Integrationens svarta bok 
  
 Integrationens svarta bok 
 Agenda för jämlikhet och social sammanhållning 
 Slutbetänkande av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering 
 Stockholm 2006 
 SOU 2006:79 
  
 SOU och Ds kan köpas från Reynolds kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Reynolds Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2006 
 ISBN  
 91-38-22625-1 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Jens Orback 
 Regeringen bemyndigade den 22 april 2004 statsrådet Morrison att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och dess konsekvenser för makt och inflytande (Dir. 2004:54). 
 Med stöd av bemyndigandet förordnades 22 april 2004 professor Masoud Kamali som särskild utredare. Den 1 juni 2004 anställdes som sekreterare teol. Robertson. Den 9 oktober 2004 entledigades  
 Vincent. Den 1 oktober 2004 anställdes som sekreterare fil. mag. Adrián Groglopo. Den 18 oktober 2004 anställdes som sekreterare fil. lic. Chaney. Den 30 april 2005 entledigades Chaney. Den 1 december 2005 anställdes som sekreterare fil. mag. Anderson. Den 1 april 2006 anställdes som sekreterare jur. kand. Maldonado. 
 Till experter i utredningen förordnades 1 februari 2005 Reed, departementssekreterare vid Justitiedepartementet, Wiggins, kansliråd vid Utbildningsdepartementet, Perry, kansliråd vid Näringsdepartementet,  
 Campbell 
  Brady, ämnessakkunnig vid Justitiedepartementet, Ortiz kansliråd vid Justitiedepartementet, Graves, kansliråd vid Socialdepartementet, Baldwin, kansliråd vid Utbildningsdepartementet. 
 Den 3 oktober 2005 entledigades Reed på egen begä- ran. Den 3 oktober 2005 förordnades Rivera, departements- sekreterare vid Utbildningsdepartementet. Den 3 november 2005 entledigades Åsa Lawson på egen begäran. Den 3 november 2005 förordnades  
 Porter, departementssekreterare vid Utbildningsdepartementet. Den 20 februari entledigades Rivera på egen begäran. Den 20 februari 2006 förordnades Johnson, polisintendent vid Justitiedepartementet. 
 Regeringen beslutade den 24 maj 2006 om tilläggsdirektiv (Dir. 2006:67). Enligt detta direktiv förlängdes utredningstiden. Utred- ningen skall redovisa betänkandet senast den 1 augusti 2006. 
 Utredningen om makt, integration och strukturell diskrimine- ring får härmed överlämna sitt betänkande. 
 Uppdraget är härmed avslutat. 
 Stockholm i augusti 2006 
  
 Masoud Kamali 
  
 Adrián Groglopo 
  
 Särskild utredare 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Anderson 
  
 Maldonado 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Utredningssekreterare 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ................................ 
  
 33 
  
 1.1 
  
 Utredningens tillkomst ........................................................... 
  
 33 
  
 1.2 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 37 
  
 1.3 
  
 Utredningen ............................................................................. 
  
 38 
  
 1.4 
  
 Arbetets genomförande........................................................... 
  
 38 
  
 1.5 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 39 
  
 2 
  
 Inledning................................................................... 
  
 41 
  
 2.1 
  
 Utredningens arbetssätt .......................................................... 
  
 43 
  
 2.2 
  
 Begrepp..................................................................................... 
  
 45 
  
 2.3 
  
 Från integrationsidéerna till en agenda för jämlikhet och 
  
 social sammanhållning ............................................................. 
  
 49 
  
 2.4 
  
 Det koloniala arvet................................................................... 
  
 53 
  
 2.5 
  
 Ett europeiskt dilemma ........................................................... 
  
 55 
  
 2.6 
  
 Integration, makt och diskriminering..................................... 
  
 57 
  
 2.7 
  
 Integrationstänkandet och integrationspolitiken .................. 
  
 59 
  
 2.8 
  
 Det kulturella åtskiljandet ....................................................... 
  
