåligt att förvärvsarbeta. 
 Ett resultat i de tidigare analyserna i kapitlet är att andelen deltidsarbetande ensamstående mödrar legat konstant medan den minskat för mödrar i tvåföräldrafamiljer. Är förhållandet för de ensamstående mödrarna ett utslag av ett aktivt val eller beroende av strukturella omständigheter? När de deltidsarbetande ensamståen- de mödrarna i detta datamaterial tillfrågats om vilken arbetstid som passar dem bäst (förutsatt att lönen anpassas efter arbetstiden) svarar två av tre att nuvarande arbetstid passar bäst medan nära 30 procent uppger att en längre arbetstid skulle passa bättre. 
 57  
 I genomsnitt önskar denna grupp en ökning av veckoarbetstiden med 13 timmar (redovisas ej i tabellen). Det klart vanligaste skälet till att man vill gå upp i arbetstid är att man vill öka sin inkomst; detta gäller alla utom en i gruppen. Dessa kvinnor har också tillfrågats om skälet till att de arbetar deltid. Här uppger nästan tre av fyra att det är svårt att få heltidsarbete och en av fem vill själv ta hand om barntillsynen. Endast en säger att hon inte kan ordna barntillsynen på annat sätt (än genom att vara hemma) medan inte någon säger att heltid inte riktigt lönar sig. 
 Det bör återigen understrykas att resultaten i denna senare del av analysen, som en följd av små bastal, är mycket osäkra. Likväl kan tydliga och intressanta mönster urskiljas. Av de icke förvärvs- arbetande ensamstående mödrarnas egna svar att döma vill, oavsett 
  
 56 
  
 De frågor som ställs är: 1. Skulle Du vilja förvärvsarbeta om Du erbjöds ett lämpligt arbete?, 2. I vilken omfattning skulle Du vilja förvärvsarbeta? och 3. Det kan ju finnas flera skäl till att man  
  
 inte  
 förvärvsarbetar. Nu skall jag räkna upp några tänkbara skäl så att Du får ange vilka som passar in på Din egen situation. Att Du inte förvärvsarbetar beror det på. Härpå angavs fjorton möjliga skäl (av vilka ett urval redovisas i Tabell 10) där respon- denten kunde svara ja eller nej. Flera svarsalternativ var således möjliga. 
  
 57 
  
 Bland dem som vill öka sin arbetstid är den genomsnittliga veckoarbetstiden 24 timmar medan den är knappt 29 timmar för dem som uppger att nuvarande arbetstid passar bäst och nära 36 timmar för de fyra personer som uppger att de skulle vilja gå ner i arbetstid. 
  
 77 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 skäl till att de inte arbetar, merparten förvärvsarbeta, huvudsakligen på heltid. Den starkast bidragande orsaken till detta är att man vill öka sina inkomster och skälet till att man inte arbetar idag eller arbetar mindre än man skulle önska är att det är svårt att få heltidsarbete eller att det råder brist på arbetstillfällen. Inte i något fall anger man som skäl att det inte lönar sig att börja förvärv- sarbeta eller gå upp i arbetstid. Detta är en uppfattning som stäm- mer väl överens med de inledande analyserna i detta avsnitt. 
  
 1.7.5 
  
 Beror de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska villkor på att den sociala och demografiska sammansättningen av gruppen har förändrats? 
  
 Vi fortsätter med en diskussion om den eventuella inverkan av sammansättningseffekter för gruppen ensamstående mödrars för- ändrade ekonomiska villkor under  
 1990-talet. 
  Den försämrade situationen kan ju hänga samman med demografiska och andra för- ändringar i gruppens sammansättning. Ser gruppen ensamstående mödrar annorlunda ut i slutet av  
 1990-talet 
  jämfört med dess början? Kan de försämrade ekonomiska villkoren t.ex. vara en följd av att de ensamstående mödrarna i gemen är sämre utbildade, oftare har invandrat till Sverige eller har fler barn att försörja vid decen- niets slut? Här ska vi studera den eventuella betydelsen av (i) moderns ålder, (ii) moderns födelseland, (iii) ortstyp, (iv) antal barn och (v) utbildningsnivå. Samtliga dessa förhållanden kan antas ha ett samband med ekonomiska förutsättningar. 
 58  
 Vi vet t.ex. att individer som invandrat till Sverige generellt har lägre inkomster och sämre ekonomiska förutsättningar än dem som är födda i lan- det (se t.ex. Carter och Burke kapitel i denna volym). Om andelen utlandsfödda bland de ensamstående mödrarna ökat under det senaste decenniet skulle detta kunna vara en bidragande orsak till 
  
 58  
 Det bör påpekas att vi här inte antar ett  
 direkt  
 samband mellan vissa av dessa förhållanden och ekonomiska villkor. Det är t.ex. inte rimligt att anta att det förhållande  
 i sig  
 att man är född i ett annat land än Sverige eller bor på en viss ortstyp leder till en högre eller lägre inkomst. Med andra ord, dessa förhållanden blottlägger inte  
 mekanismen  
 bakom eventuella skillnader i levnadsvillkor. Här utgår vi istället från att dessa förhållanden är indikatorer på andra förhållanden som har en direkt inverkan på ekonomiska förhållanden. Vi tänker oss t.ex. att invandrarstatus är en indikator på språksvårigheter, diskriminering, mindre om- fattande sociala nätverk och dylikt, något som i sin tur försvårar en karriär på arbets- marknaden och i förlängningen genererar lägre inkomster. Likaså kan bosättningen på en ort med en dålig arbetsmarknadskonjunktur innebära att man inte får ett förvärvsarbete som motsvarar den utbildningsnivå man har och därmed, givet utbildningsnivå, leda till lägre arbetsinkomster än om man bott på en ort med en bättre arbetsmarknad. 
 78 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 gruppens försämrade ekonomi. Detsamma skulle gälla om de ensamstående mödrarna har fler barn att försörja, har en lägre ut- bildningsnivå respektive lever i ekonomiskt mer missgynnade delar av landet åren 1998/1999 än 1990/1991. 
 Hur ser det då ut, har sammansättningen av gruppen ensam- stående mödrar förändrats under  
 1990-talet? 
  Ja, i några avseenden har den det. I det datamaterial som ligger till grund för analyserna här är t.ex. medelåldern för de ensamstående mödrarna något högre (39,2) vid slutet av decenniet än den var vid dess början (38,6) (se Tabell 11). Andelen ensamstående mödrar födda i annat land än Sverige har minskat något och förändringarna i bostadsort är små. Intressant att notera är att de ensamstående mödrarna åren 1998/1999 är bättre utbildade än vad som var fallet åren 1990/1991. Fler har idag en gymnasial och eftergymnasial utbildning än tidigare. Detta är, åtminstone delvis, en effekt av den allmänna höjningen av utbildningsnivån i befolkningen över tid (se övriga kvinnor och män). En annan viktig förändring är att de ensam- stående mödrarna har fler barn i hushållet vid decenniets slut än vid dess början. Det genomsnittliga antalet har ökat från 1,49 till 1,71. 
 59 
  
 59  
 För andra typer av barnfamiljer är medelantalet barn oförändrat under perioden. Ök- ningen i antalet barn gäller ensamstående mödrar födda såväl inom som utom landet, även om ökningen varit kraftigare för de senare. Också i Levnadsnivåundersökningen (LNU) har medelantalet barn bland ensamstående mödrar ökat mellan 1991 (1,53) och 2000 (1,67). Jag är Mason tack skyldig för dessa uppgifter. Likaså indikerar inkomstuppgifter från SCB:s Inkomstfördelningsundersökning att medelantalet barn bland ensamstående föräldrar ökat mellan 1991 och 1998 (SCB 2000b). 
 79 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 11.  
 Bakgrundskarakteristika (ålder, födelseland, utbild- ningsnivå, ortstyp och antal barn) för ensamstående mödrar, övriga kvinnor respektive män, efter år. Andelar i procent. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna) 
  
 Ensamstående mödrar 
  
 Övriga kvinnor 
  
 Män 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 Ålder  
 (medelvärde) 
  
 38,6 
  
 39,2 
  
 41,0 
  
 42,0 
  
 41,2 
  
 42,4 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 81,4 
  
 83,0 
  
 88,8 
  
 88,1 
  
 89,2 
  
 88,5 
  
 Född i annat land 
  
 18,6 
  
 17,0 
  
 11,2 
  
 11,9 
  
 10,8 
  
 11,5 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial utbildning 
  
 20,8 
  
 16,1 
  
 24,1 
  
 16,9 
  
 25,6 
  
 18,4 
  
 Gymnasial utbildning 
  
 52,3 
  
 54,5 
  
 49,6 
  
 49,2 
  
 48,4 
  
 50,7 
  
 Eftergymnasial utbildning 
  
 26,9 
  
 29,4 
  
 26,9 
  
 33,9 
  
 26,0 
  
 31,0 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, flerfamiljshus 
  
 45,0 
  
 39,5 
  
 25,8 
  
 26,6 
  
 27,0 
  
 29,7 
  
 Tätområde, blandad 
  
 25,9 
  
 29,6 
  
 18,7 
  
 18,0 
  
 19,2 
  
 16,8 
  
 bebyggelse 
  
 Tätområde,  
 en-/tvåfamiljshus 
  
 16,9 
  
 20,3 
  
 29,1 
  
 29,2 
  
 27,1 
  
 28,2 
  
 By eller mindre ort 
  
 7,2 
  
 5,6 
  
 13,8 
  
 12,9 
  
 12,7 
  
 12,3 
  
 Ren landsbygd 
  
 5,0 
  
 5,0 
  
 12,6 
  
 13,3 
  
 14,0 
  
 13,0 
  
 Antal barn (medelvärde) 
  
 1,49 
  
 1,71 
  
 0,79 
  
 0,75 
  
 0,73 
  
 0,70 
  
 Antal observationer 
  
 278-279 
  
 299-301 
  
 3  
 979-3 
  984 
  
 3  
 830-3 
  833 
  
 4  
 232-4 
  243 
  
 4  
 159-4 
  164 
  
 Situationen för de ensamstående mödrarna påminner i hög grad om den för övriga kvinnor och män. Liksom de ensamstående möd- rarna har dessa ökat såväl sin medelålder som sin utbildningsnivå. Till skillnad från de ensamstående mödrarna har emellertid andelarna som är födda utomlands ökat något och förändringen under decenniet i typ av boendeort är mindre framträdande. Generellt har också medelantalet barn legat konstant eller t.o.m. minskat. 
 60  
 Det är oklart vilka hypoteser vi ska ställa upp om ut- vecklingen av de ensamstående mödrarnas ekonomiska villkor under  
 1990-talet 
  baserat på dessa förändringar i sammansättningen. Å ena sidan torde den ökade medelåldern, den högre andelen födda i Sverige och den förbättrade utbildningsnivån innebära att de ensamstående mödrarnas ekonomiska villkor förbättrats. 
 61  
 Å andra 
  
 60 
  
 Detta gäller också när endast barnfamiljer inkluderas. 
  
 61 
  
 Observera att effekten av åldersförändringen borde vara positiv då äldre ensamstående mödrars inkomster generellt är högre än yngre mödrars. Detta trots att inkomst 
  
 förändringen  
 under  
 1990-talet 
  varit mindre god för de äldre mödrarna (se Tabell A1). 
 80 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 sidan talar det faktum att ensamstående mödrar har ett större antal barn att försörja för att deras ekonomiska situation har blivit mer ogynnsam. På vilket sätt kan dessa förändringar i sammansätt- ningen av gruppen ensamstående mödrar bidra till vår förståelse av de försämrade ekonomiska villkor som drabbat gruppen under decenniet? 
 I Tabell 12 redovisas skillnaden i justerad disponibel inkomst efter bakgrundskarakteristika hos de ensamstående mödrarna. Resultaten redovisas återigen i form av en multivariat analys (OLS- regression) där vi har möjlighet att studera hur inkomstskillnaderna förändras när vi kontrollerar, dvs. på statistisk väg likställer, olika grupper efter vissa förhållanden. I Modell 1 redovisas hur inkomst- nivån förändrats för de ensamstående mödrarna mellan åren 1990/1991 och 1998/1999. I modellen framgår det att inkomsten dessa år är drygt 4 000 kronor lägre än åren 1990/1991. 
 62  
 Hur skulle förhållandena mellan dessa båda tidsperioder sett ut om ålders- strukturen i gruppen ensamstående mödrar varit identisk vid dessa båda tillfällen? För att besvara denna fråga måste vi kontrollera för ålder. Detta görs i Modell 2a. Vad vi ser här är att ålder  
 i sig  
 har en positiv inverkan på inkomsten. Den ökar med i genomsnitt drygt 1 000 kronor för varje år som den ensamstående modern blir äldre. 
 63 
  
 62 
  
 Se fotnot 36. 
  
 63 
  
 Notera att vi antar ett linjärt samband och att uppgifterna gäller för det åldersspann som är aktuellt i dessa analyser, 16 64 år. Det är emellertid mycket ovanligt med ensamstående mödrar som är äldre eller yngre än så. I praktiken finns inte heller de allra yngsta med eftersom 16  
  
 24-åringar 
  som fortfarande bor hos sina föräldrar har exkluderats. 
 81 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell 12.  
 Justerad disponibel inkomst (i 1999 års penningvärde), efter bakgrundskarakteristika och år för ensamstående mödrar (16 64 år)  
 (OLS-regression) 
  
 Modell 
  
 1 
  
 2a 
  
 2b 
  
 2c 
  
 2d 
  
 2e 
  
 3 
  
 År 
  
 1990/1991 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1998/1999 
  
 -4 
  197 
 ** 
  
 -4 
  868 
 ** 
  
 -4 
  339 
 ** 
  
 -4 
  640 
 ** 
  
 -4 
  526 
 ** 
  
 -1 
  857 
  
 -3 
  343 
 * 
  
 Ålder 
  
 +1 052 
 *** 
  
 +799 
 *** 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 0 
  
 0 
  
 Född i annat land 
  
 -7 
  832 
 *** 
  
 -6 
  430 
 ** 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial 
  
 0 
  
 0 
  
 utbildning 
  
 Gymnasial utbildning 
  
 +4 649 
  
 +4 623 
 * 
  
 Eftergymnasial 
  
 +12 733 
 *** 
  
 +10 444 
 *** 
  
 utbildning 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, 
  
 0 
  
 0 
  
 flerfamiljshus 
  
 Tätområde, blandad 
  
 +2 039 
  
 +2 107 
  
 bebyggelse 
  
 Tätområde, en- 
  
 +10 504 
 *** 
  
 +8 846 
 *** 
  
 /tvåfamiljshus 
  
 By eller mindre ort 
  
 +7 333 
  
 +5 719 
  
 Ren landsbygd 
  
 -1 
  855 
  
 -1 
  646 
  
 Antal barn 
  
 1 barn 
  
 0 
  
 0 
  
 2 barn 
  
 -12 
  652 
 *** 
  
 -11 
  706 
 *** 
  
 3+ barn 
  
 -21 
  308 
 *** 
  
 -19 
  King*** 
  
 Konstant 
  
 103 384 
 *** 
  
 62 792 
 *** 
  
 104 845 
 *** 
  
 97 546 
 *** 
  
 100 646 
 *** 
  
 109 046 
 *** 
  
 71 395 
 *** 
  
 Justerat R 
 2 
  
 0,01 
  
 0,11 
  
 0,02 
  
 0,03 
  
 0,02 
  
 0,09 
  
 0,21 
  
 Antal observationer 
  
 578 
  
 *** p  0.01, ** p  0.05, * p  0.10. 
 Men hur påverkas då relationen mellan 1990/1991 och 1998/1999? Kan den skillnad som vi uppmärksammade mellan dessa år i Modell 1 förklaras av en förändrad åldersstruktur i gruppen ensamstående mödrar under tidsperioden? Nej, vi vet ju att ålder har ett positivt samband med inkomst för den här gruppen och vi vet att de ensamstående mödrarna i genomsnitt var äldre vid slutet av decenniet än vad motsvarande grupp var åren 1990/1991 och därför 
 82 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 pekar resultaten i Modell 2a också, mycket riktigt, i rakt motsatt riktning. När vi kontrollerar för ålder så  
 ökar  
 nämligen inkomst- skillnaden mellan 1990/1991 och 1998/1999 (från 4 197 till 4 868 kronor) vilket innebär att hade åldersstrukturen i gruppen ensam- stående mödrar varit identisk vid de båda tidpunkterna så hade de ensamstående mödrarna varit än mer ekonomiskt missgynnade i slutet av  
 1990-talet 
  än vad de faktiskt var. 
 Det finns inga skäl att gå igenom var och en av modellerna i detalj här. I korta ordalag kan vi dock säga att inkomsten är lägre om man (i) är född i annat land än Sverige (Modell 2b) 
 64 
 , (ii) har relativt låg utbildning (2c) samt (iii) har fler barn att försörja (2e) och relativt god om man bor i ett tätområde med mestadels en- och tvåfamiljshus (2d). Den intressanta frågan här är emellertid om de ensamstående mödrarnas sämre situation vid  
 1990-talets 
  slut, jäm- fört med dess början, kan förklaras av förändringar i t.ex. ur- sprungsland och/eller utbildningsnivå i gruppen under  
 1990-talet. 
  Så verkar inte vara fallet. Tvärtom, om sammansättningen av ålder, ursprungsland, utbildningsnivå och ortstyp varit identisk i gruppen åren 1990/1991 och 1998/1999 hade faktiskt de ensamstående mödrarna haft ännu lägre genomsnittliga inkomster vid  
 1990-talets 
  slut än vad som nu är fallet. Det enda förhållande som talar i motsatt riktning är antalet barn. Det faktum att de ensamstående mödrarna i detta datamaterial i genomsnitt har något fler barn åren 1998/1999 än 1990/1991 kan till stor del förklara den sämre situa- tionen vid den senare tidpunkten. Skillnaden i inkomst minskar från 4 197 (Modell 1) till 1 857 kronor (Modell 2e) och är inte längre statistiskt signifikant när vi kontrollerar för antalet barn. Denna variabel tar ut effekten av övriga variabler. Den totala effek- ten av samtliga förhållanden i modellen är nämligen att något av den initiala skillnaden på 4 197 kronor förklaras. Efter samtliga kontroller stannar skillnaden vid 3 343 kronor, en skillnad som dock fortfarande är statistiskt signifikant på  
 10-procentsnivån 
  (Modell 3). 
 65 
  
 64 
  
 I de resultat som redovisas här ingår endast en indikator på individens etnicitet, nämligen födelseland. Det bör påpekas att betydelsen av flera andra indikatorer på etnicitet, som korrelerar starkt med den aktuella indikatorn, prövats ((i) modersmål svenska/annat språk, (ii) båda föräldrarna svenska medborgare/en av eller båda föräldrarna utländsk medborgare, (iii) förmåga att tala svenska, (iv) förmåga att läsa svenska och (v) språk som talas hemma) men effekterna är i det närmaste identiska med den som gäller för födelseland varför endast analyser av denna variabel redovisas här. 
  
