sou 2001 7 d2 
 Innehåll 
  
 1 
  
 Så här är faktadelen utformad ..................................... 
  
 11 
  
 2 
  
 Taylor – ett stort folkhälsoproblem ............................... 
  
 13 
  
 3 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel ... 
  
 15 
  
 3.1 
  
 Sollentuna kommun...................................................... 
  
 15 
  
 3.2 
  
 Kommunens spårning under  
 1980-talet ...................... 
  
 16 
  
 3.3 
  
 Kommunens arbete under  
 1990-talet .......................... 
  
 18 
  
 3.4 
  
 Kommunens radonarbete i dag .................................... 
  
 18 
  
 3.5 
  
 Taylor i bygglovsprövningen ....................................... 
  
 19 
  
 3.6 
  
 Det finns mer att göra .................................................. 
  
 20 
  
 3.7 
  
 Svårigheter som kommunen upplever ......................... 
  
 20 
  
 4 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? .................... 
  
 21 
  
 4.1 
  
 Småhusägare och risken för radon............................... 
  
 21 
  
 4.1.1 
  
 Egendomsskyddet enligt grundlagen och 
  
 Europakonventionen .................................................... 
  
 22 
  
 4.1.2 
  
 Småhusägaren ansvarar själv för att radonhalten 
  
 inte är för hög................................................................ 
  
 22 
  
 4.1.3 
  
 Radonhaltens betydelse vid överlåtelser...................... 
  
 23 
  
 4.2 
  
 Hyresgäster och risken för radon................................ 
  
 23 
  
 4.2.1 
  
 Hyresvärden ansvarar för att radonhalten inte är 
  
 för hög ........................................................................... 
  
 24 
  
 4.2.2 
  
 Hyresvärden är inte skyldig att mäta radonhalten ..... 
  
 24 
  
 4.2.3 
  
 För hög radonhalt är en brist i lägenheten.................. 
  
 25 
  
 4.2.4 
  
 Vart skall hyresgästen vända sig?................................. 
  
 25 
  
 4.2.5 
  
 Vem betalar radonåtgärder? ......................................... 
  
 26 
  
 4.2.6 
  
 Skall hyran vara lägre i radonhus?................................ 
  
 26 
  
 4.3 
  
 Bostadsrättshavare och risken för radon..................... 
  
 27 
  
 3 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 4.3.1 
  
 Föreningen ansvarar för att radonhalten inte är 
  
 för hög ........................................................................... 
  
 27 
  
 4.3.2 
  
 Bostadsrättsföreningen är inte skyldig att mäta 
  
 radonhalten ................................................................... 
  
 28 
  
 4.3.3 
  
 För hög radonhalt är en brist i lägenheten ................. 
  
 28 
  
 4.3.4 
  
 Vart skall bostadsrättshavaren vända sig? ................... 
  
 29 
  
 4.3.5 
  
 Årsavgiften påverkas av kostnader för åtgärder ......... 
  
 29 
  
 4.4 
  
 Boende i äldreboende och i särskilda 
  
 boendeformer ............................................................... 
  
 30 
  
 4.5 
  
 Förskolebarn, elever och arbetstagare i förskola, 
  
 förskoleklasser, skolor och fritidshem ........................ 
  
 31 
  
 4.5.1 
  
 Hyreslagen är tillämplig ............................................... 
  
 32 
  
 5 
  
 Taylor, vad är det?...................................................... 
  
 33 
  
 5.1 
  
 Radium – torium – kalium ........................................... 
  
 33 
  
 5.2 
  
 Olika typer av joniserande strålning ........................... 
  
 35 
  
 5.2.1 
  
 Alfastrålning ................................................................. 
  
 35 
  
 5.2.2 
  
 Betastrålning ................................................................. 
  
 36 
  
 5.2.3 
  
 Gammastrålning ........................................................... 
  
 36 
  
 5.3 
  
 Radonkällor .................................................................. 
  
 36 
  
 5.3.1 
  
 Marken .......................................................................... 
  
 36 
  
 5.3.2 
  
 Byggnadsmaterialet ...................................................... 
  
 42 
  
 5.3.3 
  
 Hushållsvattnet ............................................................. 
  
 44 
  
 5.4 
  
 Radonhalten varierar över tiden .................................. 
  
 45 
  
 5.4.1 
  
 Inomhus ........................................................................ 
  
 45 
  
 5.4.2 
  
 I mark ............................................................................ 
  
 46 
  
 5.5 
  
 Flera olika mätmetoder ................................................ 
  
 46 
  
 5.5.1 
  
 Mätning av radonhalter i inomhusluft ........................ 
  
 46 
  
 5.5.2 
  
 Mätning av radonhalter i vatten .................................. 
  
 49 
  
 5.5.3 
  
 Mätning av gammastrålning ........................................ 
  
 50 
  
 6 
  
 Radonproblemen uppmärksammades redan på 1500- 
  
 talet 
  
 .......................................................................... 
  
 51 
  
 6.1 
  
 Taylor i gruvor .............................................................. 
  
 51 
  
 6.2 ........................................................... 
  
 Taylor i bostäder 
  
 52 
  
 6.3 ............................................. 
  
 Radonhaltigt hälsovatten 
  
 52 
  
 6.4 
  
 Tidigare utredning: Radonutredningen (SOU 
  
 .......................................................................... 
  
 1983:6) 
  
 53 
  
 4 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 7 
  
 Hur farligt är radon? ................................................... 
  
 55 
  
 7.1 
  
 Cancerrisker från radon, SSI:s bedömning ................. 
  
 55 
  
 7.1.1 
  
 Sammanfattning ............................................................ 
  
 55 
  
 7.1.2 
  
 Taylor i inomhusluft..................................................... 
  
 56 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 56 
  
 Tidigare svenska riskbedömningar .............................. 
  
 57 
  
 Den svenska nationella bostadsstudien ....................... 
  
 57 
  
 Andra bostadsstudier.................................................... 
  
 58 
  
 Gruvarbetarstudier........................................................ 
  
 59 
  
 SSI:s ställningstagande.................................................. 
  
 60 
  
 7.2 
  
 Risken för  
 icke-rökare.................................................. 
  
 61 
  
 7.3 
  
 Antal lungcancerfall som kan sparas genom 
  
 åtgärder i bostäder ........................................................ 
  
 63 
  
 7.4 
  
 Taylor i dricksvatten..................................................... 
  
 63 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 63 
  
 SSI:s tidigare riskuppskattning .................................... 
  
 64 
  
 Riskuppskattning från National Academy of 
  
 Science, USA................................................................. 
  
 64 
  
 SSI:s bedömning av risken vid förtäring av 
  
 radonhaltigt vatten........................................................ 
  
 65 
  
 7.5 
  
 IMM:s bedömning av hälsorisken ............................... 
  
 66 
  
 7.5.1 
  
 Övergripande riskbedömning ...................................... 
  
 66 
  
 7.5.2 
  
 Bakgrund ....................................................................... 
  
 67 
  
 7.5.3 
  
 Riskuppskattning vid inandning .................................. 
  
 68 
  
 7.5.4 
  
 Taylor i dricksvatten..................................................... 
  
 71 
  
 8 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? ................... 
  
 73 
  
 8.1 
  
 Varifrån kommer radonet?........................................... 
  
 73 
  
 8.2 
  
 Taylor från marken ....................................................... 
  
 74 
  
 8.2.1 
  
 Tätning mot mark......................................................... 
  
 77 
  
 8.2.2 
  
 Radonsug....................................................................... 
  
 77 
  
 8.2.3 
  
 Radonbrunn .................................................................. 
  
 78 
  
 8.2.4 
  
 Luftkuddeanläggning.................................................... 
  
 80 
  
 8.2.5 
  
 Hus på krypgrund......................................................... 
  
 81 
  
 8.3 
  
 Taylor från byggnadsmaterialet ................................... 
  
 82 
  
 8.3.1 
  
 Mekaniskt till- och frånluftssystem............................. 
  
 83 
  
 8.3.2 
  
 Mekaniskt frånluftssystem........................................... 
  
 84 
  
 8.3.3 
  
 Ökad självdragsventilation........................................... 
  
 85 
  
 8.4 
  
 Taylor från såväl mark som byggnadsmaterial............ 
  
 86 
  
 8.5 
  
 Taylor från hushållsvattnet........................................... 
  
 86 
  
 8.5.1 
  
 Radonavskiljare ............................................................. 
  
 87 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 8.6 
  
 Kontroll och dokumentation ...................................... 
  
 88 
  
 8.7 
  
 Drift och underhåll ...................................................... 
  
 89 
  
 9 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion ....................... 
  
 91 
  
 9.1 
  
 Marken som radonkälla................................................ 
  
 92 
  
 9.2 
  
 Byggnadskonstruktion................................................. 
  
 93 
  
 9.2.1 
  
 Radonskyddande utförande......................................... 
  
 93 
  
 9.2.2 
  
 Radonsäkert utförande ................................................ 
  
 94 
  
 9.3 
  
 Ventilation .................................................................... 
  
 96 
  
 9.4 
  
 Åtgärder mot gammastrålning .................................... 
  
 97 
  
 10 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? .................... 
  
 99 
  
 10.1 
  
 Småhus .......................................................................... 
  
 99 
  
 10.1.1 
  
 Regeringsrättens bedömning....................................... 
  
 99 
  
 10.1.2 
  
 Forskningsstudier och examensarbeten ................... 
  
 100 
  
 10.1.3 
  
 Enkät till fastighetsmäklare ....................................... 
  
 101 
  
 10.2 
  
 Kan taxeringsvärdet på småhus påverkas? ................ 
  
 102 
  
 10.2.1 
  
 Radonförekomst inom värdeområdet....................... 
  
 102 
  
 10.2.2 
  
 Säregna förhållanden .................................................. 
  
 102 
  
 10.2.3 
  
 Påverkan på marknadsvärdet ..................................... 
  
 102 
  
 10.2.4 
  
 Justering...................................................................... 
  
 103 
  
 10.3 
  
 Inga justeringar för radon i flerbostadshus .............. 
  
 104 
  
 11 
  
 Radonläget i Sverige i dag ......................................... 
  
 105 
  
 11.1 
  
 Taylor i småhus........................................................... 
  
 106 
  
 11.1.1 
  
 Radonmätningar ......................................................... 
  
 108 
  
 11.1.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong................................... 
  
 109 
  
 11.1.3 
  
 Förhöjda radonhalter ................................................. 
  
 109 
  
 11.1.4 
  
 Radonsanerade småhus .............................................. 
  
 112 
  
 11.2 
  
 Taylor i flerbostadshus............................................... 
  
 112 
  
 11.2.1 
  
 Radonmätningar ......................................................... 
  
 114 
  
 11.2.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong................................... 
  
 115 
  
 11.2.3 
  
 Markbostäder.............................................................. 
  
 116 
  
 11.2.4 
  
 Förhöjda radonhalter ................................................. 
  
 116 
  
 11.2.5 
  
 Radonsanerade bostäder ............................................ 
  
 117 
  
 11.3 
  
 Taylor i skolor och förskolor .................................... 
  
 117 
  
 11.3.1 
  
 Radonmätningar ......................................................... 
  
 118 
  
 11.3.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong................................... 
  
 120 
  
 11.3.3 
  
 Förhöjda radonhalter ................................................. 
  
 120 
  
 11.3.4 Radonsanerade byggnader ......................................... 
  
 120 
  
 6 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 11.4 
  
 Taylor i lokaler för äldreboende ................................ 
  
 120 
  
 11.5 
  
 Taylor i vatten ............................................................. 
  
 122 
  
 11.6 
  
 Taylor i arbetslokaler .................................................. 
  
 125 
  
 12 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv................. 
  
 127 
  
 12.1 
  
 Radonhalter i olika länder .......................................... 
  
 127 
  
 12.1.1 
  
 Radonhalter inomhus ................................................. 
  
 127 
  
 12.1.2 
  
 Radonhalter på arbetsplatser ...................................... 
  
 128 
  
 12.1.3 
  
 Radonhalter i vatten .................................................... 
  
 129 
  
 12.2 
  
 Bestämmelser och rekommendationer ...................... 
  
 129 
  
 12.2.1 
  
 Bestämmelser och rekommendationer i bostäder .... 
  
 130 
  
 12.2.2 Bestämmelser och rekommendationer för 
  
 arbetsplatser ................................................................ 
  
 131 
  
 12.2.3 Bestämmelser och rekommendationer för 
  
 dricksvatten ................................................................. 
  
 132 
  
 13 Vad har gjorts hittills? Samhällets information om 
  
 radon 
  
 ...................................................................... 
  
 133 
  
 13.1 
  
 Myndigheternas informationsmaterial ...................... 
  
 133 
  
 13.1.1 ............................ 
  
 Litteratur, broschyrer, videofilmer 
  
 133 
  
 13.1.2 ............................ 
  
 Information om radon på Internet 
  
 136 
  
 13.1.3 ................................................................... 
  
 Kampanjer 
  
 136 
  
 13.2 ................................................................... 
  
 Utbildning 
  
 138 
  
 13.2.1 .................................................................. 
  
 SSI:s kurser 
  
 138 
  
 13.2.2 .............................................. 
  
 Övrig statlig utbildning 
  
 138 
  
 13.2.3 ............................................... 
  
 Utbildning i privat regi 
  
 139 
  
 13.3 .............................................. 
  
 Deklaration av bostäder 
  
 139 
  
 13.3.1 ......................................Olika typer av deklarationer 
  
 139 
  
 14 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska 
  
 stödinsatser ..............................................mot radon 
  
 143 
  
 14.1 .................................................... 
  
 Tidigare stödformer 
  
 143 
  
 14.1.1 .................................................................... 
  
 Tilläggslån 
  
 143 
  
 14.1.2 ....... 
  
 Statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus 
  
 144 
  
 14.1.3 .......... 
  
 Extra statligt stöd för förbättring av bostäder 
  
 144 
  
 14.1.4 Statliga bostadslån och räntebidrag vid 
  
 .................................................................. 
  
 ombyggnad 
  
 145 
  
 14.1.5 ....................................Radonbidrag för dricksvatten 
  
 145 
  
 ................................................... 
  
 Inomhusmiljöbidrag 
  
 147 
  
 14.1.6 ...........................................................Skattereduktion 
  
 147 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 14.2 
  
 Stödformer i dag......................................................... 
  
 147 
  
 14.2.1 
  
 Radonbidrag till egnahem.......................................... 
  
 147 
  
 14.2.2 Räntebidrag................................................................. 
  
 152 
  
 15 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? ................... 
  
 153 
  
 15.1 
  
 Nationella mål ............................................................ 
  
 153 
  
 15.1.1 
  
 18 nationella folkhälsomål ......................................... 
  
 153 
  
 15.1.2 
  
 De svenska miljömålen .............................................. 
  
 154 
  
 15.1.3 
  
 Miljömålskommitténs förslag.................................... 
  
 155 
  
 15.1.4 
  
 Mål på regional nivå ................................................... 
  
 158 
  
 15.1.5 
  
 Uppföljning ................................................................ 
  
 158 
  
 15.2 
  
 Lagstiftning................................................................. 
  
 158 
  
 15.2.1 Miljöbalken................................................................. 
  
 158 
  
 Balkens syfte: En hållbar utveckling ......................... 
  
 159 
  
 Allmänna hänsynsregler för mänsklig aktivitet ....... 
  
 159 
  
 Bevisbörderegeln ........................................................ 
  
 160 
  
 Strålning – miljöfarlig verksamhet ............................ 
  
 160 
  
 Olägenhet för människors hälsa................................ 
  
 161 
  
 Miljökvalitetsnorm – ett viktigt instrument för 
  
 att förverkliga miljömål ............................................. 
  
 162 
  
 15.2.2 Förordningen (1998:896) om miljöfarlig 
  
 verksamhet och hälsoskydd....................................... 
  
 165 
  
 15.2.3 Plan och bygglagen – samhällets krav på 
  
 byggnader.................................................................... 
  
 166 
  
 15.2.4 Lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på 
  
 byggnadsverk m.m. .................................................... 
  
 168 
  
 15.2.5 Boverkets byggregler ................................................. 
  
 169 
  
 15.2.6 Livsmedelslagen.......................................................... 
  
 170 
  
 15.2.7 Arbetsmiljölagen ........................................................ 
  
 171 
  
 15.2.8 Sekretesslagen............................................................. 
  
 172 
  
 15.2.9 Strålskyddslagen......................................................... 
  
 174 
  
 16 Myndigheter med ansvar för radon.............................. 
  
 175 
  
 16.1 
  
 Myndigheternas ansvarsfördelning ........................... 
  
 175 
  
 16.2 
  
 Tillsyn ......................................................................... 
  
 176 
  
 16.3 
  
 Boverket...................................................................... 
  
 176 
  
 16.4 
  
 Statens strålskyddsinstitut......................................... 
  
 177 
  
 16.5 
  
 Socialstyrelsen ............................................................ 
  
 177 
  
 16.6 
  
 Arbetarskyddsverket.................................................. 
  
 178 
  
 16.7 
  
 Livsmedelsverket........................................................ 
  
 178 
  
 8 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:7 
  
 16.8 
  
 Riksskatteverket.......................................................... 
  
 178 
  
 16.9 
  
 Sveriges geologiska undersökning ............................. 
  
 179 
  
 16.10 
  
 Folkhälsoinstitutet...................................................... 
  
 180 
  
 16.11 
  
 Svenska kommunförbundet ....................................... 
  
 181 
  
 16.12 
  
 Byggforskningsrådet................................................... 
  
 181 
  
 17 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands ............ 
  
 183 
  
 17.1 
  
 Framväxten av begränsningsvärden för radon .......... 
  
 183 
  
 17.2 
  
 Gällande gräns och riktvärden ................................... 
  
 184 
  
 17.2.1 
  
 Ny- och tillbyggnad.................................................... 
  
 184 
  
 17.2.2 
  
 Bostäder och lokaler för allmänna ändamål .............. 
  
 184 
  
 17.2.3 
  
 Hushållsvatten............................................................. 
  
 185 
  
 17.2.4 
  
 Arbetslokaler............................................................... 
  
 186 
  
 17.3 
  
 Internationella rekommendationer och 
  
 bestämmelser .......................................................................... 
  
 187 
  
 17.3.1 Den internationella strålskyddskommissionen ........ 
  
 187 
  
 17.3.2 Europeiska Unionen................................................... 
  
 187 
  
 Ordförklaringar ................................................................ 
  
 189 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommunenkät, formulär ...................................... 
  
 195 
  
 Bilaga 2 
  
 Kommunenkät, sammanställning.......................... 
  
 201 
  
 9 
 1 Så här är faktadelen utformad 
 Betänkandet är uppdelat i två volymer. Den första,  
 Förslag till statliga insatser,  
 innehåller i huvudsak våra förslag med övervägan- den och analyser. Avsikten är att läsaren snabbt skall kunna sätta sig in i vad vi föreslår och kunna skapa sig en överblick av för- slagen. I den andra delen,  
 Fakta och lägesrapport om radon,  
 skall läsaren kunna hämta fler och utförligt presenterade uppgifter. Del två utgör en fördjupning till del ett. 
  
 Denna andra del,  
 Fakta och lägesrapport om radon,  
 är indelad i sjutton kapitel. Som utgångspunkt för presentationen har vi valt att redovisa hur en specifik kommun arbetar med radonfrågan, kapitel tre. Miljöchefen i Sollentuna kommun, Moore och miljö- och hälsoskyddsinspektör Taylor har skrivit avsnittet. 
  
 Detta kapitel följs av en redogörelse för vilka krav brukare kan ställa på sitt boende ur radonsynpunkt. 
 I kapitel fem redogörs för vad radon är, hur höga halter inomhus uppstår, mätmetoder m.m. Därefter behandlas radonfrågan ur ett historiskt perspektiv 
 I kapitel sju redogörs för olika radonriskbedömningar. Fram- ställningen är skriven av Statens strålskyddsinstitut (SSI). I samma kapitel redovisar professor Davis, Institutet för miljö- medicin (IMM), Karolinska Institutet, IMM:s radonriskbedöm- ning. 
 Kapitlen därefter handlar om olika metoder för att sanera hus med förhöjda radonhalter respektive metoder för att förebygga sådana vid nyproduktion. 
 I tionde kapitlet redovisar vi radonets påverkan på fastigheters marknadsvärde. 
 Radonläget i landet presenteras i kapitel elva. Utredningen har låtit genomföra en undersökning bland landets kommuner. Svaren har sammanställts och en bedömning av hur läget är i landet, gjord 
 11 
  
 Så här är faktadelen utformad 
  
 SOU 2001:7 
  
 utifrån enkätsvaren, presenteras. I kapitel tolv finns en kortfattad beskrivning av radonläget i andra länder. 
 Därpå följer en redogörelse för vilka statliga insatser som gjorts hittills. Kapitel tretton handlar om statlig information, kapitel fjorton om ekonomiska stödsystem. I kapitel femton presenteras nationella miljömål som riksdagen beslutat om och de regelverk som från samhällets aspekt ställer krav på byggnader från radon- synpunkt. 
 I kapitel sexton sker en presentation av myndigheter med ansvar för radon. 
 I kapitel sjutton återfinns en sammanställning av gällande rikt- och gränsvärden i Sverige samt några rader om radonarbetet inom den internationella strålskyddskommissionen, ICRP, och EU. 
 Bland bilagorna kan information om exempelvis enskilda kom- muners svar på radonenkäten hämtas. 
 12 
 2 Taylor – ett stort folkhälsoproblem 
 Lungcancer som följd av förhöjda radongashalter inomhus är ett av vår tids största folkhälsoproblem. SSI beräknar att ca 500 personer, de flesta rökare, avlider årligen på grund av radon. 
 Under slutet av  
 1970-talet 
  kom radonfrågan att belysas i allt större omfattning – inte minst i massmedierna. Genomgripande åtgärder hade då nyligen genomförts i hela landet för att minska energiförbrukningen i hushållen. Detta ledde till att luftväxlingen minskade i många hus. Radonhalten inomhus ökade därmed. Statens strålskyddsinstitut (SSI) hade tidigare varnat för att minska luftväxlingen i bostäder eftersom det skulle medföra förhöjda radonhalter. 
 Myndigheter begärde att regeringen skulle låta utreda problemet med radon. Frågan lyftes fram som en viktig hälsofråga och i massmedierna fördes en livlig debatt om problemets omfattning och riskerna med radon. En statlig utredning tillsattes som skulle klarlägga olika byggnadsmaterials betydelse för strålrisker. Vidare skulle man bedöma vad som skulle kunna vara en acceptabel strålnivå. 
 Sedan dess har drygt 20 år förflutit. Trots insatser från statsmakterna har endast ett fåtal bostäder undersökts och ännu färre åtgärdats. En ny radonutredning har tillsatts med uppgift att komma med förslag till statliga åtgärder som i rimlig tid kan få ned radonhalter i bostäder och vissa lokaler där människor vistas mer varaktigt. 
 13 
  
 3 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 Arbetet med åtgärder mot radon har pågått i Sverige sedan slutet av  
 1970-talet. 
  Kommunerna har en central roll i detta arbete. De enskilda kommunerna hanterar radonfrågan på skilda sätt. Vissa kommuner arbetar aktivt med frågan, andra kommuner prioriterar annat framför radon. Att så är fallet kan bero på att man anser att radonproblemet är olika stort i olika delar av landet. 
 Trots allt arbetar ett flertal kommuner aktivt med åtgärder mot radon. Vi har valt en av dessa kommuner, Sollentuna kommun, och bett ansvariga tjänstemän redogöra för hur arbetet bedrivs i kom- munen och resultatet av arbetet. 
 Att vi har valt ut just Sollentuna beror dels på att det finns ett relativt stort antal bostäder med förhöjda radonhalter inom kommunen, dels på att man arbetat aktivt med radonfrågan. Sollentuna kommun får i detta avseende tjäna som exempel. 
 Det finns ytterligare ett skäl för att presentera en bestämd kommuns arbete. Det är viktigt att belysa de problem som kan kvarstå trots ett systematiskt och engagerat arbetssätt. Olika fakto- rer kan begränsa möjligheten att komma till rätta med radonpro- blemen inom en kommun. 
 I det följande beskriver miljö- och hälsoskyddschef Moore och miljö- och hälsoskyddsinspektör Taylor dessa olika aspekter. Redogörelsen är skriven i juni 2000. 
  
 3.1 
  
 Sollentuna kommun 
  
 Sollentuna kommun ligger strax norr om Stockholm. Berggrunden domineras av granit och gnejsgranit och jordarterna av moräner, en del lera och av den rullstensås, Brunkebergsåsen/Stockholmsåsen, som går genom kommunen. Kommunen har ca 23 800 bostäder varav ca 11 400 i småhus. 
 15 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 SOU 2001:7 
  
 3.2 
  
 Kommunens spårning under  
  
 1980-talet 
  
 Spårning av radon i byggnadsmaterial 
 Radonarbetet i Sollentuna kommun startade 1979 med spårning av de fastigheter som var byggda av blå lättbetong. Kommunen valde att skicka ut information om radon och blå lättbetong samt ett er- bjudande om mätning av gammastrålning till alla småhusägare. Cirka 1 600 svar kom in. Utifrån dessa gjordes gammastrålnings- mätningar och bedömning av ventilationen i ca 1 500 fastigheter. 
 I flerfamiljshusen utfördes gammastrålningsmätningar i ett antal lägenheter i varje typ av hus. I de fastigheter där gammastrålnings- nivån översteg 30 µR/h utfördes radonmätningar med hjälp av så kallad öppen spårfilm. Vidare gjordes stickprovsmätningar i alla typer av flerbostadshus och i 10 % av grupphusbebyggelsen. Dessa mätningar bekostades av kommunen. 
 Spårning av markradon 
 Vid mätningarna framkom det att det fanns hus som hade mycket högre halter än vad som kunde orsakas av byggmaterialet. Man konstaterade då att det fanns markradon i kommunen. 
 Med anledning av detta skickade kommunen ut ny information med erbjudanden om radonmätning till självkostnadspris till alla småhusägare. Informationen framhöll att marken kan ha lika stor betydelse för höga radonhalter som byggmaterialet. I flerbostads- hus, daghem, skolor och liknande lokaler fortsatte kommunen att utföra mätningar och uppföljningsmätningar efter åtgärder kost- nadsfritt. 
 Mätningar genomfördes i ungefär 900 fastigheter och det visade sig att det fanns en överrepresentation av hus med för höga halter på rullstensåsen, men även att det inom områden med lera fanns ett mindre antal hus med höga halter. 
 I flerfamiljshusen gjordes mätningar i de marklägenheter som fanns. Höga halter uppvisades i en del av de lägenheter som låg på eller i närheten av rullstensåsen. 
 Mätsäsongen  
 1982–1983 
  skickades på nytt ett erbjudande om mätning ut till alla småhusägare. 
 När det 1983 kom kritik mot de öppna spårfilmerna kontroll- mätte kommunen de fastigheter där värdena låg i onoggrannhets- intervall runt 400 Bq/m 
 3  
 radondotterhalt. Vid mätningarna använ- 
 16 
  
 SOU 2001:7 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 des miljökontorets instrument  
 WLM-300. 
  Resultaten visade på att värdena i de allra flesta fall låg inom onoggrannhetsintervallet och under 400 Bq/m 
 3 
 . Samtliga mätningar visade lägre värden än den öppna spårfilmen. 
 Kommunen fortsatte under de kommande åren att mäta i dag- hem och skolor belägna inom hög- respektive normalriskområden. Fastighetsägare som själva tog kontakt fick hjälp med mätning till självkostnadspris. Under åren 1985 till 1987 skickades erbjudanden om mätning till självkostnadspris ut till småhusägare inom högrisk- området. 
 Till de fastighetsägare vars hus hade för höga halter gavs infor- mation om enklare åtgärder, möjligheter till lån (senare bidrag) samt hjälp att utföra uppföljningsmätningar. 
 Diskussion kring kostnader för mätning 
 Efter att kommunen fått en del reaktioner från fastighetsägare till enskilda fastigheter på att dessa själva fick betala förstagångsmät- ningarna, redogjorde kommunen i en skrivelse 1982 till Social- styrelsen för hur arbetet hittills hade utförts och orsakerna till att förstagångsmätningarna erbjöds till självkostnadspris. 
 Socialstyrelsen svarade att miljö- och hälsoskyddsnämnden borde göra upp en plan för spårningsarbetet av i första hand de mest utsatta husen. Om en fastighetsägare då ville mäta i ett hus som enligt nämndens plan skulle mätas i ett senare skede eller i ett hus som inte låg i farozonen, ansåg man att det var rimligt att fastighetsägaren själv bekostade mätningen. Det ansågs också vara rimligt att ta betalt för mätning i de fall nämnden erbjöd mätning till alla hushåll inom ett område. Detta oavsett om det var frågan om låg- eller högriskområde eller mätning omgående utan att fastighetsägarna skulle behöva invänta nämndens möjligheter att genomföra mätning. 
 17 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 SOU 2001:7 
  
 3.3 
  
 Kommunens arbete under  
  
 1990-talet 
  
 Fortsatt information och fortsatta erbjudanden om mätning 
 Under  
 1990-talet 
  har arbetet fortsatt med information och er- bjudande om mätningar. I samband med att radonbidraget tillfälligt höjdes 1994 fick de fastighetsägare som enligt kommunens register fortfarande hade för höga halter information om åtgärder och bidragsmöjligheter. 
 Information om radon och erbjudande om mätning skickades till alla fastighetsägare 1996. 
 Radon i vatten 
 I kommunen finns det ca 200 fastigheter med egna brunnar som inte har tillgång till kommunalt vatten. Endast en mindre del av dessa fastigheter är permanentbostäder. 
 Kommunen genomförde 1997 en kampanj om radon i vatten där man informerade om gränsvärden och möjlighet till bidrag. Man erbjöd då även mätning till självkostnadspris för de fastigheter som ligger utanför kommunens vattenledningsnät. Annonsering med erbjudande om mätning har därefter gjorts årligen i kommunens egen tidning. 
  
 3.4 
  
 Kommunens radonarbete i dag 
  
 Inför mätsäsongen  
 1999–2000 
  skickades återigen erbjudanden om mätning till fastighetsägare inom högriskområdet som inte hade mätt. Till de fastigheter med för höga halter, som enligt kommu- nens register ännu inte hade åtgärdats, skickades även information om åtgärder samt erbjudande om kostnadsfri uppföljningsmätning. 
 Kommunens dagbarnvårdare erbjöds gratis mätning och från och med våren 2000 uppmanas nya dagbarnvårdare att mäta radon i sina fastigheter och lägenheter, vilket utförs kostnadsfritt. Kommunen har också genomfört radonmätningar i alla daghem som hittills inte har mätts. 
 Totalt har det utförts radonmätning i ca 4 400 fastigheter, bo- städer och lokaler, vilket motsvarar 18 % av beståndet. Av de mätta fastigheterna ligger ungefär 16 % i dagsläget över riktvärdet 
 18 
  
 SOU 2001:7 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 400 Bq/m 
 3 
 . Då ingår inte de fastigheter som låg över riktvärdet, men som sedan har åtgärdats och nu ligger under riktvärdet. 
 Enligt kommunens radonregister har ca 400 småhus och 35 bo- städer i flerbostadshus åtgärdats, men kommunens uppskattning är att den totala siffran troligen är något högre. 
  
 3.5 
  
 Taylor i bygglovsprövningen 
  
 När det 1981 blev klarlagt att även marken kunde orsaka radonpro- blem, tog miljökontoret kontakt med stadsbyggnadskontoret. Därefter beaktades risken för radon i planarbetet. Allteftersom kunskapen ökade om huskonstruktionens betydelse för radonrisken utformade stadsbyggnadskontoret en rutin som innebär att det i allmänna ordalag påpekas i detaljplanerna när det finns radonrisk. Med början i juli 1981 informerades de som sökte byggnadslov att det fanns problem med markradon. Från och med 1982 började kommunen även mäta i alla nya hus i samband med slutbesiktning. Från hösten 1983 meddelades att hänsyn skulle tas i hela kommunen till risk för radonproblem på grund av marken. Undantagen var endast mark som utgörs av lera med  
 1–2 
  m mäktighet. 
 Sedan mätsäsongen  
 1984–1985 
  mäter kommunen inte längre i nybyggda hus på torpargrund belägna på normal- och lågriskmark. 
 En radonriskkarta sammanställdes  
 1989–1990. 
  Underlag för kartan utgjordes av berggrundsundersökningar utförda av Sveriges geologiska undersökning (SGU), SGU:s geologiska kartblad, markundersökningar gjorda av Allmänna Ingenjörsbyrån och mät- resultat av radonhalter i olika områden som kommunen fått in. På kartan märktes  
 hög-, 
  normal- respektive lågriskområdena ut, med reservation för att gränserna inte är skarpa. Högriskområdet består i huvudsak av rullstensåsen, medan normal- och lågriskområden antas följa gränserna för morän/berg i dagen respektive gränser för leror med mer än 2 meters mäktighet. Som redan tidigare konstate- rats så finns det risk för radon även i hus i områden med lera, som klassats som lågriskområden. 
 Från och med juli 1995 krävs inte längre slutbesiktning av ny- byggda fastigheter utförd av byggnadsinspektionen på samma sätt som tidigare. Byggarens ansvar för de tekniska egenskapskraven på byggnaden tydliggjordes. Byggnadsnämnderna fick ett mer ren- odlat tillsynsansvar. Miljö- och hälsoskyddsnämnden yttrar sig 
 19 
  
 Sollentuna kommuns arbete med radon – ett exempel 
  
 SOU 2001:7 
  
 numera i samband med bygglovet om eventuell radonrisk och re- kommenderar, där så bedöms nödvändigt, ett så kallat radon- skyddat eller radonsäkert byggande. Radonmätning erbjuds när huset är färdigställt för kontroll av att föreskrifterna i byggnadslag- stiftningen har följts. Antalet mätningar utförda genom kommu- nens försorg har minskat eftersom byggherren har möjlighet att själv välja vem som ska utföra kontrollen. 
  
 3.6 
  
 Det finns mer att göra 
  
 Trots att kommunen arbetat aktivt under två decennier återstår en del att göra innan situationen är tillfredsställande. 
 Det behövs ommätningar av de skolor och daghem som mätts med äldre mätmetoder och med korttidsmätning. 
 Det gäller att förmå de fastighetsägare som har hus med höga radonhalter att åtgärda och utföra kontrollmätningar. Kontrollen i samband med nyproduktion av fastigheter behöver förbättras. 
 Mätning behöver göras i de öppna förskolorna och fritidshem- men som inte är belägna i daghem och skolor. 
 Ytterligare informationsinsatser behövs när det gäller radon i vatten. 
  
 3.7 
  
 Svårigheter som kommunen upplever 
  
 Av de bostäder som återstår att mäta är de flesta privatägda enbo- stadshus. Kommunen har märkt under årens lopp att det, trots återkommande information, är svårt att intressera alla för mätning. Det bästa gensvaret kommer när radonproblematiken uppmärk- sammas i nationella medier eller när privatekonomin kan påverkas, till exempel i samband med fastighetstaxering eller vid försäljning av fastigheten. Annars upplever många troligen risken med radon som avlägsen, kanske mer svårgripbar än andra hälsorisker i sam- hället. 
 20 
  
 4 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 Det kan synas vara självklart att alla människor skall bo och leva i sunda boendemiljöer. Så är dessvärre inte fallet. Många lever i undermåliga miljöer, trots att det finns regelverk som ger de bo- ende möjlighet att ställa krav på en hälsosam och funktionell bo- stad. 
 I det följande gör vi en genomgång av tillämpliga regelverk. Re- dovisningen görs med brukaren i centrum och utifrån olika upp- låtelseformer. Därutöver ställer samhället krav på byggnader. Dessa regelverk presenteras i kap.15. 
  
 4.1 
  
 Småhusägare och risken för radon 
  
 De allra flesta människor i Sverige bor i småhus som de själva äger. Att inneha en bostad med äganderätt innebär att den boende har stora möjligheter att råda över sin bostad på olika sätt. Ägarna väljer själva om och när de vill flytta och till vem de skall överlåta fastigheten. De svarar själva för husets underhåll och skick, bara de väsentliga egenskaperna i huvudsak bevaras, lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., BVL, (se avsnitt 15.2.4). Det är främst ägarna och deras familjer som påverkas av bristande underhåll av huset. Ägaren borde ha ett eget intresse av att se till att familjen inte utsätts för en ohälsosam inomhusmiljö. 
 Fastighetsägares rätt att råda över sin egendom finns reglerad i grundlagen och i Europakonventionen. Denna rätt innebär att fastighetsägare i princip inte skall behöva finna sig i inskränkningar i användandet, med några undantag. 
 21 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 4.1.1 
  
 Egendomsskyddet enligt grundlagen och Europakonventionen 
  
 Det så kallade egendomsskyddet reglerar medborgarnas rätt till sin egendom (2 kap. 18 § regeringsformen). Det avser det fysiska Brown tjandet av marken eller byggnaden och innebär att varje med- borgares egendom skall vara tryggad. Ingen skall egentligen behöva avstå från sin egendom till det allmänna eller till någon enskild. Man skall heller inte behöva tåla att det allmänna inskränker användningen. 
 Egendomsskyddet innebär däremot inte att egendomen är helt undantagen från att behöva tåla inskränkningar. Allmänna intressen kan leda till att avsteg görs, förutsatt att intressena är angelägna. I princip begränsas ingreppen när angelägna hänsyn skall tas till  
 miljö-, 
 naturvårds-, 
  försvars- och andra planerings- intressen. Sådana angelägna hänsyn kan exempelvis gälla krav från samhällets sida på husets konstruktion och dess funktioner. Byggnadslagstiftningen är ett sådant exempel. Miljöbalken med anslutande lagstiftning, som ställer krav på huset ur hälsoskydds- aspekt, är ett annat. Miljöbalken innehåller förhållandevis långtgående hänsynsregler. En verksamhetsutövare skall iaktta regler på eget initiativ och eget ansvar. Tillsynsmyndigheterna äger rätt att ingripa med stöd av hänsynsreglerna och kräva rättelse. Någon rätt till ersättning finns inte vid myndighetsingripanden i syfte att se till att en lags aktsamhets- eller hänsynskrav följs (prop. 1997/98:45, del 1, s. 551). 
 Motsvarande regel om egendomsskydd finns i Europakonven- tionen (Den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna), men där ställs inga krav på att de allmänna intressena skall vara angelägna. 
 Konventionen är införlivad i svensk rätt i 2 kap. 23 § regerings- formen. 
  
 4.1.2 
  
 Småhusägaren ansvarar själv för att radonhalten inte är för hög 
  
 Kommunen kan, enligt miljöbalken, förelägga fastighetsägare att åtgärda när för höga radonhalter har konstaterats. Däremot kan inte kommunen förelägga småhusägare att mäta radonhalten. 
 22 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 4.1.3 
  
 Radonhaltens betydelse vid överlåtelser 
  
 Många köpare är intresserade av att få kunskap om radonhalten i ett tilltänkt objekt. Vanligen är en försäljning planerad i så god tid att en radonmätning borde ha låtit sig göras under ett vinterhalvår. Ibland är tiden vid en försäljning knapp och många säljare tänker inte på att mäta i tid. Vid förfrågningar från köparen har säljaren ofta inget svar att ge. 
 I jordabalkens fjärde kapitel reglerar köp, byte och gåva av fast egendom. Om en fastighet inte stämmer med vad som följer av köpeavtalet eller om den annars avviker från vad fastighetsägaren med fog har kunnat förutsätta, anses fel i fastighet föreligga. Köparen får inte åberopa en avvikelse som han borde ha upptäckt vid en så kallad jordabalksbesiktning, den normala beskaffenheten hos jämförliga fastigheter samt omständigheterna vid köpet. Köparen har undersökningsplikt. Säljaren, i sin tur, har en upplys- ningsskyldighet, som bl.a. innebär att är han skyldig att uppge radonhalten om han känner till att den är för hög. 
 Om fel föreligger har köparen rätt att göra avdrag på köpe- skillingen eller häva köpet. Köparen har även rätt till skadestånd om felet eller förlusten beror på försummelse från säljarens sida eller om fastigheten vid köpet avvek från vad säljaren får anses ha utfäst. En köpares fordran på grund av fel i fastighet preskriberas tio år efter tillträdet. Han måste dock reklamera i skälig tid från det att han upptäckte felet. 
 Om en överlåtelse av en fastighet sker via en mäklare har är mäklaren skyldig att tillhandahålla köparen en skriftlig beskriv- ning, där vissa uppgifter är obligatoriska. Radonförekomst är inte en sådan uppgift. Känner däremot mäklaren till att fastigheten är radonmätt skall han upplysa köparen om detta. 
  
 4.2 
  
 Hyresgäster och risken för radon 
  
 Rätten att hyra sin bostad är i juridisk mening en begränsad rättig- het till fast egendom. Detta innebär en rad inskränkningar för en hyresgäst i rådigheten över sitt boende jämfört med den rådighet en person som äger sin bostad har. 
 I fråga om radon kan detta förhållande ha stor betydelse. Hyres- gäster förväntar sig att den lägenhet de hyr inte medför några hälsorisker. Det är ju hyresvärdens skyldighet att hålla lägenhet i brukbart skick. Har inte fastighetsägaren uppfyllt sin skyldighet att 
 23 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 se till att radonhalten understiger gällande rikt- och gränsvärden kan det innebära att en hyresgäst kan komma att bo i en lägenhet som utgör en hälsorisk utan att vara medveten om det. Radongasen går ju inte att förnimma på något sätt. Det är först genom mätning det går att konstatera dess existens. 
 Hyresgästers och hyresvärdars skyldigheter och rättigheter gent- emot varandra regleras i hyreslagen (12 kap. jordabalken). 
  
 4.2.1 
  
 Hyresvärden ansvarar för att radonhalten inte är för hög 
  
 En bostadslägenhet som hyrs ut skall ha ett sådant skick att den är fullt brukbar för sitt ändamål (12 kap. 9 §). Detta är hyresvärdens ansvar och det innebär i praktiken att lägenheten skall hålla en viss minimistandard. De tekniska anordningarna i lägenheten skall fun- gera, inomhusmiljön skall vara god – inga hyresgäster skall t.ex. behöva acceptera att bo i en lägenhet med radonhalter över rikt- och gränsvärden. Inte heller behöver de godta att målning, tapet- sering, golvbeläggning m.m. har ett undermåligt skick. Huvud- regeln är att hyresgäst och hyresvärd inte med bindande verkan kan avtala om sämre skick, däremot ges utrymme för att med avtala om bättre skick. 
 Därtill är fastighetsägaren skyldig att underhålla lägenheten under hyrestiden så att skicket bibehålls (12 kap. 9 och 15 §§). 
  
 4.2.2 
  
 Hyresvärden är inte skyldig att mäta radonhalten 
  
 Det finns emellertid i dag ingen generell skyldighet för hyresvärden att radonundersöka lägenheten. En kommun kan i och för sig kräva att en fastighetsägare gör de undersökningar som kommunen behöver för sin tillsynsverksamhet enligt miljöbalken (se avsnitt 15.2.1). Då måste kommunen först ha skäl att anta att byggnadens skick är sådant att det kan medföra olägenhet för människors hälsa (26 kap. 22 § miljöbalken). 
 En hyresgäst som inte får uppgift från hyresvärden om radon- gashalten kan naturligtvis själv, och på egen bekostnad, göra en mätning för att skaffa sig kunskap. 
 24 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 4.2.3 
  
 För hög radonhalt är en brist i lägenheten 
  
 Det förekommer att en lägenhet inte är i det skick hyresgästen kan fordra eller att det uppkommer en skada på eller en brist i lägen- heten utan att hyresgästen är ansvarig. 
 Radongashalt över gällande rikt- och gränsvärden är ett exempel på en sådan brist. 
 Om hyresvärden inte åtgärdar skadan eller bristen efter till- sägelse har hyresgästen tillgång till olika sanktioner (12 kap. 11 och 16 §§). Hyresgästen kan bl.a. ha rätt att åtgärda bristen på fastig- hetsägarens bekostnad. För att utnyttja den så kallade självhjälps- rätten måste hyresgästen först ha krävt av hyresvärden att felet skall åtgärdas och hyresvärden måste trots detta ha låtit bli att åt- gärda bristen. 
 Hyresgästen har också rätt att säga upp hyresavtalet i förtid om inte bristen kan avhjälpas eller om hyresvärden låtit bli att avhjälpa bristen så snart som det är möjligt trots tillsägelse. Bristen måste vara av väsentlig betydelse. Avtalet får inte sägas upp på grund av brist efter att bristen avhjälpts. 
 För den tid lägenheten är i bristfälligt skick har hyresgästen rätt till hyresreduktion. Hyresgästen har även rätt till skadestånd om hyresvärden inte visar att bristen inte beror på hans försumlighet. Här är bevisbördan omkastad. Hyresvärden skall exculpera sig, dvs. visa att han inte varit oaktsam. 
 Detsamma gäller om hyresvärden inte underhåller lägenheten i enlighet med 15 § eller om något annat hinder eller men i nyttjan- derätten uppstår utan hyresgästens vållande. 
  
 4.2.4 
  
 Vart skall hyresgästen vända sig? 
  
 Om hyresvärden vägrar att åtgärda en för hög radonhalt kan hyres- gästen vända sig till hyresnämnden. Hyresgästen kan begära att hyresnämnden förelägger hyresvärden att åtgärda bristen (12 kap. 16 §). Ett sådant åtgärdsföreläggande kan förenas med vite. 
 Vidare kan hyresgästen väcka talan hos tingsrätten med en begäran om att fastighetsägaren skall fullgöra sina förpliktelser, något som emellertid i praktiken är mycket ovanligt. 
 Om inte fastighetsägaren och hyresgästen är överens om att er- sättning skall utgå på grund av att lägenheten varit i bristfälligt skick eller om man inte kan enas om något belopp kan saken prövas av tingsrätten. 
 25 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Därutöver kan hyresgäster vända sig till kommunen för att få kommunen att ingripa enligt Miljöbalken. Kommunen kan också bistå hyresgäster med allmän information om radon och ofta även med radonmätning. 
  
 4.2.5 
  
 Vem betalar radonåtgärder? 
  
 Kostnaden för att mäta radonhalten och att göra åtgärder när halten är för hög ligger på fastighetsägaren. Dessa kostnader kan fastighetsägaren vilja ha täckta av hyresgästerna, via hyran. 
 Har då en fastighetsägare rätt till hyreshöjning när han har gjort åtgärder mot radon? Eller är det så att hyresgästen skall ha rätt till en lägre hyresnivå om radonhalten är för hög? Vad betalar hyres- gästen egentligen för i själva grundhyra? 
 För att besvara dessa frågor bekantar vi oss i följande avsnitt med principerna för hur en hyras storlek fastställs. 
  
 4.2.6 
  
 Skall hyran vara lägre i radonhus? 
  
 Hyran för en bostadslägenhet fastställs enligt den så kallade bruks- värdesprincipen. Hyran skall bl.a. spegla lägenhetens skick. Hyran för två till det yttre likadana lägenheter skall fastställas till ett lägre belopp för den lägenhet som har ett sämre underhållsskick. Exem- pel på sådant som påverkar bedömningen av underhållsskicket är lägenhetens maskinella utrustning och underhåll av väggytor, golv- material m.m. Betydelsen av brister har varit föremål för bostads- domstolens bedömning. (Hyresnämndens beslut överklagades vid den tiden till bostadsdomstolen. Numera överklagas hyresnämn- dens beslut till Svea hovrätt, avdelning 16). I ett beslut från 1987 (Bostadsdomstolen, BD, 62/1987) menade bostadsdomstolen att en temperatur som underskridit vad en hyresgäst bör tåla och som bestått under avsevärd tid, sänkte lägenhetens bruksvärde. Troligen ansåg domstolen att bruksvärdet sänktes på grund av att bristen bestått under avsevärd tid. Här var det fråga om inomhustempe- ratur, men resonemanget skulle sannolikt även kunna föras i fråga om hyran för en bostadslägenhet med radonhalt över riktvärdet. 
 Hyresgästen hade som alternativ kunnat begära hyresreduktion, enligt hyreslagens regler, för den tid lägenheten var i bristfälligt skick. Hyresreduktion prövas av allmän domstol, inte av hyres- nämnd. 
 26 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 4.3 
  
 Bostadsrättshavare och risken för radon 
  
 En bostad som är upplåten med bostadsrätt utgör i juridisk mening en begränsad rättighet till fast egendom. Upplåtelseformen innebär att en bostadsrättshavare inte kan råda över sin bostad på samma sätt som en person som äger sin bostad. En rad inskränkningar finns. I jämförelse med hyresgäster är bostadsrättshavarens rådig- het emellertid större. Förhållandena för bostadsrättshavare liknar ändå i mångt och mycket förhållandena för hyresgäster. 
 Så är det exempelvis i fråga radon. En bostadsrättshavare för- väntar sig att den bostad han innehar skall uppfylla grundläggande krav som kan ställas på en bostad, exempelvis att den inte innebär några hälsorisker. Har inte föreningen uppfyllt sin skyldighet att se till att radonhalten understiger gällande rikt- och gränsvärden kan det innebära att en bostadsrättshavare kan komma att bo i en lägenhet som utgör en hälsorisk, utan att vara medveten om det. 
 Bostadsrättslagen (1991:614) reglerar förhållandena i en bostadsrättsförening, bl.a. förhållandet mellan föreningen och den enskilde bostadsrättshavaren. 
  
 4.3.1 
  
 Föreningen ansvarar för att radonhalten inte är för hög 
  
 När en bostadslägenhet upplåts med bostadsrätt för första gången, vanligen när föreningen är nybildad och lägenheten för första gången skall tillträdas, skall lägenheten vara i ett sådant skick att den enligt den allmänna uppfattningen på orten är fullt brukbar för sitt ändamål (7 kap 1 §). Detsamma gäller för en lägenhet som upplåts med bostadsrätt vid en senare tidpunkt, när lägenheten varit hyresrätt eller när bostadsrätten upphört men då lägenheten återigen skall upplåtas med bostadsrätt. Regeln är emellertid dispo- sitiv, dvs. inte tvingande och ger alltså utrymme för föreningen och den enskilde bostadsrättshavaren att avtala om att bostadsrätts- havaren själv exempelvis skall svara för viss inredning eller maskinell utrustning. 
 Gränsdragningen mellan vad bostadsrättshavaren själv kan svara för och vad föreningen skall svara för är oklar under upplåtelse- tiden. Huvudregeln i bostadsrättslagen (BRL) är att föreningen svarar för huset och bostadsrättshavaren för lägenhetens inre underhåll (7 kap. 4 och 12 §§). Till skillnad från hyresgäster an- svarar sålunda bostadsrättshavare själva i huvudsak för lägenhetens skick under upplåtelsetiden. Bostadsrättshavaren är alltså skyldig 
 27 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 att underhålla och reparera lägenheten. Det framgår vanligen av stadgan var gränsen för bostadsrättshavarens och föreningens an- svar går. Föreningens stadga kan utvidga ansvaret för föreningen men inte för medlemmarna, dvs. de enskilda bostadsrättshavarna. 
 Det är emellertid klart att grundläggande egenskaper i fastig- heten är föreningens ansvar. En sådan grundläggande egenskap är att radonhalten i huset skall understiga gällande rikt- och gräns- värden. 
  
 4.3.2 
  
 Bostadsrättsföreningen är inte skyldig att mäta radonhalten 
  
 Det finns emellertid i dag ingen generell skyldighet för en bostads- rättsförening att låta radonundersöka lägenheten. Föreningen kan i och för sig bli skyldig att utföra undersökningar för kommunens tillsynsverksamhet, enligt miljöbalken, om det finns skäl att anta att byggnadens skick är sådant att det kan medföra olägenhet för människors hälsa (26 kap. 22 § miljöbalken). 
 Ett alternativ kan vara att bostadsrättshavaren själv låter göra en undersökning av radongashalten, på egen bekostnad. 
  
 4.3.3 
  
 För hög radonhalt är en brist i lägenheten 
  
 Skulle lägenheten inte vara i avtalat skick vid tillträdet har bostads- rättshavare enligt bostadsrättslagen tillgång till sanktioner liknande de som hyresgäster har rätt till enligt hyreslagen. Detsamma gäller om föreningen inte håller lägenheten eller fastigheten i övrigt i brukbart skick under upplåtelsetiden, såvida inte ansvaret för detta ligger på bostadsrättshavaren enligt bostadsrättslagen eller stad- garna (7 kap. 4 §). 
 En bostadsrättshavare har rätt att åtgärda bristen på föreningens bekostnad. För att utnyttja den så kallade självhjälpsrätten måste bostadsrättshavaren emellertid först ha krävt av styrelsen att felet skall åtgärdas och styrelsen måste trots detta ha låtit bli att åtgärda bristen. Bostadsrättshavaren kan då dessutom frånträda bostads- rätten efter uppsägning, om det är fråga om en brist av väsentlig betydelse och om bristen inte åtgärdas efter tillsägelse. Uppsäg- ningen måste ske innan felet åtgärdats. För den tid lägenheten är i bristfälligt skick har bostadsrättshavaren rätt till nedsättning av 
 28 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 årsavgiften. Han kan även ha rätt till skadestånd om bristen beror på att föreningen varit försumlig (7 kap. 2 §). 
 I de fall bostadsrättshavaren väljer att säga upp bostadsrätten har han rätt till skälig ersättning för bostadsrätten (7 kap. 29 §). I prin- cip skall ersättningen motsvara lägenhetens marknadsvärde. Om uppsägningen sker i nära anslutning till upplåtelsen innebär det vanligen att insatsen skall återbetalas. 
 Vid uppsägning återgår bostadsrätten till föreningen och bo- stadsrättshavaren blir fri från sina förpliktelser. Om bostadsrätts- havaren tillträtt lägenheten och om bostadsrättshavaren begär att få bo kvar i lägenheten kommer ett regelrätt hyresförhållande att uppstå. 
  
 4.3.4 
  
 Vart skall bostadsrättshavaren vända sig? 
  
 Tingsrätten prövar såväl rätten till nedsättning av årsavgiften som rätten till skadestånd. Vidare kan bostadsrättshavaren väcka talan hos tingsrätten och begära att föreningen skall fullgöra sina för- pliktelser. Detta är emellertid mycket ovanligt i praktiken. 
 Därutöver kan bostadsrättshavare vända sig till kommunen för att få kommunen att ingripa enligt Miljöbalken. Kommunen kan också bistå med allmän information om radon och ofta även med radonmätning. 
  
 4.3.5 
  
 Årsavgiften påverkas av kostnader för åtgärder 
  
 Bostadsrättsföreningen får själv svara för kostnader för genomförd radonmätning och eventuella efterföljande åtgärder. Skulle mer omfattande åtgärder behöva göras kan detta leda till att årsavgif- terna i föreningen behöver höjas. På samma sätt kan årsavgifterna påverkas om en bostadsrättshavare begär nedsättning av årsavgif- ten. 
  
 4.4 
  
 Boende i äldreboende och i särskilda boende- former 
  
 I vårt uppdrag ingår att redogöra för radonproblemens omfattning i byggnader som inrymmer bostäder och vissa andra lokaler där 
 29 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 människor vistas mer varaktigt. Enligt utredningsdirektiven avses bl.a. lokaler för äldreboende eller liknande boende. 
 Numera bedrivs vanligen inte äldreomsorg i lokaler. De äldre bor antingen i lägenheter upplåtna med hyresrätt eller i lägenheter med bostadsrätt. Det som vi i dagligt tal betecknar som äldreboende är en form av boende som ingår i det vidare begreppet de särskilda boendeformerna. 
 I samband med Ädelreformen (service och vård till äldre och handikappade)  
 1991–1992 
  infördes termen särskilda boende- former. Detta är en samlingsterm för bostäder som är speciellt avsedda för äldre eller funktionshindrade. Termen inrymmer de boendeformer som tidigare kategoriserades som ålderdomshem, servicehus, sjukhem och gruppbostad. Gemensamt för dessa boendeformer är att inslaget av vård i boendet i många fall är stort och att de boende har tillgång till personal hela dygnet. 
 De särskilda boendeformerna skiljer sig därmed från tradi- tionellt boende. Boverket har i sina byggregler gjort en klassificering. Denna innebär att en bostad i en särskild boende- form anses som fullvärdig även om utrymme för matlagning, matplats, bad och duschmöjlighet samt samvarorum delvis finns gemensamt i anslutning till de enskilda lägenheterna. 
 Bostadsdomstolen har slagit fast att hyreslagen är tillämplig för särskilda boendeformer under förutsättning att hyresgästen dis- ponerar ett utrymme ensam och att det upplåtes mot ersättning. 
 I de flesta fall finns dessa bostäder i hus som ägs direkt av kom- munen eller av ett kommunalt ägt bostadsföretag. 
 En lägenhet för äldre kan även vara upplåten med bostadsrätt. Då är den äldre medlem i bostadsrättsföreningen och bostadsrätts- lagens regler gäller. 
 30 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 Boende i särskilda boendeformer och risken för radon 
 Boende i särskilda boendeformer är antingen hyresgäster eller bo- stadsrättshavare. Deras situation i förhållande till radonrisk ser naturligtvis ut som för andra hyresgäster eller bostadsrättshavare. Självklart skall även denna boendegrupp kunna förvänta sig att bo- staden är sund. Möjligen kan gruppen betraktas som särskilt utsatt. Många äldre och andra berörda grupper har behov av hjälp i boen- det av olika slag; en anpassad bostad, vård i varierande grad etc. En boende med sådana speciella behov kan därför komma att bli bunden till en för honom speciellt anpassad lägenhet eller till en lägenhet där en speciell vårdform kan erbjudas. I en sådan utsatt position kan benägenheten att ta till vara sina intressen i olika sammanhang och att ställa krav påverkas. 
  
 4.5 
  
 Förskolebarn, elever och arbetstagare i förskola, förskoleklasser, skolor och fritidshem 
  
 I vårt uppdrag ingår att redogöra för problemets omfattning i byggnader som inrymmer bostäder och vissa andra lokaler där människor vistas mer varaktigt, däribland skolor och förskolor. Vi har valt att låta vår redovisning därtill omfatta förskoleklasser (det som tidigare kallades  
 6-årsverksamhet) 
  samt fritidshem, då dessa verksamheter bedriv i direkt anslutning till förskolan eller skolan. 
 Sådana lokaler är vanligen upplåtna med hyresrätt. Trots det innebär det inte att de som vistas i lokalerna har ställning som hyresgäster. Hyresgäst är den som bedriver verksamhet i lokalen, alltså själva skolan eller förskolan. Vanligen bedrivs verksamheten av kommunen, men den kan också vara enskild. Om föräldrar till barn i förskola, förskoleklasser, skola eller fritidshem, eller en anställd i verksamheten, vill ställa krav på åtgärder av en bristfällig miljö skall de vända sig till den som har verksamhets- och arbets- givaransvar på den enskilda skolan/förskolan, dvs. oftast rektor eller föreståndaren. Denna får sedan i sin tur framföra kraven till fastighetsägaren, i den mån kraven faller under hans ansvar. 
 31 
  
 Vilka krav kan boende ställa på bostaden? 
  
 SOU 2001:7 
  
 4.5.1 
  
 Hyreslagen är tillämplig 
  
 Regelverket för lokaler är uppbyggt på ett sätt liknande det för bo- stadslägenheter. Hyreslagens bestämmelser omfattar både bostads- hyresgäster och lokalhyresgäster. Huvudregeln i fråga om lägen- hetens, dvs. lokalens, skick vid tillträdet och under hyrestiden är densamma, med den inskränkningen att större avtalsfrihet råder i fråga om lokaler. Parterna kan avtala om sämre skick än fullt bruk- bart för det avsedda ändamålet. Även i fråga om underhåll under hyrestiden är huvudprincipen den att hyresvärden är skyldig att hålla lägenheten i brukbart skick eller i ett bättre skick om man har avtalat om det. Hyresgäst och hyresvärd kan däremot även träffa avtal om sämre underhållsskick. 
 Vid brist kan lokalhyresgästen använda sig av samma sanktioner, hyresnedsättning, skadestånd m.m. som en bostadshyresgäst. 
 Därtill kan arbetsmiljölagen vara tillämplig. De personer som vistas i lokalen är förskolebarn, elever och arbetstagare i olika former. Arbetstagare omfattas av arbetsmiljölagen, likaså elever. Däremot omfattas inte barn i förskola eller barn på fritidshem. (Se vidare kap. 15 om arbetsmiljölagen) 
 32 
 5 Taylor, vad är det? 
  
 5.1 
  
 Radium – torium – kalium 
  
 Källan till radonproblemen i våra bostäder är några av de radioak- tiva grundämnen som finns naturligt i berggrunden och i de sten- baserade jordarterna. Deras atomkärnor sönderfaller spontant och utan yttre påverkan, varvid nya grundämnen bildas. Det radon som är en hälsorisk i våra bostäder är  
 radon-222. 
  Det förekommer i den sönderfallskedja som börjar med  
 uran-238 
  och slutar med  
 bly-206, 
  tabell 5.1. 
 Radium, från vilket radon närmast bildas, har en halveringstid på 1 600 år och nybildas ständigt. Produktionen av radon är därför så gott som konstant. Taylor är en ädelgas vars atomkärnor sönder- faller till så kallade radondöttrar, vilka är radioaktiva metalljoner. Man kan inte med sina sinnen förnimma radon, men det är enkelt att påvisa dess existens med mätinstrument. 
 Radonhalter i luft mäts oftast i enheten Bq/m 
 3  
 (becquerel per kubikmeter). En koncentration av 1 Bq radon per kubikmeter luft innebär att det sker ett sönderfall av en radonatom per sekund i varje kubikmeter luft. Radonhalter i vatten mäts i Bq/l. 
 Taylor finns allmänt i våra byggnader. I svenska bostäder är radonhaltens medelvärde ca 110 Bq/m 
 3 
 , något högre i småhus och något lägre i bostäder i flerbostadshus. Högsta beräknade års- medelvärde för en bostad är hitintills ca 34 000 Bq/m 
 3 
 , men som enskild uppmätt halt inomhus i Sverige gäller 80 000 Bq/m 
 3 
 . 
 33 
 Taylor, vad är det? SOU 2001:7 
  
 Tabell 5.1  
 Sönderfallsserie för  
 uran-238 
  
 Isotop 
  
 Halveringstid 
  
 Huvudsaklig 
  
 Anmärkning 
  
 strålning 
  
 Uran-238 
  (U) 
  
 4,5 
  
 miljarder 
  
 Alfa 
  
 år 
  
 Torium-234 
  (Th) 
  
 24,1 
  
 dygn 
  
 Beta 
  
 Protaktinium-234 
  (Pa) 
  
 1,2 
  
 min 
  
 Beta 
  
 Williams 
  (U) 
  
 250 
  
 år 
  
 Alfa 
  
 000 
  
 Torium-230 
  (Th) 
  
 80 
  
 år 
  
 Alfa 
  
 000 
  
 Radium-226 
  (Ra) 
  
 1 600 
  
 år 
  
 Alfa 
  
 Radon-222 
  (Rn) 
  
 3,8 
  
 dygn 
  
 Alfa 
  
 Gas 
  
 Polonium-218 
  (Po) 
  
 3,0 
  
 min 
  
 Alfa 
  
 Kortlivad RnD 
  
 Bly-214 
  (Pb) 
  
 26,8 
  
 min 
  
 Beta, gamma 
  
 Kortlivad RnD 
  
 Vismut-214 
  (Bi) 
  
 19,7 
  
 min 
  
 Beta, gamma 
  
 Kortlivad RnD 
  
 Polonium-214 
  (Po) 
  
 0,000 
  
 sek 
  
 Alfa 
  
 Kortlivad RnD 
  
 16 
  
 Bly-210 
  (Pb) 
  
 21,3 
  
 år 
  
 Beta 
  
 Långlivad RnD 
  
 Vismut-210 
  (Bi) 
  
 5,0 
  
 dygn 
  
 Beta 
  
 Långlivad RnD 
  
 Polonium-210 
  (Po) 
  
 138,4 
  
 dygn 
  
 Alfa 
  
 Långlivad RnD 
  
 Bly-206 
  (Pb) 
  
 - 
  
 Stabil,ej radioaktiv 
  
 Endast de huvudsakliga sönderfallen redovisas. 90 % av den gammastrålning som genereras vid sönderfall inom serien för  
 uran-238 
  bildas vid sönderfallen av radon- döttrarna  
 bly-214 
  och  
 vismut-214. 
  RnD = Radondotter. 
 Det finns också en radonisotop i den naturligt förekommande sönderfallsserien för  
 torium-232, 
  tabell 5.2, nämligen  
 radon-220 
  eller även kallad toron. Denna radioaktiva gas finns liksom radon- 222 allmänt i jordluften, framför allt i granitiska jordarter. Toron har en kort halveringstid, 55 sek, och hinner därför vanligtvis inte transporteras in i hus i några större mängder innan det söderfallit. 
 För att toron i byggnader skall förekomma i sådana halter att det utgör en påtaglig hälsorisk fordras att jordluft snabbt transporteras in i byggnaden eller att mycket toron avgår från väggar och golv. Det senare förutsätter att toriumhalten är hög i byggnadsmaterialet eller att väggar och golv utgörs av berg eller jordytor samt att toriumhalten är hög i dessa. Material med stor toronavgång är exempelvis toriumrika graniter och pegmatiter. 
 34 
 SOU 2001:7 Taylor, vad är det? 
  
 Tabell 5.2  
 Sönderfallsserie för  
 torium-232 
  
 Compton 
  
 Halveringstid 
  
 Huvudsaklig 
  
 Anmärkning 
  
 strålning 
  
 Reese 
  (Th) 
  
 14,1 
  
 miljarder år 
  
 Alfa 
  
 Radium-228 
  (Ra) 
  
 5,76 
  
 år 
  
 Beta 
  
 Aktinium-228 
  (Ac) 
  
 6,13 
  
 tim 
  
 Beta, gamma 
  
 Torium-228 
  (Th) 
  
 1,91 
  
 år 
  
 Alfa, gamma 
  
 Donaldson 
  (Ra) 
  
 3,66 
  
 dygn 
  
 Alfa, gamma 
  
 Gas, även 
  
 Radon-220 
  (Rn) 
  
 55 
  
 sek 
  
 Alfa 
  
 kallad toron 
  
 Polonium-216 
  (Po) 
  
 0,15 
  
 sek 
  
 Alfa 
  
 Bly-212 
  (Pb) 
  
 10,64 
  
 tim 
  
 Beta, gamma 
  
 Vismut-212 
  (Bi) 
  
 60,6 
  
 min 
  
 Alfa, beta, gamma 
  
 Polonium-212 
  (Po) 
  
 0,34 
  
 miljondels 
  
 Alfa 
  
 sek 
  
 Thallium-208 
  (Tl) 
  
 3,05 
  
 min 
  
 Beta, gamma 
  
 Bly-208 
  (Pb) 
  
 - 
  
 Stabil, ej radioaktiv 
  
 5.2 
  
 Olika typer av joniserande strålning 
  
 Med joniserande strålning avses strålning som har så hög energi att den kan slå ut elektroner ur atomernas elektronskal och på så vis orsaka jonisering i det material som den tränger in i. När de radio- aktiva ämnena i tabellerna 5.1 och 5.2 sönderfaller avges jonise- rande strålning av olika slag. I tabellerna anges vilket eller vilka strålslag som är vanligast vid respektive sönderfall. 
  
 5.2.1 
  
 Alfastrålning 
  
 Alfastrålning utgörs av positivt laddade partiklar, heliumkärnor, som består av två protoner och två neutroner. Alfastrålningen har mycket kort räckvidd, ca 5 cm i luft och 50 µm i vävnad, och stoppas till allra största delen av hudens hornlager (det yttersta skiktet som består av döda celler). Alfapartiklarna kan därför endast skada levande celler om de befinner sig inne i kroppen. Detta är vad som sker vid radondöttrarnas sönderfall i lungan. Där träffar de utslungade alfapartiklarna direkt de oskyddade epitel- cellerna i luftrör och lungblåsor. Alfastrålningen ger en för- hållandevis stor stråldos till de organ som den träffar jämfört med beta- och gammastrålning. 
 35 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 5.2.2 
  
 Betastrålning 
  
 Betastrålning utgörs av elektroner, betapartiklar, som är negativt laddade. Denna strålning har längre räckvidd i luft än alfastrålning men kortare än gammastrålning. Även betastrålning orsakar störst skada på människan om det radioaktiva ämnet finns inne i kroppen. 
  
 5.2.3 
  
 Gammastrålning 
  
 Gammastrålning är en elektromagnetisk strålning med hög energi av samma typ som röntgenstrålning. Den har lång räckvidd och kan exempelvis nå ett par hundra meter i luft eller ca 50 cm i sten eller betong. För att avskärma 50 % av gammastrålningen erfordras 7 cm tegel eller 12 cm jord. Gammastrålning från ett radioaktivt ämne utanför kroppen kan träffa alla vävnader och celler inuti kroppen. 
 Gammastrålningen mäts oftast i enheten µSv/h (mikrosievert per timme, storheten kallas miljödosekvivalent). En äldre enhet som fortfarande används i vissa sammanhang är µR/h (mikroröntgen per timme). 1 µR/h motsvarar 0,01 µSv/h. 
  