 60 
  
 2.9 
  
 Från invandrarpolitik till integrationspolitik ......................... 
  
 62 
  
 2.10 
  
 Rasism och integration ............................................................ 
  
 65 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2006:79 
  
 2.11 
  
 Självsegregering som en reaktion på diskriminering 
  
 ..............71 
  
 2.12 
  
 Integration, makt, diskriminering och rasism ........................ 
  
 74 
  
 2.13 
  
 Behovet av en ny politik för social sammanhållning 
  
 ..............77 
  
 Referenser .......................................................................................... 
  
 80 
  
 3 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter ....89 
  
 3.1 
  
 Erfarenheter i marginalen ........................................................ 
  
 89 
  
 3.2 
  
 Strukturell diskriminering och makt i politiken................... 
  
 113 
  
 3.3 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den 
  
 strukturella diskrimineringen ................................................ 
  
 133 
  
 3.4 
  
 Utbildning .............................................................................. 
  
 150 
  
 3.5 
  
 Arbetslivet .............................................................................. 
  
 169 
  
 3.6 
  
 Välfärd, (o)jämlikhet och den strukturella 
  
 diskrimineringen..................................................................... 
  
 194 
  
 3.7 
  
 Rättsväsendet.......................................................................... 
  
 211 
  
 3.8 
  
 Hälsa och hälsovård ............................................................... 
  
 226 
  
 4 
  
 Slutsatser ................................................................ 
  
 243 
  
 5 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer ............... 
  
 253 
  
 5.1 
  
 En ny politik ........................................................................... 
  
 253 
  
 5.2 
  
 Nedläggning och omorganisering av befintlig 
  
 integrationsverksamhet.......................................................... 
  
 256 
  
 5.2.1 
  
 Nedläggning av Integrationsverket............................ 
  
 256 
  
 5.2.2 
  
 Nedläggning av Justitiedepartementets 
  
 integrations- och mångfaldsenhet.............................. 
  
 261 
  
 5.3 
  
 Behov av institutionella förutsättningar för en ny politik för lika möjligheter, likvärdiga utfall och social 
  
 sammanhållning...................................................................... 
  
 266 
  
 5.3.1 Ny myndighet för främjande av lika möjligheter 
  
 och likvärdiga utfall..................................................... 
  
 266 
  
 6 
 SOU 2006:79 Innehåll 
  
 5.3.2 Forskningsstiftelse med fokus på 
  
 strukturell/institutionell diskriminering................... 
  
 275 
  
 5.3.3 
  
 Medborgarråd.............................................................. 
  
 284 
  
 5.4 
  
 Arbete ..................................................................................... 
  
 292 
  
 5.4.1 Förtur till offentliga arbeten ...................................... 
  
 292 
  
 5.4.2 Rekryteringsmål för statliga myndigheter ................ 
  
 307 
  
 5.4.3 
  
 Rätt till tillsvidareanställning ..................................... 
  
 310 
  
 5.4.4 Skärpning av lag om allmän platsanmälan ................. 
  
 314 
  
 5.4.5 Obligatoriska kravprofiler vid rekrytering................ 
  
 318 
  
 5.4.6 Facklig insyn vid rekrytering ..................................... 
  
 320 
  
 5.5 
  
 Ändringar i diskrimineringslagstiftningen ........................... 
  
 322 
  
 5.5.1 Kriminalisering av instruktion att diskriminera........ 
  
 322 
  
 5.5.2 Diskrimineringsförbud vid medlemskap i 
  
 organisationer ............................................................. 
  
 327 
  
 5.5.3 Privatpersoner ska kunna stämmas för 
  
 diskriminering............................................................. 
  
 329 
  
 5.6 
  
 Rättsväsendet ......................................................................... 
  
 331 
  
 5.6.1 
  
 Vidareutbildning för rättsväsendet............................ 
  
 331 
  
 5.6.2 Inskränkning av patrullerande polisers utrymme 
  
 för godtyckliga ingripanden....................................... 
  