 65 
  
 Andelen ensamstående mödrar med små barn (0 6 år) har minskat marginellt under perioden 1990/1991 1998/1999, från 33 till 31 procent. Om andelen varit konstant hade inkomstskillnaden totalt i gruppen mellan periodens början och slut varit än större. Denna 
  
 83 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Vi kan nu dra följande slutsatser. Om sammansättningen av de ensamstående mödrarna, avseende de förhållanden som står i fokus här, förutom antal barn, varit identisk 1990/1991 och 1998/1999 så hade den genomsnittliga inkomsten varit än lägre vid det senare tillfället. Om kontroll för antalet barn inkluderas minskar istället skillnaden i inkomst mellan åren. Till viss del kan alltså inkomst- försämringen för de ensamstående mödrarna förklaras av att de har fler barn att försörja åren 1998/1999 än vad de hade 1990/1991. 
  
 1.7.6 
  
 Betydelsen av att barnet bor hos den frånlevande föräldern 
  
 I det aktuella datamaterialet saknar vi uppgifter om den frekvens med vilken barnet bor hos den frånlevande föräldern. Så här långt komna har vår utgångspunkt därför varit att barnet bor hos den ensamstående föräldern hela tiden. Som nämnts tidigare i kapitlet kan detta antagande givetvis leda till att våra resultat snedvrids. Kostnader för åtminstone löpande utgifter som t.ex. kost, hygien- artiklar och andra förbrukningsvaror minskar för den huvudsakliga vårdnadshavaren om barnet ibland bor hos den frånlevande för- äldern. Däremot kvarstår givetvis olika typer av fasta utgifter, t.ex. hyran för det extra rum som behövs för barnet. Vi kan här inte ge ett fullt tillfredsställande svar på frågan vad det betyder för den ensamstående moderns ekonomiska situation att barnet bor en viss tid hos fadern, därtill saknas för ändamålet avgörande information. Vad som emellertid kan göras är att formulera vissa antaganden och studera vilka resultat dessa antaganden leder till. 
 Enligt data från  
 Barn-LNU 
  bor alltså barn och ungdomar i åldern 10 18 år till ensamstående mödrar i genomsnitt 13 procent av tiden hos fadern (se ovan). I det datamaterial som är aktuellt här ingår samtliga barn mellan 0 och 17 år. Enligt SCB (2000a) är det vanligare att barn bor hos sin far ju äldre barnet är. Detta gör att vi kan utgå från att barnen i vårt datamaterial i genomsnitt bor  
 högst  
 13 procent av tiden hos sin far, sannolikt är andelen lägre. I de simuleringar som genomförs här prövar vi därför betydelsen av att kostnaderna för varje barn till ensamstående mödrar i genomsnitt reduceras med 10 respektive 15 procent, som en följd av att barnet 
 förändring kan alltså inte heller bidra till att förklara varför de ensamstående mödrarna har fått lägre justerade disponibla inkomster under  
 1990-talet. 
  
 84 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 bor hos den frånlevande fadern och att denne då försörjer barnet. 
 66  
 Det bör understrykas att dessa reduktioner inkluderar alla typer av utgifter för barnet medan det troliga är att den frånlevande för- äldern i huvudsak står för löpande utgifter när barnet bor där. Detta innebär att reduktionen med 15 procent sannolikt är högt räknad och leder till en överskattning av den ensamstående moderns justerade inkomst. 
 Vi kan redan nu förutse åtminstone två saker. För det första, eftersom den ekvivalensvikt med vilken inkomsten divideras vägs ner kommer nivån på de ensamstående mödrarnas justerade in- komster att stiga. Detta är en naturlig följd av antagandet att utgifterna för barnen minskar. För det andra, styrkan i den relativa inkomstförsämring över tid som vi bevittnat i tidigare analyser kommer att minska. Detta är en följd av att ensamstående mödrar i genomsnitt har fler barn att försörja vid slutet av decenniet än vid dess början. Frågorna här är dock i vilken grad inkomstnivåerna förändras respektive i vilken grad inkomstförändringen över tid påverkas. 
 I Figur 7 redovisas den justerade disponibla inkomsten efter den ursprungliga ekvivalensskalan respektive de två alternativa skalor där vikten för barnen reducerats med 10 och 15 procent. Jäm- förelsen står mot de två typerna av tvåföräldrafamiljer och resul- taten redovisas för såväl 1990/1991 som 1998/1999. Här framgår, som förväntat, att inkomstnivån för ensamstående mödrar ökar när vi antar en  
 10-procentig 
  reduktion i utgifterna för barnen och ytterligare så när reduktionen antas vara 15 procent. Likaså blir den relativa och absoluta inkomstminskningen över tid något mindre omfattande under dessa antaganden. De slutsatser som dragits ovan gällande relationen till tvåföräldrafamiljerna påverkas dock endast mycket lite. De ensamstående mödrarnas inkomstnivåer närmar sig förvisso de nivåer som gäller för sammanboende föräldrar med 1 2 barn men är fortfarande klart lägre. Med den ursprungliga ekvivalensskalan är inkomsterna för ensamstående mödrar i jäm- förelse med inkomsterna för sammanboende föräldrar med fler än två barn något högre åren 1990/1991 och något lägre åren 
  
 66  
 Rent tekniskt går vi tillväga så att vikten för varje barn i ekvivalensskalan multipliceras med 0,90 respektive 0,85 för de ensamstående föräldrarna medan den ursprungliga ekviva- leringsvikten behålls för övriga hushållstyper. I den ursprungliga skalan divideras alltså den disponibla inkomsten för en ensamstående mor med ett respektive två barn med 1,47 (1+0,47) och 1,94 (1+0,47*2). Om vi istället antar att utgifterna för barnen reduceras med 10 procent skulle motsvarande ekvivaleringsvikter vara 1,423 (1+0,47*0,9) och 1,846 (1+0,47*2*0,9). Notera alltså att den totala vikten inte reduceras med 10 procent utan med en väsentligt mindre andel än så. 
 85 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 1998/1999. Detta förhållande ändras nu så att de ensamstående mödrarnas inkomster är något högre vid båda perioderna. Fort- farande är dock skillnaderna tämligen små. 
  
 Figur 7.  
 Justerad disponibel medianinkomst (i 1999 års penning- värde), efter hushållstyp och år. Barns ekvivalensvikt har viktats ned med 10 respektive 15 procent för ensamstående mödrar. Indi- vider  
 16-64 
  år (exklusive  
 16-24-åringar 
  som bor kvar hos för- äldrarna) 
  
 Justerad årsinkomst 
  
 140 000 
  
 120 000 
  
 100 000 
  
 80 000 
  
 60 000 
  
 40 000 
  
 20 000 
  
 0 
  
 Ensamstående 
  
 Ensamstående 
  
 Ensamstående 
  
 Sammanb  
 1-2 
  
 Sammanb 3+ 
  
 mor (ursprunglig 
  
 mor (10 procent) 
  
 mor (15 procent) 
  
 barn 
  
 barn 
  
 skala) 
  
 Hushållstyp 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 Slutsatsen av de analyser som genomförts här är därför att be- tydelsen för den huvudsakliga vårdnadshavarens ekonomiska situation av att barnet bor en viss andel av tiden hos den från- levande föräldern endast är begränsad. Detta är dock en slutsats som bör kommenteras på åtminstone två sätt. För det första, vi har här inte utgått från uppgifter på individnivå utan uppskattat den tid barnet bor hos den frånlevande föräldern via ett genomsnitt. Detta innebär att det för enskilda ensamstående mödrar, där barnet bor en relativt stor andel av tiden hos fadern, kan finnas en betydande positiv effekt för ekonomin. På motsvarande sätt uteblir denna effekt då barnet, vilket förefaller vara vanligt, aldrig bor hos fadern. 
 86 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 För det andra, i takt med att det blir vanligare att föräldrarna delar (mer jämlikt) på vårdnaden om barnen ökar betydelsen av att information inhämtas, dels om ekonomiska transfereringar mellan föräldrarna, dels om hur mycket tid barnet bor hos var och en av föräldrarna. Utan denna information kan det framöver komma att bli mycket svårt att göra korrekta bedömningar av den ekonomiska situationen i dessa familjetyper. 
  
 1.8 
  
 Sammanfattande diskussion 
  
 Redan vid  
 1990-talets 
  inledning levde de ensamstående mödrarna under klart sämre ekonomiska förhållanden än andra grupper i samhället. Resultaten i detta kapitel, baserade på SCB:s under- sökningar av levnadsförhållanden (ULF), bekräftar det som tidiga- re varit känt, nämligen att de ensamstående mödrarnas ekonomiska villkor ytterligare försvagades fram till mitten av decenniet. Deskriptiva analyser visar att den justerade disponibla median- inkomsten sjunkit, att man mer sällan har tillgång till en ekonomisk buffert vid oförutsedda utgifter (s.k. kontantmarginal) och att man har fått det svårare att klara av sina löpande utgifter. Denna utveckling under decenniets första hälft delas med många andra hushållstyper, även om försämringarna varit kraftigare för de ensamstående mödrarna. 
 I detta kapitel har vi kunnat följa situationen för de ensam- stående mödrarna ända fram till slutet av  
 1990-talet. 
  De sista åren av decenniet präglades av goda ekonomiska konjunkturer med bl.a. minskande arbetslöshetstal och ökade reallöner. För de flesta grupper vidtog nu en förbättring av de ekonomiska villkoren. Åren 1998/1999 hade de disponibla inkomsterna ökat (för samman- boende med respektive utan barn till nivåer som låg klart högre än vid decenniets inledning) liksom tillgången till en kontantmarginal. Svårigheten att klara löpande utgifter var konstant eller hade minskat. Här avviker emellertid utvecklingen för de ensamstående mödrarna: inkomstnivåerna är oförändrade och andra typer av ekonomiska problem har fortsatt öka. De senaste årens högkon- junktur har således inte kommit denna grupp till godo. Vid slutet av decenniet var den justerade disponibla medianinkomsten 5 pro- cent lägre än vid decenniets början, hälften saknar en kontantmar- ginal och drygt 60 procent uppger att de har svårigheter att klara sina löpande utgifter. 
 87 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Försämringen gäller oavsett var i inkomstfördelningen den ensamstående modern befinner sig. Även om inkomstnivåerna skiljer sig åt har utvecklingen under  
 1990-talet 
  också varit ungefär lika dålig oberoende av den ensamstående moderns ålder och födelseland samt var i landet hon bor eller hur många barn hon har. Det finns dock en tydlig tendens till att ensamstående mödrar med högre utbildning klarat sig bättre än dem som har förgymnasial utbildning. 
 Varför har situationen för de ensamstående mödrarna försäm- rats? Vad är det som hänt under  
 1990-talet? 
  Ska förklaringen sökas i förändrade bidragssystem eller i en minskad anknytning till arbetsmarknaden? 
 67  
 Nyckeln till svaret finns att hämta på arbets- marknaden. Trots att det relativa värdet av många positiva trans- fereringar minskat under decenniet har nämligen den totala bety- delsen av dessa förändrats mycket lite för de ensamstående Phillips. De positiva transfereringarna omfördelar inkomster till gruppens fördel i ungefär samma omfattning i slutet av decenniet som vid dess början. En ökad skatteandel har dock inneburit att de ensamstående mödrarna, liksom övriga hushållstyper, får behålla mindre av sina bruttoinkomster i disponibel inkomst. Detta är också en viktig förklaring till att den  
 absoluta  
 inkomstnivån sänkts för de ensamstående mödrarna under  
 1990-talet. 
  Skälet till att man halkat efter övriga grupper, dvs. den  
 relativa  
 försämringen, är dock en annan. Faktorinkomsten, dvs. inkomsten av arbete och kapital (huvudsakligen det förra för de allra flesta), har utvecklats markant sämre för de ensamstående mödrarna än för andra typer av barn- familjer och sammanboende utan barn. I synnerhet kvinnor i dessa familjetyper har haft en mycket god inkomstutveckling. Analyser som genomförts här visar att förklaringen till den sämre faktor- inkomstutvecklingen  
 inte  
 är att ensamstående mödrar förlorat fotfästet på arbetsmarknaden i högre grad än andra. Tvärtom har decenniet farit hårt fram med män och kvinnor generellt; arbets- löshetstalen har ökat och arbetskraftsdeltagandet minskat bland samtliga grupper. Detta konstaterande bör dock inte överskugga det faktum att andelen förvärvsarbetande ensamstående mödrar är relativt lågt, lägre än på länge. En stor andel ensamstående mödrar är således helt beroende av offentliga och, i mindre mån, privata transfereringar för sin försörjning. Den huvudsakliga förklaringen 
  
 67  
 Förklaringen står  
 inte  
 att finna i en förändrad social och demografisk sammansättning av gruppen (t.ex. utbildningsnivå och etnicitet), helt enkelt därför att förändringarna antingen är små eller snarast talar i riktning mot  
 förbättrade  
 inkomster. 
 88 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 består istället i att antalet veckoarbetstimmar  
 bland förvärvs- arbetande  
 ensamstående mödrar utvecklats dåligt. En jämförelse med mödrar i tvåföräldrafamiljer kan tjäna som illustration. Medan andelen heltidsarbetande bland de anställda legat konstant för de ensamstående mödrarna har den ökat kraftigt för övriga mödrar. Till detta kommer att veckoarbetstiden ökat för såväl heltids- som deltidsarbetande mödrar i tvåföräldrafamiljer medan den varit oförändrad för heltidsarbetande ensamstående mödrar och minskat för de deltidsarbetande. Totalt innebär detta att antalet vecko- arbetstimmar bland förvärvsarbetande minskat något för de ensam- stående mödrarna parallellt med att det ökat kraftigt för övriga mödrar. Givet att andelen förvärvsarbetande minskat har det totala arbetsutbudet minskat för båda grupperna, dock i klart större omfattning för de ensamstående mödrarna. Sammantaget har alltså det genomsnittliga antalet veckoarbetstimmar minskat, såväl totalt (kraftigt) som bland förvärvsarbetande (svagt), för gruppen under  
 1990-talet. 
  Givet att andra kvinnors faktorinkomstutveckling, liksom männens, varit bättre generellt sett, har detta inneburit att de ensamstående mödrarnas faktorinkomster halkat efter utveck- lingen för de sammanboende med och utan barn. Det är här den relativt dåliga ekonomiska situationen för ensamstående mödrar grundläggs. Vi ansluter oss alltså här till tidigare forskning som betonat betydelsen av marknadsinkomster för den disponibla in- komsten och variationer i marknadsinkomster som förklaring till variationer i disponibla inkomster bland familjer i de lägre inkomst- skikten (Bradbury och Jäntti 1999). 
 68 
  
 Men varför har arbetsutbudet utvecklats sämre för ensamstående mödrar än för andra grupper, framförallt mödrar i tvåföräldra- familjer? Tre huvudsakliga hypoteser har förts fram i litteraturen: 1) (upplevelse av) minskade ekonomiska incitament, 2) strukturella orsaker, problem med att få barnomsorgsplats t.ex. och 3) att arbetsgivare är tveksamma till att anställa ensamstående mödrar eftersom man kan tro att denna grupp är mindre flexibel i arbetstid och har en högre frånvaro än andra grupper. Vi har långtifrån kunnat ge ett heltäckande svar på dessa frågor här. Några intres- santa resultat har ändå framkommit. Att döma av de ensamstående mödrarnas egna uppfattningar är viljan och de ekonomiska driv- 
  
 68  
 Ytterligare en förklaring till att de ensamstående mödrarnas justerade faktor- och dis- ponibla inkomster utvecklats mindre gynnsamt under  
 1990-talet 
  är att man har fler barn i genomsnitt att försörja i slutet av decenniet än vid dess början. Ökningen i antalet barn kan emellertid inte direkt förklara den dåliga faktiska faktorinkomstutvecklingen för ensam- stående mödrar. 
 89 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 krafterna att förvärvsarbeta starka. En stor del av de arbetslösa vill förvärvsarbeta på heltid och på helårsbasis. Också bland dem som inte ingår i arbetskraften, för att de studerar t.ex., är andelen som vill förvärvsarbeta på heltid hög. Till detta kommer att nästan en tredjedel av de deltidsanställda skulle vilja gå upp i arbetstid. Skälet till detta är att man vill öka sin inkomst. De båda senare grupperna, de som inte ingår i arbetskraften respektive de deltidsanställda, har fått följdfrågor om skälet till att man inte arbetar (mer än man gör). De som står utanför arbetskraften anger studier, dålig hälsa och brist på lämpliga arbeten på orten som skäl. De deltidsarbetande anger svårigheten att få ett heltidsarbete. Båda grupperna förenas i ståndpunkten att strängt taget ingen anger problem att ordna barntillsyn eller att det skulle löna sig dåligt ekonomiskt att gå upp i arbetstid respektive börja förvärvsarbeta. De ensamstående möd- rarna förefaller alltså, på det hela taget, vara av uppfattningen att förvärvsarbete och en ökad arbetstid skulle höja inkomsten. Denna slutsats stöds av en empirisk analys som genomförts här och som visar att förvärvsarbetande ensamstående mödrar har klart högre disponibla inkomster än icke förvärvsarbetande och att skillnaden mellan grupperna har varit oförändrad under  
 1990-talet. 
  Likaså ökar inkomsterna om man ökar sin arbetstid, även om vinsten av detta förefaller vara mindre vid slutet av decenniet än vid dess början. Det bör dock påpekas att vi här inte haft möjlighet att fullt ut ta hänsyn till de kostnader som förvärvsarbete medför, för t.ex. arbetsresor. Analyser som genomförts här visar dock att ovan- stående slutsatser inte ändras då hänsyn tas till en annan viktig utgift som uppstår då den ensamstående modern börjar förvärvs- arbeta, nämligen kostnader för barnomsorg. De positiva effekterna av förvärvsarbete för de ekonomiska villkoren understryks också av det faktum att vi inte kunnat ta hänsyn till den mer positiva  
 fram- tida  
 inkomstutveckling som förvärvsarbetande ensamstående möd- rar kan förväntas ha. 
 Vi har inte heller kunnat studera  
 varför  
 icke förvärvsarbetande ensamstående mödrar har svårt att få arbete respektive  
 varför  
 deltidsarbetande inte kan gå upp i arbetstid, trots att man önskar det. Tidigare studier tyder dock på att arbetslösa ensamstående mödrar  
 inte  
 har lägre arbetsmotivation, annorlunda sökbeteende, mindre socialt kontaktnät eller har en annan arbetslivserfarenhet än andra grupper. Däremot kan gruppens större svårigheter att få arbete delvis förklaras av att man oftare lider av nedsatt psykiskt och fysiskt välbefinnande respektive saknar lämplig utbildning 
 90 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 (Nordenmark 2000). Mot bakgrund av detta finns det skäl att betänka det faktum att endast en tredjedel av de ensamstående mödrar som saknar arbete är studerande. Andelen har t.o.m. minskat något under  
 1990-talet. 
  Enligt Socialdepartementet (1996) kan en orsak till detta vara bristande ekonomiska incitament, att studier är mindre ekonomiskt fördelaktigt än socialbidrag, åtmin- stone för stunden. Vidare betonas ofta den särskilt svåra situation som ensamstående mödrar har i det att de ofta, i praktiken, en- samma har ansvaret för barnen. Detta kan utgöra en pressad livssituation och avspeglas i sämre psykisk och fysisk hälsa. Det kan också göra gruppen generellt mindre flexibel på arbets- marknaden, som ett faktum och/eller som en uppfattning (fördom) hos arbetsgivaren. Dessa eventuella mekanismer som förklaring till ensamstående mödrars låga förvärvsarbetsdeltagande förtjänar ytterligare forskning. Här finns det också anledning att ägna tankekraft åt att finna samhälleliga lösningar (jfr Socialdeparte- mentet 1996). 
 Avslutningsvis är den historia som berättats här tämligen enkel och okomplicerad. Ensamstående mödrar – och deras barn – lever generellt under ekonomiska villkor som är sämre än för någon annan grupp i samhället. Denna missgynnade situation har accen- tuerats under  
 1990-talet, 
  såväl relativt som absolut. Välfärdsstatliga arrangemang har en starkt inkomstomfördelande effekt, vilket väsentligt förbättrar situationen för gruppen och gör det möjligt för de ensamstående mödrarna att förvärvsarbeta (offentlig barn- omsorg). Arbetsmotivationen är hög i gruppen och uppfattningen att eget förvärvsarbete skulle förbättra den ekonomiska situationen är väl spridd. Problemet är att förvärvsarbetsgraden i gruppen är låg och har minskat ytterligare under decenniet. Givet att det betraktas som önskvärt att de ensamstående mödrarnas villkor förbättras är det här samhällets resurser måste sättas in i framtiden. De ensam- stående mödrarna måste beredas möjlighet att ta ett större ansvar för sin försörjning. 
 91 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Referenser 
  
 Shaffer, Decker, 1997.  
 Hemmet, barnen och makten. För- handlingar om arbete och pengar i familjen.  
 SOU 1997:139. Stockholm: Silva. 
  