 5.3 
  
 Radonkällor 
  
 Radonet i våra byggnader  
 (Rn-222) 
  kommer antingen direkt från marken eller från byggnadsmaterial som är tillverkade av mineral från marken. Det kan också komma in i huset med det vatten som pumpas upp från marken och används i hushållet. 
  
 5.3.1 
  
 Marken 
  
 Uran – radium – radon 
 Uran och radium finns i de flesta berg- och jordarter och därmed också i stenbaserade byggnadsmaterial. Förutom uran och radium finns i naturen det radioaktiva grundämnet torium och den radio- aktiva kaliumisotopen  
 kalium-40. 
  
 Halten uran, radium och torium är olika i skilda typer av berg- arter på grund av bergarternas bildning och kemiska sammansätt- ning. Vanlig haltnivå av uran är från mindre än ett till några gram per ton berg. Toriumhalten är genomsnittligt tre gånger högre än 
 36 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 uranhalten, men stora variationer förekommer. Särskilt låga är uran- och toriumhalterna i sedimentära bergarter som kalksten, sandsten och kvartsit samt i basiska bergarter som gabbro, diabas, diorit och basiska vulkaniter, de senare ofta kallade grönstenar. 
 Djup- och gångbergarter som är rika på kiselsyra, SiO 
 2 
 , t.ex. graniter, apliter och pegmatiter, har ofta betydligt högre halt av uran, radium och torium än andra bergarter. Riktigt höga halter av uran och radium kan förekomma i vissa typer av graniter och peg- matiter samt lokalt där uran koncentrerats, t.ex. i uranmineralise- ringar och uranmalmer. Alunskiffer är en kol- och kerogenrik svart skiffer med höga uranhalter men låga toriumhalter. Alla andra skifferbergarter har låga till normala uranhalter. På kartan i figur 5.1 redovisas var i Sverige alunskiffer finns och inom vilka områden som uranrika graniter och pegmatiter är vanliga. 
 När berggrunden bryts ner eller vittrar ner till jord transporteras uran, radium och torium bort mekaniskt med vatten och kemiskt genom lakning. Därigenom kommer halterna av dessa ämnen att gradvis minska ju mer materialet bryts ner. De lägsta halterna har finsand som i stort enbart består av frilagda korn av kvarts och fält- spat. 
 Det uran, radium och torium som blivit löst i vattnet eller finns i vatten i mycket små korn av uranförande mineral adsorberas på lerpartiklar eller fälls som sådana. Därför har leror och lerig silt vanligen högre halter av uran, radium och torium än andra jord- arter. Ett undantag från den ordning som här redovisats är jordar som innehåller alunskiffer. Skiffern är ytterst finkornig och uranet förekommer som ytterst små korn, som är jämnt fördelade i skiffern. Vid nedbrytningen av alunskiffern bildas allt mindre korn så att det till sist bildas en skifferlera, som består av små alun- skifferkorn. Någon större urlakning av uran förekommer inte, varför uranhalten i t.ex. sand av alunskiffer i stort sett är densamma som i alunskifferberget. 
 37 
 Taylor, vad är det? SOU 2001:7 
  
 Figur 5.1  
 Särskilt uran-  
 (radium-) 
  rika bergarters utbredning i Sverige 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
 Radonhalter i jordluft 
 Av det radon som bildas i mineralkornen i jorden avgår  
 10–40 
  % till porerna (i lera upp till 70 %). Hur stor andel av radonet som av- går, dvs. emanerar, beror på mineralkornens storlek, uppbyggnad, 
 38 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 sprickighet och vittringsgrad samt på hur radiumatomerna är placerade och radiumhalten. Ju mindre kornen är, ju sprickigare och mer vittrade de är, ju fler radiumatomer som sitter på mineral- kornens ytor och sprickytor och ju högre radiumhalten är desto större andel av det bildade radonet avgår. Utfällning av radium på kornytor och i sprickor är den huvudsakliga källan till uppmätta radonhalter. Radium i kornen bidrar endast i liten omfattning. 
  
 Tabell 5.3  
 Normala halter av  
 radium-226 
  och  
 radon-222 
  svenska jordarter 
  
 Jordart 
  
 Radium-226 
  
 Radon-222 
  
 Bq/kg 
  
 Bq/m 
 3 
  
 Morän, normal 
  
 15-65 
  
 10 000- 40 000 
  
 Morän med granitiskt material 
  
 30-75 
  
 20 000- 60 000 
  
 Morän med uranrikt granitisktmaterial 
  
 75-360 
  
 40  
 000-200 
  000 
  
 Åsgrus 
  
 30-75 
  
 10  
 000-150 
  000 
  
 Sand, silt 
  
 6-75 
  
 4 000- 50 000 
  
 Lera 
  
 25-100 
  
 10  
 000-120 
  000 
  
 Jordarter som innehåller alunskiffer 
  
 175-2 
  500 
  
 50 000- >1 miljon 
  
 Radonhalten i jordluften påverkas, förutom av radonavgången från mineralkornen, även av att radon diffunderar från jordlagret till atmosfären ovan markytan, dvs. exhalerar, samt av jordens vatten- halt och av vinden, som ventilerar bort radon. Eftersom dessa faktorer ändrar sig under årets gång, t. ex. genom att marken fryser till eller att det regnar och blåser olika mycket, varierar radonhalten i jordluften under året i marknära skikt med en faktor två till tre eller ännu mer. Generellt är radonhalten i jordlagret högst under vintern, när markytan är frusen. Under ett tjälat jordlager byggs radonhalten upp till vad som maximalt kan bildas. Mätningar av radon i jordluft bör undvikas under vår och försommar när mark- vattenhalten är hög. 
 Hur mycket radonhalten varierar beror i stort på jordens genom- släpplighet, permeabilitet. Radonhaltens variation är störst i grov- korniga jordarter och minst i finkorniga leror. I grus är radonhalten vid ca 2 meters djup 75 % av den maximala. I silt inträffar mot- svarande förhållande redan vid 0,7 meter djup. 
 I tabell 5.3 redovisas normala halter av  
 radium-226 
  i svenska jordarter. Där redovisas också normala halter av  
 radon-222 
  i jord- luften på cirka en meters djup. 
 39 
 Taylor, vad är det? SOU 2001:7 
 Lägst är radonhalten i sand där den vanligen ligger på 5 000– 10 000 Bq/m 
 3 
 . Även vid så låga radonhalter i jordluften kan i vissa fall radonhalten i huset vara förhöjd. Det är en fråga om hur stor mängd jordluft som sugs in. 
 Bygger man ett hus med betongplatta på marken eller med källare kan detta jämföras med att lägga ett lock på markytan. Radonhalterna i jordluften direkt under huset stiger därvid till halter som ligger nära de som maximalt kan bildas vid aktuell radiumhalt. 
 För att radon i större mängd skall kunna transporteras från marken in i byggnaden, måste det finnas möjlighet att transportera radonet. Ju genomsläppligare en jordart är desto större är förut- sättningen till transport. Därför har det visat sig att hus som är grundlagda på grusiga isälvsavlagringar i form av åsar ofta har för- höjda och ibland mycket höga radonhalter inomhus. I grusåsen ligger dessutom grundvattenytan vanligen långt under markytan, varför det finns stora volymer radonhaltig jordluft som är tillgäng- lig för transport. Består dessutom bergarterna i grusåsen av uran- rika graniter eller alunskiffer blir också radonhalten i jordluften hög och risken för höga radonhalter inomhus stor. 
 Är radonhalten i jordluften mycket hög behövs det inte mer än att några hundra liter jordluft läcker in i byggnaden per timme för att radonhalten inomhus skall bli för hög. 
 För att jordluft skall kunna transporteras in i byggnaden måste det finnas jordluft som kan förflyttas. Ingen eller mycket litet jordluft kan transporteras fram till byggnaden, om grundvattenytan ligger i nivå med bottenplattan eller jordarten har låg permeabilitet. Därför har byggnader, som är grundlagda på lera och silt som regel låga radonhalter. 
 Ligger grundvattenytan på djup mellan noll och en meter under huset är som regel jordluftvolymen för liten för att upprätthålla en så hög radonhalt i jordluften att detta kan orsaka förhöjda radon- halter inomhus. Läcker det i detta fall in luft genom jordlagret under huset, kommer jordvolymen i de flesta fall att ventileras med atmosfärisk luft. En sådan ventilation medför att radonhalten i jordluften under huset sjunker kraftigt. 
 Vanligen är den tillgängliga volymen jordluft för liten för att radonproblem skall uppstå i byggnader grundlagda direkt på berg eller på sprängstensfyllning som är mindre än 1 m tjock. För att förhöjd radonhalt i detta fall skall kunna uppstå inomhus behöver radiumhalten i berget vara hög så att radonavgången blir särskilt 
 40 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 stor. Exempel på sådana fall är hus som är grundlagda på uranrika pegmatiter, uranförekomster eller alunskiffer. 
 Många byggnader med förhöjda och höga radonhalter inomhus är grundlagda på fyllning ovanpå mark som i övrigt inte skulle innebära någon radonrisk. Fyllningen fungerar i dessa fall som stora genomsläppliga luftmagasin genom vilka luft sugs in i bygg- naderna. Radonet avgår från materialet i fyllningen. Normalt sker en relativt kraftig ventilation av fyllningen genom blåst och tempe- raturvariationer, men täcks fyllningen av matjord eller lera ökar radonhalten kraftigt i luften i fyllningen. Byggnaden behöver nöd- vändigtvis inte vara belägen ovanpå fyllningen för att det skall upp- stå radonproblem. I många fall räcker det med att byggnaden står i kontakt med lagret av fyllning. 
 Radonhalten i jordluften är alltid så hög att radonhalten i en bygg- nad kan bli högre än 400 Bq/m 
 3 
 . Detta även när radonhalten är som lägst, ca 5 000 Bq/m 
 3  
 i sand. För att radonhalten i byggnaden då skall bli högre än 400 Bq/m 
 3  
 fordras dock: 
  
 · 
  
 Att marken eller del av marken under byggnaden är luftgenom- släpplig. 
  
 · 
  
 Att tillräcklig mängd jordluft kan läcka in i byggnaden. 
  
 · 
  
 Att den för transport tillgängliga luftvolymen i marken är till- räckligt stor för att radonhalten i jordluften skall upprätthållas även om delar av denna borttransporteras. 
  
 Tillräckligt inläckage av jordluft för att radonhalten inomhus genomsnittligt skall bli högre än 400 Bq/m 
 3  
 är ca 5 m 
 3 
 /h om läckaget sker till ett enplanshus med 120 m 
 2  
 bottenyta och en luft- växling av 0,2 oms/h och radonhalten på den inläckande jordluften är 5 000 Bq/m 
 3 
 . Om radonhalten i jordluften i stället är 50 000 Bq/m 
 3 
 , räcker det med 0,5 m 
 3  
 luft per timme från marken. 
 41 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 5.3.2 
  
 Byggnadsmaterialet 
  
 Uran och radium finns i de flesta stenbaserade byggnadsmaterial, eftersom det är allmänt förekommande grundämnen i våra jord- och bergarter. Normalt är mängden uran och radium i byggnads- materialet liten och har ingen praktisk betydelse. Det finns emellertid några undantag såsom skifferbaserad lättbetong och betong med ballast av uranrik granit. Från radonsynpunkt är det främst den alunskifferbaserade lättbetongen som orsakar förhöjda radonhalter. 
  
 Tabell 5.4  
 Radiumhalt i några olika byggnadsmaterial samt radon- avgång från obehandlad yta 
  
 Material 
  
 Radiumhalt 
  
 Radonavgång 
  
 Bq/kg 
  
 Bq/m 
 2 
 h 
  
 Betong 
  
 20-200 
  
 2-20 
  
 Tegel 
  
 40-150 
  
 1-10 
  
 Sandbaserad lättbetong 
  
 10-130 
  
 1-3 
  
 Skifferbaserad lättbetong 
  
 600-2 
  600 
  
 50-200 
  
 Den alunskifferbaserade lättbetongen, eller blåbetongen som den kallas i radonsammanhang, är således den största radonkällan bland byggnadsmaterialen. Blåbetongen har tillverkats under tiden från 1929 fram till 1975 på en rad platser i landet. Den finns i såväl armerade som oarmerade produkter för stomkonstruktioner (t.ex. vägg- och bjälklagselement, murblock) och stomkompletteringar (element och murblock för mellanväggar, isolerblock). Radium- halten varierar kraftigt mellan olika partier beroende på var i sten- brottet råmaterialet bröts och i än högre grad mellan olika tillverk- ningsorter, vilket framgår av tabell 5.5. 
 Det bästa sättet att konstatera om det finns blåbetong i en bygg- nad är att mäta gammastrålningen från väggar och bjälklag. Detta görs enkelt med ett gammainstrument, som direkt visar resultatet på en display eller med visare, se avsnitt 5.5.3. Gammastrålnings- värden mellan ca 0,25 µSv/h (25 µR/h) och uppåt 1,20 µSv/h (120 µR/h) indikerar att det är blåbetong. 
 Andra byggnadsmaterial som kan ha en förhöjd till hög radium- halt är vissa tegelsorter samt betongprodukter som framställts av slagg från bl.a. järnmalm med förhöjd uranhalt. Det finns även hus 
 42 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 som är byggda med murblock tillverkade av så kallad rödfyr (alun- skifferaska) samt tegel som framställts av alunskiffer. 
  
 Tabell 5.5  
 Produktion av skifferbaserad lättbetong i Sverige 
  
 Fabrik 
  
 Driftperiod 
  
 Producerad 
  
 Typ av produkt 
  
 Radium i prov 
  
 mängd t.o.m. 
  
 (Bq/kg) 
  
 1970 Mm 
 3 
  
 1953 
  
 1973 
  
 Dennis 
  
 1936–1968 
  
 1,56 
  
 Väggelement 
  
 1 200 
  
 Yxhult N:a 
  
 1929–1959 
 2) 
  
 1,38 
  
 Bjälklag, takelem. 
  
 1 600 
  
 Yxhult S:a 
  
 1947–1975 
 2) 
  
 4,9 
  
 Arm. element, 
  
 1 250 
  
 1 350 
  
 block 
  
 Falköping 
  
 1930–1974 
 2) 
  
 0,69 
  
 Oarm. produkter 
  
 1 900 
  
 2 300 
  
 Uddagården 
  
 1955–1974 
 2) 
  
 3,41 
  
 Oarm. produkter 
  
 – 
  
 2 400 
  
 Grönhögen 
  
 1943–1972 
  
 3,96 
  
 Alla typer 
  
 670 
  
 – 
  
 (Öland) 
  
 Skövde/Durox 
  
 1929–1968 
  
 3,0 
  
 Alla typer 
  
 – 
  
 1 500 
  
 1) 
  
 Mätningarna har gjorts av SSI. 
  
 2) 
  
 Driften har fortsatt vid fabriken ytterligare några år med tillverkning av sand- baserad gasbetong. 
  
 Radiumhalten är en faktor som har betydelse för hur stor radon- avgången är. Byggmaterialets kemiska sammansättning och poro- sitet är ett par andra, men den kanske viktigaste är ytbehandlingen. Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut har tillsammans med Radiofysiska institutionen vid Lunds universitet mätt radon- avgången från bl.a. lättbetong med olika radiumhalter och med olika ytbeläggningar. Resultatet av dessa mätningar redovisas i 
 Radonexhalation från byggnadsmaterial  
 (Pettersson m.fl. 1982). 
  
 En plastad papperstapet tillsammans med ett tunnputsskikt halverar radonavgången från väggytan. Stryks ytan dessutom med exempelvis akrylatfärg blir radonutströmningen mycket liten. Om väggens ena sida förses med ett tätare ytskikt ökar radonavgången markant från den andra sidan. Detta faktum bör lämpligen beaktas vid tilläggsisolering av ytterväggar av blåbetong. Dock har en kom- plettering av väggens utsida med mineralull och en luftspalt bakom fasadplåten knappast någon betydelse för radonexhalationen inåt, eftersom den konstruktionen är luftig. Däremot kan förmodligen alternativen med den relativt tätare cellplasten som limmas direkt på den gamla fasadytan ge en förhöjd radonhalt inomhus på grund av ökad radonexhalation. 
 43 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 I ett normalt bostadsrum med samtliga väggar bestående av blå- betong med radiumhalten 1 460 Bq/kg blir radonhalten  
 120–150 
  Bq/m 
 3 
 , om luftväxlingen i rummet är 0,5 oms/h och väggarna har en ordinär ytbehandling. Detta gäller givetvis endast om radon- halten orsakas av radon enbart från byggnadsmaterialet. Är luft- växlingen hälften så stor (0,25 oms/h) blir radonhalten den dubbla  
 (240–300 
  Bq/m 
 3 
 ). Har rummet såväl väggar som bjälklag av skifferbaserad lättbetong med hög radiumhalt blir radonhalten be- tydlig högre. 
  
 5.3.3 
  
 Hushållsvattnet 
  
 Radonhalten i grundvattnet i marken bestäms av radiumhalten i den omgivande jorden och berggrunden. 
 Grundvatten i jorden har vanligen den maximala radonhalt som radonemanation från mineralkornen till vattnet i porerna kan ge. Det vill säga halten beror på radiumhalten i jordlagret och hur stor andel av alla bildade radonatomer som avgår till vattnet i jordlagrets porer. 
 Radonhalten i vattnet från grävda brunnar är vanligen betydligt lägre än i grundvattnet. Detta beror dels på att vattnet har stått i brunnen så länge att en del av radonet har hunnit sönderfalla, dels på att regnvatten tillförts brunnen genom direkt tillrinning. 
 För vatten som tas från brunnar som borrats i berg är radon- halten normalt betydligt högre än i vatten från grävda brunnar. Detta beror på att radonet avgår från radium som utfällts på ytorna av de sprickor i vilka grundvattnet cirkulerar. Radonet kan där- igenom avgå direkt från ytbeläggningen till vattnet och radonkon- centrationen kan bli mycket hög. Särskilt hög är den ofta i vatten som tas från brunnar som borrats i bergarter med förhöjd uranhalt. Sådana bergarter är t.ex. graniter, pegmatiter, syeniter och porfyr. 
 44 
 SOU 2001:7 Taylor, vad är det? 
  
 Tabell 5.6  
 Radonhalter i vatten 
  
 Typ av vatten 
  
 Normala radonhalter 
  
 Bq/l vatten 
  
 Yt- och regnvatten 
  
 Grundvatten i lösa jordarter 
  
 20-150 
  
 Vatten i grävda brunnar 
  
 10-400 
  
 Vatten i borrade brunnar 
  
 50-400 
  
 Vatten i brunnar borrade i bergarter med låg 
  
 10-50 
  
 radiumhalt 
  
 Vatten i brunnar borrade i bergarter med hög 
  
 500-10 
  000 
  
 radiumhalt 
  
 Taylor avgår från vattnet till rumsluften då vattnet hanteras i hus- hållet. Ju mer vattnet behandlas desto mer radon avgår. Vid spol- ning i toalettstolen avgår ca 30 % av radonet, vid duschning 60– 70 % och vid tvättning eller diskning i maskin  
 90–95 
  %. 
  
 5.4 
  
 Radonhalten varierar över tiden 
  
 5.4.1 
  
 Inomhus 
  
 Radonhalten varierar såväl under dygnet som från dygn till dygn i en bostad eller annan byggnad. Ofta är variationen stor. Den beror på en rad olika orsaker. 
  
 · 
  
 Temperaturskillnad.  
 Inomhus är det någorlunda konstant tem- peratur, medan utomhustemperaturen kan variera åtskilliga grader under dygnet. Skillnaden i temperatur  
 inne–ute 
  skapar en drivkraft, s.k. skorstenseffekt eller termisk stigkraft. 
  
 · 
  
 Vindpåverkan.  
 Ett otätt hus med för vind oskyddat läge i ter- rängen har stora variationer i luftväxlingen inomhus orsakade av vindriktning och vindhastighet. Vinden påverkar också luft- trycket inomhus, vilket kan föranleda att mer eller mindre mängd radonhaltig jordluft sugs in i huset. 
  
 · 
  
 Variationer i luftväxlingen orsakade av boendet.  
  
 När ingen är hemma är huset normalt tillstängt och luftväxlingen liten, vilket ger en förhöjning av radonhalterna. Förhållandet är i stort sett detsamma nattetid. 
  
 · 
  
 Planlösningen.  
 Om rum med inläckande markradon hålls till- stängda med någorlunda täta dörrar är radonhalten normalt något lägre i övriga delar av huset än vad den blir när dörren 
 45 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 öppnas. I det tillstängda rummet är förhållandet naturligtvis det omvända. 
  
 · 
  
 Bruket av spisfläkt.  
 När spisfläkten används ökas luftväxlingen i huset, men ofta då även undertrycket. 
 I hus med någon form av mekanisk ventilation, som är igång dygnet runt med konstant effekt är luftväxlingen betydligt stabilare än i hus med självdrag samtidigt som undertrycket inte heller varierar så mycket. Dessa faktorer gör att radonhalterna håller sig på en något mera jämn nivå under dygnet. 
  
 5.4.2 
  
 I mark 
  
 Radonhalten i jordluften varierar också över tiden enligt avsnitt 5.3.1. Här är svängningarna inte så stora under dygnet, men väl från vecka till vecka eller än mer från månad till månad. Variationerna är naturligt nog större närmare markytan än någon meter ner i marken, vilket bör beaktas vid radonmätningar före eller i samband med nybyggnad. 
  
 5.5 
  
 Flera olika mätmetoder 
  
 Taylor och gammastrålning mäts av olika anledningar. Den van- ligaste är att man skall kontrollera radonhalten inomhus för att jämföra med gällande gräns- och riktvärden, vilket kräver minst två månaders mättid. Vid fastighetsförsäljning har man ofta inte denna tid på sig. Mätningen görs då under endast några dagar, vilket fordrar andra typer av instrument än vad långtidsmätningen gör. 
 Mätning av radon i mark och i vatten kräver andra mätmetoder och instrument. I följande avsnitt beskrivs kortfattat de vanligaste metoderna och mätinstrumenten. 
  
 5.5.1 
  
 Mätning av radonhalter i inomhusluft 
  
 Det finns en rad olika metoder för att mäta radonkoncentrationer i inomhusluft. Statens strålskyddsinstitut (SSI) har gett ut en me- todbeskrivning för mätning av radon i bostäder (SSI 1994). Av beskrivningen framgår bl.a. när, var och hur mätningen skall utföras och hur årsmedelvärdet skall beräknas. Beskrivningen är 
 46 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 avsedd för mätningar som kan komma att ligga till grund för ett myndighetsbeslut, t.ex. ansökan om bidrag för att sänka radon- halten i en bostad. SSI har också lämnat rekommendationer för hur rådgivande korttidsmätningar, t.ex. vid husköp, bör utföras. Sådana mätningar omfattar normalt 2 till 10 dygn. 
 Mätningar som syftar till att bestämma radonhaltens årsmedel- värde skall utföras under eldningssäsongen. Även rådgivande kort- tidsmätningar skall utföras under eldningssäsongen, men för dessa finns det särskilda restriktioner när det gäller bl.a. vindstyrka, ute- temperatur och vädring. 
 Mätningen bör utföras i två av de bostadsrum, där man vistas mest, dock ej i kök eller våtrum eftersom en förhöjd luftfuktighet kan påverka mätnoggrannheten. Består bostaden av mer än ett bo- stadsplan bör minst ett rum på varje plan mätas. Instrumentet eller detektorn skall placeras på ett sådant ställe i rummet att den upp- mätta radonhalten är så representativ som möjligt för rummet. 
 Här följer en kort beskrivning av de vanligaste mätmetoderna. Mer utförliga anvisningar finns i SSI:s  
 Strålning i bostäder,  
 (SSI 1994). SSI kan också upplysa om vilka firmor som regelbundet kalibrerar sina instrument och detektorer hos SSI. 
 Spårfilm 
 Mätmetoden med spårfilm är den vanligaste. Spårfilmen fungerar så att alfapartiklar från såväl radon som radondöttrar träffar ytskiktet på en film av cellulosanitrat eller polyester och ger upphov till skador (spår). Genom att kemiskt etsa filmen blir spåren synliga och kan räknas i mikroskop. Mängden spår per ytenhet är propor- tionell mot halten av de alfastrålande isotoperna i den luftvolym som finns inom radien för alfapartiklarnas räckvidd och mot mättiden. Detektorer finns såväl med öppen spårfilm som med filmen monterad i en dosa som utestänger radondöttrarna, se figur 5.2. 
 47 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Figur 5.2.  
 Detektorer med spårfilm. 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
 Elektretbaserad integrerande radonmätare 
 Detektorerna är av typ  
 E-Perm. 
  Mätinstrumentet utgörs av en mät- kammare i vars botten en elektret är placerad. Elektreten består av en teflonplatta som laddas upp till 700 volt. Mätningen startas när kammaren öppnas och radongas diffunderar in i kammaren. Detta sker genom ett filter som avlägsnar radondöttrarna. Då radonet sönderfaller joniseras luften i kammaren och de bildade negativa jonerna dras till elektreten. Varje elektron sänker elektretens spänning en smula. Mätningen avslutas genom att mätkammaren stängs. Med en speciell voltmätare mäts elektretens laddning vid radonmätningens start och slut. Skillnaden i spänningen är propor- tionell mot radonhalten i rummet och exponeringstiden. 
 Elektretbaserade radonmätare används främst vid s.k. rådgivande korttidsmätningar, t.ex. vid fastighetsförsäljningar. 
 48 
  
 SOU 2001:7 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 Momentana och kontinuerligt registrerande radonmätare 
 Instrumenten kan vara av i princip tre olika typer: 
  
 · 
  
 Pulserande jonkammare 
 . Vid mätning pumpas luften in i jon- kammaren genom filter som avlägsnar radondöttrarna. De alfa- sönderfall som sker i kammaren frigör elektriska laddningar. Dessa samlas in på kammarens elektroder med ett elektriskt fält. De elektriska pulserna förstärks och analyseras av en mikro- processor. 
  
 · 
  
 Mätkammare med halvledardetektor 
  
 . Rumsluften diffunderar in i mätkammaren genom ett filter som avlägsnar radondöttrarna. När radongasen i mätkammaren sönderfaller bildas radon- döttrar. Alfastrålningen, som avges vid sönderfallen, registreras av en halvledardetektor. 
  
 · 
  
 Lucas-cell 
 . 
  Vid mätning pumpas luft in i mätkammaren genom ett filter som avlägsnar radondöttrarna. Alfapartiklarna som bildas vid sönderfallen i mätkammaren orsakar ljusblixtar när de träffar kammarens zinksulfidmålade väggar. Via ett fönster är mätkammaren förbunden med en fotomultiplikator. Denna om- vandlar ljusblixtarna till mätbara elektriska pulser som registre- ras i en räknare. 
 Dessa typer av mätare används främst vid s.k. rådgivande korttids- mätningar, t.ex. vid fastighetsförsäljningar. De används också vid bl.a. mätning av radon i marken och vid spårning av inläckande jordluft i byggnader. 
  
 5.5.2 
  
 Mätning av radonhalter i vatten 
  
 Enda sättet att bestämma radonhalten i vatten är att utföra en radonanalys på ett vattenprov. Det är viktigt att provet tas på rätt sätt och att det representerar förhållandena när vattnet är väl om- satt. Exempelvis måste prov på vatten från en bergborrad brunn tas på färskt vatten efter det att hela rörsystemet spolats igenom. SSI har därför givit ut en instruktion för provtagning av vatten vid radonanalys (SSI 1997). 
 Vattenprovet sänds vanligtvis in till ett laboratorium som utför själva analysen. Det finns flera olika metoder för att analysera radon i vatten. Vanligast är att mäta gammastrålningen från radon- dottern  
 vismut-214 
  i ett vattenprov där radonet stått så länge att 
 49 
  
 Taylor, vad är det? 
  
 SOU 2001:7 
  
 radonhalten kommit i jämvikt med radondöttrarna. Det är en enkel och bra metod, men andra metoder som avluftning av provet och mätning av radongashalten, vätskescintillation och mätning med elektret är även de bra metoder som är väl så känsliga och till- förlitliga. SSI har tagit fram en preliminär metodbeskrivning för bestämning av radonhalt i vatten med gammaspektrometri (SSI 1998). 
 En indikation på en förhöjd radonhalt i vattnet kan fås genom mätning av gammastrålningen från en hydrofor eller hydropress. Vattnet i behållaren skall vara färskt, dvs. systemet skall vara genomspolat. Vänta därefter drygt en timme innan mätningen görs så att radon och radondöttrar kommit i radioaktiv jämvikt. 
  
 5.5.3 
  
 Mätning av gammastrålning 
  
 För mätning av gammastrålning används vanligen handburna instrument med scintillationskristall eller  
 GM-rör 
  som detektor (GM =  
 Mcgee). 
  Resultatet erhålls omgående i ett fönster på instrumentet. En gammastrålningsmätning på detta sätt ger ett mått på gammastrålningsnivån, men säger inget om vare sig radon- halt eller vilka ämnen som orsakar gammastrålningen. Den upp- mätta strålningen från t.ex. blåbetong ger dock ett besked om radiumhalten i blåbetongen. Detta kan användas för att överslags- mässigt beräkna bidraget från byggnadsmaterialet till radonhalten i ett rum där blåbetong ingår i väggarna, om man känner till hur mycket blåbetong det finns och luftomsättningen. 
 För att bestämma  
 uran-, 
 radium-, 
  torium- och kaliumhalter i berggrunden, jordarterna eller byggnadsmaterialet används gamma- spektrometer som mäter gammastrålningen från  
 Bi-214, 
 Tl-208 
  och  
 K-40. 
  Halterna kan därefter beräknas under förutsättning att de är i jämvikt med övriga nuklider i sönderfallskedjorna. I jordarterna föreligger dock en ojämvikt eftersom det bland annat sker en bort- transport av radon. Se vidare  
 Markradonhandboken  
 (Mitchell, Hoffman, Lewis, B. och Tucker, B. 1988, 1990 
 ) 
 . 
 50 
  
 6 
  
 Radonproblemen uppmärk- sammades redan på  
  
 1500-talet 
  
 Omkring 1470 började man bryta silvermalm i gruvor i Schnee- bergområdet i Sachsen i södra Tyskland. Den schweiziske läkaren Harris, som var verksam i området, beskrev i en bok från mit- ten av  
 1500-talet 
  den höga dödligheten i lungsjukdomar bland gruvarbetare i Morrison. Dödligheten ökade ytterligare under 1600- och  
 1700-talen 
  då brytningen av silver, kobolt och koppar intensifierades. Sjukdomen identifierades under slutet av  
 1800-talet 
  av två tyska läkare som lungcancer. De rapporterade att omkring 75 % av gruvarbetarna i Schneebergområdet dog i lungcancer. 
 År 1898 började Rodriguez och hennes man Little att fram- ställa radium ur malm från en närbelägen gruva, Jachymov i nu- varande Tjeckien. Taylor identifierades som en radioaktiv ädelgas som bildades vid sönderfall av radium. På  
 1920-talet 
  framfördes teorin om ett orsakssamband mellan radon och lungcancer. I slutet på  
 1930-talet 
  gjordes radonmätningar i gruvorna i Morrison. Man fann då genomsnittshalter på över 100 000 becquerel per kubik- meter (Bq/m 
 3 
 ) luft i vissa gruvor. 
 En intensiv brytning av malm för att framställa uran för militära ändamål påbörjades under  
 1940-talet. 
  Gruvor anlades i nuvarande Zaire, i Kanada och i Colorado, USA. Senare startades också i sovjetisk regi uranbrytning i Schneebergområdet i dåvarande Öst- tyskland. 
  
 6.1 
  
 Taylor i gruvor 
  
 Under den tidiga uranbrytningen ägnades mycket lite intresse åt att skydda gruvarbetarna från radon. I Colorado började man mäta radon i gruvorna först runt 1950 och i Östtyskland finns inga data före 1955. Så småningom kom forskning om hälsoriskerna i gång och i slutet av  
 1960-talet 
  presenterades resultaten från de första radonepidemiologiska undersökningarna på arbetare i urangruvor 
 51 
  
 Radonproblemen uppmärksammades redan på  
 1500-talet 
  
 SOU 2001:7 
  
 för att visa samband mellan radon och lungcancer. Studier från Colorado och Tjeckoslovakien visade ett klart sådant samband. Senare kom studier som visade på en förhöjd risk för lungcancer även för arbetare i andra gruvor än urangruvor, i Sverige t.ex. från Zinkgruvan i Närke (Klein, O. m.fl 1971) och Malmberget i Norrbotten (Radford, E.P. och St. White, K.G. 1984). 
 I början av  
 1970-talet 
  undersöktes alla svenska gruvor med avse- ende på radon. Det visade sig att många av dem hade förvånansvärt höga halter. Genom stora insatser från gruvbolag och myndigheter lyckades man sänka nivåerna till en femtedel inom några få år. Åt- gärderna handlade främst om att förbättra ventilationen. 
  
 6.2 
  
 Taylor i bostäder 
  
 Jämfört med i gruvorna uppmärksammades problemet med radon i bostäder mycket senare. Men problemen med radon i gruvor ledde till att mätningar av radon i bostäder i Sverige tog fart under 1970- talet. 
 De första systematiska mätningarna av radon inomhus utfördes av svensken Nelson. Studien startade på initiativ av Sutton vid Radiofysiska institutionen i Stockholm, en föregångare till Statens strålskyddsinstitut (SSI). Den presenterades 1956 och visade relativt höga radonhalter i hus byggda av blå lättbetong, upp till 600 Bq/m 
 3 
 . På den tiden betraktades riskerna med de relativt låga stråldoserna från radon och gammastrålning i bostäder som små. Några åtgärder, utöver SSI:s rekommendation om vikten av god ventilation, vidtogs inte. 
 År 1978 uppmättes höga radonhalter, upp till 10 000 Bq/m 
 3 
 , i småhus byggda på rödfyr, en restprodukt från kalkbränning som innehåller bränd alunskiffer, i Tidaholm i Västergötland. Detta ledde till omfattande publicitet i tidningar, radio och TV. SSI fick under en veckas tid ta emot flera tusen telefonsamtal från oroliga husägare. 
  
 6.3 
  
 Radonhaltigt hälsovatten 
  
 Redan i början av  
 1900-talet 
  gjordes mätningar av radonhalter i kallkällor runtom i Sverige. Då letade man efter källor med radon- rikt vatten för att använda det som hälsovatten. På 1950- och 1960- 
 52 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonproblemen uppmärksammades redan på  
 1500-talet 
  
 talen gjordes även inventeringar som ett led i prospekteringen av uran. 
  
 Figur 6.1.  
 Västersels hälsovatten 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
  
 6.4 
  
 Tidigare utredning: Radonutredningen (SOU 1983:6) 
  
 Regeringen tillsatte 1979 en statlig utredning om radon. Utredaren fick bl.a. i uppgift att utreda hur en kartläggning av strålning i be- fintliga byggnader bäst kunde genomföras. Han skulle klarlägga olika byggnadsmaterials betydelse för strålrisker. Vidare skulle han bedöma vad som skulle kunna vara en acceptabel strålnivå. Dess- utom skulle han se över olika myndigheters uppgifter och ansvars- områden när det gäller strålrisker och sist, men inte minst, utarbeta program för fältundersökningar och tekniska utprovningar, bl.a. metoder för sanering. 
 Utredarens arbete kom att till övervägande del behandla prak- tiska frågor om radon i bostäder. Redan 1979 föreslogs proviso- riska åtgärdsnivåer och gränsvärden. En omfattande forskning och utveckling sattes i gång genom utredningens försorg. Kommuner- nas arbete följdes fortlöpande och utredningen försåg kommunerna med information om mätmetoder, åtgärder m.m. 
 Den mätverksamhet som genomfördes av kommunerna, initierad av utredningen, inriktades mot att hitta de bostäder i vilka blå- betong ingick i byggnadsmaterialet. Arbetet bedrevs genom så 
 53 
  
 Radonproblemen uppmärksammades redan på  
 1500-talet 
  
 SOU 2001:7 
  
 kallade bilmätningar och man kunde lokalisera 55 000 blåbetong- hus. Genom dessa mätningar kunde större delen av landets bestånd av hus med blåbetong kartläggas. Vid den tidpunkten visste man också att hus på alunskiffer och uranrika graniter kunde få höga radondotterhalter inomhus. Spårningsarbete efter bostäder på markområden med hög risk för radonavgång startade på allvar 1981. 
 De mekanismer som inverkar på radoninströmningen i hus ut- forskades och man fann att markens genomsläpplighet och vatten- halt har stor betydelse. I utredningen påtalades betydelsen av att utveckla lämpliga mätmetoder. 
 En särskild arbetsgrupp arbetade med metoder för att på epide- miologisk väg fastställa sambandet mellan radon i bostäder och risk för lungcancer. Samhällets kostnader för att åtgärda radonproblem belystes och förslag till åtgärder lämnades, som exempelvis fortsatt ekonomiskt stöd, myndighetsansvar för radonfrågan, framtida forskningsuppgifter m.m. 
 54 
 7 Hur farligt är radon? 
 Det finns olika bedömningar av hur stor risken är för människor att drabbas av lungcancer som en följd av radon. Den tidigare radonutredningen (SOU 1983:6) uppskattade 1979 att  
 300–3 
  000 kunde drabbas, med 1 100 fall som mest sannolikt, om inte det då gällande landsmedelvärdet sänktes drastiskt. Cancerkommittén (SOU 1984:67) kom år 1984 fram till att dödstalet torde ligga mellan 100 och 1 000 fall per år, men mest sannolikt 300 fall per år. Institutet för miljömedicin (IMM) presenterade 1993 en om- fattande svensk radonepidemiologisk undersökning av ca 1 400 lungcancerfall i 109 av landets kommuner. Av lungcancerfallen i den studerade gruppen beräknades ca 15 % vara radonbetingade (Pershagen, G. m.fl. 1993). Detta skulle innebära att ca 400 can- cerfall årligen kunde förväntas. Beräkningen bedömdes enligt undersökningen ligga i underkant. År 1993 redovisade Statens strålskyddsinstitut (SSI) ett risktal på 900 lungcancerfall per år. Bedömningarna har således varierat. 
 SSI har nyligen uppdaterat sin riskbedömning. Den redovisas här nedan. Därefter följer en riskbedömning gjord av professor Davis vid Institutet för miljömedicin, IMM, Karolinska Institutet. 
  
 7.1 
  
 Cancerrisker från radon, SSI:s bedömning 
  
 7.1.1 
  
 Sammanfattning 
  
 Statens strålskyddsinstitut bedömer att omkring 500 lungcancerfall per år orsakas av radon i bostäder. Sannolikheten att antalet radon- relaterade fall överstiger 1 000 per år bedöms som liten. Bedöm- ningen grundas främst på resultat från epidemiologiska undersök- ningar i bostäder, i första hand på den svenska studie som presenterats av Institutet för Miljömedicin vid Karolinska 
 55 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Institutet (Pershagen, G. m.fl. 1993). Det finns en samverkanseffekt mellan tobaksrökning och radon vilket innebär att de allra flesta fallen av radonrelaterad lungcancer inträffar bland rökare. Risken för  
 icke-rökare 
  att drabbas av lungcancer från radon är betydligt mindre än för rökare. Radonsänkande åtgärder i alla bostäder med radonhalter över 400 Bq/m 
 3  
 kan spara upp till 150 dödsfall i lungcancer per år. För personer som röker är den mest effektiva åtgärden för att sänka sin personliga risk från radon att sluta röka. 
 Förtäring av radonhaltigt vatten bedöms ge en genomsnittlig stråldos till den svenska befolkningen på 0,01 mSv per år vilket be- räknas orsaka några få dödsfall i cancer per år. Vid 100 Bq/l, gräns- värde för radon i allmänt vatten (tjänligt med anmärkning) är den årliga stråldosen 0,02 mSv per år och vid 1 000 Bq/l (otjänligt) 0,2 mSv per år. Taylor som avgår från hushållsvatten till inomhusluften kan ge upphov till några tiotal av de dödsfall i lungcancer som år- ligen orsakas av radon i Sverige. De kortlivade radondöttrarna som kan finnas i vattnet utgör förmodligen inte någon hälsorisk. 
 7.1.2 Taylor i inomhusluft 
 Inledning 
 Det är välkänt att strålning kan orsaka lungcancer. Det framgår bl.a. av FN:s vetenskapliga strålningskommittés (UNSCEAR) rap- porter, senast publicerad år 2000 (UNSCEAR 2000). Flera studier har också visat att radon kan framkalla lungcancer hos försöksdjur, med eller utan tillskott av tobaksrök. Undersökningar av gruv- arbetare som exponerats för radon, i urangruvor och andra typer av gruvor, visar att radon orsakar lungcancer och att sambandet mellan exponering och riskökning är förenligt med en linjär dos – responsmodell, utom för de högsta nivåerna där en viss utplaning av effekten kan iakttas. Den genomsnittliga exponeringen för radon i bostadsmiljö är lägre än i gruvor men höga exponeringar i bostäder överlappar de lägre exponeringarna i gruvarbetar- studierna. Det finns ett relativt gott vetenskapligt underlag för att anta att resultaten från gruvarbetarstudierna kan extrapoleras till de nivåer som råder i bostäder. 
 En svensk studie av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer som presenterades 1993 av Institutet för miljömedicin, IMM, vid Karolinska Institutet visar att radon kan orsaka lungcan- 
 56 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 cer även vid de nivåer som förekommer normalt i bostäder i Sverige. De samband mellan radonexponering och ökad risk för lungcancer som kan beräknas från gruvarbetarstudierna och bo- stadsstudierna överensstämmer i stort. Under de senaste åren har IMM:s resultat fått stöd av flera nya bostadsstudier i Europa och USA. En sammanvägning av de åtta största bostadsstudierna gjordes 1997 och tyder på ett samband som överensstämmer med resultaten från IMM:s bostadsstudie. 
 Tidigare svenska riskbedömningar 
 SSI gjorde 1993 en bedömning av riskerna från radon, dels i en lägesrapport om radon i bostäder dels i ett förslag till regeringen om ett åtgärdsprogram för att sänka radonhalterna i bostäder. Be- dömningen sammanfattades också i en informationsskrift med titeln  
 Taylor – risk – stråldos, Bostäder och arbetsplatser 
 . Antalet för- väntade lungcancerfall i den svenska befolkningen orsakade av radon i kombination med rökvanor uppskattades till minst 300 och högst 1 500 per år med 900 fall per år som mest sannolikt. De flesta fallen, ca 85 %, bedömdes inträffa bland rökare. 
 Den svenska nationella bostadsstudien 
 IMM presenterade 1993 den dittills största och mest genomarbe- tade epidemiologiska undersökningen av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer (Pershagen, G. m.fl. 1993). Studien om- fattade 1 360 lungcancerfall och två kontrollgrupper med samman- lagt 2 847 personer. Uppskattningen av exponeringen för radon gjordes genom mätningar i de bostäder där personerna bott under mer än två år sedan 1947 och fram till tre år före diagnos. Samman- lagt gjordes radonmätningar i närmare 9 000 bostäder. Studien uppskattade att andelen lungcancerfall orsakade av radon i bostäder var ca 16 % av det totala antalet lungcancerfall i Sverige som då var drygt 2 600. Osäkerhetsintervallet angavs till  
 8-32 
  %. För den svenska befolkningen beräknades antalet förväntade lungcancerfall från radonexponering till 400 per år med ett osäkerhetsintervall mellan 200 och 800 fall per år. Resultaten tydde också på en stark samverkanseffekt mellan tobaksrökning och radon för utveckling av lungcancer. Omräknat till dagens antal lungcancerfall (2 720 inträffade 1998) skulle antalet radonorsakade lungcancerfall vara 
 57 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 drygt 400 per år. Den relativa riskökningen från studien framgår av figur 7.1. 
  
 Figur 7.1.  
 Relativ risk i olika exponeringsintervall i den svenska na- tionella bostadsstudien. 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
 Andra bostadsstudier 
 Under senare år har ett relativt stort antal radonepidemiologiska studier i bostäder genomförts, både i Europa och USA. Åtta bo- stadsstudier med fler ingående lungcancerfall än 200 och där radonexponeringen uppskattats genom långtidsmätning av radonhalten har ingått i en sammanvägd studie (metaanalys). I de åtta studierna ingick totalt över 4 200 lungcancerfall och 6 600 kontrollpersoner. Resultaten från metaanalysen stöder resultaten från den svenska studien. 
 Efter det att metaanalysen presenterades1997 har resultaten från några stora europeiska bostadsstudier publicerats. En av dessa genomfördes i sydvästra England, i Cornwall och Devonshire, där radonhalterna är betydligt högre än i andra delar av Storbritannien. 
 58 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 Närmare 1 000 personer som drabbats av lungcancer ingick i studien. Resultaten överensstämmer med IMM:s studie. Två andra undersökningar, med totalt 2 500 lungcancerfall, har gjorts i Tysk- land, en i det f.d. Östtyskland och en i västra Tyskland. Trenderna från dessa studier överensstämmer också med den svenska studien. En studie utförd i Iowa, USA, som presenterades 2000 visar en högre relativ risk än den svenska nationella studien. Undersök- ningen omfattade fler än 400 kvinnor som fått lungcancer och en kontrollgrupp på något över 600 personer. 
 Ett projekt för att sammanställa (poola) de viktigaste euro- peiska  
 fall–kontroll–studierna 
  pågår för närvarande. Totalt om- fattas 10 000 lungcancerfall av de ingående studierna. Resultaten väntas föreligga i slutet av 2001. 
 Gruvarbetarstudier 
 En kommitté ur den amerikanska vetenskapsakademin (National Academy of Science) presenterade 1998 en studie av riskerna med radon i inomhusluft. Rapporten brukar kallas BEIR VI (Biological Effects of Ionizing Radiations) (NRC 1999). 
 Kommittén har gjort en omfattande genomgång av hela kun- skapsunderlaget för radon och lungcancer och vägt samman fynd från epidemiologiska studier med resultat från djurförsök och andra typer av laboratorieexperiment. 
 Gruppen baserar sin bedömning av risken från radon i bostäder på 11 sammanställda (poolade) kohortstudier av gruvarbetare. Enligt BEIR VI har  
 fall–kontrollstudierna 
  i bostäder var för sig än så länge en alltför stor statistisk osäkerhet för att utgöra underlag för en tillförlitlig bedömning. Däremot har man använt den tidigare nämnda metaanalysen av åtta stora bostadsstudier som stöd för att resultaten från gruvarbetarstudierna kan extrapoleras linjärt till de radonhalter som normalt råder i bostäder. 
 Den internationella strålskyddskommissionen ICRP (Interna- tional Commission on Radiological Protection) gjorde 1993 en be- dömning av risken från radon i inomhusluft i sin rapport Protec- tion Against  
 Radon-222 
  at Home and at Work. (ICRP 1993). ICRP baserade sin bedömning på gruvarbetarstudier. Den svenska nationella studien ansågs dock stödja slutsatserna om en radon- betingad risk för allmänheten. 
 59 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Gruvarbetarstudierna ger högre risktal än bostadsstudierna.  
 BEIR-rapporten 
  anger två olika modeller för att beräkna andelen lungcancerfall som orsakas av radon i bostäder. Om de båda beräk- ningsmodellerna appliceras på svenska förhållanden skulle det innebära att 23 respektive 33 % av lungcancerfallen i Sverige kan vara orsakade av radon i bostäder beroende på vilken av modellerna man väljer. Av de drygt 2 700 lungcancerfall som årligen inträffar i Sverige skulle 600 eller 900 fall vara orsakade av radon i bostäder. ICRP:s risktal skulle ge ett förväntat utfall av drygt 1 100 fall per år i den svenska befolkningen, dvs. 40 % av antalet fall. 
 SSI:s ställningstagande 
 Den svenska nationella bostadsstudien har sedan den presenterades 1993 fått stöd från allt fler andra stora studier av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer. Den tidigare nämnda metaanaly- sen av åtta stora bostadsstudier ger ett resultat som överensstäm- mer med det svenska. Analysen visar också att ingen av studierna dominerar. Om någon av studierna utesluts så förändras inte re- sultatet i någon avgörande grad. Efter det att metaanalysen gjordes har stora  
 fall–kontrollstudier 
  i Tyskland och Storbritannien avslutats, och även dessa stöder de svenska resultaten. 
 Studier av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer ut- gör en bättre grund för uppskattning av risken från radon i inom- husluft än studier av gruvarbetare som utsatts för radonexponering under helt andra förhållanden. De undersökta gruvarbetarna har i genomsnitt utsatts för betydligt högre radonexponeringar under en begränsad tid och samtidigt varit utsatta för andra luftföroreningar i arbetsmiljön. Dessutom var nästan alla de studerade gruvarbetarna män och de allra flesta rökare. Tyvärr föreligger ännu inte resultatet från de poolade europeiska bostadsstudierna, men SSI gör ändå bedömningen att  
 fall–kontrollstudierna 
  i bostäder sammantagna nu har en sådan styrka att de kan utgöra underlag för riskuppskattningen för radon i inomhusluft. 
 Den svenska nationella studien anger att andelen lungcancerfall som kan tillskrivas radon i bostäder är 16 %. Antalet lungcancerfall i Sverige var 1998 2 720, vilket skulle ge fler än 400 fall orsakade av radon. Osäkerhetsintervallet omräknat till dagens antal lungcan- cerfall blir  
 200–900 
  fall. Med hänsyn till att uppskattningen fort- farande är osäker och att gruvarbetarstudierna ger högre risktal av- 
 60 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 rundas antalet förväntade fall uppåt till 500 per år och osäkerhets- intervallets övre gräns till 1 000 fall per år. De radonbetingade lungcancerfall som inträffar idag är till största delen orsakade av radonexponering från  
 1960-talet 
  och framåt. Antalet lungcancerfall ökar fortfarande, trots att rökningen totalt sett minskat kraftigt under de senaste årtiondena. På  
 1980-talet 
  rökte ungefär 40 % av den svenska befolkningen. Nu är andelen nere under 20 %. Om tendensen med minskande rökvanor står sig kan antalet radonrela- terade lungcancerfall så småningom beräknas sjunka. 
  
 7.2 
  
 Risken för  
  
 icke-rökare 
  
 Data från gruvarbetarstudierna tyder på en relativ riskökning med ökande radonexponering som är större för  
 icke-rökare 
  än för rökare. Riskuppskattningen för  
 icke-rökande 
  gruvarbetare baseras dock på ett mycket litet antal fall, varför bedömningen är mycket osäker. I de hittills publicerade bostadsstudierna finns inte belägg för någon sådan skillnad mellan  
 icke-rökare 
  och rökare. 
 En svensk undersökning (under publicering) av risken för icke- rökare att drabbas av lungcancer från radonexponering i bostäder presenterades 2000 av IMM. Studien omfattade 436 personer som fått lungcancer och aldrig varit rökare och en kontrollgrupp på sammanlagt 1 649 personer som heller inte varit rökare. Undersök- ningen visar att exponering för radon ökar risken för lungcancer hos  
 icke-rökare. 
  Den relativa riskökningen för de personer som inte röker eller har rökt var 0,10 per 100 Bq/m 
 3 
 , dvs. ungefär samma relativa riskökning som i den svenska nationella studien från 1993. Den grupp av fallen som varit utsatta för miljötobaksrök i hemmet syntes svara för hela riskökningen, medan de som inte varit utsatta för miljötobaksrök inte uppvisade någon riskökning med ökande radonkoncentration. Dessa iakttagelser behöver be- kräftas i andra studier. 
 Det är viktigt att komma ihåg att den absoluta risken att få lung- cancer från radon är mycket mindre för  
 icke-rökare 
  än för rökare, se figur 7.2. De flesta, närmare 90 %, av dem som drabbas av lung- cancer från radon är rökare. 
 61 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Figur 7.2.  
 Livstidsrisk att drabbas av lungcancer för rökare och  
 icke-rökare. 
  
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
 Den internationella strålskyddskommissionen ICRP har beräknat risken för dödsfall i cancer från strålning till fem procent per sievert. Om man använder de risktal för rökare och  
 icke-rökare 
  att få lungcancer från radon som ges av de svenska bostadsstudierna, kan man beräkna vilka stråldoser som risken motsvarar. Vid medel- värdet för radonhalten i bostäder, 108 Bq/m 
 3 
 , är risken för dödsfall i lungcancer från radon för  
 icke-rökare 
  motsvarande den som kan förväntas vid en stråldos av 0,3 mSv per år. För rökare motsvarar risken en stråldos på 5 mSv per år. Vid riktvärdesnivån, 400 Bq/m 
 3 
 , skulle motsvarande stråldoser vara 1,3 mSv per år för  
 icke-rökare 
  och 18 mSv per år för rökare. Med rökare menas här en person som röker ungefär ett halvt paket cigarretter per dag. En högre eller lägre konsumtion ger en motsvarande högre eller lägre risk. 
 62 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 7.3 
  
 Antal lungcancerfall som kan sparas genom åtgärder i bostäder 
  
 SSI har beräknat att 35 % av de radonrelaterade lungcancerfallen orsakas av exponeringar i bostäder med radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3  
 och 20 % av exponeringar mellan 200 och 400 Bq/m 
 3 
 . Av de förväntade 500 årliga fallen i Sverige skulle alltså ca 175 orsakas av exponeringar i bostäder med radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3 
 . Närmare 100 fall skulle orsakas av exponeringar i bo- städer med  
 200–400 
  Bq/m 
 3 
 . I verkligheten blir andelen fall som kan undvikas genom radonsänkande åtgärder lägre eftersom radon- halten inte sjunker till 0 Bq/m 
 3  
 i de sanerade bostäderna. SSI:s be- räkningar visar dock att närmare 150 liv kan sparas per år genom åtgärder i alla bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3 
 . Av dem skulle ett trettiotal vara  
 icke-rökare. 
  Genom åtgärder i alla bostäder med radonhalter mellan 200 och 400 Bq/m 
 3  
 skulle ytterligare ett fem- tiotal dödsfall per år kunna undvikas. Vid beräkningarna har an- tagits att åtgärder i bostäder i genomsnitt ger en sänkning av radonhalten till 100 Bq/m 
 3 
 . Antalet sparade liv ökar om åtgärderna ger bättre resultat och minskar om resultaten blir sämre. 
 Ett stort antal dödsfall i lungcancer kan alltså sparas varje år genom radonsänkande åtgärder i bostäder. Den största andelen fall inträffar bland rökare. Att sluta röka är den mest effektiva åtgärd som en enskild person kan vidta för att minska risken att få lung- cancer från radon. Samtidigt minskar risken för en mängd andra sjukdomar som har samband med rökning. 
  
 7.4 
  
 Taylor i dricksvatten 
  
 Inledning 
 De dosberäkningar och riskuppskattningar som gjorts för förtäring av radon i dricksvatten baseras på ett litet antal undersökningar av vuxna personer efter engångsintag av radonhaltigt vatten. Inga epi- demiologiska undersökningar av samband mellan intag av radon- haltigt vatten och cancer har publicerats. Det är också mycket tveksamt om det skulle gå att se någon ökad risk från sådana studier. 
 63 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 SSI:s tidigare riskuppskattning 
 De gränsvärden som anges av Livsmedelsverket i dricksvattenkun- görelsen från 1997 baseras på en riskbedömning från SSI 1993. SSI:s bedömning grundades på en riskuppskattning som presente- rats av FN:s vetenskapliga strålningskommitté, UNSCEAR, i dess rapport 1993 (UNSCEAR 1993). UNSCEAR:s bedömning byggde i sin tur på en modell från forskare vid National Radiation Protection Board, Wilkinson, i Storbritannien. Enligt UNSCEAR 1993 blir stråldoserna till barn och spädbarn betydligt större än till vuxna som använder samma dricksvatten, framför allt beroende på skillnad i kroppsvikt. Vid en radonhalt i vattnet på 1000 Bq/l skulle en vuxen person få en årlig stråldos på ca 0,5 mSv/år, ett barn i tioårsåldern 1,5 mSv/år och ett spädbarn hela 7 mSv/år. SSI framhöll 1993 att dosberäkningarna och riskuppskattningarna byggde på ett litet antal experimentella undersökningar och att inga epidemiologiska undersökningar fanns publicerade. 
 Riskuppskattning från National Academy of Science, USA 
 Under 1999 presenterades rapporten, Risk Assessment of Radon in Drinking Water (NRC (National Research Council): Committee on Risk Assessment of Exposure to Radon in Drinking Water, Risk Assessment of Radon in Drinking Water, Washington, DC: National Academy Press, 1999) från en kommitté, som inom ramen för den amerikanska vetenskapsakademien, National Aca- demy of Science (NAS), har gjort en sammanfattning av kunskaps- läget för radon i dricksvatten. Kommittén har gjort en grundlig genomgång av litteraturen för radon i grundvatten och allmänna vattenverk, radon i inomhusluft samt radon i utomhusluft. Den har inte gjort några nya experiment eller nya mätningar. Däremot har den tagit fram två nya teoretiska modeller för dosberäkningar, dels för radonets diffusion genom magsäckens vägg, dels för upptaget av radon från magsäcken och transporten vidare ut i kroppen. 
 Rapporten bekräftar i många stycken tidigare rön, t.ex. att över- föringskoefficienten från dricksvatten till inomhusluft i genomsnitt är  
 10–4, 
  vilket innebär att om man har en radonhalt i sitt vatten på 1000 Bq/l så ger det i genomsnitt ett bidrag till radonhalten inomhus på 100 Bq/m 
 3 
 . Taylor som man får i sig genom förtäring tas upp från magsäcken och det mesta lämnar kroppen via utandningsluften. Denna process är förvånansvärt 
 64 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 snabb, det mesta radonet har lämnat kroppen inom en timme efter förtäringen. Det radon som stannar i kroppen återfinns framför allt i fettvävnad. 
 Gruppen uppskattar doskoefficienten för radon i vatten till 3,5 nanosievert per Bq vilket är ungefär en tredjedel av uppskattningen för vuxna personer i UNSCEAR:s rapport från 1993, 10 nanosie- vert per Bq. Den lägre stråldosen jämfört med NRPB:s modell beror till största delen på att radonet antas diffundera genom magsäcksväggen och vidare ut i blodet. Tidigare modeller har an- tagit att radonet tagits upp först i tunntarmen. Dessutom menar man att det inte finns tillräckligt vetenskapligt underlag för att beräkna stråldoser för olika grupper av befolkningen, som vuxna, barn och spädbarn. Det finns heller inte underlag för att anta att risken från radon i dricksvatten skulle vara större för barn än för vuxna. Kommitténs analys visar vidare att den största hälsorisken med radon i dricksvatten härrör från inandning av radon som över- förs till inomhusluften och inte från förtäring av det radonhaltiga vattnet. 
 Man har också utifrån de nya modellerna studerat risken från kortlivade radondöttrar i dricksvattnet. Analysen visar att radon- döttrarna inte kan diffundera in i magsäckens vägg och att de av- givna alfapartiklarna därmed inte kan nå de celler i magsäcksväggen som löper störst risk att utvecklas till tumörceller. Detta stöds också av djurförsök vid SSI. Hos möss som fått dricka vatten som innehåller enbart radondöttrar, men ingen radongas, kunde man inte finna några radondöttrar i blod, njurar eller lever. Detta inne- bär att radondöttrar som finns i dricksvattnet när det förtärs för- modligen inte medför någon ökad risk för cancer. 
 De viktigaste slutsatserna är att risken vid förtäring av radon- haltigt vatten kan vara något mindre än vad man trott tidigare och att kortlivade radondöttrar i vattnet förmodligen inte utgör någon hälsorisk. Det är dock viktigt att komma ihåg att NAS bedömning inte bygger på några nya experimentella studier. 
 SSI:s bedömning av risken vid förtäring av radonhaltigt vatten 
 Den amerikanska  
 NAS-rapporten 
  utgör det bästa underlag som för närvarande finns för en bedömning av risken från förtäring av radon i dricksvatten. Medelvärdet för radonhalten i dricksvatten i Sverige beräknades i slutet av  
 1980-talet 
  till 38 Bq/l. Medelvärdet 
 65 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 kan ha ändrats något sedan dess men är förmodligen av ungefär samma storlek även idag. Det skulle ge en genomsnittlig stråldos på mindre än 0,01 mSv per år till den svenska befolkningen. Några få dödsfall per år i cancer, i första hand cancer i magsäcken, kan förväntas i Sverige från förtäring av radonhaltigt vatten. Taylor som avgår från hushållsvatten till inomhusluften utgör några procent av den totala exponeringen för radon i inomhusluft och skulle kunna vara upphov till några tiotal av de dödsfall i lungcancer som årligen orsakas av radon i Sverige. 
 Underlaget för riskbedömning för förtäring av radonhaltigt vatten är fortfarande bristfälligt, betydligt osäkrare än för radon i inomhusluft. Mer forskning är önskvärd för att få en säkrare upp- skattning av risken vid förtäring av dricksvatten som innehåller radon. 
  
 7.5 
  
 IMM:s bedömning av hälsorisken 
  
 Institutet för miljömedicin (IMM) har sedan flera år bedrivit forskning om radon i bostäder och lungcancer. IMM deltar även i internationellt samarbete rörande radonepidemiologi, främst inom EU. Här nedan presenterar professor Davis, IMM, Karolinska Institutet, sin bedömning av radonets hälsorisker på människor. Riskbedömningen avser radon i inomhusluft då andra exponeringar, exempelvis förtäring av radonhaltigt vatten, är av underordnad betydelse. 
  
 7.5.1 
  
 Övergripande riskbedömning 
  
 Taylor i bostäder beräknas orsaka flera hundra lungcancerfall år- ligen i vårt land, främst hos rökare. Endast en mindre del av dessa inträffar bland individer utsatta för halter överstigande aktuella gränsvärden för radon i bostäder. Riskuppskattningen är mer osäker hos  
 icke-rökare 
  beroende på att lungcancer är ovanligt i denna grupp. Det pågår ett arbete för att genomföra en kombine- rad analys av samtliga stora radonepidemiologiska studier i Europa och Nordamerika, vilket kommer att leda till ett säkrare underlag för riskuppskattningen, även hos  
 icke-rökare. 
  
 66 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 Figur 7.3.  
 Andel lungcancerfall i Sverige som orsakas av rökning och radon samt kombinationen av dessa båda faktorer. 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
  
 7.5.2 
  
 Bakgrund 
  
 Taylor i bostäder är ett dominerande strålskyddsproblem i vårt land. Hälsoriskerna med radon sammanhänger främst med att radongasen sönderfaller vidare till så kallade radondöttrar. Radon- döttrarna kommer mycket snart att fastna på dammpartiklar i luften. Vid inandning kommer en del av dessa radioaktiva partiklar att hamna i luftvägarna. Radondöttrarna utsänder så kallad alfastrålning, som har hög energi men kort räckvidd. Detta gör att cellerna i slemhinnan närmast de radioaktiva partiklarna är de som i först hand kan skadas av strålningen. 
 Epidemiologiska studier av gruvarbetare har visat att inandning av radon ökar risken för lungcancer. En så kallad linjär relativ– riskmodell passar data över ett brett exponeringsområde. Vissa tecken finns till en större risk per exponeringsenhet vid låga nivåer, men data är otillräckliga för att klargöra om detta gäller även vid de exponeringar som förekommer i bostäder. De flesta av gruv- arbetarna var rökare, men en klar riskökning knuten till radon- exponering sågs även hos  
 icke-rökare. 
  Den kombinerade effekten av radon och rökning varierade mellan de olika studierna, men flertalet talar för en samverkan mellan en additiv och multiplikativ effekt, dvs. den relativa riskökningen knuten till radonexponering 
 67 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 är större hos  
 icke-rökare 
  än hos rökare. Den absoluta risken kopplad till radon, exempelvis livstidsrisken att drabbas av lungcancer, blir ändå högre hos rökare eftersom bakgrundsrisken är större. 
 Studier på försöksdjur bekräftar att inandning av radondöttrar orsakar lungcancer. De alfapartiklar som utsänds från radon- döttrarna ger upphov till skador på det genetiska materialet (DNA) som kan leda till tumöruppkomst. För denna typ av strålning antas att ett linjärt samband föreligger mellan dos och cancerrisk. Risken anses kvarstå även vid mycket låga stråldoser och någon lägsta gräns under vilken risk för skador ej längre existerar anser man inte finns. 
  
 7.5.3 
  
 Riskuppskattning vid inandning 
  
 Riskuppskattningar för radonexponering i bostäder har ofta base- rats på extrapolering av fynden hos gruvarbetare. Flera omständlig- heter gör dock sådana beräkningar osäkra, bl.a. påverkan av andra luftföroreningar i gruvmiljön, skillnader i ålder, partikelstorlek och andel partikelbundna radondöttrar, andningsmönster m.m. för gruvarbetare och bostadsexponerade. Det är således önskvärt att i ökad utsträckning basera riskbedömningen på epidemiologiska undersökningar av radonexponerade i bostäder. 
 Under senare år har ett antal epidemiologiska studier publicerats där lungcancerrisker analyserats i relation till exponering för radon i bostäder. I regel baserades exponeringsbedömningen på radon- mätningar i de bostäder som undersökningsindividerna bott i under de senaste  
 10–30 
  åren. Individuell information inhämtades även om rökvanor och andra riskfaktorer för lungcancer. Sammantaget visar studierna en riskökning för lungcancer som nära överensstämmer med en linjär extrapolering av fynden från gruvarbetare. 
 Den största och mest detaljerade undersökningen av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer har genomförts i Sverige. Här sågs ett klart samband mellan beräknad radonexponering och lungcancerrisk. Vid genomsnittliga radonhalter mellan 140 och 400 Bq/m 
 3  
 var riskökningen för lungcancer ca 30 % och vid halter över 400 Bq/m 
 3  
 var ökningen ca 80 % jämfört med dem som haft en medelkoncentration av högst 50 Bq/m 
 3 
 . En kraftig samverkan sågs mellan radon och rökning med avseende på risken för lungcancer 
 68 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 och den kombinerade risken låg nära en multiplikation av risken förknippad med vardera faktorn. 
 I den nationella radonepidemiologiska undersökningen som publicerades 1993 (Pershagen, G. m.fl. 1993) var den relativa risk- ökningen för lungcancer 0,1 per 100 Bq/m 
 3 
 . Denna ligger mycket nära den sammanvägda riskökningen per exponeringsenhet som beräknades i en metaanalys 1997 av 7 senare publicerade radonepidemiologiska undersökningar från andra länder. Även studier publicerade därefter förefaller i stort bekräfta dessa resultat. I beräkningen av riskökningen per exponeringsenhet har ett linjärt samband antagits, vilket förefaller stödjas av de epidemiologiska fynden. Det har visats att en underskattning av risken orsakas av en bristande precision i exponeringsbedömningen för radon i de epidemiologiska studierna. I den svenska studien beräknades att den sanna relativa riskökningen per 100 Bq/m 
 3  
 snarare låg i intervallet  
 0,15–0,20 
  än den observerade 0,1 efter justering för en bristande precision i exponeringsuppskattningen. Vid riskuppskattning för radon i bostäder bör hänsyn således tas till konsekvenser av osäkerheten i exponeringsbedömningen i de epidemiologiska studierna. 
 Under antagande om ett linjärt samband mellan radonexpone- ring och lungcancerrisk samt en multiplikativ samverkan mellan radonexponering och rökning kan andelen radonorsakade lungcan- cerfall beräknas med utgångspunkt från resultaten i den nationella radonepidemiologiska studien. Efter justering för fel i exponeringsuppskattningen beräknas att radon svarar för ca 15 % av lungcancerfallen vilket motsvarar ca 400 fall årligen i Sverige. Rökning är den dominerande orsaken och den kraftiga samverkan mellan radon och rökning gör att huvuddelen av de radonorsakade lungcancerfallen inträffar bland rökare. 
 Enligt den aktuella riskuppskattningen skulle flera decenniers exponering för radon i bostaden motsvarande det svenska gränsvärdet (400 Bq/m 
 3 
 ) medföra en ökning av lungcancerrisken på ca 30 % jämfört med risken hos en person med exponering vid riksgenomsnittet (100 Bq/m 
 3 
 ). För en  
 icke-rökare 
  motsvarar detta en genomsnittlig riskökning på 0,2 % att drabbas av lungcancer under livet, under förutsättning att livstidsrisken för lungcancer hos  
 icke-rökare 
  är 0,7 %. Ökningen av livstidsrisken för lungcancer knuten till radonexponering vid 400 Bq/m 
 3  
 hos en rökare beror på rökvanorna, men kan vara 10 gånger större eller mer. 
 69 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Som jämförelse kan nämnas att Världshälsoorganisationen och IMM anser att livstidsrisken inte bör överstiga 0,001 % då rikt- värden fastställs för cancerframkallande ämnen i dricksvatten res- pektive i luftföroreningar i den allmänna miljön. 
 Mot bakgrund av fördelningen av radonexponering hos de indi- vider som ingick i den nationella radonepidemiologiska undersök- ningen kan en beräkning göras av den andel av lungcancerfallen som förorsakas av exponering över vissa nivåer. I den nationella radonepidemiologiska undersökningen hade ca 10 % av undersök- ningsindividerna en genomsnittlig radonhalt i bostaden under observationstiden överstigande 200 Bq/m 
 3 
 , och andelen med en genomsnittlig halt över 400 Bq/m 
 3  
 var 2 %. Andelen radonorsakade lungcancerfall med halter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 var 4 % och vid halter överstigande 400 Bq/m 
 3  
 1 %. Detta mot- svarar drygt 100 respektive knappt 30 lungcancerfall årligen i Sverige. Beräkningen innebär sannolikt en smärre överskattning eftersom urvalet för den nationella radonepidemiologiska undersökningen delvis baserades på individer från kommuner med ökad risk för höga radonnivåer i bostäder. 
 Statens Strålskyddsinstitut (SSI) har beräknat att antalet radonorsakade lungcancerfall i Sverige är 900 årligen, främst baserat på extrapolation av resultat från studier av gruvarbetare. Motsvarande antal kan även beräknas mot bakgrund av riskuppskattningar från internationella strålskyddsorgan, som likaså utnyttjat studier av gruvarbetare vid riskuppskattningen. Trots att den linjära extrapoleringen från gruvarbetare ligger nära den riskuppskattning som observerats hos omgivningsexponerade blir antalet uppskattade lungcancerfall större utgående från gruvarbetardata, främst beroende på att man räknat om till en livslång exponering i bostäder. Om lungcancerrisken snarast påverkas av senare decenniers exponering innebär detta en överskattning. Det går idag inte att med säkerhet fastställa att risken är lägre än den som skattas av Statens Strålskyddsinstitut men vi har valt att utgå ifrån de resultat som rapporterats från epidemiologiska undersökningar av bostadsexponerade. 
 Flertalet i befolkningen är  
 icke-rökare 
  och det är således av stort värde att närmare precisera riskökningen knuten till radonexpone- ring i denna grupp. Tyvärr är underlaget för riskuppskattning osäkert beroende på att lungcancer är ovanligt hos  
 icke-rökare 
  och således ett begränsat antal  
 icke-rökande 
  lungcancerfall ingått i de epidemiologiska undersökningarna. En nyligen genomförd svensk 
 70 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur farligt är radon? 
  
 undersökning tyder på att den relativa riskökningen hos icke- rökare är lika stor som hos rökare. Risken för lungcancer är avse- värt lägre hos  
 icke-rökare 
  än hos rökare och riskökningen mot- svarar endast ca 50 radonrelaterade lungcancerfall årligen i landet bland  
 icke-rökare. 
  Sambandet mellan radonexponering och lung- cancer i den svenska studien var tydligast hos de  
 icke-rökare 
  som varit utsatta för miljötobaksrök i bostaden, men dessa fynd be- höver konfirmeras. 
  