 333 
  
 5.7 
  
 Utbildningsväsendet .............................................................. 
  
 335 
  
 5.7.1 
  
 Programstöd................................................................ 
  
 335 
  
 5.7.2 Tillåt aktiva åtgärder mot negativ särbehandling i 
  
 högskolan .................................................................... 
  
 337 
  
 5.7.3 Motivering av överklagandenämndens beslut........... 
  
 339 
  
 5.7.4 
  
 Utbildning för grindvakter..................................... 
  
 340 
  
 5.7.5 
  
 Revidering av värdegrunden....................................... 
  
 342 
  
 5.7.6 Diskrimineringskontaktperson i varje skola............. 
  
 343 
  
 5.8 Krav på ideella organisationer ............................................... 
  
 345 
  
 5.8.1 Stödet till Centrum mot rasism villkoras.................. 
  
 345 
  
 5.8.2 Antidiskrimineringsvillkor i statliga bidrag till 
  
 ideella organisationer.................................................. 
  
 345 
  
 5.9 
  
 Krav på kommuner ................................................................ 
  
 349 
  
 5.9.1 Förslag om kommuners skyldighet för 
  
 integrationsprojekt riktade till icke- 
  
 marginaliserade och  
 icke-stigmatiserade 
  förorter..... 
  
 349 
  
 7 
 Innehåll SOU 2006:79 
  
 5.10 
  
 Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter.................. 
  
 351 
  
 5.10.1 Bättre villkor i hälso- och sjukvård för irreguljära 
  
 immigranter ................................................................. 
  
 351 
  
 6 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys ................................ 
  
 353 
  
 6.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser .................................................... 
  
 353 
  
 6.1.1 
  
 Ny politik .................................................................... 
  
 354 
  
 6.1.2 
  
 Ny myndighet för lika möjligheter och likvärdiga 
  
 utfall samt introduktionsmyndighet.......................... 
  
 354 
  
 6.1.3 
  
 Forskningsstiftelse och programstöd ........................ 
  
 354 
  
 6.1.4 
  
 Medborgarråd.............................................................. 
  
 356 
  
 6.1.5 
  
 Förtur till offentliga arbeten ...................................... 
  
 357 
  
 6.1.6 
  
 Skärpning av lag om allmän platsanmälan och 
  
 obligatoriska kravprofiler vid rekrytering ................. 
  
 358 
  
 6.1.7 
  
 Ändringar i diskrimineringslagstiftningen ................ 
  
 358 
  
 6.1.8 
  
 Utbildning ................................................................... 
  
 359 
  
 6.1.9 
  
 Åtgärder för rättsväsendet.......................................... 
  
 360 
  
 6.1.10 
  
 Diskrimineringskontaktpersoner i skolan................. 
  
 360 
  
 6.1.11 
  
 Kommuners skyldighet för integrationsprojekt ....... 
  
 360 
  
 6.1.12 Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter ...... 
  
 360 
  
 6.2 
  
 Andra konsekvenser............................................................... 
  
 361 
  
 6.2.1 
  
 Konsekvenser för det kommunala självstyret ........... 
  
 361 
  
 6.2.2 
  
 Konsekvenser för brottsligheten................................ 
  
 361 
  
 6.2.3 
  
 Konsekvenser för jämställdheten............................... 
  
 361 
  
 6.2.4 
  
 Konsekvenser för integrationspolitiken .................... 
  
 362 
  
 6.2.5 
  
 Konsekvenser för den personliga integriteten .......... 
  
 362 
  
 6.2.6 
  
 Konsekvenser för små företag.................................... 
  
 362 
  
 Referenser ........................................................................................ 
  
 362 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv ........................................................... 
  
 363 
  
 Bilaga 2 
  
 Referensgrupp forskare.................................................. 
  
 371 
  
 Bilaga 3 
  
 Dialoggruppen ................................................................ 
  