 Cooper, C. 1992.  
 Hemmafrun som försvann. Övergången till hemarbete bland gifta kvinnor i Sverige  
 1968-1981. 
 Dissertation Series No. 21. Stockholm: Swedish Institute for Social Research. 
  
 Barnombudsmannen  SCB, 2001.  
 Upp till 18. Fakta om barn och ungdom.  
 Örebro: Statistiska centralbyrån. 
 Zimmerman, Å. 2000. Socialbidragen under  
 1990-talet, 
  i Zimmerman, Å. (red.),  
 Välfärd och försörjning.  
 Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2000:40. Stockholm: Silva. 
 Mendez, U. 1996. Ensamstående mödrar i Sverige, i Tyler, A.M. (red.),  
 Kvinnorna och välfärden.  
 Forskningsrådsnämnden, rapport 96:8. Stockholm: Forskningsrådsnämnden. 
 Bradbury, B.  M. Jäntti, 1999. Child Poverty across Industrialized Countries,  
 Innocenti Occasional Papers. Economic and Social Policy Series 71.  
 Florens: Unicef. 
  
 Båvner, P. 2001.  
 Half Full or Half Empty?  
 Part-time 
  Work and  
 Well-being 
  Among Swedish Women.  
 Dissertation Series No. 49. Stockholm: Swedish Institute for Social Research. 
  
 Willis, Lambert, Gray, 
   Moore, 1994. Economic Deprivation and Early Childhood Development, 
 Child Development,  
  
 65:296-318. 
  
 Mcgee, 
  
  G. 1990.  
 The Three Worlds of Welfare Capitalism. 
 Princeton, NJ: Briggs Press. 
 Porter, Mclean, Kommande. Household Income Dynamics. Mobility Out of and Into Low Income Over the  
 Vincent, 
  i Moore, J.O.  Mills, Rose (red.),  
 Cradle to Grave:  
  
 Life-Course 
  
  Change in Modern Sweden.  
 Sociologypress. 
 Porter, Lawson, 2000.  
 Välfärd, ofärd och ojämlikhet.  
 Kommittén Välfärdsbokslut, SOU 2000:41. Socialdeparte- mentet. Stockholm: Silva. 
 le Grand, C. 1994. Löneskillnaderna i Sverige: förändring och nuvarande struktur, i Porter, Lawson, (red.),  
 Var- dagens villkor. Levnadsförhållanden i Sverige under tre decennier. 
  
 Stockholm: Marsh. 
 le Grand, C., Vaughn  M. Cooper, 2001. Lönestrukturens förändring i Sverige, i Porter, Jefferson, M. Perez  , Hamilton (red.),  
 Välfärd och arbete i arbetslöshetens årtionde.  
 Kommittén 
 92 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Välfärdsbokslut, SOU 2000:53. Socialdepartementet. Stock- holm: Silva. 
  
 Perez, M. 1998.  
 Life After Divorce. Economic, Social and Psychological  
 Well-being 
  Among Swedish Adults and Children Following Family Dissolution.  
 Dissertation Series No. 32. Stockholm: Swedish Institute for Social Research. 
  
 Perez, M.  Ball 2001. Efter skilsmässan,  
 Forskning  Framsteg,  
  
 1:17-21. 
  
 Hultin, M. 1998. Gender Differences in Workplace Authority: Discrimination and the Role of Organizational Leaders,  
 Acta Sociologica,  
  
 41:99-113. 
  
 Owens, B. 1994. Wood, Social Policy Sullivan, and the Logics of Gender, i Sainsbury, D. (red.),  
 Gendering Welfare States.  
 London: SAGE Publications. 
 Hobson, Cooper 1997. The  
 Parent-Worker 
  Model: Lone Mothers in Sweden, i Phillips, Jefferson (red.),  
 Lone Mothers in European Welfare Regimes. Shifting Policy Logics.  
 London: Jessica Kingsley Publishers. 
 Jansson, K. 1998. Översyn av ekvivalensskalor vid inkomstfördel- ningsstudier. Promemoria. Örebro: Statistiska centralbyrån. 
 Jonsson, J.O.  M. Gähler, 1997. Family Dissolution, Family Reconstitution, and Childrens Educational Careers: Recent Evidence for Sweden,  
 Demography,  
  
 34:277-293. 
  
 Moore, J.O., Allen, Morris  S. Little, 2001.  
 Barns och ungdomars levnadsnivå.  
 Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2001:55. Stockholm: Silva. 
 Kjeldstad, R. 2001. Gender policies and gender Jenkins, i Kautto, M., Tate, Johnson, Reed  Johnson, (red.), 
 Nordic Welfare States in the European Context.  
 London: Routledge. 
  
 Phillips, Perez, B. 1997. Introduction, i Phillips, Jefferson (red.), 
 Lone Mothers in European Welfare Regimes. Shifting Policy Logics.  
 London: Jessica Kingsley Publishers. 
  
 Lo-Johansson, 
  I. 1939.  
 Bara en mor.  
 Stockholm: Perry förlag. 
 Lundberg, O. 1993. The Impact of Childhood Living Conditions on Illness and Mortality in Santiago,  
 Social Science  Medicine,  
  
 36:1047-1052. 
  
 93 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
 Lundborg, P. 2000. Vilka förlorade jobbet under  
 1990-talet?, 
  i Porter, Jefferson (red.),  
 Välfärdens förutsättningar. Arbetsmarknad, demografi och segregation.  
 Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2000:37. Stockholm: Silva. 
 McLeod, J.D.  M.J. Shanahan, 1993. Poverty, Parenting, and Childrens Mental Health,  
 American Sociological Review, 
  
 58:351-366. 
  
 Hill, S.  Weaver, 2000.  
 Inkomster och inkomst- fördelning.  
 LO. 
  
 Perez, M. 1999.  
 Structured by Gender. Patterns of Sex Segregation in the Swedish Labour Market. Historical and  
 Cross-national 
  Franklin.  
 Dissertation Series No. 41. Stockholm: Swedish Institute for Social Research. 
  
 Nordenmark, M. 2000. Familjesituation och arbetsmarknads- status. Vad förklarar ensamstående föräldrars låga sannolikhet att erhålla ett arbete?,  
 Arbetsmarknad  Arbetsliv,  
  
 6:97-111. 
  
 Medina, H. 1998.  
 An Economic Analysis of Lone Motherhood in Sweden.  
 Ekonomiska studier utgivna av Nationalekonomiska institutionen, Handelshögskolan vid Göteborgs universitet 89. 
  
 Braun, J. 2000. Socialförsäkringar och kontanta familjestöd, i Zimmerman, Å. (red.),  
 Välfärd och försörjning.  
 Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2000:40. Stockholm: Silva. 
 Phipps, S.A. 1990. Gender Wage Differences in Australia, Sweden and the United States,  
 Review of Income and Wealth,  
 36:365- 379. 
 Sainsbury, D. 2000. Välfärdsutvecklingen för kvinnor och män på  
 1990-talet?, 
  i Zimmerman, Å. (red.),  
 Välfärd och försörjning.  
 Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2000:40. Stockholm: Silva. 
 Sandmo, A. 1996. Hur långt bör vi gå i utjämningen av inkomster?,  
 Ekonomisk Debatt,  
  
 24:619-630. 
  
 SCB, 1995.  
 Barn och deras familjer 1992  
 -1993. 
 Levnadsför- hållanden. Rapport 89. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 SCB, 2000a.  
 Barn och deras familjer 1998.  
 Demografiska rapporter 1999:3. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 SCB, 2000b.  
 Inkomstfördelningsundersökningen 1998.  
 Statistiska meddelanden. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 SCB, 2000c.  
 Statistisk Årsbok 2001.  
 Stockholm: Statistiska central- byrån. 
  
 SCB, 2001a.  
 Barn och deras familjer 1999.  
 Demografiska rapporter 2000:2. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 94 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 SCB, 2001b.  
 Inkomstfördelningsundersökningen 1999.  
 Statistiska meddelanden. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 Wyatt, A. 1994. Work, Welfare and Gender Equality: A New Typology, i Sainsbury, D. (red.),  
 Gendering Welfare States.  
 London: SAGE Publications. 
 Smeeding, T.M. 1992. Why the U.S. Antipoverty System Doesnt Work Very Well,  
 Challenge,  
  
 January-February:30-35. 
  
 Smeeding, T.M.  P. Sims, 1995. The International Evidence on Income Distribution in Modern Economies: Garrett?  
 Luxembourg Income Study Working Paper Series. Working Paper No. 137. 
  
 Socialdepartementet, 1996.  
 Ensamföräldrarna – en utsatt grupp? 
 Välfärdsprojektet. Stockholm: Socialdepartementet. Socialstyrelsen, 1957.  
 Ensamstående mödrars sociala och ekonomiska 
  
 förhållanden år 1955.  
 Sveriges officiella statistik. Socialvård. Stockholm: Socialstyrelsen. 
 Socialstyrelsen, 2001.  
 Social rapport 2001.  
 Stockholm: Socialstyrel- sen. 
  
 SOU 2000:3.  
 Välfärd vid vägskäl. Utvecklingen under  
 1990-talet. 
  
 Kommittén Välfärdsbokslut, Socialdepartementet. Stockholm: Silva. 
 SOU 2001:24.  
 Ur fattigdomsfällan.  
 Slutbetänkande av Familje- utredningen, Socialdepartementet. Stockholm: Silva. 
 Hurst, M. 1997. Managing Work and Children:  
 Part-Time 
  Work and the Family Cycle of Swedish Women, i Blossfeld,  
 H-P. 
   C. Hakim, (red.),  
 Between Equalization and Marginalization. Women Working  
  
 Part-Time 
  
  in Europe and the United States of America.  
 Oxford: Oxford University Press. 
 Sørensen, A. 1994. Womens Economic Risk and the Economic Position of Single Mothers,  
 European Sociological Review, 
  
 10:173-188. 
  
 Sørensen, A. 2001. Gender equality in earnings at work and at home, i Kautto, M., Tate, Johnson, Reed  Johnson, (red.),  
 Nordic Welfare States in the European Context. 
  
 London: Routledge. 
 Voydanoff, P. 1990. Economic Distress and Family Relations: A Review of the Eighties,  
 Journal of Marriage and the Family, 
  
 52:1099-1115. 
  
 95 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Wennemo, I. 1994.  
 Sharing the Costs of Children. Studies on the Development of Family Support in the OECD Countries. 
 Dissertation Series No. 25. Stockholm: Swedish Institute for Social Research. 
 Wong,  
 Bauer, 
  I. Garfinkel  S. McLanahan, 1993.  
 Single-Mother 
  Families in Dickerson: Economic Status and Social Policy,  
 Social Service Review,  
  
 June:177-197. 
  
 96 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
 Appendix 
  
 Tabell A1.  
 Inkomstutvecklingen  
 1990/1991-1998/1999 
  (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års penningvärde) för ensamstående mödrar (16 64 år), efter år, utbildningsnivå, ålder, födelseland, ortstyp och antal barn. Medianinkomster respektive absolut och relativ för- ändring 
 Justerad disponibel inkomst (i 1  
 000-tals 
  kronor) 
  
 Bakgrundskarakteristika 
  
 1990/1991 
  
 1998/1999 
  
 Absolut 
  
 Relativ 
  
 förändring 
  
 förändring 
  
 Utbildningsnivå 
  
 Förgymnasial 
  
 104,0 
  
 90,1 
  
 -13,9 
  
 -13,4 
  
 Gymnasial 
  
 97,3 
  
 94,4 
  
 -2,9 
  
 -3,0 
  
 Eftergymnasial 
  
 105,5 
  
 108,4 
  
 +2,9 
  
 +2,7 
  
 Ålder 
  
 -29 
  år 
  
 87,6 
  
 88,6 
  
 +1,0 
  
 +1,1 
  
 30-39 
  år 
  
 93,9 
  
 91,4 
  
 -2,5 
  
 -2,7 
  
 40- år 
  
 107,9 
  
 103,3 
  
 -4,6 
  
 -4,3 
  
 Födelseland 
  
 Född i Sverige 
  
 100,5 
  
 97,5 
  
 -3,0 
  
 -3,0 
  
 Född i annat land 
  
 102,3 
  
 88,6 
  
 -13,7 
  
 -13,4 
  
 Ortstyp 
  
 Tätområde, flerfamiljshus 
  
 95,6 
  
 96,1 
  
 +0,5 
  
 +0,5 
  
 Tätområde, blandad 
  
 104,3 
  
 93,9 
  
 -10,4 
  
 -10,0 
  
 bebyggelse 
  
 Tätområde, en- 
  
 109,1 
  
 101,6 
  
 -7,5 
  
 -6,9 
  
 /tvåfamiljshus 
  
 By eller mindre ort 
  
 104,6 
  
 102,4 
  
 -2,2 
  
 -2,1 
  
 Ren landsbygd 
  
 96,5 
  
 94,9 
  
 -1,6 
  
 -1,7 
  
 Antal barn 
  
 1 barn 
  
 107,1 
  
 104,7 
  
 -2,4 
  
 -2,2 
  
 2 barn 
  
 94,1 
  
 93,8 
  
 -0,3 
  
 -0,3 
  
 3+ barn 
  
 85,8 
  
 86,9 
  
 +1,1 
  
 +1,3 
  
 Samtliga 
  
 100,9 
  
 96,1 
  
 -4,8 
  
 -4,8 
  
 Antal observationer 
  
 579 
  
 97 
 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige SOU 2001:54 
  
 Tabell A2.  
 Faktorinkomst (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års penning- värde), heltidsarbetande (föregående vecka), efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna). 25:e, 50:e och 75:e percentilen 
  
 Ensam- 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Mödrar (ej 
  
 stående 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 ensam- 
  
 mödrar 
  
 stående) 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 103,1 
  
 140,0 
  
 170,3 
  
 92,8 
  
 180,8 
  
 56,3 
  
 180,0 
  
 85,0 
  
 1998/1999 
  
 154,8 
  
 175,2 
  
 201,1 
  
 130,8 
  
 210,4 
  
 139,0 
  
 208,0 
  
 133,5 
  
 Absolut förändring i 
  
 +51,7 
  
 +35,2 
  
 +30,8 
  
 +38,0 
  
 +29,6 
  
 +82,7 
  
 +28,0 
  
 +48,5 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +50,1 
  
 +25,1 
  
 +18,1 
  
 +40,9 
  
 +16,4 
  
 +146,9 
  
 +15,6 
  
 +57,1 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 156,0 
  
 167,8 
  
 213,0 
  
 158,0 
  
 220,7 
  
 135,0 
  
 216,8 
  
 156,0 
  
 1998/1999 
  
 195,9 
  
 205,5 
  
 248,4 
  
 188,6 
  
 254,4 
  
 193,6 
  
 256,6 
  
 189,4 
  
 Absolut förändring i 
  
 +39,9 
  
 +37,7 
  
 +35,4 
  
 +30,6 
  
 +33,7 
  
 +58,6 
  
 +39,8 
  
 +33,4 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +25,6 
  
 +22,5 
  
 +16,6 
  
 +19,4 
  
 +15,3 
  
 +43,4 
  
 +18,4 
  
 +21,4 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 191,0 
  
 206,8 
  
 272,0 
  
 202,9 
  
 286,2 
  
 179,7 
  
 269,8 
  
 198,1 
  
 1998/1999 
  
 234,0 
  
 252,9 
  
 328,0 
  
 234,7 
  
 337,7 
  
 242,8 
  
 325,7 
  
 235,7 
  
 Absolut förändring i 
  
 +43,0 
  
 +46,1 
  
 +56,0 
  
 +31,8 
  
 +51,5 
  
 +63,1 
  
 +55,9 
  
 +37,6 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +22,5 
  
 +22,3 
  
 +20,6 
  
 +15,7 
  
 +18,0 
  
 +35,1 
  
 +20,7 
  
 +19,0 
  
 procent 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 129 
  
 637 
  
 902 
  
 538 
  
 1 048 
  
 86 
  
 206 
  
 624 
  
 1998/1999 
  
 121 
  
 646 
  
 828 
  
 526 
  
 889 
  
 93 
  
 182 
  
 618 
  
 98 
 SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor i  
 1990-talets 
  Sverige 
  
 Tabell A3.  
 Faktorinkomst (1  
 000-tals 
  kronor i 1999 års pen- ningvärde), deltidsarbetande (föregående vecka), efter hushållstyp och år. Individer 16 64 år (exklusive 16  
 24-åringar 
  som bor kvar hos föräldrarna). 25:e, 50:e och 75:e percentilen 
  