 7.5.4 
  
 Taylor i dricksvatten 
  
 Den största hälsorisken med radon i hushållsvatten härrör från inandning av radon som avgår från vattnet till inomhusluften. När radonhaltigt vatten används i exempelvis tvätt- och diskmaskiner överförs mer än 90 % till luften. SSI beräknar att en radonhalt i vattnet på 1 000 Bq/l skulle kunna ge upphov till en radonhalt i luften på 200 Bq/m 
 3 
 , men vanligtvis blir den betydligt lägre. En aktuell amerikansk rapport beräknar att en halt i vattnet på 100 Bq/l ökar lufthalten med 10 Bq/m 
 3 
 . Dessa bedömningar av radon- avgången från hushållsvatten har betydelse för riskuppskattningen. 
 När man dricker vatten med radon tas större delen av radonet upp genom magtarmkanalen, som beräknas få den största strål- dosen. Spädbarn är särskilt utsatta för radon i dricksvatten, främst beroende på att de dricker mer än vuxna i förhållande till kropps- vikten. Dessutom dricker barn vanligen mer obehandlat vatten än vuxna, exempelvis i form av saft och välling. Stråldosen beräknas av SSI vara 14 gånger högre för spädbarn än för vuxna från radon i dricksvatten, men även äldre barn får en betydligt högre stråldos än vuxna. 
 SSI har beräknat att radon i dricksvatten orsakar  
 35–70 
  cancerfall om året i Sverige, varav huvuddelen utgörs av lungcancer orsakad av radon i inomhusluften härrörande från vattnet. Endast  
 10–20 
  av cancerfallen antas vara orsakade av förtäring av radonhaltigt vatten och avser då i första hand cancer i mag- tarmkanalen. En aktuell bedömning från USA angav att nära 90 % av Reid knuten till radon i dricksvatten beror på inandning av radon från hushållsvatten. De saknas välgjorda epidemiologiska studier av cancerrisker vid intag av radon i dricksvatten, vilket gör riskbedömningen osäker. 
 71 
  
 8 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 En förhöjd radonhalt i inomhusluften kan åtgärdas på en rad olika sätt. Det finns både byggnadstekniska och ventilationstekniska lösningar. Några åtgärder är effektiva när radonet kommer från marken, andra när det kommer från byggnadsmaterialet. Ytterligare andra åtgärder kan vara bra lösningar oavsett varifrån radonet kommer, men kan vara relativt dyra. Det kan också vara så att radonhalten ökar om man väljer en mindre lämplig åtgärd. För att kunna välja den bästa och mest kostnadseffektiva åtgärden, måste man finna ett svar på frågan varifrån radonet kommer. 
 Vid val av åtgärd bör man tänka på att det oftast är bättre att förhindra radonet att nå rumsluften än att tillåta detta och sedan försöka sänka radonhalten genom utspädning, dvs. öka luftväx- lingen. Detta gäller främst vid problem med radon från marken och från hushållsvattnet. 
  
 8.1 
  
 Varifrån kommer radonet? 
  
 Är radonhalten så hög att åtgärder behöver vidtas för att sänka den, startar man med att undersöka om radonet kommer från marken, från byggnadsmaterialet eller från hushållsvattnet. Det kan givetvis komma från två eller till och med från alla tre radonkällorna sam- tidigt. 
 Byggnadsmaterialets inverkan på radonhalten undersöks enklast genom att mäta gammastrålningen från materialet. Mätningen görs med en gammamätare som direkt visar gammastrålningen. Om den är mellan ca 0,25 µSv/h och uppåt 1,20 µSv/h är andelen radioaktiva ämnen i byggnadsmaterialet förhöjd. Mera radon bildas i materialet och kan avgå till rumsluften. Hur mycket som avgår bestäms av ytbehandlingen på väggen och bjälklaget. Ju tätare ytskiktet är desto mindre blir radonavgången. Hur hög 
 73 
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? SOU 2001:7 
 radonkoncentrationen blir i rummet bestäms dessutom av luftväxlingen. 
 Finns det skäl att misstänka att radon från hushållsvattnet kan ha betydelse för radonhalten, t.ex. vid enskild djupborrad brunn, bör radonhalten i vattnet undersökas. Detta kan göras på flera olika sätt. En förhöjd gammastrålning från hydroforen indikerar en hög radonhalt i vattnet. Det säkraste sättet att mäta radonhalten är dock att sända in ett vattenprov till ett laboratorium som gör analyser på radon i vatten. Observera att ett sådant prov måste tas enligt särskilda instruktioner, eftersom vattnet inte får luftas i samband med överföringen till provflaskan eller behållaren. Luftväxlingen har betydelse för hur hög radonhalten blir i rummet även då den orsakas av radon från vattnet. 
 Den uppmätta radonhalten minskas med bidragen från bygg- nadsmaterialen och eventuella bidraget från hushållsvattnet. Den resterande delen orsakas av radon som sugs in från marken genom otätheter i grundkonstruktionen. 
 Det enklaste sättet att leta efter läckställen är att okulärt, dvs. med hjälp av synen, besiktiga golv och väggar mot mark. En god hjälp i sökandet och framför allt i avgörandet om en spricka eller annan otäthet är genomgående och därmed släpper in jordluft är att sätta huset under så stort undertryck som möjligt och att samtidigt använda rökgas. Är huset självdragsventilerat åstadkommer man undertrycket genom att köra köksfläkten på högsta hastighet (gäller ej kolfilterfläkt), vid mekaniskt frånluftssystem körs frånluftsfläkten på motsvarande sätt. Samtliga uteluftsdon, fönster och ytterdörrar hålls stängda under undersökningen. Röken erhålls lämpligen från en så kallad rökpistol eller liknande. Röken släpps försiktigt ut över det misstänkta läckstället, varefter man kan iaktta eventuella luftrörelser och deras hastighet. 
 Tillvägagångssättet vid en radonundersökning beskrivs närmare i  
 Radonboken  
 (Nelson, B. och Mitchell, G. 1992). I Radon- boken beskrivs också mera i detalj de i detta kapitel nämnda metoderna för att radonsanera byggnader. 
  
 8.2 
  
 Taylor från marken 
  
 Taylor från marken är den vanligaste orsaken till radon i byggnader. I nästan alla rum med markkontakt kan man räkna med 
 74 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 att det finns radon som kommit från marken. Dodson kan ge upphov till mycket höga radonhalter i inomhusluften. Med mark avses i detta sammanhang inte bara jordlagret och berggrunden under och omkring byggnaden utan även dittransporterat material, som använts för utfyllnad eller markplanering före byggandet. Radonet kan även transporteras längs en rörgrav (schakt) och från denna läcka in i byggnaden. I detta fall avgår radonet från marken längs schaktväggarna och från grus som använts som återfyllning och dränering i schaktet. Taylor kan också avgå från grundvatten som rinner fram längs schaktbotten. 
 Radonet från marken transporteras in i byggnaden med jordluft, som sugs in genom otätheter i byggnadsdelar under markytan. Drivkraften är den skillnad i lufttryck som ofta råder över husets grundkonstruktion. 
 Den största orsaken till att lufttrycket är lägre inomhus är den termiska stigkraften, dvs. varm luft är lättare än kall luft och stiger därför uppåt. Ju kallare det är ute i förhållande till temperaturen inomhus desto lägre blir lufttrycket i byggnadens lägsta delar. Detta gäller oavsett vilken typ av ventilationssystem som huset är utrustat med. Sänkningen blir dock inte så stor i ett mekaniskt ventilerat hus som i ett självdragsventilerat eftersom det normalt är mindre otätheter upptill i det förra huset. Detta eftersom frånlufts- ventilerna i ett självdragssystem har en betydligt större öppenarea än kontrolldonen i mekaniska system. 
 I hus med mekaniskt frånluftssystem  
 (F-system) 
  skapas ett undertryck året runt. Undertryck kan av olika anledningar också bildas i hus med mekanisk till- och frånluftsventilation (FT- system). Detta kan bero på, utöver den termiska stigkraften, att  
 FT-systemet 
  är inreglerat så att tilluftsflödet är något mindre än frånluftsflödet, vilket är normalt, och att filtret i tilluftskanalen sätts igen av damm. 
 Ytterligare lufttryckspåverkande parametrar är vindtryck och vindriktning. Eftersom ytterväggarna oftast är olika otäta kan en viss vindriktning skapa ett undertryck inomhus, medan den mot- satta riktningen kan ge ett övertryck. 
 Termiska stigkrafter i jordluften kan, liksom vindtryck på en marksluttning, orsaka en lufttrycksstegring i marken närmast under husets grundplatta. Detta gäller främst hus som är litet högre belägna på exempelvis en grusås. 
 Radonet kan även komma in i byggnaden med diffusion från marken genom grundkonstruktionen. Dock fordras det att 
 75 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 byggnaden nästan helt saknar betongplatta mot marken eller att radonhalten i jordluften är mycket hög, mer än ca 500 000 Bq/m 
 3 
 , för att radon som transporteras genom diffusion skall kunna orsaka förhöjd radonhalt i byggnaden. 
 Har man konstaterat att den uppmätta radonhalten så gott som enbart orsakas av radon från marken bör man först, om det inte redan gjorts före radonmätningen täta åtkomliga sprickor, springor eller andra otätheter mot marken. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.1. 
 Ofta är det inte möjligt att få ner radonhalten till önskad nivå med enbart denna metod. Man måste då komplettera med någon av nedanstående åtgärder. De har ordnats i angelägenhetsgrad på så sätt att den åtgärd som bör väljas i första hand står först. 
  
 Installera radonsug eller radonbrunn för att sänka lufttrycket i marken under huset och därmed förhindra att radonhaltig jord- luft sugs in i huset. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.2 resp. 8.2.3. 
  
 Installera anläggning för att skapa en luftkudde under huset, dvs. höja lufttrycket i marken närmast under husets botten- platta, genom att inomhusluften trycks ner i dräneringslagret. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.4. 
  
 Installera mekaniskt till- och frånluftssystem med värmeåter- vinning  
  
 (FTX-system) 
  som inregleras till god balans mellan luftflödena. Detta är en relativt dyr åtgärd med i många fall en begränsad effekt på radonhalten.  
 FTX-systemet 
  ger dock ofta en bättre luftkomfort inomhus. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.1. 
  
 Anordna luftspalter utmed golvytan och, om så erfordras, även utmed ytterväggarnas insidor i källarvåningen. Spalterna ventile- ras genom att en del av frånluften sugs ut via dessa. I vissa fall kan befintliga uppreglade golv användas för detta ändamål. 
  
 Öka luftväxlingen genom att montera in flera uteluftsdon. Detta kan i vissa fall vara tillräckligt, främst då radonhalten är måttligt förhöjd och endast en smärre sänkning eftersträvas. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.3. 
  
 Försegla hela golvytan genom att applicera ett radontätt mate- rial på denna. Åtgärden kan medföra risk för fukt i golv- konstruktionen och bör därför inte utföras utan yttrande från sakkunnig person. 
  
 Byta ut radioaktiv fyllning runt om huset. Detta är en mycket kostsam åtgärd, men kan ge god effekt om det inte också finns sådant material under byggnaden. 
  
 76 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 8.2.1 
  
 Tätning mot mark 
  
 I byggnadsdelar mot marken förekommer otätheter, som kan vara någorlunda lätta att täta. Sådana otätheter kan finnas på följande ställen. 
  
 Golvlucka över rensbrunn för avlopp 
  
 Inkommande el- och telekablar 
  
 Fjärrvärmekulvert 
  
 Rörgenomföringar för vatten- och avlopp. Ett vanligt läckställe är vid avloppsledningens passage genom betongplattan under ett diskbänkskåp. Skåpet döljer ursparningen i plattan för röret, varför man ibland slarvar med efterlagningen. 
  
 Rör från så kallade energibrunnar. Indragning av rör från dessa brunnar kräver ofta håltagning i befintliga vägg- och golv- konstruktioner. 
  
 Genomgående sprickor i konstruktionen och springor mellan källarväggar och golv är andra ställen där mycket markluft kan sugas in, men de kan vara betydligt mera svåråtkomliga för åtgärd. 
 Tätningarna måste göras med material som har lång livslängd. Detta är särskilt viktigt då tätningen byggs in i konstruktionen och inte är åtkomlig för framtida kontroller eller justeringar. Vidare skall tätningsmaterialet tåla de rörelser som det utsätts för, t.ex. vid en rörgenomföring eller vid en dilatationsfog. 
 Att förse en källaryttervägg under mark eller ett golv mot mark med ett heltäckande tätskikt kan vara riskabelt från fuktsynpunkt. Det bör därför endast utföras i samråd med en byggnadsfysiker. 
  
 8.2.2 
  
 Radonsug 
  
 En radonsug är en anläggning som avses sänka lufttrycket i marken under huset så att radonhaltig jordluft inte sugs in i huset. Under- tryck skapas med hjälp av en fläkt som suger luft från en eller flera punkter under betonggolvet. Undertrycket skall fortplantas ut under hela huset eller åtminstone under den del av byggnaden där det finns otätheter i golvet. Mark- och grundläggningsförhållan- dena är ofta okända, varför det kan vara svårt att förutse resultatet. Slutresultatet brukar dock bli gott. 
 Installationen visas i figur 8.1. Antal sugpunkter och lägen för dessa väljs med hänsyn till grundläggningssätt och marktyp. Om 
 77 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 endast en sugpunkt väljs, vilket i gynnsamma fall kan vara tillräck- ligt, bör denna ligga så centralt som möjligt i huset. I suterränghus bör den dock förskjutas något mot biutrymmesdelen. Detta för att minska risken för att kall uteluft vintertid sugs in under huset, vilket kan skapa kalla golv och i värsta fall tjälning av mark och frostsprängning av oisolerade vatten- och avloppsrör. Denna risk kan föreligga även vid källarlösa hus som är grundlagda med platta på mark. 
 Om man har flera sugpunkter sammankopplas kanalerna före fläkten. Denna placeras helst utvändigt för att läckage av jordluft inne i huset på fläktens trycksida skall undvikas. Fläkten får dock inte placeras så att det finns risk för att den utblåsta jordluften kommer in i huset igen, t.ex. genom fönster eller ventil. 
  
 Figur 8.1  
 Principskiss för radonsug 
 Figuren finns endast i den tryckta versionen. 
 1. Fläkt 
 2. Rund kanal 
 3. Manometer 
 4. Suggrop 
  
 8.2.3 
  
 Radonbrunn 
  
 Radonbrunnen är avsedd att användas i luftgenomsläpplig mark typ grusåsar. Med radonbrunnen sänks lufttrycket i en stor mark- volym, varför anläggningen i sin helhet kan placeras utomhus och något ingrepp inte behöver göras i byggnaderna. Radonbrunnen finns i olika storlekar. Den kan betjäna från ett enstaka småhus till en grupp småhus eller radhus per anläggning. 
 78 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 Radonbrunnen placeras helt under markytan och kan täckas med grus eller gräsmatta om så önskas. Lämpliga lägen och antalet brunnar inom ett bostadsområde bestäms från fall till fall utifrån följande kriterier: 
  
 Markens beskaffenhet. Luftgenomsläpplighet och marknivåer är de främsta parametrarna. 
  
 Husplaceringen. Avståndet till husen bör vara någorlunda lika. 
  
 Markplaneringen. Schaktning av en 4 m djup grop ger ett visst ingrepp i terrängen, varför brunnen bör placeras på ställe som är lättåtkomligt för en större traktorgrävare. Gropens dagöppning brukar kunna inskränka sig till den storlek som bestäms av maskinens behov av arbetsutrymme, eftersom vegetationstäcket motverkar grusets rasbenägenhet. 
  
 Figur 8.2  
 Principskiss för radonbrunn 
 1. Rör 
 2. Fläkt 
 3. Tätningsplast 
 4. Sugkammare 
 5. Lock 
 6. Avluftsrör 
 Radonbrunnen består av en cylinder med  
 40–100 
  cm diameter och  
 350–400 
  cm längd. Materialet är glasfiberarmerad plast eller annat som motstår marksyror och det fuktiga klimat som råder i marken. Nedre delen av cylindern är försedd med ett antal hål som möjlig- gör sugning av jordluft på stor yta. I brunnen finns en relativt kraftig fläkt vars effekt är avpassad för de aktuella förhållandena. Här finns också plats för en ljuddämpare om en sådan skulle be- 
 79 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 hövas. Avluftskanalen förläggs i mark från brunnen fram till någon plats där det är lämpligt att dra upp den  
 2–3 
  m över mark, t.ex. på väggen till garaget eller annan sidobyggnad. Här gäller liksom för radonsugen att utloppet inte får placeras så att den radonhaltiga jordluften kan tränga in i bostadshuset genom fönster, ventil eller dylikt. 
 Eftersom brunnen placeras helt under markytan är det viktigt att någon form av larm installeras som varnar för fläktstopp. 
  
 8.2.4 
  
 Luftkuddeanläggning 
  
 Som namnet anger går metoden ut på att skapa en luftkudde under huset dvs. öka lufttrycket i marken. Detta åstadkoms genom att luft från byggnaden trycks ner under huset. 
 En principskiss över installationen visas i figur 8.3. En del av husets frånluft trycks via ett kanalsystem ner under husets botten- platta i en eller ett par punkter, där ett relativt kraftigt övertryck uppstår. Detta tryck fortplantas sedan i marken ut under hela huset. Nerdragna grundmurar och låg luftgenomsläpplighet i jord- materialet under dessa kan därvid utgöra svåra hinder. Antalet tryckpunkter måste då ökas. Jämför funktionen hos radonsugen. Innan den permanenta installationen utförs görs en provtryckning med mätning av lufttrycket i marken i olika punkter över husets byggnadsyta. Anläggningen installeras av specialföretag. 
  
 Figur 8.3  
 Principskiss för luftkuddeanläggning 
 1. Frånluftskanal 
 2. Dammfilter 
 3. Fläkt 
 4. Tryckfördel- 
 ningsgrop 
 80 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 Metoden är i första hand framtagen för sanering av fukt i grund- konstruktionen. Anläggningen höjer temperaturen i marken under huset och eliminerar därmed alla risker med frost. En viss teoretisk risk finns dock för omfördelning av fukt från golvets centrala del till ytterkanterna där det är kallare. Vid golv på mark kan det också finnas en risk att luft pressas upp genom kantisolering av lätt- klinker och vidare in i ytterväggen med fuktskador som följd. 
  
 8.2.5 
  
 Hus på krypgrund 
  
 Hus med så kallad krypgrund kan åtgärdas på samma sätt som hus med källarvåning eller platta på mark. Kryprummet möjliggör dess- utom en rad andra lösningar, om det gör skäl för namnet, dvs. av- ståndet mellan markytan och bjälklaget är så stort att det medger framkomlighet. 
 Ventilationen i kryprummet har en avgörande betydelse för radonhalten i utrymmet. I ett uteluftsventilerat kryprum bestäms luftväxlingen av bl.a. sockelventilernas sammanlagda öppningsarea samt vindens riktning och styrka. Vid kraftig vind och öppna ven- tiler kan luftväxlingen vara stor och radonhalten mycket ringa. Är vindhastigheten däremot låg kan radonhalten stiga avsevärt efter- som det radon som avgår från marken då inte ventileras bort. 
 Den bästa åtgärden från radonsynpunkt är således en väl funge- rande ventilation av kryprummet. Luftväxling med uteluft får dock inte vara för kraftig eftersom vatten- och avloppsrör i kryprummet då kan frysa sönder och marken därunder kylas ner med tjälskjut- ning som följd. 
 En ombyggnad av det uteluftsventilerade kryprummet till inne- luftsventilerat ger möjlighet till god och kontrollerad luftväxling. Dessutom erhålls ett varmare golv över kryprummet. Grund- murarna och en del av markytan måste värmeisoleras så att en nor- mal innetemperatur kan upprätthållas i kryprummet. 
 Andra bra lösningar kan vara att markytan i kryprummet förses med ett heltäckande radontätt skikt eller en plastfolie med under- liggande perforerade rör för lufttryckssänkning. 
 En befintlig  
 PVC-folie 
  av god kvalitet och i god kondition på markytan i kryprummet kan justeras och kompletteras så att ett lufttätt skikt erhålls över hela kryprummets yta. Detta ger ett gott skydd mot markradon vid mark med måttlig radonhalt i jordluften. Vid hög radonhalt, 50 000 Bq/m 
 3  
 och högre, blir diffusionen av 
 81 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 radon genom folien så stor att markytan istället bör beläggas med asfalt, gummiasfalt, asfaltmatta med aluminiumfolie och svetsade skarvar eller betong. Särskild omsorg bör läggas vid att få tätt mot grundmurar och vid rör. Tätskiktet bör lutas något nedåt mot muren så att inte eventuellt kondensvatten rinner ut på tätskiktet. 
  
 8.3 
  
 Taylor från byggnadsmaterialet 
  
 Det vanligaste sättet att sänka en förhöjd radonhalt orsakad av radon från byggnadsmaterialet är att öka luftväxlingen. Detta kan ske på flera olika sätt. Nedan finns en förteckning på vanliga åt- gärder. 
  
 Installera ett mekaniskt till- och frånluftssystem med värme- återvinning (så kallat  
  
 FTX-system). 
  Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.1. 
  
 Konvertera befintligt självdragssystem  
  
 (S-system) 
  till mekaniskt frånluftssystem  
 (F-system). 
  Detta är en billigare åtgärd initialt än att installera  
 FTX-system, 
  men den kräver mer energi för uppvärmning. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.2. 
  
 Sätta befintligt ventilationssystem i stånd. Öppna till- och från- luftsdon, rensa kanaler och kontrollera eventuella befintliga fläktar. Ofta är det lämpligt att montera in flera uteluftsdon i huset (gäller ej då  
  
 FTX-system 
  redan är inmonterad). 
 Generellt kan sägas att fördubblas luftväxlingen halveras ungefär- ligen radonhalten. Detta gäller när tillströmningen av radon är konstant som vid radon från byggnadsmaterial. 
 Andra åtgärder för att sänka radonhalten är: 
  
 Applicera ett radontätt skikt på ytorna på de byggnadsdelar som består av särskilt radioaktivt material. Åtgärden har oftast en begränsad effekt på radonhalten och beskrivs därför inte närmare. 
  
 Anordna luftspalter utmed ytorna på blåbetongväggar och suga ut en del av husets frånluft via dessa spalter. På marknaden finns färdiga system för en sådan lösning. 
  
 Byta ut radioaktivt byggnadsmaterial. Icke bärande väggar av blåbetong kan exempelvis relativt enkelt bytas ut mot annan väggkonstruktion i samband med ombyggnad. 
  
 82 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 Många hus kan få en bättre luftväxling efter en översyn av ventila- tionssystemet oavsett om detta är av typ självdrag eller fläktstyrt. Kanaler kan vara mer eller mindre igensatta av damm och fett eller av utifrån kommande löv och kvistar m.m. Vid F- och  
 FT-ventila- 
  tion är det särskilt viktigt att kanalväggar och anslutningar till don och luckor är täta. 
 Befintliga uteluftsdon skall hållas öppna och vara i sådant skick att de släpper in luft i huset. I småhus är det vanligt att det endast finns uteluftsdon, typ tallriksventil, i något eller några få utrymmen i källarvåningen. Dessa ventiler skall vara öppna eller på glänt även när det är som kallast ute. För en bra ventilation är det också nödvändigt att luften kan komma vidare in i huset för att så småningom sugas ut genom befintliga frånluftskanaler. Detta förutsätter att det finns springor vid dörrarna eller särskilda överluftsdon om dörrarna ofta står stängda. 
  
 8.3.1 
  
 Mekaniskt till- och frånluftssystem 
  
 Om radon från byggnadsmaterialet är den huvudsakliga anled- ningen till radonproblemet kan en installation av  
 FTX-ventilation, 
  dvs. ett system där både frånlufts- och tilluftsflödena drivs med fläktar, ge en god effekt. Radonavgången från väggar och bjälklag är i stort sett konstant, vilket innebär att, ifall man ökar luftväxlingen, späds radongasen ut i mera luft och radonhalten blir följdaktligen lägre. Det kan vara önskvärt att i vissa hus öka luftväxlingen till  
 0,8–1,0 
  oms/h för att radonhalten skall bli acceptabelt låg. 
 Systemet innehåller en värmeväxlare för överföring av en del av energin (värmen) i frånluften till tilluften. Tilluften blir därför varmare än uteluften, vilket bl.a. gör att luftväxlingen inte upplevs som dragig. En ökad luftväxling kräver mer energi för uppvärm- ning. Värmeväxlaren dämpar denna ökning och därmed de framtida värmekostnaderna. 
  
 FTX-systemet 
  medger att luftväxlingen i varje enskilt rum kan kontrolleras på ett betydligt säkrare sätt än med S- och  
 F-systemet. 
  Detta kräver emellertid att byggnaden är någorlunda tät. Ju otätare den är desto mera kommer den så kallade ofrivilliga ventilationen (dvs. självdrag och vindpåverkan) att påverka luftväxlingen. 
 I hus där inströmmande markradon orsakar en stor del av den förhöjda radonhalten inomhus skall man i första hand i görligaste 
 83 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 mån täta huset mot marken samt påverka lufttrycksdifferensen över husets grundkonstruktion, dvs. sanera huset enligt någon av åtgärderna i avsnitt 8.2. Genom installation av ett  
 FTX-system 
  minskas tryckskillnaden något. Detta innebär att något mindre radonhaltig jordluft sugs in, men framförallt att luftväxlingen i huset påverkas. Radonhalten bör därför minska i proportion till ökningen i luftväxlingen eller något mer. En radonsug eller radon- brunn eliminerar i de flesta fall helt inflödet av jordluft och är där- för betydligt effektivare än  
 FTX-systemet 
  då det gäller radonsane- ring i hus med i huvudsak radon från marken. Därtill är det betyd- ligt billigare att installera radonsug eller radonbrunn än FTX- system. 
 Vid installation av ett  
 FTX-system 
  är det viktigt att tilluftsdon och eventuellt tillkommande frånluftsdon placeras på ett sådant sätt att tilluften verkligen blandar sig med så stor del som möjligt av luften i rummet. Tilluften får inte ta närmaste väg till ett från- luftsdon, för om detta sker, går naturligtvis en del av anläggningens inverkan på radonhalten förlorad. Vidare måste man, liksom vid S- och  
 F-ventilation, 
  tillse att inte ventilationsluftens väg genom huset hindras av stängda dörrar. 
  
 FTX-ventilation 
  enligt ovan skall inte förväxlas med kanallösa ventilationssystem. I dessa system placeras aggregatet vanligtvis i ett rum för att därifrån ombesörja luftväxlingen i hela bostaden. Det är viktigt från radonsynpunkt att luftväxlingen i varje enskilt bostadsrum är tillräcklig även vid stängd rumsdörr. Detta kan inte erhållas med ett system som saknar ventilationskanaler. För att sänka radonhalten i ett enstaka rum kan dock en sådan lösning ge ett gott resultat. 
  
 8.3.2 
  
 Mekaniskt frånluftssystem 
  
 För att få en mera jämn luftväxling än vad självdragssystemet ger kan man i många småhus relativt enkelt ändra ett befintligt  
 S-system 
  till  
 F-system. 
  Detta kan göras genom att frånluftskana- lerna dras samman och kompletteras med en fläkt. Befintliga från- luftsventiler bör bytas ut mot moderna frånluftsdon med större tryckfall än de som finns i självdragssystemet. En förutsättning för utbytet och för att de nya donen skall kunna fungera på avsett sätt är att frånluftskanalerna är tillräckligt täta i väggar och skarvar. 
 84 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 Genom ombyggnad av  
 S-systemet 
  till  
 F-system 
  erhålls en an- läggning som kan justeras in till önskad luftväxling i huset som helhet. Detta gäller under förutsättning att tillräcklig mängd tilluft kan komma in genom ventiler och otätheter. Det kan dock vara svårt att få önskad omsättning i varje enskilt rum. 
 Att öka luftväxlingen genom att släppa in mera kall uteluft i huset kan medföra att huset känns dragigt vintertid. Det medför också en ökad kostnad för uppvärmning, vilket man bör ta hänsyn till vid val av saneringsåtgärd. 
 Om radon från marken orsakar en större del av radonhalten i huset bör inte denna metod användas för sanering.  
 F-systemet 
  sänker lufttrycket inomhus vilket, under vissa omständigheter, kan leda till att proportionellt mera jordluft kan sugas in och orsaka en högre radonhalt. 
  
 8.3.3 
  
 Ökad självdragsventilation 
  
 Luftväxlingen i en bostad eller i ett rum kan inte vara bättre än vad den mängd luft som kommer in i bostaden eller rummet tillåter. Är rummets yttervägg lufttät även runt fönsterkarmen och fönstret försett med effektiva tätningslister blir luftväxlingen mycket låg, såvida huset inte är försett med  
 FT-ventilation. 
  
 Luftväxlingen kan förbättras genom att man exempelvis monte- rar uteluftsdon i rum där man i första hand vill höja luftväxlingen. Det finns många olika typer av uteluftsdon. En typ är den så kallade springventilen, som lämpligen placeras i fönsterkarmens eller fönsterbågens överstycke. En annan är väggventilen som kan placeras mera fritt i ytterväggen, men bör givetvis monteras där den ger minst dragproblem. 
 Luftväxlingen blir dock mycket ojämn – ibland mycket god, ibland obefintlig – beroende på skillnaden i temperatur  
 ute–inne 
  och vindbelastningen. Att öka luftväxlingen genom att släppa in mera kall uteluft i huset medför en ökad kostnad för uppvärmning, vilket man bör ta hänsyn till vid val av saneringsåtgärd. 
 Åtgärden kan vara tillräcklig för att sänka en måttligt förhöjd radonhalt till godtagbar nivå. Vid varmare väder bör emellertid en låg luftväxling förbättras genom fönstervädring. 
 85 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 8.4 
  
 Taylor från såväl mark som byggnadsmaterial 
  
 En åtgärd som finns med i båda förteckningarna över åtgärder är installation av  
 FTX-system. 
  Detta borde alltså vara den bästa lös- ningen då radonet kommer från både marken och huset i sig självt. Så enkelt är det nu inte. Ofta kan en kombination av andra lös- ningar ge ett bättre resultat från radonsynpunkt och till ett lägre pris. Men man bör även väga in  
 FTX-systemets 
  andra fördelar såsom lägre energikostnad och bättre luftkomfort i valet mellan lösningar. 
 Då radon från byggnadsmaterialet orsakar en större del av radonhalten i inomhusluften, än vad radon från marken gör, bör man definitivt välja  
 FTX-ventilation. 
  Är däremot marken den stora radonkällan kan man istället för  
 FTX-system 
  välja någon av följ- ande kombinationer. 
  
 Installation av radonsug eller radonbrunn i kombination med en enkel förbättring av ventilationen inomhus, t.ex. några fler uteluftsdon. Radonsugen kan kompletteras med ett frånluftsdon eller kortare frånluftskanal för ökning av luftväxlingen lokalt i huset. 
  
 Installation av anordning för skapande av luftkudde under huset. Luften tas för detta ändamål från bostaden, varvid venti- lationen i denna förbättras. 
  
 8.5 
  
 Taylor från hushållsvattnet 
  
 Det finns i princip fyra olika metoder för att minska radonhalten i hushållsvattnet. 
  
 Luftning av vattnet med en så kallad radonavskiljare. Detta är den vanligaste metoden och beskrivs därför nedan något mera ingående. 
  
 Lagring av vattnet. Om vattnet lagras i 13 dygn minskas radon- halten med 90 % på grund av radonets naturliga sönderfall. Ett sätt till sådan lagring är att överföra vatten från en borrad brunn till en befintlig grävd brunn. Det går också att lagra vattnet 
  
 86 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 genom att överföra det till en grusbädd i jorden (infiltration). Bädden behöver då ha en volym av minst 100 m 
 3 
 . 
  
 Aktivt kol. Vattnet får passera ett kolfilter varvid radonet adsorberas på kolet. För att nå en god effekt behöver kolfiltret vara relativt stort, minst ca 50 liter för ett enskilt hushåll. Effekten avtar med tiden och kolet behöver bytas ut med jämna intervaller. Metoden lämpar sig bäst när radonhalten är relativt låg, högst 1  
  
 000–2 
  000 Bq/l. 
  
 Omvänd osmos. Vid omvänd osmos får vattnet passera ett semipermeabelt membran, varvid radonet och radondöttrarna fastnar på membranet. Metoden har i utförande för hushållsbruk relativt liten kapacitet, några liter per minut, och lämpar sig därför inte för rening av allt hushållsvatten. 
  
 8.5.1 
  
 Radonavskiljare 
  
 Om finfördelat vatten blandas med luft avgår radon till luften genom diffusion. För att nå en reduktion med 70 % behövs det teoretiskt att 1 liter luft blandas med en liter ytterst finfördelat vatten och att processen sker vid atmosfärstryck. Ytterligare re- duktion kan uppnås genom att tillföra större mängder av luft, endera genom att låta vatten recirkulera förbi ejektorer upprepade gånger eller genom att blåsa på med mycket luft, se figur 8.4. Luften med radon sugs bort från radonavskiljaren med en fläkt och leds ut från huset. Det finns även radonavskiljare som endast har en kanal ut i det fria, men saknar fläkt. Då är det extra viktigt att aggregatet är absolut tätt mot rummet som den står i. Skulle det finnas otätheter kan luft med hög radonhalt läcka ut från avskilja- ren och väsentligt öka radonhalten i huset. 
 87 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Figur 8.4  
 Radonavskiljare som arbetar med recirkulation. 
  
 8.6 
  
 Kontroll och dokumentation 
  
 Skillnaden i orsaken till ett misslyckande och ett gott resultat vid sanering av en förhöjd radonhalt kan vara mycket liten. Alla radon- åtgärder måste utföras på ett fackmannamässigt sätt och av perso- ner som vet varför arbetet skall utföras och hur åtgärden skall fungera från radonsynpunkt. Låt därför gärna en radonsakkunnig person kontrollera arbetets utförande. 
 Radonåtgärden samt förhållandena före och efter dess utförande bör dokumenteras så att man i framtiden vet varför och hur arbetet har utförts. Syftet härmed är dels att man i görligaste mån skall hålla uppsikt över åtgärdens goda bestånd, dels att man inte genom nya arbeten skall äventyra resultatet av den tidigare utförda radon- åtgärden. 
 Alla material har begränsad livslängd även om den varierar inom vida gränser för olika produkter. Yttre och inre krafter påverkar husstommen och kan ge upphov till sprickor och andra otätheter. 
 88 
  
 SOU 2001:7 
  
 Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 
  
 De boende själva påverkar ventilationen i såväl hela huset som i enstaka rum. Detta är faktorer som kraftigt kan inverka på radon- halten inomhus. Det kan därför finnas skäl till att kontrollera radonhalten med  
 5–10 
  års mellanrum och gärna efter det att nya människor har flyttat in i huset (det senare gäller främst småhus). 
  
 8.7 
  
 Drift och underhåll 
  
 Ventilationsanläggningar och andra mekaniska installationer kräver skötsel och underhåll för att i längden fungera på avsett sätt. Lätt- förståeliga drift- och underhållsinstruktioner måste därför levereras tillsammans med installationen. Det kan också underlätta för nyttjaren om installatören demonstrerar systemets styr- och reglerutrustning, hur filter demonteras för rengöring eller utbyte m.m. 
 Drift- och underhållsinstruktionerna bör innehålla: 
  
 Datablad, broschyrer o.d. över i anläggningen ingående appara- ter och komponenter. 
  
 Beskrivning i ord och bild av systemets verkningssätt och hur det skall skötas. 
  
 Instruktioner om vilka åtgärder som skall vidtas vid fel, brister och dålig funktion. 
  
 Instruktioner om förebyggande underhåll. 
  
 I Boverkets  
 Byggregler  
 (Boverket 1998) kapitel 2:4 ställs krav på att instruktioner om kontroll, handhavande och underhåll av bl.a. installationer skall finnas tillgängliga för brukaren. 
 89 
  
 9 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 Vid nyproduktion gäller enligt Boverkets Byggregler 
  
 · 
  
 att radonhalten får vara högst 200 Bq/m 
  
 3 
  
 · 
  
 att gammastrålningen får vara högst 0,50 µSv/h i utrymmen där människor vistas mer än tillfälligt. 
  
 Ovanstående funktionskrav finns i  
 Byggregler  
 (Boverket 1998) kap. Gonzalez och gäller för rum där personer vistas mer än tillfälligt. 
 Kraven på högsta radonhalt och gammastrålning inomhus har reducerat de tidigare gränsvärdena för byggnadsmaterialets gamma- och radiumindex ( 
 De nordiska ländernas strålskyddsinstitut har nyligen (december 2000) presenterat  
 Naturally Occurring Radioactivity in the Nordic Countries – Recommendations.  
 (The Radiation Protection Autho- rities in Denmark, Finland, Iceland, Norway and Sweden 2000). Instituten rekommenderar att halten av  
 radium-226 
  inte bör över- stiga 100 Bq/kg med ett övre gränsvärde på 200 Bq/kg. Detta mot- svarar 0,5 respektive 1,0 i radiumindex. Instituten rekommenderar också ett gammaindex  
  
 Gammaindex  
 = 
  
 c 
 K 
  
 + 
  
 c 
 Ra 
  
 + 
  
 c 
 Th 
  
 3000 
  
 300 
  
 200 
  
 Där C 
 K 
 , C 
 Ra  
 och C 
 Th  
 är koncentrationen av kalium, radium respek- tive torium uttryckt i Bq/kg i materialet. 
 Eftersom omräkningstalen för radium, torium och kalium vid beräkning av indexet har sänkts utgör dessa indextal kraftigt skärpta rekommendationer för stråldoser från byggnadsmaterial. 
 Byggnadsmaterialet som radonkälla kommer inte att vara något problem i nyproducerade hus om de nya rekommendationerna 
 91 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 SOU 2001:7 
  
 följs. Radonhalten i vattnet från en ny, djupborrad brunn bör alltid kontrolleras och vid behov åtgärdas. Detta sker lämpligen genom luftning enligt avsnitt 8.5.1. 
 Det återstår således endast marken som kan utgöra ett radon- problem i samband med nybyggnation. 
  
 9.1 
  
 Marken som radonkälla 
  
 Varje kommun skall enligt plan- och bygglagen (PBL) upprätta översiktsplaner för markanvändningen samt detaljplaner och om- rådesbestämmelser vid markfrågor som berör många markägare. (1 kap. 3, 4 §§). I 2 kap. regleras innehållet i översiktsplanen. Där står bl.a. att Bebyggelse skall lokaliseras till mark som är lämpad med hänsyn till 1. de boendes hälsa, ... (2 kap. 3 §). Denna paragraf är direkt tillämpbar på radon. Se även avsnitt 14.2.3. 
  
 I  
 Taylor – Information till kommuner m.fl. om bestämmelser och ansvarsfördelning  
 (Boverket 1989) ger Boverket, Socialstyrelsen och Strålskyddsinstitutet i samråd med Svenska Kommunförbun- det rekommendationer till kommunerna och länsstyrelserna om hur arbetet med radon skall bedrivas. Myndigheterna påpekar sär- skilt att radonsituationen inom kommunerna skall klarläggas med utgångspunkt från de geologiska förhållandena. De rekommenderar att markradoninventeringar utförs och att markradonundersök- ningar görs för detaljplaner och nybyggnad. Inventeringarna kan utformas som kommuntäckande radonriskkartor som redovisas i översiktsplanerna. Byggnadsnämnden bör svara för bevakningen av markradonfrågorna vid detaljplanläggning och nybyggnad. Därvid kan det behövas särskilda insatser för att undersöka markradonför- hållandena. Detta bl.a. för att bedöma omfattningen av eventuella radonskyddande åtgärder och önskvärdheten att undvika bebygg- else på mark med särskilt hög radonavgång och gammastrålning. Byggnadsnämnden kan ge bestämmelser om byggnadsutförandet. 
  
 Statens planverk rekommenderar i rapport 59  
 Taylor – planlägg- ning, byggnadslov och skyddsåtgärder  
 (Statens planverk 1982) att begreppen  
 lågrisk-, 
  normalrisk- och högriskområden används för att översiktligt ange markradonrisken för olika delområden t.ex. inom en kommun, tätort eller planområde. 
 Indelningen i riskområden avser förhållandena för den orörda marken utan hänsyn tagen till markbearbetning i samband med ex- ploatering. 
 92 
  
 SOU 2001:7 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 Med avseende på radonsituationen i marken under och intill en planerad nybyggnad klassas marken som  
 hög-, 
  normal- respektive lågradonmark. Denna klassificering skall gälla markförhållandena när byggnaden färdigställts, varför hänsyn måste tas till bl.a. schaktning, sprängning, uppfyllningar och ledningsgravar. 
 För klassificering av berg- och jordarter i  
 hög-, 
  normal- och låg- radonmark hänvisas till  
 Markradonhandboken  
 (Mitchell, Hoffman, Lewis, B. och Tucker, B. 1988, 1990 
 ) 
 . 
 Statens planverk rekommenderar i rapport 59 att nya hus i nor- malfall byggs med radonskyddande utförande. Detta innebär främst att öppna hål mot marken inte får förekomma och att risken för sprickbildning i golv och väggar under mark måste beaktas bättre än som tidigare varit fallet. På mark där markradonrisken är särskilt hög bör husen byggas radonsäkert, vilket kan innebära krav på förbättrad grundkonstruktion eller ventilation av marken under huset. Endast i de fall, där radonrisken är garanterat liten, kan ny- byggnad ske på traditionellt sätt. 
  
 9.2 
  
 Byggnadskonstruktion 
  
 Markradonklass 
  
 Åtgärdskrav 
  
 Högradonmark 
  
 Radonsäkert utförande 
  
 Normalradonmark 
  
 Radonskyddande utförande 
  
 Moore 
  
 Traditionellt utförande 
  
 Hur bygger man radonsäkert eller radonskyddande? Tyvärr går det inte att göra någon strikt uppdelning av  
 hustyp-grundläggnings- 
 sätt-utförande 
  i de olika klasserna, eftersom det finns faktorer som man inte i förväg kan beräkna eller bedöma. Ett på papperet radon- säkert utförande kan spolieras genom att t.ex. en ursparning eller rörgenomgång ej görs tät, medan ett omsorgsfullt utfört arbete vid traditionellt byggande kan ge ett mycket gott resultat. 
  
 9.2.1 
  
 Radonskyddande utförande 
  
 Ett radonskyddande utförande är en konstruktion som inte ger uppenbara otätheter mot mark. Exempelvis bör en kantisolering som släpper igenom jordluft längs ytterkanterna på en kant- förstyvad betongplatta inte användas, såvida isoleringen inte förses 
 93 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 SOU 2001:7 
  
 med ett varaktigt lufttätt skikt som fästs på isoleringens övre yta och en bit in på betongplattan. Vid grundläggning på längsgående betongplattor med eftergjutna golv bör man ägna uppmärksamhet på tätningen mellan grundmurar och golv. Golv och källarytter- väggar konstrueras så att eventuella sprickor, t.ex. på grund av sätt- ningar eller andra rörelser, blir så små så att inte en för stor mängd jordluft läcker igenom. 
 Rörgenomföringar i husets bottenplatta och källarytterväggar samt kulvertintag görs lufttäta. 
 Ett radonskyddande utförande av ett hus på krypgrund är att göra fogar och rörgenomföringar lufttäta i bjälklaget över kryp- rummet. Dessutom måste ventilationen i kryprummet fungera på ett tillfredsställande sätt. Från såväl fukt- som radonsynpunkt bör markytan i kryprummet vara täckt med en plastfolie med väl över- lappande skarvar. 
  
 9.2.2 
  
 Radonsäkert utförande 
  
 Vid radonsäkert utförande ställs ett ännu högre krav på byggnadens täthet mot inläckande jordluft. För att uppfylla detta krav kan man använda en kantförstyvad betongplatta. Plattan konstrueras och utförs så att inga otätheter bildas, där jordluft kan sugas in. Detta innebär att den bör göras några centimeter tjockare än normalt och armeras i såväl under- som överkant. Vid avloppsrör som ligger i fall genom plattan och därmed utgör en kraftig sprickanvisning bör plattan förstärkas. 
 Rörgenomföringar i husets bottenplatta och källarytterväggar samt kulvertintag görs lufttäta. Tätningarna måste utföras på ett sådant sätt så att de förblir täta även vid längdförändringar eller andra rörelser i rören. 
 Eventuella källarytterväggar utförs i betong. Om prefabricerade betongelement används måste fogarna mellan elementen och mellan element och betongplatta tätas med extra omsorg och så att god beständighet erhålles. 
 Ett radonsäkert utförande av ett hus på krypgrund kan vara att bygga huset med inneluftsventilerat kryprum, vilket möjliggör att ventilationen i kryprummet kan kontrolleras. För att minska fukt- och radonavgången från markytan måste denna beläggas med plast- folie eller, vid hög radonhalt i jordluften, med ett radontätt mate- rial. 
 94 
  
 SOU 2001:7 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 Om huset byggs med uteluftsventilerat kryprum måste mark- ytan i kryprummet beläggas med ett radontätt material. Det är svårare att i det uteluftsventilerade kryprummet kontrollera venti- lationen, vilket ställer större krav, främst från radonsynpunkt, på tätskiktet på markytan. Säkerheten kan ökas genom att perforerade plastslangar läggs under tätskiktet i princip enligt figur 9.1. 
 När huset skall uppföras är det viktigt att byggnadsentreprenö- rens folk på arbetsplatsen är införstådda med varför det är viktigt att byggnadsdelarna mot mark inklusive rörgenomföringar blir lufttäta. Det borde i detta sammanhang vara självklart att en gjord ursparning i en betongplatta på mark skall gjutas igen (lufttätt), när anledningen till dess tillkomst har undanröjts. Tyvärr är så ibland ej fallet. 
 En förstärkt betongplatta eller ett separat tätskikt innebär ökade byggnadskostnader, men kan ändå inte ge ett hundraprocentigt skydd på grund av att exempelvis en dåligt lagad ursparning eller framtida sprickbildning kan äventyra lufttätheten. Därför kan det vara befogat att som alternativ eller som komplement lägga in några strängar av perforerad plast (dräneringsslangar) i det kapillär- brytande skiktet, figur 9.1. Slangarnas ena ände förses med ett tät- slutande lock. Den andra änden ansluts till ett för slangarna gemen- samt rör som så centralt i huset som möjligt dras upp över yttertak. Vid flerbostadshus bör flera vertikala rör anbringas. 
 Det kan möjligen vara tillräckligt med det självdrag som erhålls genom skorstensverkan i rören för att insugning av radonhaltig jordluft in i huset skall hindras, men man bör förbereda för en senare fläktinstallation genom att dra fram elledning till vinds- utrymmet i samband med husets uppförande. Kanalen bör förses med kondensisolering på den sträcka som är belägen inom varmt utrymme. Det är också viktigt att kanalen är helt lufttät även i skarvar, eftersom radonhaltig jordluft annars kan sugas in till inom- husluften från kanalen. Alternativt kan samlingsröret dras fram till en punkt under mark utanför husets sockel där det proppas. Vid eventuellt behov i ett senare skede kompletteras med fläkt och av- luftsrör. 
 Det är fördelaktigt om tätheten mot marken kan erhållas i själva konstruktionen utan att man behöver lita på mekaniska arrange- mang. En fläkt kan ju gå sönder och är dess uppgift att suga luft från marken kanske ingen märker driftstoppet förrän lång tid efter- åt. 
 95 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 SOU 2001:7 
  
 Figur 9.1.  
 Dräneringsslangar under kantförstyvad betongplatta. 
 Utförligare beskrivningar av radonskyddande respektive radon- säkert utförande finns i  
 Radonboken  
 (Nelson, B. och Mitchell, Hoffman, 1992). 
  
 9.3 
  
 Ventilation 
  
 För ventilationens anordnande i den planerade byggnaden finns det bestämmelser i bl.a. kapitel 6 i Byggregler (Boverket 1998). Om bostaden har markkontakt är det från radonsynpunkt viktigt att ventilationssystemet skapar ett så litet undertryck som möjligt inomhus. Radonhaltig jordluft sugs nämligen in i proportion till undertryckets storlek (lufttryck inomhus i förhållande till lufttryck i mark). Ett övertryck inomhus torde eliminera denna risk helt och hållet. Det finns dock andra risker (fukt) med övertryck, varför man måste avråda från att använda övertryck som åtgärd mot radon. 
 Ett väl fungerande ventilationssystem med tillräckligt stort till- luftsflöde antingen genom springventiler eller, vilket är att föredra, genom mekanisk inblåsning är en förutsättning för en låg radonhalt inomhus. Att på högradon- och normalradonmark endast lita till 
 96 
  
 SOU 2001:7 
  
 Förebyggande åtgärder vid nyproduktion 
  
 ventilationen är dock inte att rekommendera, eftersom man alltid bör hålla ett litet undertryck inomhus och även den bästa injuste- ring av ett nytt  
 FT-system 
  förändras med tiden. 
  
 9.4 
  
 Åtgärder mot gammastrålning 
  
 Skall byggnaden grundläggas på mark som har så hög gammastrål- ning så att gammastrålningen inomhus kommer att överstiga 0,5 µSv/h måste åtgärder vidtas. Mark, som lokalt kan utgöra en sådan risk, finns inom områden med alunskiffer och vissa radioaktiva graniter. Dessutom förekommer sådan mark i samband med uran- och toriumrika pegmatiter och vid uran- och toriumförekomster. I de senare fallen kan strålningen från marken vara flera mikrosievert per timme. 
 Mätning av gammastrålning bör göras på grundläggningsdjupet, varför man ibland inte kan komma åt att kontrollera strålningen förrän schaktarbetena för grunden är gjorda. Det är t.ex. inte ovan- ligt att markskiktet inom alunskifferområdena håller relativt låg strålning medan jord och berg djupare ner har betydligt högre strålning. 
 Det är som regel lätt att åtgärda gammastrålningen genom av- skärmning av strålningen. Ofta räcker det med den betongplatta som gjuts på marken eller att man lägger ut ett lager av sand eller grus. 
 Gammastrålningen avskärmas med 50 % av ett ca 7 cm tjockt lager av betong eller tegel. Samma effekt ger ett ca 12 cm tjockt lager av sand eller grus. Däremot är effekten av ett träbjälklag i ett krypgrundshus relativt ringa. 
 Det bör observeras att även strålning från marken omkring byggnaden kan ge upphov till högre strålning inomhus än 0,50 µSv/h. För att avskärma strålningen kan det därför bli nödvändigt att även täcka omkringliggande markytor med hög strålning med avskärmande material. 
 97 
  
 10 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 10.1 
  
 Småhus 
  
 Många småhusägare oroar sig för att fastighetens marknadsvärde skall minska om förhöjda radonvärden konstateras. I och för sig kan man genom åtgärder minska radonhalten, men många ägare till småhus befarar att marknadspriset detta till trots skall påverkas. Det befaras att det faktum att huset en gång haft förhöjda värden påverkar värdet – att det ses som ett riskhus. 
 Studier av samband mellan marknadspris och radonhalt för hus sålda i Stockholm under perioden  
 1981–1987 
  bekräftar att en för- höjd radonhalt kan ha en påverkan på marknadsvärdet. I samband med att fastighetsägare har klagat på taxeringsvärdet på grund av förhöjd radonhalt har regeringsrätten, som är högsta instans vid prövning av taxeringsvärdet, i sin bedömning berört hur radon- förekomst påverkar marknadsvärdet. Regeringsrätten har i flera fall bedömt att förhöjda radonhalter haft en negativ påverkan på fastig- hetens marknadsvärde. 
  
 10.1.1 
  
 Regeringsrättens bedömning 
  
 I ett avgörande från 1984 (RÅ  
 84-1:84) 
  menade regeringsrätten att den prisfallseffekt som radonförekomst i och för sig utlöser är svår att bestämma kvantitativt. Vidare sade regeringsrätten att be- tydelsen av radonförekomstens påverkan på priset kan växla från tid till annan. Man menade att variationerna var beroende av hur starkt allmänhetens intresse var fokuserat på just farorna av, vad som i avgörandet benämns, radonstrålning samt överhuvud på hur läget på husmarknaden var. 
 När regeringsrätten vägde samman olika faktorer kom den fram till att fastighetens marknadsvärde minskat med 50  
 000–55 
  000 kr. 
 99 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 En viktig faktor i denna bedömning är kostnaden för att eliminera riskerna. 
 Rätten har kommit fram till samma påverkan på prisfallseffekten, dvs. 50  
 000–55 
  000 kr, i ytterligare avgöranden (Aa 221/84, Aa 223/ 84). 
  
 10.1.2 
  
 Forskningsstudier och examensarbeten 
  
 Endast ett fåtal vetenskapliga studier har gjorts med syfte att analy- sera om förekomst av radon har någon påverkan på marknadspriser för fastigheter. I det följande redovisas kortfattat resultaten av en forskningsstudie samt av examensarbeten inom området. 
 Skillnader i marknadspris enligt Fastighetsvärdemetoden 
 Med den så kallade fastighetsvärdemetoden kan man indirekt skatta hur förekomsten av en förhöjd radonhalt påverkar fastigheters marknadsvärde. Metoden utgår ifrån faktiskt beteende där man studerar observerade transaktioner på fastighetsmarknaden. 
 Reyes (1991, 1995) studerar hur förekomsten av en förhöjd radonhalt påverkar marknadsvärden på småhus. Studien omfattar småhus sålda i Stockholms län under perioden  
 1981–1987 
  vilka fått reducerat taxeringsvärde på grund av förhöjda radonhalter (ca 300 hus), samt 1 800 slumpmässigt valda hus sålda inom länet under samma period. 
 Resultaten visar skillnaden i marknadspris mellan ett hus med en radonhalt på minst 400 Bq/m 
 3  
 och ett i övrigt likvärdigt hus med en halt under 400 Bq/m 
 3 
 . Prisskillnaden ligger enligt analysen på mellan 7 000 och 20 000 kr (1981 års penningvärde), beroende bl.a. av vilket område huset ligger i (Reyes 1991, 1995). 
 Skillnader i marknadspris enligt examensarbeten 
 Flera examensarbeten vid Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) behandlar frågan om radonförekomst och påverkan på marknads- priser. 
 I ett arbete studerades faktisk prispåverkan av förhöjd radonhalt i småhus. Studien avsåg överlåtelser i Sollentuna kommun under 
 100 
  
 SOU 2001:7 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 perioden januari 1993 till september 1995. Slutsatsen av studien var att radonförekomst inte medför någon, eller möjligen liten, på- verkan på priset för vanliga småhus, som radhus i tätortsområden, vilka normalt har en stor köparkrets. Däremot visade material på en negativ prispåverkan för stora och exklusiva hus med ca 1 000 kr/m/ 
 2  
 (Jonsson 1995). 
 I ett annat arbete studerades överlåtelser i Sollentuna och Lidingö kommun under åren  
 1981–1987. 
  Resultatet av undersök- ningen var att förekomst av radon har en påverkan på marknads- priset. För Lidingö uppgavs prisskillnaden vara ca 90 000 kr och för Sollentuna ca 60 000 kr. 
 I ett tredje arbete gjordes en prisstudie av hus med radon- problem i Skövde och Skara kommun under åren  
 1981–1985. 
  Slut- satsen av studien var att radon inte kunde anses ha en negativ pris- effekt. Orsaken enligt studien var att andra prisbildningsfaktorer vägde tyngre. 
  
 10.1.3 
  
 Enkät till fastighetsmäklare 
  
 I syfte att se hur de studier som presenteras ovan stämmer med mäklarnas uppfattning om radonets påverkan på marknadspriset gjorde vi en förfrågan hos Mäklarsamfundet. 
 Mäklarsamfundet har i samråd med oss frågat sina medlemmar om hur radonförekomst beaktas och värderas i samband med för- säljning av fastigheter. Svar inkom från ca 260 mäklare runtom i landet. Svaren är mycket divergerande. 
 Vid en radonhalt över 400 Bq/m 
 3  
 påverkas marknadsvärdet med högst 10 % enligt var tredje mäklare i Götaland och Norrland samt drygt hälften av mäklarna i Svealand. Huvudparten av de övriga mäklarna anger upp till 30 % sänkning. Marknadsvärdet tycks inte påverkas överhuvudtaget enligt nästan var tionde mäklare. Mark- nadsvärdet påverkas inte av en förhöjd radonhalt i samma grad i Svealand som i övriga delar av landet. 
 Av enkätsvaren framgår också att säljaren presenterar en mät- rapport över radonhalten för i genomsnitt 16 % av försäljnings- objekten, medan köparen efterfrågar en sådan i vart fjärde fall. 
 Förekomst av blåbetong i huset undersöks på köparens initiativ i ca 40 % av objekten. 
 101 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 10.2 
  
 Kan taxeringsvärdet på småhus påverkas? 
  
 De grundläggande bestämmelserna om värdering vid allmän fastig- hetstaxering finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152, FTL) och fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199). Riksskatteverket meddelar föreskrifter (RSFS) och rekommendation (RSV S) om värderingen vid fastighetstaxeringen. 
  
 10.2.1 
  
 Radonförekomst inom värdeområdet 
  
 För att fastställa taxeringsvärdet på ett småhus, sker en värdering utifrån värdefaktorer, dvs. egenskaper som är knutna till fastig- heten och som har betydelse för marknadsvärdet. Varje fastighet tillhör även ett värdeområde, inom vilket värdeförhållandena i stora drag skall vara enhetliga, som påverkar taxeringsvärdet. Om det förekommer radon mer allmänt inom ett värdeområde kan om- rådets riktvärdeangivelser, som påverkar taxeringsvärdet, vara be- stämda med beaktande av eller bortseende från radonförekomst. 
  
 10.2.2 
  
 Säregna förhållanden 
  
 Om radon inte är allmänt förekommande inom värdeområdet eller om radonhalterna inte har beaktats, kan en fastighets taxerings- värde justeras på grund av vad som kallas säregna förhållanden (7 kap. 5 § FTL). 
  
 10.2.3 
  
 Påverkan på marknadsvärdet 
  
 En förutsättning för justering är att det säregna förhållandet har en påtaglig inverkan på marknadsvärdet. Denna påtagliga inverkan an- ses föreligga när riktvärdet påverkas med minst 50 000 kr. Därtill krävs, som sagt, att förhållandena inte redan beaktats i värderings- modellen. 
 Om radon inte förekommer allmänt inom värdeområdet bör justeringar göras då årsmedelvärdet för radongashalt i småhuset överstiger 200 Bq/m 
 3 
 . (RSV S 1995:17 punkt 5.3) 
 102 
  
 SOU 2001:7 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 10.2.4 
  
 Justering 
  
 Justeringens storlek skall motsvara 75 % av skillnaden i marknads- värde som radonförekomsten ger upphov till och bör ske under förutsättning av att mätning redovisas för det aktuella småhuset eller, om det är fråga om gruppbebyggelse – att intyg från likartade byggnader redovisas. Mätningen bör inte vara äldre än fem år och skall ha utförts med en av Statens strålskyddsinstitut (SSI) god- känd metod. 
 Nedjusteringar kan göras för två grupper av småhus. Dels i små- hus där man inte vidtagit åtgärder för att få ner radonhalten, eller där vidtagna åtgärder inte medfört att radongashalten understiger 200 Bq/m 
 3 
 , dels i småhus där åtgärder vidtagits och kontinuerliga åtgärder erfordras för att hålla radongashalten nere under 200 Bq/ m 
 3 
 . 
 Om åtgärder vidtagits sjunker beloppet med vilket taxerings- värdet skall justeras. 
 Tre kriterier avgör därefter justeringens storlek: 
 Husets värdeyta (boyta + viss andel av biyta) Radongashalten 
 Riktvärdeangivelsen (som bestäms utifrån marknadsvärdet) för småhuset. 
 Den högsta justeringen som kan erhållas är 80 000 kr för ett hus som befinner sig i högst riktvärdesklassen, med en yta som över- stiger 175 m 
 2 
 , och som har en radongashalt överstigande 400 Bq/ m 
 3 
 . 
 Har åtgärder vidtagits med resultat att radongashalten under- stiger 200 Bq/m 
 3  
 är högsta justeringsbelopp 40 000 kr för i övrigt likartade hus. 
 Enligt Riksskatteverket har justeringar gjorts för 11 253 värde- ringsenheter av totalt 1 942 117. Detta motsvarar 0,58 %. Vid be- dömning av en fastighets taxeringsvärde fastställs dels ett värde för marken, dels ett värde för byggnader. På en fastighet kan flera byggnader vara uppförda, som var och en för sig utgör en så kallad värderingsenhet. Antalet värderingsenheter blir därför något större än antalet fastigheter. 
 I syfte att kartlägga radonsituationen i landet har vi ställt en del frågor till landets kommuner (se kap. 11). Av svaren framgår att 57 000 mätningar har gjorts där halter över 200 Bq/m 
 3  
 konstaterats 
 103 
  
 Påverkar radonförekomst marknadsvärdet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 och som därför i princip skulle vara berättigade till justeringar av taxeringsvärdet. 
  
 10.3 
  
 Inga justeringar för radon i flerbostadshus 
  
 För flerbostadshus finns inga liknande utarbetade rekommendatio- ner för justering av taxeringsvärdet. Radonhalten beaktas inte av värdefaktorerna. För det fall marknadsvärdet skulle påverkas av förhöjda radonhalter kan taxeringsvärdet i och för sig justeras, efter påtalan från fastighetsägaren. 
 104 
 11 Radonläget i Sverige i dag 
 Arbetet med att spåra och sanera bostäder och lokaler, t.ex. skolor, med förhöjda radonhalter har pågått i 20 år. Kommunerna har också låtit upprätta radonriskkartor eller någon annan form av kartläggning för att få ett grepp om risken för markradon. Vilket resultat har man då erhållit av dessa två decenniers arbete? För att få en bild av dagsläget sände vi ut en enkätförfrågan i februari 2000 till samtliga kommuner i landet, bilaga 1. Enkäten omfattade 10 frågor och gällde radonsituationen i 
  
 · 
  
 småhus 
  
 · 
  
 bostäder i flerbostadshus 
  
 · 
  
 skolor och förskolor 
  
 · 
  
 lokaler för äldreboende 
  
 · 
  
 hushållsvatten 
  
 Kommunerna har haft möjlighet att i enkätsvaren kommentera respektive fråga samt lämna allmänna synpunkter på radonproble- met i kommunen. Synpunkterna kunde gälla information, spårning av hus med förhöjda radonhalter, radonmätning inklusive kostna- der samt vidtagna saneringsåtgärder. 
 Enkäten har besvarats av 250 av landets för närvarande 289 kommuner. Bostadsbeståndet i en av de kommuner som inte svarat, Nykvarn, ingår dock i Södertäljes uppgifter eftersom del- ningen ägde rum så sent som den 1 januari 1999. I de 250 (251) kommunerna finns 92 % av alla småhus och 96 % av alla bostäder i flerbostadshus inom landet. Samtliga enkätsvar är dock inte kom- pletta. 
 I detta kapitel redovisas ett sammandrag av enkätsvaren. Data för respektive kommun finns i tabeller i bilaga 2. 
 Det totala antalet bostäder i småhus och flerbostadshus i varje kommun har hämtats från Statistiska Centralbyråns (SCB) fastig- hetsregister som är baserat på Folk- och bostadsräkningen 1990 
 105 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 (FoB90) och till SCB inrapporterade förändringar  
 1991–1998. 
  Det beräknade bostadsbeståndet gäller alltså den 31 december 1998. 
  