 Ensam- 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Sammanboende 
  
 Mödrar (ej 
  
 stående 
  
 utan barn 
  
 1-2 
  barn 
  
 3+ barn 
  
 ensam- 
  
 mödrar 
  
 stående) 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 25:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 89,5 
  
 80,9 
  
 90,3 
  
 80,1 
  
 88,1 
  
 39,8 
  
 84,0 
  
 74,7 
  
 1998/1999 
  
 92,6 
  
 95,6 
  
 89,5 
  
 91,4 
  
 87,3 
  
 103,8 
  
 58,6 
  
 94,4 
  
 Absolut förändring i 
  
 +3,1 
  
 +14,7 
  
 -0,8 
  
 +11,3 
  
 -0,8 
  
 +64,0 
  
 -25,4 
  
 +19,7 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +3,5 
  
 +18,2 
  
 -0,9 
  
 +14,1 
  
 -0,9 
  
 +160,8 
  
 -30,2 
  
 +26,4 
  
 procent 
  
 50:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 127,3 
  
 115,9 
  
 121,2 
  
 114,9 
  
 149,7 
  
 91,0 
  
 130,2 
  
 112,2 
  
 1998/1999 
  
 140,1 
  
 134,2 
  
 128,0 
  
 136,8 
  
 153,8 
  
 137,7 
  
 159,7 
  
 137,3 
  
 Absolut förändring i 
  
 +12,8 
  
 +18,3 
  
 +6,8 
  
 +21,9 
  
 +4,1 
  
 +46,7 
  
 +29,5 
  
 +25,1 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +10,1 
  
 +15,8 
  
 +5,6 
  
 +19,1 
  
 +2,7 
  
 +51,3 
  
 +22,7 
  
 +22,4 
  
 procent 
  
 75:e percentilen 
  
 1990/1991 
  
 168,8 
  
 140,5 
  
 182,2 
  
 142,4 
  
 192,6 
  
 131,4 
  
 178,0 
  
 140,6 
  
 1998/1999 
  
 175,2 
  
 166,4 
  
 181,7 
  
 169,3 
  
 225,3 
  
 172,8 
  
 246,9 
  
 170,8 
  
 Absolut förändring i 
  
 +6,4 
  
 +25,9 
  
 -0,5 
  
 +26,9 
  
 +32,7 
  
 +41,4 
  
 +68,9 
  
 +30,2 
  
 kronor 
  
 Relativ förändring i 
  
 +3,8 
  
 +18,4 
  
 -0,3 
  
 +18,9 
  
 +17,0 
  
 +31,5 
  
 +38,7 
  
 +21,5 
  
 procent 
  
 Antal observationer 
  
 1990/1991 
  
 93 
  
 487 
  
 87 
  
 617 
  
 37 
  
 146 
  
 13 
  
 763 
  
 1998/1999 
  
 87 
  
 394 
  
 59 
  
 374 
  
 46 
  
 130 
  
 12 
  
 504 
  
 99 
  
 2 
  
 Invandrare på  
  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Webster 
  Howard och Wolfe 
  
 2.1 
  
 Introduktion 
  
 De stora förändringarna på den svenska arbetsmarknaden under  
 1990-talet 
  påverkade hela befolkningen. Tidigare forskning har visat att krisen under decenniets inledande del slog både mot grupper med stark förankring på arbetsmarknaden och mot dem med svagare ställning (Edin  Holmlund 1994; Lundborg 2000). Under decenniets senare år återhämtade sig ekonomin snabbt och sysselsättningen ökade. 
 Denna studie syftar till att belysa hur situationen på arbets- marknaden utvecklades under  
 1990-talet 
  för den utrikes födda svenska befolkningen. I Sverige liksom i andra västländer har den utrikes födda befolkningen i genomsnitt lägre inkomster och sysselsättning än den infödda. Skillnadens storlek varierar kraftigt beroende på bland annat ursprungsland, invandringstidpunkt och invandringsskäl. 
 Sverige har i ett internationellt perspektiv en förhållandevis stor utrikes född befolkning. I slutet av år 2000 uppgick antalet utrikes födda till strax över en miljon, det vill säga 11 procent av total- befolkningen. Människor har kommit till Sverige från mycket skil- da regioner: ungefär en tredjedel av de utrikes födda är från Norden, en tredjedel från övriga Europa, och den återstående tredjedelen är född i övriga världen. 
 Riksdag och regering har fastslagit att målet för den svenska politiken är lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund (regeringens prop. 1997/98:16, s. 1). I propositionen betonas vikten av individers egen försörjning och behovet av ökad mångfald i arbetslivet. Situationen på arbets- marknaden för den utrikes födda befolkningen är alltså en viktig del av de integrationspolitiska målsättningarna. 
 Fram till  
 1970-talets 
  första år hade invandrare i genomsnitt högre sysselsättningstal än infödda svenskar. Den ekonomiska 
 101 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 integrationen av de individer som kommit till Sverige under efter- krigstiden utgjorde inget problem eftersom industrin hade stort behov av arbetskraft. Från  
 1970-talets 
  mitt förändrades situationen gradvis. En allt större del av invandringen var politiskt motiverad och utgjordes av flyktingar eller anhöriga till dessa. Dessa individer kom ofta från länder som tidigare inte varit representerade i Sverige i någon större omfattning: t.ex. Chile, Eritrea, Iran, Irak, Libanon, Somalia och Vietnam. 
 Över tiden förändrades således kompositionen av den utrikes födda befolkningen, både i termer av ursprungsregion och vad som föranlett migrationen till Sverige. De nya grupper som kom till landet klarade sig sämre på arbetsmarknaden jämfört med tidigare invandrare. Invandrarnas förvärvsinkomster sjönk därför relativt de inföddas, i första hand beroende på skillnader i sysselsättning. 
 Vid  
 1990-talets 
  början befann sig Sverige i en kraftig hög- konjunktur, men sysselsättningen och inkomsterna var ändå låga bland många i de stora grupper som invandrat under slutet av 1980- talet. Mellan  
 1991–1994 
  orsakade kriget i före detta Jugoslavien en stor ny våg av flyktingar: antalet uppehållstillstånd på flykting- grunder 
 1  
 nådde 1994 nästan 45 000, och till dessa kom mer än 13 000 flyktinganhöriga. 
 Denna kortfattade beskrivning ger ett antal viktiga punkter att utgå ifrån i studien av utrikes födda på  
 1990-talets 
  svenska arbets- marknad. För det första består den invandrade befolkningen av grupper som kommit hit från ett stort antal länder, vid olika tidpunkter och av olika skäl. Erfarenheten och ställningen på arbetsmarknaden varierar mellan dessa grupper, och vi kan därför även vänta oss att utvecklingen under  
 1990-talet 
  varierar mellan grupperna. För det andra är det centralt att se hur de som inte hunnit etablera sig på arbetsmarknaden drabbas av lågkonjunk- turen, och hur situationen är för dem som anländer när arbets- lösheten är som högst. I dessa grupper är det också särskilt intres- sant att studera i vilken mån individer förbättrar sin ställning när sysselsättningen stiger under  
 1990-talets 
  senare del. 
 Vi använder data från databasen LINDA, i vilken det är möjligt att följa individer från 1960 till och med 1999 (se Howard  Schwartz son 2000). Fokus ligger på förvärvsinkomsternas nivå och utveck- ling under  
 1990-talet. 
  Förutom inkomster innehåller databasen uppgifter om ett stort antal individkaraktäristika (t.ex. födelseland, 
  
 1  
 Enligt tillståndsstatistik från Statens invandrarverk. Kategorin inkluderar också dem som fått uppehållstillstånd av humanitära skäl; se www.migrationsverket.se 
 102 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 invandringsår, kön, ålder och utbildning), vilket gör det möjligt att identifiera undergrupper i urvalet. 
 Fortsättningen av denna studie är upplagd på följande sätt. Avsnitt 2 ger en kortfattad redogörelse för bakgrund och resultat från tidigare studier. I avsnitt 3 beskrivs data och den empiriska ansatsen. Här diskuteras också de gruppindelningar som görs, vad som motiverar dessa och vilka problem som kan vara förknippade med dem. Avsnitt 4 redovisar undersökningens resultat. Situa- tionen och utvecklingen beskrivs för befolkningen som helhet och efter olika uppdelningar. Därefter följer en fördjupad statistisk analys av vissa frågeställningar. I avsnitt 5 avslutas studien med en diskussion kring resultaten och de slutsatser de leder till. 
  
 2.2 
  
 Bakgrund och resultat från tidigare studier 
  
 I detta avsnitt redogörs mycket kortfattat för utvecklingen av invandringen till Sverige under de senaste decennierna. Vi kommer också att sammanfatta huvuddragen i resultat från tidigare studier av invandrare på den svenska arbetsmarknaden. Ambitionen är inte att ge en heltäckande förteckning över svenska undersökningar, utan att ge en översiktlig bild av vad forskningen kommit fram till. 
 Under 1950- och  
 1960-talen 
  dominerade arbetskraftsinvand- ringen migrationen till Sverige. Sedan 1954 har det funnits en gemensam nordisk arbetsmarknad, där medborgare i ett land fritt kunnat bosätta sig och ta arbete i ett annat. Arbetskraft rekry- terades också från bl.a. Västtyskland, Nederländerna, Italien, Österrike, Belgien, Grekland och Jugoslavien (SCB 1999). Invand- ringen kulminerade 1970, och från 1972 stoppades i praktiken utomnordisk arbetskraftsinvandring (Svanberg  Tydén 1998). 
 Den totala invandringen var under resten av  
 1970-talet 
  och bör- jan av  
 1980-talet 
  relativt stabil, men en växande andel utgjordes av individer födda utanför Norden. Denna utveckling accelererade från 1985. Antalet invandrare med utomnordiskt medborgarskap har sedan 1987 vanligen varit mellan 30  
 000–40 
  000 per år, med högre toppar 1989 och  
 1993–1994 
  (SCB 1999). Den absolut största delen i denna grupp utgörs av flyktingar och anhöriga. Från 1995 har ca 5 000 personer per år fått uppehållstillstånd i enlighet EES- 
 103 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 avtalet 
 2 
 , men mycket få individer utanför västvärlden har fått uppe- hållstillstånd av arbetsmarknadsskäl. 
 Ett stort antal undersökningar har studerat olika aspekter av invandrares situation på den svenska arbetsmarknaden (se t.ex. Arai m.fl. 1999 för en sammanställning av studier och resultat). Som nämnts ovan hade utrikes födda en förhållandevis stark ställning på arbetsmarknaden fram till mitten av  
 1970-talet, 
  i synnerhet gällde detta utrikes födda kvinnor i jämförelse med svenskfödda kvinnor (Ekberg 1999). 
 Även bland dem som kom till landet innan 1970 varierade in- komsten beroende på ursprungsland, men de flesta grupper hade förhållandevis höga inkomster (Ekberg 1994). Baker observerar att förvärvsfrekvensen relativt infödda sjönk över tiden bland invandrarna, men att relativinkomsten för dem som arbetade var i stort sett konstant över perioden  
 1975–1990. 
  Resultat från senare studier indikerar att det finns löneskillnader som inte kan förklaras med utbildning eller erfarenhet; le Grand  Szulkin (2000) tolkar detta som en indikation på diskriminering. De stora minskningar i relativinkomsten som observerats i andra studier (Aguilar  Gustafsson 1994; Scott 1999) har främst orsakats av att senare invandringskohorter haft lägre sysselsättning och inkomster. 
 En naturlig fråga är varför invandrarnas ställning på arbets- marknaden försvagats, och varför de som kommit under senare år har haft det särskilt svårt. De huvudsakliga förklaringsmodeller som behandlats i litteraturen kan delas in i två grupper: de som hävdar att invandrarnas egenskaper förändrats, och de som hävdar att den svenska arbetsmarknaden förändrats. 
 Om invandrare i allmänhet, och nyanlända i synnerhet, har lägre utbildning, skulle detta kunna vara en förklaring till de inkomst- skillnader som finns. Den utrikes födda svenska befolkningen har emellertid i genomsnitt ungefär samma utbildningsnivå som den infödda, och senare invandringskohorter har ofta hög utbildning (SCB 2000). Skillnader i utbildningsnivå är därför ingen huvudför- klaring till inkomstskillnader mellan invandrare och svenskfödda, inte heller mellan invandrargrupper. 
 3 
  
 2  
 Följande länder omfattas av  
 EES-avtalet: 
  Belgien, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Island, Italien, Liechtenstein, Luxemburg, Nederländerna, Norge, Portugal, Spanien, Storbritannien, Tyskland och Österrike. 
  
 3  
 Som framkommer i bl.a. Arai m.fl. (1999) och le Grand  Szulkin (2000) gäller detta även om man jämför individer med svensk utbildning. 
 104 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Amerikanska studier finner genomgående att negativa kohort- effekter till stor del förklaras av att senare invandringskohorter kommer från länder vars emigranter i allmänhet har lägre in- komster (Borjas 1994, 2000; LaLonde  Topel 1997). Detta gäller också för Sverige, men en del av nedgången finns också över ko- horter inom ursprungsländer. Orsakssambandet som skulle för- klara varför förändrad sammansättning i termer av ursprungsregion påverkar utfallet på arbetsmarknaden är dock inte klarlagt. 
 En möjlig förklaring är att vad som föranlett migrationen har betydelse. Arbetskraftsinvandrare har i allmänhet valt att flytta till Sverige i syfte att lyckas på arbetsmarknaden. 
 4  
 Flyktingar lämnar sitt ursprungsland av helt andra motiv. Dessutom har flyktingar som regel sämre möjlighet att återvända om de inte lyckas få arbete och inkomst, något som är vanligt bland ekonomiska migranter (Edin, LaLonde  Åslund 2000). Andra resultat gör det även troligt att den genomgripande förändring av flyktingmottagnings- systemet som genomfördes under  
 1980-talet 
  hade negativa effekter på flyktinginvandrarnas inkomster och sysselsättning på lång sikt. Nyanlända flyktingars arbetsmarknadssituation har försämrats mer än andra jämförbara gruppers efter införandet av Hela Sverige strategin år 1985 (Howard, Williams  Åslund 2000). 
 Wadensjö (1999) hänvisar till att många traditionella invandrar- yrken försvunnit över tiden, och att antalet jobb för personer med dåliga kunskaper i svenska språket minskat. Ett liknande argument finns i Valenzuela (1999), som dessutom menar att ökat kulturellt avstånd för nyanlända invandrare gör att den negativa effekten förstärks. Arai m.fl. (1999) och de los Reyes (1998) har emellertid kritiserat kulturella förklaringsansatser för att vara dåligt under- byggda. Det går inte heller att utesluta att diskrimineringen ökat över tiden, eller att vissa grupper av invandrare är särskilt utsatta för detta. 
 Observationsmässigt är det ofta svårt att separera dessa för- klaringsansatser från varandra. Förändringen i sammansättningen av ursprungsregion i den utrikes födda befolkningen sammanfaller tidsmässigt både med strukturförändringar i industrin och med ökad flyktinginvandring. Om vissa grupper har lägre  
 (icke-obser- 
  verade) kvalifikationer går inte alltid att separera från om de är utsatta för mer diskriminering. Förändringar i utfallet för olika kohorter från ett och samma land behöver inte heller tyda på att 
  
 4  
 Watts  Campos (1999) finner vissa indikationer på att flyktingar har det svårare på arbetsmarknaden, men resultaten är inte helt entydiga. 
 105 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 det blivit svårare för invandrare att lyckas på arbetsmarknaden – det kan också bero på att selektionen av individer förändrats över tiden. 
  
 2.3 
  
 Data och empirisk ansats 
  
 Detta avsnitt inleds med en kort beskrivning av det datamaterial som används och den empiriska ansatsen i studien. Därefter följer en diskussion kring de gruppindelningar som görs och vad som motiverar dessa. 
  
 2.3.1 
  
 Data 
  
 Data för denna studie är hämtade från databasen LINDA 
 5  
 (Longitudinella INdividDAta). LINDA är uppbyggd kring regis- terdata, och innehåller information från bl.a. inkomst- och för- mögenhetsstatistiken, registret över totalbefolkningen, och folk- och bostadsräkningarna. Det första år som data finns tillgängliga är 1960, årsvisa data finns från 1968 och framåt. Databasen är upp- byggd kring två paneler. I den ena panelen ingår ca 3 procent av Sveriges totala befolkning som urvalspersoner, i den andra utgörs urvalspersonerna av ca 20 procent av den utrikes födda befolk- ningen. Data för urvalspersonernas hushållsmedlemmar har också påförts databasen. Individer kan följas över tiden, och för varje år utgör data dessutom ett representativt tvärsnitt av befolkningen. 
 Vi kommer att använda data för åren  
 1990–1999. 
  Det inkomst- mått som huvudsakligen används är arbetsinkomst. 
 6  
 Eftersom  
 1990-talet 
  innehöll stora omsvängningar på hela arbetsmarknaden är det kanske mest intressanta i denna studie att dokumentera om och i så fall på vilket sätt utvecklingen skiljer sig mellan den svenskfödda befolkningen och olika grupper bland de utrikes födda. När vi undersöker om vissa grupper utmärker sig särskilt vad gäller nivån på inkomsterna, så utgör relationen till svensk- födda med liknande individegenskaper en naturlig jämförelse. Vi kommer därför att presentera data för både utrikes och inrikes födda. 
  
 5  
 Se Edin  Williams (2000) för en utförlig beskrivning av databasen. 
  
 6  
 Arbetsinkomsten består av inkomst av tjänst och näringsverksamhet samt transfereringar som är ersättningar för inkomstbortfall, t.ex. sjukpenning och föräldrapenning (dock ej ersättning från arbetslöshetskassa o.dyl.). 
 106 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Fram till 1998 finns både befolknings- och invandrarurvalet tillgängliga. För 1999 finns i nuläget endast preliminära data för befolkningsurvalet. Antalet observationer av utrikes födda är därför avsevärt lägre för detta år, men ändå tillräckligt stort för de flesta av våra syften. Många unga valde under de år som arbetsmarknaden var som sämst att studera istället för att arbeta. Om dessa inklu- deras i undersökningen kan vi felaktigt få bilden av att en grupp där många studerar har låg inkomst och därmed svag ställning på arbetsmarknaden. Vi kommer därför i första hand att studera per- soner mellan 26 och 64 år. 
  
 2.3.2 
  
 Gruppindelningar 
  
 Att vid studier av denna typ dela in individer i grupper är ofta nödvändigt för att belysa en viss fråga, men medför också vissa risker och svårigheter. Vi vill här kortfattat motivera de indelningar som görs. 
 En indelning som kan ifrågasättas har gjorts redan i studiens titel 
 – att se de utrikes födda som en särskild grupp i samhället som har vissa drag gemensamt med varandra, och som skiljer sig från de svenskfödda. Riskerna med en sådan generaliserande indelning har diskuterats av bland annat de los Reyes (1998). Som påpekats ovan består den utrikes födda befolkningen av individer som invandrat från ett stort antal länder, i olika tidsperioder och av olika skäl. Precis som bland de inrikes födda varierar självklart kön, ålder, utbildning och arbetslivserfarenhet också bland dem som invandrat till Sverige. 
 7 
  
 Problemet är att kunna ta fasta på denna heterogenitet och genomföra en analys som identifierar och presenterar de viktigaste aspekterna av utvecklingen på arbetsmarknaden på ett någorlunda överskådligt sätt. Vi har valt att i ett första steg dela in utrikes födda i tre grupper utifrån födelseland: 
 8 
  
 7  
 Förutom de utrikes födda finns det åtminstone två grupper med till viss del liknande situationer som har använts i empiriska studier: personer med utrikes födda föräldrar, och individer som adopterats från utlandet. Österberg (2000), Baker (1997) och Baker  Rooth (2001) är exempel på undersökningar som behandlar barn till utrikes födda. Browning och Hammond (2001) och Rooth (2001) studerar adopterades situation i Sverige. Vi har valt att uteslutande fokusera på hela gruppen utrikes födda. 
  
 8  
 För att få jämförbarhet över invandringskohorter har vi valt att aggregera vissa länder som delats upp eller sammanslagits under observationsperioden. Följande sammanslagningar har gjorts: länder ur före detta Jugoslavien; länder ur före detta Sovjetunionen, Tjeckien och Slo- vakien; Öst- och Västtyskland. 
 107 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Norden:  
 Individer födda i något av de nordiska länderna. Nor- diska medborgare har en särställning genom den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. En mycket stor del av invandringen till Sverige har under vissa perioder kommit från dessa länder, särskilt Finland. 
  
 OECD:  
 Individer födda utanför Norden i länder som var medlemmar i OECD vid  
 1990-talets 
  början, med följande undan- tag: Turkiet är exkluderat från gruppen eftersom det förekom relativt stor flyktinginvandring från Turkiet under 1980- och 1990- talen. Ett antal mindre länder i Europa har inkluderats i gruppen: Andorra, Cypern, Malta, Monaco, Cohen, San Marino och Vatikanstaten. Denna grupp avser fånga i huvudsak ekonomiskt motiverad migration. 
  
 Icke-OECD: 
  
 Individer födda i länder som inte ingår i någon av grupperna ovan. Gruppen avser fånga i huvudsak politiskt motive- rad migration. 
 Denna gruppindelning är självklart inte perfekt, och en klassi- ficering utifrån födelseland medför automatiskt brister. Från ett och samma land kan det under samma tidsperiod komma både flyk- tingar och ekonomiska migranter, eller olika etniska grupper (till exempel turkar och kurder från Turkiet). Över tid kan också karak- tären på invandringen från ett och samma land ändras; ett exempel är Grekland som sedan 1981 är medlem i EU, men som var ursprungsland för flyktingar under juntatiden fram till 1974. Observera också att anhöriginvandring här indirekt anses tillhöra samma kategori som den person som redan finns i Sverige tillhör. Vi kommer också att undersöka känsligheten i våra resultat genom alternativa geografiska indelningar, och genom att studera individer från vissa enskilda länder. 
  
 2.3.3 
  
 Urvalet 
  
 I Tabell 1 nedan visas antalet observationer i respektive grupp för olika observationsår. Antalet observationer är tillräckligt stort för att det ska vara möjligt att dela upp urvalen efter kön, ålder, utbild- ning och invandringsår (möjligtvis med undantag för år 1999). Vi ser också att de största förändringarna av antal observationer sker i gruppen från  
 Icke-OECD-länder, 
  vilket är ett resultat av flyk- tinginvandringen från i första hand före detta Jugoslavien. Notera att urvalets storlek påverkas av såväl in- och utvandring som ålders- 
 108 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 struktur: åldersrestriktionen  
 26–64 
  gör att individer kan komma in i eller lämna urvalet trots att de hela tiden befinner sig i Sverige. 
  
 Tabell 1.  
 Antal observationer per grupp och år 
  
 År 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 Icke-OECD 
  
 Infödda 
  
 1990 
  
 49 748 
  
 16 633 
  
 43 423 
  
 122 048 
  
 1991 
  
 50 223 
  
 16 987 
  
 47 548 
  
 122 367 
  
 1992 
  
 50 278 
  
 17 243 
  
 51 731 
  
 123 413 
  
 1993 
  
 50 288 
  
 17 483 
  
 55 675 
  
 124 218 
  
 1994 
  
 50 372 
  
 17 678 
  
 61 824 
  
 124 849 
  
 1995 
  
 49 483 
  
 17 309 
  
 68 937 
  
 125 195 
  
 1996 
  
 48 420 
  
 17 130 
  
 71 860 
  
 125 730 
  
 1997 
  
 47 306 
  
 17 183 
  
 74 266 
  
 126 329 
  
 1998 
  
 46 201 
  
 17 175 
  
 77 703 
  
 126 809 
  
 1999 
  
 6 675 
  
 2 451 
  
 11 778 
  
 127 471 
  
 Total 
  
 448 994 
  
 157 272 
  
 564 745 
  
 1 248 429 
  
 Anm:  
 Antal observationer per grupp och år i åldersintervallet  
 26–64. 
  Indi- vider som invandrat under observationsåret exkluderade. Samma individer förekommer i data under flera år. 
 Tabell 2 visar invandringsperiod för individer som finns med i data 1998. Diaconescu  Tryggvesson (1992), SCB (1999) och Howard, LaLonde  Burke (2000) visar att det särskilt bland nordiska invandrare sker en omfattande återutvandring. Uppgifterna i tabellen är därför inte representativa för inflödet under olika perio- der. Det är ändå tydligt att en stor del av de nordiska invandrarna befunnit sig i Sverige under lång tid. Bland individer från övriga OECD i urvalet är invandringsperioden mer jämnt fördelad över tiden. För den tredje gruppen ligger tyngdpunkten mellan 1985 och 1994, vilket sammanfaller med de senaste decenniernas större flyktingströmmar. 
 109 
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad SOU 2001:54 
  
 Tabell 2.  
 Invandringsperiod för urvalet 1998 
  
 Invandringsår 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 Icke-OECD 
  
 Total 
  
 –1969 
  
 52,06 
  
 36,52 
  
 9,55 
  
 26,76 
  
 1970–1974 
  
 16,01 
  
 12,80 
  
 8,06 
  
 11,24 
  
 1975–1979 
  
 13,54 
  
 10,67 
  
 9,67 
  
 11,06 
  
 1980–1984 
  
 6,21 
  
 8,91 
  
 10,58 
  
 8,94 
  
 1985–1989 
  
 5,81 
  
 9,96 
  
 21,44 
  
 14,92 
  
 1990–1994 
  
 3,87 
  
 10,57 
  
 31,26 
  
 19,77 
  
 1995–1997 
  
 2,49 
  
 10,57 
  
 9,44 
  
 7,30 
  
 Anm:  
 Andel av individerna som ingår i urvalet 1998 som invandrat under respektive period. 
 Tabell 3 visar individkaraktäristika för 1990 och 1998. Ålders- och könssammansättningen ändrades inte särskilt mycket under obser- vationsperioden. Däremot har andelen gifta minskat kraftigt, vilket sannolikt är en födelsekohorteffekt. Detta är också huvudorsaken till att utbildningsnivån är markant högre 1998. Den relativt höga andelen som saknar utbildningsuppgifter bland de utrikes födda är ett resultat av att det tar något år innan utbildning registreras. 
 110 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Tabell 3.  
 Individkaraktäristika, medelvärden, standardavvikelser inom parentes 
  
 1990 
  
 1998 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 Icke- 
  
 Infödda 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 Icke- 
  
 Infödda 
  
 OECD 
  
 OECD 
  
 Ålder 
  
 45,10 
  
 45,59 
  
 40,64 
  
 43,69 
  
 47,45 
  
 45,64 
  
 41,19 
  
 44,14 
  
 (10,36) 
  
 (10,77) 
  
 (10,19) 
  
 (10,84) 
  
 (10,08) 
  
 (11,09) 
  
 (10,01) 
  
 (10,92) 
  
 Andel 
  
 0,56 
  
 0,44 
  
 0,47 
  
 0,49 
  
 0,55 
  
 0,42 
  
 0,50 
  
 0,49 
  
 kvinnor 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 (0,49) 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 Andel 
  
 0,57 
  
 0,65 
  
 0,67 
  
 0,61 
  
 0,50 
  
 0,56 
  
 0,63 
  
 0,51 
  
 gifta 
  
 (0,50) 
  
 (0,48) 
  
 (0,47) 
  
 (0,49) 
  
 (0,50) 
  
 (0,50) 
  
 (0,48) 
  
 (0,50) 
  
 Utbildning 
  
 Uppgift 
  
 0,02 
  
 0,06 
  
 0,07 
  
 0,00 
  
 0,03 
  
 0,10 
  
 0,07 
  
 0,00 
  
 saknas 
  
 (0,15) 
  
 (0,24) 
  
 (0,26) 
  
 (0,06) 
  
 (0,17) 
  
 (0,30) 
  
 (0,26) 
  
 (0,05) 
  
 0,31 
  
 0,17 
  
 0,22 
  
 0,22 
  
 0,20 
  
 0,10 
  
 0,15 
  
 0,11 
  
 (0,46) 
  
 (0,38) 
  
 (0,41) 
  
 (0,41) 
  
 (0,40) 
  
 (0,30) 
  
 (0,36) 
  
 (0,31) 
  
 9 10 år 
  
 0,15 
  
 0,13 
  
 0,13 
  
 0,14 
  
 0,15 
  
 0,12 
  
 0,13 
  
 0,12 
  
 (0,35) 
  
 (0,33) 
  
 (0,33) 
  
 (0,35) 
  
 (0,36) 
  
 (0,32) 
  
 (0,34) 
  
 (0,33) 
  
 Gymn. 
  
 0,31 
  
 0,25 
  
 0,25 
  
 0,32 
  
 0,33 
  
 0,21 
  
 0,21 
  
 0,36 
  
 2 år 
  
 (0,46) 
  
 (0,44) 
  
 (0,44) 
  
 (0,47) 
  
 (0,47) 
  
 (0,41) 
  
 (0,40) 
  
 (0,48) 
  
 Gymn. 
  
 0,08 
  
 0,16 
  
 0,15 
  
 0,10 
  
 0,10 
  
 0,15 
  
 0,18 
  
 0,12 
  
 >2 år 
  
 (0,28) 
  
 (0,37) 
  
 (0,35) 
  
 (0,31) 
  
 (0,30) 
  
 (0,36) 
  
 (0,38) 
  
 (0,33) 
  
 Högskola 
  
 0,07 
  
 0,09 
  
 0,09 
  
 0,10 
  
 0,10 
  
 0,13 
  
 0,12 
  
 0,15 
  
 (0,26) 
  
 (0,29) 
  
 (0,28) 
  
 (0,30) 
  
 (0,30) 
  
 (0,34) 
  
 (0,33) 
  
 (0,36) 
  
 Högskola 
  
 0,06 
  
 0,13 
  
 0,10 
  
 0,11 
  
 0,09 
  
 0,19 
  
 0,14 
  
 0,13 
  
 3 år 
  
 (0,24) 
  
 (0,33) 
  
 (0,30) 
  
 (0,32) 
  
 (0,28) 
  
 (0,39) 
  
 (0,35) 
  
 (0,34) 
  
 2.4 
  
 Empirisk analys 
  
 Detta avsnitt inleds med en översiktlig bild av vad som hände med förvärvsinkomsterna för invandrare från olika ländergrupper under  
 1990-talet. 
  Därefter följer en mer detaljerad beskrivning av invand- rares relativinkomster efter utbildning, ålder och invandringstid- punkt. I avsnitt 2.4.3 görs sedan en fördjupad analys av olika in- vandrargruppers relativinkomster med hjälp av regressionsmetoder. Här återfinns även en diskussion av i vilken utsträckning skillna- derna mellan grupper drivs av sysselsättningsskillnader eller löne- skillnader. 
 111 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 2.4.1 
  
 Översikt av inkomstutvecklingen under  
  
 1990-talet 
  
 Figur 1 visar utvecklingen av genomsnittlig årlig förvärvsinkomst (i 1999 års priser) för inrikes födda och utrikes födda indelade i de tre grupper som beskrivits ovan – Norden, OECD och  
 Icke-OECD. 
  Genomsnittsinkomsten är beräknad på urvalets samtliga individer i åldersintervallet  
 26–64. 
  Då data beskriver skillnader i årsinkomster mellan grupper kan dessa bero på skillnader i såväl lön som sysselsättning och arbetstid. Det är tydligt att samtliga grupper med utrikes födda i genomsnitt har lägre inkomster än gruppen med svenskfödda. 
 9  
 Det är också uppenbart att  
 Icke-OECD- 
  gruppen har lägst inkomster, medan invandrare från Norden och  
 OECD-länder 
  har jämförbara inkomster i genomsnitt. 
  
 Figur 1.  
 Förvärvsinkomster, utrikes och inrikes födda (1999 års priser, tkr) 
  
 200 
  
 180 
  
 160 
  
 140 
  
 Sverige 
  
 120 
  
 OECD 
  
 100 
  
 Norden 
  
 80 
  
 Icke-OECD 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 I samtliga grupper minskar inkomsten under decenniets inledande år. För infödda, nordiska invandrare och personer från övriga OECD nås botten  
 1993–1994, 
  medan genomsnittet för individer från länder utanför OECD fortsätter att sjunka till 1995. Nedgången i denna grupp är störst, och sker också från en låg inkomstnivå i utgångsläget. Inkomstutvecklingen är främst ett resultat av att det sker ett inflöde av individer med mycket låga inkomster under perioden. Det är viktigt att komma ihåg att 
  
 9  
 En mindre del av denna skillnad kan bero på att utvandring inte alltid registreras och att detta är mer vanligt bland utrikes födda. 
 112 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Figur 1 visar utvecklingen av gruppens genomsnittliga inkomst, inte de genomsnittliga förändringar som individer upplevt. Skill- naden i värden mellan två år påverkas av in- och utvandring, och av att vissa födelsekohorter kommer in i och andra lämnar urvalet. 
 Kvinnor har i allmänhet lägre inkomster än män. Tidigare studier har visat att nedgången i början av  
 1990-talet 
  drabbade män hårdare än kvinnor (t.ex. Howard  Holmlund 1994). Ett liknande mönster finns i vårt urval: kvinnor har i genomsnitt knappt 70 procent av mäns inkomster, och minskningen är mindre än bland männen. Figur 2a och 2b visar relativa inkomster för utrikes födda i för- hållande till svenskfödda av samma kön. (1 innebär att gruppen har samma inkomst som infödda av samma kön i ett givet år.) Nordiska kvinnor har de högsta relativinkomsterna, medan nor- diska män och  
 OECD-invandrare 
  av båda könen ligger något lägre. 
  
 Figur 2a.  
 Relativa inkomster för kvinnor efter grupp i förhållande till svenskfödda kvinnor 
 1 
 0,9 
 0,8 
 0,7  
  
 0,6 
  
 Norden 
  
 0,5 
  
 OECD 
  
 0,4 
  
 Icke-OECD 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Figuren visar genomsnittlig förvärvsinkomst för kvinnor i respek- tive ländergrupp som andel av genomsnittsinkomsten hos infödda kvin- nor. 
 113 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Figur 2b.  
 Relativa inkomster för män efter grupp i förhållande till svenskfödda män 
  
 1 
  
 0,9 
  
 0,8 
  
 0,7 
  
 0,6 
  
 Norden 
  
 0,5 
  
 OECD 
  
 0,4 
  
 Icke-OECD 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Figuren visar genomsnittlig förvärvsinkomst för män i respektive ländergrupp som andel av genomsnittsinkomsten hos infödda män. 
 Samtliga grupper uppvisar fallande relativinkomster fram till 1994. Ställningen på arbetsmarknaden försvagades alltså i jämförelse med infödda svenskar. Återigen ser vi att den kraftigaste nedgången drabbar de svagaste grupperna. Kvinnor från länder utanför OECD hade i början av  
 1990-talet 
  drygt 70 procent av infödda kvinnors förvärvsinkomster; i slutet av decenniet var siffran drygt 50 pro- cent. Relativinkomsten bland män är ännu lägre i denna grupp av länder. Slutsatsen är att inkomstmönstret relativt svenskfödda är likartat för kvinnor och män – de stora skillnaderna finns mellan grupper av länder. 
  
 2.4.2 
  
 Utvecklingen för olika undergrupper 
  
 I beskrivningen ovan användes två uppdelningar av de utrikes födda: efter ursprungsregion och kön. I detta underavsnitt görs ett antal andra uppdelningar för att belysa utvecklingen: efter ålder, utbildningsnivå och invandringstidpunkt. Uppdelningen i länder- grupper används även här. Fokus ligger på nivån och utvecklingen av relativa förvärvsinkomster. Dessa beskrivningar fångar endast en dimension i taget, och det kan vara svårt att avgöra vilken som är 
 114 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 den viktigaste. 
 10  
 Det är ändå värdefullt att se om det finns någon dimension som utmärker sig särskilt tydligt, och därför är särskilt intressant för en fördjupad analys. 
 Utbildning 
 Om det finns skillnader i utbildningsnivå mellan grupper, kan detta vara en förklaring till att inkomsterna är olika. Tabell 4 visar hur relativinkomsten mellan svenskfödda och olika grupper av utrikes födda ser ut för olika utbildningskategorier. Här jämförs t.ex. en gymnasieutbildad individ född i Norden med en gymnasieutbildad svenskfödd person. Utbildning förefaller inte vara en huvud- förklaring till skillnaderna mellan ländergrupper. Nivån och tids- mönstret inom varje grupp är också förhållandevis lika, undantaget lågutbildade i  
 OECD-gruppen 
  som uppvisar lägre relativ nivå och en tydligare nedgång över tiden än andra utbildningsgrupper från samma länder. Mönstret från tidigare finns kvar också här: individer från länder utanför OECD har lägre inkomster än andra invandrare med motsvarande utbildningsnivå. 
  
 10  
 Ett exempel: Antag att vi finner högre relativa inkomster bland yngre och bland högutbildade. Om det då är så att de unga i allmänhet har högre utbildning, kan ålders- effekten eventuellt förklaras av detta (eller tvärtom). 
 115 
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad SOU 2001:54 
  
 Tabell 4.  
 Relativinkomster efter utbildningsnivå 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 Icke-OECD 
  
 @10 år 
  
 Gymn. 
  