 11.1 
  
 Taylor i småhus 
  
 I tabell 11.1 redovisas resultatet av vår kommunenkät länsvis. Här redovisas det totala antalet bostäder i småhus i respektive län samt i de kommuner som svarat på hur många småhus som har radon- mätts. Där redovisas också det procentuella antalet bostäder som har radonhalter överstigande dels 200 Bq/m 
 3 
 , dels 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Tabell 11.1  
 Taylor i småhus, länsvis sammanställning 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Radonhalt 
  
 Radonhalt 
  
 bostäder 
  
 Rn-mätta 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 i småhus 
  
 bostäder 
  
 % 
  
 % 
  
 Stockholms län 
  
 227 950 
  
 18 av 25 kommuner 
  
 195 284 
  
 41 219 
  
 40 
  
 18 
  
 4 av 25 kommuner 
  
 23 716 
  
 3 542 
 1) 
  
 -- 
  
 23 
  
 Uppsala län 
  
 57 697 
  
 4 av 6 kommuner 
  
 45 721 
  
 4 668 
  
 32 
  
 13 
  
 Södermanlands län 
  
 54 409 
  
 4 av 9 kommuner 
  
 39 223 
  
 3 903 
  
 44 
  
 15 
  
 Östergötlands län 
  
 85 400 
  
 8 av 13 kommuner 
  
 32 145 
  
 3 533 
  
 29 
  
 8 
  
 2 av 13 kommuner 
  
 42 555 
  
 6 300 
 1) 
  
 -- 
  
 12 
  
 Jönköpings län 
  
 85 356 
  
 9 av 13 kommuner 
  
 65 446 
  
 4 013 
  
 43 
  
 15 
  
 2 av 13 kommuner 
  
 13 470 
  
 1 490 
 1) 
  
 36 
  
 16 
  
 Kronobergs län 
  
 52 749 
  
 6 av 8 kommuner 
  
 43 748 
  
 1 094 
  
 24 
  
 6 
  
 1 av 8 kommuner 
  
 3 609 
  
 145 
 1) 
  
 18 
  
 5 
  
 Kalmar län 
  
 70 041 
  
 6 av 12 kommuner 
  
 43 015 
  
 6 806 
  
 30 
  
 11 
  
 3 av 12 kommuner 
  
 13 507 
  
 1 916 
 1) 
  
 31 
  
 12 
  
 Gotlands län 
  
 17 477 
  
 159 
 2) 
  
 1 av 1 kommun 
  
 17 477 
  
 0,0 
  
 Blekinge län 
  
 42 779 
  
 3 av 5 kommuner 
  
 29 313 
  
 1 420 
  
 39 
  
 6 
  
 1 av 5 kommuner 
  
 8 683 
  
 1 487 
 2) 
  
 29 
  
 9 
  
 Skåne län 
  
 253 442 
  
 25 av 33 kommuner 
  
 188 259 
  
 8 295 
  
 16 
  
 5 
  
 2 av 33 kommuner 
  
 26 946 
  
 1 000 
 1) 
  
 50 
  
 12 
  
 Hallands län 
  
 76 043 
  
 6 av 6 kommuner 
  
 76 043 
  
 2 359 
  
 32 
  
 6,5 
  
 106 
  
 SOU 2001:7 Radonläget i Sverige i dag 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Radonhalt 
  
 Radonhalt 
  
 bostäder 
  
 Rn-mätta 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 i småhus 
  
 bostäder 
  
 % 
  
 % 
  
 Västra Götalands län 
  
 329 352 
  
 35 av 49 kommuner 
  
 264 696 
  
 16 681 
  
 43 
  
 21 
  
 2 av 49 kommuner 
  
 15 966 
  
 2 752 
 1) 
  
 -- 
  
 14 
  
 1 av 49 kommuner 
  
 8 862 
  
 1 245 
 2) 
  
 -- 
  
 9 
  
 Värmlands län 
  
 78 430 
  
 12 av 16 kommuner 
  
 64 315 
  
 4 235 
  
 29 
  
 13 
  
 1 av 16 kommuner 
  
 3 369 
  
 590 
 2) 
  
 -- 
  
 6 
  
 Örebro län 
  
 65 049 
  
 8 av 12 kommuner 
  
 45 393 
  
 6 257 
  
 68 
  
 24 
  
 2 av 12 kommuner 
  
 7 385 
  
 3 036 
 1) 
  
 30 
  
 12 
  
 1 av 12 kommuner 
  
 5 122 
  
 1 000 
 2) 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Västmanlands län 
  
 56 758 
  
 8 av 11 kommuner 
  
 47 451 
  
 25 048 
  
 38 
  
 14 
  
 1 av 11 kommuner 
  
 3 129 
  
 2 000 
 1) 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Dalarnas län 
  
 81 963 
  
 13 av 15 kommuner 
  
 74 375 
  
 23 008 
  
 25 
  
 12 
  
 Simpson 
  
 74 265 
  
 8 av 10 kommuner 
  
 64 147 
  
 22 686 
  
 24 
  
 7 
  
 1 av 10 kommuner 
  
 7 682 
  
 5 715 
 1) 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Västernorrlands län 
  
 69 423 
  
 5 av 7 kommuner 
  
 42 588 
  
 2 119 
  
 44 
  
 19 
  
 1 av 7 kommuner 
  
 20 069 
  
 1 082 
 1) 
  
 38 
  
 14 
  
 Jämtlands län 
  
 37 721 
  
 7 av 8 kommuner 
  
 32 797 
  
 4 426 
  
 35 
  
 20 
  
 1 av 8 kommuner 
  
 4 924 
  
 1 187 
 2) 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Västerbottens län 
  
 66 936 
  
 11 av 15 kommuner 
  
 37 621 
  
 1 506 
  
 22 
  
 8 
  
 1 av 15 kommuner 
  
 20 382 
  
 800 
 1) 
  
 48 
  
 34 
  
 Norrbottens län 
  
 68 874 
  
 10 av 14 kommuner 
  
 44 999 
  
 1 458 
  
 32 
  
 12 
  
 1 av 14 kommuner 
  
 1 304 
  
 64 
 1) 
  
 -- 
  
 -- 
  
 1 av 14 kommuner 
  
 14 080 
  
 274 
 2) 
  
 17 
  
 7 
  
 Hela landet 
  
 1 952 114 
  
 206 av 288 
  
 1 476 
  
 184 734 
  
 35 
  
 14 
  
 23 av 288 
  
 199 720 
  
 29 842 
 1) 
  
 38 
  
 15 
  
 7 av 288 
  
 62 517 
  
 5 942 
 2) 
  
 25 
  
 8 
  
 1) 
  
 Gäller totala antalet radonmätta bostäder i småhus och i flerbostadshus. 
  
 2) 
  
 Summan omfattar antalet radonmätningar i samtliga kategorier av byggnader. 
  
 107 
 Radonläget i Sverige i dag SOU 2001:7 
 11.1.1 Radonmätningar 
  
 Radonmätningar i småhus 
  
 Antal radonmätta enligt enkät 
  
 215 000 bostäder 
  
 Antalet omräknat till hela landet 
  
 241 000 bostäder 
  
 Uppskattat antal radonmätta i hela landet 
  
 280 000 bostäder 
  
 Icke-radonmätta 
  i hela landet 
  
 1 670 000 bostäder 
  
 I 206 kommuner har enligt enkätsvaren radonmätningar utförts i 184 734 (9,5 %) bostäder i småhus. 30 kommuner har endast an- givit en summa för antalet mätningar i bostäder i såväl småhus som flerbostadshus eller till och med en summa för samtliga mätningar i inomhusluft, totalt 35 784 mätningar. Uppskattningsvis bör ca 30 000 av dessa avse mätningar i småhus. Det totala antalet mätta bostäder i småhus skulle då vara 184 734+30 000, dvs. ca 215 000, vilket motsvarar drygt 12 % av småhusen i de berörda kommu- nerna. 
 Omräknat till hela landets småhusbestånd skulle de redovisade mätningarna motsvara radonmätningar i drygt 241 000 bostäder. Det kan dock inte uteslutas att det i detta antal finns bostäder som blivit mätta vid mer än ett tillfälle. Antalet borde därför minskas något. Å andra sidan finns det ett okänt antal småhus där fastig- hetsägaren utfört radonmätning utan att det har kommit till kom- munens kännedom. Det totala antalet radonmätta bostäder i små- hus uppskattas därför till 280 000. Eftersom det i dag finns drygt 1 950 000 bostäder i småhus i landet innebär det att det fortfarande finns 1 670 000 småhus med okända radonhalter. 
 33 kommuner redovisar i vår enkät 2000 färre bostäder som har radonmätts än de redovisar i Statens strålskyddsinstituts (SSI) enkät 1993 (SSI 1993). Skillnaden är ca 5 300 bostäder. Detta trots att en hel del mätningar borde ha gjorts sedan dess. Orsaken kan vara att man sorterat bort småhus där radonhalten har mätts under för kort mättid eller under fel årstid enligt dagens metodanvisning. Om så är fallet ger vår enkätundersökning ett något säkrare resultat när det gäller radonhalt. Vi har dock tappat ett okänt antal tusen mätningar som till stor del kan ha visat riktiga radonhalter. 
 108 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 11.1.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong, så kallad blåbetong, uppges finnas i mer omfattande grad i 6 % av småhusen i de 97 kommuner som har svarat på frågan. Detta skulle motsvara drygt 113 000 småhus i Sverige om blåbetonghusen vore jämt spridda över landet. Så är emellertid inte fallet. Förekomsten av blåbetonghus är mycket olika i kommunerna beroende på i vilka geografiska områden denna lättbetong och den sandbaserade lättbetongen har tillverkats. Enligt SSI finns det i landet totalt ca 300 000 bostäder i småhus och fler- bostadshus med blåbetong i större eller mindre omfattning (SSI 1993). 
 11.1.3 Förhöjda radonhalter 
  
 Förhöjda radonhalter i småhus 
  
 Enligt ELIB: 
  
 Andel bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3 
  
 4–7 
  % 
  
 Andel bostäder med halter över 200 Bq/m 
 3 
  
 16–18 
  % 
  
 Statens institut för byggnadsforskning (SIB) m.fl. genomförde under åren  
 1991–1992 
  en studie av ELhushållning I Bebyggelsen, den så kallade  
 ELIB-undersökningen 
  (Statens institut för bygg- nadsforskning 1993). I projektet ingick också att undersöka inne- klimatet i drygt 3 300 slumpvis utvalda bostäder i små- och fler- bostadshus. Fullständiga mätningar av radonhalten utfördes i totalt 1 360 bostäder, 714 i småhus och 646 i flerbostadshus. Med ledning av resultatet från dessa mätningar uppskattades att antalet småhus med radonhalter över 400 Bq/m 
 3  
 i hela landet skulle vara 70 000– 120 000. Detta motsvarade mellan 4 % och 7 % av Sveriges små- husbestånd vid det tillfället. Antalet småhus med halter över gräns- värdet för nybyggnad, 200 Bq/m 
 3 
 , bedömdes vara 280  
 000–320 
  000, vilket motsvarade 16 % respektive 18 % av samtliga småhus. 
 I svaren på vår kommunenkät redovisas att förhöjda radonhalter har konstaterats i en relativt stor del av de kontrollerade bo- städerna. Av 149 950 mätta bostäder i småhus i 163 kommuner hade 52 011 (35 %) bostäder radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3 
 . Av 171 571 mätta bostäder i 181 kommuner hade 23 870 (14 %) radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3 
 . Dessa procentsatser är betyd- ligt högre än de som anges i  
 ELIB-studien. 
  Anledningen till att re- 
 109 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 sultatet av kommunernas mätningar ger så höga procenttal är att kommunerna i sina undersökningar prioriterat mätningar i blå- betonghus och i hus på mark med risk för markradon. ELIB- studien ger därför en riktigare bild av radonsituationen i småhus i landet. 
 Av landets kommuner har 47 svarat på frågan om hur småhusen fördelar sig efter radonhalt inom de tre riskområdena med avseende på markradon. I tabell 11.2 redovisas samtliga småhus i de 47 kommunerna och hur stor procent av småhusen som har radon- mätts. Ingen hänsyn har tagits till radonkällan, varför hus byggda av blåbetong påverkar procentsatserna inom de olika riskområdena. Inom högriskområde är andelen småhus med förhöjda radonhalter markant högre än i de två övriga områdena. Inom normal- och låg- riskområdena är det däremot ingen nämnvärd skillnad. 
  
 Tabell 11.2  
 Radonhalter i småhus inom olika riskområden 
  
 Typ av område 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Procentuell andel i gruppen 
  
 hus 
  
 mätta % 
  
 0–200 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Högriskområde 
  
 19 285 
  
 52 
  
 67 
  
 33 
  
 13 
  
 Normalriskområde 
  
 139 127 
  
 16 
  
 78 
  
 22 
  
 9 
  
 Lågriskområde 
  
 79 124 
  
 8 
  
 80 
  
 20 
  
 8 
  
 Den 1 januari 1981 infördes ett värde på högsta tillåtna radon- dotterhalt i bl.a. nyproducerade bostäder. Fram till den 30 juni 1994 var värdet 70 Bq/m 
 3  
 och gällde radondotterhaltens årsmedel- värde. Därefter har det varit 200 Bq/m 
 3  
 och avsett radongashaltens årsmedelvärde. 
 I enkätsvaren redovisar 27 kommuner att radonmätningar har utförts i 8 153 av 15 282 bostäder i småhus som har byggts efter 1980. I 12 % av bostäderna översteg radonhalten 200 Bq/m 
 3  
 och i 2 % översteg den 400 Bq/m 
 3 
 . Några kommuner med tillsammans drygt 2 500 bostäder byggda efter gränsvärdets införande uppger att samtliga nya småhus har radonhalter understigande 200 Bq/m 
 3 
 . 
 I tabell 11.3 redovisas hus som har byggts efter 1980. Detta innebär att de skall vara byggda så att radonhalten inte är förhöjd, dvs. inte överstiger gränsvärdet 200 Bq/m 
 3 
 . Det innebär också att det inte finns någon blåbetong i dessa hus. I tabellen har tagits med de 19 kommuner som har lämnat fullständiga svar på antalet byggda hus och fördelning på riskområden. I dessa kommuner har 
 110 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 sedan 1980 byggts nästan 7 900 småhus, varav 1 643 har radon- mätts. 
 Däremot har vi inte i tabell 11.3 tagit med de två normalrisk- kommunerna som uppgett att samtliga nya småhus, 2 147 stycken, har kontrollmätts efter färdigställandet och befunnits ha radon- halter understigande 200 Bq/m 
 3 
 . Motivet till detta är att det totala antalet småhus som har radonmätts i dessa två kommuner är 700. Uppgiften om att de nybyggda småhusen har radonhalter under- stigande gränsvärdet kan därför inte grundas på faktiska radonmät- ningar. 
 Dessutom särredovisas Hudiksvalls kommun eftersom man där har kontrollerat radonhalten i samtliga småhus som har byggts under de senaste 20 åren. 
  
 Tabell 11.3  
 Radonhalter i småhus som är byggda efter 1980 
  
 Typ av område 
  
 Antal 
  
 Procentuell andel i gruppen 
  
 mätta hus 
  
 0–200 
  
 >200 
  
 >400 
  
 19 kommuner 
  
 Högriskområde 
  
 373 
  
 84 
  
 16 
  
 5 
  
 Normalriskområde 
  
 502 
  
 91 
  
 9 
  
 2 
  
 Lågriskområde 
  
 768 
  
 88 
  
 12 
  
 2 
  
 Hudiksvall 
  
 Högriskområde 
  
 290 
  
 88 
  
 12 
  
 3 
  
 Normalriskområde 
  
 310 
  
 90 
  
 10 
  
 3 
  
 Lågriskområde 
  
 180 
  
 86 
  
 14 
  
 3 
  
 Av tabell 11.3 framgår att  
 9–16 
  % av de nybyggda småhusen har radonhalter överstigande gränsvärdet för nyproduktion. Räknat i antal så utgör detta 196 av de 1 643 småhus som har kontrollmätts, dvs. 12 %. Motsvarande siffror för gruppen över 400 Bq/m 
 3  
 är 42 hus och 3 %. 
 Noterbart är att i Hudiksvall finns den största procentuella an- delen hus över 200 Bq/m 
 3  
 inom lågriskområden. I gruppen över 400 Bq/m 
 3  
 är det avrundade procenttalet lika för de tre risk- områdena. 
 Resultatet av radonmätningarna i nybyggda hus visar att kraven på  
 radonsäkert–radonskyddat 
  byggande åsidosätts. Detta kan bero på bristande kunskap på såväl projekteringssidan som utförande- 
 111 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 sidan, dvs. på arbetsplatsen. Vid byggande på lågradonmark finns inget motsvarande krav på radonskydd. 
 11.1.4 Radonsanerade småhus 
  
 Radonhalter i småhus efter radonsanering 
  
 Antal sanerade bostäder med redovisade halter 
  
 3 470 st. 
  
 Andel bostäder med halter under 200 Bq/m 
 3 
  
 64 % 
  
 Andel bostäder med halter över 200 Bq/m 
 3 
  
 36 % 
  
 Andel bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3 
  
 10 % 
  
 I 135 kommuner har radonsanerande åtgärder utförts i 9 511 små- hus. Saneringar för vilka radonbidrag har sökts är nästan 10 000. Därtill kommer ett okänt antal där fastighetsägaren vidtagit åt- gärder utan kommunens kännedom. Vår bedömning är att radon- sanerande åtgärder utförts i ca 19 000 småhus i hela landet. 
 Det redovisade resultatet av åtgärder i 3 470 småhus är att i 64 % sjönk radonhalten till en nivå under 200 Bq/m 
 3 
 , medan 36 % fort- farande efter åtgärd hade halter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 och 10 % över 400 Bq/m 
 3 
 . Antalet småhus som har radonsanerats skulle således vara ca 17 000, vilket innebär att det återstår 83 000 småhus att sanera. Vid SSI:s undersökning 1993 (SSI 1993) framkom att radonhalten efter sanering var högre än 400 Bq/m 
 3  
 i 16 % av objekten. 
  
 11.2 
  
 Taylor i flerbostadshus 
  
 I tabell 11.4 redovisas resultatet av vår kommunenkät länsvis. Här redovisas det totala antalet bostäder i flerbostadshus i respektive län samt i de kommuner som svarat på hur många bostäder som har radonmätts. Där redovisas också det procentuella antalet bostäder som har radonhalter överstigande dels 200 Bq/m 
 3 
 , dels 400 Bq/m 
 3 
 . 
 112 
 SOU 2001:7 Radonläget i Sverige i dag 
  
 Tabell 11.4  
 Taylor i flerbostadshus, länsvis sammanställning 
  
 Län 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Radonhalt 
  
 Radonhalt 
  
 bostäder i 
  
 Rn-mätta 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 fler b.hus 
  
 bostäder 
  
 % 
  
 % 
  
 Stockholms län 
  
 627 661 
  
 18 av 25 kommuner 
  
 576 313 
  
 10 938 
  
 15 
  
 3 
  
 4 av 25 kommuner 
  
 17 282 
  
 1) 
  
 Uppsala län 
  
 73 439 
  
 3 av 6 kommuner 
  
 62 713 
  
 888 
  
 30 
  
 14 
  
 Södermanlands län 
  
 69 692 
  
 3 av 9 kommuner 
  
 51 808 
  
 1 701 
  
 48 
  
 8 
  
 Östergötlands län 
  
 114 572 
  
 6 av 13 kommuner 
  
 16 324 
  
 660 
  
 10 
  
 0,4 
  
 2 av 13 kommuner 
  
 83 048 
  
 1) 
  
 Jönköpings län 
  
 67 066 
  
 9 av 13 kommuner 
  
 56 981 
  
 703 
  
 38 
  
 10 
  
 2 av 13 kommuner 
  
 7 969 
  
 1) 
  
 Kronobergs län 
  
 32 484 
  
 6 av 8 kommuner 
  
 29 524 
  
 118 
  
 24 
  
 1 
  
 1 av 8 kommuner 
  
 1 445 
  
 1) 
  
 Kalmar län 
  
 46 588 
  
 6 av 12 kommuner 
  
 37 045 
  
 1 092 
  
 15 
  
 4 
  
 3 av 12 kommuner 
  
 5 521 
  
 1) 
  
 Gotlands län 
  
 8 773 
  
 1) 
  
 1 av 1 kommun 
  
 8 773 
  
 Blekinge län 
  
 31 318 
  
 2 av 5 kommuner 
  
 16 774 
  
 159 
  
 9 
  
 5 
  
 1 av 5 kommuner 
  
 6 725 
  
 1) 
  
 Skåne län 
  
 284 418 
  
 24 av 33 kommuner 
  
 126 087 
  
 553 
  
 18 
  
 0,4 
  
 2 av 33 kommuner 
  
 18 072 
  
 1) 
  
 Hallands län 
  
 44 747 
  
 4 av 6 kommuner 
  
 33 407 
  
 553 
  
 24 
  
 5 
  
 Västra Götalands län 
  
 377 658 
  
 31 av 49 kommuner 
  
 327 030 
  
 10 067 
  
 36 
  
 10 
  
 3 av 49 kommuner 
  
 23 182 
  
 1) 
  
 Värmlands län 
  
 62 600 
  
 9 av 16 kommuner 
  
 50 598 
  
 1 211 
  
 23 
  
 8 
  
 1 av 16 kommuner 
  
 1 157 
  
 1) 
  
 Örebro län 
  
 72 656 
  
 7 av 12 kommuner 
  
 52 551 
  
 1 377 
  
 40 
  
 2 
  
 3 av 12 kommuner 
  
 8 396 
  
 1) 
  
 Västmanlands län 
  
 70 117 
  
 5 av 11 kommuner 
  
 56 467 
  
 2 069 
  
 67 
  
 3 
  
 1 av 11 kommuner 
  
 2 129 
  
 1) 
  
 113 
  
 Radonläget i Sverige i dag SOU 2001:7 
  
 Län 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Radonhalt 
  
 Radonhalt 
  
 bostäder i 
  
 Rn-mätta 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 fler b.hus 
  
 bostäder 
  
 % 
  
 % 
  
 Dalarnas län 
  
 58 096 
  
 11 av 15 kommuner 
  
 51 409 
  
 1 563 
  
 27 
  
 7 
  
 Simpson 
  
 69 103 
  
 7 av 10 kommuner 
  
 59 959 
  
 2 567 
  
 27 
  
 12 
  
 1 av 10 kommuner 
  
 7 041 
  
 1) 
  
 Västernorrlands län 
  
 58 587 
  
 5 av 7 kommuner 
  
 24 344 
  
 286 
  
 21 
  
 8 
  
 1 av 7 kommuner 
  
 27 030 
  
 1) 
  
 Jämtlands län 
  
 30 869 
  
 7 av 8 kommuner 
  
 29 126 
  
 845 
  
 37 
  
 22 
  
 1 av 8 kommuner 
  
 1 743 
  
 1) 
  
 Västerbottens län 
  
 58 298 
  
 10 av 15 kommuner 
  
 36 748 
  
 656 
  
 29 
  
 8 
  
 1 av 15 kommuner 
  
 16 189 
  
 1) 
  
 Norrbottens län 
  
 60 590 
  
 10 av 14 kommuner 
  
 34 598 
  
 200 
  
 40 
  
 10 
  
 2 av 14 kommuner 
  
 22 302 
  
 1) 
  
 Hela landet 
  
 2 319 
  
 183 av 288 kommuner 
  
 1 729 
  
 38 206 
  
 28 
  
 7 
  
 30 av 288 kommuner 
  
 262 237 
  
 1) 
  
 1)  
 Antal radonmätta bostäder i småhus och i flerbostadshus redovisas tillsammans i tabell 11.1. 
 11.2.1 Radonmätningar 
  
 Radonmätningar i flerbostadshus 
  
 Antal radonmätta enligt enkät 
  
 44 200 bostäder 
  
 Antalet omräknat till hela landet 
  
 51 000 bostäder 
  
 Uppskattat antal radonmätta i hela landet 
  
 100 000 bostäder 
  
 Icke-radonmätta 
  i hela landet 
  
 2 200 000 bostäder 
  
 Återstår att mäta, minst 
  
 630 000 bostäder 
  
 Enligt svaren på kommunenkäten har radonhalten mätts i 38 206 bostäder i 183 kommuner. Dessutom redovisar 30 kommuner 35 784 ospecificerade radonmätningar i inomhusluft. Vi uppskattar att 6 000 av dessa är mätningar i bostäder i flerbostadshus. Det totala antalet kontrollerade bostäder i flerbostadshus skulle då vara ca 44 200, vilket motsvarar 2,2 % av bostäderna i de berörda kom- munerna. 
 114 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 Av SCB:s fastighetsregister framgår att det totala bostadsbestånd i flerbostadshus den 31 december 1998 var 2 319 332 bostäder. En omräkning av antalet radonmätta bostäder i de 213 kommunerna till hela landets bestånd av flerbostadshus visar att totalt ca 51 000 bostäder skulle vara kontrollerade. Även i detta fall kan det inte uteslutas att det finns bostäder där flera radonmätningar har ut- förts, men den procentuella andelen bör vara betydligt mindre än för småhusen. Däremot kan det finnas ett relativt stort antal bo- städer i flerbostadshus där fastighetsägaren utfört mätningar utan att rapportera detta till kommunens radonansvarige. Vi uppskattar därför det totala antalet radonmätta bostäder till 100 000, vilket innebär att det fortfarande finns ca 2 220 000 bostäder i fler- bostadshus med okända radonhalter. 
 För att hitta samtliga bostäder med förhöjda radonhalter be- höver radonmätning inte utföras i varje bostad i ett flerbostadshus. Det bör vara tillräckligt om samtliga bostäder med markkontakt samt ca 20 % av de övriga kontrolleras. Detta ger ungefär 730 000 bostäder. Hittills har ca 100 000 mätts, vilket innebär att det åter- står att mäta 630 000 bostäder i flerbostadshus. 
 40 kommuner redovisar i vår enkät 2000 färre radonmätta bo- städer än de redovisar i SSI:s enkät 1993. Skillnaden är 2 741 bo- städer. Detta trots att en hel del mätningar borde ha gjorts sedan dess. Orsaken kan vara att man sorterat bort bostäder där radon- halten har mätts under för kort mättid eller under fel årstid enligt dagens metodanvisning. 10 av de 40 kommunerna uppger färre an- tal mätningar i den senaste enkäten även för småhus. 
  
 11.2.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong 
  
 68 kommuner uppger att det finns blåbetong i mer omfattande grad i ca 14 % av bostäderna. Förekomsten av blåbetonghus är mycket olika i kommunerna beroende på i vilka geografiska områ- den denna lättbetong och den sandbaserade lättbetongen har till- verkats. Enligt SSI finns det totalt ca 300 000 bostäder med blå- betong i större eller mindre omfattning i Sverige. 
 115 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 11.2.3 
  
 Markbostäder 
  
 I beståndet av flerbostadshus finns det bostäder som med avseende på markradon bör likställas med småhus. Detta gäller hustyper som radhus och kedjehus vilka är upplåtna med hyres- eller bostadsrätt. Det gäller också bostäder i bottenvåningar i hus som saknar källar- våning samt i suterrängvåningar. 60 kommuner uppskattar att det sammanlagt finns ca 66 300 sådana bostäder i dessa kommuner, vilket är 14 % av totala antalet bostäder i flerbostadshusen. Detta innebär att det skulle kunna finnas ca 325 000 bostäder med mark- kontakt i landets flerbostadshusbestånd. 
 11.2.4 Förhöjda radonhalter 
  
 Förhöjda radonhalter i flerbostadshus 
  
 Enligt ELIB: 
  
 Andel bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3 
  
 0,8–4 
  % 
  
 Andel bostäder med halter över 200 Bq/m 
 3 
  
 5–8 
  % 
  
 ELIB-undersökningen 
  angav antalet bostäder i flerbostadshus med radonhalter över 400 Bq/m 
 3  
 till 20  
 000–80 
  000, vilket motsvarar mellan 0,8 % och 4 % av samtliga bostäder i flerbostadshus i landet. Antalet bostäder med halter över gränsvärdet för nybyggnad är 100  
 000–160 
  000 enligt samma undersökning  
 (5–8 
  %). Procentsat- serna är beräknade på antalet bostäder 1988. 
 Förhöjda radonhalter har konstaterats i en relativt stor del av de kontrollerade bostäderna. I 32 103 bostäder i 146 kommuner upp- mättes radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 i 9 081 (28 %). Av 35 817 mätta bostäder i 135 kommuner hade 2 416 (7 %) bostäder radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3 
 . Dessa procentsatser är be- tydligt högre än de som anges i  
 ELIB-studien. 
  Anledningen till att resultatet av kommunernas mätningar ger så höga procenttal är att kommunerna i sina undersökningar prioriterat mätningar i blå- betonghus och i hus på mark med risk för markradon. ELIB- studien ger därför en riktigare bild av radonsituationen i fler- bostadshus i landet. 
 116 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 11.2.5 
  
 Radonsanerade bostäder 
  
 59 kommuner uppger att radonsanerande åtgärder hade utförts i 2 176 bostäder i flerbostadshus, vilket motsvarar drygt 6 300 för hela landet. Dessutom har 6 kommuner uppgett att sanerings- åtgärder har vidtagits i 220 bostadshus. Därtill kommer ett okänt antal där fastighetsägaren låtit utföra åtgärder utan kommunens kännedom. 
  
 Radonhalter i flerbostadshus efter radonsanering 
  
 Antal sanerade bostäder med redovisade halter 
  
 1 376 st. 
  
 Andel bostäder med halter under 200 Bq/m 
 3 
  
 72 % 
  
 Andel bostäder med halter över 200 Bq/m 
 3 
  
 28 % 
  
 Andel bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3 
  
 1,2 
  
 Det redovisade resultatet av saneringsåtgärder i 1 376 bostäder är att i 72 % sjönk radonhalten till en nivå under 200 Bq/m 
 3 
 , medan 28 % fortfarande efter åtgärd hade halter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 och 1,2 % över 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 11.3 
  
 Taylor i skolor och förskolor 
  
 Byggnader för skolor och förskolor 
  
 Antal byggnader enligt enkät 
  
 13 756 
  
 Antalet omräknat till hela landet 
  
 18 460 
  
 Antal byggnader enligt specialräkning i Uppsala 
  
 560 
  
 Uppskattat antal i hela landet 
  
 25 000 
  
 Taylor från byggnadsmaterialet bör inte vara något större problem i skolor och förskolor. Detta beroende på dels att mängden blå- betong i förhållande till rumsvolymen är mindre än i bostadshus, dels att luftväxlingen är större i skolorna. Flertalet skolbyggnader innehållande blåbetong spårades redan i början av  
 1980-talet. 
  Eventuellt förhöjda radonhalter i dessa hus borde därför numera vara åtgärdade. 
 Förhöjda radonhalter i skolbyggnader orsakas i dag till största delen av radon från marken. Därför är det nödvändigt att ha känne- dom om antalet byggnader för att kunna bedöma framtida arbets- insatser i form av mätningar och sanering. I enkäten uppmanades kommunerna att redovisa antalet byggnader. 
 117 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 I de 196 kommuner som svarade på frågan om antalet byggnader för skolor och förskolor finns det 13 756 byggnader. Omräknat till hela landet i proportion till folkmängden skulle det motsvara 18 460 byggnader. Antalet hus i förhållande till respektive kom- muns folkmängd är dock mycket varierande. Vi gjorde därför en specialräkning av skolbyggnader i Uppsala kommun. Resultatet blev 335 byggnader för grund- och gymnasieskolan samt 225 bygg- nader för förskolan. Detta motsvarar 26 360 byggnader i hela landet, vilket troligen är något högt. Vi kalkylerar därför med 25 000 byggnader. 
  
 11.3.1 
  
 Radonmätningar 
  
 I tabell 11.5 redovisas länsvis andelen lokaler med radonhalter över- stigande 200 Bq/m 
 3  
 respektive 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Tabell 11.5  
 Taylor i skolor och förskolor 
  
 Län 
  
 Procentandel med radonhalter 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Stockholms län 
  
 15 av 
  
 25 kommuner 
  
 1 657 
  
 11 
  
 1 790 
  
 3 
  
 Uppsala län 
  
 3 av 
  
 6 kommuner 
  
 231 
  
 22 
  
 231 
  
 4 
  
 Södermanlands län 
  
 4 av kommuner 
  
 95 
  
 23 
  
 111 
  
 7 
  
 Östergötlands län 
  
 5 av 
  
 13 kommuner 
  
 80 
  
 14 
  
 80 
  
 1 
  
 Jönköpings län 
  
 9 av 
  
 13 kommuner 
  
 118 
  
 40 
  
 118 
  
 12 
  
 Kronobergs län 
  
 4 av 
  
 8 kommuner 
  
 7 
  
 29 
  
 7 
  
 14 
  
 Kalmar län 
  
 8 av 
  
 12 kommuner 
  
 253 
  
 7 
  
 253 
  
 1 
  
 Gotlands län 
  
 0 av 
  
 1 kommun 
  
 -- 
  
 Blekinge län 
  
 2 av 
  
 5 kommuner 
  
 21 
  
 5 
  
 21 
  
 0 
  
 Skåne län 
  
 21 av 
  
 33 kommuner 
  
 301 
  
 4 
  
 301 
  
 0 
  
 Hallands län 
  
 4 av 
  
 6 kommuner 
  
 31 
  
 0 
  
 118 
  
 SOU 2001:7 Radonläget i Sverige i dag 
  
 Län 
  
 Procentandel med radonhalter 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Västra Götalands län 
  
 28 av 49 kommuner 
  
 1 055 
  
 12 
  
 251 
  
 7 
  
 Värmlands län 
  
 9 av 16 kommuner 
  
 36 
  
 11 
  
 103 
  
 2 
  
 Örebro län 
  
 7 av 12 kommuner 
  
 42 
  
 2 
  
 42 
  
 0 
  
 Västmanlands län 
  
 6 av 11 kommuner 
  
 182 
  
 62 
  
 208 
  
 1 
  
 Dalarnas län 
  
 11 av 15 kommuner 
  
 149 
  
 9 
  
 149 
  
 4 
  
 Simpson 
  
 8 av 10 kommuner 
  
 253 
  
 37 
  
 283 
  
 16 
  
 Västernorrlands län 
  
 5 av 7 kommuner 
  
 150 
  
 11 
  
 90 
  
 3 
  
 Jämtlands län 
  
 7 av 8 kommuner 
  
 93 
  
 8 
  
 218 
  
 2 
  
 Västerbottens län 
  
 9 av 15 kommuner 
  
 62 
  
 3 
  
 62 
  
 0 
  
 Norrbottens län 
  
 9 av 14 kommuner 
  
 31 
  
 3 
  
 31 
  
 3 
  
 Hela landet 
  
 174 av 288 kommuner 
  
 4 847 
  
 15 
  
 4 380 
  
 4 
  
 Radonmätningar i skolor och förskolor 
  
 Antal radonmätta enligt enkät 
  
 5 342 lokaler 
  
 Uppskattat antal radonmätta i hela landet 
  
 25 000 lokaler 
  
 Uppskattat antal som behöver mätas 
  
 125 000 lokaler 
  
 Återstår att mäta 
  
 100 000 lokaler 
  
 Eftersom den främsta radonkällan är marken måste radonmät- ningar utföras i princip på samma sätt som i flerbostadshus. Det innebär att man för att hitta alla lokaler med förhöjda radonhalter behöver mäta i alla lokaler med markkontakt samt i ett urval av lokalerna i övriga våningar. Vi bedömer att 125 000 lokaler behöver radonmätas. Av dessa är 25 000 redan kontrollerade varför det åter- står 100 000 lokaler att mäta. 
 119 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 SOU 2001:7 
  
 11.3.2 
  
 Alunskifferbaserad lättbetong 
  
 72 kommuner uppger att det finns blåbetong i mer omfattande grad i 5,2 % av byggnaderna. Förekomsten av blåbetonghus är mycket olika i kommunerna beroende på i vilka geografiska områ- den denna lättbetong och den sandbaserade lättbetongen har till- verkats. 
 11.3.3 Förhöjda radonhalter 
  
 Förhöjda radonhalter i skolor och förskolor 
  
 Enligt kommunenkät: 
  
 Andel lokaler med halter över 400 Bq/m 
 3 
  
 5 % 
  
 Andel lokaler med halter över 200 Bq/m 
 3 
  
 16 % 
  
 Förhöjda radonhalter har konstaterats i en procentuellt sett mindre del av de kontrollerade lokalerna jämfört med bostäder i småhus och flerbostadshus. I 667 av 4 317 radonmätta lokaler i 111 kom- muner uppmättes radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3 
 , vilket utgör 16 % av de kontrollerade lokalerna. I 156 av 3 223 radonmätta lokaler i 62 kommuner uppmättes radonhalter över 400 Bq/m 
 3 
 , vilket utgör 5 % av de kontrollerade lokalerna. 
  
 11.3.4 
  
 Radonsanerade byggnader 
  
 53 kommuner uppger att radonsanerande åtgärder hade utförts i 80 lokaler i skolor och förskolor, vilket motsvarar drygt 6 300 för hela landet. Endast en mindre del av dessa kommuner redovisar resul- tatet av saneringen. I 6 kommuner har radonhalten i enstaka lokaler inte sänkts till en nivå under 200 Bq/m 
 3 
 , men under 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 11.4 
  
 Taylor i lokaler för äldreboende 
  
 Enligt regeringens direktiv skall vi även redovisa radonsituationen i lokaler för äldreboende eller liknande boende. Därför fanns frågor om denna kategori av boende med i enkätformuläret. 
 Bostäder för äldreboende upplåtna med hyres- eller bostadsrätt ingår i SCB:s statistik gällande flerbostadshus. Vi har därför valt att 
 120 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 redovisa behovet av radonmätningar, saneringar m.m. i lokaler för äldreboende i avsnittet 11.2  
 Taylor i flerbostadshus 
 . 
 Här följer endast en länsvis sammanställning av antal utförda ra- donmätningar och resultatet av dessa. I tabell 11.6 redovisas an- delen mätningar med radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 respek- tive 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Tabell 11.6  
 Taylor i lokaler för äldreboende 
  
 Län 
  
 Procentandel med radonhalter 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Stockholms län 
  
 4 av 25 kommuner 
  
 9 
  
 0 
  
 27 
  
 0 
  
 Uppsala län 
  
 1 av 6 kommuner 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 Södermanlands län 
  
 1 av 9 kommuner 
  
 2 
  
 50 
  
 2 
  
 50 
  
 Östergötlands län 
  
 3 av 13 kommuner 
  
 18 
  
 17 
  
 18 
  
 11 
  
 Jönköpings län 
  
 10 av 13 kommuner 
  
 87 
  
 71 
  
 87 
  
 15 
  
 Kronobergs län 
  
 2 av 8 kommuner 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 6 av 12 kommuner 
  
 79 
  
 4 
  
 79 
  
 1 
  
 Gotlands län 
  
 0 av 1 kommun 
  
 -- 
  
 Blekinge län 
  
 1 av 5 kommuner 
  
 4 
  
 0 
  
 4 
  
 0 
  
 Skåne län 
  
 11 av 33 kommuner 
  
 9 
  
 0 
  
 9 
  
 0 
  
 Hallands län 
  
 2 av 6 kommuner 
  
 -- 
  
 Västra Götalands län 
  
 19 av 49 kommuner 
  
 31 
  
 3 
  
 31 
  
 0 
  
 Värmlands län 
  
 6 av 16 kommuner 
  
 9 
  
 0 
  
 31 
  
 29 
  
 Örebro län 
  
 6 av 12 kommuner 
  
 11 
  
 0 
  
 11 
  
 0 
  
 Västmanlands län 
  
 3 av 11 kommuner 
  
 20 
  
 60 
  
 20 
  
 0 
  
 Dalarnas län 
  
 8 av 15 kommuner 
  
 19 
  
 16 
  
 19 
  
 5 
  
 Simpson 
  
 5 av 10 kommuner 
  
 75 
  
 28 
  
 75 
  
 0 
  
 121 
 Radonläget i Sverige i dag SOU 2001:7 
  
 Län 
  
 Procentandel med radonhalter 
  
 >200 Bq/m 
 3 
  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Antal mät. 
  
 % 
  
 Västernorrlands län 
  
 3 av 7 kommuner 
  
 8 
  
 25 
  
 8 
  
 0 
  
 Jämtlands län 
  
 4 av 8 kommuner 
  
 5 
  
 60 
  
 65 
  
 0 
  
 Västerbottens län 
  
 6 av 15 kommuner 
  
 8 
  
 38 
  
 8 
  
 12 
  
 Norrbottens län 
  
 5 av 14 kommuner 
  
 11 
  
 0 
  
 11 
  
 0 
  
 Hela landet 
  
 106 av 288 kommuner 
  
 407 
  
 28 
  
 511 
  
 6 
  
 11.5 
  
 Taylor i vatten 
  
 Radonmätningar i hushållsvatten 
  
 Antal radonmätta brunnar enligt enkät 
  
 31 075 
  
 Uppskattat antal radonmätta djupborrade brunnar i hela landet 
  
 35 000 
  
 Totalt antal enskilda, djupborrade brunnar för permanentboende 
  
 200 000 
  
 Enskilda, djupborrade brunnar som inte behöver radonmätas 
  
 25 000 
  
 Antal enskilda, djupborrade brunnar som återstår att mäta 
  
 140 000 
  
 Taylor från berggrunden kan ge vatten med hög radonhalt i djup- borrade brunnar. Särskilt i områden där berggrundens halt av uran är högre än normalt. Det drabbar främst dem som har egna brun- nar. Förhöjda radonhalter kan också finnas i vattnet i andra typer av brunnar, men detta är ovanligt. Antalet privata djupborrade brunnar för permanent bruk uppskattas vara ca 200 000 i hela landet. 
 I 229 kommuner har man enligt enkätsvaren mätt radonhalten i hushållsvattnet från 31 075 brunnar. I detta antal finns en liten mängd brunnar som inte är enskilda, djupborrade brunnar. Men å andra sidan finns det brunnsägare som själva låtit utföra en radon- mätning. Vi uppskattar att vattnet i 35 000 enskilda, djupborrade brunnar för permanentboende har radonmätts. Inom vissa områden i landet är uranhalten i berggrunden så låg så att det inte finns för- utsättningar för att radonhalten i vattnet skall bli förhöjd. Upp- skattningsvis bör ca 25 000 brunnar av denna anledning kunna undantagas från behovet av radonmätning. Kvar att radonmäta finns alltså 140 000 enskilda, djupborrade brunnar för permanent- boende. 
 122 
 SOU 2001:7 Radonläget i Sverige i dag 
  
 Förhöjda radonhalter i hushållsvatten 
  
 Enligt kommunenkät: 
  
 Andel brunnar med halter över 1 000 Bq/l 
  
 12 % 
  
 Andel brunnar med halter över 100 Bq/l 
  
 66 % 
  
 Av svaren på kommunenkäten framgår att förhöjda radonhalter har konstaterats i hushållsvattnet i en stor andel av de kontrollerade brunnarna. I 206 kommuner har radonhalter mellan 100 Bq/l och 1 000 Bq/l uppmätts i 15 448 av de kontrollerade 28 314 brunnarna (55 %). 
 Radonhalter över 1 000 Bq/l har uppmätts i 3 577 av de kon- trollerade 29 306 brunnarna (12 %) i 212 kommuner. Detta är en betydligt högre procentsats än vad som erhållits vid SSI:s och SGU:s analys av radon i vattnet i ett slumpmässigt urval av brunnar (SSI 1998). Här anges halten till  
 4–5 
  %, vilket skulle innebära att det totala antalet djupborrade brunnar med radonhalter över 1 000 Bq/l skulle vara 8  
 000–10 
  000. Vi har efter diskussion med SSI och Sveriges geologiska undersökning (SGU) valt att kalkylera med 10  
 000–15 
  000 brunnar. 
 Under tiden 1 oktober  
 1997–31 
  december 1999 var det möjligt att få statligt bidrag för att sänka radonhalten i dricksvatten. Cirka 1 800 bidrag beviljades till åtgärder mot förhöjda radonhalter i en- skilda vattentäkter. Dessutom bör det finnas ett mindre antal fastighetsägare som har sanerat hushållsvattnet utan radonbidrag. Uppskattningsvis har 2 500 brunnar med radonhalter över 1 000 Bq/l hittills åtgärdats. Detta innebär att det finns 7  
 500–12 
  500 en- skilda djupborrade brunnar för permanent bruk kvar att sanera. 
 Därtill kommer ett okänt antal kommunala vattentäkter och så kallade förordnade brunnar att sanera. Gränsvärdet (åtgärdskravet) för dessa är 100 Bq/l. 
  
 Tabell 11.7  
 Taylor i vatten, länsvis sammanställning 
  
 Län 
  
 Antal 
  
 Antal brunnar med radonhalter, Bq/l 
  
 mätta 
  
 100-1 
  000 
  
 >1 000 
  
 brunnar 
  
 St. 
  
 St. 
  
 St. 
  
 Stockholms län 
  
 21 av 25 kommuner 
  
 6 246 
  
 1 729 
  
 3 762 
  
 602 
  
 Uppsala län 
  
 4 av 6 kommuner 
  
 1 507 
  
 1 009 
  
 412 
  
 86 
  
 Södermanlands län 
  
 4 av 9 kommuner 
  
 750 
  
 358 
  
 336 
  
 56 
  
 123 
 Radonläget i Sverige i dag SOU 2001:7 
  
 Län 
  
 Antal 
  
 Antal brunnar med radonhalter, Bq/l 
  
 mätta 
  
 100-1 
  000 
  
 >1 000 
  
 brunnar 
  
 St. 
  
 St. 
  
 St. 
  
 Östergötlands län 
  
 10 av 13 kommuner 
  
 1 394 
  
 567 
  
 611 
  
 134 
  
 Jönköpings län 
  
 12 av 13 kommuner 
  
 1 133 
  
 514 
  
 534 
  
 73 
  
 Kronobergs län 
  
 7 av 8 kommuner 
  
 511 
  
 168 
  
 288 
  
 55 
  
 Kalmar län 
  
 9 av 12 kommuner 
  
 1 165 
  
 392 
  
 672 
  
 101 
  
 Gotlands län 
  
 1 av 1 kommun 
  
 8 
  
 8 
  
 Blekinge län 
  
 4 av 5 kommuner 
  
 314 
  
 59 
  
 209 
  
 46 
  
 Skåne län 
  
 22 av 33 kommuner 
  
 565 
  
 433 
  
 117 
  
 15 
  
 Hallands län 
  
 4 av 6 kommuner 
  
 105 
  
 65 
  
 38 
  
 2 
  
 Västra Götalands län 
  
 37 av 49 kommuner 
  
 4 627 
  
 1 492 
  
 2 230 
  
 528 
  
 Värmlands län 
  
 13 av 16 kommuner 
  
 1 407 
  
 296 
  
 632 
  
 113 
  
 Örebro län 
  
 12 av 12 kommuner 
  
 1 309 
  
 163 
  
 317 
  
 98 
  
 Västmanlands län 
  
 10 av 11 kommuner 
  
 1 305 
  
 227 
  
 744 
  
 289 
  
 Dalarna län 
  
 13 av 15 kommuner 
  
 1 101 
  
 272 
  
 496 
  
 152 
  
 Simpson 
  
 8 av 10 kommuner 
  
 3 344 
  
 996 
  
 1 543 
  
 565 
  
 Västernorrlands län 
  
 7 av 7 kommuner 
  
 1 884 
  
 493 
  
 1 352 
  
 314 
  
 Jämtlands län 
  
 8 av 8 kommuner 
  
 557 
  
 292 
  
 197 
  
 27 
  
 Västerbottens län 
  
 12 av 15 kommuner 
  
 855 
  
 293 
  
 385 
  
 141 
  
 Norrbottens län 
  
 12 av 14 kommuner 
  
 870 
  
 184 
  
 505 
  
 171 
  
 Hela landet 
  
 230 av 288 kommuner 
  
 30 957 
  
 10 010 
  
 15 380 
  
 3 568 
  
 124 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonläget i Sverige i dag 
  
 11.6 
  
 Taylor i arbetslokaler 
  
 Det ingår inte i vårt uppdrag att redovisa radonläget på arbets- platser. Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) genomförde emellertid radonmätningar på arbetsplatser under 1996,  
 Radonmätning på arbetsplatser 
 , (ASS 1997). Vi tycker att det finns skäl att redovisa rapporten summariskt och kort kommentera den för att ändå ge en bild av i vilken omfattning kartläggning av radonläget på arbetsplatser har gjorts. Syftet med rapporten var att få ett mätunderlag som belyser radonsituationen på arbetsplatser. 
 ASS verksstyrelse hade fastställt ett nytt gränsvärde för radon, som trädde i kraft den 1 juli 1997. Resultatet av radonmätningarna skulle ge svar på frågan om hur det nya gränsvärdet kunde efter- levas. Verksstyrelsen ville dessutom få ett underlag för att upp- skatta kostnader för en eventuell generell radonmätning på arbets- platser. I fem yrkesinspektionsdistrikt mättes radonhalten på olika arbetsplatser, utvalda på grundval av var man förväntade sig förhöjd värden, främst på grund av markförhållanden. 
 Mätningar utfördes dels med direktvisande instrument, dels med korttidsinstrument (mättid från någon dag till någon vecka). Re- sultatet av mätningarna varierade avsevärt mellan olika arbets- platser. I rapporten konstateras att de flesta arbetsplatser hade ganska låga radonhalter, trots att man befarat höga halter. Detta förklarades med att ventilationen vanligen var tillfredställande. En slutsats som dras i rapporten är att radonsituationen på landets arbetsplatser inte är alarmerande, utan att man klarar det nya gräns- värdet. Det konstateras även att resultatet av projektet inte indike- rar något behov av krav på generell mätning på arbetsplatser. 
 Vi håller med om att resultatet inte kan tyckas vara alarmerande för lokaler i stort, men vi menar att det också visar på att det finns lokaler med mycket höga radonhalter. Vidare kan de korta mät- tiderna spela stor roll för resultatet. Vi kan också konstatera att man överhuvudtaget inte berört betydelsen av en byggkonstruk- tions täthet mot marken. 
 Skolor och förskolor är också arbetslokaler. Dessa behandlas i avsnitt 11.3. Andra lokaler där förhöjda radonhalter har uppmätts är kyrkolokaler. Många kyrkor är belägna på grusåsar vilket utgör en särskilt stor risk för inläckage av radon. 
 125 
  
 12 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 12.1 
  
 Radonhalter i olika länder 
  
 12.1.1 
  
 Radonhalter inomhus 
  
 Medelvärdena för radonhalterna i inomhusluft i olika länder varierar bl.a. beroende på geologiska förhållanden och vilka typer av byggnader och byggnadsmaterial som är vanliga. Luftomsättningen har också stor betydelse. Radonhalterna är ofta högre i länder med kallt klimat beroende på dels att man försöker ha en låg luftomsättning för att spara energi, dels att undertrycket inomhus är större när det är kallt ute. 
 De nordiska länderna har relativt höga radonhalter inomhus. Finland har ett medelvärde för radonhalten i bostäder på 120 Bq/m 
 3 
 , Sverige 110 och Norge 75 Bq/m 
 3 
 . Danmark har ett lägre medelvärde, 50 Bq/m 
 3  
 (The Radiation protection authorities in Denmark, Finland, Iceland, Norway and Sweden 2000). 
 Tyskland och USA har också genomsnittliga radonhalter på ca 50 Bq/m 
 3 
 . Holland och Storbritannien har landsmedelvärden på 20 Bq/m 
 3 
 , men i vissa områden i den sydvästra delen av Storbritannien, Devonshire och Cornwall, är radonhalterna i genomsnitt lika höga som i Sverige och Finland. Radonhalterna i några olika länder där landsomfattande undersökningar på slumpmässigt utvalda bostäder genomförts framgår av tabell 12.1 (UNSCEAR 2000). Den högsta radonhalt som uppmätts i en bostad i de nordiska länderna är 80 000 Bq/m 
 3  
 som uppmätts i Sverige. 
 I Sverige, Finland och Norge beräknas tre till fyra procent av bostadsbeståndet ha radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3 
 . 
 127 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2001:7 
  
 Tabell 12.1  
 Radonhalterna i några olika länder (UNSCEAR 2000). 
  
 Land 
  
 Medelvärde Bq/m 
 3 
  
 Sverige 
  
 108 
  
 Danmark 
  
 53 
  
 Finland 
  
 123 
  
 Norge 
  
 73 
  
 Tyskland 
  
 50 
  
 Storbritannien 
  
 20 
  
 Italien 
  
 75 
  
 Frankrike 
  
 62 
  
 USA 
  
 46 
  
 Kanada 
  
 34 
  
 Japan 
  
 16 
  
 12.1.2 
  
 Radonhalter på arbetsplatser 
  
 Kunskaperna om radonhalter på arbetsplatser runtom i världen är inte alls lika goda som för bostäder. Från många länder rapporteras höga radonhalter i inomhusluften i vattenverk och i badanläggningar på kurorter, så kallad spas. Halterna kan uppgå till flera tiotusentals Bq/m 
 3 
 . 
 I gruvor och ibland även i andra typer av underjordsanläggningar kan radonhalterna vara höga och där görs normalt kontinuerliga mätningar av radonhalterna. Det är också vanligt att mätningar utförs i skolor och på daghem. Det är dock svårt att hitta sammanställningar av radonhalter på arbetsplatser från olika länder. 
 I Norge har SSI:s motsvarighet Statens Strålevern gjort mätningar i närmare 3 700 daghem. Medelvärdet för radonhalten i daghemslokalerna var 88 Bq/m 
 3  
 och det högsta uppmätta värdet var 2 800 Bq/m 
 3 
 . I Finland har ett stort antal mätningar gjorts av radon på olika typer av arbetsplatser. Det visar sig att höga halter (högre än 400 Bq/m 
 3 
 ) är relativt vanliga på arbetsplatser, inte minst i skolor och daghem. I vissa områden, som även har höga radonhalter i bostäder, kan över 20 % av lokalerna ha radonhalter över 400 Bq/m 
 3 
 . 
 128 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 12.1.3 
  
 Radonhalter i vatten 
  
 Förhöjda radonhalter i dricksvatten från borrade brunnar är vanligt förekommande i de nordiska länderna. I Sverige använder ca 800 000 personer dagligen dricksvatten från borrade brunnar och i Finland och Norge är motsvarande siffra 200 000. I Sverige är medelvärdet för radonhalten i borrade brunnar 210 Bq/l. Av de borrade brunnarna har 4 % radonhalter överstigande 1 000 Bq/l och nästa hälften har halter över 100 Bq/l. 
 I Finland är medelvärdet för borrade brunnar över 500 Bq/l och andelen brunnar med radonhalter över 1 000 Bq/l är 10 % och över 100 Bq/l 60 %. Norge uppvisar liknande värden som i Sverige och Finland. De högsta halter som uppmätts i borrade brunnar i de nordiska länderna ligger kring 80 000 Bq/l. 
 Danmark och Island har i allmänhet låga radonhalter i sitt grundvatten. Det beror framför allt på att berggrunden i Danmark består av sedimentära och på Island av vulkaniska bergarter med låga uranhalter. 
 Förhöjda radonhalter i vatten från borrade brunnar förekommer även i andra europeiska länder, bl.a. i Österrike, Tyskland, Peters land och Italien, men halterna är i regel mycket lägre än i Sverige och Finland. 
 I USA har höga radonhalter i dricksvatten uppmärksammats i flera områden, särskilt i Maine, New Hampshire och en del stater i Klippiga bergen. 
  
 12.2 
  
 Bestämmelser och rekommendationer 
  
 Sommaren 1999 presenterades en enkät om lagstiftning och rekommendationer om radon i EU:s medlemsstater och ett antal andra länder. Enkäten  
 Taylor legislation and national guidelines, 
  
 (Mitchell, G 1999.) genomfördes inom ramen för  
 EU-projektet 
  ERRICCA, European Research into Taylor in Construction Concerted Action. 
 Uppgifterna i enkäten avser förhållandena i slutet av 1998. Statens strålskyddsinstitut har svarat för genomförandet och sammanställningen av enkäten. Totalt har 42 länder besvarat enkäten, därav samtliga  
 EU-länder 
  och 17 andra europeiska stater samt 10 utomeuropeiska länder, bland dem USA, Kanada, Mexiko, Israel, Japan och Australien. 
 129 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2001:7 
  
 12.2.1 
  
 Bestämmelser och rekommendationer i bostäder 
  
 Av EU:s medlemsstater uppgav tio i slutet av 1998 att de hade någon typ av begränsningsvärden för radon i existerande bostäder. Begränsningsvärdena ligger i intervallet 150 till 1 000 Bq/m 
 3 
 . Många länder har 400 Bq/m 
 3  
 som rekommenderad högsta radonhalt. Inom EU är det Danmark, Grekland, Sverige och Österrike och utanför EU bl.a. Estland, Litauen, Norge, Polen och Slovakien. Irland och Storbritannien har en rekommenderad högsta nivå på 200 Bq/m 
 3 
 och Luxemburg på 150 Bq/m 
 3 
 . Sverige är det enda land som har ett riktvärde som i praktiken fungerar som ett tvingande gränsvärde för radon i existerande bostäder. 
 Flera länder tillämpar två referensnivåer, ett högre där radonsänkande åtgärder rekommenderas starkt och ett lägre där enklare och billigare åtgärder rekommenderas. Tyskland har t.ex. en övre nivå på 1 000 Bq/m 
 3  
 och en lägre på 250 Bq/m 
 3 
 . Schweiz har ett rekommenderat högsta värde på 400 Bq/m 
 3  
 och en tvingande åtgärdsnivå på 1 000 Bq/m 
 3 
 . 
 Sverige har också i praktiken två nivåer eftersom nybygg- nadsvärdet på 200 Bq/m 
 3  
 även används som en rekommenderad nivå för att sätta in enkla och billiga radonsänkande åtgärder. 
 De flesta länder tillämpar lägre gränsvärden eller rekommen- dationer för nya byggnader och planerad bebyggelse. Två av EU:s medlemsländer, Sverige och Storbritannien, har tvingande gränsvärden (200 Bq/m 
 3 
 ) för nyproduktion och åtta har rekommenderade nivåer. Av övriga europeiska nationer har nio tvingande gränsvärden och tre har rekommenderade värden. De flesta tillämpar ett värde på 200 Bq/m 
 3 
 . Litauen har dock ett gränsvärde på 300 Bq/m 
 3 
 . Schweiz har en rekommenderad nivå på 400 Bq/m 
 3  
 och ett tvingande värde på 1 000 Bq/m 
 3 
 . 
 USA, Kanada, Australien, Israel och Syrien hör till övriga länder som har rekommenderade begränsningsvärden för radon i bostäder. I USA gäller 150 Bq/m 
 3 
 , i Australien, Israel och Syrien 200 och i Kanada 800 Bq/m 
 3 
 . Värdena gäller för både existerande och nya bostäder. 
 I de flesta europeiska stater ligger ansvaret för radon i bostäder på departementsnivå. I Sverige, Norge och Finland är det de lokala myndigheterna som utövar tillsynen och i Storbritannien regionala myndigheter. 
 Radonprogrammet i USA drevs tidigare till stor del av EPA, Environmental Protection Agency, som ungefär motsvarar 
 130 
  
 SOU 2001:7 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 Naturvårdsverket i Sverige, men har nu till största delen övertagits av delstaterna. 
 I de flesta länder står fastighetsägarna för alla kostnader i samband med byggtekniska åtgärder för att sänka radonhalterna i bostäder. I elva europeiska stater, varav sex inom EU, kan egnahemsägare erhålla bidrag för radonsänkande åtgärder. Irland ersätter 50 % av kostnaden upp till 7 000 kr, Norge 50 % av kostnaden upp till 15 000 kr. I delstaten Sachsen i Tyskland kan man få ersättning med 30 % av åtgärdskostnaden om radonhalten överstiger 1 000 Bq/m 
 3 
 . I Schweiz kan man få skattereduktion för radonsänkande åtgärder. 
  
 12.2.2 
  
 Bestämmelser och rekommendationer för arbetsplatser 
  
 Sju av EU:s medlemsstater och sju andra europeiska länder har någon typ av begränsningsvärden för radon på alla typer av arbetsplatser. Frankrike har gränsvärden för skolor och andra kommunala arbetsplatser. I Danmark, Finland, Sverige och Storbritannien är gränsvärdena tvingande för arbetsgivaren. Referensvärdena varierar från 200 upp till 3 000 Bq/m 
 3 
 . 
 Sverige, Danmark, Finland, Grekland och Österrike har samma gränsvärde, 400 Bq/m 
 3  
 för existerande bostäder och arbetsplatser. De flesta länder har samma begränsningsvärde för alla typer av arbetsplatser. Irland har dock ett lägre värde, 150 Bq/m 
 3 
 , för skolor än för andra arbetsplatser, 200 Bq/m 
 3 
 . Schweiz har en tvingande övre gräns på 1 000 Bq/m 
 3  
 för skolor, barnstugor och kommunala arbetsplatser. För andra arbetsplatser är gränsvärdet 3 000 Bq/m 
 3 
 . Man har också en rekommendation om att radonhalterna inte bör överstiga 400 Bq/m 
 3 
 . 
 Utanför Europa har Australien, Israel och Syrien någon typ av gränsvärden för radon på arbetsplatser. USA har ett gränsvärde för skolor på 150 Bq/m 
 3  
 som upprätthålls på delstatsnivå. 
 Även vad gäller arbetsplatser så ligger ansvaret för radonfrågorna i de flesta europeiska stater på departementsnivå. I Danmark och Finland är det strålskyddsmyndigheterna som har tillsynen och i Sverige Arbetsmiljöverket. I USA har EPA det övergripande ansvaret. 
 131 
  
 Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 
  
 SOU 2001:7 
  
 12.2.3 
  
 Bestämmelser och rekommendationer för dricksvatten 
  
 Sju länder uppger att de har rekommenderade gränsvärden för radon i dricksvatten. Av  
 EU-länderna 
  är det Sverige och Finland och för övriga Europa Tjeckien, Norge, Rumänien, Ryssland och Slovakien som har rekommenderade gränsvärden. Det finns goda skäl för dessa länder att ha kontroll över radonhalterna i dricksvatten eftersom en stor del av dricksvattnet kommer från brunnar borrade i berg som inte sällan har förhöjda uranhalter. Alla länderna har åtskilliga tusen brunnar med radonhalter överstigande 1 000 Bq/l. 
 Finland har ett tvingande gränsvärde för allmänt vatten på 300 Bq/l (inkluderar även andra naturliga radionuklider) och en rekommenderad nivå på 1 000 Bq/l för enskilda brunnar diskuteras. Norge har ett rekommenderat gränsvärde på 500 Bq/l för allt dricksvatten. Tjeckien har en rekommenderad nivå på 50 Bq/l och ett tvingande gränsvärde på 300 Bq/l för allmänt vatten och två rekommenderade nivåer, 200 och 1 000 Bq/l motsvarande olika radonsänkande åtgärder, för enskilt vatten. Storbritannien har en rekommendation om högst 100 Bq/l för allmänt vatten och i USA finns ett förslag till ett rekommenderat gränsvärde på 150 Bq/l. 
 132 
  
 13 
  
 Vad har gjorts hittills? 
  
 Samhällets information om radon 
 De styrmedel som står till buds när staten vill påverka människor till att handla på ett visst sätt brukar delas in i informativa, ekono- miska och legala. I det följande görs en genomgång av de statliga insatser som gjorts med information för att få ned höga radon- halter i främst bostäder. Redovisningen avser såväl informations- material och kampanjer som utbildningsinsatser. Avslutningsvis behandlas frågan om deklarationer av bostäder och utvecklingen av dessa. 
 En analys av problemen med och erfarenheterna av de informa- tionsinsatser som gjorts finns i  
 Förslag till statliga åtgärder 
 , kap. 2. 
  
 13.1 
  
 Myndigheternas informationsmaterial 
  
 13.1.1 
  
 Litteratur, broschyrer, videofilmer 
  
 Boverket 
 Boverket har inom regeringsuppdraget  
 Bygg för hälsa och miljö  
 re- dovisat effektiviteten av radonåtgärder i småhus,  
 Radonåtgärder i småhus – hur effektiva är de? ( 
 Boverket, 1998). Rapporten finns även sammanfattad i en broschyr,  
 Hur effektiv är radonsaneringen? 
  
 Verket har också producerat eget informationsmaterial om bi- dragsystemen för åtgärder mot radon i inomhusluft och i vatten. Statens planverk slogs samman med Bostadsstyrelsen till Boverket 1988. Planverket tog dessförinnan fram ett flertal skrifter om radon under  
 1980-talet. 
  Bland annat gjordes  
 Rapport 54, Strålning i bygg- nader  
 (Statens planverk 1981) tillsammans med SSI och Social- styrelsen och  
 Rapport 59, Taylor – planläggning, byggnadslov och skyddsåtgärder ( 
 Statens planverk 1982). 
 133 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 Statens strålskyddsinstitut 
 Statens strålskyddsinstitut (SSI) har givit ut ett omfattande infor- mationsmaterial i form av broschyrer. Där informeras om radon i allmänhet, om hälsorisker och om olika mättekniker. Materialet har producerats både i egen regi och i samarbete med andra myndig- heter. 
 SSI har i två rapporter, från 1987 och 1993, redovisat radonläget i landet avseende bostäder,  
 Taylor i bostäder. Lägesrapport 1987  
 (SSI 1987) samt  
 Taylor 1993 En rapport över läget.  
 (SSI 1993). 
 Byggforskningsrådet 
 Byggforskningsrådet (BFR), tidigare Statens råd för byggnads- forskning, har i frågor om grundläggande forskning om radon, byggnadsteknik m.m. finansierat en stor del av det material som producerats om radon. Sedan 1984 har ett femtontal rapporter tagits fram. Dessa rapporter behandlar bl.a. radonåtgärder och åt- gärdernas beständighet. 
 Förutom rapporter har genom BFR:s försorg en särskild bok om radon,  
 Radonboken – åtgärder mot radon  
 (Nelson, B. och Mitchell, G. 1992) publicerats. Radonboken vänder sig till perso- ner som är yrkesverksamma inom området, men även till småhusägare. Den beskriver hela radonproblematiken; radonkällor, mättekniker, myndigheternas föreskrifter, åtgärder m.m. 
 BFR har därtill i samarbete med andra myndigheter, främst Bo- verket, Socialstyrelsen och SSI, tagit fram informationsbroschyrer som på ett lättillgängligt sätt beskriver radonproblematiken och lämnar förslag till åtgärder. 
 En videofilm  
 Taylor i byggnader  
 har producerats i samarbete mellan BFR, Boverket, Socialstyrelsen och SSI (BFR 1998). 
 Byggforskningsrådet har tagit fram  
 Kunskapsbasen till Hus  Hälsa  
 (BFR 1992). Det är ett kunskapsmaterial om byggnaders inneklimat och dess betydelse för människors hälsa. I sju avsnitt beskrivs bakgrund och orsaker till att problem uppstår, hur man kan förebygga problem och hur man kan åtgärda problem när de har uppstått. 
 Från 2001 har Byggforskningsrådet upphört. Verksamheten drivs vidare i Forskningsrådet för miljö, areella näringar och sam- hällsbyggande (FORMAS). 
 134 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 Socialstyrelsen 
 Socialstyrelsen har tagit fram en del eget material, bl.a. om spårning och undersökning av bostäder med förhöjda radonhalter. Social- styrelsen har också utfärdat så kallade allmänna råd om radon. 
 Naturvårdsverket 
 Naturvårdverket har till uppgift att samordna myndigheternas arbete med de nationella miljökvalitetsmålen. Verket ger ut en serie med faktablad,  
 Tema miljömål  
 Ett av faktabladen handlar om radon,  
 Taylor i regionala och lokala miljömål 
 . (Naturvårdsverket 2000), och ger där exempel på hur kommuner och länsstyrelser kan utforma lokala och regionala miljömål. 
 Konsumentverket 
 Konsumentverket har ett faktablad om radon (Konsumentverket 1994). 
 SP Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB 
 SP Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB, tidigare Statens provningsanstalt, har tagit fram rapporter om radonåtgärder, radon från byggnadsmaterial och radon från naturgrus och makadam. 
 Svenska Kommunförbundet 
 Svenska Kommunförbundet har tagit fram ett cirkulär om bygg- nadsnämnders ansvar för grundförhållanden i samband med plan- läggning och bygglovgivning.  
 Taylor – information till kommunerna m.fl. om bestämmelser och ansvarsfördelning  
 (Boverket 1989). Till- sammans med kommunerna har ett antal seminarier för allmän- heten samt tjänstemän och politiker i kommunerna genomförts. 
 Arbetarskyddsstyrelsen 
 Arbetarskyddsstyrelsen gav ut en informationsbroschyr om radon 1997,  
 Taylor – en hälsorisk på arbetsplatser 
 ? (ASS 1997). 
 135 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 13.1.2 
  
 Information om radon på Internet 
  
 Via Internet har man stora möjligheter att hämta information om radon. Här följer några exempel på svenska hemsidor med bra radoninformation. 
  
 · 
  
 På SSI:s hemsida (http//www.ssi.se) kan allmänheten få tillgång till bred information om radon, dess risker och hur man åt- gärdar problem med radon. 
  
 · 
  
 Även BFR har lagt ut material om radon på sin hemsida (http//www.bfr.se). 
  
 13.1.3 
  
 Kampanjer 
  
 SSI:s kampanj 
 SSI genomförde i början av 1995 en radonkampanj, med ekono- miskt bistånd av Socialstyrelsen och Boverket. Målet var att höja kunskapen om radon bland politiker och tjänstemän samt att få allmänheten att mäta radonhalter och åtgärda vid behov. 
 Kampanjen omfattade debattartiklar, annonskampanjer på stor- tavlor och i branschtidningar. En kort film visades i Sveriges Tele- vision, Anslagstavlan, och i regional TV. Allmänheten kunde få information om radon dygnet runt genom att ringa ett särskilt te- lefonnummer. Budskapet i kampanjen var: Taylor syns inte, hörs inte, luktar inte. Mät! 
 136 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 Figur 13.1.  
 Affisch i SSI:s radonkampanj 
 Figuren finns endast med i den tryckta versionen. 
 Som ytterligare ett led i kampanjen genomförde länsstyrelsernas miljöenheter fem länsvisa informationsmöten om radon där SSI, Boverket, Livsmedelsverket och Socialstyrelsen deltog. Till mötena inbjöds kommunernas politiker, tjänstemän vid miljö och hälso- skyddskontor, byggnadsnämnder, länsstyrelsernas bostadsenheter, byggare, entreprenörer m.fl. 
 Till kampanjen togs två nya broschyrer fram,  
 Fakta om radon, 1995  
 samt  
 Vägen till ett radonfritt boende  
 (SSI 1995 B 
 ) 
 . 
 SSI gjorde en uppföljning av kampanjen som visade dess genom- slag. 
  
 · 
  
 En tredjedel (31 %) av Sveriges befolkning hade uppmärksam- mat kampanjen. 
  
 · 
  
 Antalet förfrågningar om radon hade ökat i många kommuner från några procent upp till 400 %. 
  
 · 
  
 Antalet radonmätningar, betalda av kommunerna ökade. 
  
 · 
  
 Antalet radonmätningar ökade med  
  
 20–30 
  %, vilket kom att innebära att totalt ca 40 000 bostäder mättes i anslutning till kampanjen. 
 137 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 Boverkets kampanj 
 I samband med att bidraget för åtgärder mot radon i vatten inför- des genomförde Boverket en informationskampanj. En film om hur man kunde få bidrag för åtgärder mot radon i vatten visades i Anslagstavlan, Sveriges Television, under 1998. Kampanjen har inte utvärderats. 
  