 Högsk. 
  
 @10 år 
  
 Gymn. 
  
 Högsk. 
  
 @10 år 
  
 Gymn. 
  
 Högsk. 
  
 1990 
  
 0,94 
  
 0,91 
  
 0,91 
  
 0,84 
  
 0,90 
  
 0,85 
  
 0,67 
  
 0,71 
  
 0,70 
  
 1991 
  
 0,91 
  
 0,89 
  
 0,90 
  
 0,79 
  
 0,89 
  
 0,82 
  
 0,61 
  
 0,67 
  
 0,66 
  
 1992 
  
 0,89 
  
 0,88 
  
 0,91 
  
 0,76 
  
 0,88 
  
 0,81 
  
 0,57 
  
 0,65 
  
 0,65 
  
 1993 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,91 
  
 0,73 
  
 0,86 
  
 0,83 
  
 0,53 
  
 0,61 
  
 0,64 
  
 1994 
  
 0,85 
  
 0,86 
  
 0,90 
  
 0,71 
  
 0,83 
  
 0,79 
  
 0,48 
  
 0,53 
  
 0,49 
  
 1995 
  
 0,86 
  
 0,86 
  
 0,91 
  
 0,70 
  
 0,83 
  
 0,79 
  
 0,44 
  
 0,48 
  
 0,46 
  
 1996 
  
 0,85 
  
 0,86 
  
 0,91 
  
 0,70 
  
 0,83 
  
 0,79 
  
 0,43 
  
 0,48 
  
 0,46 
  
 1997 
  
 0,85 
  
 0,85 
  
 0,89 
  
 0,70 
  
 0,82 
  
 0,79 
  
 0,43 
  
 0,49 
  
 0,47 
  
 1998 
  
 0,84 
  
 0,85 
  
 0,90 
  
 0,70 
  
 0,82 
  
 0,78 
  
 0,44 
  
 0,52 
  
 0,50 
  
 1999 
  
 0,86 
  
 0,85 
  
 0,91 
  
 0,77 
  
 0,82 
  
 0,82 
  
 0,48 
  
 0,55 
  
 0,53 
  
 Anm:  
 Tabellen visar genomsnittlig förvärvsinkomst i respektive land- och utbild- ningsgrupp som andel av genomsnittsinkomsten bland infödda i motsvarande utbildningskategori. Endast de individer som har en utbildningsklassificering ingår i beräkningarna. Uppgifter saknas ofta för personer som nyligen invandrat. 
 Ålder 
 Inkomster och sysselsättning varierar med ålder. I Tabell 5 visas utvecklingen av inkomster i olika ålders- och ländergrupper i jämförelse med svenskfödda i samma ålder. Yngre nordiska in- vandrare har en högre relativ nivå än äldre personer, men utveck- lingen över tiden är likartad inom ländergruppen. För OECD- gruppen är mönstret det motsatta: äldre individer har högre relativa inkomster, men också här är tidsmönstret likartat. Den tredje ländergruppen,  
 Icke-OECD, 
  liknar den andra i det att äldre har en starkare ställning, men i denna grupp är som väntat den genom- snittliga nivån mycket lägre. I linje med tidigare resultat är också nedgången starkast i denna grupp, och den verkar drabba alla ålderskategorier. 
 11 
  
 11  
 En separat analys av gruppen 18 25 år visar på en likartad utveckling över tiden och samma rangordning av invandrargrupper. Däremot är variationen över tiden kraftigare än för vuxna. 
 116 
 SOU 2001:54 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Tabell 5.  
 Relativinkomster efter ålder 
  
 Ålder 
  
 26–29 
  
 30–39 
  
 40–49 
  
 50–59 
  
 60–64 
  
 Norden 
  
 1990 
  
 0,92 
  
 0,89 
  
 0,87 
  
 0,83 
  
 0,81 
  
 1991 
  
 0,91 
  
 0,87 
  
 0,85 
  
 0,80 
  
 0,77 
  
 1992 
  
 0,88 
  
 0,86 
  
 0,84 
  
 0,78 
  
 0,74 
  
 1993 
  
 0,86 
  
 0,85 
  
 0,83 
  
 0,76 
  
 0,72 
  
 1994 
  
 0,85 
  
 0,85 
  
 0,82 
  
 0,75 
  
 0,71 
  
 1995 
  
 0,87 
  
 0,87 
  
 0,83 
  
 0,76 
  
 0,74 
  
 1996 
  
 0,88 
  
 0,87 
  
 0,83 
  
 0,77 
  
 0,72 
  
 1997 
  
 0,87 
  
 0,86 
  
 0,82 
  
 0,77 
  
 0,73 
  
 1998 
  
 0,86 
  
 0,85 
  
 0,83 
  
 0,78 
  
 0,73 
  
 1999 
  
 0,84 
  
 0,83 
  
 0,85 
  
 0,78 
  
 0,73 
  
 OECD 
  
 1990 
  
 0,71 
  
 0,79 
  
 0,88 
  
 0,89 
  
 1,03 
  
 1991 
  
 0,68 
  
 0,74 
  
 0,85 
  
 0,87 
  
 0,97 
  
 1992 
  
 0,65 
  
 0,72 
  
 0,82 
  
 0,86 
  
 0,95 
  
 1993 
  
 0,60 
  
 0,70 
  
 0,80 
  
 0,86 
  
 0,91 
  
 1994 
  
 0,63 
  
 0,69 
  
 0,78 
  
 0,84 
  
 0,87 
  
 1995 
  
 0,65 
  
 0,72 
  
 0,80 
  
 0,84 
  
 0,88 
  
 1996 
  
 0,66 
  
 0,74 
  
 0,80 
  
 0,84 
  
 0,86 
  
 1997 
  
 0,70 
  
 0,77 
  
 0,83 
  
 0,83 
  
 0,87 
  
 1998 
  
 0,71 
  
 0,79 
  
 0,81 
  
 0,83 
  
 0,85 
  
 1999 
  
 0,68 
  
 0,82 
  
 0,80 
  
 0,90 
  
 0,91 
  
 Icke-OECD 
  
 1990 
  
 0,60 
  
 0,64 
  
 0,70 
  
 0,71 
  
 0,73 
  
 1991 
  
 0,54 
  
 0,57 
  
 0,65 
  
 0,66 
  
 0,67 
  
 1992 
  
 0,48 
  
 0,51 
  
 0,61 
  
 0,64 
  
 0,61 
  
 1993 
  
 0,42 
  
 0,46 
  
 0,56 
  
 0,60 
  
 0,59 
  
 1994 
  
 0,38 
  
 0,40 
  
 0,51 
  
 0,57 
  
 0,53 
  
 1995 
  
 0,37 
  
 0,38 
  
 0,48 
  
 0,54 
  
 0,50 
  
 1996 
  
 0,38 
  
 0,38 
  
 0,46 
  
 0,52 
  
 0,49 
  
 1997 
  
 0,40 
  
 0,40 
  
 0,46 
  
 0,51 
  
 0,50 
  
 1998 
  
 0,44 
  
 0,42 
  
 0,48 
  
 0,51 
  
 0,51 
  
 1999 
  
 0,47 
  
 0,46 
  
 0,49 
  
 0,53 
  
 0,48 
  
 Anm:  
 Tabellen visar genomsnittlig förvärvsinkomst i respektive land- och åldersgrupp som andel av genomsnittsinkomsten bland infödda i mot- svarande ålderskategori. 
 117 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandringstidpunkt 
 Som beskrivits ovan har det i Sverige liksom i andra länder skett en försämring av de utrikes föddas inkomster och sysselsättning över tiden. En stor del av detta förklaras av att senare kohorter har haft sämre utfall, mycket beroende av att sammansättningen av ur- sprungsregion förändrats. Tabell 6 visar relativinkomster för de tre ländergrupperna uppdelade efter invandringsperiod. Inkomsten i respektive kohort har relaterats till den genomsnittliga inkomsten för alla infödda under ett givet år. 
 12 
  
 En första observation i tabellen är att skillnaden mellan Icke- OECD och de andra två grupperna är avsevärt mindre i den kohort som kom till Sverige innan 1970. I alla grupper finns i denna kohort ingen eller en svagare återhämtning mot slutet av observations- perioden. Sannolikt påverkas detta av att många individer pensioneras eller minskar sin arbetstid när de blir äldre; en kontroll för ålderseffekter är därför nödvändig innan några slutsatser kan dras. I senare kohorter ökar skillnaderna mellan ländergrupperna. Personer som invandrade från länder utanför OECD fram till 1984 uppvisar också en minskning av relativinkomsten över tiden, något som inte är fallet för de andra ländergrupperna. 
 Nordiska invandrare har i stort sett jämförbara inkomster oav- sett invandringsår. Inom OECD och  
 Icke-OECD 
  finns däremot en negativ trend över kohorter, klart starkast i den senare. Indi- vider från  
 OECD-länderna 
  som kom under slutet av 1980- och början av  
 1990-talet 
  har lägre inkomster än tidigare kohorter, men bland dem som kom under  
 1990-talets 
  senare år är inkomsterna högre. Möjligen återspeglar detta att högkonjunkturen dragit till sig en viss typ av invandring från dessa länder. De kohorter som kom från dessa länder under  
 1980-talet 
  verkar också ha ökat sin relativinkomst över  
 1990-talet 
  som helhet. Detta kan eventuellt delvis förklaras av att individer med lägre inkomster i denna grupp utvandrat. 
 För personer som kommit från länder utanför OECD efter 1985 är situationen mer problematisk. Under perioden  
 1985–1989 
  kom stora flyktinggrupper till Sverige, och dessa kohorter har även tio år efter att de fått uppehållstillstånd fortfarande bara hälften av inföddas inkomster i genomsnitt. Tidsmönstret i senare kohorter 
  
 12  
 De uppgifter om invandringsår som finns i data är förknippade med vissa mätproblem. Framför allt redovisas endast senaste invandringsår och dessa uppgifter innehåller vissa felaktigheter. I Appendix redovisas vår metod för att korrigera för dessa problem. 
 118 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 påverkas i stor utsträckning av inflödet, men nivån bland dem som invandrade  
 1990–1994 
  är fortfarande mycket låg vid observa- tionsperiodens slut. Inkomsterna visar dock en positiv trend under periodens senare år. Resultat i Howard, LaLonde  Burke (2000) indikerar att denna inkomstassimilering avstannar efter de första fem åren i Sverige. 
 13  
  
 1990-talets 
  kohorter finns emellertid inte med i den undersökningen, och det är möjligt att det tidsmönstret för- ändras; i annat fall kommer dessa gruppers inkomster att stanna på en mycket låg nivå. 
  
 13  
 Enligt den studien stannar den relativa inkomsten för  
 icke-OECD-invandrare 
  vid ungefär 60 procent av inföddas. 
 119 
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad SOU 2001:54 
  
 Tabell 6.  
 Relativinkomster efter invandringstidpunkt 
  
 Invandrings- 
  
 år 
  
 –69 
  
 70–74 
  
 75–79 
  
 80–84 
  
 85–89 
  
 90–94 
  
 95–98 
  
 Norden 
  
 1990 
  
 0,87 
  
 0,88 
  
 0,88 
  
 0,84 
  
 0,85 
  
 1991 
  
 0,84 
  
 0,85 
  
 0,85 
  
 0,83 
  
 0,83 
  
 0,85 
  
 1992 
  
 0,83 
  
 0,84 
  
 0,85 
  
 0,83 
  
 0,78 
  
 0,85 
  
 1993 
  
 0,82 
  
 0,82 
  
 0,84 
  
 0,82 
  
 0,76 
  
 0,81 
  
 1994 
  
 0,80 
  
 0,82 
  
 0,83 
  
 0,83 
  
 0,76 
  
 0,85 
  
 1995 
  
 0,80 
  
 0,82 
  
 0,84 
  
 0,84 
  
 0,80 
  
 0,92 
  
 1996 
  
 0,80 
  
 0,81 
  
 0,83 
  
 0,84 
  
 0,78 
  
 0,88 
  
 1,00 
  
 1997 
  
 0,80 
  
 0,81 
  
 0,83 
  
 0,81 
  
 0,78 
  
 0,85 
  
 0,86 
  
 1998 
  
 0,80 
  
 0,82 
  
 0,83 
  
 0,81 
  
 0,80 
  
 0,89 
  
 0,80 
  
 1999 
  
 0,80 
  
 0,84 
  
 0,84 
  
 0,82 
  
 0,79 
  
 0,80 
  
 0,80 
  
 OECD 
  
 1990 
  
 0,92 
  
 0,84 
  
 0,82 
  
 0,73 
  
 0,66 
  
 1991 
  
 0,90 
  
 0,82 
  
 0,80 
  
 0,70 
  
 0,62 
  
 0,65 
  
 1992 
  
 0,88 
  
 0,80 
  
 0,80 
  
 0,69 
  
 0,60 
  
 0,60 
  
 1993 
  
 0,86 
  
 0,78 
  
 0,80 
  
 0,70 
  
 0,61 
  
 0,57 
  
 1994 
  
 0,85 
  
 0,78 
  
 0,79 
  
 0,70 
  
 0,59 
  
 0,63 
  
 1995 
  
 0,85 
  
 0,79 
  
 0,79 
  
 0,71 
  
 0,63 
  
 0,71 
  
 1996 
  
 0,85 
  
 0,78 
  
 0,80 
  
 0,74 
  
 0,66 
  
 0,66 
  
 0,86 
  
 1997 
  
 0,84 
  
 0,79 
  
 0,81 
  
 0,76 
  
 0,70 
  
 0,68 
  
 0,95 
  
 1998 
  
 0,84 
  
 0,79 
  
 0,82 
  
 0,78 
  
 0,72 
  
 0,68 
  
 0,86 
  
 1999 
  
 0,84 
  
 0,86 
  
 0,84 
  
 0,81 
  
 0,81 
  
 0,82 
  
 0,78 
  
 Icke-OECD 
  
 1990 
  
 0,86 
  
 0,78 
  
 0,74 
  
 0,68 
  
 0,45 
  
 1991 
  
 0,84 
  
 0,75 
  
 0,70 
  
 0,65 
  
 0,45 
  
 0,21 
  
 1992 
  
 0,82 
  
 0,72 
  
 0,68 
  
 0,63 
  
 0,43 
  
 0,18 
  
 1993 
  
 0,79 
  
 0,70 
  
 0,66 
  
 0,60 
  
 0,41 
  
 0,16 
  
 1994 
  
 0,77 
  
 0,67 
  
 0,63 
  
 0,58 
  
 0,40 
  
 0,15 
  
 1995 
  
 0,76 
  
 0,66 
  
 0,63 
  
 0,59 
  
 0,43 
  
 0,16 
  
 1996 
  
 0,75 
  
 0,65 
  
 0,61 
  
 0,58 
  
 0,44 
  
 0,20 
  
 0,09 
  
 1997 
  
 0,74 
  
 0,65 
  
 0,62 
  
 0,59 
  
 0,45 
  
 0,24 
  
 0,14 
  
 1998 
  
 0,74 
  
 0,66 
  
 0,62 
  
 0,61 
  
 0,48 
  
 0,31 
  
 0,18 
  
 1999 
  
 0,75 
  
 0,66 
  
 0,62 
  
 0,60 
  
 0,52 
  
 0,38 
  
 0,22 
  
 Anm:  
 Tabellen visar genomsnittlig förvärvsinkomst i respektive ländergrupp och invandringskohort som andel av genomsnittsinkomsten bland infödda. 
 120 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Sammanfattning av deskriptiva resultat 
 I en inledande jämförelse fann vi att förvärvsinkomsten sjönk under  
 1990-talets 
  inledande år, både bland infödda och i de tre grupperna av utrikes födda. Det mest utmärkande draget är att gruppen  
 Icke-OECD 
  har klart lägre inkomster och dessutom upp- visar en kraftigare minskning över tiden. För både män och kvinnor i denna grupp sjönk inkomsterna relativt infödda med samma kön under  
 1990-talet; 
  för de övriga ländergrupperna var förändringarna avsevärt mindre. 
 Uppdelningar efter utbildning och ålder förklarar mycket lite av skillnaderna: individer från länder utanför OECD har lägre inkomster än andra utrikes födda i samma utbildningskategori eller åldersgrupp. Med få undantag är också tidsmönstret mellan utbild- nings- och ålderskategorier inom respektive ländergrupp förhållan- devis lika. 
 14 
  
 Förklaringar till skillnader i tidsmönster syns istället när vi delar upp urvalet med avseende på invandringsperiod. Sent anlända individer från länder utanför OECD har mycket låga inkomster – inflödet av dessa skapar en negativ inkomsttrend. Dessutom finns det i denna ländergrupp också i större utsträckning en negativ trend i kohorter som varit i Sverige en längre tid. I ländergruppen som helhet utvecklas relativinkomsten positivt under decenniets senare år. Detta drivs främst av att senare kohorter ökar sina in- komster, dock från en mycket låg nivå. 
 Resultaten i detta avsnitt indikerar att uppdelningar efter ursprungsregion och invandringstillfälle förklarar mer av inkomst- skillnader bland utrikes födda än vad enskilda individkaraktäristika gör. I nästa avsnitt fördjupar vi analysen genom att kontrollera för flera individvariabler samtidigt. 
  
 2.4.3 
  
 Fördjupad analys – regressioner 
  
 I grunden finns det två intressanta frågor när vi studerar inkomst- utvecklingen under  
 1990-talet. 
  Den första är hur genomsnitts- inkomsten varierar mellan olika år för en grupp som helhet. Mellan två år kan inkomsterna då förändras antingen genom att individers inkomster ändras, eller genom att gruppens sammansättning för- 
  
 14  
 Likartade resultat erhålls även vid en uppdelning av materialet på städer och landsbygd eller på olika tätortskategorier. Detta utesluter naturligtvis inte att invandrares framgång på arbetsmarknaden varierar regionalt, se t.ex. Baker  Lang (2000). 
 121 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 ändras, dvs. individer kommer in i eller lämnar urvalet. Detta är den fråga som diskuterats ovan. Den andra frågan av intresse är vilka förändringar individer upplevt. För att besvara den måste vi ta hän- syn till att urvalets sammansättning kan skilja sig åt mellan olika år. 
 I detta avsnitt kommer vi att försöka belysa båda dessa frågor med en fördjupad analys av inkomstutvecklingen. Detta görs med hjälp av en regressionsanalys där vi relaterar inkomsten i en period till individvariabler och variabler för i vilket år och grupp 
 15  
 obser- vationen görs. På detta sätt elimineras inkomstskillnader mellan grupper som beror av skillnader i individegenskaper. 
 Infödda svenskar utgör en naturlig referensram. Den grund- läggande ansatsen är att försöka eliminera den inkomstnivå som individen skulle ha haft om han eller hon varit svenskfödd, i av- saknad av tidseffekter. Det underliggande antagandet är därmed att observerbara individegenskaper påverkar inkomsten för inrikes och utrikes födda på samma sätt. Detta har fördelen att vi kan jämföra grupper, men det finns också vissa problem med metoden. 
 Tolkningen av de skillnader som finns kvar efter kontroll för observerade individegenskaper är en viktig fråga. Det är troligt att utrikes födda i genomsnitt har sämre kunskaper i svenska språket än inrikes födda, vilket är en faktor som kan väntas ge lägre in- komster. När vi uppskattar vilken inkomst en person skulle ha om han eller hon varit svenskfödd så kan vi inte ta hänsyn till denna typ av faktorer. Den skillnad som finns kvar efter kontroll för individegenskaper är därför den skillnad som inte förklaras av uppenbara faktorer som exempelvis ålderssammansättning i grup- pen. Skillnaden kan inte självklart tolkas som något helt oförklar- ligt eller omotiverat, eller i termer av diskriminering. 
 16 
  
 Vår empiriska strategi går ut på att estimera inkomstekvationer för svenskfödda som en funktion av observationsår och en upp- sättning individvariabler: kön, ålder, civilstånd, om det finns barn i hushållet och utbildning. Vi använder sedan det estimerade sam- bandet för att beräkna vilken inkomst utrikes födda skulle ha om inkomstekvationen vore densamma. De individuella avvikelserna från dessa förväntade inkomster används sedan som beroende variabel i separata inkomstekvationer för de olika ländergrupperna med dummyvariabler för kalenderår som enda förklarande variab- 
  
 15 
  
 Den grundläggande gruppindelningen är de tre ländergrupperna, men vi kan även titta på grupper inom respektive ländergrupp, t.ex. invandringskohorter. Strukturen för regressions- modellen är densamma i båda fallen. 
  
 16 
  
 Ett antal studier ger emellertid indikationer på att det förekommer diskriminering, se t.ex. Arai m.fl. (1999), le Grand  Szulkin (2000) och Rooth (2001). 
  
 122 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 ler. Koefficienterna för dessa dummyvariabler ger då estimat av de tidseffekter som vi är intresserade av. 
 17 
  
 Denna struktur kontrollerar för inkomstskillnader som beror på observerade individkaraktäristika. Inkomster kan också variera utifrån karaktäristika som är  
 icke-observerade 
  i undersökningen, dvs. vissa individer har genomgående högre inkomster än andra med samma observerade egenskaper. Om inflödet och utflödet i urvalet gör att sammansättningen av  
 icke-observerade 
  egenskaper förändras kan detta skapa förändringar i genomsnittsinkomsten. Detta problem är svårhanterligt när det gäller nivåskillnader mellan grupper, men för förändringar över tiden kan vi med det till- gängliga datamaterialet komma lite längre. Vi använder paneldata- metoder som tillåter individuella skillnader i interceptet i inkomst- ekvationen. Detta individuella intercept fångar upp skillnader mellan individer som är konstanta över observationsperioden. 
 18  
 Estimaten av tidsvariablerna fångar då de genomsnittliga föränd- ringar som individer upplevt. 
 Fortsättningen av avsnittet behandlar i första hand hur nivå- skillnaderna och inkomsternas tidsmönster påverkas av att vi kon- trollerar för observerade och  
 icke-observerade 
  egenskaper. Därefter tar vi upp alternativa och kompletterande indelningar och frågor för att få en mer heltäckande analys. 
  
 17  
 Strukturen för analysen är 
  
 99 
  
 y 
 it 
 sv 
  
 ,  
 β  
 sv  
 ' X 
 i 
  
 ¦ 
  
 1 
  
 t 
 k  
 d 
  
 t 
 k 
  
 0 
 it 
 k 
  
 (1) 
  
 t  
 91 
  
 99 
  
 ˆ  
 sv 
  
 k 
  
 k 
  
 k 
  
 'X 
 i 
  
 k 
  
 k 
  
 k 
  
 k 
  
 (2) 
  
 y 
 it 
  
 y 
  
 ˆ 
 it 
  
 y 
 it 
  
 β 
  
 , 
  
 ¦ 
 / 
  
 t 
  
 d 
 t 
  
 0 
 it 
  
 där  
 y 
  
 it 
  
 k 
  
 t  
 91 
  
 är inkomsten för individ  
 i,  
 i grupp  
 k 
 , i observationsåret  
 t 
 .  
 ,  
 är en konstant och  
 X 
  
 i 
  
 är en vektor av individvariabler. Ekvation (1) används för att få estimat av hur individ- egenskaper påverkar den förväntade förvärvsinkomsten. I ekvation (2) används sedan dessa estimat för att eliminera den förväntade inkomsten. Variabeln  
 d 
  
 t 
  
 k  
 är 1 för individer i grupp  
 k  
 i tidpunkt  
 t 
 , 0 annars. Estimaten av  
 / 
  
 t 
  
 k  
 ger de tidseffekter som vi är mest intresserade av. Ekvation (2) estimeras separat för varje grupp. 
  
 18  
 Genom att ersätta  
 ,  
 i ekvation (2) med en konstant som är unik för varje individ,  
 , 
  
 i  
 , elimineras även heterogenitet som inte fångas av observerade variabler. Detta ger en s.k. kallas  
 fixed effect  
 eller  
  
 within 
 -estimator. 
  Modellen finns beskriven i t.ex. Pacheco (1993). 
 123 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Generellt tidsmönster 
 Figur 3 visar hur inkomstmönstret ser ut bland inrikes och utrikes födda efter kontroll för observerade individvariabler. Skillnaden i inkomst mellan infödda och en grupp av utrikes födda i figuren är den skillnad som inte förklaras av de inkluderade individ- variablerna. Motsvarande gäller över tiden inom en grupp (och mellan grupper och tidsperioder). Resultaten i Figur 3 visar tydligt att skillnader i nivå inte förklaras av observerade egenskaper. 
 19 
  
 Figur 3.  
 Inkomstutveckling, arbetsinkomster efter kontroll för observerade individegenskaper 
 200 
 180 
 160 
 140 
  
 120 
  
 Sverige 
  
 100 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 80 
  
 Icke-OECD 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Inkomsten för svenskfödda 1990 är genomsnittsinkomsten i gruppen. För övriga grupper är inkomsten 1990 beräknad som: svensk- föddas inkomst +  
 ,  
  
 k  
 i ekvation (2). Inkomsten under senare år beräknas som: beräknad inkomst 1990 + tidseffekten  
 / 
  
 t 
  
 k  
 . För gruppen infödda an- vänds 30 procent (slumpmässigt utvalda individer) av det totala urvalet i regressionerna. 
  
 19  
 Ett problem som uppkommer i tolkningen av dessa skillnader är att utbildning som genomförts i Sverige kan värderas högre än utbildning i andra länder, och att vi inte kan identifiera var individer fått sin utbildning. Om en klar majoritet av de svenskfödda har utbildningar från Sverige, kommer vi att tilldela en person med utländsk utbildning en för hög predicerad inkomst, eftersom den inte baseras på faktiskt humankapital. Tidigare studier finner att var utbildningen skaffats delvis förklarar löneskillnader mellan grupper (le Grand  Szulkin 2000). Bevelander  Skyt Nielsen (1999) drar slutsatsen att skillnader i sysselsättning till stor del inte förklaras av observerbart humankapital även när man kon- trollerar för var individen fått sin utbildning. 
 124 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Den tydligaste skillnaden mellan Figur 3 och Figur 1 är att nor- diska invandrare har en starkare ställning än personer från övriga OECD givet deras individegenskaper. Stora skillnader som inte förklaras av individegenskaper mellan inrikes och utrikes födda kvarstår. Särskilt stor är som väntat skillnaden för  
 Icke-OECD- 
  gruppen. Dessa resultat är i linje med det som framkommit i tabellerna ovan. 
 Den stora nedgången i gruppen  
 Icke-OECD 
  drivs som tidigare nämnts delvis av att det sker ett stort inflöde av individer med svag ställning på arbetsmarknaden. I Figur 4 visas det tidsmönster som framkommer när vi kontrollerar för  
 icke-observerad 
  heterogenitet. Inkomstutvecklingen kan tolkas som den förväntade utveckling en individ skulle ha från 1990 till 1999 om effekter av t.ex. åldrande och förändrad utbildningsnivå är borttagna. Skillnaderna mellan två år är den genomsnittliga observerade skillnaden mellan de två åren inom respektive grupp.  
 20 
  
 Figur 4.  
 Inkomstutveckling, arbetsinkomster, efter kontroll för observerade och  
 icke-observerade 
  individegenskaper 
 200 
 180 
 160 
 140 
  
 120 
  
 Sverige 
  
 100 
  
 Norden 
  
 OECD 
  
 80 
  
 Icke-OECD 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Inkomsten 1990 är beräknad som i Figur 3. För övriga år är den beräknad på samma sätt som i Figur 3, med skillnaden att tidseffekten  
 / 
  
 t 
  
 k  
 tagits från fixed  
 effect-specifikationen. 
  
 20  
 Den genomsnittliga skillnaden mellan två år (för samma individer) ska jämföras med Figur 3 som visar skillnaden i genomsnitt mellan två år (där vilka individer som ingår skiljer sig mellan åren). 
 125 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Den kraftiga nedgången i  
 Icke-OECD 
  mildras när vi tar hänsyn till in- och utvandring och till att åldersrestriktionen gör att urvalets sammansättning ändras. Nedgången avstannar nu även för denna grupp 1994. För övriga grupper finns ingen dramatisk skillnad mellan Figur 3 och 4. Det är viktigt att notera att även i detta fall är den absoluta nedgången större bland utrikes födda än bland svenskfödda, trots att de tidigare har lägre inkomster i utgångs- läget, vilket självklart leder till en ännu större relativ minskning. Enligt beräkningarna kunde en individ i gruppen  
 Icke-OECD 
  i genomsnitt förvänta sig en inkomstminskning från 116 600 år 1990 till 83 500 år 1994, dvs. en minskning med 28 procent. För gruppen svenskfödda är motsvarande siffror 174 000 och 153 100, en minskning med 12 procent. 
 Alternativa mått på ställning på arbetsmarknaden 
 Vi har hittills enbart tittat på årsinkomsten som mått på en individs ställning på arbetsmarknaden. I detta avsnitt studeras hur stor an- del i respektive grupp och tidsperiod som har en viss grad av koppling till arbetsmarknaden. De tre mått som används är: (1) att ha någon inkomst överhuvudtaget, (2) att ha en inkomst som överstiger ett basbelopp och (3) att ha en inkomst större än noll eller erhålla studiemedel i någon form. 
 21  
 Den första kategorin be- lyser om individen har någon som helst koppling till arbetsmark- naden under året, den andra om kopplingen är något mer stabil. Om individen studerar i stället för att arbeta så behöver inte detta vara ett tecken på en svag ställning på arbetsmarknaden. Därför är det tredje måttet intressant som ett komplement. 
 Figur 5a visar utvecklingen för det förstnämnda måttet på sysselsättning. I figuren har vi kontrollerat för individvariabler på samma sätt som i Figur 3. Som framgår av Figur 5a har andelen som varit sysselsatta någon gång under året minskat, dvs. andelen som helt saknar inkomst ökat, i samtliga ländergrupper. Dessutom har skillnaderna mellan grupper ökat över tiden. Mönstret är detsamma som framkommit tidigare: gruppen svenskfödda har högst förvärvsfrekvens, följt av Norden, OECD och  
 Icke-OECD 
  med en avsevärt lägre nivå efter decenniets inledande år. 
  
 21  
 Detta inkluderar vanliga studiemedel (lån och bidrag), utbildningsbidrag för doktoran- der, vuxenstudiestöd (lån och bidrag), studiepenning och särskilt utbildningsbidrag (kunskapslyftet). 
 126 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 År 1999 var basbeloppet 36 400 kr. För att komma under den nivån krävs även för en lågavlönad person att han eller hon endast jobbar en mycket låg deltid, eller att individen inte förvärvsarbetar under en stor del av året. Figur 5b tyder på att andelen individer med svag koppling till arbetsmarknaden har ökat ännu kraftigare än andelen som står helt utanför den. Skillnaderna mellan grupperna är också större när detta mått används. Det förefaller alltså som att det i gruppen med lägst förvärvsfrekvens också finns en större grupp som har en svag koppling till arbetsmarknaden bland dem som förvärvsarbetat under året. 
 Skillnaderna blir något mindre när vi inkluderar dem som stude- rar bland de sysselsatta (ej i figur). En större andel bland dem som saknar inkomst i gruppen  
 Icke-OECD 
  studerar med någon form av studiemedel, och gruppen hamnar därför inte lika långt efter de andra. 
 22  
 Det är ändå så att det oavsett sysselsättningsmått finns stora skillnader mellan grupperna som inte förklaras av vare sig ålder eller utbildning. 
 Figurerna 5a och 5b antyder att en stor del av nedgången i för- värvsinkomster under  
 1990-talet 
  drivs av att ett ökat antal individer står helt utanför arbetsmarknaden eller endast har en svag koppling till den. Figur 5c visar förvärvsinkomster bland dem som har en inkomst på minst ett basbelopp. Nedgången under decenniets inledande år är betydligt svagare med denna restriktion på urvalet. Det är intressant att notera att det inte som tidigare är nedgången som är större i  
 Icke-OECD 
  än i övriga grupper, utan snarare att gruppen inte följer med i den uppgång som sker under periodens andra hälft. Mönstret bekräftar att sysselsättningsförändringar är den stora förklaringen till minskningen av förvärvsinkomsterna. 
  
 22  
 1998 uppbar ungefär fem procent av individerna födda utanför OECD utan inkomst studiemedel. I övriga grupper var siffran ca 1 procent. 
 127 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Figur 5a.  
 Andel med inkomst större än noll, efter kontroll för individkaraktäristika 
 1 
 0,9 
 0,8 
 Sverige 
 0,7 
  
  Norden 
 OECD 
  
 0,6 
  
 Icke-OECD 
  
 0,5 
  
 0,4 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Se Figur 3 för en beskrivning av hur värden beräknats. 
  
 Figur 5b.  
 Andel med inkomst större än ett basbelopp, efter kontroll för individkaraktäristika 
 1 
 0,9 
 0,8 
 0,7 
 0,6 
 0,5 
 0,4 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Se Figur 3 för en beskrivning av hur värden beräknats. 
 Sverige 
  
  Norden 
 OECD 
  
 Icke-OECD 
  
 128 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Figur 5c.  
 Inkomst bland individer med inkomst större än ett bas- belopp, efter kontroll för individkaraktäristika 
 250 
 200  
  
 150 
  
 Sverige 
  
 Norden 
  
 100 
  
 OECD 
  
 Icke-OECD 
  
 50 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Se Figur 3 för en beskrivning av hur värden beräknats. 
 Invandringskohorter 
 I den deskriptiva analysen fann vi att det inom ländergrupper fanns skillnader mellan olika kohorter, särskilt i gruppen  
 icke-OECD. 
  Figurerna  
 6a-c 
  visar inkomstutvecklingen efter denna uppdelning när vi tar hänsyn till observerad och  
 icke-observerad 
  hetero- genitet. 
 23 
  
 Samma mönster som i Tabell 6 framträder. Nordiska invandrare har i stort sett jämförbara inkomster (givet individegenskaper) oavsett när de kom till Sverige. Med undantag av dem som in- vandrat före 1970 är inkomsterna likartade i olika kohorter även inom gruppen OECD. 
 Bland individer som kommit från länder utanför OECD är skill- naderna mellan kohorter avsevärt mycket större även sedan vi kontrollerat för individvariabler. Sent anlända individer har en sva- gare ställning, men uppvisar också en betydligt kraftigare uppgång 
  
 23  
 I detta fall har vi poolat alla observationer och inkluderat kontrollvariabler direkt i estime- ringen av tidseffekterna. Jämför med ekvation (1) och (2) där parameterestimat för infödda svenskar används för att eliminera en förväntad inkomst. 
 129 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 under slutet av  
 1990-talet. 
 24 
  
 Det är svårt att ha en uppfattning om konvergensen kommer att fortsätta, eller om de kohorter som har en lägre inkomstnivå kommer att fortsätta ha det. 
  
 Figur 6a.  
 Inkomstutveckling för olika kohorter i gruppen Norden, arbetsinkomster efter kontroll för observerade och  
 icke-obser- 
  verade individegenskaper 
 160 
 140  
  
 120 
  
 100 
  
 -69 
  
 70-74 
  
 75-79 
  
 80 
  
 80-84 
  
 85-89 
  
 60 
  
 90-94 
  
 95-98 
  
 40 
 20 
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Inkomsten 1990 är beräknad som: inkomst kohort  
 –69+ 
  kohort- effekt för kohorter  
 1970–89. 
  För kohorten  
 90–94 
  är inkomsten 1991 beräknad som: inkomst 1990 kohort  
 –69 
  + tidsutveckling  
 –69 
  fram till 1991 + kohorteffekt. För kohorten  
 95–98 
  är inkomsten 1996 beräk- nad som: inkomst 1990 kohort  
 –69 
  + tidsutveckling  
 –69 
  fram till 1996 + kohorteffekt. Eftersom uppgift om utbildning saknas för en stor andel i kohorten  
 95–98 
  har inte utbildning inkluderats vid beräkningen av predicerad inkomst för denna kohort. Tidsmönstret är beräknat i enlighet med Figurerna 3 och 4. 
  
 24  
 Även inom gruppen  
 icke-OECD 
  har ländersammansättningen förändrats över tiden vilket skulle kunna påverka gruppens inkomster. En finare nedbrytning av gruppen på olika världs- delar tyder dock inte på detta. Tidsmönstret för olika kohorter är likartat för alla delgrupper. 
 130 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Figur 6b.  
 Inkomstutveckling för olika kohorter i gruppen OECD, arbetsinkomster efter kontroll för observerade och  
 icke-observe- 
  rade individegenskaper 
  
 180 
  
 160 
  
 140 
  
 120 
  
 -69 
  
 100 
  
 70-74 
  
 75-79 
  
 80-84 
  
 80 
  
 85-89 
  
 90-94 
  
 60 
  
 95-98 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Se Figur 6a för beräkning av inkomst. 
 131 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Figur 6c.  
 Inkomstutveckling för olika kohorter i gruppen Icke- OECD, arbetsinkomster efter kontroll för observerade och icke- observerade individegenskaper 
 160 
 140 
 120 
 100 
 80 
 60 
 40 
 20 
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 Se Figur 6a för beräkning av inkomst. 
  