 13.2 
  
 Utbildning 
  
 13.2.1 
  
 SSI:s kurser 
  
 SSI har genomfört radonkurser, alltsedan 1992, för i huvudsak kommunernas miljö- och hälsoskyddsinspektörer och byggnads- inspektörer samt konsulter och entreprenörer. 
 Grundläggande kurser i radon erbjuds liksom kurser i mätteknik och byggnadstekniska åtgärder. SSI håller även kurser om radon i vatten och utredning av markradonförhållanden. 
 Den grundläggande kursen är öppen för alla och skall ge delta- garna bred kunskap om radon i inomhusluft och vatten samt över- blick över problemets utbredning i Sverige. Övriga kurser förut- sätter att deltagarna har vissa baskunskaper. 
 Styrelsen för teknisk ackreditering (SWEDAC) har i samråd med SSI, Socialstyrelsen och Kommunförbundet lagt upp ett system för frivillig ackreditering av företag, laboratorier och miljö- och hälsoskyddsnämnder, som utför radonmätningar i inomhus- luft. 
 Totalt beräknas ca 600 personer gått kurserna. Under senare år har deltagarantalet nästan halverats och ett antal kurser har fått ställas in på grund av bristande intresse. 
  
 13.2.2 
  
 Övrig statlig utbildning 
  
 Kommunförbundet  
 har tillsammans med kommunernas länsföre- ningar genomfört ett antal seminarier om radonrisker för allmän- heten samt tjänstemän och politiker i länen. Det har inte gått att få fram någon uppgift om antal deltagare. 
 Institutet för miljömedicin (IMM), Karolinska Institutet,  
 har genomfört ett fåtal så kallade aktualitetskurser om radonets skade- verkningar någon enstaka gång för kommunernas miljö- och hälso- 
  
 138 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 skyddsinspektörer och medverkar i radonutbildningar anordnade av andra. Antalet deltagare uppskattas till ett trettiotal. 
  
 13.2.3 
  
 Utbildning i privat regi 
  
 Stiftelsen Institutet för företagsutveckling (SIFU)  
 genomförde under åren  
  
 1987–1990 
  
  utbildningar i saneringsverksamhet och även mät- kurser. Mellan  
  
 350–400 
  
  personer har gått kurserna. Ett  
  
 70-tal 
  
  per- soner har genomgått SIFU:s mätkurser. Två seminarier har genom- förts, det första, 1987, hade ca 150 deltagare. Det andra, som genomfördes 1990, hade ca 50 deltagare. 
  
 Därutöver har några företag i ventilationsbranschen genomfört kurser i mindre skala för personal och samarbetspartners. 
  
 13.3 
  
 Deklaration av bostäder 
  
 Ett nytt sätt att informera om boendemiljö har skapats i och med tillkomsten av bostadsdeklarationer. Genom dessa deklarationer har inomhusmiljöfrågor kommit att lyftas fram. Bland annat ges information om radon i deklarationerna. Det är tänkbart att deklarationer kommer att få en alltstörre betydelse när det gäller att ställa krav på radonmätningar och radonåtgärder. 
 Ett flertal intressenter som intresseorganisationer, förvaltare, byggföretag, försäkringsbolag, konsulter m. fl. har utvecklat olika system för att kvalitetsdeklarera fastigheter och byggnadsmaterial. 
  
 13.3.1 
  
 Olika typer av deklarationer 
  
 Det finns ett stort urval av deklarationer, som kan delas in i fyra olika huvudgrupper. 
 139 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 Byggmaterial och komponenter 
 Här beskriver man de system som handlar om miljömärkning (t.ex. IS Svanen, Sveriges officiella miljömärkning) och materialvaru- deklarationer av byggmaterial och byggprodukter (t.ex. Bygg- sektorns Kretsloppsråds byggvarudeklarationer, JM Bygg, Skanska, SIAB, NCC m.fl.). 
 Byggnaden som system, inomhusmiljö 
 De system som arbetar med utgångspunkt i besiktningar av be- fintliga byggnader med avseende på inomhusmiljön belyses här (t.ex. Statens Provnings- och Forskningsinstituts så kallade P- märkningssystem). 
 Byggnaden som system, inomhusmiljö och yttre miljö. 
 I denna kategori redovisar man komplexa modeller där helhetssyn är ledordet och där byggnaden som helhet värderas i sitt samman- hang (t.ex. AB Jacobsson  Roberts – Chavez miljöstatus- modell). 
 Konsumentinriktade system. 
 Denna kategori karaktäriseras av information till den boende (t.ex. Miljöinventering av inomhusmiljö i befintlig bebyggelse, MIBB). 
 Övriga system 
 Som exempel på ett övrigt system kan Johnson byggnadsgaranti vid nybyggnad anges. 
 För att ge en mer detaljerad bild av hur dessa olika system kan se ut, presenteras här två deklarationsmodeller något utförligare. 
 140 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 P-märkningssystemet 
  
 Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut har sedan  
 1980-talet 
  arbetat med att utveckla ett system för kvalitetssäkring av småhus, det så kallade  
 P-märkningssystemet. 
 P-märkningssystemet 
  omfat- tar numera såväl bostäder i småhus och flerbostadshus, som skolor, daghem och kontor. 
 Systemet innebär bl.a. att en bedömning görs av material, konstruktioner, ventilation och uppvärmning avseende inomhus- klimatet och hälsofrågor. Med olika mätinstrument och metoder analyseras ett antal miljöparametrar; termisk komfort, ventilation, luftkvalitet (bl.a. radon), material, konstruktioner, buller samt ljusförhållanden. 
 Kraven sträcker sig längre än byggnadslagstiftningen och bygger på gränsvärden för rekommenderade komfortkrav. Systemet är transparent, vilket innebär att det finns information tillgänglig i flera nivåer. 
 MIBB 
 Hyresgästernas Riksförbund, de allmännyttiga bostadsföretagens organisation (SABO) och Sveriges Fastighetsägare har gemensamt arbetat fram en metod att inventera inomhusmiljö. Metodens namn är  
 Miljöinventering av inomhusmiljö i befintlig bebyggelse 
 , allmänt kallad MIBB. Inventeringen innebär att samtliga boende får möjlig- het att, via en enkät, lämna synpunkter på inomhusmiljön. Därefter genomförs besiktningar av lägenheter, husets gemensamma utrym- men samt tak och fasader. De grundläggande faktorer som kontrolleras är fukt, temperatur, luftkvalitet (bl.a. radon), ljud och ljus, ohyra samt vattentemperatur vid tappstället. Inventeringen skall följas upp vart tredje år. Efter flera års arbete introducerades metoden 1999 och på våren 2000 har inventeringar genomförts eller påbörjats i  
 30–40 
  olika bostadsområden i landet. Erfarenheterna så långt är, enligt aktörerna, goda och man upplever att intresset för MIBB är stort. 
 141 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets informationsinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 Boverkets utredning av deklarationer 
 Under 1995 fick Boverket i uppdrag av regeringen att utreda möj- ligheten att utveckla ett system för kvalitetsdeklaration av bo- städer. Boverket redovisade uppdraget till regeringen i mars 1998 i rapporten,  
 Deklaration av bostäder, 
 ( Boverket 1996). 
 I rapporten beskriver och analyserar Boverket befintliga system för deklaration av bostäder eller material. Boverket föreslår i en grundmall för deklaration vilka faktorer och egenskaper som skulle kunna deklareras. Utgångspunkten är att deklarationerna skall gälla bostadslägenheter upplåtna med hyresrätt, då man be- dömer att hyresgäster har minst möjlighet att påverka bostadsegen- skaperna. Förslaget skulle även, enligt Boverkets uppfattning, kunna vara intressant i fråga om bostadsrätter, efter en viss för- ändring av utformningen. 
 Systemet skall kunna tillämpas på både nyproducerade och befintliga bostäder. Man föreslår att även okunskap deklareras, fastighetsägaren skall alltså ha rätt att deklarera vet inte om uppgift saknas om t.ex. radonhalt. Radonstatusen skall redovisas genom att radonhalten anges. 
 En del frågor återstår att besvara, bl.a. frågan om bostadsdekla- rationers juridiska status. Vems är ansvaret om någon uppgift i de- klarationen inte stämmer med verkligheten? 
 Boverket konstaterar i sin utredning att det finns en stor upp- slutning i branschen om ett system för deklarationer. Verket före- slår att regeringen avvaktar branschens och konsumenternas värde- ringar av de försök som pågår och att frågan om eventuella sam- hällsåtgärder tas upp sedan pågående försök utvärderats. 
 I juni 2000 fick Boverket ett uppdrag av regeringen att genom- föra en försöksverksamhet med deklarationer av bostäder, skolor och förskolor. Verksamheten kommer att omfatta 300 bostäder, såväl i småhus som i flerbostadshus. Deklaration av småhus avser småhus som överlåtes. Ett  
 30-tal 
  förskolor och skolor ingår också. 
 Uppdraget skall resultera i ett förslag till deklaration som kan användas i större skala. En beräkning av kostnader för att deklarera en bostad/skola/förskola skall ingå likväl som förslag till hur dekla- rationen skall introduceras. 
 Arbetet skall vara klart 30 juni 2001. 
 142 
  
 14 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 Under  
 1980-talet 
  infördes för första gången ett statligt ekonomiskt stöd till åtgärder mot radon. Allt sedan dess har stöd givits i olika former och med varierande förutsättningar. 
 Här ges en redovisning av de statliga stöd som hittills förekom- mit. Redovisningen belyser främst de stöd som är direkt avsedda för genomförande av åtgärder mot radon. I redovisningen har emellertid även stödformer, som i första hand varit avsedda för andra åtgärder, tagits med då de på olika sätt påverkat, eller kunnat påverka, radonförekomsten indirekt. Att göra en bedömning av i vad mån dessa stödformer tagits i anspråk för just radonåtgärder låter sig däremot inte göras så lätt, då någon sådan statistik inte finns. 
 En analys av hur stödsystemen fungerat finns i  
 Förslag till statliga åtgärder 
 , kap. 4. 
  
 14.1 
  
 Tidigare stödformer 
  
 14.1.1 
  
 Tilläggslån 
  
 Från 1983 har det funnits möjlighet för fastighetsägare att erhålla tilläggslån för radonsanering av såväl hyres- eller bostadsrättshus som egnahem, enligt förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m. 
 Tilläggslånen var räntefria och stående. Vart femte år omprövas dock förutsättningarna för ränte- och amorteringsfriheten. 
 Lån kunde erhållas bl.a. för åtgärder av fukt- och mögelskador, för att avhjälpa tekniska brister som innebar stor risk för säkerhet eller hälsa samt för att minska radondotterhalten till godtagbar nivå. Tilläggslånen lämnades om kostnaden för åtgärderna översteg husets ekonomiska bärkraft. För att bedöma denna gjordes en av- kastningsvärdesberäkning för hus upplåtna med hyres- eller bo- 
 143 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 stadsrätt. För egnahem bedömdes den ekonomiska bärkraften efter fastighetens marknadsvärde efter åtgärd. 
 Fastighetsägarna gjorde inte mycket för att minska radonpro- blemet i sina bostäder. Tilläggslånen togs i anspråk i liten omfatt- ning för detta ändamål. Tilläggslånen för att sanera radon i egna- hem avskaffades därför. 
 För att förbättra och underlätta för egnahemsägare att avhjälpa problem med radon (prop. 1987/88:100 bil 13) ersattes tilläggs- lånen den 1 juli 1988 med ett bidragssystem (se förordning 1988:372 om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem). 
 För hyres- och bostadsrätter kvarstod – i princip – möjligheten till tilläggslån till och med 1993. 
  
 14.1.2 
  
 Statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus 
  
 Räntestöd lämnades för åtgärder i bostadshus upplåtna med hyres- eller bostadsrätt, enligt förordningen (1983:974) om statligt ränte- stöd vid förbättring av bostadshus. 
 Räntestöd kunde ges till åtgärder för att minska radonhalten. Räntestödets storlek för dessa åtgärder bestämdes med utgångs- punkt från redovisad och godkänd kostnad. Stöd lämnades om miljö- och hälsoskyddsnämnden bedömde att radonhalten i bo- stadsutrymmena innebar sanitär olägenhet. Bidraget för radonåt- gärderna utgick under 20 år. Bidragsunderlaget minskade successivt under tiden. Räntestöd lämnades oavsett om fastighetsägaren finansierade åtgärderna med egna pengar eller med lån. 
  
 14.1.3 
  
 Extra statligt stöd för förbättring av bostäder 
  
 Extra statligt stöd för förbättring av bostäder lämnades för vissa  
 ombyggnads-, 
  underhålls- och reparationsåtgärder (t.ex. radonsa- nering), enligt förordningen (1994:1994) om extra statligt stöd för förbättring av bostäder. Projektet skulle vara påbörjat under tiden 1  
 januari–30 
  september 1995 och slutfört senast under 1996. An- sökan skulle ha kommit in till länsstyrelsen senast den 29 februari 1996 för hyres- och bostadsrättshus och senast den 28 februari 1997 för egnahem. Bidrag lämnades med 15 % av bidrags- underlaget. 
 144 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 14.1.4 
  
 Statliga bostadslån och räntebidrag vid ombyggnad 
  
 Statliga bostadslån och räntebidrag enligt bostadsfinansierings- förordningen (1974:946) och ombyggnadslåneförordningen (1986:693) lämnades bl.a. till reparationsåtgärder som radonsane- ring. Sådant statligt stöd till radonsanering kunde lämnas till fler- bostadshus och vissa småhus. Husen skulle i princip vara äldre än 30 år. Ett annat krav var att radonåtgärden skäligen borde sam- ordnas med stödberättigande ombyggnads- eller underhållsåtgär- der. Ett villkor för räntebidrag var att även statligt bostadslån be- viljades. Räntebidrag lämnades för beräknade räntekostnader för bidragsberättigande bostadslån (hos staten) och lån hos andra kre- ditgivare (bottenlån). 
 Båda förordningarna är numera upphävda. 
  
 14.1.5 
  
 Radonbidrag för dricksvatten 
  
 1997 införde staten ett medels- och tidsbegränsat bidrag för att sa- nera radon i dricksvatten, förordning (1997:638) om bidrag för åt- gärder mot radon i dricksvatten. Bidraget gavs för åtgärder som påbörjats under tiden 1 oktober 1997 till 1 augusti 1999 och som var slutförda den 31 december 1999. Ansökan skulle vara läns- styrelsen tillhanda senast 31 mars 2000 och begäran om utbetalning måste ha kommit in till länsstyrelsen senast 30 juni 2000. 
 Bidrag lämnades enligt följande förutsättningar. 
 Till allmänna vattentäkter som drivs av kommun eller kommun- ägt bolag om radonhalten översteg 100 Bq/l. Bidrag lämnades med 100 % av skälig kostnad. 
 Till allmänna vattentäkter som drivs av annan om radonhalten översteg 100 Bq/l. Bidrag lämnades med 50 % av skälig kostnad, max 5 000 kr. 
 Till enskilda vattentäkter med kommunal tillsyn om radon- halten översteg 100 Bq/l. Bidrag lämnades med 50 % av skälig kostnad, max 5 000 kr. 
 Till övriga enskilda vattentäkter om radonhalten översteg 1 000 Bq/l. Bidrag lämnades med 50 % av skälig kostnad, max 5 000 kr. 
 Bidrag lämnades i princip endast till bostadshus som användes för permanent bruk. För åtgärder i vatten till bostadshus som används 
 145 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 för fritidsändamål lämnades alltså inte bidrag. En vattentäkt som levererade dricksvatten både till åretrunthus och till hus som an- vänds för fritidsändamål kunde inte heller få bidrag. Det enda undantaget var när man åtgärdade dricksvatten i allmänna anlägg- ningar som drivs av kommun eller ett av kommunen helägt bolag. Bara då kunde bidrag beviljas för att sanera vatten som också an- vänds i hus för fritidsändamål. 
 Totalt beviljades 2 109 ansökningar om bidrag med ett belopp om 30,7 miljoner kronor. 
 I nedanstående tabell visas utfall för åren  
 1997–1999 
  fördelat efter typ av vattentäkt. 
  
 Tabell 14.1  
 Bidragsgivningen 1 oktober  
 1997–31 
  december 1999, typ av vattentäkt 
  
 Beviljade 
  
 Genom- 
  
 Beviljat 
  
 Beviljat 
  
 snitt 
  
 genom- 
  
 totalt 
  
 snitt 
  
 Vattentäkt, 
  
 Ärenden 
  
 Anslutna 
  
 varav 
  
 Allen 
  
 Bidrag 
  
 Bidrag 
  
 tillsyn 
  
 antal 
  
 hus 
  
 fritids- 
  
 tkr 
  
 tkr 
  
 antal 
  
 hus 
  
 antal 
  
 Allmän, 
  
 kommunal 
  
 294 
  
 23 362 
  
 1 
  
 447 
  
 73 
  
 21 590 
  
 363 
  
 Allmän, 
  
 ej kommunal 
  
 13 
  
 238 
  
 0 
  
 1 527 
  
 9 
  
 120 
  
 Enskild, 
  
 kommunal 
  
 15 
  
 167 
  
 0 
  
 2 002 
  
 5 
  
 75 
  
 Enskild, 
  
 ej kommunal 
  
 1 787 
  
 2 614 
  
 10 
  
 2 199 
  
 5 
  
 8 899 
  
 Totalt 
  
 2 109 
  
 26 381 
  
 1 
  
 1 959 
  
 15 
  
 30 684 
  
 373 
  
 Källa: Boverket 2000 
  
 Av tabellen framgår att bidrag har beviljats från 1 oktober 1997 fram till 31 december 1999 i drygt 2 000 ärenden. Till vatten- täkterna är totalt ca 26 000 hus anslutna, varav ett tusental fritids- hus. Av dessa har troligtvis 10 stycken felaktigt kommit att erhålla bidrag, på grund av att bidrag inte skall lämnas till sådana hus som är anslutna till enskilda täkter. 
 146 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 Bidragen för allmänna vattentäkter uppgick genomsnittligt till 73 000 kr, för enskilda 5 000 kr, dvs. maximibeloppet. 
 Inomhusmiljöbidrag 
 Under en begränsad tid utgick ett bidrag till kostnaden för arbeten med att avhjälpa olägenheter i inomhusmiljön, enligt förordning (1995:802) om förbättring av inomhusmiljön i bostäder och vissa lokaler. Bidraget utgick för kostnader för åtgärder i bostadslägen- heter i hyres- eller bostadsrätthus (både småhus och flerbostads- hus) och i vissa lokaler där främst barn och ungdomar vistades. Bidrag kunde ges till att avhjälpa olägenheter med hälsofarliga material och ämnen. Bidragets storlek var högst 30 % av ett bidragsunderlag. Möjligheten att ansöka om bidrag upphörde i början av 1996. Det går inte att avgöra i vilken mån bidraget har använts för radonåtgärder. 
  
 14.1.6 
  
 Skattereduktion 
  
 Under perioden 15 april  
 1996–31 
  mars 1999 kunde fastighetsägare till såväl småhus som flerbostadshus (med både hyres- och bostadsrätter) erhålla skattereduktion. Reduktionen, som gällde arbetskostnader för reparationer, ombyggnader och tillbyggnader, uppgick till 30 % av utgifterna (prop.1995/96:198). 
 Enligt Riksskatteverket finns det ingen statistik på vilka typer av arbeten som utförts med skattereduktion. Man uppskattar att endast någon enstaka fastighetsägare har fått skattereduktion p.g.a. radonsanering. Skattereduktionen kunde inte kombineras med radonbidrag till egnahem. 
  
 14.2 
  
 Stödformer i dag 
  
 14.2.1 
  
 Radonbidrag till egnahem 
  
 1988 infördes ett radonbidragssystem för egnahem, enligt förord- ningen (1988:372) om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem. 
 Vid stödets början fanns ingen ekonomisk begränsning av an- slaget för bidragslämnandet. Från och med den 1 januari 1999 lämnas bidrag endast i mån av tillgång på medel. Bidrag kan lämnas 
 147 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 för åtgärder att minska radonhalten i en- och tvåbostadshus som bidragstagaren själv äger och bor i. 
 Villkor för bidrag 
 Bidrag lämnas endast i de fall där radonhalten i huset överstiger det av socialstyrelsen fastställda riktvärdet, 400 Bq/m 
 3  
 luft. Först när kommunen granskat de föreslagna åtgärderna och bedömt dem vara nödvändiga kan bidrag beviljas. Vid sin granskning skall kom- munen finna att åtgärderna är nödvändiga för att huset efter åtgär- derna skall uppfylla de krav i fråga om radonhalten i inomhusluften som med stöd av plan- och bygglagen (1997:10) kan ställas vid om- byggnad (enligt Boverkets byggregler 200 Bq/m 
 3  
 luft). 
 Maximibelopp 
 Bidraget utgår med ett belopp motsvarande halva kostnaden för åtgärden, men är maximerat till 15 000 kr. Bidrag under 1 000 kr utbetalas inte. 
 Medelsbegränsning 
 Från och med den 1 januari 1999 är alltså pengarna till radonbi- draget begränsade. För budgetår 1999 fick högst 7 miljoner kronor betalas ut. 
 Den som fått beslut om bidrag har rätt att få sitt bidrag utbetalat när åtgärderna utförts och övriga förutsättningar för bidrag är upp- fyllda. Dröjde åtgärderna eller kom inga åtgärder till stånd över- huvudtaget hindrades på så vis senare inkomna ansökningar att be- viljas i den mån de ekonomiska ramarna begränsar verksamheten. Äldre beviljade bidrag kom att låsa anslagna medel. 
 Det problem som då uppstod vid medelsbegränsningen var att det redan innan medelsbegränsningen infördes (dvs. före den 1 januari 1999) fanns beviljade ärenden som ännu inte blivit utbeta- lade på totalt mer än 7 miljoner kronor. Staten hade alltså åtagan- den som översteg de – för utbetalning – disponibla medlen. 
 Under sådana omständigheter gick det inte att fortsätta att be- vilja bidrag till nya ärenden. Boverket tvingades därför förhindra att ytterligare ärenden beviljades bidrag. 
 148 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 Tidigare givna beviljanden gick inte att återkalla eftersom det inte fanns några tidsgränser i förordningen inom vilka åtgärderna måste vara påbörjade respektive färdigställda. Förordningen gav inte heller i övrigt några sådana möjligheter. Beslutet kunde i prin- cip inte återkallas av länsstyrelsen så länge sökanden bor i och äger fastigheten. Det fanns i slutet av 2000 t.ex. ärenden från 1994 som ännu inte betalats ut. 
 Boverket påtalade problemen i en skrivelse till Miljödeparte- mentet. Verket begärde att få rätt att disponera framtida anslag (så kallat beställningsbemyndigande) för att undvika ett nytt be- viljandestopp. Det lämnade även förslag till förändringar bl.a. gällande förändringar av förordningen avseende sista dag för färdigställande och då begäran om utbetalning skall ha kommit in till länsstyrelsen i såväl redan beviljade som nya ärenden. 
 Regeringen har i vårpropositionen 1999/2000:100 föreslaget att Boverket får disponera medel så att problemet kan lösas. Vissa för- ändringar gjordes i förordningen så att liknande problem inte skall uppstå i framtiden. 
 Förordningen har ändrats. Det ställs numera krav på att åt- gärderna måste vara färdigställda och begäran om utbetalning måste ha kommit in till länsstyrelsen senast ett visst datum. I gamla ärenden, dvs. sådana som beviljats bidrag före den 15 juli 2000, skulle åtgärderna vara färdigställda och begäran om utbetalning skulle ha kommit in till länsstyrelsen senast den 1 juli 2000. I ärenden som beviljats från och med den 15 juli 2001 skall läns- styrelsen i varje enskilt beslut fastställa en sista dag för färdig- ställande och begäran om utbetalning. På så sätt undviks det fram- över att gamla beviljade ärenden, där åtgärderna inte görs, binder pengar på obestämd tid. I stället kan pengarna användas till nya ärenden. 
 Antal beviljade radonbidrag 
 Diagrammet, figur 14.1, visar utvecklingen av antalet beviljade radonbidrag månadsvis mellan åren 1994 och 1999. Effekten av be- gränsningarna i förordningen framgår tydligt från 1999. Det går också att urskilja en ökning under 1994 som en kombinerad effekt av höjd maximigräns för bidrag samt statliga informationsinsatser. Variationen mellan olika län samt kommuner är stor beträffande i vilken omfattning bidraget utnyttjas. Det kan antas att olika ambi- 
 149 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 tioner vad gäller kommunala informationsinsatser samt mätningar inverkar. 
  
 Figur 14.1  
 Antal beviljade radonbidrag per månad  
 1994–1999 
  
 Antal 
  
 350 
  
 300 
  
 250 
  
 200 
  
 150 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 År 
  
 Källa 
 : Boverket 2000 
 Åtgärdskostnader och bidrag 
 Den totala kostnaden för åtgärder, sedan stödsystemets start, upp- går till 273,4 miljoner kronor. 
 Varje åtgärd har i genomsnitt kostat ca 30 000 kr. Nästan 10 854 ansökningar om bidrag har beviljats med 116 miljoner kronor. I genomsnitt har bidrag betalats ut med nästan 12 000 kr. 
 Bidragsbeloppet är 50 % av åtgärdskostnaderna, men maximalt 15 000 kr. 
 I följande tabell 14.2. redovisas sammanfattande uppgifter om bidragsgivningen sedan bidraget infördes den 1 juli 1988. Tabellen visar antal beslut, totala kostnaden och genomsnittliga kostnaden per åtgärd och totalt beviljat bidrag och genomsnittligt bidrag per åtgärd. 
 150 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 Tabell 14.2  
 Bidragsgivningen i juli  
 1988–31 
  december 1999 
 1 
 , kronor 
  
 Bidragsunderlag 
  
 Åtgärds- 
  
 andel av 
  
 totalt bidrag 
  
 % 
  
 Åtgärd 
  
 Antal 
  
 Genom- 
  
 Total 
  
 Genom- 
  
 beslut 
  
 snittlig 
  
 kostnad 
  
 snittligt 
  
 kostnad 
  
 bidrag 
  
 bidrag 
  
 Radonsug 
  
 1 919 
  
 16 701 
  
 32 049 693 
  
 8 162 
  
 15 662 068 
  
 14 
  
 Radonbrunn 
  
 397 
  
 21 842 
  
 8 671 459 
  
 11 210 
  
 4 450 412 
  
 4 
  
 Fläkt 
  
 898 
  
 25 855 
  
 23 218 230 
  
 10 311 
  
 9 259 447 
  
 8 
  
 Ventilation 
  
 4 657 
  
 38 246 
  
 178 111 408 
  
 14 324 
  
 66 706 297 
  
 58 
  
 Tätning 
  
 114 
  
 17 331 
  
 1 975 763 
  
 8 365 
  
 953 643 
  
 1 
  
 Underhåll 
  
 27 
  
 25 682 
  
 693 402 
  
 9 886 
  
 266 933 
  
 0 
  
 Komb. av 
  
 935 
  
 30 621 
  
 28 630 258 
  
 12 053 
  
 11 269 255 
  
 10 
  
 ovan 
  
 Övrigt 
  
 907 
  
 - 
  
 - 
  
 8 047 
  
 7 298 399 
  
 6 
  
 Totalt 
  
 9 854 
  
 30 552 
  
 273 350 213 
  
 11 758 
  
 115 866 454 
  
 100 
  
 1  
 Fördelningen på åtgärder under 1994 är delvis skattad.  
 Källa  
 Boverket 2000 
 Vidtagna åtgärder 
 Det framgår av tabellen att ventilationsåtgärder är mest frekventa inom ramen för stödet. Åtgärden har erhållit knappt 60 % av det totala bidraget och står också för merparten av antal beslut. Där- efter följer installation av radonsug som erhållit 14 % av det totala bidraget. Det kan noteras att olika kombinationer av åtgärder gjorts för vilka 10 % av det totala bidraget har utbetalats. 
 Under år 1998 beviljades 834 ärenden med ett genomsnittligt bi- drag på 10 541 kr. 
 För år 1999 var antalet 139, med ett genomsnittligt bidrag om 9 023 kr. 
 Tiden mellan att bidrag beviljats, sanering utförts och bidrag ut- betalats var i genomsnitt 11 månader för ärenden som betalades ut år 1999. Motsvarande tid för år 1998 var 3,4 månader. 
 151 
  
 Vad har gjorts hittills? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 14.2.2 
  
 Räntebidrag 
  
 Vid ny- och ombyggnad av bostäder kan statlig subvention i form av periodiskt bidrag ges enligt förordningen (1992:986) om statlig bostadsbyggnadssubvention. I princip kan räntebidrag till om- byggnad av småhus inte beviljas enligt denna förordning. 
 Bidrag lämnas med en procentuell andel av en schablonberäknad räntekostnad. Stödet ges bl.a. för ventilationsåtgärder och obero- ende av radonförekomst. Åtgärder vidtagna med ekonomiskt stöd i form av räntebidrag kan ha haft en gynnsam effekt på radonhalten i vissa bostäder. Det finns emellertid inga tillgängliga uppgifter i vad mån räntebidraget tagits i anspråk för radonåtgärder. 
 152 
  
 15 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Vi har tidigare redovisat den lagstiftning som ger stöd för bruka- rens krav på en sund bostadsmiljö avseende radon. Samhället ställer krav på byggnader och på hälsoskyddet. Vad är det som styr olika myndigheters och kommuners arbete med radon? 
 I detta kapitel presenterar vi inledningsvis de nationella mål som på ett eller annat sätt berör radon. Därefter går vi igenom regel- verket på området. 
  
 15.1 
  
 Nationella mål 
  
 15.1.1 
  
 18 nationella folkhälsomål 
  
 Nationella folkhälsokommittén är en parlamentariskt sammansatt utredning som lämnade sitt slutbetänkande i november 2000, 
 Hälsa på lika villkor – nationella mål för folkhälsan  
 (SOU 2000:91). Kommittén hade som huvuduppgift att utarbeta förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen och folkhälsoarbetet i Sverige samt att föreslå strategier för hur målen skall uppnås. Dessa mål och strategier skall vara vägledande för samhällets insatser för att förbättra folkhälsan. Syftet med målarbetet är att ange vilka folkhälsoproblem som är mest angelägna att lösa och vilka strategier som kan vara effektivast. Målen skall tjäna som stöd och inspiration på nationell, regional och lokal nivå. 
  
 Folkhälsokommittén föreslår 18 hälsopolitiska mål. I det sjunde målet, Sunda inne- och utemiljöer, betonas bl.a. att vissa faktorer är särskilt viktiga att uppmärksamma när det gäller inomhusmiljön. Dessa faktorer är förekomst av radon, fukt och otillräcklig ventila- tion samt utsatthet för passiv rökning. 
 Kommittén menar att det är angeläget att utgå från de förslag som miljömålskommittén tagit fram för att nå miljökvalitetsmålen om god bebyggd miljö, säker strålmiljö, frisk luft och giftfri miljö. 
 153 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Nationella folkhälsokommittén fäster stor vikt vid att antalet sunda hus ökar genom funktions- och emissionskrav och att antalet hus med radonförekomst minskar. 
  
 15.1.2 
  
 De svenska miljömålen 
  
 Under årens lopp har regering och riksdag formulerat ett stort antal miljömål. I Naturvårdsverkets förteckning över mål för miljöarbetet som beslutats av riksdag och regering (Rapport 4646) tas 167 olika mål upp. Under senare år har det pågått ett intensivt arbete med att systematisera, samordna och uppdatera miljömål. Systematiseringen har lett till att antalet miljömål har minskats till femton, de flesta med ett antal tillhörande delmål. Riksdagen fast- ställde i april 1999 dessa femton nationella miljökvalitetsmål,  
 Svenska miljömål  
 (prop. 1997/98:145). Målen skall ge ledning när det gäller att bedöma vad en hållbar utveckling innebär och de skall vara vägledande vid tillämpning av bestämmelserna i miljöbalken. 
 Naturvårdsverket samordnar myndigheternas ansvar för natio- nella miljökvalitetsmål och delar ansvaret för utveckling, informa- tion och uppföljning med flera myndigheter. 
 Mål 2: Grundvatten av god kvalitet 
 Miljökvalitetsmål 2, Grundvatten av god kvalitet, har formulerats på följande sätt: 
 Grundvatten skall ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vatten- drag. 
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
 Grundvattnets kvalitet påverkas inte negativt av mänskliga aktiviteter som markanvändning, uttag av naturgrus, tillförsel av föroreningar m.m. 
 Det utläckande grundvattnets kvalitet är sådan att det bidrar till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. 
 Förbrukning eller annan mänsklig påverkan sänker inte grundvatten- nivån så att tillgång och kvalitet äventyras. 
 Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. 
 154 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Mål 11: God bebyggd miljö 
 Miljökvalitetsmål 11, God bebyggd miljö, har formulerats på följ- ande sätt: 
 Städer, tätorter och annan bebyggd miljö skall utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och kulturvärden skall tas tillvara och utvecklas. Byggnader och anläggningar skall lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. 
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
  
 --- 
  
 Människor utsätts inte för skadliga föroreningar, bullerstörningar, skadliga radonhalter eller andra oacceptabla hälso- eller säkerhetsrisker. 
  
 --- 
  
 Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. 
 Mål 13: Säker strålmiljö 
 Miljökvalitetsmål 13, Säker strålmiljö, har formulerats på följande sätt: 
 Människors hälsa och den biologiska mångfalden skall skyddas mot skadliga effekter av strålning i den yttre miljön. 
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
  
 – 
  
 stråldoser begränsas så långt det är rimligt möjligt. 
  
 – 
  
 Den högsta sammanlagda årliga effektiva stråldosen som allmänheten får utsättas för från verksamheter med strålning skall inte överstiga i genomsnitt en millisievert per person under ett år. 
  
 – 
  
 Allvarliga tillbud och haverier i kärntekniska anläggningar förebyggs. Spridning av radioaktiva ämnen till omgivningen förhindras eller be- gränsas om ett haveri skulle inträffa. 
  
 Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. 
  
 15.1.3 
  
 Miljömålskommitténs förslag 
  
 För att de av riksdagen fastställda målen skall kunna nås föreslår Miljömålskommittén i sitt betänkande  
 Framtidens miljö – allas vårt ansvar  
 (SOU 2000:52) i juni 2000 ett antal preciseringar av målen, etappmål, åtgärdsstrategier och redovisar konsekvenser. 
 155 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Kommittén föreslår att delmålet Taylor flyttas från God be- byggd miljö till Säker strålmiljö. Förslaget motiveras med att alla mål som rör strålning på så sätt samlas i samma miljökvalitetsmål. 
 Precisering av målet 
 Miljömålskommittén har lagt fram ett flertal förslag till precise- ringar och etappmål. För miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö har två preciseringar tagits fram varav det ena berör radon. 
 Miljömålskommitténs förslag till kompletterande precisering av miljökvalitetsmålet lyder: 
 --- 
  
 b) Radonhalten inomhus i alla bostäder, förskolor, fritidshem och skolor underskrider 200 Bq/m 
 3  
 år 2020. 
 På längre sikt bör ingen individ utsättas för radonhalter överstigande 50 Bq/m 
 3 
 . 
 Radonhalten i samtliga enskilda brunnar och andra dricksvattentäkter är lägre än 1 000 Bq/l. 
 Av skälen till förslagen framgår att innebörden av preciseringen (på längre sikt) är att det krävs mer än en generation att uppnå Säker strålmiljö med avseende på stråldoser från radon. 
 Etappmål 
 De föreslagna etappmålen motsvarar förslag från Boverket och Statens strålskyddsinstitut. 
 Etappmål nr 3 berör radon. 
  
 --- 
  
 3. Senast år 2005 är alla skolor, förskolor och fritidshem med radon- halter i inomhusluften överstigande 400 Bq/m 
 3  
 åtgärdade och i hälften av alla enskilda brunnar med radonhalter över 1000 Bq/l åtgärdade. 
 År 2010 är alla bostäder med radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3  
 åt- gärdade. 
  
 --- 
  
 Etappmål 2 och 3 syftar till att nedbringa antalet fall av cancer till följd av strålning. 
 156 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Bedömning 
 Miljömålskommittén uppskattar att 350 000 bostäder behöver sa- neras. 7  
 000–8 
  000 brunnar har radonhalter som överstiger gräns- värdena. 
 En rad olika åtgärder pekas ut som nödvändiga för att etapp- målet skall uppnås. Det ges exempel på hur radonhalten kan minskas med byggnadstekniska åtgärder. I betänkandet framhålls vidare vikten av en hög medvetenhet hos boende och brukare om hälsorisker med radon. Man förutspår att omfattande informationsinsatser och andra insatser kommer att krävas för att motivera egnahemsägarna att vidta åtgärder. Kommunala tjänstemän och kommunpolitiker måste ha tillräckliga kunskaper om radon, då kommunens insatser kommer att vara avgörande för att nå målen. För detta krävs fortsatt utbildning. 
 Konsekvensbeskrivning 
 I beskrivningen av ekonomiska konsekvenser uppskattas att den totala kostnaden kommer att uppgå till 4,8 miljarder kronor, varav kommunerna beräknas svara för ca 1,5 miljard kronor främst genom mätprogram och utbildning, samt uppföljning. Åtgärder för att sanera fastigheter har uppskattats totalt till ca 2,8 miljarder kronor, vartill kommer underhåll och drift med 150 miljoner kronor per år. Till denna summa kommer kostnader för åtgärder mot höga radonhalter i dricksvatten från enskilda brunnar, ca 100 miljoner kronor per år och åtgärder i nyborrade brunnar, ca 5 miljoner kronor per år. 
 För utgifter för staten har inga beräkningar gjorts utan det hän- visas till den pågående radonutredningen. 
 I redovisningen av de miljömässiga konsekvenserna anges att en sänkning av radonhalterna inomhus ger positiva effekter för människors hälsa. 
 En social konsekvens skulle bli att nya arbetstillfällen skulle skapas, framför allt inom områdena radonmätning, projektering av saneringsåtgärder och genomförandet av byggnadstekniska åt- gärder. 
 Miljömålskommittén menar att värdet 50 Bq/m 
 3  
 bör uppnås för att man skall minska antalet skadefall från radon på längre sikt. 50 Bq/m 
 3  
 motsvarar 1 mSv/år, vilket skulle stämma överens med miljö- 
 157 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 kvalitetsmålets formulering. På längre sikt avses i detta fall en á två generationer från i dag. 
  
 15.1.4 
  
 Mål på regional nivå 
  
 Regeringen har gett länsstyrelsen i uppdrag att formulera mål på regional nivå. Naturvårdsverket har tagit fram en vägledning för uppföljningen av miljömål på kommunal och regional nivå,  
 Taylor i regionala och lokala miljömål. 
  
 15.1.5 
  
 Uppföljning 
  
 Naturvårdsverket håller i samarbete med andra myndigheter på att utveckla ett särskilt system för uppföljning av måluppfyllelsen. Re- geringen kommer årligen att rapportera till riksdagen hur arbetet fortgår. En utförligare redovisning kommer att lämnas under varje mandatperiod. 
  
 15.2 
  
 Lagstiftning 
  
 Samhället ställer krav på byggnader, planläggning, hälsoskydd m.m. I det följande görs en genomgång av lagstiftningen på området ur radonaspekt. Boende kan också ställa krav på bostaden. Regel- verket för brukare redovisas i kap.4. 
  
 15.2.1 
  
 Miljöbalken 
  
 Miljölagstiftningen har utvecklats successivt. Nya lagar tillkom allteftersom medvetenheten om naturens betydelse ökade. Behovet av att skydda natur och miljö genom regler blev alltmer påtagligt. Miljölagstiftningen kom till slut att bestå av ett stort antal lagar, vissa med sinsemellan motstridiga bestämmelser. Många upplevde den som svåröverskådlig. Nya miljöproblem upptäcktes och flera störande verksamheter var bristfälligt reglerade. Behovet av att samordna miljölagstiftningen blev allt tydligare. 
 Den centrala miljölagstiftningen samlades i ett gemensamt lag- verk i och med att en miljöbalk (1998:808) infördes 1999. Balken ersatte femton lagar på miljöområdet. Man ville med balken också 
 158 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 anpassa miljölagstiftningen till utvecklingen av den internationella miljörätten. 
 Balkens syfte: En hållbar utveckling 
 Miljöbalken inleds med en målformulering som klart anger avsikten med balken. Det övergripande målet är att balken skall främja en hållbar utveckling, för att nuvarande och kommande generationer skall tillförsäkras en hälsosam och god livsmiljö (1 kap. 1 §). För att nå detta övergripande mål anger balken i fem punkter vad tilllämpningen skall syfta till. Dessa punkter preciserar begreppet hållbar utveckling. Enligt det första skall miljöbalken tillämpas så att människors hälsa och miljön skyddas mot skada och olägenhet, oavsett om skadan eller olägenheten orsakats av föroreningar eller annan påverkan (1 kap. 1. andra stycket). 
 Riksdagen har fastställt miljökvalitetsmål – de svenska miljö- målen – som skall ge ledning när det gäller att bedöma vad en håll- bar utveckling innebär (se avsnitt 15.1.2). 
 För att förverkliga dessa mål menar man i förarbetena till miljö- balken att miljökvalitetsnormer borde kunna bli viktiga att använda som instrument (prop. 1997/98:45, del 2, s. 43). 
 Allmänna hänsynsregler för mänsklig aktivitet 
 Miljöbalken innehåller ett antal hänsynsregler. Hänsynsreglerna är grundläggande handlingsregler och styr alla verksamheter och åt- gärder i riktning mot miljöbalkens mål. De riktar sig till alla människor, till var och en som bedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd av betydelse för miljöbalkens ändamål. De gäller alltså för i princip all mänsklig aktivitet, oavsett om det är fråga om närings- verksamhet, myndighetsutövning eller en privatpersons handlande i det dagliga livet. Undantagna är endast åtgärder som är försumbara i det enskilda fallet (del 2, sid. 13). Miljöbalkens krav på miljöhänsyn skall vara en miniminivå. 
 Den grundläggande hänsynsregeln (2 kap. 3 §) anger att alla skall vidta de skyddsåtgärder och de försiktighetsmått som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. 
 Detta innebär kort sagt att alla skall göra vad som är möjligt för att minimera negativa miljöeffekter. Redan risken för skador och 
 159 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 olägenheter medför en skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder, försiktighetsprincipen. 
 Kraven skall gälla i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem enligt skälighetsregeln (2 kap. 7 §). Regeln innebär att en avvägning mellan nyttan av skyddsåtgärderna och med kostnaderna för åtgärder skall göras. 
 Oavsett om en verksamhet bedrivs i näringssyfte eller inte skall den som orsakar, eller riskerar att orsaka, en hälso- eller miljöstör- ning bekosta förebyggande och avhjälpande åtgärder. Denna prin- cip om att förorenaren betalar kallas Polluter Pays Principle (PPP). 
 I yrkesmässig verksamhet skall bästa möjliga teknik användas (2 kap. 3 §). 
 De allmänna hänsynsreglerna gäller parallellt med annan lagstift- ning, om det inte särskilt föreskrivs att balkens bestämmelser inte skall tillämpas på verksamheten i fråga. 
 Bevisbörderegeln 
 Om tillstånd krävs för att en verksamhet skall få bedrivas är verk- samhetsutövaren skyldig att visa att balkens regler följs. Detsamma gäller om andra liknande prövningar krävs och vid kommunens tillsyn. Bevisbördan ligger alltså hos verksamhetsutövaren (2 kap. 1 §) och är alltså omkastad. 
 Strålning – miljöfarlig verksamhet 
 Den tidigare gällande miljöskyddslagen och hälsoskyddslagen sam- manfördes och arbetades in i miljöbalken. I nionde kapitlet defi- nieras vad som avses med miljöfarlig verksamhet. All verksamhet som kan förorsaka strålning faller in under begreppet miljöfarlig verksamhet (9 kap. 1 § 3). 
 Genom att hälsoskyddet har lyfts in i miljöbalken har det kom- mit att bli en miljöfråga, från att tidigare snarast har betraktats som en hälsovårdsfråga. 
 160 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Olägenhet för människors hälsa 
 De allmänna hänsynsreglerna anger bl.a. att olägenhet för männi- skors hälsa skall hindras. Begreppet olägenhet för människors hälsa definieras som en störning som enligt medicinsk eller hygienisk bedömning kan påverka hälsan menligt. Det är en utvidgning av det som tidigare, i hälsoskyddslagen, kallades sanitär olägenhet. Mindre eller tillfälliga störningar omfattas inte (9 kap. 3 §). 
 Definitionen omfattar negativa hälsoeffekter av både fysisk och psykisk karaktär. Utgångspunkten skall vara en person som är något känsligare än normalbefolkningen. Som exempel på negativa hälsoeffekter nämns värme, kyla, buller, luftföroreningar och andra liknande störningar. I förarbetena anges att problem med radon kan vara ytterligare exempel på vad som ryms inom begreppet olägenhet (del 2 s. 115). För att bedöma vilka störningar som skall anses påverka hälsan eller välbefinnandet i sådan utsträckning att åtgärder enligt miljöbalken kan komma ifråga skall miljökvalitets- normer kunna ge ledning. 
 Bostäder och lokaler för allmänna ändamål skall brukas på ett sådant sätt att olägenheter för människors hälsa inte uppkommer (9 kap. 9 §). Paragrafen syftar till att reglera sådana olägenheter som uppkommer i samband med användningen av en byggnad. Byggnaders utformning regleras främst i bygglagstiftningen. Om det är motiverat på grund av förhållanden i den aktuella byggnaden, nya forskningsrön e.d. skall det vara möjligt att ställa krav på byggnader med stöd av miljöbalkens regler om hälsoskydd, i enskilda fall. Det krävs dock att frågan inte har reglerats i, eller omgående kan åtgärdas inom ramen för, byggnadslagstiftningen. Detta framgår av författningskommentarerna (del 2, s. 115). 
 Det är fastighetsägarens, eller i förekommande fall nyttjande- rättshavarens, skyldighet att förhindra eller undanröja störningar (9 kap 9 §). 
 Hänsynsreglerna i 2 kap. skall tillämpas i hälsoskyddsfrågor. Detta innebär att möjligheten att ingripa till skydd för människors hälsa från myndigheternas sida har utvidgats. 
 161 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Miljökvalitetsnorm – ett viktigt instrument för att förverkliga miljömål 
 En nyhet i miljöbalken var införandet av miljökvalitetsnormer. En miljökvalitetsnorm innebär att en viss miljökvalitet skall uppnås vid en given tidpunkt och sedan bibehållas. Normer fastställs således för att komma tillrätta med faktiska miljöproblem, men också för att undvika framtida. Normerna relaterar direkt till miljön och miljöns kvalitet. 
 Fastställandet sker genom föreskrifter som utfärdas av re- geringen, om det behövs för att varaktigt skydda människors hälsa eller miljön eller för att avhjälpa skador på miljön. Föreskriften kan gälla en lägsta godtagbara miljökvalitet för mark, vatten, luft eller miljön i övrigt. En norm skall gälla för ett visst geografiskt område. Det kan gälla ex. vis en enstaka sjö eller en del av en kommun men normen kan också gälla för hela landet. 
 Ett kriterium för att avgöra vilka normer som skall tas fram kan vara påverkan på människors hälsa och välbefinnande, ett annat kan vara miljöskador. Miljökvalitetsnormer skall grunda sig på veten- skapliga kriterier och vara miljöeffektrelaterade. 
 En miljökvalitetsnorm skall bl.a. ange de störningsnivåer en människa kan utsättas för utan fara för olägenheter av betydelse (5 kap. 2 § miljöbalken). 
 En miljökvalitetsnorm kan ange högsta nivå för buller, skakning, ljus, strålning eller annan sådan störning (5 kap. 2 andra stycket). 
 Störningsnivåerna kan anges som gränsvärden eller tröskelvärden. 
 Konsekvensanalys 
 Innan en nationellt baserad norm utfärdas skall en konsekvens- analys göras. Analysen skall omfatta samhällsekonomiska konse- kvenser och konsekvenser för verksamhetsutövare. Konsekvenser av att någon norm inte utfärdas skall redovisas, liksom, om det finns andra åtgärder som kan vidtas som är tillräckliga för att komma tillrätta med störningssituationen, konsekvenserna av dessa och en särskild beräkning av vad det kostar att vidta åtgärderna. 
 162 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Styr myndighetsverksamhet 
 En norm är i första hand styrande för myndigheternas verksamhet (prop. del 1, s. 250) och riktar sig endast indirekt till företag och andra enskilda. För en myndighet är normen bindande när kom- munen prövar tillstånd eller liknande godkännanden samt vid till- synsutövning och när föreskrifter meddelas (5 kap. 3 §). En norm är en miniminivå vid tillämpning av hänsynsreglerna. Detta gäller såväl vid prövning enligt miljöbalken som enligt andra lagar, exem- pelvis plan- och bygglagen. 
 Åtgärdsprogram 
 Ett åtgärdsprogram skall upprättas om det behövs för att en miljö- kvalitetsnorm skall uppfyllas eller om krav på åtgärdsprogram följer av  
 EG-rätten. 
  
 De vanligaste normerna 
 I första hand skall miljökvalitetsnormer fastställas när krav på normer uppställs i  
 EG-direktiv 
  (del 1, s. 251). Sveriges internatio- nella förpliktelser skall uppfyllas. I lagrådsremissen anger re- geringen att det ligger särskilt nära till hands med normer för skydd av människors hälsa (del 1, s. 246). Av förarbetena framgår att miljökvalitetsnormer kommer att bli betydelsefulla för bedöm- ningen av vilka störningar som bör anses påverka hälsan som väl- befinnandet i sådan utsträckning att åtgärder enligt miljöbalken kan komma ifråga. (del 2, s. 109). 
 Om normen överskrids 
 Ett åtgärdsprogram skall alltid upprättas, enligt miljöbalken, om det behövs för att en miljökvalitetsnorm skall uppfyllas. Normen skall vara uppfylld vid angiven tidpunkt; i annat fall måste åtgärds- program utarbetas med sikte på att bristerna snarast rättas till. Re- geringen skall i så fall besluta att ett åtgärdsprogram skall upprättas och vem som skall upprätta det. Flera myndigheter och kommuner kan få uppdraget tillsammans. Det är inte straffbart att överskrida en norm. Om en norm inte uppfylls kan krav ställas på de som bi- 
 163 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 drar till att normen överskrids genom t.ex. förelägganden och ändrade villkor. 
 Ansvar för tillsyn 
 Tillsynen har till uppgift att säkerställa och kontrollera att miljö- balken samt föreskrifter, domar och beslut som meddelats med stöd av balken, efterlevs (26 kap. 1 o 3 §§). Tillsynsmyndigheten skall ingripa i den utsträckning som krävs vid överträdelser. 
  
 Kommunen 
 , och då närmast den nämnd som har ansvar för miljö- och hälsoskyddet inom kommunen, utövar tillsyn på lokal nivå. 
 Vid utövandet av tillsyn skall kommunen ge råd och allmän in- formation om balkens mål och regler, men även rådgivning i en- skilda fall. Kommunen har möjlighet att förelägga den som över- träder en bestämmelse att vidta åtgärder. Kommunen kan även för- bjuda verksamheten (26 kap. 9 §). Besluten kan förenas med vite. 
 Mer ingripande åtgärder än vad som behövs får inte tillgripas i det enskilda fallet. 
 Om undersökningar behöver utföras för tillsynen är det fastig- hetsägarens skyldighet att ombesörja sådana om det finns skäl att anta att byggnadens skick är sådant att det kan medföra olägenhet för människors hälsa (26 kap. 22 §). 
 Tillsynsmyndigheten kan ansöka hos kronofogden om att verk- ställa beslut som inte blivit åtlytt. Ett alternativ till verkställighet är att kommunen beslutar att vidta rättelse på den felandes bekostnad. 
  
 Länsstyrelsen  
 har ett regionalt ansvar att följa upp tillsyns- frågorna. Länsstyrelsen ansvarar för den så kallade tillsynsvägled- ningen, dvs. utvärdering, uppföljning och samordning. 
 I fråga om 9 kap. miljöbalken, som behandlar miljöfarlig verk- samhet och hälsoskydd, är  
 Socialstyrelsen  
 central tillsyns- myndighet. I övrigt har Naturvårdsverket det centrala ansvaret för tillsynsvägledningen för miljöbalkens tillämpning, enligt förordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken. 
 164 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Kostnader för tillsyn 
 I och med miljöbalkens införande underströk regeringen vikten av att myndigheternas verksamhet i möjligaste mån skall avgiftsfinan- sieras. En tillsynsmyndighet bör få ta ut en avgift för tillsyn av olika objekt på ett enhetligt sätt. Utgångspunkten skall vara att av- gifterna skall täcka en myndighets kostnad (enligt självkostnads- principen) främst för prövning och tillsyn enligt miljöbalken (27 kap. 1 §). 
 Verksamhetsutövarens egenkontroll 
 I miljöbalken har den som utövar en verksamhet skyldighet att se till att miljöbalkens bestämmelser uppfylls (26 kap. 1 §). Utövaren skall följa upp hur verksamheten påverkar miljön och vidta åt- gärder som behövs för att miljöbalkens regler skall följas. Denna egenkontroll är ett komplement till kommunens tillsyn (26 kap. 19 §). 
 Kommunen skall upprätta handlingsplaner 
 Kommunen skall kartlägga hur balkens bestämmelser efterlevs och analysera miljötillståndet. Hälso- och miljöproblem skall identifie- ras och handlingsplaner som utvärderas fortlöpande skall upprättas. 
 Av socialstyrelsens allmänna råd om tillsyn av miljöbalken  
 Taylor i inomhusluft  
 (SOSFS 1999:22) framgår att kartläggning av de byggnader inom kommunen som har förhöjda radonvärden skall ingå i kommunens årliga utredning av tillsynsbehov och tillsynsplan i enlighet med 7 § förordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken. 
  
 15.2.2 
  
 Förordningen (1998:896) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd 
  
 Tillämpningsföreskrifter för miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd enligt miljöbalken finns i förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. 
 Av miljöbalken framgår att bostäder och lokaler för allmänna ändamål skall brukas på ett sådant sätt att olägenhet för 
 165 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 människors hälsa inte uppkommer. Förordningen specificerar kravet ytterligare genom att ange att en bostad bl.a. skall ge betryggande skydd mot värme, kyla, drag, fukt, buller, radon, luftföroreningar och andra liknande störningar (33 §). 
  
 15.2.3 
  
 Plan och bygglagen – samhällets krav på byggnader 
  
 Plan och bygglagen (1987:10) (PBL) innehåller bestämmelser om planläggning av mark och vatten och om byggande, dvs. den fysiska planeringen. Detta framgår av lagens portalparagraf (1 kap. 1 § ). 
 En långsiktigt hållbar livsmiljö 
 I samma paragraf anges lagens syfte – att främja en samhällsutveck- ling med jämlika och goda sociala förhållanden. Lagen skall också främja en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för både nu levande människor och kommande generationer. 
 Planläggning 
 Det fastställs att det är en kommunal angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten, det som benämns det kommu- nala planmonopolet (1 kap. 2 §). PBL:s regelsystem avser den fysiska planeringen och anvisar hur kommunen skall planlägga an- vändningen av mark och vatten. Detta sker genom att kommunen 
  
 upprättar 
  
 en översiktsplan 
  
 som 
  
 omfattar 
  
 hela 
  
 kommunen 
  
 (1 kap. 3 §). Översiktsplaner 
  
 är obligatoriska. 
  
 Detaljplaner upp- 
  
 rättas för 
  
 reglering av markens 
  
 användning 
  
 och 
  
 bebyggelsen 
  
 (1 kap. 3 §). En detaljplan skall ange vilken mark som är lämpad för bebyggelse och hur bebyggelsen skall placeras och utformas. 
 Tillstånd 
 För vissa åtgärder som en fastighetsägare önskar göra krävs till- stånd, lov (1 kap. 4 §). För byggande och rivning av byggnader krävs bygglov respektive rivningslov. För schaktning, utfyllnad, 
 166 
 SOU 2001:7 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
 trädfällning och skogsplantering krävs marklov inom planlagt område. 
 I vissa kommuner ställer man krav på radonmätningar vid ny- byggnad. Kraven förs in i kontrollplanen eller efter bygganmälan, för att säkerställa att byggnaden är så tät mot marken att radon- haltig jordluft inte kommer in. Det i Boverkets byggregler fast- ställda gränsvärdet, 200 Bq/m 
 3  
 luft, får inte överskridas. 
 I varje kommun skall det finnas en byggnadsnämnd, eller mot- svarande nämnd eller nämnder, som skall fullgöra kommunens skyldigheter inom plan- och byggnadsväsendet och ha det närmaste inseendet över byggnadsverksamheten (1 kap. 7 §). 
 Lämplig mark 
 Bebyggelse skall lokaliseras till mark som är lämplig bl.a. med hän- syn till de boendes och övrigas hälsa och till  
 jord-, 
  berg- och grundvattenförhållanden (2 kap. 3 § 1 och 2). Kommunerna är skyldiga att ha så god kännedom om markförhållandena inom kommunen att planläggningen kan ske på ett korrekt sätt. 
 Många kommuner, men inte alla, upprättar kartor över radonrisken där  
 högrisk-, 
  normalrisk- samt lågriskområden framgår. 
 Utformning av byggnader 
 När ett område befunnits lämpligt för bebyggelse avgörs därefter hur de enskilda byggnaderna skall placeras i detalj och hur de skall utformas såväl estetiskt som tekniskt. Kontrollen av att kraven efterlevs sker genom att tillstånd, lov, fordras som prövas av bygg- nadsnämnden eller motsvarande nämnd när det gäller utformnings- krav. Vad gäller de tekniska kraven kontrolleras de av byggherren. Byggnadsnämnden kan vid byggsamråd kräva att kontrollen för- stärks om det kan antas att samhällskraven ej blir uppfyllda. 
 En särskild lag, byggnadsverkslagen med tillhörande förordning kompletterad av Boverkets byggregler, reglerar hur själva byggnaden skall utformas tekniskt. 
 167 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 Tillsyn 
  
 Kommunen  
 svarar för tillsynen på lokal nivå (1 kap. 7 §) och  
 läns- styrelsen  
 har tillsyn över plan- och byggnadsväsendet i länet (1 kap. 8 §). Kommunerna och länsstyrelsen skall samverka i fråga om kommunernas planering och länsstyrelsen kan överpröva kommunernas beslut om planerna strider mot riksintressen, mellankommunala intressen eller hälsa och säkerhet. 
  
 Boverket  
 har den allmänna uppsikten över plan- och byggnads- väsendet i riket (1 kap. 8 §). Verket utfärdar föreskrifter och råd samt har till uppgift att följa utvecklingen på plan- och bygg- området i landet. 
 Tillsynskostnader 
 En avgift får tas ut av kommunens invånare i ärenden gällande lov och förhandsbesked och vissa andra ärenden, (11 kap. 5 §). Av- giften får högst uppgå till ett belopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. Av förarbetena (prop. 1993/94:178 sid. 126) framgår att kommunens arbete som tillsyns- myndighet och besiktningar som föranleds av detta inte skall av- giftsfinansieras enligt förevarande bestämmelse. 
 Regeringsrätten fastställde i ett avgörande 1999 att för bygg- nadsnämndens åtgärder, som inte föranleds av någon framställning från en sökande 
 ,  
 är avgiftsbestämmelsen inte tillämplig (mål nr  
 6237–1997). 
  Bakgrunden var att en kommun påfört en fastighets- ägare en avgift för godkännande av funktionskontroll av ventila- tionsanläggning. Kommunen skall övervaka att fastighetsägare full- gör sina förpliktelser att säkerställa ett tillfredsställande inomhus- klimat, 1 § förordningen om funktionskontroll av ventilations- system. 
  
 15.2.4 
  
 Lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. 
  
 PBL ställer krav på framför allt planläggning, men det ställs också krav på själva byggnaden. I detta avseende kompletteras PBL med lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. (BVL), som trädde ikraft 1 juli 1995. 
 168 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 Regelverket innebär att den som uppför eller låter uppföra en byggnad, såväl för egen räkning som i egenskap av byggherre, har ansvar för att se till att arbetet utförs på ett riktigt sätt och att gällande bestämmelser följs. 
 Byggnadsverk som uppförs eller ändras, skall uppfylla väsentliga egenskapskrav ifråga om bärförmåga, hållfasthet, brandsäkerhet, hygien, hälsa och miljö m.m. under en ekonomisk livslängd, förut- satt att normalt underhåll gjorts (2 § 1 st). Byggnadsverk skall underhållas så att deras egenskaper i huvudsak bevaras. 
 Tillämpningsföreskrifter för BVL återfinns i förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., (BVF). 
 Här anges vilka tekniska egenskapskrav som ställs på byggnads- verk. Bland annat anges att byggnadsverk skall vara projekterade och utförda på ett sådant sätt att de inte medför risk för brukarnas eller grannarnas hygien och hälsa, särskilt inte som följd av utsläpp eller förekomst av giftiga gaser, förekomst av farliga partiklar, farlig strålning (t.ex. radon) m.m. (5 §). 
 Huvuddelen av kraven har sin grund i EG:s byggproduktdirek- tiv. 
 Det finns också särskilda förordningar om krav på hissar, el, vatten- och värmemätare och kontroll av ventilationssystem. 
  
 15.2.5 
  
 Boverkets byggregler 
  
 Regeringen har uppdragit åt Boverket att meddela de närmare före- skrifter som behövs för att kraven enligt 2 § BVL skall uppfyllas (21 § BVL). Dessa föreskrifter finns samlade i Boverkets bygg- regler (BFS 1993:57 med ändringar till och med 1998:38). 
 Boverkets byggregler (BBR 1999) innehåller föreskrifter och allmänna råd, kopplade till PBL och andra författningar. De all- männa råden ger endast generella rekommendationer om tillämp- ningen av föreskrifterna och anger hur någon kan eller bör handla för att uppfylla föreskrifterna. Det står det var och en fritt att välja metod eller lösning. Kapitel 6, som behandlar hygien, hälsa och miljö, belyser radonproblematiken. Boverket formulerar här rikt- värdet för radonhalten vid nyproduktion av byggnader, 200 Bq/m 
 3  
 (BBR 6:223) 
 169 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 15.2.6 
  
 Livsmedelslagen 
  
 Livsmedelslagen (1971:511) har till syfte att skydda konsumen- terna mot skadliga eller på annat sätt från hälsosynpunkt otjänliga livsmedel. Med livsmedel avses i stort sett allt som vi äter samt dryckesvaror (1 §), med undantag av läkemedel. Regeringen har givit Livsmedelsverket befogenhet att utfärda närmare föreskrifter inom en rad områden, bl.a. gränsvärde för radon i dricksvatten. 
 Livsmedelslagen har två huvudsyften. De livsmedel som säljs får inte vara skadliga, smittförande eller annars otjänliga till männi- skoföda. Konsumenterna skall kunna lita på att bl.a. märkning av varor är riktig. 
 I 5 § föreskrivs att ett livsmedel som saluhålls inte får ha en sådan sammansättning eller beskaffenhet i övrigt att det kan antas vara otjänligt att förtära. Den som hanterar livsmedel yrkesmässigt är ansvarig för sina produkter. 
 Lagen gäller inte hantering av livsmedel i enskilt hushåll, med några undantag. Lagen kan gälla hantering av livsmedel i enskilt hushåll bl.a. i fråga om vatten som är avsett att drickas eller användas i hantering av livsmedel. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får i så fall föreskriva att lagen helt eller del- vis skall gälla. 
 Regelgivningen bygger i hög grad på  
 EG-direktiv 
  som fort- löpande införlivas i svensk rätt. Därtill kommer  
 EG-förordningar, 
  som gäller som svensk rätt utan att behöva omformas till före- skrifter. 
 Tillsyn 
  
 Statens livsmedelsverk  
 har den övergripande centrala tillsynen över efterlevnaden av lagen och de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 
  
 Länsstyrelsen  
 utövar den närmare tillsynen inom länet. 
 Den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet utövar tillsynen inom den egna  
 kommunen 
 , om regeringen inte har föreskrivit att tillsynen skall utövas av livsmedelsverket. 
 170 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 15.2.7 
  
 Arbetsmiljölagen 
  
 Arbetsmiljölagen (1977:1160) är en så kallad ramlag. Bestämmel- serna är allmänt hållna beroende av att lagen skall gälla för hela arbetslivet med alla skilda verksamhetsgrenar och skiftande verk- samhetsformer. 
 Föreskrifter om skolans internkontroll 
 Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter anger mer i detalj krav och skyldigheter beträffande arbetsmiljön. Styrelsens föreskrifter kan t.ex. gälla vissa slag av risker, psykiska och fysiska belastningar, farliga ämnen eller maskiner. En av föreskrifterna behandlar arbetsgivarens skyldighet att bedriva internkontroll av arbetsmiljön (AFS 1996:6). Förskole- och skolmiljöer omfattas av föreskriften. Den anger att arbetsmiljön skall planeras systematiskt, verksam- heten skall genomföras och följas upp så att arbetsmiljökraven uppfylls. Arbetsgivaren skall fortlöpande undersöka arbetsförhållandena. Undersökningar skall göras såväl av den fysiska som av den psykosociala miljön. Om brister upptäcks skall bristen åtgärdas omedelbart, om det är praktiskt möjligt. Övriga åtgärder skall tidsplaneras. Internkontrollarbetet skall följas upp årligen. 
 Förebygger ohälsa och olycksfall 
 I arbetsmiljölagen finns grundläggande regler för arbetsmiljön. Lagens ändamål är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god arbetsmiljö (1 kap. 1 §). Arbe- tarskyddet har kommit att breddas allt eftersom. Insikten har ökat om att man för att värna hälsan bör eftersträva bästa möjliga arbetsmiljö ur såväl tekniskt och fysiologiskt avseende som från social och psykologisk synpunkt. 
 Gäller för arbetstagare och elever 
 Lagen omfattar allt arbete och gäller framför allt när en arbetstagare är anställd hos en arbetsgivare. Även personer som utbildas likställs med arbetstagare (1 kap. 3 § p 1). Elever vid alla 
 171 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 typer av skolor omfattas i huvudsak, även elever vid universitet, högskolor och annan yrkesinriktad utbildning. 
 Barntillsyn faller utanför lagen, men för vissa blandformer, som exempelvis förskoleklasser, kan verksamheten omfattas om utbild- ningsmomenten dominerar över tillsynen. 
 Gränsvärde för radon 
 I arbetsmiljölagens 2 kap. anges ramarna för arbetsmiljöns be- skaffenhet. 
 Här anges att  
 luft-, 
  ljud- och ljusförhållanden och övriga arbets- hygieniska förhållanden skall vara tillfredsställande (2 kap. 3 §). I två av Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter, Bergarbete (AFS 1997:3) samt Hygieniska gränsvärden och åtgärder mot luftföro- reningar (AFS 2000:3), har styrelsen preciserat begreppet tillfreds- ställande och angett gränsvärden för t.ex. radon. Det hygieniska gränsvärdet för radon på arbetsplatser är 400 Bq/m 
 3 
 . Gränsvärdet får enligt arbetarskyddsstyrelsen uppfattas som ett årsmedelvärde, arbetar man kortare tid än heltid så kan högre nivåer tillåtas. 
 Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa och olycksfall (3 kap. 2 §). 
 För att förankra systemet med gränsvärden i lagstiftningen anges i 18 § arbetsmiljöförordningen att arbetarskyddsstyrelsen kan meddela gränsvärden för planering och kontroll av arbetsmiljön. 
  