 -69 
  
 70-74 
  
 75-79 
  
 80-84 
  
 85-89 
  
 90-94 
 95-98 
  
 Utvecklingen för vissa länder 
 Som diskuterats ovan döljer den indelning i ursprungsregion som använts i analysen stor variation. I detta avsnitt kommer vi att undersöka individer från ett antal utvalda länder separat. Vi har valt att studera de tio länder som har flest individer i urvalet 1998. Detta ger mer detaljerad information om situationen för enskilda grupper, och ger också en indikation på om mönstret i de mer aggregerade ländergrupperna är representativt. 
 132 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Figur 7a.  
 Inkomstutveckling för urvalets största ursprungsländer i grupperna Norden och OECD, arbetsinkomster efter kontroll för observerade individegenskaper 
  
 200 
  
 180 
  
 160 
  
 140 
  
 120 
  
 Sverige 
  
 Danmark 
  
 100 
  
 Finland 
  
 Norge 
  
 80 
  
 Tyskland 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 De fyra länder som förutom Sverige är inkluderade i figuren tillhör urvalets tio största ursprungsländer. Värden beräknade som i Figur 3. 
 133 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Figur 7b.  
 Inkomstutveckling för urvalets största ursprungsländer i gruppen  
 Icke-OECD, 
  arbetsinkomster efter kontroll för observe- rade individegenskaper 
  
 200 
  
 180 
  
 160 
  
 140 
  
 Sverige 
  
 120 
  
 Chile 
  
 Polen 
  
 100 
  
 Turkiet 
  
 80 
  
 Jugoslavien 
  
 Iran 
  
 60 
  
 Irak 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 90 
  
 91 
  
 92 
  
 93 
  
 94 
  
 95 
  
 96 
  
 97 
  
 98 
  
 99 
  
 Anm:  
 De sex länder som förutom Sverige är inkluderade i figuren tillhör urvalets tio största ursprungsländer. Värden beräknade som i Figur 3. 
 De tre nordiska länderna i detta begränsade urval ligger tillsam- mans med  
 OECD-landet 
  Tyskland relativt väl i nivå med svensk- födda. Individer födda i Chile och Polen har likartade inkomst- nivåer. Under decenniets första år gällde detta också Jugoslavien, men flyktinginvandringen under  
 1990-talet 
  sänkte genomsnitts- inkomsterna kraftigt. Turkiet har som grupp haft en mindre drama- tisk utveckling, men genomsnittsinkomsten minskade även där. 
 Det är viktigt att komma ihåg att figuren visar en tidsutveckling efter att en förväntad inkomst dragits bort. Det behöver alltså inte vara så att personer från Iran och Irak har de lägsta inkomstnivåer- na även fast ländernas kurvor ligger lägst i figuren. Situationen för dessa grupper kan istället sägas vara sämst givet deras förutsätt- ningar i termer av observerade individegenskaper. Personer från dessa länder har en mycket stor andel högskoleutbildade, och 
 134 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 därför blir avvikelsen från det förväntade värdet särskilt stor. I rena medeltal låg Iran i nivå med Turkiet och Jugoslavien under andra halvan av  
 1990-talet. 
  Personer från Irak hade en lägre genom- snittsinkomst, men inte fullt så låg som Figur 7b antyder. 
 Löner och arbetade timmar 
 Resultaten ovan indikerar att en stor del skillnaden i förvärvs- inkomster mellan infödda och utrikes födda förklaras av skillnader i sysselsättning, dvs. om individen överhuvudtaget arbetar eller inte. I detta avsnitt studerar vi individer som förvärvsarbetar, och för- söker belysa hur stor del av inkomstskillnader mellan grupper som förklaras av löneskillnader och hur stor del som beror på skillnader i arbetade timmar. 
 Vårt material för att göra detta är mycket mer begränsat än det vi använder i andra analyser. Vi har endast tillgång till information om löner för personurvalet, och använder bara denna för 1998. 
 25  
 Resul- taten blir därför något preliminära, men ger ändå en fingervisning om situationen. 
 Tabell 7 visar resultat från regressioner av i tur och ordning: (1) förvärvsinkomst, (2) logaritmen av förvärvsinkomsten givet att individens lön observeras, och (3) månadslönen (beräknad utifrån heltidsarbete). I regressionerna har vi kontrollerat för vanliga indi- vidkaraktäristika som ålder och utbildning (se tabellen för förteck- ning). I  
 a-kolumnerna 
  redovisas de estimerade koefficienterna och i  
 b-kolumnerna 
  de implicerade procentuella skillnaderna mellan de olika invandrargrupperna och svenskfödda. 
 Kolumn 1a visar en oförklarad inkomstskillnad mellan respek- tive grupp och infödda, och inkluderar även dem som saknar för- värvsinkomst. De procentuella skillnader som redovisas i kolumn 1b kan alltså bero på skillnader i sysselsättning, löner och arbetade timmar. Kolumn 2 visar skillnader i inkomster bland dem vars löner observeras. 
 I kolumn tre är den beroende variabeln månadslön. Vi ser att det finns statistiskt signifikanta löneskillnader mellan infödda och både OECD- och  
 Icke-OECD-gruppen, 
  framför allt den senare. För båda grupperna gäller att ungefär hälften av skillnaden i förvärvs- inkomst bland dem vars månadslön observeras förklaras av skillna- 
  
 25  
 Lönedata är begränsade till individer med minst en fjärdedels basbelopp i förvärvsinkomst under året, och med en kontrolluppgift innehållande november. 
 135 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 der i månadslön. Den resterande delen förklaras av olika mängd arbetad tid, vilket t.ex. kan vara ett resultat av deltidsarbete eller av perioder av arbetslöshet. 
 Dessa resultat antyder att de skillnader i årsinkomst som finns mellan nordiska invandrare och infödda svenskar i princip helt förklaras av skillnader i sysselsättning, vilket är i linje med vad vi fann i Figur 5. För  
 OECD-gruppen 
  svarar sysselsättning för den klart största delen av inkomstskillnaden (drygt 80 procent), men arbetad tid och löner bidrar. För individer från länder utanför OECD förklarar sysselsättning ungefär hälften av skillnaden, skillnader i arbetad tid en fjärdedel, och löneskillnader den sista fjärdedelen. 
  
 Tabell 7.  
 Skillnader i inkomster och löner 1998 
  
 (1a) 
  
 (1b) 
  
 (2a) 
  
 (2b) 
  
 (3a) 
  
 (3b) 
  
 Beroende 
  
 Inkomst 
  
 % skillnad 
  
 Ln 
  
 % skillnad 
  
 Ln 
  
 % skillnad 
  
 variabel 
  
 Inkomst 
  
 Månadslön 
  
 (om >0) 
  
 Norden 
  
 -19,442 
  
 -10,7 
  
 -0,004 
  
 -0,4 
  
 -0,005 
  
 -0,5 
  
 (1,614) 
  
 (0,008) 
  
 (0,004) 
  
 OECD 
  
 -42,379 
  
 -23,5 
  
 -0,054 
  
 -5,2 
  
 -0,029 
  
 -2,8 
  
 (2,553) 
  
 (0,014) 
  
 (0,007) 
  
 Icke-OECD 
  
 -99,254 
  
 -55,0 
  
 -0,257 
  
 -22,7 
  
 -0,131 
  
 -12,3 
  
 (1,353) 
  
 (0,008) 
  
 (0,004) 
  
 Antal obs 
  
 58 938 
  
 31 960 
  
 31 965 
  
 R 
 2 
  
 0,24 
  
 0,25 
  
 0,31 
  
 Anm:  
 Regressioner av arbetsinkomster/månadslöner, standardfel inom parenteser. Be- roende variabel i (1) är arbetsinkomst, individer utan inkomst inkluderade; i (2) loga- ritmen av arbetsinkomst bland dem vars lön observeras (givet att observerad arbets- inkomst är större än noll – detta orsakar skillnaden i antalet observationer mellan (2) och (3)); i (3) månadslön för motsvarande heltid. Efter varje estimat anges den procentuella skillnaden mellan respektive grupp och svenskfödda. Övriga kontrollvariabler är: kön, ålder, civilstånd, om individen har barn, samt utbildning. 
  
 2.5 
  
 Avslutande kommentarer 
  
 Vi har i denna rapport belyst den utrikes födda befolkningens situation på arbetsmarknaden under  
 1990-talet. 
  Vi har i första hand studerat hur arbetsinkomsterna har utvecklats för olika grupper av invandrare och svenskfödda. Resultaten illustrerar tydligt det väl- kända faktum att invandrare som grupp betraktat har en utsatt situation på arbetsmarknaden och att denna försämrades kraftigt i samband med  
 1990-talets 
  lågkonjunktur. 
 136 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Det grundläggande tidsmönstret i inkomstutveckling är likartat för alla grupper. Det finns emellertid även stora skillnader mellan olika invandrargrupper. Den grupp som har den sämsta inkomst- utvecklingen (och de lägsta inkomstnivåerna) är invandrare från länder utanför västvärlden, framför allt de som invandrat till Chan rige under senare tid. Denna grupp har haft det svårt att över- huvudtaget få in en fot på den svenska arbetsmarknaden. Huvud- delen av den stora inkomstskillnaden gentemot svenskfödda drivs av att ett stort antal invandrare i denna grupp inte har några arbetsinkomster alls. Det tycks alltså som om det är de senaste femton årens flyktinginvandrare som fått bära den tyngsta bördan av  
 1990-talskrisen. 
  
 En utomordentligt viktig fråga är i vilken utsträckning den svaga inkomstutvecklingen för nyanlända utomeuropeiska invandrare beror på konjunkturella faktorer respektive mer strukturella fakto- rer. Kommer  
 1990-talets 
  invandrare att över tiden ta igen inkomst- gapet gentemot tidigare invandrare? Det finns vissa tecken på att inkomstutvecklingstakten är högre för de svagaste grupperna, men den startar från en mycket låg inkomstnivå och det är mycket osäkert om de någonsin kommer att komma ikapp tidigare invand- rarkohorter. 
 137 
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad SOU 2001:54 
 Referenser 
 Aguilar, Phillips, 1994. Immigrants in Swedens Labour Market during the 1980s,  
 Scandinavian Journal of Social Welfare,  
  
 3:139–147. 
  
 Arai M., Krause  Williams, 1999.  
 Är arbetsmarknaden öppen för alla?,  
 Bilaga 6 till Långtidsutredningen 1999 (SOU 2000:7). Stockholm: Silva. 
 Browning, Faulkner, 2001.  
 The Educational Attainment of Adopted Children Born Abroad  
  
 –Swedish 
  
  Evidence,  
 mimeo, Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering. 
 Watts, Smith, 1999.  
 Declining Employment Assimilation of Immigrants in Sweden: Observed or Unobserved Characteristics?,  
 CEPR Discussion Paper No. 2132. 
 Clements, G.J. 1994. The Economics of Immigration,  
 Journal of Economic Literature,  
  
 32:1667–1717. 
  
 Clements, G.J. 2000. The Economic Progress of Immigrants, i Borjas, G.J. (red.),  
 Issues in the Economics of Immigration. 
  
 Chicago: University of Chicago Press. 
 de los Reyes, P. 1998. I skärningspunkten mellan genus och etnicitet. Ett ekonomiskt historiskt perspektiv på invandrar- kvinnor i svenskt arbetsliv  
 Arbetsmarknad  arbetsliv  
 4(1):13 31. 
 Diaconescu, V.  Stanton, 1992.  
 Utvandrare vem är det?  
 Demografiska rapporter 1992:2. Örebro, Stockholm. Statistiska centralbyrån. 
 Edin,  
 P-A. 
   Allen, 1994.  
 Arbetslösheten och arbets- marknadens funktionssätt,  
 Bilaga 8 till Långtidsutredningen 1995 (SOU 1995:4). Stockholm: Silva. 
 Edin  
 P-A, 
  Lee  Madden, 2000.  
 Settlement Policies and the Economic Success of Immigrants,  
 Working Paper 2000:22, Nationalekonomiska institutionen, Uppsala univer- sitet. 
 Edin  
 P-A, 
  R.J. LaLonde  Madden, 2000. Emigration of Immigrants and Measures of Immigrant Assimilation: Evidence from Sweden,  
 Swedish Economic Policy Review  
 7,  
 163–204. 
  
 Howard  
 P-A. 
   Lee, 2000.  
 LINDA – Longitudinal INdividual DAta for Sweden,  
 Working Paper 2000:19, National- ekonomiska institutionen, Uppsala universitet. 
 138 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Baker, J. 1994. Economic Progress of Immigrants in Sweden from 1970 to 1990: a Longitudinal Study,  
 Scandinavian Journal of Social Welfare  
 3,  
 148–157. 
  
 Baker, J. 1997. Hur är arbetsmarknaden för den andra gene- rationens invandrare?  
 Arbetsmarknad och arbetsliv  
 3(1):5 16. 
 Ekberg, J. 1999. Immigration and the Public Sector: Income Effects for the Native Population in Sweden,  
 Journal of Population Economics  
  
 12(3):411–430. 
  
 Baker, Armstrong, 2001.  
 Unemployment and Earnings for Second Generation Immigrants – Parent Composition and Ethnic Disparities,  
 mimeo, Växjö universitet. 
 Ekberg, Wells, 2000. Flyktingars arbetsmarknad är inte alltid nattsvart,  
 Ekonomisk debatt  
  
 28(5):431–439. 
  
 Pacheco, Payne, 1993.  
 Econometric Analysis.  
 London: Baker. LaLonde R.J.  R.H.Topel, 1997. Economic Impact of International Migration and the Economic Performance of Migrants, i Stout, M.R.  O. Stark (red.),  
 Handbook of 
  
 Population and Family Economics.  
 Amsterdam: Adkins. 
  
 le Grand, Hernandez Szulkin, 2000.  
 Permanent Disadvantage or Gradual Integration: Explaining the  
  
 Immigrant-Native 
  
  Earnings Gap in Sweden,  
 Working paper 7/2000, Institutet för social forskning, Stockholms universitet. 
 Lundborg, P., 2000. Vilka förlorade jobbet under  
 1990-talet?, 
  i Porter, Jefferson (red.),  
 Välfärdens förutsättningar. Arbetsmarknad, demografi och segregation,  
 SOU 2000:37. Stockholm: Silva. 
 Regeringens proposition 1997/98:16,  
 Sverige, framtiden och mång- falden – från invandrarpolitik till integrationspolitik.  
 Stockholm. 
  
 Rooth,  
  
 D-O., 
  
  1999.  
 Refugee Immigrants in Sweden. Educational Investments and Labour Market Integration,  
 doktorsavhandling, Lund Economic Studies number 84, Lunds universitet. 
  
 Rooth,  
  
 D-O., 
  
  2001.  
 Adopted Children in the Labour Market – Discrimination or Unobserved Characteristics?,  
 mimeo, Hög- skolan i Kalmar. 
  
 Valenzuela, K., 1999.  
 The Immigrant Experience: Changing Employment and Income Patterns in Sweden, 1970 – 1993,  
 doktorsavhandling, Lund Studies in Economic History 9. 
  
 SCB, 1999.  
 Från folkbrist till en åldrande befolkning.  
 Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 SCB, 2000.  
 Utbildningsnivå för utrikes födda,  
 Statistiska med- delanden UF 49 SM 0001. Stockholm: Statistiska centralbyrån. 
  
 139 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 Porter, Martin, 1998.  
 Tusen år av invandring: en svensk kulturhistoria.  
 Stockholm: Conner bokförlag. 
 Wadensjö, E. 1999.  
 1990-talets 
  ekonomiska utveckling och arbets- marknaden i SOU 1999:69,  
 Individen och arbetslivet. Perspektiv på det samtida arbetslivet kring sekelskiftet 2000.  
 Stockholm: Fakta info direkt. 
  
 Baldwin, T. 2000.  
 Economic Perspectives on Immigrants and Intergenerational Transmissions,  
 doktorsavhandling, National- ekonomiska institutionen, Handelshögskolan vid Göteborgs universitet. 
  
 140 
  
 SOU 2001:54 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 Appendix 
 De uppgifter om invandringsår som använts i studien kommer från registret över totalbefolkningen (RTB). Vi har i denna studie för- sökt korrigera två problem med dessa uppgifter. Det första pro- blemet är att uppgifterna för varje år anger senaste invandringsår. Om individer invandrar vid upprepade tillfällen kommer senaste invandringsår att ge en felaktig bild av hur stor erfarenhet individen i fråga har av den svenska arbetsmarknaden. Vi har därför valt att försöka identifiera individens tidigaste invandringsår och tilldela detta till varje observation. Denna korrigering är viktigast för de nordiska invandrarna, eftersom upprepad migration är vanligast bland dessa. 
 Det migrationsregister som användes till och med 1997 Potter rades på registrering hos länsstyrelsen, och täcker endast perioden från 1968 och framåt. Personer som invandrade innan 1968 har i detta register inget invandringsår angivet. Det andra problemet uppkommer eftersom individer som av någon anledning bytt per- sonnummer (t.ex. flyktingar som varit förföljda) också saknar upp- gifter om invandringsår. Detta gör att det ser ut som att dessa invandrat före 1968 trots att de kommit senare. Särskilt stort är detta problem för individer från Mellanöstern. 
 Från och med 1998 finns uppgifter om invandringsår baserade på folkbokföringens primära uppgifter. I dessa finns uppgifter för invandringsår tidigare än 1968, och även uppgifter för dem som fått uppgift saknas då de bytt personnummer. I Lindadatabasen finns uppgifter om invandringsår registrerade från 1982 och framåt. 
 Vi har gjort följande procedur för att korrigera uppgifterna i datamaterialet: 
 N Varje individ tilldelas det lägsta invandringsår han eller hon har under något år  
 1982–1999. 
  
 N Endast individer för vilka uppgift saknas under alla dessa år tilldelas värdet noll, och klassificeras som invandrade innan 1968. 
 N För en mycket liten grupp (ca 1 promille av observationerna) som har ett tidigaste angivna invandringsår som är större än något år under  
 1990-talet 
  då de observeras ersätts invandrings- året med det första observationsåret under  
 1990-talet. 
  
 Vi har inte möjlighet att korrigera uppgifterna för individer med felaktig uppgift saknas som försvinner ur databasen innan 1998. 
 141 
  
 Invandrare på  
 1990-talets 
  arbetsmarknad 
  
 SOU 2001:54 
  
 För upprepad migration gäller att om en person bor i Sverige under en period, lämnar landet, men sedan återvänder före 1982, kommer vi inte att kunna identifiera tidigaste invandringsår. Uppgifterna kommer då att ange senaste invandringsår till och med 1982. I den mån det helt saknas uppgifter om en individs invandringstidpunkt, eller uppgifterna är felaktiga, kan vi inte heller komma åt pro- blemet. Det korrigerade måttet på invandringsår används i de delar av analysen där materialet indelas efter invandringskohort. 
 142