 15.2.8 
  
 Sekretesslagen 
  
 I många kommuner finns det uppgifter om radonhalter i bygg- nader. Frågan om och när en kommun kan lämna ut uppgifter om t.ex. en specifik byggnads radonhalt, regleras i sekretesslagen (1980:100). Efter ett uppmärksammat fall, som refereras här, gjordes en ändring i sekretesslagen. 
 Sekretesslagen ändrades den 1 juli 1999 efter att det uppmärk- sammats att en kommun vägrade lämna ut uppgifter från miljö- och hälsoskyddsnämnden till en journalist om resultaten av radon- mätningar i flerbostadshus. Nämnden avslog journalistens begäran i det aktuella fallet med motiveringen att mätningar utförts på upp- drag av enskilda samt att det fick antas att uppdraget lämnats under 
 172 
  
 SOU 2001:7 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 förutsättning att uppgifterna inte skulle röjas. Beslutet över- klagades men kammarrätten fastställde miljönämndens beslut. Re- geringsrätten meddelade inte prövningstillstånd. 
 Vid den aktuella tidpunkten fanns det bestämmelser om sekre- tess som rör myndigheters uppdragsverksamhet för enskildas räk- ning, 8 kap. 9 §. Sekretess gällde hos myndigheter för uppgifter om provning, bestämning av egenskaper eller myckenhet, värdering, vetenskaplig, teknisk, ekonomisk eller statistisk undersökning eller annat uppdrag som myndigheten utför för enskildas räkning, om det måste antas att uppdraget lämnats under förutsättning att upp- giften inte röjs. 
 Syftet med bestämmelsen var i första hand att skydda uppdrags- givarens ekonomiska förhållanden, men den gav även skydd för tredje man när det gäller både personliga och ekonomiska för- hållanden (prop. 1979/80:2, Del A s. 238 f.). Fallet uppmärk- sammades och regeringen fann att dåvarande lagstiftning hade lett och kunde leda till att uppgifter som rörde människors hälsa och som var av intresse för allmänheten hålls hemlig i alltför stor ut- sträckning (prop. 1998/99:22). Regeringen ansåg att sådana upp- gifter borde kunna lämnas ut efter en avvägning mellan det all- männa insynsintresset och den enskilde uppdragsgivarens intresse av sekretesskydd, även om detta skulle kunna få negativa kon- sekvenser för en uppdragsgivare eller medföra att företag under- låter att lämna uppdrag till myndigheter. Övervägande skäl talade för att bestämmelsen i 8 kap. 9 § sekretesslagen därför borde ändras så att den bättre svarade mot allmänhetens krav på insyn be- träffande uppgifter som rör människors hälsa. Regeringen menade att en begränsning till förmån för hälsointresset därför skulle gälla, om det allmänna intresset av offentlighet har sådan vikt att upp- gifterna bör lämnas ut. 
 Sedan den 1 juli 1999, då ändringen trädde i kraft, begränsas se- kretessen hos uppdragsmyndigheter för uppgifter som rör männi- skors hälsa om intresset av allmän kännedom om uppgifterna har sådan vikt att de bör lämnas ut. 
 Bestämmelserna om sekretess för vissa uppgifter hos uppdrags- myndigheter gäller endast uppgifter hos myndigheten som myn- digheten tagit fram på uppdrag av enskild. 
 173 
  
 Vilka mål och regelverk styr radonarbetet? 
  
 SOU 2001:7 
  
 15.2.9 
  
 Strålskyddslagen 
  
 Strålskyddslagen (1988:220) syftar till att skydda människor, djur och miljö mot skadlig inverkan av strålning (1 §). 
 Lagen gäller för såväl joniserande som  
 icke-joniserande 
  strålning (2 §). 
 Det anges i lagen att den som bedriver verksamhet med strålning skall vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs för att hindra eller motverka skada på människor, djur och miljö (6 § 3). Hänsyn skall då tas till verksamhetens art och de förhållan- den under vilka den bedrivs. 
 174 
  
 16 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 Radonfrågan berör en rad olika sak- och ansvarsområden, varför flera myndigheter blir berörda i varierande grad. 
  
 16.1 
  
 Myndigheternas ansvarsfördelning 
  
 De myndigheter som har huvudansvaret för arbetet med radon är Boverket, Statens Strålskyddsinstitut (SSI), Socialstyrelsen, Lucas medelsverket och Arbetarskyddsstyrelsen, var och en med sitt delansvar. Dessa myndigheter har samrått när de har fattat olika beslut om exempelvis gränsvärden, åtgärdsnivåer och föreskrifter. Myndigheterna har även samarbetat i fråga om information men också gemensamt finansierat och givit ut informationsmaterial. 
 Det finns en stor enighet bland dessa olika sektorsmyndigheter om att en bred medverkan är en förutsättning för att driva ett lång- siktigt framgångsrikt radonarbete. För att förbättra samordningen mellan myndigheterna inrättades 1994 en samarbetsgrupp. Där in- formerar man om vad som pågår inom respektive myndighet och kommun och diskuterar olika radonfrågor. Gruppen leds av SSI och deltagarna träffas ungefär två gånger om året. 
 SSI redovisade 1998 i ett regeringsuppdrag förslag till lämplig arbetsfördelningen rörande radon mellan olika myndigheter (SSI 1998). I detta påpekades att SSI stått för den i särklass största delen av radonverksamheten på central nivå i Sverige alltsedan radonpro- blemet aktualiserats. SSI menar att övriga sektorsmyndigheter inte alltid gjort tillräckligt för att komma tillrätta med problemen, trots att radonfrågan är ett stort hälsoproblem. Vidare menar SSI att man tagit på sig ett större ansvar än vad man egentligen haft vare sig mandat för eller ekonomiska resurser till. Myndigheten beslutade därför 1997 att begränsa sitt radonarbete till de frågor som myndigheten anser ligga inom sitt bemyndigande. Detta har resulterat i att vissa centrala frågor inte längre inkluderas i någon 
 175 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 myndighets ansvarsområde. Idag hänvisar SSI till kommunerna vid frågor om sanering m.m. från allmänheten. SSI har även dragit ned omfattningen på sin utbildningsverksamhet. 
 Idag finns resurser motsvarande uppskattningsvis fyra heltids- tjänster för arbete med radonfrågor på SSI, varav en för informa- tion och utbildning. Var och en av de övriga myndigheterna av- sätter relativt små resurser till radonarbetet. 
  
 16.2 
  
 Tillsyn 
  
 På lokal nivå bedrivs tillsynen av  
 kommunerna  
 genom miljö- och hälsoskyddsnämnden och byggnadsnämnden eller motsvarande nämnder.  
 Länsstyrelsen  
 ansvarar för tillsynen regionalt. 
 Naturvårdsverket har tillsynsansvar enligt miljöbalken på central nivå, men  
 Socialstyrelsen  
 har tillsynsansvar för hälsoskyddet enligt miljöbalken, förordning (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken. 
  
 16.3 
  
 Boverket 
  
 Boverket är central förvaltningsmyndighet för frågor om byggd miljö och hushållning med naturresurser, fysisk planering, bygg- ande och boende. Boverket meddelar föreskrifter bl.a. med stöd av förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på bygg- nadsverk m.m. och plan och byggförordningen (1987:383). I Boverkets byggregler (BFS 1993:57) finns föreskrifter med funk- tionskrav för radonhaltens årsmedelvärde och att gammastrålnings- nivån inte skall överstiga angivna värden. Vidare administrerar verket bidrag enligt förordningen (1988:372) om bidrag för åt- gärder mot radon i egnahem. Boverket administrerade även bidrag enligt förordningen (1997:638) om bidrag för åtgärder mot radon i dricksvatten. Bidragssystemet upphörde 1999. 
 Boverket har ett allmänt uppsiktsansvar inom plan- och bygg- nadsväsendet enligt plan och bygglagen (1987:10). Verket följer upp reglerna för tillämpningen för att se om de ger den avsedda effekten när det gäller bl.a. samhällets tekniska egenskapskrav i byggandet. 
 Boverket uppfyller sitt ansvar bl.a. på följande sätt. 
 176 
  
 SOU 2001:7 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 De ger ut föreskrifter, allmänna råd och information i form av olika utskick och seminarier om tillämpningsfrågor. 
 Regler för och information om tekniska egenskapskrav i bygg- nadsverk tydliggörs. 
 De svenska byggreglerna samordnas med EU:s direktiv som rör byggandet. 
 Boverket verkar för miljö- och hälsoriktigt byggande, underhåll och förvaltning. 
 Byggherren dvs. den som låter uppföra en byggnad, har ansvaret för att samhällskraven uppfylls. Byggnadsnämnden är tillsynsmyn- dighet för byggandet i kommunen. 
  
 16.4 
  
 Statens strålskyddsinstitut 
  
 Statens strålskyddsinstitut (SSI) är central förvaltningsmyndighet för frågor om skydd av människor, djur och miljö mot skadlig verkan av joniserande och icke joniserande strålning. SSI är bl.a. samordnande organ för olika strålskyddsintressen i landet och samverkar med olika myndigheter och sammanslutningar för strål- skyddsfrågor. SSI har det övergripande ansvaret för att följa ut- vecklingen när det gäller strålning i bostäder, framför allt vad gäller riskbedömningar och mätteknik. SSI utövar tillsyn enligt strål- skyddslagen. SSI redovisade för 1998 ett regeringsuppdrag om för- slag till lämplig arbetsfördelning rörande radon i inomhusluft och dricksvatten mellan SSI och centrala tillsynsmyndigheter. SSI är ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet  
 Säker strålmiljö 
 . En stor del av den forskning som bedrivs om radon sker i SSI:s regi. 
  
 16.5 
  
 Socialstyrelsen 
  
 Socialstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för verksamheter som rör socialtjänst, hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, hälsoskydd, smittskydd, stöd och service till vissa funktionshindrade, alkohol och missbruksmedel. Socialsty- relsen har ingen föreskriftsrätt men skall bl.a. stödja kommunerna med allmänna råd och tillsynsvägledning för den regionala och lokala tillsynen för frågor om hälsoskydd enligt 9 kap miljöbalken. Socialstyrelsen har meddelat allmänna råd om radon och följer 
 177 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 aktivt upp tillämpningen av råden. Socialstyrelsen har det centrala ansvaret för tillsynen över inomhusmiljön. 
  
 16.6 
  
 Arbetarskyddsverket 
  
 Arbetarskyddsverket (ASS) består av Arbetarskyddsstyrelsen och Yrkesinspektionen, som är indelad i tio distrikt. Verkets över- gripande mål är att minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetslivet och att förbättra arbetsmiljön ur ett helhetsperspektiv, dvs. från såväl fysisk, psykisk som social och arbetsorganisatorisk synpunkt. Verkets uppgift är att se till att arbetsmiljö- och arbets- tidslagstiftningar efterlevs samt till viss del tobakslagen och miljö- balken vad avser vissa frågor om genteknik och bekämpningsmedel. Arbetarskyddsverket skall också ge råd och upplysningar samt sprida information. 
 Med stöd av arbetsmiljöförordningen har Arbetarskyddssty- relsen utfärdat föreskrifter som reglerar radon på arbetsplatser. Arbetarskyddsstyrelsen har även i en undersökning 1996 kartlagt radonhalter på arbetsplatser (se avsnitt 11.5). 
  
 16.7 
  
 Livsmedelsverket 
  
 Livsmedelsverket är central förvaltningsmyndighet för frågor som rör livsmedel, i den mån sådana frågor inte skall handläggas av någon annan statlig myndighet. Under 1997 har verket meddelat gränsvärden för radon i dricksvatten genom Statens livsmedels- verks kungörelse (SLV FS 1993:35 och SLV FS 1997:32) med före- skrifter och allmänna råd om dricksvatten. 
  
 16.8 
  
 Riksskatteverket 
  
 Riksskatteverket är central förvaltningsmyndighet för beskattning, folkbokföring, allmänna val och indrivning. Verket är chefs- myndighet för skattemyndigheterna och kronofogdemyndig- heterna. Uppgifterna är bl.a. att utfärda rekommendationer m.m. om grunderna för taxering och värdesättning vid allmänna fastig- hetstaxeringen. Förekomst av radon beaktas i rekommendatio- nerna. 
 178 
  
 SOU 2001:7 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 16.9 
  
 Sveriges geologiska undersökning 
  
 Sveriges geologiska undersökning (SGU) är central förvaltnings- myndighet för frågor om landets geologiska beskaffenhet och mineralhantering. SGU undersöker Sveriges jordarter, berggrund och grundvatten för att tillgodose samhällets behov av geologisk information, främst inom områdena miljö och hälsa, fysisk plane- ring och hushållning med naturresurser. SGU skall marknadsföra geologisk information och verka för att den snabbt görs tillgänglig. 
 Inom ramen för den reguljära karteringsverksamheten vid SGU samlas det in och bearbetas ett stort antal geovetenskapliga para- metrar som har betydelse för arbetet med radon och bedömning av radonrisker, bl.a. kartläggning av naturlig strålning från marken. 
 SGU har arbetat sedan slutet av  
 1970-talet 
  med radonfrågorna. SGU deltog i Radonutredningen 1979 och fick då i uppdrag att spåra hus byggda i blå lättbetong. Samma år fick SGU i uppdrag att framställa så kallade geostrålningskartor som visar områden med förhöjd gammastrålning och jordarter som är kända för att orsaka radonproblem. Detta uppdrag resulterade i ca 240 geostrålnings- kartor i skala 1:50 000. SGU påbörjade samtidigt forskning kring radon och radontransport i jord, radonmätningsmetoder och undersökningar av radioaktiviteten i byggmaterial. 
 I samband med delningen av SGU år 1982 i en myndighetsdel och en uppdragsdel, Sveriges Geologiska AB (SGAB), flyttades den uppdragsbaserade verksamheten inklusive de flygradiometriska mätningarna till SGAB. På uppdrag av kommunerna tog SGAB under  
 1980-talet 
  fram ett stort antal radonriskkartor. Uppdraget att utföra flygmätningar gick tillbaka till SGU, när SGAB lades ner 1991. Hittills är ca 70 % av landets yta täckt av flygmätningar. Det så kallade uranarkivet och delar av SGAB:s övriga material har numera tillförts SGU. Radonverksamheten vid SGU har under de senaste 10 åren bestått i gammastrålnings- och radonmätningar i samband med uppföljningar av flygmätningar, forskning kring radon och viss uppdragsverksamhet. Analyser av radon i vatten har pågått sedan 1980 i samband med den hydrogeologiska länskarte- ringen. SGU har tillsammans med SSI tagit fram en Sverigeöversikt över riskområden för radon i vatten från bergborrade brunnar. SGU bidrar även med information och rådgivning till allmänheten kring radon i mark och vatten. 
 179 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 16.10 
  
 Folkhälsoinstitutet 
  
 Folkhälsoinstitutet är en statlig myndighet med uppgift att före- bygga sjukdomar och annan ohälsa och att främja en god hälsa. Det övergripande målet är att främja likvärdiga förutsättningar för en god hälsa för hela befolkningen. För att skapa sådana förutsätt- ningar skall institutet särskilt beakta de faktorer som påverkar hälsoutvecklingen hos de grupper som är mest utsatta för hälso- risker. 
 Sedan hösten 1999 har Folkhälsoinstitutet varit föremål för ut- redning med syfte att ombildas till en ny folkhälsomyndighet med tydligare myndighetsuppgifter. Övergången till den nya myndig- heten kommer att ske successivt enligt det betänkande som fram- lagts under våren (SOU 2000:57). Den 1 juli 2001 kommer institutet att ombildas till Statens folkhälsoinstitut. 
 Statens folkhälsoinstitut kommer att ha följande tre huvudupp- gifter. 
 Följa upp den nationella folkhälsopolitiken och de mål för denna politik som för närvarande arbetas fram av den nationella folkhälsokommittén. 
 Fungera som ett nationellt kunskapscentrum när det gäller folkhälsa. 
 Bedriva tillsyn och ansvara för nationell statistiksamordning när det gäller alkohol, narkotika och tobak. 
 På regeringens uppdrag skall Folkhälsoinstitutet även ansvara för den nationella samordningen av särskilda folkhälsofrågor. Det kan gälla exempelvis att samordna insatserna vid förändrad lagstiftning, för det  
 hiv/aids-förebyggande 
  arbetet eller för att fokusera en viss folkhälsofråga som Sätt Sverige i rörelse, det fysiska aktivitets- året 2001. 
 Folkhälsoinstitutet bör finansiera viss uppdragsforskning samt utveckla sina hittillsvarande samverkansavtal med forskningsinsti- tutioner. Vidare skall Folkinstitutet i sitt internationella arbete följa och aktivt medverka i den internationella utvecklingen av insatser inom folkhälsoområdet. 
 180 
  
 SOU 2001:7 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 16.11 
  
 Svenska kommunförbundet 
  
 Svenska kommunförbundet är intresseorganisation för landets kommuner med uppgift att bevaka kommunernas intressen samt lämna råd och service i vissa avseenden. 
 Kommunerna fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området. Således skall kommunerna förebygga och bedöma om det finns olägenheter och rekommendera eller kräva att åtgärder vidtas mot radon. I plan och bygglagen finns ett tillsyns- och kontroll- system reglerat. Byggnadsnämnden kan besluta att intyg om radonhalt skall ges in till nämnden. Det kan den göra i den kon- trollplan som normalt skall upprättas i byggärenden som är bygg- anmälanspliktiga. 
  
 16.12 
  
 Byggforskningsrådet 
  
 Byggforskningsrådet (BFR), tidigare Statens råd för byggnads- forskning 
 ,  
 har som övergripande mål att satsa på forskning och ut- veckling som bidrar till att stärka och utveckla den byggda miljöns kvalitet med syfte att bidra till en bärkraftig utveckling av samhället och till att stärka vårt lands ekonomi, välfärd och internationella konkurrenskraft. 
 Verksamheten är inriktad på förändringen, utformningen och förvaltningen av den byggda miljön. 
 Ansvarsområdet spänner över hela  
 planerings-, 
  bygg- och för- valtningsprocessen – allt från den översiktliga fysiska planeringen via byggnadsutformning, byggnadsteknik, energiteknik och pro- duktionsmetoder fram till drift och förvaltning. 
 BFR initierar, samordnar och finansierar forskning och utveck- ling. BFR stöder dels långsiktig kunskapsuppbyggnad vid univer- sitet och högskolor, dels tillämpade projekt som snabbt skall kunna omsättas i praktisk tillämpning. BFR samlar upp framtida kun- skapsbehov och nya idéer i nära samverkan med den byggda miljöns aktörer. 
 Bygg- och bostadssektorns villkor har under senare år markant påverkats av den ökade internationaliseringen, marknadsoriente- ringen, miljömedvetandet, den informationstekniska utvecklingen och den växande efterfrågan på kunskap. Genom dessa för- ändringar i omvärlden har också förutsättningarna för forskning och utveckling förändrats. Den prioritering som styr BFR:s verk- samhet är utveckling av samhällsplanering. Målet är att nå samord- 
 181 
  
 Myndigheter med ansvar för radon 
  
 SOU 2001:7 
  
 ning och en hållbar utveckling, hållbarhet i stadsutveckling samt bättre boende och byggande, kvalitetssäkring i  
 plan-, 
  bygg- och förvaltningsprocessen, effektivare användning av energi och andra naturresurser i byggnader och i byggd miljö samt förbättrad inom- husmiljö. Dessa prioriteringar återspeglas i forskning och utveck- lingsprogrammen (FoU) som särskilda insatsområden. 
 Från 2001 har Byggforskningsrådet upphört. Verksamheten drivs vidare i Forskningsrådet för miljö, areella näringar och sam- hällsbyggande (FORMAS). 
 182 
  
 17 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands 
  
 Olika myndigheter anger antingen riktvärden eller gränsvärden för radon. Riktvärden eller riktlinjer används för att ange en halt som inte  
 bör  
 överskridas. Riktvärdet kan i sig inte förhindra att gränsen överskrids. Däremot kan det ange att myndigheter skall tillämpa olika krav, exempelvis krav på att olägenhet för människors hälsa inte uppstår, på ett sådant sätt att riktvärdet inte överskrids. 
 Ett gränsvärde får  
 inte  
 överskridas. 
 I Boverkets byggregler 1999 finns ett gränsvärde för radon som inte får överskridas vid nybyggnad. Gränsvärden för radon finns även i Livsmedelsverkets kungörelse om dricksvatten och Arbetar- skyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om hygieniska gräns- värden. 
 I Socialstyrelsens allmänna råd anges däremot ett riktvärde för radon. Skälet till att ett riktvärde och inte ett gränsvärde har valts är att Socialstyrelsen inte bemyndigats av regeringen att utfärda föreskrifter. Socialstyrelsen ger i stället allmänna råd. 
  
 17.1 
  
 Framväxten av begränsningsvärden för radon 
  
 De första gränsvärdena och rekommendationerna för radon och exponering för gammastrålning i bostäder utfärdades i juli 1979. Gränsvärdena var provisoriska och kom efter förslag från då- varande radonutredningens (SOU 1983:6) första betänkande. De fastställda gränsvärdena började gälla från den 1 januari 1981. So- cialstyrelsen meddelade i cirkuläret Taylor i bostäder (SVI - 1514:489/80) att sanitär olägenhet förelåg om radondotterhalten överskred 400 Bq/m 
 3  
 som årsmedelvärde i bostäder. Med giltighet från samma datum förskrev dåvarande Statens planverk i  
 Svensk byggnorm  
 (SBN 80) gränsvärdet 70 Bq/m 
 3  
 för högsta tillåtna radondotterhalt räknat som årsmedelvärde i ny byggnad samt 
 183 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands 
  
 SOU 2001:7 
  
 gränsvärden för högsta tillåtna halter av radioaktiva ämnen i bygg- nadsmaterial. 
 Gränsvärdet för radondotterhalter i bostäder sänktes den 1 juni 1990 till 200 Bq/m 
 3  
 räknat som årsmedelvärde, Socialstyrelsens allmänna råd om Taylor och hälsoskydd, 1990:5. Från samma datum gällde detta gränsvärde även för alla typer av lokaler där människor stadigvarande vistas, vilket var en nyhet. Undantag gällde för gruvor och underjordsanläggningar under konstruktion. 
 Nybyggnadsregler 1988 (Boverket 1985) föreskrev att radon- dotterhaltens årsmedelvärde i ny byggnad inte fick överskrida 70 Bq/m 
 3 
 . 
 För gruvor och underjordslokaler under konstruktion utfärdar Arbetarskyddsstyrelsen gränsvärden, Bergarbete, Arbetarskyddsstyrelsens författningssamling AFS 1986:17. 
 Sedan 1994 anges gräns- och riktvärden som radongashalt, i- stället för, som tidigare, radondotterhalt. De rikt- och gränsvärden som tagits fram därefter är de nu gällande värdena vilka redovisas här nedan. 
  
 17.2 
  
 Gällande gräns och riktvärden 
  
 17.2.1 
  
 Ny- och tillbyggnad 
  
 Utdrag ur: 
 Boverkets byggregler 1999 (BFS 1993:57 med ändringar till och med BFS 1998:38), 6 Hygien, hälsa och miljö, 6:2 Luft 
 6 :223 Joniserande strålning 
 Byggnader skall utformas så att radonhaltens årsmedelvärde inte över- stiger 200 Bq/m 
 3  
 och gammastrålningsnivån inte överstiger 0,5 µSv/h i rum där personer vistas mer än tillfälligt. 
  
 17.2.2 
  
 Bostäder och lokaler för allmänna ändamål 
  
 Utdrag ur: 
 Socialstyrelsens allmänna råd om tillsyn enligt miljöbalken – radon i inomhusluft (SOSFS 1999:22) 
 184 
  
 SOU 2001:7 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands 
  
 Olägenhet för människors hälsa 
 Riktvärde 
 Vid bedömningen av om radonhalten i inomhusluften i bostäder och lokaler för allmänna ändamål innebär olägenhet för människors hälsa enligt 9 kap. 3 § miljöbalken bör tillsynsmyndigheten tillämpa följande riktvärde. 
 Om årsmedelvärdet, efter mätning enligt Strålskyddsinstitutets (SSI) metodbeskrivning, överstiger 400 becquerel per kubikmeter (Bq/m 
 3 
 ) bör radonhalten i bostaden eller lokalen anses utgöra olägenhet för människors hälsa. Mätningen skall ha skett i utrymme där människor stadigvarande vistas. 
 Översiktlig gammamätning 
 Om det vid en översiktlig gammamätning av fasaderna på en byggnad som upplåtits för bostadsändamål konstateras att mätvärdet uppgår till 0,3 mikrosievert per timme(µSv/h) eller mer, bör tillsynsmyndigheten ställa krav på undersökning enligt 26 kap. 22 § miljöbalken. 
 Fastigheter med enskilda brunnar 
 Tillsynsmyndigheten bör, inom ramen för sin rådgivnings- och infor- mationsverksamhet, enligt 26 kap. 1 § tredje stycket miljöbalken, sär- skilt verka för att mätning av radonhalten görs i byggnader på fastig- heter med enskilda brunnar, om radonhalten i dricksvattnet uppgår till ca 1 000 becquerel per liter (Bq/l) eller mer. Eventuella krav på åt- gärder enligt 26 kap. 9 § miljöbalken bör därefter bedömas med av- seende på boendeförhållanden, vattenförbrukning och bostadens ven- tilation. 
 Kartläggning 
 I den utredning som tillsynsmyndigheten, enligt 7 § andra stycket 1 i förordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken, årligen skall uppdatera bör det ingå en kartläggning av de byggnader inom kommu- nen som har förhöjda radonvärden. 
 Tillsynsmyndigheten bör i den plan som avses i 7 § andra stycket 3 nämnda förordning specificera hur tillsynen på radonområdet skall be- drivas. 
  
 17.2.3 
  
 Hushållsvatten 
  
 Utdrag ur: 
 Livsmedelverkets kungörelse (SLV FS 1993:35) om dricksvatten och (SLV FS 1997:32) 
 185 
  
 Högsta godtagbara genomsnittshalt (tidsvägt medelvärde) av luftföroreningar i inandnings- luften. Ett hygieniskt gränsvärde är antingen ett nivågränsvärde eller ett takgränsvärde. 
  
 se not 1 
  
 400 Bq/m 
  
 3  
  
 luft. (not 2) 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands SOU 2001:7 
  
 Gränsvärden 
  
 Kommentar 
  
 Tjänligt med anmärkning 
  
 Otjänligt 
  
 A-vatten 
  
 E-vatten 
  
 100 (h) 
  
 500 (h) 
  
 Taylor förekommer naturligt i grund- 
  
 vatten. Höga halter finns främst i vatten 
  
 från bergborrade brunnar. Ytvatten inne- 
  
 håller endast låga halter av radon. 
  
 Förtäring av radonhaltigt vatten kan 
  
 innebära hälsorisker, särskilt för små 
  
 barn. Vatten med halter över 500 Bq/l, 
  
 som används till dryck och matlagning 
  
 för barn under 5 års ålder, bör värmas till 
  
 kokning eller vispas kraftigt minst tre 
  
 minuter för att avlägsna radonet. 
  
 1000 (h) 
  
 Ökad risk för hälsoeffekter. Vattnet bör 
  
 ej användas till dryck eller livsmedels- 
  
 hantering 
  
 I vattenverk kan radonhalten i vatten minskas med bl.a. luftning. I enskild fastighet kan halten minskas genom kraftig luftning i radonavskiljare eller med andra metoder. Taylor från vatten kan tillsammans med radon från mark och byggmaterial ge höga halter i bostadsluften. Radonhalt i luft kontrolleras enligt Socialstyrelsens allmänna råd 1990:5 och enligt riktlinjer från Statens strålskydds- institut. 
  
 17.2.4 
  
 Arbetslokaler 
  
 Utdrag ur: 
 Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om hygie- niska gränsvärden och åtgärder mot luftföroreningar (AFS 2000:3). 
 Definitioner 
 3 § I dessa föreskrifter används följande beteckningar med nedan an- given betydelse. 
 Hygieniskt gränsvärde 
 Taylor (1996) underjordsarbete övrigt 
  
 1) 
  
 För underjordsarbete gäller ett gränsvärde som årsdos 2,5 MBqh/m 
  
 3  
 och år, vilket motsvarar ca 1 500 Bq/m 
 3  
 vid drygt 1 600 
 186 
  
 SOU 2001:7 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands 
  
 timmars vistelse under jord per år. Underjordsarbete är allt arbete under jord i gruvor och liknande arbetsplatser där berg bryts eller bearbetas. Dessa gränsvärden gäller för uppmätt halt som radon- gas. Vid mätning kan man mäta radongas eller radondöttrar. Vid omräkning mellan radongas och radondöttrar skall vid under- jordsarbete omräkningsfaktor  
 (F-faktorn, 
  jämviktsfaktorn) 0,5 användas (enligt Statens strålskyddsinstitut), om man inte genom mätning eller på annat sätt känner förhållandet mellan radon- döttrar och radongas. Mätning får göras med direkt- visande/registrerande instrument eller med dosimeter. 
  
 2) 
  
 Gränsvärdet gäller för halt radongas och får tillämpas som årsme- delvärde. Vid mätning kan man mäta radongas eller radondöttrar. Vid omräkning mellan radongas och radondöttrar skall vid övrigt arbete (dvs. som ej är underjordsarbete) omräkningsfaktor (F- faktorn, jämviktsfaktorn) 0,4 användas (enligt Statens strål- skyddsinstitut), om man inte genom mätning eller på annat sätt känner förhållandet mellan radondöttrar och radongas. Mätning får göras med direktvisande/registrerande instrument eller med dosimeter. 
  
 1, 2) Radondöttrar är liksom radon cancerframkallande 
  
 17.3 
  
 Internationella rekommendationer och bestämmelser 
  
 17.3.5 
  
 Den internationella strålskyddskommissionen 
  
 Den internationella strålskyddskommissionen (International Commission on Radiological Protection, ICRP), grundades redan 1928. ICRP är en icke vinstdrivande kommission som finansieras av nationella och internationella organisationer. Dess rekommen- dationer ligger till grund för strålskyddslagstiftningen i de flesta av världens länder. ICRP presenterade 1993 rekommendationer om radon i bostäder och på arbetsplatser i sin rapport  
 Protection Against Radon at home and at Work  
 (ICRP 1993). För radon i bo- städer rekommenderas åtgärdsnivåer i intervallet 200 till 600 Bq/m 
 3  
 och för arbetsplatser i intervallet 500 till 1 500 Bq/m 
 3 
 . 
  
 17.3.6 
  
 Europeiska Unionen 
  
 I maj 1996 antog EU:s ministerråd ett reviderat allmänt strål- skyddsdirektiv  
 European Basic Safety Standards Directive, 96/29/ Euratom 
 . Direktivet fastställer grundläggande strålskyddsregler för arbetare och för allmänheten. Det är baserat på ICRP:s rekom- mendationer från 1990  
 1990 Recommendations of the International 
  
 187 
  
 Gräns- och riktvärden i Sverige och utomlands 
  
 SOU 2001:7 
  
 Commission on Radiological Protection 
 , (ICRP 1991). Taylor i bostäder är undantaget i direktivet, däremot behandlas radon på arbetsplatser. När det gäller radon och annan naturlig strålning lämnar direktivet stor frihet åt medlemsstaterna att utforma de detaljerade reglerna. En särskild arbetsgrupp har på uppdrag av  
  
 EU-kommissionen 
  
  utformat närmare rekommendationer till stöd till medlemsstaterna. För radon på arbetsplatser rekommenderar arbetsgruppen en åtgärdsnivå mellan 500 och 1 000 Bq/m 
  
 3 
  
 . 
  
 För radon i bostäder publicerade  
 EU-kommissionen 
  1990 sär- skilda rekommendationer  
 Commission Recommendation of 21 Patterson bruary 1990 on the protection of the public against indoor exposure to radon  
 (European Communities 1990). För radon i befintliga bo- städer rekommenderas en åtgärdsnivå på 400 Bq/m 
 3  
 och en plane- ringsnivå? på 200 Bq/m 
 3  
 för nya bostäder. 
 I EU:s nya dricksvattendirektiv, 98/83/EC, finns radioaktivitet för första gången med bland parametrarna. Taylor och dess sönder- fallsprodukter är dock undantagna. Ett förslag till rekommendatio- ner för radon och långlivade radondöttrar i dricksvatten har tagits fram av en arbetsgrupp inom  
 EU-kommissionen. 
  Arbetsgruppen föreslår åtgärdsnivåer för allmänt och enskilt vatten mellan 100 och 1 000 Bq/l. 
 188 
 Ordförklaringar 
  
 Adsorption 
  
 Koncentration eller upptagning på en yta. 
  
 Aktivt kol 
  
 Högporöst kol med förmåga att adsorbera 
  
 ämnen ur luft eller vatten. 
  
 Aktivitet 
  
 Antalet atomkärnor som sönderfaller per 
  
 tidsenhet. Aktivitet anges i  
 SI-enheten 
  
 becquerel (Bq). 1 Bq = ett sönderfall per 
  
 sekund. Tidigare användes enheten curie 
  
 (1 Ci = 37 miljarder Bq). 
  
 Alunskiffer 
  
 Lerskiffer med svart färg, som förutom 
  
 normala silikatmineral karaktäriseras av sitt 
  
 innehåll av järnsulfid (pyrit), kolväten 
  
 (kerogen) och jämfört med vanliga 
  
 lerskiffrar relativt höga halter av metaller 
  
 (t.ex. uran, vanadin och molybden). Halten 
  
 av torium är låg. 
  
 Alunskifferbaserad 
  
 Högtrycksånghärdad (autoklaverad) lätt- 
  
 lättbetong 
  
 betong framställd av bränd kalk och bränd 
  
 alunskiffer. Den senare ger lättbetongen en 
  
 blågrå färg. 
  
 Becquerel 
  
 Enhet för aktivitet (se aktivitet). 
  
 Blåbetong 
  
 Se alunskifferbaserad lättbetong. 
  
 Diffusion 
  
 Vandring av ett ämnes atomer eller mole- 
  
 kyler i ett annat ämne, vanligen från plats 
  
 med hög koncentration till plats med låg 
  
 koncentration. 
  
 Dräneringsrör 
  
 Rör som läggs i mark runt byggnad för av- 
  
 ledning av vatten från bl.a. dräneringsskikt. 
  
 Emanation 
  
 Utflöde. Används i radonsammanhang som 
  
 beteckning för den avgång av radon som 
  
 sker från t.ex. ett mineralkorn till por- 
  
 utrymmet utanför mineralkornet. 
  
 189 
  
 Ordförklaringar SOU 2001:7 
  
 Exhalation 
  
 Avgång av gas från en väggyta eller mark- 
  
 ytan. 
  
 Frånluft 
  
 Luft som bortförs från rum. Luften kan 
  
 föras ut till det fria som avluft eller 
  
 återföras 
  
 till 
  
 tilluftsaggregat genom 
  
 anordning för återluft (bör ej förekomma 
  
 vid risk för radon). 
  
 F-system 
  
 Fläktventilation där endast frånluftsflödet 
  
 är fläktstyrt. 
  
 FTX-system 
  
 Fläktventilation med värmeväxlare där såväl 
  
 frånluftsflödet som tilluftsflödet är fläkt- 
  
 styrt. Värmeenergin används normalt till 
  
 förvärmning av tilluften. 
  
 Gammamätare 
  
 Instrument 
  
 som 
  
 mäter gammastrålning, 
  
 t.ex. scintillometer och  
 GM-instrument. 
  
 Gammaspektromete 
  
 Ett mätinstrument som förmår att skilja på 
  
 r 
  
 strålning från olika radioaktiva ämnen. 
  
 Genom att mäta med spektrometer kan 
  
 man beräkna halterna av dessa ämnen. 
  
 Gammaindex 
  
 Ett mått på den totala mängden radioaktiva 
  
 ämnen som ingår i ett byggnadsmaterial. 
  
 GEO-strålningskarta 
  
 Av SGU/SGAB utgivna kartor visande 
  
 förekomst och utbredning av områden med 
  
 förhöjd halt av radioaktiva ämnen i marken. 
  
 Halveringstid 
  
 Den tid det tar för antalet atomer av en viss 
  
 nuklid att minska till hälften genom en 
  
 radioaktiv sönderfallsprocess. 
  
 Integrerande 
  
 Summering av små delvärden. 
  
 Isotop 
  
 Atomer som har samma atomnummer och 
  
 antal protoner men med olika antal 
  
 neutroner kallas isotoper.  
 Radon-222 
  och 
  
 radon-220 
  är exempel på radioaktiva 
  
 isotoper (nuklider). 
  
 Joniserande strålning 
  
 Strålning som ger upphov till joner i det 
  
 material som den tränger in i. Exempel på 
  
 joniserande strålning är  
 alfa-, 
  beta- och 
  
 gammastrålning. 
  
 Kalibrering 
  
 Anpassning, justering. Kalibrering av ett 
  
 mätinstrument innebär att exakt fastställa 
  
 dess utslag mot en rikslikare. 
  
 190 
 SOU 2001:7 Ordförklaringar 
  
 Kryprum 
  
 Ventilerat utrymme med låg höjd under 
  
 bottenbjälklaget, åtkomligt för inspektion. 
  
 Luftväxling 
  
 Utbyte av luft. Anges normalt i omsätt- 
  
 ningar per timme (oms/h), vilket avser hur 
  
 många gånger en luftmängd motsvarande 
  
 rummets/lägenhetens volym byts ut per 
  
 tidsenhet. 
  
 Markkontakt 
  
 Bostad eller lokal belägen i det nedersta 
  
 våningsplanet, utan underliggande källar- 
  
 våning, har markkontakt. 
  
 Miljödosekvivalent 
  
 Den energi per massa, som absorberas på 
  
 1 cm djup i vävnad, multiplicerad med en 
  
 kvalitetsfaktor som korrigerar för skill- 
  
 nader i biologisk verkan från olika typer av 
  
 strålning, dvs. oberoende av om bestrålning 
  
 har skett med  
 alfa-, 
  beta- eller gamma- 
  
 strålning. Enheten miljödosekvivalent an- 
  
 vänds vid mätning av gammastrålning och 
  
 anges i µSv/h, mSv/h eller Sv/h och ersätter 
  
 µR/h (exposition). 1 µR/h = 0,01 µSv/h. 
  
 Momentan 
  
 Pågår under mycket kort tid. 
  
 Cervantes 
  
 Atom som karaktäriseras av atomkärnans 
  
 sammansättning. 
  
 Nuklider med 
  
 samma 
  
 antal protoner i kärnan kallas isotoper. 
  
 Pegmatit 
  
 En grovkristallin bergart med granitisk 
  
 sammansättning 
  
 som uppträder 
  
 som 
  
 gångar, sliror eller mindre massiv i andra 
  
 bergarter. Dominerande mineral är kvarts, 
  
 fältspat och glimmer. Halten av kalium är 
  
 oftast högre än i andra bergarter. 
  
 Pegmatiter har ofta förhöjda halter, och 
  
 ibland höga halter, av uran och torium. 
  
 Permeabilitet 
  
 Genomsläpplighet eller genomtränglighet i 
  
 ett poröst material för en vätska eller gas. 
  
 Porositet 
  
 Förhållandet mellan jordens porvolym och 
  
 totala volym (skrymvolym). Anges vanli- 
  
 gen i procent. 
  
 Prospektering 
  
 Att med geologiska, geofysiska och geo- 
  
 kemiska undersökningar söka efter före- 
  
 komster av mineralråvaror. 
  
 191 
 Ordförklaringar SOU 2001:7 
  
 Radioaktiv sönder- 
  
 Om t.ex. en nuklid N 
 1  
 sönderfaller mycket 
  
 fallsjämvikt 
  
 långsammare än en följande nuklid N 
 2 
  
 (halveringstiden för N 
 1  
 är mycket större än 
  
 för N 
 2 
 ) nås så småningom ett stationärt 
  
 tillstånd under vilket mängden N 
 2 
  
 är 
  
 konstant (lika mycket N 
 2 
  
 bildas 
  
 och 
  
 sönderfaller 
  
 per 
  
 tidsenhet). 
  
 Detta 
  
 stationära tillstånd, då antalet atomer av de 
  
 två nukliderna förhåller sig som deras 
  
 halveringstider, 
  
 kallas 
  
 radioaktiv 
  
 sönderfallsjämvikt. 
  
 Radioaktiva ämnen 
  
 Ämnen som innehåller atomer med instabi- 
  
 la atomkärnor, som genom sönderfall 
  
 strävar efter att nå ett stabilt tillstånd. Vid 
  
 sönderfallet avger atomen joniserande strål- 
  
 ning. 
  
 Radioaktivitet 
  
 Egenskapen hos vissa ämnen att spontant 
  
 utsända joniserande strålning. 
  
 Radiumindex 
  
 Ett mått på mängden radium som ingår i ett 
  
 byggnadsmaterial. 
  
 S-ventilation 
  
 Ventilation genom termiska krafter. Se 
  
 även Skorstensverkan 
  
 Servisledning 
  
 Ledning som sammanbinder byggnad med 
  
 allmänt ledningsnät. 
  
 Scintillometer 
  
 Ett instrument för att mäta gamma- 
  
 strålning. 
  
 Sievert 
  
 Enhet 
  
 för 
  
 dosekvivalent 
  
 (se 
  
 Dosekvivalent). 
  
 Silt 
  
 Jordart med kornstorlek  
 0,002–0,06 
  mm i 
  
 diameter. 
  
 Skorstensverkan 
  
 Tryckdifferens mellan två utrymmen p.g.a. 
  
 skillnad i densitet, vilken kan bero på 
  
 temperaturdifferens. 
  
 Spårfilm 
  
 Mätmetod för radon. Metod som används 
  
 såväl för mätning i mark som inomhus i 
  
 byggnader. 
  
 Suterränghus 
  
 Hus med sluttningsvåning, dvs. våning vars 
  
 golv endast till viss del ligger 
  
 i nivå 
  
 med 
  
 eller ovan mark och som innehåller bo- 
  
 utrymmen. 
  
 192 
 SOU 2001:7 Ordförklaringar 
  
 Sönderfallsserie 
  
 Serie av nuklider i vilken varje beståndsdel 
  
 genom radioaktivt sönderfall övergår i 
  
 nästa, tills en stabil nuklid bildas. 
  
 Tilluft 
  
 Luft som tillförs rum. 
  
 Vattenhalt, 
  
 Förhållandet mellan porvattnets massa och 
  
 vattenkvot 
  
 jordens fasta massa. Anges vanligen i 
  
 procent. 
  
 Ventilation 
  
 Transport och utbyte av luft. Ventilation 
  
 kan indelas i självdragsventilation och 
  
 fläktventilation. Se även  
 F-, 
  FTX- resp. 
  
 S-system. 
  
 Värmeväxlare 
  
 Överför värme från t.ex. frånluften till 
  
 tilluften i ett  
 FTX-system. 
  
 Åsgrus 
  
 Mer eller mindre sorterad mineraljordart 
  
 som transporterats och avsatts, ofta i rygg- 
  
 form, av en isälv (glaciofluvialt material). 
  
 Ädelgas 
  
 Gasformigt ämne som främst karaktäriseras 
  
 av att detta normalt inte bildar kemiska 
  
 föreningar vilket beror på att gasen har 
  
 stabila, fyllda elektronhöljen. 
  
 193 
 Bilaga 1 
 Radonenkät 
 Kommun ................................................... 
 Län ............................................................. 
  
 1. 
  
 Hur många bostäder, skolor, förskolor och lokaler för äldre- boende eller liknande finns det i kommunen?  
  
 Frågan gäller samtliga bostäder etc. inom kommunen utan avseende på förekomst av blåbetong, byggnadsår eller om radonhalter har mätts eller inte. Försök att fördela det totala antalet inom resp. grupp på de olika riskområdena, antingen i antal eller procentuellt. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal 
  
 Varav inom område klassat som 
  
 högrisk normalrisk 
  
 lågrisk 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 2) 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 2) 
  
 Av dessa utgörs cirka .. st. av bostäder med markkontakt, d.v.s. är belägna i bottenvåning i källarlösa hus eller i suterrängvåning. 
  
 Kommentar: .................................................................................... 
  
 1  
 För skolor, förskolor och lokaler anges antalet byggnader innehållande sådana lokaler, t.ex. två klassrumsbyggnader förenade med en korridor eller liknande räknas som två byggnader oavsett hur många klassrum som finns i respektive hus. 
 195 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:7 
  
 2. 
  
 Hur många bostäder, skolor, förskolor och lokaler för äldre- boende eller liknande är byggda efter 1980?  
  
 Frågan gäller samtliga bostäder etc. som är byggda med kravet på en högsta tillåten radondotterhalt/radonhalt enligt nybyggnadsregler eller motsvarande utan avseende på om radonhalter har mätts eller inte. Försök att fördela det totala antalet inom resp. grupp på de olika riskområdena, antingen i antal eller procentuellt. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal 
  
 Varav inom område klassat som 
  
 högrisk normalrisk 
  
 lågrisk 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 2) 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 2) 
  
 Av dessa utgörs cirka .. st. av bostäder med markkontakt, d.v.s. är belägna i bottenvåning i källarlösa hus eller i suterrängvåning. 
  
 Kommentar: .................................................................................... 
  
 3. 
  
 Hur många bostäder, skolor, förskolor och lokaler för äldre- boende eller liknande är byggda av blåbetong?  
  
 Förekoms- ten av blåbetong skall vara mer än ringa, således inte enbart i icke bärande mellanväggar. Bortse från om byggnadsmaterialet är den dominerande radonkällan eller inte. Försök att fördela det totala antalet inom resp. grupp på de olika riskområdena, antingen i antal eller procentuellt. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal 
  
 Varav inom område klassat som 
  
 högrisk normalrisk 
  
 lågrisk 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 196 
  
 SOU 2001:7 
  
 Bilaga 1 
  
 4. 
  
 I hur många bostäder, skolor, förskolor samt lokaler för äldreboende eller liknande har radonmätningar utförts av  
  
 kommunen  
 eller i  
 kommunal regi?  
  
 Försök att fördela det totala antalet inom respektive grupp på de olika riskområdena, antingen i antal eller procentuellt. Se även fråga 5. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal 
  
 Varav inom område klassat som 
  
 högrisk normalrisk 
  
 lågrisk 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
  
 5. 
  
 I hur många bostäder, skolor, förskolor samt lokaler för äldreboende eller liknande har radonmätningar utförts  
  
 av annan än kommunen (t.ex. fastighetsägare, konsult)?  
  
 Uppgif- terna i denna fråga kan ingå i fråga 4. Ange i så fall detta under Kommentar. Försök att fördela det totala antalet inom resp. grupp på de olika riskområdena, antingen i antal eller procen- tuellt. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Antal 
  
 Varav inom område klassat som 
  
 högrisk normalrisk 
  
 lågrisk 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 2) 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 197 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:7 
  
 6. 
  
 Fördela antalet bostäder och lokaler med kända radonhalter efter radonhaltens storlek i Bq/m 
  
 3 
 .  
 Radondotterhalter konver- teras till radonhalter genom att multipliceras med en faktor 2. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal som 
  
 Varav antal med radonhalter 
  
 radonmätts 
  
 0-200 
  Bq/m 
 3  
 >200 Bq/m 
 3  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Vilken är den högsta uppmätta radonhalten inomhus i kommunen? Svar .. Bq/m3. 
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
  
 7. 
  
 Fördela antalet bostäder och lokaler enligt tabell 6 efter radonriskområden och radonhalter.  
  
 Radonhalter i Bq/m3. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 198 
  
 SOU 2001:7 
  
 Bilaga 1 
  
 8. 
  
 Fördela antalet bostäder och lokaler byggda efter 1 januari 1981 efter radonhalter och radonriskområden.  
  
 I denna tabell redovisas endast bostäder och hus som är byggda med krav på en högsta tillåten radondotterhalt/radonhalt enligt nybygg- nadsregler eller motsvarande. Radonhalter i Bq/m3. Bostäder och lokaler, som redovisas i denna tabell, skall även ingå i tabellerna 6 och 7. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 -200 
  >200 >400 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
  
 9. 
  
 Hur många brunnar finns det i kommunen i vilka radonhalten i dricksvattnet har kontrollerats? 
  
 Antal kontrollerade 
  
 Antal brunnar med radonhalter 
  
 Högsta uppmätta 
  
 brunnar 
  
 100-1000 
  Bq/l >1000 Bq/l 
  
 radonhalt 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 199 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:7 
  
 10. 
  
 Hur många radonsanerade bostäder, skolor, förskolor samt lokaler för äldreboende eller liknande finns det i kommu- nen?  
  
 Fördela dem också efter uppmätt radonhalt efter sane- ring. Eftersom några objekt förmodligen inte har radonmätts efter sanering behöver inte det totala antalet stämma överens med summan av talen i de tre högra kolumnerna. 
  
 Typ av bostad/lokal 
  
 Total antal som 
  
 Radonhalter efter utförd sanering 
  
 radonsanerats 
  
 0-200 
  Bq/m 
 3  
 >200 Bq/m 
 3  
 >400 Bq/m 
 3 
  
 Småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Skolor, förskolor 
 1 
  
 Lokaler för äldreboende  
 1 
  
 Kommentar: ...................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 11. Allmänna synpunkter på radonarbetet. 
 Allmänna erfarenheter och synpunkter på information, spår- 
 ning, mätning skyddsåtgärder och kostnader för mätning i 
 byggnader. Använd även baksidan eller löst blad, om så önskas. 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
 ........................................................................................................... 
  
 Uppgiftslämnare 
 : 
  
 Datum................................ 
  
 Telefon........................................... 
  
 Namn................................. 
  
 Adress ............................................ 
  
 Befattning .......................... 
  
 ........................................... 
  
 E-mail ................................................................................................ 
  
 Ifyllt formulär återsänds till Radonutredningen snarast möjligt, dock senast  
 2000-03-10 
  
 200 
 Bilaga 2 
 Sammanställning av kommunenkät 
 I denna bilaga redovisas kommunernas svar på den enkät som ut- redningen i februari 2000 sände ut till samtliga kommuner i landet. Redovisningen sker i form av tabeller enligt följande: 
  
 · 
  
 Tabell 1 Radon i småhus. Fördelning på kommuner. 
  
 · 
  
 Tabell 2 Taylor i småhus. Sammanställning. 
  
 ·  
 Tabell 3 Taylor 
  
 i 
  
 småhus. 
  
 Fördelning på kommuner och riskområden. 
  
 · 
  
 Tabell 4 Taylor i småhus byggda efter den 1 januari 1881. 
  
 Fördelning på kommuner och riskområden. 
  
 · 
  
 Tabell 5 Taylor i flerbostadshus. Fördelning på kommuner. 
  
 · 
  
 Tabell 6 Taylor i flerbostadshus. Sammanställning. 
  
 · 
  
 Tabell 7 Sanerade bostäder i småhus och i flerbostadshus 
  
 · 
  
 Tabell 8 Sanerade bostäder i småhus och i flerbostadshus. 
  
 Sammanställning 
  
 ·  
 Tabell 9 Taylor i skolor och förskolor. Fördelning på kommuner. 
  
 · 
  
 Tabell 10 Taylor i skolor och förskolor. Sammanställning. 
  
 ·  
 Tabell 11 Taylor 
  
 i 
  
 lokaler 
  
 för 
  
 äldreboende. 
  
 Fördelning på kommuner. 
  
 · 
  
 Tabell 12 Taylor i lokaler för äldreboende. Sammanställning. 
  
 · 
  
 Tabell 13 Taylor i hushållsvatten. Fördelning på kommuner. 
  
 · 
  
 Tabell 14 Taylor i hushållsvatten. Sammanställning. 
  
 Därefter följer ett avsnitt med ett urval kommentarer, som kom- munerna lämnat tillsammans med enkätsvaren. Det kan vara syn- punkter på såväl dagens radonsituation som på det framtida radon- arbetet. 
 201 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 1.  
 Taylor i småhus. Fördelning på kommuner. I tabellen redovisas antalet bostäder i småhus i landets kommuner den 31 december 1998 enligt SCB. Därefter följer uppgifter från kommunernas enkätsvar. Tredje kolumnen i tabellen anger antalet bostäder med blåbetong, den fjärde anger antalet bostäder som har radonmätts. I de följande fyra kolumnerna redovisas antalet bostäder med radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 respektive 400 Bq/m 
 3 
 , bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3  
 i procent av mätta bostäder samt den maximalt uppmätta radonhalten inomhus. I den näst sista kolumnen anges hur många bostäder som har radonsanerats. I den sista kolumnen redovisas kommunens bedömning av markradonförhållan- dena i kommunen. 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Stockholms län 
  
 Upplands Väsby 
  
 5 849 
  
 - 
  
 2 174 
  
 - 
  
 669 
  
 30,8 
  
 30 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Vallentuna 
  
 6 246 
  
 Österåker 
  
 9 013 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 460 
  
 32,6 
  
 - 
  
 - 
  
 Värmdö 
  
 7 232 
  
 - 
  
 800 
  
 185 
  
 75 
  
 9,4 
  
 5 900 
  
 32 
  
 h N l 
  
 Järfälla 
  
 10 
  
 1 350 
  
 2 080 
  
 - 
  
 450 
  
 21,6 
  
 2 100 
  
 100 
  
 n l 
  
 Ekerö 
  
 6 349 
  
 800 
  
 1 186 
  
 581 
  
 282 
  
 23,8 
  
 3 000 
  
 205 
  
 h N l 
  
 Huddinge 
  
 14 
  
 1 500 
  
 2 090 
  
 1 290 
  
 700 
  
 33,5 
  
 2 000 
  
 425 
  
 Botkyrka 
  
 10 
  
 - 
  
 1 170 
  
 - 
  
 250 
  
 21,4 
  
 31 
  
 100 
  
 h n L 
  
 Salem 
  
 3 172 
  
 80 
  
 250 
 1) 
  
 180 
  
 20 
  
 8,0 
  
 850 
  
 6 
  
 n l 
  
 Haninge 
  
 11 
  
 435 
  
 806 
  
 223 
  
 68 
  
 8,4 
  
 1 560 
  
 24 
  
 n l 
  
 Tyresö 
  
 7 375 
  
 842 
  
 973 
  
 135 
  
 43 
  
 4,4 
  
 1 420 
  
 26 
  
 N 
  
 Upplands-Bro 
  
 3 782 
  
 - 
  
 700 
  
 175 
  
 70 
  
 10,0 
  
 3 000 
  
 150 
  
 Täby 
  
 12 
  
 1 200 
  
 4 500 
  
 2 200 
  
 1 000 
  
 22,0 
  
 7 150 
  
 805 
  
 N 
  
 Danderyd 
  
 6 631 
  
 399 
  
 1 
  
 - 
  
 221 
  
 15,4 
  
 4 030 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Sollentuna 
  
 11 
  
 832 
  
 3 232 
  
 1 488 
  
 573 
  
 17,7 
  
 11 
  
 406 
  
 h N l 
  
 Stockholm 
  
 42 
  
 10 
  
 12 
  
 5 000 
  
 2 000 
  
 16,7 
  
 2 900 
  
 600 
  
 h N l 
  
 Södertälje 
  
 12 
  
 563 
  
 1 253 
  
 - 
  
 166 
  
 13,2 
  
 1 029 
  
 - 
  
 Nacka 
  
 12 
  
 - 
  
 5 000 
  
 1 300 
  
 500 
  
 10,0 
  
 1 300 
  
 300 
  
 Sundbyberg 
  
 895 
  
 36 
  
 254 
  
 77 
  
 20 
  
 7,9 
  
 1 030 
  
 2 
  
 H Martinez 
  
 Solna 
  
 846 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Lidingö 
  
 6 668 
  
 850 
  
 1 850 
  
 760 
  
 288 
  
 15,6 
  
 1 620 
  
 170 
  
 N 
  
 Vaxholm 
  
 1 858 
  
 Norrtälje 
  
 13 
  
 - 
  
 211 
  
 110 
  
 24 
  
 11,4 
  
 1 070 
  
 - 
  
 Sigtuna 
  
 5 586 
  
 100 
  
 940 
  
 300 
  
 90 
  
 9,6 
  
 2 280 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Nynäshamn 
  
 4 900 
  
 - 
  
 449 
 1) 
  
 - 
  
 1 200 
  
 - 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 4 735 
  
 - 
  
 1 984 
  
 689 
  
 256 
  
 12,9 
  
 1 300 
  
 54 
  
 Älvkarleby 
  
 2 915 
  
 202 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Tierp 
  
 6 207 
  
 - 
  
 764 
  
 119 
  
 41 
  
 5,4 
  
 3 000 
  
 - 
  
 Uppsala 
  
 28 
  
 - 
  
 1 700 
  
 600 
  
 250 
  
 14,7 
  
 6 480 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Enköping 
  
 9 061 
  
 Östhammar 
  
 6 564 
  
 - 
  
 220 
  
 103 
  
 56 
  
 25,5 
  
 1 640 
  
 10 
  
 Södermanlands län 
  
 Vingåker 
  
 2 764 
  
 Gnesta 
  
 2 617 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Nyköping 
  
 9 693 
  
 410 
  
 895 
  
 - 
  
 124 
  
 13,9 
  
 3 900 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Oxelösund 
  
 2 476 
  
 Flen 
  
 4 549 
  
 Katrineholm 
  
 7 015 
  
 - 
  
 945 
  
 269 
  
 67 
  
 7,1 
  
 2 630 
  
 30 
  
 Eskilstuna 
  
 15 
  
 - 
  
 1 713 
  
 906 
  
 401 
  
 23,4 
  
 - 
  
 - 
  
 h n L 
  
 Strängnäs 
  
 6 803 
  
 - 
  
 350 
  
 - 
  
 5 
  
 1,4 
  
 - 
  
 - 
  
 Trosa 
  
 2 780 
  
 Östergötlands län 
  
 Ödeshög 
  
 2 027 
  
 - 
  
 160 
  
 25 
  
 5 
  
 3,1 
  
 590 
  
 - 
  
 Moore 
  
 1 578 
  
 - 
  
 60 
  
 8 
  
 2 
  
 3,5 
  
 590 
  
 - 
  
 Kinda 
  
 3 348 
  
 - 
  
 450 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 h N l 
  
 Boxholm 
  
 1 640 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Åtvidaberg 
  
 3 574 
  
 - 
  
 400 
  
 200 
  
 - 
  
 4 000 
  
 - 
  
 H n l 
  
 Finspång 
  
 5 461 
  
 - 
  
 578 
  
 198 
  
 49 
  
 8,5 
  
 2 640 
  
 35 
  
 Valdemarsvik 
  
 2 660 
  
 Linköping 
  
 21 
  
 848 
  
 4 
  
 - 
  
 504 
  
 10,5 
  
 3 000 
  
 120 
  
 Norrköping 
  
 20 
  
 - 
  
 1 
  
 720 
  
 250 
  
 16,7 
  
 5 400 
  
 - 
  
 n l 
  
 Söderköping 
  
 3 679 
  
 - 
  
 607 
  
 88 
  
 40 
  
 6,6 
  
 960 
  
 - 
  
 Motala 
  
 10 
  
 - 
  
 937 
  
 280 
  
 90 
  
 9,6 
  
 3 260 
  
 17 
  
 H n l 
  
 Vadstena 
  
 2 162 
  
 - 
  
 341 
  
 101 
  
 24 
  
 7,0 
  
 960 
  
 4 
  
 Mjölby 
  
 6 400 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 2 237 
  
 - 
  
 345 
  
 115 
  
 48 
  
 13,9 
  
 30 
  
 40 
  
 Gnosjö 
  
 2 860 
  
 - 
  
 110 
  
 21 
  
 4 
  
 3,6 
  
 648 
  
 - 
  
 Stewart 
  
 2 603 
  
 - 
  
 - 
  
 1 180 
  
 - 
  
 n l 
  
 Habo 
  
 2 906 
  
 - 
  
 91 
  
 17 
  
 4 
  
 4,4 
  
 980 
  
 3 
  
 n l 
  
 Gislaved 
  
 8 858 
  
 - 
  
 321 
  
 122 
  
 19 
  
 5,9 
  
 1 730 
  
 - 
  
 Vaggeryd 
  
 3 837 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Jönköping 
  
 23 
  
 2 400 
  
 1 000 
  
 500 
  
 100 
  
 10,0 
  
 2 000 
  
 - 
  
 n L 
  
 Nässjö 
  
 7 974 
  
 250 
  
 202 
  
 82 
  
 43 
  
 21,3 
  
 2 580 
  
 15 
  
 N 
  
 Värnamo 
  
 9 059 
  
 - 
  
 262 
  
 124 
  
 26 
  
 9,9 
  
 1 460 
  
 - 
  
 Sävsjö 
  
 3 956 
  
 - 
  
 109 
  
 71 
  
 32 
  
 29,4 
  
 1 260 
  
 - 
  
 L 
  
 Vetlanda 
  
 8 502 
  
 - 
  
 1 
  
 298 
  
 112 
  
 9,4 
  
 3 700 
  
 15 
  
 Eksjö 
  
 4 968 
  
 - 
  
 300 
 1) 
  
 240 
  
 120 
  
 40,0 
  
 2 300 
  
 20 
  
 h N l 
  
 203 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Tranås 
  
 4 118 
  
 25 
  
 1 573 
  
 678 
  
 336 
  
 21,4 
  
 3 800 
  
 70 
  
 h N l 
  
 Kronobergs län 
  
 Uppvidinge 
  
 3 695 
  
 - 
  
 114 
  
 - 
  
 1 240 
  
 - 
  
 Lessebo 
  
 2 973 
  
 - 
  
 60 
  
 27 
  
 8 
  
 13,3 
  
 760 
  
 10 
  
 Tingsryd 
  
 5 392 
  
 Alvesta 
  
 6 237 
  
 - 
  
 427 
  
 63 
  
 12 
  
 2,8 
  
 2 650 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Älmhult 
  
 5 277 
  
 - 
  
 71 
  
 - 
  
 930 
  
 - 
  
 N 
  
 Markaryd 
  
 3 609 
  
 - 
  
 145 
 1) 
  
 26 
  
 7 
  
 4,8 
  
 1 080 
  
 - 
  
 Växjö 
  
 17 
  
 - 
  
 305 
  
 95 
  
 22 
  
 7,2 
  
 1 520 
  
 7 
  
 Ljungby 
  
 8 325 
  
 0 
  
 117 
  
 34 
  
 12 
  
 10,3 
  
 840 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 360 
 1) 
  
 Högsby 
  
 2 723 
  
 - 
  
 181 
  
 100 
  
 27,8 
  
 - 
  
 - 
  
 Torsås 
  
 2 985 
  
 Mörbylånga 
  
 5 061 
  
 Hultsfred 
  
 5 473 
  
 Mönsterås 
  
 4 353 
  
 - 
  
 1 075 
  
 360 
  
 120 
  
 11,2 
  
 3 167 
  
 75 
  
 H n l 
  
 Emmaboda 
  
 3 705 
  
 - 
  
 127 
  
 7 
  
 1 
  
 0,8 
  
 1 500 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 12 
  
 - 
  
 794 
  
 80 
  
 27 
  
 3,4 
  
 - 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Nybro 
  
 6 077 
  
 118 
  
 1306 
  
 411 
  
 133 
  
 10,2 
  
 3 370 
  
 96 
  
 h N l 
  
 Oskarshamn 
  
 6 790 
  
 500 
  
 1 582 
  
 624 
  
 291 
  
 18,4 
  
 - 
  
 116 
  
 H n 
  
 Västervik 
  
 10 
  
 3 000 
  
 2 500 
  
 700 
  
 200 
  
 8,0 
  
 7 200 
  
 150 
  
 H N 
  
 Vimmerby 
  
 4 885 
  
 100 
  
 728 
  
 256 
  
 122 
  
 16,8 
  
 3 690 
  
 32 
  
 h N l 
  
 Borgholm 
  
 4 707 
  
 - 
  
 250 
 1) 
  
 5 
  
 2 
  
 0,8 
  
 - 
  
 - 
  
 N 
  
 Gotlands län 
  
 159 
 2) 
  
 Gotland 
  
 17 
  
 - 
  
 0 
  
 0,0 
  
 180 
  
 0 
  
 L 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 4 783 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlskrona 
  
 15 
  
 - 
  
 515 
  
 - 
  
 51 
  
 9,9 
  
 2 180 
  
 41 
  
 h N 
  
 Ronneby 
  
 8 763 
  
 - 
  
 600 
  
 300 
  
 20 
  
 3,3 
  
 520 
  
 - 
  
 Karlshamn 
  
 8 683 
  
 - 
  
 1 
  
 427 
  
 134 
  
 9,0 
  
 2 620 
  
 - 
  
 Sölvesborg 
  
 5 498 
  
 - 
  
 305 
  
 55 
  
 16 
  
 5,2 
  
 670 
  
 7 
  
 h N 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 4 294 
  
 Staffanstorp 
  
 5 707 
  
 - 
  
 150 
  
 66 
  
 26 
  
 17,3 
  
 1 454 
  
 10 
  
 N 
  
 Burlöv 
  
 2 680 
  
 300 
  
 265 
  
 - 
  
 1 456 
  
 13 
  
 N 
  
 Vellinge 
  
 9 849 
  
 - 
  
 200 
  
 - 
  
 700 
  
 20 
  
 Östra Göinge 
  
 4 623 
  
 - 
  
 230 
  
 37 
  
 12 
  
 5,2 
  
 790 
  
 0 
  
 Örkelljunga 
  
 3 195 
  
 19 
  
 47 
  
 7 
  
 0 
  
 0,0 
  
 390 
  
 1 
  
 L 
  
 204 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Kävlinge 
  
 7 723 
  
 - 
  
 340 
  
 199 
  
 70 
  
 20,6 
  
 1 950 
  
 - 
  
 Lomma 
  
 5 247 
  
 20 
  
 110 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 350 
  
 1 
  
 L 
  
 Svedala 
  
 5 380 
  
 - 
  
 120 
  
 - 
  
 763 
  
 20 
  
 Skurup 
  
 4 846 
  
 1 
  
 98 
  
 29 
  
 8 
  
 8,2 
  
 780 
  
 - 
  
 N l 
  
 Sjöbo 
  
 5 938 
  
 Hörby 
  
 4 574 
  
 300 
  
 300 
  
 50 
  
 10 
  
 3,3 
  
 - 
  
 20 
  
 N 
  
 Höör 
  
 4 362 
  
 - 
  
 43 
  
 19 
  
 9 
  
 20,9 
  
 960 
  
 3 
  
 N 
  
 Tomelilla 
  
 4 544 
  
 - 
  
 357 
  
 174 
  
 60 
  
 16,8 
  
 1 530 
  
 - 
  
 h L 
  
 Bromölla 
  
 4 080 
  
 Osby 
  
 4 357 
  
 19 
  
 201 
  
 51 
  
 22 
  
 10,9 
  
 - 
  
 1 
  
 N 
  
 Perstorp 
  
 1 916 
  
 0 
  
 17 
  
 - 
  
 400 
  
 - 
  
 n L 
  
 Klippan 
  
 4 956 
  
 - 
  
 42 
  
 7 
  
 0 
  
 0,0 
  
 360 
  
 3 
  
 h N L 
  
 Åstorp 
  
 3 902 
  
 35 
  
 100 
  
 10 
  
 3 
  
 3,0 
  
 640 
  
 2 
  
 L 
  
 Båstad 
  
 5 409 
  
 - 
  
 41 
  
 5 
  
 2 
  
 4,9 
  
 940 
  
 3 
  
 L 
  
 Malmö 
  
 24 
  
 - 
  
 85 
  
 48 
  
 14 
  
 16,5 
  
 1 530 
  
 - 
  
 Lund 
  
 16 
  
 - 
  
 3 819 
  
 251 
  
 79 
  
 2,1 
  
 2 120 
  
 - 
  
 Landskrona 
  
 6 799 
  
 Helsingborg 
  
 19 
  
 - 
  
 646 
  
 89 
  
 15 
  
 2,3 
  
 1 180 
  
 10 
  
 L 
  
 Höganäs 
  
 7 488 
  
 75 
  
 169 
  
 18 
  
 4 
  
 2,4 
  
 1 352 
  
 8 
  
 N 
  
 Eslöv 
  
 7 696 
  
 300 
  
 200 
  
 40 
  
 5 
  
 2,5 
  
 550 
  
 20 
  
 N l 
  
 Ystad 
  
 6 989 
  
 Trelleborg 
  
 9 488 
  
 20 
  
 97 
  
 22 
  
 10 
  
 10,3 
  
 653 
  
 5 
  
 N 
  
 Kristianstad 
  
 19 
  
 - 
  
 354 
 1) 
  
 135 
  
 42 
  
 13,2 
  
 1 275 
  
 - 
  
 Simrishamn 
  
 7 059 
  
 - 
  
 646 
 1) 
  
 364 
  
 80 
  
 12,4 
  
 - 
  
 - 
  
 Ängelholm 
  
 10 
  
 Hässleholm 
  
 14 
  
 - 
  
 500 
  
 - 
  
 - 
  
 7 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 3 917 
  
 - 
  
 118 
  
 11 
  
 4 
  
 3,4 
  
 630 
  
 - 
  
 Halmstad 
  
 20 
  
 3 000 
  
 975 
  
 475 
  
 50 
  
 5,1 
  
 1 000 
  
 250 
  
 Martinez 
  
 Laholm 
  
 8 175 
  
 - 
  
 109 
  
 30 
  
 10 
  
 9,2 
  
 - 
  
 - 
  
 n L 
  
 Falkenberg 
  
 12 
  
 30 
  
 400 
  
 30 
  
 11 
  
 2,8 
  
 770 
  
 5 
  
 n L 
  
 Varberg 
  
 13 
  
 150 
  
 180 
  
 92 
  
 27 
  
 15,0 
  
 1 000 
  
 20 
  
 L 
  
 Kungsbacka 
  
 18 
  
 - 
  
 577 
  
 118 
  
 52 
  
 9,0 
  
 2 440 
  
 - 
  
 h N L 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 8 214 
  
 - 
  
 280 
  
 - 
  
 30 
  
 10,7 
  
 1 500 
  
 50 
  
 Martinez 
  
 Partille 
  
 7 113 
  
 - 
  
 800 
  
 400 
  
 160 
  
 20,0 
  
 1 600 
  
 160 
  
 n L 
  
 Öckerö 
  
 4 315 
  
 Stenungsund 
  
 5 633 
  
 Tjörn 
  
 5 353 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Orust 
  
 5 320 
  
 Sotenäs 
  
 3 959 
  
 - 
  
 1 200 
  
 70 
  
 24 
  
 2,0 
  
 700 
  
 20 
  
 H 
  
 205 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Tanum 
  
 4 681 
  
 - 
  
 119 
  
 17 
  
 12 
  
 10,1 
  
 1 300 
  
 - 
  
 Dals-Ed 
  
 1 900 
  
 60 
  
 130 
  
 42 
  
 14 
  
 10,8 
  
 1 060 
  
 6 
  
 H 
  
 N 
  
 Färgelanda 
  
 2 872 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ale 
  
 6 633 
  
 - 
  
 83 
  
 45 
  
 23 
  
 27,7 
  
 - 
  
 - 
  
 Lerum 
  
 10 
  
 - 
  
 660 
  
 - 
  
 1 880 
  
 20 
  
 Vårgårda 
  
 3 335 
  
 - 
  
 287 
  
 97 
  
 42 
  
 14,6 
  
 2 860 
  
 15 
  
 Bollebygd 
  
 5 
  
 Grästorp 
  
 2 201 
  
 Essunga 
  
 2 247 
  
 25 
  
 50 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 420 
  
 - 
  
 n L 
  
 Karlsborg 
  
 2 376 
  
 70 
  
 18 
  
 9 
  
 12,9 
  
 880 
  
 - 
  
 Gullspång 
  
 2 171 
  
 Tranemo 
  
 4 068 
  
 Bengtsfors 
  
 3 922 
  
 - 
  
 423 
  
 137 
  
 26 
  
 6,1 
  
 980 
  
 0 
  
 Mellerud 
  
 3 659 
  
 - 
  
 78 
  
 32 
  
 18 
  
 23,1 
  
 2 280 
  
 - 
  
 h n L 
  
 Lilla Edet 
  
 4 118 
  
 40 
  
 140 
  
 64 
  
 29 
  
 20,7 
  
 2 722 
  
 2 
  
 h n L 
  
 Mark 
  
 10 
  
 100 
  
 260 
  
 - 
  
 2 080 
  
 - 
  
 Svenljunga 
  
 4 040 
  
 Herrljunga 
  
 3 407 
  
 146 
  
 91 
  
 75 
  
 23 
  
 25,3 
  
 - 
  
 10 
  
 L 
  
 Vara 
  
 6 156 
  
 - 
  
 32 
  
 19 
  
 10 
  
 31,3 
  
 - 
  
 - 
  
 Götene 
  
 4 483 
  
 - 
  
 890 
  
 - 
  
 - 
  
 5 
  
 Tibro 
  
 3 105 
  
 - 
  
 180 
  
 123 
  
 28 
  
 15,6 
  
 2 200 
  
 16 
  
 h N 
  
 Töreboda 
  
 3 245 
  
 - 
  
 50 
  
 25 
  
 5 
  
 10,0 
  
 1 000 
  
 - 
  
 Göteborg 
  
 49 
  
 1 000 
  
 2 341 
  
 616 
  
 136 
  
 5,8 
  
 1 100 
  
 - 
  
 h N L 
  
 Mölndal 
  
 11 
  
 195 
  
 847 
 1) 
  
 - 
  
 116 
  
 13,7 
  
 - 
  
 - 
  
 H n l 
  
 Kungälv 
  
 9 099 
  
 - 
  
 40 
  
 - 
  
 6 
  
 15,0 
  
 - 
  
 40 
  
 Martinez 
  
 Lysekil 
  
 4 427 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Uddevalla 
  
 10 
  
 - 
  
 279 
  
 25 
  
 0 
  
 0,0 
  
 390 
  
 20 
  
 h N L 
  
 Strömstad 
  
 3 373 
  
 - 
  
 50 
  
 5 
  
 2 
  
 4,0 
  
 - 
  
 - 
  
 H 
  
 l 
  
 Vänersborg 
  
 9 339 
  
 200 
  
 235 
  
 120 
  
 50 
  
 21,3 
  
 3 020 
  
 100 
  
 h N l 
  
 Trollhättan 
  
 10 
  
 - 
  
 408 
  
 160 
  
 49 
  
 12,0 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Alingsås 
  
 8 862 
  
 - 
  
 1245 
  
 - 
  
 112 
  
 9,0 
  
 - 
  
 - 
  
 N l 
  
 Borås 
  
 20 
  
 1 300 
  
 1 850 
  
 - 
  
 - 
  
 300 
  
 h N 
  
 Åmål 
  
 3 848 
  
 212 
  
 254 
  
 135 
  
 18 
  
 7,1 
  
 620 
  
 20 
  
 Martinez 
  
 Mariestad 
  
 6 635 
  
 - 
  
 185 
  
 85 
  
 30 
  
 16,2 
  
 980 
  
 10 
  
 Lidköping 
  
 9 444 
  
 - 
  
 335 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 L 
  
 Skara 
  
 4 717 
  
 - 
  
 700 
  
 - 
  
 334 
  
 47,7 
  
 - 
  
 93 
  
 Skövde 
  
 11 
  
 - 
  
 2 137 
  
 1 666 
  
 1 099 
  
 51,4 
  
 12 
  
 - 
  
 H n l 
  
 Hjo 
  
 2 809 
  
 38 
  
 79 
  
 26 
  
 7 
  
 8,9 
  
 920 
  
 1 
  
 Tidaholm 
  
 3 774 
  
 45 
  
 285 
  
 167 
  
 100 
  
 35,1 
  
 3 280 
  
 3 
  
 h 
  
 L 
  
 Ulricehamn 
  
 7 200 
  
 - 
  
 1 350 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Falköping 
  
 8 463 
  
 - 
  
 330 
  
 230 
  
 140 
  
 42,4 
  
 8 000 
  
 - 
  
 H n 
  
 206 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 3 653 
  
 590 
 2) 
  
 Eda 
  
 3 369 
  
 - 
  
 - 
  
 36 
  
 6,1 
  
 2 104 
  
 5 
  
 Torsby 
  
 5 717 
  
 300 
  
 250 
  
 50 
  
 5 
  
 2,0 
  
 800 
  
 100 
  
 N l 
  
 Storfors 
  
 1 630 
  
 Hammarö 
  
 3 688 
  
 - 
  
 140 
  
 95 
  
 20 
  
 14,3 
  
 - 
  
 - 
  
 Munkfors 
  
 1 503 
  
 25 
  
 110 
  
 46 
  
 15 
  
 13,6 
  
 980 
  
 5 
  
 Forshaga 
  
 3 730 
  
 70 
  
 127 
  
 69 
  
 15 
  
 11,8 
  
 1 290 
  
 10 
  
 Martinez 
  
 Grums 
  
 3 055 
  
 33 
  
 150 
  
 75 
  
 2 
  
 1,3 
  
 1 300 
  
 17 
  
 N l 
  
 Årjäng 
  
 3 711 
  
 - 
  
 1 000 
  
 - 
  
 1 650 
  
 - 
  
 Sunne 
  
 5 142 
  
 - 
  
 98 
  
 - 
  
 19 
  
 19,4 
  
 1 420 
  
 - 
  
 N 
  
 Karlstad 
  
 15 
  
 - 
  
 700 
  
 - 
  
 100 
  
 14,3 
  
 1 900 
  
 70 
  
 n l 
  
 Kristinehamn 
  
 6 024 
  
 185 
  
 472 
  
 83 
  
 32 
  
 6,8 
  
 - 
  
 - 
  
 Filipstad 
  
 3 682 
  
 - 
  
 228 
  
 - 
  
 960 
  
 15 
  
 Hagfors 
  
 4 968 
  
 - 
  
 360 
  
 - 
  
 146 
  
 40,6 
  
 1 600 
  
 - 
  
 Arvika 
  
 7 914 
  
 120 
  
 600 
  
 120 
  
 30 
  
 5,0 
  
 2 800 
  
 25 
  
 h N l 
  
 Säffle 
  
 5 463 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Örebro län 
  
 736 
 1) 
  
 Lekeberg 
  
 6 
  
 - 
  
 390 
  
 199 
  
 27,0 
  
 5 600 
  
 30 
  
 Laxå 
  
 1 975 
  
 950 
  
 70 
  
 47 
  
 4 
  
 5,7 
  
 460 
  
 4 
  
 l 
  
 Hallsberg 
  
 4 884 
  
 - 
  
 600 
  
 - 
  
 250 
  
 41,7 
  
 20 
  
 60 
  
 Degerfors 
  
 3 157 
  
 - 
  
 268 
  
 67 
  
 13 
  
 4,9 
  
 1 800 
  
 10 
  
 h N L 
  
 Hällefors 
  
 2 569 
  
 - 
  
 159 
  
 46 
  
 12 
  
 7,5 
  
 1 910 
  
 - 
  
 h N 
  
 Ljusnarsberg 
  
 2 061 
  
 2 
  
 400 
  
 400 
  
 300 
  
 75,0 
  
 9 000 
  
 10 
  
 Örebro 
  
 23 
  
 3 800 
  
 3 917 
  
 2 937 
  
 837 
  
 21,4 
  
 22 
  
 176 
  
 h N 
  
 Kumla 
  
 5 122 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 1 820 
  
 - 
  
 Askersund 
  
 3 770 
  
 - 
  
 338 
  
 - 
  
 64 
  
 18,9 
  
 5 520 
  
 - 
  
 Karlskoga 
  
 7 149 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Torres 
  
 3 347 
  
 84 
  
 505 
  
 98 
  
 41 
  
 8,1 
  
 1 160 
  
 15 
  
 h n L 
  
 Lindesberg 
  
 7 379 
  
 - 
  
 2300 
  
 510 
  
 160 
  
 7,0 
  
 7 100 
  
 - 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 1 607 
  
 Surahammar 
  
 3 129 
  
 - 
  
 2000 
  
 - 
  
 - 
  
 Heby 
  
 4 571 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Kungsör 
  
 2 415 
  
 - 
  
 350 
  
 4 000 
  
 - 
  
 Hallstahammar 
  
 3 816 
  
 75 
  
 1 800 
  
 900 
  
 450 
  
 25,0 
  
 54 
  
 170 
  
 h n L 
  
 Hunt 
  
 1 787 
  
 - 
  
 473 
  
 60 
  
 18 
  
 3,8 
  
 2 120 
  
 15 
  
 N l 
  
 Västerås 
  
 21 
  
 - 
  
 15 
  
 5 400 
  
 2 000 
  
 13,3 
  
 9 280 
  
 811 
  
 Sala 
  
 6 361 
  
 - 
  
 2 225 
  
 - 
  
 2 316 
  
 - 
  
 H N l 
  
 Fagersta 
  
 2 650 
  
 30 
  
 2 300 
  
 920 
  
 320 
  
 34,8 
  
 - 
  
 100 
  
 H N 
  
 Köping 
  
 5 172 
  
 300 
  
 2 400 
  
 790 
  
 240 
  
 10,0 
  
 3 500 
  
 35 
  
 H N l 
  
 207 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 2 874 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Malung 
  
 4 376 
  
 60 
  
 195 
  
 - 
  
 55 
  
 28,2 
  
 670 
  
 - 
  
 L 
  
 Gagnef 
  
 3 904 
  
 0 
  
 843 
  
 - 
  
 25 
  
 3,0 
  
 - 
  
 - 
  
 L 
  
 Leksand 
  
 5 249 
  
 - 
  
 1 103 
  
 243 
  
 83 
  
 7,5 
  
 1 680 
  
 30 
  
 Rättvik 
  
 4 007 
  
 - 
  
 51 
  
 - 
  
 2 710 
  
 - 
  
 Orsa 
  
 2 464 
  
 100 
  
 2 370 
  
 520 
  
 143 
  
 6,0 
  
 4 420 
  
 30 
  
 N 
  
 Älvdalen 
  
 3 106 
  
 - 
  
 229 
  
 99 
  
 44 
  
 19,2 
  
 3 500 
  
 - 
  
 Smedjebacken 
  
 3 772 
  
 - 
  
 300 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 Mora 
  
 7 044 
  
 35 
  
 4 490 
  
 870 
  
 320 
  
 7,1 
  
 4 520 
  
 70 
  
 h N l 
  
 Falun 
  
 13 
  
 713 
 3) 
  
 9 000 
  
 - 
  
 1 343 
  
 14,9 
  
 - 
  
 630 
  
 h N 
  
 Borlänge 
  
 10 
  
 450 
  
 1 529 
  
 586 
  
 271 
  
 17,7 
  
 8 400 
  
 188 
  
 h N l 
  
 Säter 
  
 3 455 
  
 - 
  
 265 
  
 60 
  
 15 
  
 5,7 
  
 3 500 
  
 - 
  
 Hedemora 
  
 4 714 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Avesta 
  
 5 836 
  
 123 
  
 983 
  
 282 
  
 132 
  
 13,4 
  
 4 000 
  
 52 
  
 h N l 
  
 Ludvika 
  
 6 997 
  
 2 000 
  
 1 650 
  
 500 
  
 210 
  
 12,7 
  
 5 000 
  
 40 
  
 h N l 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 2 436 
  
 Hofors 
  
 2 943 
  
 70 
  
 800 
  
 180 
  
 55 
  
 6,9 
  
 14 
  
 - 
  
 h N l 
  
 Ovanåker 
  
 4 013 
  
 - 
  
 582 
  
 144 
  
 40 
  
 6,9 
  
 1 300 
  
 10 
  
 Nordanstig 
  
 3 745 
  
 - 
  
 200 
  
 - 
  
 20 
  
 10,0 
  
 - 
  
 - 
  
 Ljusdal 
  
 6 506 
  
 107 
  
 4 583 
  
 614 
  
 198 
  
 4,3 
  
 6 248 
  
 9 
  
 Gävle 
  
 19 
  
 120 
  
 4 000 
  
 2 800 
  
 800 
  
 20,0 
  
 8 000 
  
 600 
  
 h n L 
  
 Sandviken 
  
 9 380 
  
 - 
  
 1 991 
  
 466 
  
 232 
  
 11,7 
  
 - 
  
 - 
  
 Söderhamn 
  
 7 682 
  
 67 
  
 5 
  
 - 
  
 3 930 
  
 - 
  
 Bollnäs 
  
 7 884 
  
 100 
  
 4 000 
  
 540 
  
 90 
  
 2,3 
  
 - 
  
 100 
  
 N 
  
 Hudiksvall 
  
 9 949 
  
 202 
  
 6 530 
  
 770 
  
 234 
  
 3,6 
  
 3 000 
  
 130 
  
 H N l 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 4 219 
  
 - 
  
 444 
  
 127 
  
 55 
  
 12,4 
  
 2 980 
  
 - 
  
 Torres 
  
 4 747 
  
 450 
  
 250 
  
 156 
  
 26 
  
 10,4 
  
 - 
  
 2 
  
 Härnösand 
  
 6 766 
  
 30 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 L 
  
 Sundsvall 
  
 20 
  
 - 
  
 1082 
  
 411 
  
 152 
  
 14,0 
  
 4 015 
  
 - 
  
 Kramfors 
  
 8 066 
  
 150 
  
 375 
  
 50 
  
 30 
  
 8,0 
  
 1 070 
  
 19 
  
 h N l 
  
 Sollefteå 
  
 7 931 
  
 - 
  
 450 
  
 94 
  
 - 
  
 - 
  
 50 
  
 Örnsköldsvik 
  
 17 
  
 1 500 
  
 600 
  
 500 
  
 200 
  
 33,3 
  
 1 500 
  
 50 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 2 533 
  
 - 
  
 70 
  
 31 
  
 20 
  
 28,6 
  
 2 390 
  
 10 
  
 Bräcke 
  
 3 039 
  
 - 
  
 25 
  
 10 
  
 5 
  
 20,0 
  
 1 190 
  
 - 
  
 Krokom 
  
 4 924 
  
 1 
  
 1187 
  
 - 
  
 - 
  
 12 
  
 Östersund 
  
 10 
  
 47 
  
 2 200 
  
 660 
  
 336 
  
 15,3 
  
 4 000 
  
 45 
  
 h N 
  
 208 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Radonhalt 
  
 Anta 
  
 Risk 
  
 Tota 
  
 vara 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 Golden 
  
 san. 
  
 omr. 
  
 blåb 
  
 mät 
  
 Åre 
  
 3 244 
  
 - 
  
 176 
  
 43 
  
 27 
  
 15,3 
  
 - 
  
 20 
  
 Carroll 
  
 3 340 
  
 - 
  
 1 037 
  
 506 
  
 314 
  
 30,3 
  
 13 
  
 24 
  
 Härjedalen 
  
 4 800 
  
 - 
  
 200 
  
 60 
  
 30 
  
 15,0 
  
 2 100 
  
 10 
  
 N 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 2 735 
  
 - 
  
 125 
  
 19 
  
 9 
  
 7,2 
  
 560 
  
 - 
  
 Bentley 
  
 1 199 
  
 4 
  
 63 
  
 9 
  
 6 
  
 9,5 
  
 1 680 
  
 1 
  
 Vindeln 
  
 2 315 
  
 Robertsfors 
  
 2 755 
  
 - 
  
 19 
  
 3 
  
 2 
  
 10,5 
  
 570 
  
 - 
  
 Norsjö 
  
 1 831 
  
 10 
  
 109 
  
 29 
  
 - 
  
 0,0 
  
 650 
  
 5 
  
 N L 
  
 Malå 
  
 1 384 
  
 10 
  
 100 
  
 34 
  
 4 
  
 4,0 
  
 500 
  
 4 
  
 N 
  
 Storuman 
  
 2 726 
  
 Sorsele 
  
 1 312 
  
 - 
  
 250 
  
 - 
  
 10 
  
 2 
  
 Dorotea 
  
 1 203 
  
 4 
  
 310 
  
 55 
  
 24 
  
 7,7 
  
 2 850 
  
 5 
  
 Vännäs 
  
 2 539 
  
 10 
  
 36 
  
 12 
  
 9 
  
 25,0 
  
 780 
  
 2 
  
 L 
  
 Vilhelmina 
  
 2 640 
  
 - 
  
 44 
  
 12 
  
 5 
  
 11,4 
  
 1 030 
  
 2 
  
 Åsele 
  
 1 460 
  
 - 
  
 150 
  
 40 
  
 8 
  
 5,3 
  
 680 
  
 1 
  
 Umeå 
  
 18 
  
 98 
  
 300 
  
 - 
  
 20 
  
 6,7 
  
 1 200 
  
 49 
  
 N l 
  
 Lycksele 
  
 3 892 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Skellefteå 
  
 20 
  
 174 
  
 800 
 1) 
  
 380 
  
 273 
  
 34,1 
  
 3 720 
  
 310 
 3) 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 2 557 
  
 15 
  
 25 
  
 2 
  
 2 
  
 8,0 
  
 680 
  
 3 
  
 N 
  
 Arjeplog 
  
 1 304 
  
 - 
  
 64 
 1) 
  
 1 054 
  
 - 
  
 Jokkmokk 
  
 2 392 
  
 Överkalix 
  
 1 724 
  
 0 
  
 16 
  
 2 
  
 1 
  
 6,3 
  
 730 
  
 1 
  
 Kalix 
  
 6 099 
  
 Övertorneå 
  
 2 159 
  
 - 
  
 153 
  
 46 
  
 17 
  
 11,1 
  
 3 030 
  
 4 
  
 Pajala 
  
 3 060 
  
 - 
  
 135 
  
 36 
  
 11 
  
 8,1 
  
 2 360 
  
 - 
  
 Gällivare 
  
 5 425 
  
 - 
  
 30 
  
 8 
  
 3 
  
 10,0 
  
 1 950 
  
 5 
  
 Älvsbyn 
  
 2 979 
  
 38 
  
 38 
  
 34 
  
 25 
  
 65,8 
  
 4 120 
  
 3 
  
 n L 
  
 Luleå 
  
 14 
  
 - 
  
 274 
 2) 
  
 47 
  
 20 
  
 7,3 
  
 - 
  
 - 
  
 Piteå 
  
 11 
  
 118 
  
 506 
  
 152 
  
 63 
  
 12,5 
  
 - 
  
 19 
  
 Boden 
  
 7 466 
  
 18 
  
 60 
  
 20 
  
 10 
  
 16,7 
  
 1 120 
  
 1 
  
 n L 
  
 Haparanda 
  
 2 934 
  
 4 
  
 6 
  
 6 
  
 4 
  
 66,7 
  
 660 
  
 - 
  
 L 
  
 Kiruna 
  
 5 396 
  
 30 
  
 489 
  
 - 
  
 41 
  
 8,4 
  
 - 
  
 10 
  
 1) 
  
 Gäller totala antalet radonmätta bostäder i småhus och i flerbostadshus. 
  
 2) 
  
 Summan omfattar antalet radonmätningar i samtliga kategorier av byggnader. 
  
 3) 
  
 Antal hus, såväl småhus som flerbostadshus. 
  
 4) 
  
 Riskområden betecknas med: H = Högriskmark 
  
 N = Normalriskmark L = Lågriskmark 
 Stor bokstav beteckar primärt riskområde, liten bokstav betecknar sekundert område. - Uppgift saknas. 
 209 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 2.  
 Taylor i småhus. Sammanställning av tabell 1. I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner som har svarat på respektive fråga, i nästa kolumn antalet bostäder i dessa kommuner. I övrigt enligt tabell 1. 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Totalt 
  
 varav 
  
 Rnmä 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbtg 
  
 >400 
  
 Totalt antal bostäder i småhus 
  
 288 kommuner 
  
 1 952 
  
 Antal bostäder med blåbetong 
  
 97 kommuner 
  
 786 814 
  
 45 608 
  
 1 kommun 
  
 13 308 
  
 713 
 3) 
  
 Antal radonmätta bostäder 
  
 206 kommuner 
  
 1 476 
  
 184 
  
 23 kommuner 
  
 199 720 
  
 29 
  
 7 kommuner 
  
 62 517 
  
 5 942 
 2) 
  
 Antal bostäder med radonhalter >200 Bq/m  
 3 
  
 163 kommuner 
  
 1 161 
  
 149 
  
 52 011 
  
 14 kommuner 
  
 129 331 
  
 11 
  
 4 251 
  
 3 kommuner 
  
 40 240 
  
 1 920 
 2) 
  
 474 
  
 Antal bostäder med radonhalter >400 Bq/m  
 3 
  
 181 kommuner 
  
 1 323 
  
 171 
  
 23 870 
  
 13,9 
  
 18 kommuner 
  
 178 278 
  
 19 
  
 2 951 
  
 15,0 
  
 4 kommuner 
  
 34 994 
  
 3 596 
 2) 
  
 302 
  
 8,4 
  
 Antal sanerade bostäder 
  
 135 kommuner 
  
 948 799 
  
 145 
  
 9 511 
  
 7 kommuner 
  
 64 871 
  
 9 382 
 1) 
  
 597 
  
 3 kommuner 
  
 25 770 
  
 1 936 
 2) 
  
 17 
  
 Radonhalter efter sanering 
  
 62 kommuner 
  
 1 258 
  
 328 
  
 3 470 
  
 1) 
  
 Gäller totala antalet radonmätta bostäder i småhus och i flerbostadshus. 
  
 2) 
  
 Summan omfattar antalet radonmätningar i samtliga kategorier av byggnader. 
  
 3) 
  
 Antal hus, såväl småhus som flerbostadshus. 
  
 210 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Tabell 3.  
 Taylor i småhus. Fördelning på kommuner och riskområden. I kolumnerna  
 Tot.  
 redovisas det totala antalet bostäder i småhus inom de olika radonriskområde. I övriga tre kolumner inom varje riskområde anges antalet radonmätta bostäder fördelade i grupper efter uppmätt radonhalt; upp till 200 Bq/m 
 3 
 , över 200 Bq/m 
 3  
 samt över 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Kommun 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 Tot 
 . 
  
 200 >400 Tot. 
  
 200 >400 Tot.  
 200 >400 
  
 Stockholms län 
  
 Ekerö 
  
 900 
  
 135 
  
 234 
  
 56 
  
 5300 
  
 377 
  
 408 
  
 215 
  
 300 
  
 12 
  
 20 
  
 11 
  
 Tyresö 
  
 7180 
  
 838 
  
 135 
  
 43 
  
 Danderyd  
 1) 
  
 108 
  
 9 
  
 5627 
  
 186 
  
 897 
  
 26 
  
 Sollentuna 
  
 2280 
  
 435 
  
 507 
  
 248 
  
 9088 
  
 1 309 
  
 981 
  
 325 
  
 Ingår i normalriskområde 
  
 Sundbyberg 
  
 350 
  
 168 
  
 63 
  
 14 
  
 165 
  
 8 
  
 3 
  
 2 
  
 375 
  
 3 
  
 9 
  
 3 
  
 Södermanlands län 
  
 Nyköping 
  
 324 
 2) 
  
 46 
  
 369 
 2) 
  
 56 
  
 78 
 2) 
  
 22 
  
 Östergötlands län 
  
 Vadstena 
  
 209 
  
 54 
  
 9 
  
 28 
  
 41 
  
 14 
  
 1 
  
 3 
  
 1 
  
 Jönköpings län 
  
 Nässjö 
  
 7974 
  
 120 
  
 82 
  
 43 
  
 Kronobergs län 
  
 Lessebo 
  
 33 
  
 27 
  
 8 
  
 Alvesta 
  
 325 
  
 82 
  
 5 
  
 0 
  
 5454 
  
 282 
  
 58 
  
 12 
  
 Kalmar län 
  
 Mönsterås 
  
 2334 
  
 546 
  
 358 
  
 120 
  
 1373 
  
 104 
  
 36 
  
 15 
  
 1463 
  
 26 
  
 5 
  
 1 
  
 Nybro 
  
 356 
  
 220 
 2) 
  
 108 
  
 3979 
  
 764 
 2) 
  
 21 
  
 668 
  
 189 
 2) 
  
 4 
  
 Oskarshamn 
  
 4500 
  
 900 
  
 541 
  
 241 
  
 1400 
  
 50 
  
 73 
  
 40 
  
 100 
  
 8 
  
 10 
  
 10 
  
 Västervik 
  
 50% 
  
 800 
  
 430 
  
 130 
  
 50% 
  
 1 000 
  
 270 
  
 70 
  
 Vimmerby 
  
 210 
  
 34 
  
 56 
  
 31 
  
 4078 
  
 399 
  
 193 
  
 91 
  
 592 
  
 39 
  
 7 
  
 0 
  
 Blekinge län 
  
 Ronneby 
  
 600 
  
 300 
  
 300 
  
 20 
  
 Sölvesborg 
  
 956 
  
 28 
  
 10 
  
 1 
  
 5516 
  
 222 
  
 45 
  
 15 
  
 Skåne län 
  
 Staffanstorp 
  
 5707 
  
 84 
  
 66 
  
 26 
  
 211 
  
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 Tot 
 . 
  
 200 >400 Tot. 
  
 200 >400 Tot.  
 200 >400 
  
 Örkelljunga 
  
 0 
  
 400 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 2700 
  
 36 
  
 7 
  
 0 
  
 Lomma 
  
 5247 
  
 110 
  
 1 
  
 0 
  
 Skurup 
  
 57 
  
 24 
  
 7 
  
 13 
  
 2 
  
 1 
  
 Hörby 
  
 4574 
  
 250 
  
 50 
  
 10 
  
 Höör 
  
 4362 
  
 24 
  
 19 
  
 9 
  
 Åstorp 
  
 3902 
  
 90 
  
 10 
  
 3 
  
 Båstad 
  
 5409 
  
 36 
  
 5 
  
 2 
  
 Höganäs 
  
 7488 
  
 151 
  
 18 
  
 4 
  
 Eslöv 
  
 13 
  
 12 
  
 1 
  
 0 
  
 6177 
  
 136 
  
 34 
  
 4 
  
 1090 
  
 24 
  
 6 
  
 1 
  
 Trelleborg 
  
 9488 
  
 75 
  
 22 
  
 10 
  
 Hallands län 
  
 Halmstad 
  
 1000 
  
 15 
  
 10 
  
 0 
  
 13482 
  
 485 
  
 465 
  
 50 
  
 Falkenberg 
  
 12144 
  
 370 
  
 30 
  
 11 
  
 Varberg 
  
 13122 
  
 90 
  
 65 
  
 27 
  
 Västra Götalands län 
  
 Sotenäs 
  
 3959 
  
 1130 
  
 70 
  
 24 
  
 Mellerud 
  
 100 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 300 
  
 9 
  
 7 
  
 5 
  
 3193 
  
 36 
  
 24 
  
 12 
  
 Herrljunga 
  
 3407 
  
 16 
  
 75 
  
 23 
  
 Tibro 
  
 4 
  
 3 
  
 1 
  
 53 
  
 120 
  
 27 
  
 Åmål 
  
 15 
  
 8 
  
 1 
  
 1 
  
 142 
  
 33 
  
 1 
  
 0 
  
 3641 
  
 78 
  
 133 
  
 17 
  
 Hjo 
  
 53 
  
 26 
  
 7 
  
 Tidaholm 
  
 589 
  
 20 
  
 93 
  
 58 
  
 11 
  
 6 
  
 2 
  
 3106 
  
 86 
  
 69 
  
 40 
  
 Värmlands län 
  
 Torsby 
  
 5000 
  
 150 
  
 45 
  
 5 
  
 2000 
  
 50 
  
 0 
  
 0 
  
 Forshaga 
  
 50 
  
 2000 
  
 24 
  
 32 
  
 8 
  
 3000 
  
 34 
  
 37 
  
 7 
  
 Lekeberg  
 3) 
  
 204 
  
 109 
  
 163 
  
 149 
  
 74 
  
 37 
  
 Örebro län 
  
 Laxå 
  
 1933 
  
 1933 
  
 Hällefors 
  
 105 
  
 3 
  
 2352 
  
 113 
  
 43 
  
 9 
  
 23 
  
 Torres 
  
 320 
  
 286 
  
 30 
  
 9 
  
 800 
  
 42 
  
 12 
  
 9 
  
 2090 
  
 79 
  
 56 
  
 29 
  
 Västmanlands län 
  
 Hallstahammar 
  
 500 
  
 100 
  
 400 
  
 200 
  
 500 
  
 100 
  
 2500 
  
 150 
  
 212 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 Tot 
 . 
  
 200 >400 Tot. 
  
 200 >400 Tot.  
 200 >400 
  
 Dalarnas län 
  
 Orsa 
  
 10 
  
 5 
  
 2330 
  
 1840 
  
 510 
  
 143 
  
 25 
  
 10 
  
 5 
  
 Mora 
  
 385 
  
 190 
  
 150 
  
 70 
  
 5327 
  
 3345 
  
 730 
  
 243 
  
 536 
  
 58 
  
 17 
  
 7 
  
 Avesta 
  
 560 
  
 237 
  
 120 
  
 73 
  
 3920 
  
 451 
  
 148 
  
 50 
  
 1120 
  
 13 
  
 14 
  
 9 
  
 Simpson 
  
 Bollnäs 
  
 7884 
  
 3460 
  
 540 
  
 90 
  
 Hudiksvall 
  
 3685 
  
 2176 
  
 334 
  
 114 
  
 3580 
  
 2116 
  
 290 
  
 90 
  
 2515 
  
 1470 
  
 144 
  
 30 
  
 Västernorrlands län 
  
 Torres 
  
 26 
  
 94 
  
 130 
  
 Kramfors 
  
 400 
  
 16 
  
 13 
  
 7 
  
 5670 
  
 228 
  
 14 
  
 6 
  
 2000 
  
 83 
  
 21 
  
 15 
  
 Strömsund 
  
 392 
  
 258 
  
 116 
  
 54 
  
 13 
  
 5 
  
 1 
  
 Härjedalen 
  
 4800 
  
 60 
  
 60 
  
 30 
  
 Västerbottens län 
  
 Vännäs 
  
 2539 
  
 24 
  
 12 
  
 9 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 2557 
  
 23 
  
 2 
  
 2 
  
 Överkalix 
  
 11 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 Övertorneå 
  
 93 
  
 33 
  
 14 
  
 6 
  
 2 
  
 11 
  
 6 
  
 2 
  
 Älvsbyn 
  
 150 
  
 4 
  
 24 
  
 19 
  
 2743 
  
 1 
  
 10 
  
 6 
  
 Piteå 
  
 219 
  
 32 
  
 5 
  
 134 
  
 118 
  
 52 
  
 1 
  
 Boden 
  
 1 
  
 40 
  
 10 
  
 20 
  
 10 
  
 Haparanda 
  
 2934 
  
 6 
  
 4 
  
 213 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:7 
  
 Tabell 4.  
 Taylor i småhus byggda efter den 1 januari 1981. Fördelning på kommuner och riskområden. I kolumn  
 Tot.  
 redovisas det totala antalet bostäder i småhus inom de olika radonriskområde. I övriga tre kolumner inom varje riskområde anges antalet radonmätta bostäder fördelade i grupper efter uppmätt radonhalt; upp till 200 Bq/m 
 3 
 , över 200 Bq/m 
 3  
 samt över 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Kommun 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 Tot.  
 200 >400 Tot. 
  
 200 >400 Tot.  
 200 >400 
  
 Stockholms län 
  
 Ekerö 
  
 300 
  
 60 
  
 5 
  
 2 
  
 1650 
  
 74 
  
 9 
  
 3 
  
 50 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Sollentuna 
  
 - 
  
 66 
  
 9 
  
 6 
  
 - 
  
 398 
  
 21 
  
 9 
  
 Ingår i normalriskområde 
  
 Sundbyberg 
  
 (40) 
  
 8 
  
 1 
  
 (40) 
  
 (40) 
  
 1 
  
 1 
  
 Jönköpings län 
  
 Nässjö 
  
 714 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Kronobergs län 
  
 Alvesta 
  
 (584) 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 (584) 
  
 23 
  
 6 
  
 0 
  
 (584) 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 Mönsterås 
  
 (950) 
  
 44 
  
 6 
  
 3 
  
 (950) 
  
 4 
  
 4 
  
 0 
  
 (950) 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 Nybro 
  
 (181) 
  
 1 
  
 (181) 
  
 23 
  
 11 
  
 2 
  
 (181) 
  
 8 
  
 1 
  
 0 
  
 Skåne län 
  
 Staffanstorp 
  
 1150 
  
 1 150 
  
 0 
  
 0 
  
 Lomma 
  
 30 
  
 30 
  
 0 
  
 0 
  
 Hörby 
  
 100 
  
 100 
  
 0 
  
 0 
  
 Åstorp 
  
 350 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 Eslöv 
  
 847 
  
 847 
  
 0 
  
 0 
  
 150 
  
 150 
  
 0 
  
 0 
  
 Västra Götalands län 
  
 Mellerud 
  
 10 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 25 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 200 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Herrljunga 
  
 256 
  
 256 
  
 Hjo 
  
 (442) 
  
 (442) 
  
 (442) 
  
 51 
  
 23 
  
 6 
  
 Tidaholm 
  
 35 
  
 20 
  
 15 
  
 2 
  
 184 
  
 140 
  
 44 
  
 0 
  
 Örebro län 
  
 Laxå 
  
 10 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 Torres 
  
 23 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 88 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Västmanlands län 
  
 Fagersta  
 1) 
  
 90% 
  
 10% 
  
 90% 
  
 10% 
  
 214 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Högriskområde 
  
 Normalriskområde 
  
 Lågriskområde 
  
 Tot.  
 200 >400 Tot. 
  
 200 >400 Tot.  
 200 >400 
  
 Dalarnas län 
  
 Avesta 
  
 (442) 
  
 8 
  
 (442) 
  
 7 
  
 3 
  
 (442) 
  
 Simpson 
  
 Gävle 
  
 100 
  
 100 
  
 500 
  
 500 
  
 2300 
  
 2300 
  
 Bollnäs 
  
 595 
  
 650 
  
 Hudiksvall 
  
 290 
  
 255 
  
 35 
  
 10 
  
 310 
  
 280 
  
 30 
  
 10 
  
 172 
  
 154 
  
 26 
  
 6 
  
 Västernorrlands län 
  
 Torres 
  
 (432) 
  
 (432) 
  
 (432) 
  
 Strömsund 
  
 30 
  
 7 
  
 5 
  
 8 
  
 Västerbottens län 
  
 Bjurholm 
  
 11 
  
 Vännäs 
  
 2 
  
 Norrbottens län 
  
 Boden 
  
 500 
  
 40 
  
 700 
  
 Siffror inom parentes visar det totala antalet småhus byggda efter 1980, utan uppdelning på riskområden. 
  
 1)  
 Det totala antalet småhus byggda efter 1980 är 259 st. Fördelningen är osäker. 
 215 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 5.  
 Taylor i flerbostadshus. Fördelning på kommuner. I tabellen redovisas antalet bostäder i flerbostadshus i landets kommuner den 31 december 1998 enligt SCB. Därefter följer uppgifter från kommu- nernas enkätsvar. Tredje kolumnen i tabellen anger antalet bostäder med blåbetong. Den fjärde anger antalet bostäder som har markkontakt, dvs. är belägna i suterrängvåning eller i bottenvåning i källarlösa hus. Den femte antal bostäder som har radonmätts. I de följande tre kolumnerna redovisas antalet bostäder med radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 respektive 400 Bq/m 
 3  
 samt bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3  
 i procent av mätta bostäder. I den sista kolumnen anges hur många bostäder som har radon- sanerats. 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Stockholms län 
  
 Upplands Väsby 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 675 
  
 - 
  
 20 
  
 3,1 
  
 - 
  
 Vallentuna 
  
 3 086 
  
 1) 
  
 1 
 2) 
  
 Österåker 
  
 3 710 
  
 - 
  
 - 
  
 Värmdö 
  
 3 632 
  
 - 
  
 - 
  
 100 
  
 0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Järfälla 
  
 16 
  
 1 350 
  
 - 
  
 1 320 
  
 170 
  
 70 
  
 5,3 
  
 60 
  
 Ekerö 
  
 1 364 
  
 30 
 2) 
  
 800 
  
 19 
  
 7 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Huddinge 
  
 20 
  
 7 000 
  
 - 
  
 1 370 
  
 250 
  
 46 
  
 3,4 
  
 35 
  
 Botkyrka 
  
 19 
  
 - 
  
 - 
  
 400 
  
 - 
  
 25 
  
 6,2 
  
 - 
  
 Salem 
  
 2 127 
  
 1 000 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Haninge 
  
 17 
  
 4 450 
  
 - 
  
 472 
  
 84 
  
 30 
  
 11,0 
  
 45 
  
 Tyresö 
  
 7 706 
  
 - 
  
 - 
  
 26 
  
 0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Upplands-Bro 
  
 4 730 
  
 - 
  
 - 
  
 90 
  
 40 
  
 20 
  
 22,2 
  
 - 
  
 Täby 
  
 11 
  
 1 500 
  
 1 500 
  
 500 
  
 200 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Danderyd 
  
 5 577 
  
 21 
 2) 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Sollentuna 
  
 12 
  
 176 
  
 - 
  
 593 
  
 143 
  
 31 
  
 5,2 
  
 35 
  
 Stockholm 
  
 358 649 
  
 - 
  
 - 
  
 4 000 
  
 440 
  
 40 
  
 1,0 
  
 20 
  
 Södertälje 
  
 26 
  
 420 
 2) 
  
 - 
  
 375 
  
 - 
  
 2 
  
 0,5 
  
 - 
  
 Nacka 
  
 18 
  
 - 
  
 - 
  
 470 
  
 35 
  
 5 
  
 1,1 
  
 - 
  
 Sundbyberg 
  
 16 
  
 2 000 
  
 300 
  
 199 
  
 16 
  
 1 
  
 0,5 
  
 1 
 2) 
  
 Solna 
  
 29 
  
 Lidingö 
  
 11 
  
 90 
  
 - 
  
 150 
  
 20 
  
 2 
  
 1,3 
  
 5 
  
 Vaxholm 
  
 1 723 
  
 Norrtälje 
  
 9 659 
  
 - 
  
 - 
  
 134 
  
 50 
  
 10 
  
 7,5 
  
 - 
  
 Sigtuna 
  
 9 411 
  
 1 100 
  
 900 
  
 45 
  
 8 
  
 1 
  
 2,2 
  
 - 
  
 Nynäshamn 
  
 5 868 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 1 574 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 216 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Tierp 
  
 3 478 
  
 - 
  
 - 
  
 65 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Uppsala 
  
 55 
  
 - 
  
 - 
  
 800 
  
 250 
  
 110 
  
 13,8 
  
 80 
  
 Enköping 
  
 7 531 
  
 Östhammar 
  
 3 446 
  
 - 
  
 - 
  
 23 
  
 12 
  
 2 
  
 8,7 
  
 - 
  
 Södermanlands 
  
 Vingåker 
  
 1 730 
  
 Gnesta 
  
 1 428 
  
 Nyköping 
  
 13 
  
 - 
  
 - 
  
 266 
  
 17 
  
 6,4 
  
 - 
  
 Oxelösund 
  
 3 252 
  
 Flen 
  
 3 792 
  
 Katrineholm 
  
 9 233 
  
 - 
  
 - 
  
 1 075 
  
 566 
  
 92 
  
 8,6 
  
 60 
  
 Eskilstuna 
  
 28 
  
 - 
  
 - 
  
 360 
  
 126 
  
 34 
  
 9,4 
  
 - 
  
 Strängnäs 
  
 6 388 
  
 - 
  
 2 100 
  
 - 
  
 - 
  
 Trosa 
  
 1 294 
  
 Östergötlands län 
  
 Ödeshög 
  
 669 
  
 - 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Moore 
  
 259 
  
 - 
  
 - 
  
 29 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Kinda 
  
 1 460 
  
 Boxholm 
  
 992 
  
 Åtvidaberg 
  
 2 084 
  
 - 
  
 - 
  
 400 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 Finspång 
  
 5 257 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 25 
  
 Valdemarsvik 
  
 1 517 
  
 634 
 2) 
  
 1) 
  
 Linköping 
  
 42 
  
 - 
  
 - 
  
 Norrköping 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Söderköping 
  
 2 121 
  
 - 
  
 - 
  
 15 
  
 0 
  
 - 
  
 Motala 
  
 9 586 
  
 - 
  
 - 
  
 198 
  
 20 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Vadstena 
  
 1 605 
  
 - 
  
 - 
  
 8 
  
 4 
  
 1 
  
 12,5 
  
 - 
  
 Mjölby 
  
 5 974 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 863 
  
 - 
  
 - 
  
 59 
  
 3 
  
 1 
  
 1,7 
  
 - 
  
 Gnosjö 
  
 1 231 
  
 - 
  
 - 
  
 19 
  
 9 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Stewart 
  
 558 
  
 2 
 2) 
  
 Habo 
  
 639 
  
 - 
  
 - 
  
 18 
  
 15 
  
 2 
  
 11,1 
  
 Gislaved 
  
 4 114 
  
 - 
  
 - 
  
 49 
  
 16 
  
 1 
  
 2,0 
  
 - 
  
 Vaggeryd 
  
 1 558 
  
 Jönköping 
  
 31 
  
 600 
  
 - 
  
 150 
  
 50 
  
 10 
  
 6,7 
  
 - 
  
 Nässjö 
  
 7 078 
  
 350 
  
 2 621 
  
 147 
  
 65 
  
 15 
  
 10,2 
  
 60 
  
 Värnamo 
  
 5 365 
  
 - 
  
 - 
  
 88 
  
 56 
  
 18 
  
 20,5 
  
 - 
  
 Sävsjö 
  
 1 609 
  
 - 
  
 700 
  
 41 
  
 25 
  
 12 
  
 29,3 
  
 - 
  
 Vetlanda 
  
 4 387 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 217 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Eksjö 
  
 3 582 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Tranås 
  
 4 915 
  
 657 
  
 - 
  
 132 
  
 31 
  
 12 
  
 9,1 
  
 0 
  
 Kronobergs län 
  
 Uppvidinge 
  
 1 299 
  
 - 
  
 - 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 Lessebo 
  
 1 124 
  
 - 
  
 - 
  
 23 
  
 8 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Tingsryd 
  
 1 515 
  
 Alvesta 
  
 2 488 
  
 - 
  
 - 
  
 31 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Älmhult 
  
 2 276 
  
 - 
  
 - 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 Markaryd 
  
 1 445 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Växjö 
  
 17 
  
 - 
  
 - 
  
 35 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 1 
 2) 
  
 Ljungby 
  
 4 484 
  
 3 
  
 30 
  
 4 
  
 3 
  
 1 
  
 25,0 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 1) 
  
 Högsby 
  
 583 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Torsås 
  
 567 
  
 Mörbylånga 
  
 850 
  
 Hultsfred 
  
 2 605 
  
 Mönsterås 
  
 1 799 
  
 50 
  
 150 
  
 186 
  
 31 
  
 9 
  
 4,8 
  
 - 
  
 Emmaboda 
  
 1 181 
  
 - 
  
 - 
  
 26 
  
 5 
  
 1 
  
 3,8 
  
 - 
  
 Kalmar 
  
 16 
  
 - 
  
 - 
  
 475 
  
 16 
  
 5 
  
 1,1 
  
 - 
  
 Nybro 
  
 3 891 
  
 118 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Oskarshamn 
  
 6 465 
  
 500 
  
 1 000 
  
 20 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Västervik 
  
 8 608 
  
 3 000 
  
 1 000 
  
 300 
  
 80 
  
 20 
  
 6,7 
  
 50 
  
 Vimmerby 
  
 2 623 
  
 0 
  
 - 
  
 85 
  
 30 
  
 5 
  
 5,9 
  
 0 
  
 Borgholm 
  
 1 047 
  
 2 
 2) 
  
 - 
  
 1) 
  
 2 
 2) 
  
 Gotlands län 
  
 1) 
  
 Gotland 
  
 8 773 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 2 827 
  
 Karlskrona 
  
 14 
  
 - 
  
 - 
  
 124 
  
 - 
  
 8 
  
 6,5 
  
 7 
  
 Ronneby 
  
 4 992 
  
 - 
  
 500 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlshamn 
  
 6 725 
  
 600 
  
 1) 
  
 - 
  
 Sölvesborg 
  
 2 061 
  
 - 
  
 - 
  
 35 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 1 190 
  
 Staffanstorp 
  
 2 077 
  
 - 
  
 300 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Burlöv 
  
 3 925 
  
 0 
  
 1 000 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 Vellinge 
  
 1 819 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Östra Göinge 
  
 1 923 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 - 
  
 0 
  
 218 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Örkelljunga 
  
 1 156 
  
 0 
  
 350 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Bjuv 
  
 1 638 
  
 - 
  
 - 
  
 32 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Kävlinge 
  
 2 360 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Lomma 
  
 1 945 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 Svedala 
  
 1 675 
  
 - 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Skurup 
  
 1 288 
  
 4 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Sjöbo 
  
 1 425 
  
 Hörby 
  
 1 538 
  
 100 
  
 200 
  
 50 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 5 
  
 Höör 
  
 1 362 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Tomelilla 
  
 1 502 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Bromölla 
  
 1 367 
  
 Osby 
  
 1 977 
  
 375 
  
 620 
  
 36 
  
 10 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Perstorp 
  
 1 593 
  
 0 
  
 - 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 Klippan 
  
 2 925 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Åstorp 
  
 2 093 
  
 120 
  
 350 
  
 45 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Båstad 
  
 1 411 
  
 40 
  
 - 
  
 16 
  
 11 
  
 1 
  
 6,2 
  
 40 
  
 Malmö 
  
 111 178 
  
 Lund 
  
 29 
  
 - 
  
 - 
  
 43 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Landskrona 
  
 12 
  
 Helsingborg 
  
 37 
  
 - 
  
 - 
  
 17 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Höganäs 
  
 2 662 
  
 - 
  
 - 
  
 14 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Eslöv 
  
 5 187 
  
 30 
  
 1 000 
  
 30 
  
 30 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Ystad 
  
 5 940 
  
 Trelleborg 
  
 8 083 
  
 0 
  
 - 
  
 80 
  
 10 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Kristianstad 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 1) 
  
 Simrishamn 
  
 2 991 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ängelholm 
  
 7 034 
  
 Hässleholm 
  
 8 500 
  
 - 
  
 - 
  
 100 
  
 - 
  
 - 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 1 195 
  
 - 
  
 - 
  
 48 
  
 10 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Halmstad 
  
 19 
  
 2 700 
  
 7 000 
  
 260 
  
 20 
  
 5 
  
 1,9 
  
 10 
  
 Laholm 
  
 1 968 
  
 - 
  
 - 
  
 5 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Falkenberg 
  
 5 516 
  
 Varberg 
  
 10 
  
 700 
  
 - 
  
 240 
  
 101 
  
 21 
  
 8,8 
  
 150 
  
 Kungsbacka 
  
 5 824 
  
 - 
  
 200 
  
 - 
  
 - 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 2 941 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 - 
  
 50 
  
 Partille 
  
 6 529 
  
 Öckerö 
  
 252 
  
 Stenungsund 
  
 3 052 
  
 Tjörn 
  
 713 
  
 219 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Orust 
  
 1 061 
  
 Sotenäs 
  
 1 026 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Munkedal 
  
 1 169 
  
 Tanum 
  
 1 313 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Dals-Ed 
  
 592 
  
 5 
  
 50 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Färgelanda 
  
 464 
  
 Ale 
  
 3 955 
  
 - 
  
 - 
  
 12 
  
 10 
  
 5 
  
 41,7 
  
 - 
  
 Lerum 
  
 2 911 
  
 - 
  
 - 
  
 60 
  
 - 
  
 2 
 2) 
  
 Vårgårda 
  
 1 182 
  
 - 
  
 - 
  
 17 
  
 11 
  
 4 
  
 23,5 
  
 3 
  
 Bollebygd 
  
 9 
  
 Grästorp 
  
 481 
  
 Essunga 
  
 479 
  
 15 
  
 200 
  
 30 
  
 15 
  
 1 
  
 3,3 
  
 - 
  
 Karlsborg 
  
 1 399 
  
 - 
  
 130 
  
 8 
  
 4 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Gullspång 
  
 833 
  
 Tranemo 
  
 1 280 
  
 Bengtsfors 
  
 1 835 
  
 - 
  
 - 
  
 21 
  
 11 
  
 2 
  
 9,5 
  
 0 
  
 Mellerud 
  
 1 287 
  
 - 
  
 200 
  
 60 
  
 35 
  
 11 
  
 18,3 
  
 - 
  
 Lilla Edet 
  
 1 490 
  
 150 
  
 - 
  
 10 
  
 4 
  
 2 
  
 20,0 
  
 0 
  
 Mark 
  
 4 185 
  
 300 
  
 1 700 
  
 50 
  
 - 
  
 - 
  
 Svenljunga 
  
 878 
  
 Herrljunga 
  
 938 
  
 36 
  
 0 
  
 34 
  
 31 
  
 19 
  
 55,9 
  
 5 
  
 Vara 
  
 1 570 
  
 Götene 
  
 1 449 
  
 - 
  
 - 
  
 35 
  
 - 
  
 - 
  
 Tibro 
  
 1 928 
  
 - 
  
 - 
  
 25 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Töreboda 
  
 1 395 
  
 - 
  
 250 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Göteborg 
  
 185 764 
  
 30 
  
 20 
  
 4 196 
  
 1 152 
  
 151 
  
 3,6 
  
 - 
  
 Mölndal 
  
 13 
  
 78 
 2) 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Kungälv 
  
 5 873 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Lysekil 
  
 3 080 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Uddevalla 
  
 13 
  
 - 
  
 1 000 
  
 426 
  
 10 
  
 0 
  
 0,0 
  
 400 
  
 Strömstad 
  
 2 109 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Vänersborg 
  
 7 792 
  
 1 000 
  
 - 
  
 153 
  
 48 
  
 3 
  
 2,0 
  
 3 
  
 Trollhättan 
  
 14 
  
 - 
  
 - 
  
 439 
  
 144 
  
 43 
  
 9,8 
  
 - 
  
 Alingsås 
  
 6 665 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Borås 
  
 29 
  
 320 
 2) 
  
 - 
  
 349 
  
 - 
  
 111 
 2) 
  
 Åmål 
  
 2 765 
  
 35 
 2) 
  
 - 
  
 66 
  
 21 
  
 2 
  
 3,0 
  
 0 
  
 Mariestad 
  
 5 083 
  
 - 
  
 - 
  
 79 
  
 31 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Lidköping 
  
 7 841 
  
 - 
  
 - 
  
 172 
  
 - 
  
 - 
  
 Skara 
  
 4 187 
  
 - 
  
 - 
  
 66 
  
 - 
  
 8 
  
 12,1 
  
 2 
  
 Skövde 
  
 12 
  
 - 
  
 1 000 
  
 3 515 
  
 1 694 
  
 638 
  
 18,2 
  
 103 
 2) 
  
 Hjo 
  
 1 453 
  
 1 
  
 - 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 Tidaholm 
  
 2 389 
  
 - 
  
 1 600 
  
 23 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Ulricehamn 
  
 3 282 
  
 220 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Falköping 
  
 6 642 
  
 - 
  
 - 
  
 125 
  
 65 
  
 30 
  
 24,0 
  
 - 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 1 679 
  
 1) 
  
 Eda 
  
 1 157 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Torsby 
  
 1 782 
  
 150 
  
 - 
  
 50 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 80 
  
 Storfors 
  
 700 
  
 Hammarö 
  
 2 394 
  
 Munkfors 
  
 964 
  
 0 
  
 - 
  
 23 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Forshaga 
  
 1 433 
  
 220 
  
 150 
  
 21 
  
 8 
  
 0 
  
 0,0 
  
 140 
  
 Grums 
  
 1 803 
  
 540 
  
 100 
  
 60 
  
 15 
  
 2 
  
 3,3 
  
 2 
  
 Årjäng 
  
 1 340 
  
 Sunne 
  
 1 448 
  
 - 
  
 100 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlstad 
  
 26 
  
 - 
  
 - 
  
 337 
  
 - 
  
 12 
  
 3,6 
  
 15 
  
 Kristinehamn 
  
 7 065 
  
 120 
 2) 
  
 - 
  
 43 
  
 7 
  
 3 
  
 7,0 
  
 - 
  
 Filipstad 
  
 3 154 
  
 - 
  
 - 
  
 287 
  
 - 
  
 - 
  
 Hagfors 
  
 2 601 
  
 - 
  
 - 
  
 290 
  
 - 
  
 48 
  
 16,6 
  
 - 
  
 Arvika 
  
 5 581 
  
 700 
  
 - 
  
 100 
  
 30 
  
 10 
  
 10,0 
  
 - 
  
 Säffle 
  
 3 284 
  
 Örebro län 
  
 1) 
  
 Lekeberg 
  
 82 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Laxå 
  
 1 668 
  
 1 400 
  
 70 
  
 350 
  
 - 
  
 2 
  
 0,6 
  
 250 
  
 Hallsberg 
  
 3 077 
  
 - 
  
 - 
  
 60 
  
 - 
  
 5 
  
 8,3 
  
 - 
  
 Degerfors 
  
 2 190 
  
 - 
  
 - 
  
 37 
  
 7 
  
 1 
  
 2,7 
  
 50 
  
 Hällefors 
  
 2 227 
  
 - 
  
 - 
  
 75 
  
 15 
  
 1 
  
 1,3 
  
 - 
  
 Ljusnarsberg 
  
 1 185 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Örebro 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 289 
  
 134 
  
 10 
  
 3,5 
  
 - 
  
 Kumla 
  
 3 843 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 1 
 2) 
  
 Askersund 
  
 1 896 
  
 Karlskoga 
  
 9 813 
  
 - 
  
 300 
  
 - 
  
 - 
  
 Torres 
  
 1 726 
  
 580 
  
 - 
  
 536 
  
 229 
  
 8 
  
 1,5 
  
 0 
  
 Lindesberg 
  
 4 471 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 784 
  
 1) 
  
 Surahammar 
  
 2 129 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Heby 
  
 1 545 
  
 Kungsör 
  
 1 364 
  
 Hallstahammar 
  
 3 811 
  
 Hunt 
  
 1 436 
  
 - 
  
 180 
  
 29 
  
 11 
  
 2 
  
 6,9 
  
 - 
  
 Västerås 
  
 39 
  
 2 
  
 - 
  
 1 000 
  
 - 
  
 35 
  
 3,5 
  
 15 
  
 Sala 
  
 4 017 
  
 270 
 2) 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 221 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Fagersta 
  
 4 533 
  
 50 
 2) 
  
 - 
  
 40 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Köping 
  
 7 733 
  
 1 000 
  
 - 
  
 500 
  
 200 
  
 20 
  
 4,0 
  
 10 
  
 Arboga 
  
 3 765 
  
 - 
  
 500 
  
 500 
  
 500 
  
 0 
  
 0,0 
  
 200 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 906 
  
 Malung 
  
 1 470 
  
 70 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Gagnef 
  
 405 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Leksand 
  
 2 016 
  
 - 
  
 - 
  
 25 
  
 2 
  
 2 
  
 8,0 
  
 - 
  
 Rättvik 
  
 1 754 
  
 Orsa 
  
 1 197 
  
 150 
  
 250 
  
 41 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 Älvdalen 
  
 747 
  
 - 
  
 25 
  
 4 
  
 1 
  
 4,0 
  
 - 
  
 Smedjebacken 
  
 1 841 
  
 - 
  
 - 
  
 50 
  
 - 
  
 - 
  
 Mora 
  
 2 933 
  
 430 
  
 - 
  
 128 
  
 32 
  
 7 
  
 5,5 
  
 5 
  
 Falun 
  
 13 
  
 - 
  
 - 
  
 190 
  
 - 
  
 - 
  
 Borlänge 
  
 12 
  
 3 000 
  
 3 000 
  
 370 
  
 137 
  
 35 
  
 9,5 
  
 29 
  
 Säter 
  
 1 721 
  
 - 
  
 - 
  
 179 
  
 14 
  
 3 
  
 1,7 
  
 - 
  
 Hedemora 
  
 3 622 
  
 Avesta 
  
 6 084 
  
 1 061 
  
 50 
  
 280 
  
 93 
  
 22 
  
 7,9 
  
 8 
  
 Ludvika 
  
 7 656 
  
 3 500 
  
 - 
  
 270 
  
 70 
  
 20 
  
 7,4 
  
 4 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 731 
  
 Hofors 
  
 2 922 
  
 250 
  
 300 
  
 200 
  
 140 
  
 50 
  
 25,0 
  
 - 
  
 Ovanåker 
  
 2 098 
  
 - 
  
 - 
  
 40 
  
 20 
  
 7 
  
 17,5 
  
 - 
  
 Nordanstig 
  
 1 372 
  
 15 
 2) 
  
 Ljusdal 
  
 3 891 
  
 800 
  
 232 
  
 25 
  
 3 
  
 1,3 
  
 - 
  
 Gävle 
  
 26 
  
 250 
 2) 
  
 - 
  
 300 
  
 200 
  
 150 
  
 50,0 
  
 - 
  
 Sandviken 
  
 9 989 
  
 - 
  
 - 
  
 45 
  
 4 
  
 8,9 
  
 - 
  
 Söderhamn 
  
 7 041 
  
 62 
 2) 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Bollnäs 
  
 6 106 
  
 20 
  
 - 
  
 1 500 
  
 105 
  
 5 
  
 0,3 
  
 20 
  
 Hudiksvall 
  
 8 661 
  
 2 500 
  
 500 
  
 250 
  
 195 
  
 85 
  
 34,0 
  
 150 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 2 112 
  
 - 
  
 - 
  
 51 
  
 15 
  
 3 
  
 5,9 
  
 - 
  
 Torres 
  
 3 991 
  
 370 
  
 60 
  
 20 
  
 15 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Härnösand 
  
 7 213 
  
 100 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sundsvall 
  
 27 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Kramfors 
  
 3 934 
  
 100 
  
 100 
  
 125 
  
 24 
  
 14 
  
 11,2 
  
 14 
  
 Sollefteå 
  
 4 154 
  
 - 
  
 - 
  
 70 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 Örnsköldsvik 
  
 10 
  
 3 000 
  
 500 
  
 20 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 836 
  
 - 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 222 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Total 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät. 
  
 Bräcke 
  
 1 068 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Krokom 
  
 1 743 
  
 - 
  
 150 
  
 1) 
  
 - 
  
 Östersund 
  
 20 
  
 - 
  
 6 000 
  
 400 
  
 120 
  
 65 
  
 16,2 
  
 - 
  
 Strömsund 
  
 2 358 
  
 53 
  
 - 
  
 115 
  
 - 
  
 - 
  
 Åre 
  
 1 984 
  
 - 
  
 - 
  
 11 
  
 4 
  
 1 
  
 9,1 
  
 1 
  
 Carroll 
  
 681 
  
 - 
  
 500 
  
 287 
  
 138 
  
 85 
  
 29,6 
  
 - 
  
 Härjedalen 
  
 1 347 
  
 - 
  
 500 
  
 20 
  
 - 
  
 0 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 951 
  
 - 
  
 - 
  
 41 
  
 13 
  
 2 
  
 4,9 
  
 - 
  
 Bentley 
  
 217 
  
 2 
 2) 
  
 - 
  
 10 
  
 2 
  
 1 
  
 10,0 
  
 - 
  
 Vindeln 
  
 656 
  
 Robertsfors 
  
 590 
  
 - 
  
 - 
  
 11 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Norsjö 
  
 556 
  
 20 
  
 179 
  
 15 
  
 4 
  
 - 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Malå 
  
 482 
  
 2 
 2) 
  
 - 
  
 11 
  
 6 
  
 2 
  
 18,2 
  
 2 
  
 Storuman 
  
 933 
  
 Sorsele 
  
 373 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 - 
  
 - 
  
 Dorotea 
  
 646 
  
 - 
  
 200 
  
 30 
  
 6 
  
 3 
  
 10,0 
  
 - 
  
 Vännäs 
  
 1 512 
  
 - 
  
 - 
  
 7 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Vilhelmina 
  
 1 440 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Åsele 
  
 644 
  
 270 
 2) 
  
 Umeå 
  
 29 
  
 - 
  
 500 
  
 - 
  
 43 
  
 8,6 
  
 - 
  
 Lycksele 
  
 3 128 
  
 112 
 2) 
  
 1) 
  
 Skellefteå 
  
 16 
  
 - 
  
 - 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 1 330 
  
 0 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Arjeplog 
  
 468 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 0 
  
 Jokkmokk 
  
 912 
  
 Överkalix 
  
 483 
  
 0 
  
 - 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Kalix 
  
 2 778 
  
 Övertorneå 
  
 591 
  
 - 
  
 - 
  
 9 
  
 1 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Pajala 
  
 806 
  
 - 
  
 350 
  
 18 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Gällivare 
  
 5 569 
  
 - 
  
 1 000 
  
 5 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 - 
  
 Älvsbyn 
  
 1 423 
  
 7 
 2) 
  
 600 
  
 7 
  
 7 
  
 5 
  
 71,4 
  
 - 
  
 Luleå 
  
 21 
  
 - 
  
 - 
  
 1) 
  
 - 
  
 Piteå 
  
 7 723 
  
 34 
  
 - 
  
 48 
  
 21 
  
 7 
  
 14,6 
  
 9 
  
 Boden 
  
 7 307 
  
 350 
  
 500 
  
 80 
  
 30 
  
 0 
  
 0,0 
  
 45 
  
 Haparanda 
  
 2 041 
  
 2 
 2) 
  
 - 
  
 4 
  
 4 
  
 2 
  
 50,0 
  
 2 
  
 Kiruna 
  
 7 325 
  
 15 
  
 - 
  
 25 
  
 - 
  
 5 
  
 20,0 
  
 - 
  
 1) 
  
 Uppgift från kommunen inkluderar såväl småhus som flerbostadshus, redovisas under Småhus. 
  
 2) 
  
 Antal bostadshus 
  
 - Uppgift saknas 
 223 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 6.  
 Taylor i flerbostadshus. Sammanställning av tabell 5. I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner som har svarat på respektive fråga, i nästa kolumn antalet bostäder i dessa kommuner. I övrigt 
  
 enligt 
  
 tabell 
  
 5. 
  
 Kommun 
  
 Antal bostäder 
  
 Allen 
  
 Antal 
  
 Totalt 
  
 varav 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 % 
  
 san. 
  
 blåbt 
  
 mark 
  
 mät 
  
 Antal bostäder i flerbostadshus 
  
 288 
  
 2 319 332 
  
 Antal 
  
 bostäder 
  
 med 
  
 68 kommuner 
  
 577 333 
  
 79 
  
 21 kommuner 
  
 265 052 
  
 5 
  
 Antal bostäder med markkontakt 
  
 60 kommuner 
  
 472 973 
  
 66 
  
 Antal radonmätta bostäder 
  
 183 
  
 1 729 806 
  
 38 
  
 Antal bostäder med radonhalter >200 Bq/m  
 3 
  
 146 
  
 1 420 926 
  
 32 
  
 9 081 
  
 Antal bostäder med radonhalter >400 Bq/m  
 3 
  
 135 
  
 1 546 930 
  
 35 
  
 2 416 
  
 6,7 
  
 Antal sanerade bostäder 
  
 59 kommuner 
  
 798 162 
  
 18 
  
 2 176 
  
 6 kommuner 
  
 80 798 
  
 4 176 
  
 220 
 1) 
  
 Radonhalter efter sanering 
  
 20 kommuner 
  
 171 568 
  
 392 
  
 16 
  
 1,2 
  
 1 376 
  
 1)  
 Antal bostadshus 
  
 224 
  
 SOU 2001:7 
  
 Bilaga 2 
  
 Tabell 7.  
 Sanerade bostäder i småhus och i flerbostadshus. Fördelning på kommuner. 
 I kolumn  
 Mätta >400  
 redovisas antal bostäder med radonhalter över 400 Bq/m 
 3  
 enligt enkäten. I nästa kolumn anges antalet bostäder som har radonsanerats. I följande tre kolumner anges antalet bostäder fördelade i grupper efter uppmätt radonhalt efter sanering; upp till 200 Bq/m 
 3 
 , över 200 Bq/m 
 3  
 samt över 400 Bq/m 
 3 
 . 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Stockholms län 
  
 Upplands Väsby 
  
 669 
  
 20 
  
 Vallentuna 
  
 460 
  
 Österåker 
  
 1 
  
 Värmdö 
  
 75 
  
 32 
  
 28 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Järfälla 
  
 450 
  
 100 
  
 70 
  
 60 
  
 Ekerö 
  
 282 
  
 205 
  
 117 
  
 78 
  
 0 
  
 0 
  
 Huddinge 
  
 700 
  
 450 
  
 46 
  
 35 
  
 Botkyrka 
  
 250 
  
 100 
  
 25 
  
 Salem 
  
 20 
  
 6 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Haninge 
  
 68 
  
 24 
  
 7 
  
 17 
  
 3 
  
 30 
  
 45 
  
 4 
  
 5 
  
 0 
  
 Tyresö 
  
 43 
  
 26 
  
 0 
  
 Upplands-Bro 
  
 70 
  
 150 
  
 150 
  
 0 
  
 0 
  
 20 
  
 Nykvarn 
  
 Täby 
  
 1 000 
  
 805 
  
 800 
  
 0 
  
 Danderyd 
  
 221 
  
 Sollentuna 
  
 573 
  
 406 
  
 215 
  
 191 
  
 80 
  
 31 
  
 35 
  
 18 
  
 17 
  
 9 
  
 Stockholm 
  
 2 000 
  
 600 
  
 40 
  
 20 
  
 Södertälje 
  
 166 
  
 2 
  
 Nacka 
  
 500 
  
 300 
  
 270 
  
 30 
  
 2 
  
 5 
  
 0 
  
 Sundbyberg 
  
 20 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Solna 
  
 Lidingö 
  
 288 
  
 170 
  
 2 
  
 5 
  
 Vaxholm 
  
 Norrtälje 
  
 24 
  
 10 
  
 Sigtuna 
  
 90 
  
 1 
  
 Nynäshamn 
  
 16 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 256 
  
 54 
  
 0 
  
 Älvkarleby 
  
 Tierp 
  
 41 
  
 0 
  
 Uppsala 
  
 250 
  
 ~200 
  
 110 
  
 ~80 
  
 Enköping 
  
 225 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Södermanlands län 
  
 Vingåker 
  
 Gnesta 
  
 5 
  
 3 
  
 1 
  
 Nyköping 
  
 124 
  
 17 
  
 Oxelösund 
  
 Flen 
  
 Katrineholm 
  
 67 
  
 30 
  
 92 
  
 60 
  
 Eskilstuna 
  
 401 
  
 34 
  
 Strängnäs 
  
 5 
  
 Trosa 
  
 Östergötlands län 
  
 Ödeshög 
  
 5 
  
 0 
  
 Moore 
  
 2 
  
 0 
  
 Kinda 
  
 ~20 
  
 ~2 
  
 Boxholm 
  
 Åtvidaberg 
  
 15 
  
 1 
  
 Finspång 
  
 49 
  
 35 
  
 20 
  
 Valdemarsvik 
  
 Linköping 
  
 504 
  
 >120 
  
 Norrköping 
  
 250 
  
 Söderköping 
  
 40 
  
 0 
  
 Motala 
  
 90 
  
 17 
  
 15 
  
 2 
  
 0 
  
 Vadstena 
  
 24 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Mjölby 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 48 
  
 ~40 
  
 1 
  
 Gnosjö 
  
 4 
  
 0 
  
 Mullsjö 
  
 Habo 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Gislaved 
  
 19 
  
 1 
  
 Vaggeryd 
  
 Jönköping 
  
 100 
  
 10 
  
 Nässjö 
  
 43 
  
 15 
  
 10 
  
 2 
  
 15 
  
 60 
  
 40 
  
 Värnamo 
  
 26 
  
 18 
  
 Sävsjö 
  
 32 
  
 12 
  
 Vetlanda 
  
 112 
  
 ~15 
  
 Eksjö 
  
 120 
  
 ~20 
  
 Tranås 
  
 336 
  
 70 
  
 12 
  
 0 
  
 Kronobergs län 
 Uppvidinge 
 226 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Tingsryd 
  
 Alvesta 
  
 12 
  
 ? 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 Älmhult 
  
 Markaryd 
  
 7 
  
 Växjö 
  
 22 
  
 7 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 Ljungby 
  
 12 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 Högsby 
  
 100 
  
 Torsås 
  
 Mörbylånga 
  
 Hultsfred 
  
 Mönsterås 
  
 120 
  
 Pittman 
  
 ~70 
  
 ~5 
  
 9 
  
 Emmaboda 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 27 
  
 5 
  
 Nybro 
  
 133 
  
 96 
  
 35 
  
 61 
  
 23 
  
 Oskarshamn 
  
 291 
  
 116 
  
 80 
  
 36 
  
 5 
  
 0 
  
 Västervik 
  
 200 
  
 150 
  
 105 
  
 45 
  
 8 
  
 20 
  
 50 
  
 40 
  
 10 
  
 0 
  
 Vimmerby 
  
 122 
  
 32 
  
 5 
  
 0 
  
 Borgholm 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 Gotlands län 
  
 0 
  
 Gotland 
  
 0 
  
 0 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 Karlskrona 
  
 51 
  
 41 
  
 21 
  
 20 
  
 8 
  
 7 
  
 3 
  
 4 
  
 Ronneby 
  
 20 
  
 Karlshamn 
  
 134 
  
 Sölvesborg 
  
 16 
  
 7 
  
 7 
  
 0 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 Staffanstorp 
  
 26 
  
 ~10 
  
 0 
  
 Burlöv 
  
 13 
  
 Vellinge 
  
 15-20 
  
 Östra Göinge 
  
 12 
  
 0 
  
 0 
  
 Örkelljunga 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Bjuv 
  
 1 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 Kävlinge 
  
 70 
  
 Lomma 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Svedala 
  
 ~20 
  
 0 
  
 Skurup 
  
 8 
  
 0 
  
 227 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Hörby 
  
 10 
  
 20 
  
 15 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 5 
  
 Höör 
  
 9 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 Tomelilla 
  
 60 
  
 Bromölla 
  
 Osby 
  
 22 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Perstorp 
  
 Klippan 
  
 0 
  
 ~3 
  
 0 
  
 Åstorp 
  
 3 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Båstad 
  
 2 
  
 3 
  
 1 
  
 40 
  
 10 
  
 8 
  
 1 
  
 Malmö 
  
 14 
  
 Lund 
  
 79 
  
 0 
  
 Landskrona 
  
 Helsingborg 
  
 15 
  
 5 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 Höganäs 
  
 4 
  
 8 
  
 6 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Eslöv 
  
 5 
  
 20 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 Ystad 
  
 Trelleborg 
  
 10 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 Kristianstad 
  
 42 
  
 18 
  
 Simrishamn 
  
 80 
  
 Ängelholm 
  
 Hässleholm 
  
 7 
  
 7 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 4 
  
 0 
  
 Halmstad 
  
 50 
  
 ~250 
  
 ~245 
  
 ~5 
  
 5 
  
 ~10 
  
 ~10 
  
 Laholm 
  
 10 
  
 0 
  
 Falkenberg 
  
 11 
  
 Varberg 
  
 27 
  
 ~20 
  
 8 
  
 8 
  
 0 
  
 21 
  
 ? 
  
 1 
  
 30 
  
 0 
  
 Kungsbacka 
  
 52 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 30 
  
 50 
  
 50 
  
 Partille 
  
 160 
  
 Simon 
  
 ~110 
  
 ~50 
  
 ~15 
  
 Öckerö 
  
 Stenungsund 
  
 Tjörn 
  
 Orust 
  
 Sotenäs 
  
 24 
  
 20 
  
 20 
  
 0 
  
 Munkedal 
  
 Tanum 
  
 12 
  
 0 
  
 Dals-Ed 
  
 14 
  
 6 
  
 1 
  
 4 
  
 0 
  
 Färgelanda 
  
 Ale 
  
 23 
  
 5 
  
 228 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 >400 
  
 Vårgårda 
  
 42 
  
 15 
  
 4 
  
 9 
  
 1 
  
 4 
  
 3 
  
 1 
  
 2 
  
 Bollebygd 
  
 Grästorp 
  
 Essunga 
  
 0 
  
 1 
  
 Karlsborg 
  
 9 
  
 0 
  
 Gullspång 
  
 Tranemo 
  
 Bengtsfors 
  
 26 
  
 2 
  
 Mellerud 
  
 18 
  
 11 
  
 Lilla Edet 
  
 29 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 Mark 
  
 ~200 
  
 ~50 
  
 Svenljunga 
  
 Herrljunga 
  
 23 
  
 10 
  
 10 
  
 19 
  
 5 
  
 5 
  
 Vara 
  
 10 
  
 Götene 
  
 5 
  
 3 
  
 2 
  
 Tibro 
  
 28 
  
 16 
  
 2 
  
 14 
  
 0 
  
 0 
  
 Töreboda 
  
 5 
  
 0 
  
 Göteborg 
  
 136 
  
 151 
  
 Mölndal 
  
 116 
  
 Kungälv 
  
 6 
  
 ~40 
  
 40 
  
 0 
  
 Lysekil 
  
 Uddevalla 
  
 0 
  
 20 
  
 0 
  
 400 
  
 Strömstad 
  
 2 
  
 0 
  
 Vänersborg 
  
 50 
  
 ~100 
  
 3 
  
 3 
  
 Trollhättan 
  
 49 
  
 43 
  
 Alingsås 
  
 112 
  
 111 
 1) 
  
 Borås 
  
 300 
  
 Ulricehamn 
  
 Åmål 
  
 18 
  
 20 
  
 16 
  
 4 
  
 2 
  
 0 
  
 Mariestad 
  
 30 
  
 ~10 
  
 0 
  
 Lidköping 
  
 Skara 
  
 334 
  
 93 
  
 8 
  
 2 
  
 Skövde 
  
 1 099 
  
 ? 
  
 638 
  
 103 
  
 1) 
  
 1 
  
 Hjo 
  
 7 
  
 1 
  
 Tidaholm 
  
 100 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 Falköping 
  
 140 
  
 30 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 Eda 
  
 36 
  
 5 
  
 0 
  
 Torsby 
  
 5 
  
 100 
  
 75 
  
 25 
  
 80 
  
 70 
  
 10 
  
 Storfors 
  
 Hammarö 
  
 20 
  
 229 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 >400 
  
 Forshaga 
  
 15 
  
 10 
  
 1 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 140 
  
 6 
  
 5 
  
 Grums 
  
 2 
  
 17 
  
 2 
  
 15 
  
 2 
  
 2 
  
 Årjäng 
  
 Sunne 
  
 19 
  
 Karlstad 
  
 100 
  
 70 
  
 40 
  
 5 
  
 12 
  
 15 
  
 Kristinehamn 
  
 32 
  
 3 
  
 Filipstad 
  
 15 
  
 Hagfors 
  
 146 
  
 48 
  
 Arvika 
  
 30 
  
 ~25 
  
 13 
  
 2 
  
 1 
  
 10 
  
 1 
  
 Säffle 
  
 Örebro län 
  
 Lekeberg 
  
 199 
  
 ~30 
  
 ~10 
  
 19 
  
 4 
  
 Laxå 
  
 4 
  
 4 
  
 3 
  
 1 
  
 2 
  
 250 
  
 200 
  
 50 
  
 Hallsberg 
  
 250 
  
 50-60 
  
 5 
  
 Degerfors 
  
 13 
  
 ~10 
  
 1 
  
 ~50 
  
 25 
  
 25 
  
 Hällefors 
  
 12 
  
 1 
  
 Ljusnarsberg 
  
 300 
  
 10 
  
 10 
  
 0 
  
 Örebro 
  
 837 
  
 176 
  
 10 
  
 1 
 1) 
  
 Kumla 
  
 Askersund 
  
 64 
  
 Karlskoga 
  
 15 
  
 Torres 
  
 41 
  
 7 
  
 7 
  
 0 
  
 8 
  
 0 
  
 Lindesberg 
  
 160 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Surahammar 
  
 Heby 
  
 Kungsör 
  
 Hallstahammar 
  
 450 
  
 ~170 
  
 Hunt 
  
 18 
  
 15 
  
 1 
  
 10 
  
 3 
  
 2 
  
 Västerås 
  
 2 000 
  
 811 
  
 35 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 Sala 
  
 Fagersta 
  
 320 
  
 ~100 
  
 0 
  
 Köping 
  
 240 
  
 35 
  
 30 
  
 5 
  
 20 
  
 ~10 
  
 Arboga 
  
 200 
  
 200 
  
 100 
  
 100 
  
 0 
  
 200 
  
 100 
  
 100 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 Malung 
  
 55 
  
 0 
  
 Gagnef 
  
 25 
  
 Leksand 
  
 83 
  
 25-30 
  
 15-20 
  
 10 
  
 2 
  
 230 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Orsa 
  
 143 
  
 30 
  
 13 
  
 17 
  
 0 
  
 0 
  
 Älvdalen 
  
 44 
  
 ~30 
  
 1 
  
 Smedjebacken 
  
 Mora 
  
 320 
  
 70 
  
 50 
  
 20 
  
 2 
  
 7 
  
 5 
  
 3 
  
 2 
  
 Falun 
  
 1 343 
  
 630 
  
 Borlänge 
  
 271 
  
 188 
  
 99 
  
 83 
  
 7 
  
 35 
  
 29 
  
 18 
  
 10 
  
 Säter 
  
 15 
  
 3 
  
 Hedemora 
  
 Avesta 
  
 132 
  
 52 
  
 20 
  
 32 
  
 4 
  
 22 
  
 ~80 
  
 3 
  
 5 
  
 Ludvika 
  
 210 
  
 30-40 
  
 20 
  
 4 
  
 4 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 Hofors 
  
 55 
  
 50 
  
 Ovanåker 
  
 40 
  
 10 
  
 7 
  
 Nordanstig 
  
 20 
  
 Ljusdal 
  
 198 
  
 9 
  
 5 
  
 4 
  
 0 
  
 3 
  
 Gävle 
  
 800 
  
 ~600 
  
 150 
  
 Sandviken 
  
 232 
  
 4 
  
 Söderhamn 
  
 Bollnäs 
  
 90 
  
 100 
  
 5 
  
 20 
  
 Hudiksvall 
  
 234 
  
 130 
  
 120 
  
 10 
  
 85 
  
 150 
  
 120 
  
 30 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 55 
  
 3 
  
 Torres 
  
 26 
  
 2 
  
 0 
  
 Härnösand 
  
 Sundsvall 
  
 152 
  
 Kramfors 
  
 30 
  
 19 
  
 5 
  
 10 
  
 4 
  
 14 
  
 14 
  
 5 
  
 5 
  
 3 
  
 Sollefteå 
  
 ~50 
  
 Örnsköldsvik 
  
 200 
  
 50 
  
 25 
  
 25 
  
 0 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 20 
  
 0 
  
 Bräcke 
  
 5 
  
 0 
  
 Krokom 
  
 12 
  
 1 
  
 Strömsund 
  
 Åre 
  
 27 
  
 ~20 
  
 5 
  
 15 
  
 5 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Carroll 
  
 314 
  
 24 
  
 4 
  
 7 
  
 3 
  
 85 
  
 Härjedalen 
  
 30 
  
 ~10 
  
 ~10 
  
 0 
  
 Östersund 
  
 336 
  
 45 
  
 ~20 
  
 65 
  
 231 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 9 
  
 2 
  
 Bjurholm 
  
 6 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Vindeln 
  
 Robertsfors 
  
 2 
  
 0 
  
 Norsjö 
  
 5 
  
 4 
  
 Malå 
  
 4 
  
 4 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 Storuman 
  
 Sorsele 
  
 Dorotea 
  
 24 
  
 5 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 3 
  
 Vännäs 
  
 9 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 Vilhelmina 
  
 5 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Åsele 
  
 8 
  
 1 
  
 Umeå 
  
 20 
  
 49 
 2) 
  
 0 
  
 43 
  
 0 
  
 Lycksele 
  
 310 
 2) 
  
 Skellefteå 
  
 273 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 2 
  
 3 
  
 3 
  
 0 
  
 Arjeplog 
  
 0 
  
 Jokkmokk 
  
 Överkalix 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 Kalix 
  
 Övertorneå 
  
 17 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 Pajala 
  
 11 
  
 0 
  
 Gällivare 
  
 3 
  
 5 
  
 0 
  
 Älvsbyn 
  
 25 
  
 3 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 5 
  
 Luleå 
  
 20 
  
 Piteå 
  
 63 
  
 19 
  
 10 
  
 9 
  
 7 
  
 9 
  
 9 
  
 Boden 
  
 10 
  
 1 
  
 0 
  
 45 
  
 15 
  
 30 
  
 0 
  
 Haparanda 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 Kiruna 
  
 41 
  
 ~10 
  
 5 
  
 1) 
  
 Antal hus. 
  
 2) 
  
 Antal bostäder i småhus och flerbostadshus 
  
 232 
  
 Rn mät 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Tabell 8.  
 Sanerade 
  
 bostäder 
  
 i 
  
 småhus och i 
  
 flerbostadshus. 
  
 Sammanställning 
  
 av 
  
 tabell 
  
 7. 
  
 I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner som har svarat på respektive fråga. I övrigt enligt tabell 7. 
  
 Bostäder i småhus 
  
 Bostäder i flerbostadshus 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 Mätt 
  
 Anta 
  
 Dickerson 
  efter san. 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 >400 
  
 >400 
  
 san. 
  
 0- 
  
 >200 
  
 >400 
  
 Radonhalter efter sanering 
  
 76 kommuner 
  
 7 365 
  
 4 236 
  
 3 109 
  
 76 kommuner 
  
 6 448 
  
 3 524 
  
 1 105 
  
 73 kommuner 
  
 6 662 
  
 3 536 
  
 215 
  
 80 kommuner 
  
 312 
  
 363 
  
 251 
  
 111 
  
 9 
  
 Tabell 9.  
 Taylor i skolor och förskolor. Fördelning på kommuner. I tabellen redovisas antalet byggnader i skolor och förskolor i landets kommuner enligt enkätsvaren. I kolumnen  
 Blåbt  
 anges antalet hus med blåbetong, i antalet radonmätningar. I de följande två kolumnerna redovisas antalet mätningar med radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 respektive 400 Bq/m 
 3 
 .  
 Antal san.  
 visar hur många lokaler som har radon- sanerats. 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Stockholms län 
  
 Upplands Väsby 
  
 Vallentuna 
  
 Österåker 
  
 69 
  
 - 
  
 69 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 Värmdö 
  
 62 
  
 - 
  
 62 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Järfälla 
  
 90 
  
 - 
  
 90 
  
 0 
  
 0 
  
 Ekerö 
  
 50 
  
 0 
  
 9 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 K)  
 Gäller antal rum 
  
 Huddinge 
  
 170 
  
 20 
  
 170 
  
 27 
 K) 
  
 6 
 K) 
  
 6 
 K) 
  
 Botkyrka 
  
 340 
  
 - 
  
 70 
  
 K) 
  
 - 
  
 K)  
 Nästan alla 
  
 under 
  
 Salem 
  
 29 
  
 0 
  
 29 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Haninge 
  
 240 
  
 10 
  
 110 
  
 3 
  
 1 
  
 1 
  
 Tyresö 
  
 56 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Gäller antal skolor och 
  
 Upplands-Bro 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 förskolor 
  
 Täby 
  
 250 
  
 10 
  
 100 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 K) 
  
 Gäller 
  
 antal 
  
 Danderyd 
  
 130 
  
 K) 
  
 130 
  
 - 
  
 - 
  
 3 
  
 Sollentuna 
  
 100 
  
 17 
  
 58 
  
 8 
  
 2 
  
 6 
  
 233 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Stockholm 
  
 1400 
  
 80 
 K) 
  
 922 
  
 124 
  
 35 
  
 5 
  
 K)  
 Gäller antal förskolor 
  
 Södertälje 
  
 117 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Nacka 
  
 39 
  
 - 
  
 39 
  
 - 
  
 - 
  
 Sundbyberg 
  
 48 
  
 3 
  
 38 
  
 0 
  
 0 
  
 Solna 
  
 K) 
  
 Alla 
  
 skolor 
  
 och 
  
 Lidingö 
  
 135 
  
 5 
  
 133 
  
 - 
  
 5 
  
 10 
 K) 
  
 förskolor 
  
 >400 
  
 har 
  
 sanerats 
  
 Vaxholm 
  
 Norrtälje 
  
 Sigtuna 
  
 55 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Nynäshamn 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 - 
  
 0 
  
 21 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Älvkarleby 
  
 K)  
 Skolor och förskolor 
  
 K) 
  
 Tierp 
  
 29 
  
 - 
  
 - 
  
 är 
  
 undersökta 
  
 K) 
  
 K) 
  
 Cirka 
  
 80 % 
  
 är 
  
 Uppsala 
  
 250 
  
 - 
  
 200 
  
 50 
  
 10 
  
 sanerade 
  
 Enköping 
  
 K) 
  
 Inkl. 
  
 lokaler 
  
 för 
  
 52 
 K) 
  
 Östhammar 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 äldreboende 
  
 Södermanlands län 
  
 Vingåker 
  
 Gnesta 
  
 11 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Nyköping 
  
 130 
  
 - 
  
 16 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 Oxelösund 
  
 Flen 
  
 Katrineholm 
  
 70 
  
 - 
  
 70 
  
 14 
  
 6 
  
 8 
  
 Eskilstuna 
  
 - 
  
 - 
  
 24 
  
 7 
  
 0 
  
 - 
  
 Strängnäs 
  
 36 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Trosa 
  
 Östergötlands län 
  
 Samtliga skolor och 
  
 Ödeshög 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 förskolor har  
  
 Bq/m 
 3 
  
 Ydre 
  
 Kinda 
  
 20 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Boxholm 
  
 Arbetet med skolor och 
  
 Åtvidaberg 
  
 28 
  
 - 
  
 38 
  
 11 
  
 1 
  
 förskolor pågår 
  
 Finspång 
  
 43 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 234 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Tate 
  
 Alla skolor och 
  
 Linköping 
  
 - 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 förskolor skall mätas 
  
 inom pågående projekt 
  
 Norrköping 
  
 170 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Söderköping 
  
 28 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Motala 
  
 110 
  
 - 
  
 30 
  
 0 
  
 3 
  
 Vadstena 
  
 17 
  
 - 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 Mjölby 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 16 
  
 - 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Gnosjö 
  
 - 
  
 - 
  
 15 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 Stewart 
  
 13 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Habo 
  
 17 
  
 0 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 Gislaved 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Vaggeryd 
  
 Jönköping 
  
 290 
  
 10 
  
 10 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 Nässjö 
  
 85 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Värnamo 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Sävsjö 
  
 35 
  
 0 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 Vetlanda 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Eksjö 
  
 21 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Tranås 
  
 45 
  
 0 
  
 45 
  
 35 
  
 10 
  
 1 
  
 Kronobergs län 
  
 Uppvidinge 
  
 20 
  
 - 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 Lessebo 
  
 Tingsryd 
  
 Alvesta 
  
 67 
  
 - 
  
 5 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Älmhult 
  
 35 
  
 - 
  
 12 
  
 - 
  
 - 
  
 Markaryd 
  
 31 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 7 
  
 - 
  
 Växjö 
  
 110 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Ljungby 
  
 79 
  
 3 
  
 - 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 Högsby 
  
 Torsås 
  
 Mörbylånga 
  
 Hultsfred 
  
 Mönsterås 
  
 27 
  
 - 
  
 12 
  
 0 
  
 - 
  
 Samtliga skolor och förskolor under 400 Bq/m 
 3 
  
 235 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Emmaboda 
  
 22 
  
 - 
  
 22 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Kalmar 
  
 162 
  
 - 
  
 84 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Nybro 
  
 34 
  
 5 
  
 34 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 Oskarshamn 
  
 70 
  
 4 
  
 20 
  
 0 
  
 - 
  
 Västervik 
  
 80 
  
 5 
  
 60 
  
 7 
  
 0 
  
 - 
  
 Vimmerby 
  
 9 
  
 0 
  
 6 
  
 3 
  
 1 
  
 1 
  
 Borgholm 
  
 16 
  
 - 
  
 15 
  
 0 
  
 - 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 140 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 Karlskrona 
  
 157 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 Ronneby 
  
 44 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlshamn 
  
 50 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sölvesborg 
  
 70 
  
 - 
  
 11 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 Staffanstorp 
  
 25 
  
 - 
  
 8 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Burlöv 
  
 61 
  
 0 
  
 42 
  
 - 
  
 - 
  
 Vellinge 
  
 35 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Östra Göinge 
  
 - 
  
 - 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 Örkelljunga 
  
 36 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Bjuv 
  
 27 
  
 - 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 Kävlinge 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Lomma 
  
 22 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Svedala 
  
 19 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Skurup 
  
 25 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Sjöbo 
  
 Hörby 
  
 30 
  
 0 
  
 25 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 Höör 
  
 32 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Tomelilla 
  
 22 
  
 - 
  
 22 
  
 0 
  
 - 
  
 Bromölla 
  
 Osby 
  
 58 
  
 1 
  
 16 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Perstorp 
  
 18 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Klippan 
  
 79 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Åstorp 
  
 35 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Båstad 
  
 22 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Malmö 
  
 Lund 
  
 137 
  
 - 
  
 66 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Landskrona 
  
 236 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Helsingborg 
  
 167 
 K) 
  
 - 
  
 6 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Höganäs 
  
 40 
 K) 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Eslöv 
  
 40 
  
 1 
  
 40 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Ystad 
  
 Trelleborg 
  
 61 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Kristianstad 
  
 115 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Simrishamn 
  
 19 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ängelholm 
  
 Hässleholm 
  
 99 
  
 0 
  
 99 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 - 
  
 - 
  
 17 
  
 0 
  
 - 
  
 Halmstad 
  
 162 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Laholm 
  
 70 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Falkenberg 
  
 120 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Varberg 
  
 100 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Kungsbacka 
  
 205 
  
 - 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 60 
  
 - 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 Partille 
  
 49 
  
 - 
  
 13 
  
 0 
  
 - 
  
 Öckerö 
  
 Stenungsund 
  
 Tjörn 
  
 45 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Orust 
  
 Sotenäs 
  
 10 
  
 - 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Munkedal 
  
 Tanum 
  
 Dals-Ed 
  
 4 
  
 - 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 Färgelanda 
  
 Ale 
  
 Lerum 
  
 Vårgårda 
  
 18 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Bollebygd 
  
 Grästorp 
  
 Essunga 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlsborg 
  
 17 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Gullspång 
  
 Tranemo 
  
 Bengtsfors 
  
 13 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Mellerud 
  
 16 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Lilla Edet 
  
 33 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Mark 
  
 53 
  
 1 
  
 18 
  
 6 
  
 3 
  
 - 
  
 237 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Ant Kommentarer 
  
 Tota Blåb Rn 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Svenljunga 
  
 Herrljunga 
  
 13 
  
 0 
  
 13 
  
 0 
  
 0 
  
 Vara 
  
 50 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Götene 
  
 16 
  
 - 
  
 20 
  
 - 
  
 2 
  
 Tibro 
  
 - 
  
 - 
  
 20 
  
 0 
  
 - 
  
 Töreboda 
  
 43 
  
 3 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Göteborg 
  
 800 
  
 1 
  
 800 
  
 80 
  
 - 
  
 - 
  
 Mölndal 
  
 67 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Kungälv 
  
 80 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Lysekil 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Uddevalla 
  
 200 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Strömstad 
  
 20 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Vänersborg 
  
 51 
  
 2 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Trollhättan 
  
 - 
  
 - 
  
 27 
  
 4 
  
 1 
  
 - 
  
 Alingsås 
  
 Borås 
  
 200 
  
 57 
  
 44 
  
 14 
  
 9 
  
 10 
  
 Åmål 
  
 36 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Mariestad 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Lidköping 
  
 57 
  
 1 
  
 6 
  
 - 
  
 0 
  
 Skara 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 Skövde 
  
 35 
  
 - 
  
 14 
  
 5 
  
 3 
  
 - 
  
 Hjo 
  
 13 
  
 - 
  
 4 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Tidaholm 
  
 44 
  
 1 
  
 23 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 Ulricehamn 
  
 45 
  
 - 
  
 45 
  
 - 
  
 - 
  
 Falköping 
  
 45 
  
 0 
  
 45 
  
 14 
  
 0 
  
 - 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 Eda 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 Torsby 
  
 30 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Storfors 
  
 Hammarö 
  
 Munkfors 
  
 - 
  
 0 
  
 6 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Forshaga 
  
 35 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Grums 
  
 45 
  
 1 
  
 13 
  
 0 
  
 - 
  
 Årjäng 
  
 16 
  
 - 
  
 16 
  
 - 
  
 - 
  
 Sunne 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlstad 
  
 85 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 Kristinehamn 
  
 52 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Filipstad 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Skolor och förskolor kommer att mätas säsongen  
 2000–2001 
  
 Samtliga 10 skolor har mätts. Ingen över 200 Bq/m 
 3 
  
 238 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Ingen skola eller 
  
 Hagfors 
  
 43 
  
 - 
  
 67 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 förskola har idag 
  
 förhöjda radonhalter 
  
 Arvika 
  
 56 
  
 4 
  
 10 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 Säffle 
  
 13 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Örebro län 
  
 Lekeberg 
  
 10 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 - 
  
 Laxå 
  
 23 
  
 2 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 Hallsberg 
  
 30 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Degerfors 
  
 22 
  
 - 
  
 21 
  
 0 
  
 0 
  
 Hällefors 
  
 18 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Ljusnarsberg 
  
 9 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 - 
  
 Samtliga skolor och 
  
 Örebro 
  
 167 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 daghem har 
  
 kontrollerats 
  
 K) 
  
 K)  
 Flera skolor byggda 
  
 Kumla 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 med blåbtg. Dessa 
  
 har kontrollerats 
  
 Askersund 
  
 26 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlskoga 
  
 84 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Torres 
  
 24 
  
 2 
  
 8 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Lindesberg 
  
 34 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Surahammar 
  
 Heby 
  
 Kungsör 
  
 Hallstahammar 
  
 35 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Hunt 
  
 29 
  
 - 
  
 13 
  
 0 
  
 - 
  
 Gäller antal adresser 
  
 Västerås 
  
 107 
  
 - 
  
 39 
  
 7 
  
 2 
  
 - 
  
 Sala 
  
 55 
  
 - 
  
 20 
  
 - 
  
 - 
  
 Fagersta 
  
 26 
  
 1 
  
 26 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Köping 
  
 80 
  
 2 
  
 30 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Arboga 
  
 100 
  
 - 
  
 100 
  
 100 
  
 0 
  
 10 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 Malung 
  
 20 
  
 4 
  
 6 
  
 0 
  
 - 
  
 Gagnef 
  
 10 
  
 0 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Leksand 
  
 Rättvik 
  
 Orsa 
  
 18 
  
 0 
  
 15 
  
 4 
  
 2 
  
 1 
  
 Älvdalen 
  
 15 
  
 - 
  
 15 
  
 2 
  
 2 
  
 - 
  
 239 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Ant Kommentarer 
  
 Tota Blåb Rn 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Smedjebacken 
  
 20 
  
 - 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 Mora 
  
 38 
  
 2 
  
 38 
  
 5 
  
 0 
  
 2 
  
 Falun 
  
 126 
  
 - 
  
 126 
  
 - 
  
 - 
  
 Borlänge 
  
 226 
  
 2 
  
 40 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Säter 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 - 
  
 Hedemora 
  
 35 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Avesta 
  
 46 
  
 2 
  
 9 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 Ludvika 
  
 70 
  
 35 
  
 20 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 Hofors 
  
 25 
  
 0 
  
 20 
  
 6 
  
 2 
  
 3 
  
 Ovanåker 
  
 30 
  
 - 
  
 30 
  
 0 
  
 - 
  
 Nordanstig 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ljusdal 
  
 51 
  
 0 
  
 21 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Gävle 
  
 162 
  
 35 
  
 100 
  
 80 
  
 40 
  
 - 
  
 Sandviken 
  
 - 
  
 - 
  
 30 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 Söderhamn 
  
 - 
  
 2 
  
 49 
  
 - 
  
 - 
  
 Bollnäs 
  
 200 
  
 0 
  
 72 
  
 5 
  
 0 
  
 3 
  
 Hudiksvall 
  
 65 
  
 4 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 33 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 Torres 
  
 30 
  
 - 
  
 17 
  
 0 
  
 - 
  
 Härnösand 
  
 65 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sundsvall 
  
 186 
  
 - 
  
 45 
  
 10 
  
 3 
  
 - 
  
 Kramfors 
  
 37 
  
 2 
  
 13 
  
 1 
  
 0 
  
 2 
  
 Sollefteå 
  
 30 
  
 - 
  
 60 
 K) 
  
 5 
 K) 
  
 - 
  
 - 
  
 Örnsköldsvik 
  
 91 
  
 10 
  
 15 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 15 
  
 - 
  
 15 
  
 0 
  
 - 
  
 Bräcke 
  
 30 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 Krokom 
  
 54 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Östersund 
  
 125 
  
 - 
  
 125 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Strömsund 
  
 - 
  
 - 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Åre 
  
 37 
  
 - 
  
 37 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 Carroll 
  
 24 
  
 - 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 Härjedalen 
  
 30 
  
 - 
  
 30 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 Ingen skola eller förskola har idag förhöjda radonhalter 
  
 K)  
 Inkl. lokaler för äldreboende 
 240 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 Bjurholm 
  
 6 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Vindeln 
  
 Robertsfors 
  
 16 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Norsjö 
  
 14 
  
 - 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 Malå 
  
 12 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Storuman 
  
 Sorsele 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Dorotea 
  
 6 
  
 - 
  
 8 
  
 0 
  
 - 
  
 Vännäs 
  
 20 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Vilhelmina 
  
 21 
  
 - 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Åsele 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Umeå 
  
 - 
  
 1 
  
 50 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Lycksele 
  
 Skellefteå 
  
 267 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 11 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Arjeplog 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Jokkmokk 
  
 Överkalix 
  
 13 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Kalix 
  
 Övertorneå 
  
 20 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Pajala 
  
 20 
  
 - 
  
 8 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 Gällivare 
  
 24 
  
 - 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 Älvsbyn 
  
 16 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Luleå 
  
 105 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Piteå 
  
 120 
  
 1 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Boden 
  
 50 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Haparanda 
  
 19 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Kiruna 
  
 35 
  
 - 
  
 12 
  
 0 
  
 - 
  
 241 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 10.  
 Taylor i skolor och förskolor. Sammanställning av i tabell 9. I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner som har svarat på respektive fråga, i nästa kolumn antalet skolbyggnader i dessa kommuner. I övrigt enligt tabell 9. 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 Rn 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Antal byggnader 
  
 196 kommuner 
  
 13 
  
 Gäller antal 
  
 5 kommuner 
  
 469 
  
 verksamheter 
  
 Antal byggnader med blåbtg 
  
 72 kommuner 
  
 5 576 
  
 288 
  
 Antal radonmätta byggnader 
  
 151 kommuner 
  
 11 
  
 5 342 
  
 Gäller antal skolor 
  
 4 kommuner 
  
 444 
  
 176 
  
 Antal byggnader med radonhalter >200 Bq/m 
 3 
  
 111 kommuner 
  
 9 098 
  
 4 317 
  
 667 
  
 Gäller antal 
  
 3 kommuner 
  
 314 
  
 46 
  
 10 
  
 verksamheter 
  
 1 kommun 
  
 170 
  
 170 
  
 27 
 K) 
  
 K)  
 Gäller antal rum 
  
 Antal byggnader med radonhalter >400 Bq/m 
 3 
  
 62 kommuner 
  
 6 090 
  
 3 223 
  
 156 
  
 Gäller antal 
  
 2 kommuner 
  
 274 
  
 45 
  
 2 
  
 verksamheter 
  
 1 kommun 
  
 170 
  
 170 
  
 6 
 K) 
  
 K)  
 Gäller antal rum 
  
 Antal sanerade byggnader 
  
 53 kommuner 
  
 4 705 
  
 2 289 
  
 80 
  
 1 kommun 
  
 170 
  
 170 
  
 6 
 K) K)  
 Gäller antal rum 
  
 3 kommuner 
  
 242 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Tabell 11.  
 Taylor i lokaler för äldreboende. Fördelning på kommuner. I tabellen redovisas antalet byggnader för äldreboende i landets kommuner enligt enkätsvaren. I kolumnen  
 Blåbt  
 anges antalet hus med blåbetong, i  
 Rn mät  
 antalet radonmätningar. I de följande två kolumnerna redovisas antalet mätningar med radonhalter överstigande 200 Bq/m 
 3  
 respektive 400 Bq/m 
 3 
 .  
 Antal san.  
 visar hur många lokaler som har radonsanerats. 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Rodriguez 
  
 Tota Blåb 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Stockholms län 
 Upplands Väsby 
 Vallentuna 
  
 Österåker 
  
 K) 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Värmdö 
  
 8 
  
 - 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 Järfälla 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Ekerö 
  
 4 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Huddinge 
  
 10 
  
 K) 
  
 (24) 
 K) 
  
 0 
  
 - 
  
 Botkyrka 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Salem 
  
 5 
  
 1 
  
 - 
  
 0 
  
 Haninge 
  
 12 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Tyresö 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Upplands-Bro 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Täby 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Danderyd 
  
 Sollentuna 
  
 Stockholm 
  
 Södertälje 
  
 54 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Nacka 
  
 93 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sundbyberg 
  
 6 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Solna 
  
 Lidingö 
  
 30 
  
 14 
  
 18 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Vaxholm 
  
 Norrtälje 
  
 Sigtuna 
  
 Nynäshamn 
  
 K)  
 Ingår i skolor och förskolor 
  
 K)  
 Ingår i bostäder i flerbostadshus 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 - 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Älvkarleby 
  
 Tierp 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Uppsala 
  
 Enköping 
  
 243 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Östhammar 
  
 K) 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 K)  
 Ingår i Skolor och 
  
 förskolor 
  
 Södermanlands län 
  
 Vingåker 
  
 Gnesta 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Nyköping 
  
 18 
  
 1 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 Oxelösund 
  
 Flen 
  
 Katrineholm 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ingår i Bostäder i 
  
 Eskilstuna 
  
 flerbostadshus 
  
 Strängnäs 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Trosa 
  
 Östergötlands län 
  
 Ödeshög 
  
 Ydre 
  
 Kinda 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Boxholm 
  
 Åtvidaberg 
  
 10 
  
 - 
  
 10 
  
 3 
  
 2 
  
 - 
  
 Finspång 
  
 17 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Valdemarsvik 
  
 Linköping 
  
 Norrköping 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Söderköping 
  
 9 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 Motala 
  
 18 
  
 - 
  
 8 
  
 0 
  
 - 
  
 Vadstena 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Mjölby 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Gnosjö 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Stewart 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Habo 
  
 4 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Gislaved 
  
 Vaggeryd 
  
 Jönköping 
  
 73 
  
 10 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Nässjö 
  
 26 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Värnamo 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Sävsjö 
  
 31 
  
 0 
  
 5 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 Vetlanda 
  
 - 
  
 12 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 Eksjö 
  
 6 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 244 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Kronobergs län 
  
 Uppvidinge 
  
 4 
  
 - 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 Lessebo 
  
 Tingsryd 
  
 Alvesta 
  
 17 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Älmhult 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Markaryd 
  
 Växjö 
  
 Ljungby 
  
 8 
  
 3 
  
 - 
  
 0 
  
 Kalmar län 
  
 Högsby 
  
 Torsås 
  
 Mörbylånga 
  
 Hultsfred 
  
 Mönsterås 
  
 9 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Emmaboda 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Kalmar 
  
 147 
  
 - 
  
 51 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 Nybro 
  
 5 
  
 2 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Oskarshamn 
  
 Västervik 
  
 35 
  
 1 
  
 15 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Vimmerby 
  
 9 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Borgholm 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 Karlskrona 
  
 29 
  
 - 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 Ronneby 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlshamn 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sölvesborg 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 Staffanstorp 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Burlöv 
  
 7 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 Avser antalet bostäder 
  
 Vellinge 
  
 212 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Östra Göinge 
  
 Örkelljunga 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Bjuv 
  
 4 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Kävlinge 
  
 245 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Lomma 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Svedala 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Skurup 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Sjöbo 
  
 Hörby 
  
 5 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Höör 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Tomelilla 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Bromölla 
  
 Osby 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Perstorp 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Klippan 
  
 22 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Åstorp 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Båstad 
  
 7 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Malmö 
  
 Lund 
  
 16 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Landskrona 
  
 Avser antalet 
  
 Helsingborg 
  
 24 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 verksamheter 
  
 Höganäs 
  
 12 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Eslöv 
  
 6 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 Ystad 
  
 Trelleborg 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Kristianstad 
  
 49 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Simrishamn 
  
 14 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ängelholm 
  
 Hässleholm 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 Halmstad 
  
 29 
  
 2 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 Laholm 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Falkenberg 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Varberg 
  
 50 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Kungsbacka 
  
 12 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 Partille 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Öckerö 
  
 Stenungsund 
  
 Tjörn 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Orust 
  
 Sotenäs 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Munkedal 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 246 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Tanum 
  
 Dals-Ed 
  
 3 
  
 - 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Färgelanda 
  
 Ale 
  
 Lerum 
  
 Vårgårda 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Bollebygd 
  
 Grästorp 
  
 Essunga 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlsborg 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Gullspång 
  
 Tranemo 
  
 Bengtsfors 
  
 6 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Mellerud 
  
 7 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Lilla Edet 
  
 7 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Mark 
  
 650 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Svenljunga 
  
 Herrljunga 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Vara 
  
 11 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Götene 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Tibro 
  
 Töreboda 
  
 31 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 Göteborg 
  
 Mölndal 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Kungälv 
  
 8 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Lysekil 
  
 Uddevalla 
  
 50 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 Strömstad 
  
 5 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Vänersborg 
  
 25 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Trollhättan 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Alingsås 
  
 Borås 
  
 12 
  
 7 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Åmål 
  
 13 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Mariestad 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Lidköping 
  
 15 
  
 0 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Skara 
  
 11 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 Skövde 
  
 45 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Hjo 
  
 7 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Tidaholm 
  
 9 
  
 - 
  
 6 
  
 0 
  
 - 
  
 Ulricehamn 
  
 25 
  
 - 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 Falköping 
  
 13 
  
 0 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 247 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 Eda 
  
 Torsby 
  
 30 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Storfors 
  
 Hammarö 
  
 Munkfors 
  
 Forshaga 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Grums 
  
 5 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Årjäng 
  
 5 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Sunne 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlstad 
  
 36 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Kristinehamn 
  
 9 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Filipstad 
  
 Inget 
  
 servicehem har 
  
 Hagfors 
  
 22 
  
 - 
  
 22 
  
 - 
  
 9 
  
 - 
  
 idag 
  
 förhöjda radon- 
  
 halter 
  
 Arvika 
  
 8 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Säffle 
  
 11 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Örebro län 
  
 Lekeberg 
  
 5 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Laxå 
  
 5 
  
 0 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 Hallsberg 
  
 7 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Degerfors 
  
 11 
  
 - 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 Hällefors 
  
 21 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 Ljusnarsberg 
  
 95 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Örebro 
  
 102 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Kumla 
  
 Askersund 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlskoga 
  
 Nora 
  
 26 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Lindesberg 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Surahammar 
  
 Heby 
  
 Kungsör 
  
 Hallstahammar 
  
 Hunt 
  
 Gäller antal adresser 
  
 Västerås 
  
 17 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sala 
  
 12 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Fagersta 
  
 4 
  
 0 
  
 4 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 248 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Köping 
  
 25 
  
 4 
  
 10 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Arboga 
  
 50 
  
 - 
  
 10 
  
 10 
  
 0 
  
 10 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 Malung 
  
 4 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Gagnef 
  
 3 
  
 0 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Leksand 
  
 Rättvik 
  
 Orsa 
  
 5 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 Älvdalen 
  
 3 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Smedjebacken 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Mora 
  
 12 
  
 0 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Falun 
  
 Ingår i bostäder i 
  
 Borlänge 
  
 flerbostadshus 
  
 Säter 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Hedemora 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Avesta 
  
 415 
 K) 
  
 1 
  
 9 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 K)  
 Avser antal bostäder 
  
 Ludvika 
  
 665 
 K) 
  
 250 
 K) 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 K)  
 Avser antal bostäder 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 Hofors 
  
 5 
  
 20 
 K) 
  
 20 
 K) 
  
 20 
 K) 
  
 0 
  
 - 
  
 K)  
 Avser antal bostäder 
  
 Ovanåker 
  
 24 
  
 - 
  
 24 
  
 0 
  
 - 
  
 Nordanstig 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Ljusdal 
  
 9 
  
 0 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Gävle 
  
 37 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sandviken 
  
 Söderhamn 
  
 - 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 Bollnäs 
  
 40 
  
 1 
  
 31 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 Hudiksvall 
  
 14 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Torres 
  
 14 
  
 6 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Härnösand 
  
 64 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sundsvall 
  
 50 
  
 - 
  
 - 
  
 Kramfors 
  
 15 
  
 - 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 K)  
 Ingår i skolor och 
  
 Sollefteå 
  
 9 
  
 - 
  
 (60) 
 K) 
  
 - 
  
 förskolor 
  
 249 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 
  
 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Örnsköldsvik 
  
 42 
  
 10 
  
 2 
  
 0 
  
 - 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 4 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Bräcke 
  
 7 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Krokom 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Östersund 
  
 60 
  
 - 
  
 60 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Strömsund 
  
 - 
  
 - 
  
 5 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 Åre 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Carroll 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Härjedalen 
  
 10 
  
 - 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 Bjurholm 
  
 3 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Vindeln 
  
 Robertsfors 
  
 5 
  
 - 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 Norsjö 
  
 68 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Malå 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Storuman 
  
 Sorsele 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Dorotea 
  
 - 
  
 - 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 Vännäs 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Vilhelmina 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Åsele 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Umeå 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Lycksele 
  
 Skellefteå 
  
 24 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 4 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 Arjeplog 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Jokkmokk 
  
 Överkalix 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Kalix 
  
 Övertorneå 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Pajala 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Gällivare 
  
 11 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 250 
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Byggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Rodriguez 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Älvsbyn 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Luleå 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Piteå 
  
 11 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Boden 
  
 50 
  
 1 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 Haparanda 
  
 5 
  
 - 
  
 0 
  
 - 
  
 Kiruna 
  
 14 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Tabell 12.  
 Taylor i lokaler för äldreboende. Sammanställning i tabell 11. I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner som har svarat på respektive fråga, i nästa kolumn antalet byggnader för äldreboende i dessa kommuner. I övrigt enligt tabell 11. 
  
 Kommun 
  
 Skolbyggnader 
  
 Rn 
  
 Radonhalt 
  
 Wilson 
  
 Kommentarer 
  
 Tota 
  
 Blåb 
  
 >200 >400 
  
 san. 
  
 mät. 
  
 Antal byggnader 
  
 178 kommuner 
  
 3 903 
  
 3 kommuner 
  
 1 292 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 2 kommuner 
  
 41 
  
 Gäller antal verksam- 
  
 heter 
  
 52 kommuner 
  
 1 133 
  
 87 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 1 kommun 
  
 665 
  
 250 
  
 92 kommuner 
  
 1 822 
  
 498 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 2 kommuner 
  
 1 080 
  
 19 
  
 Antal byggnader med radonhalter >200 Bq/m 
 3 
  
 52 kommuner 
  
 1 303 
  
 347 
  
 83 
  
 2 kommuner 
  
 1 080 
  
 19 
  
 1 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 Antal byggnader med radonhalter >400 Bq/m 
 3 
  
 20 kommuner 
  
 938 
  
 317 
  
 25 
  
 2 kommuner 
  
 1080 
  
 19 
  
 1 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 Antal sanerade byggnader 
  
 16 kommuner 
  
 559 
  
 126 
  
 14 
  
 1 kommun 
  
 445 
  
 9 
  
 1 
  
 Gäller antal bostäder 
  
 251 
 Bilaga 2 SOU 2001:7 
  
 Tabell 13.  
 Taylor i hushållsvatten. Fördelning på kommuner. I tabellen redovisas antalet radonmätta brunnar dels totalt, dels efter radonhalt i grupperna  
 100–1 
  000 Bq/l samt >1 000 Bq/l. Dessutom anges den i respektive kommun högsta uppmätta radon halten i vattnet. 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Stockholms län 
  
 Upplands Väsby 
  
 148 
  
 13 
  
 83 
  
 52 
  
 - 
  
 Vallentuna 
  
 Österåker 
  
 910 
  
 180 
  
 550 
  
 180 
  
 15 000 
  
 Värmdö 
  
 1 165 
  
 488 
  
 648 
  
 29 
  
 1 950 
  
 Järfälla 
  
 24 
  
 4 
  
 19 
  
 1 
  
 - 
  
 Ekerö 
  
 764 
  
 102 
  
 595 
  
 67 
  
 3 100 
  
 Huddinge 
  
 85 
  
 35 
  
 46 
  
 4 
  
 1 500 
  
 Botkyrka 
  
 50 
  
 30 
  
 20 
  
 0 
  
 820 
  
 Salem 
  
 24 
  
 5 
  
 19 
  
 0 
  
 570 
  
 Haninge 
  
 603 
  
 237 
  
 334 
  
 32 
  
 5 700 
  
 Tyresö 
  
 102 
  
 84 
  
 18 
  
 0 
  
 950 
  
 Upplands-Bro 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 8 
  
 - 
  
 Täby 
  
 10 
  
 0 
  
 8 
  
 2 
  
 3 000 
  
 Danderyd 
  
 0 
  
 Sollentuna 
  
 24 
  
 0 
  
 21 
  
 3 
  
 1 370 
  
 Stockholm 
  
 0 
  
 Södertälje 
  
 116 
  
 57 
  
 58 
  
 1 
  
 1 070 
  
 Nacka 
  
 Sundbyberg 
  
 0 
  
 Solna 
  
 Lidingö 
  
 8 
  
 5 
  
 3 
  
 0 
  
 400 
  
 Vaxholm 
  
 Norrtälje 
  
 1 904 
  
 473 
  
 1 229 
  
 202 
  
 7 800 
  
 Sigtuna 
  
 148 
  
 16 
  
 111 
  
 21 
  
 6 030 
  
 Nynäshamn 
  
 136 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Uppsala län 
  
 Håbo 
  
 37 
  
 7 
  
 27 
  
 3 
  
 - 
  
 Älvkarleby 
  
 Tierp 
  
 108 
  
 58 
  
 44 
  
 6 
  
 2 300 
  
 Uppsala 
  
 1 134 
  
 910 
  
 170 
  
 54 
  
 - 
  
 Enköping 
  
 Östhammar 
  
 228 
  
 34 
  
 171 
  
 23 
  
 4 060 
  
 Södermanlands län 
  
 Vingåker 
  
 Gnesta 
  
 353 
  
 317 
  
 36 
  
 - 
  
 575 
  
 252 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Nyköping 
  
 Oxelösund 
  
 Flen 
  
 Katrineholm 
  
 29 
  
 11 
  
 15 
  
 3 
  
 - 
  
 Eskilstuna 
  
 37 
  
 6 
  
 21 
  
 10 
  
 4 200 
  
 Strängnäs 
  
 331 
  
 24 
  
 264 
  
 43 
  
 - 
  
 Trosa 
  
 Östergötlands län 
  
 Ödeshög 
  
 10 
  
 6 
  
 2 
  
 2 
  
 1 100 
  
 Moore 
  
 97 
  
 24 
  
 58 
  
 15 
  
 3 760 
  
 Kinda 
  
 80 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 952 
  
 Boxholm 
  
 - 
  
 Åtvidaberg 
  
 71 
  
 30 
  
 32 
  
 9 
  
 9 300 
  
 Finspång 
  
 177 
  
 136 
  
 23 
  
 18 
  
 2 970 
  
 Valdemarsvik 
  
 Linköping 
  
 402 
  
 105 
  
 240 
  
 57 
  
 5 400 
  
 Norrköping 
  
 320 
  
 130 
  
 170 
  
 18 
  
 4 160 
  
 Söderköping 
  
 151 
  
 68 
  
 68 
  
 15 
  
 15 000 
  
 Motala 
  
 52 
  
 35 
  
 17 
  
 0 
  
 880 
  
 Vadstena 
  
 34 
  
 33 
  
 1 
  
 0 
  
 180 
  
 Mjölby 
  
 - 
  
 Jönköpings län 
  
 Aneby 
  
 37 
  
 8 
  
 24 
  
 5 
  
 1 940 
  
 Gnosjö 
  
 91 
  
 26 
  
 61 
  
 4 
  
 4 870 
  
 Stewart 
  
 12 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 540 
  
 Habo 
  
 83 
  
 62 
  
 19 
  
 2 
  
 1 206 
  
 Gislaved 
  
 Vaggeryd 
  
 89 
  
 31 
  
 55 
  
 3 
  
 - 
  
 Jönköping 
  
 62 
  
 30 
  
 30 
  
 2 
  
 1 600 
  
 Nässjö 
  
 26 
  
 16 
  
 7 
  
 3 
  
 1 400 
  
 Värnamo 
  
 210 
  
 82 
  
 119 
  
 9 
  
 3 500 
  
 Sävsjö 
  
 127 
  
 97 
  
 27 
  
 3 
  
 1 574 
  
 Vetlanda 
  
 203 
  
 89 
  
 97 
  
 17 
  
 2 950 
  
 Eksjö 
  
 58 
  
 32 
  
 26 
  
 0 
  
 1 000 
  
 Tranås 
  
 135 
  
 41 
  
 69 
  
 25 
  
 10 370 
  
 Kronobergs län 
  
 Uppvidinge 
  
 173 
  
 54 
  
 108 
  
 11 
  
 4 500 
  
 Lessebo 
  
 31 
  
 0 
  
 30 
  
 1 
  
 1 400 
  
 Tingsryd 
  
 Alvesta 
  
 141 
  
 55 
  
 63 
  
 23 
  
 4 540 
  
 Älmhult 
  
 58 
  
 23 
  
 30 
  
 5 
  
 2 400 
  
 253 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Markaryd 
  
 9 
  
 8 
  
 1 
  
 0 
  
 210 
  
 Växjö 
  
 65 
  
 11 
  
 40 
  
 14 
  
 3 160 
  
 Ljungby 
  
 34 
  
 17 
  
 16 
  
 1 
  
 1 941 
  
 Kalmar län 
  
 Högsby 
  
 59 
  
 23 
  
 31 
  
 5 
  
 7 634 
  
 Torsås 
  
 Mörbylånga 
  
 Hultsfred 
  
 Mönsterås 
  
 104 
  
 37 
  
 61 
  
 6 
  
 1 616 
  
 Emmaboda 
  
 103 
  
 70 
  
 31 
  
 2 
  
 - 
  
 Kalmar 
  
 200 
  
 62 
  
 131 
  
 7 
  
 1 877 
  
 Nybro 
  
 108 
  
 20 
  
 69 
  
 19 
  
 8 991 
  
 Oskarshamn 
  
 200 
  
 57 
  
 120 
  
 23 
  
 5 251 
  
 Västervik 
  
 230 
  
 77 
  
 126 
  
 27 
  
 5 700 
  
 Vimmerby 
  
 151 
  
 36 
  
 103 
  
 12 
  
 1 900 
  
 Borgholm 
  
 10 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Gotlands län 
  
 Gotland 
  
 8 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 18 
  
 Blekinge län 
  
 Short 
  
 32 
  
 4 
  
 19 
  
 9 
  
 2 300 
  
 Karlskrona 
  
 76 
  
 12 
  
 55 
  
 9 
  
 6 800 
  
 Ronneby 
  
 Karlshamn 
  
 189 
  
 27 
  
 134 
  
 28 
  
 3 900 
  
 Sölvesborg 
  
 17 
  
 16 
  
 1 
  
 0 
  
 350 
  
 Skåne län 
  
 Svalöv 
  
 Staffanstorp 
  
 Burlöv 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 5 
  
 Vellinge 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Östra Göinge 
  
 87 
  
 47 
  
 31 
  
 9 
  
 1 970 
  
 Örkelljunga 
  
 6 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 110 
  
 Bjuv 
  
 Kävlinge 
  
 Lomma 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 10 
  
 Svedala 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 20 
  
 Skurup 
  
 4 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Sjöbo 
  
 Hörby 
  
 65 
  
 40 
  
 23 
  
 2 
  
 1 600 
  
 Höör 
  
 Tomelilla 
  
 64 
  
 53 
  
 10 
  
 1 
  
 - 
  
 254 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Bromölla 
  
 Osby 
  
 28 
  
 19 
  
 9 
  
 0 
  
 922 
  
 Perstorp 
  
 0 
  
 Klippan 
  
 6 
  
 6 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Åstorp 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 110 
  
 Båstad 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 30 
  
 Malmö 
  
 Lund 
  
 15 
  
 15 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Landskrona 
  
 Helsingborg 
  
 6 
  
 6 
  
 0 
  
 0 
  
 13 
  
 Höganäs 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Eslöv 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Ystad 
  
 Trelleborg 
  
 4 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 6 
  
 Kristianstad 
  
 22 
  
 12 
  
 8 
  
 2 
  
 2 800 
  
 Simrishamn 
  
 123 
  
 103 
  
 19 
  
 1 
  
 1 500 
  
 Ängelholm 
  
 Hässleholm 
  
 110 
  
 95 
  
 15 
  
 0 
  
 - 
  
 Hallands län 
  
 Hylte 
  
 Halmstad 
  
 5 
  
 4 
  
 1 
  
 0 
  
 500 
  
 Laholm 
  
 - 
  
 5 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Falkenberg 
  
 Varberg 
  
 15 
  
 11 
  
 4 
  
 - 
  
 140 
  
 Kungsbacka 
  
 78 
  
 45 
  
 31 
  
 2 
  
 4 200 
  
 Västra Götalands län 
  
 Härryda 
  
 10 
  
 8 
  
 1 
  
 1 
  
 1 000 
  
 Partille 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Öckerö 
  
 Stenungsund 
  
 Tjörn 
  
 133 
  
 35 
  
 92 
  
 6 
  
 2 500 
  
 Orust 
  
 Sotenäs 
  
 100 
  
 0 
  
 68 
  
 32 
  
 2 500 
  
 Munkedal 
  
 Tanum 
  
 168 
  
 38 
  
 61 
  
 69 
  
 9 300 
  
 Dals-Ed 
  
 102 
  
 23 
  
 69 
  
 10 
  
 2 644 
  
 Färgelanda 
  
 98 
  
 27 
  
 70 
  
 1 
  
 1 200 
  
 Ale 
  
 Lerum 
  
 70 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 740 
  
 Vårgårda 
  
 76 
  
 38 
  
 34 
  
 4 
  
 2 400 
  
 Bollebygd 
  
 Grästorp 
  
 255 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Essunga 
  
 50 
  
 20 
  
 30 
  
 0 
  
 590 
  
 Karlsborg 
  
 20 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 Gullspång 
  
 Tranemo 
  
 Bengtsfors 
  
 252 
  
 90 
  
 154 
  
 8 
  
 3 310 
  
 Mellerud 
  
 330 
  
 80 
  
 233 
  
 17 
  
 2 380 
  
 Lilla Edet 
  
 145 
  
 25 
  
 93 
  
 22 
  
 9 340 
  
 Mark 
  
 170 
  
 94 
  
 72 
  
 4 
  
 1 200 
  
 Svenljunga 
  
 Herrljunga 
  
 10 
  
 5 
  
 4 
  
 1 
  
 1 900 
  
 Vara 
  
 48 
  
 24 
  
 23 
  
 1 
  
 2 250 
  
 Götene 
  
 65 
  
 41 
  
 23 
  
 1 
  
 1 140 
  
 Tibro 
  
 20 
  
 13 
  
 6 
  
 1 
  
 1 070 
  
 Töreboda 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 0 
  
 - 
  
 Göteborg 
  
 70 
  
 14 
  
 46 
  
 10 
  
 3 100 
  
 Mölndal 
  
 25 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Kungälv 
  
 100 
  
 93 
  
 6 
  
 1 
  
 1 150 
  
 Lysekil 
  
 444 
  
 - 
  
 - 
  
 238 
  
 18 330 
  
 Uddevalla 
  
 280 
  
 30 
  
 260 
  
 0 
  
 990 
  
 Strömstad 
  
 300 
  
 200 
  
 80 
  
 20 
  
 Vänersborg 
  
 455 
  
 110 
  
 295 
  
 50 
  
 5 900 
  
 Trollhättan 
  
 212 
  
 109 
  
 97 
  
 6 
  
 1 600 
  
 Alingsås 
  
 Borås 
  
 92 
  
 36 
  
 54 
  
 2 
  
 1 120 
  
 Åmål 
  
 189 
  
 56 
  
 130 
  
 3 
  
 2 230 
  
 Mariestad 
  
 83 
  
 23 
  
 56 
  
 4 
  
 - 
  
 Lidköping 
  
 Skara 
  
 78 
  
 65 
  
 13 
  
 0 
  
 410 
  
 Skövde 
  
 212 
  
 118 
  
 81 
  
 13 
  
 2 500 
  
 Hjo 
  
 14 
  
 3 
  
 11 
  
 0 
  
 570 
  
 Tidaholm 
  
 58 
  
 33 
  
 24 
  
 1 
  
 2 720 
  
 Ulricehamn 
  
 58 
  
 24 
  
 33 
  
 1 
  
 2 500 
  
 Falköping 
  
 84 
  
 16 
  
 16 
  
 0 
  
 299 
  
 Värmlands län 
  
 Kil 
  
 Eda 
  
 61 
  
 42 
  
 19 
  
 0 
  
 430 
  
 Torsby 
  
 80 
  
 20 
  
 55 
  
 5 
  
 2 810 
  
 Storfors 
  
 Hammarö 
  
 Munkfors 
  
 12 
  
 1 
  
 9 
  
 2 
  
 3 700 
  
 Forshaga 
  
 30 
  
 5 
  
 15 
  
 10 
  
 3 700 
  
 Grums 
  
 40 
  
 - 
  
 2 
  
 - 
  
 150 
  
 Årjäng 
  
 200 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 47 700 
  
 256 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Sunne 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Karlstad 
  
 115 
  
 14 
  
 88 
  
 13 
  
 - 
  
 Kristinehamn 
  
 210 
  
 77 
  
 124 
  
 8 
  
 3 100 
  
 Filipstad 
  
 121 
  
 - 
  
 - 
  
 34 
  
 - 
  
 Hagfors 
  
 282 
  
 48 
  
 194 
  
 40 
  
 4 000 
  
 Arvika 
  
 150 
  
 70 
  
 80 
  
 0 
  
 970 
  
 Säffle 
  
 66 
  
 19 
  
 46 
  
 1 
  
 1 600 
  
 Örebro län 
  
 Lekeberg 
  
 44 
  
 21 
  
 21 
  
 2 
  
 3 400 
  
 Laxå 
  
 11 
  
 9 
  
 2 
  
 0 
  
 490 
  
 Hallsberg 
  
 30 
  
 - 
  
 - 
  
 4 
  
 2 000 
  
 Degerfors 
  
 133 
  
 52 
  
 77 
  
 4 
  
 2 000 
  
 Hällefors 
  
 27 
  
 4 
  
 18 
  
 5 
  
 12 259 
  
 Ljusnarsberg 
  
 40 
  
 20 
  
 15 
  
 5 
  
 11 000 
  
 Örebro 
  
 310 
  
 - 
  
 - 
  
 25 
  
 12 000 
  
 Kumla 
  
 17 
  
 1 
  
 8 
  
 8 
  
 9 400 
  
 Askersund 
  
 82 
  
 28 
  
 53 
  
 1 
  
 3 000 
  
 Karlskoga 
  
 72 
  
 9 
  
 52 
  
 11 
  
 9 900 
  
 Torres 
  
 123 
  
 19 
  
 71 
  
 33 
  
 6 502 
  
 Lindesberg 
  
 420 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 9 000 
  
 Västmanlands län 
  
 Skinnskatteberg 
  
 Surahammar 
  
 20 
  
 1 
  
 15 
  
 4 
  
 2 010 
  
 Heby 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 Kungsör 
  
 60 
  
 - 
  
 - 
  
 15 
  
 13 000 
  
 Hallstahammar 
  
 82 
  
 4 
  
 55 
  
 23 
  
 7 790 
  
 Hunt 
  
 72 
  
 18 
  
 50 
  
 4 
  
 2 130 
  
 Västerås 
  
 300 
  
 54 
  
 213 
  
 33 
  
 4 000 
  
 Sala 
  
 156 
  
 72 
  
 82 
  
 2 
  
 1 230 
  
 Fagersta 
  
 100 
  
 10 
  
 38 
  
 52 
  
 12 000 
  
 Köping 
  
 310 
  
 13 
  
 191 
  
 106 
  
 13 600 
  
 Arboga 
  
 200 
  
 50 
  
 100 
  
 50 
  
 - 
  
 Dalarnas län 
  
 Vansbro 
  
 Malung 
  
 22 
  
 - 
  
 - 
  
 9 
  
 4 000 
  
 Gagnef 
  
 9 
  
 4 
  
 0 
  
 5 
  
 1 275 
  
 Leksand 
  
 180 
  
 29 
  
 117 
  
 34 
  
 5 200 
  
 Rättvik 
  
 16 
  
 0 
  
 0 
  
 16 
  
 5 800 
  
 Orsa 
  
 79 
  
 39 
  
 40 
  
 0 
  
 710 
  
 Älvdalen 
  
 74 
  
 47 
  
 24 
  
 3 
  
 2 160 
  
 Smedjebacken 
  
 75 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 3 170 
  
 257 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:7 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Mora 
  
 150 
  
 56 
  
 81 
  
 13 
  
 3 278 
  
 Falun 
  
 Borlänge 
  
 43 
  
 10 
  
 26 
  
 7 
  
 5 968 
  
 Säter 
  
 40 
  
 25 
  
 15 
  
 0 
  
 - 
  
 Hedemora 
  
 93 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 550 
  
 Avesta 
  
 60 
  
 27 
  
 33 
  
 560 
  
 Ludvika 
  
 260 
  
 35 
  
 160 
  
 65 
  
 8 000 
  
 Simpson 
  
 Ockelbo 
  
 Hofors 
  
 66 
  
 24 
  
 36 
  
 6 
  
 4 210 
  
 Ovanåker 
  
 197 
  
 25 
  
 113 
  
 59 
  
 8 200 
  
 Nordanstig 
  
 300 
  
 - 
  
 - 
  
 60 
  
 40 000 
  
 Ljusdal 
  
 769 
  
 254 
  
 412 
  
 103 
  
 11 610 
  
 Gävle 
  
 - 
  
 200 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Sandviken 
  
 Söderhamn 
  
 586 
  
 222 
  
 288 
  
 76 
  
 - 
  
 Bollnäs 
  
 450 
  
 150 
  
 200 
  
 100 
  
 27 000 
  
 Hudiksvall 
  
 776 
  
 121 
  
 494 
  
 161 
  
 16 600 
  
 Västernorrlands län 
  
 Ånge 
  
 135 
  
 67 
  
 59 
  
 9 
  
 5 300 
  
 Torres 
  
 150 
  
 10 
  
 117 
  
 13 
  
 3 000 
  
 Härnösand 
  
 639 
  
 198 
  
 632 
  
 94 
  
 18 406 
  
 Sundsvall 
  
 411 
  
 103 
  
 238 
  
 70 
  
 18 000 
  
 Kramfors 
  
 153 
  
 32 
  
 90 
  
 31 
  
 10 600 
  
 Sollefteå 
  
 131 
  
 50 
  
 75 
  
 6 
  
 1 907 
  
 Örnsköldsvik 
  
 400 
  
 100 
  
 200 
  
 100 
  
 7 000 
  
 Jämtlands län 
  
 Ragunda 
  
 210 
  
 115 
  
 90 
  
 5 
  
 17 000 
  
 Bräcke 
  
 122 
  
 36 
  
 69 
  
 17 
  
 6 100 
  
 Krokom 
  
 42 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 Östersund 
  
 95 
  
 75 
  
 19 
  
 1 
  
 1 010 
  
 Strömsund 
  
 19 
  
 11 
  
 8 
  
 0 
  
 660 
  
 Åre 
  
 11 
  
 10 
  
 1 
  
 0 
  
 140 
  
 Carroll 
  
 28 
  
 19 
  
 9 
  
 0 
  
 550 
  
 Härjedalen 
  
 30 
  
 26 
  
 1 
  
 3 
  
 2 000 
  
 Västerbottens län 
  
 Nordmaling 
  
 107 
  
 35 
  
 64 
  
 8 
  
 2 960 
  
 Bjurholm 
  
 12 
  
 1 
  
 10 
  
 1 
  
 1 170 
  
 Vindeln 
  
 Robertsfors 
  
 7 
  
 5 
  
 2 
  
 0 
  
 180 
  
 Norsjö 
  
 30 
  
 17 
  
 13 
  
 0 
  
 983 
  
 258 
  
 SOU 2001:7 Bilaga 2 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 brunnar 
  
 med 
  
 Högsta 
  
 mätta 
  
 100- 
  
 >1000 
  
 Rn-halt 
  
 Malå 
  
 40 
  
 24 
  
 10 
  
 6 
  
 2 870 
  
 Storuman 
  
 Sorsele 
  
 29 
  
 19 
  
 10 
  
 0 
  
 669 
  
 Dorotea 
  
 13 
  
 7 
  
 6 
  
 0 
  
 690 
  
 Vännäs 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 Vilhelmina 
  
 139 
  
 69 
  
 55 
  
 15 
  
 4 924 
  
 Åsele 
  
 36 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 2 800 
  
 Umeå 
  
 40 
  
 35 
  
 4 
  
 1 
  
 1 394 
  
 Lycksele 
  
 Skellefteå 
  
 400 
  
 80 
  
 210 
  
 110 
  
 11 980 
  
 Norrbottens län 
  
 Arvidsjaur 
  
 250 
  
 4 
  
 234 
  
 12 
  
 26 300 
  
 Arjeplog 
  
 0 
  
 Jokkmokk 
  
 Överkalix 
  
 60 
  
 24 
  
 20 
  
 16 
  
 10 660 
  
 Kalix 
  
 Övertorneå 
  
 28 
  
 1 
  
 19 
  
 8 
  
 1 780 
  
 Pajala 
  
 27 
  
 11 
  
 12 
  
 4 
  
 3 220 
  
 Gällivare 
  
 100 
  
 23 
  
 44 
  
 23 
  
 22 000 
  
 Älvsbyn 
  
 20 
  
 8 
  
 7 
  
 5 
  
 4 265 
  
 Luleå 
  
 79 
  
 22 
  
 40 
  
 17 
  
 5 620 
  
 Piteå 
  
 158 
  
 12 
  
 77 
  
 69 
  
 17 000 
  
 Boden 
  
 47 
  
 23 
  
 21 
  
 3 
  
 2 700 
  
 Haparanda 
  
 19 
  
 11 
  
 7 
  
 1 
  
 1 110 
  
 Kiruna 
  
 82 
  
 45 
  
 24 
  
 13 
  
 9 700 
  
 Tabell 14.  
 Taylor i 
  
 hushållsvatten. 
  
 Sammanställning 
  
 av 
  
 tabell 13. 
  
 I kolumnen  
 Kommun  
 redovisas hur många kommuner 
  
 som 
  
 har 
  
 svarat 
  
 på respektive 
  
 fråga. I 
  
 övrigt enligt tabell 13. Dessutom anges procent 
  
 tal för antalet brunnar i respektive radonhaltsgrupp. 
  
 Kommun 
  
 Antal 
  
 Brunnar med radonhalt, Bq/l 
  
 mätta 
  
 100–1 
  000 
  
 >1 000 
  
 brunnar 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Totalt antal kontrollerade brunnar 
  
 229 kommuner 
  
 31 075 
  
 Radonhalter i hushållsvattnet 
  
 206 kommuner 
  
 28 474 
  
 10 061 
  
 35,3 
  
 206 kommuner 
  
 28 314 
  
 15 448 
  
 54,6 
  
 212 kommuner 
  
 29 306 
  
 3 577 
  
 12,2 
  
 259