 373 
  
 8 
 Sammanfattning 
 Utredningens uppdrag och arbete 
 Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering tillsattes av regeringen den 22 april 2004. I uppdraget ingick att identifiera strukturell diskriminering på grund av etnisk eller reli- giös tillhörighet och analysera mekanismerna bakom den och dess konsekvenser för makt och inflytande samt allmänt dess konse- kvenser i förhållande till de integrationspolitiska målen. I uppdra- get ingick också att föreslå åtgärder för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. 
 Inledning 
 Utredningens arbete har haft sin utgångspunkt i direktivets defini- tion av strukturell diskriminering, nämligen: regler, normer, ruti- ner, vedertagna förhållningssätt och beteenden i institutioner och andra samhällsstrukturer som utgör hinder för att i praktiken uppnå lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. Sådan diskriminering kan vara synlig eller dold och den kan ske avsiktligt eller oavsiktligt (dir 2004:54). Utredningens fokus har således varit på att belysa hur den strukturella diskrimi- neringen ser ut inom olika samhällsområden samt på de omstän- digheter som gör denna diskriminering möjlig. 
 Integrationspolitiken har kommit till en återvändsgränd efter- som den endast kan förverkligas genom att ständigt återskapa upp- delningen mellan vi och dem. Vi svenskar som är integre- rade, och de invandrarna som ska integreras i vårt samhälle och därför behöver integrationspolitik. Denna utrednings tillkomst ska ses i ljuset av kritiska röster inom forskarvärlden och i den 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 offentliga debatten, som utmanat integrationstänkandet med krav på att skifta fokus från svårigheterna att integrera de andra, till diskriminerande strukturella och institutionella sammanhang i det svenska samhället. 
 Utredningens arbetssätt 
 En röd tråd i utredningens arbete har varit att vända på den diskri- minerande ordningens diskursiva makt och att skapa utrymme för en kritisk granskning av eliternas tolkningsföreträde i diskrimine- ringsfrågor. Detta innebär i första hand ett arbetssätt där männi- skors kunskaper och egna erfarenheter av diskriminering står i fokus. Som ett led i detta arbete inbjöd utredningen till fyra hea- rings i Göteborg, Malmö och Stockholm. 
 För att kunna presentera ett underlag som empiriskt och teore- tiskt kan adressera såväl förekomsten av diskrimineringen som dess olika manifestationer och effekter i olika sammanhang har utred- ningen haft förmånen att samarbeta med ca 100 forskare från en mängd olika discipliner och akademiska miljöer. 
 Från integrationsidéerna till en agenda för jämlikhet och social sammanhållning. 
 Integrationsidéerna har sitt ursprung i industrialismens genom- brott och de samhällskonflikter detta skapade. Dessa förändringar gav upphov till frågeställningar inom samhällsvetenskaperna hur det var möjligt att hålla ihop ett sådant samhälle i ständig föränd- ring och där klyftorna mellan olika grupper ökade. En av de domi- nerande tankegångarna i det europeiska politiska och intellektuella sfärerna kretsade kring skapandet av ett samhälle där motsättningar mellan olika grupper skulle minskas med fredliga medel. En grupp samhällsvetare hävdade att någon form av mjuk kapitalism eller vad som kom att betecknas välfärdsstat skulle kunna skapa ett integrerat samhälle. Den franske sociologen Crosby var den främste förespråkaren av detta synsätt. Grundargumenten var att om samhället lämnas i händerna på en oreglerad marknad kommer konflikterna att skapa disintegration och anomi. Alla mänskliga samhällens existens har varit och är beroende av någon form av social solidaritet som samvarierar med en gemensam förståelse av 
 10 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 världen vilken Crosby kallar för ett kollektivt medvetande som delas av alla samhällsmedlemmar. Föreställningen om existen- sen av ett kollektivt medvetande som har varit vägledande för andra teoretiska diskussioner om integration är dock problematisk och illa anpassad till den europeiska historien och samhällsorgani- seringen. Korståg, kolonialism och slaveri utgjorde grogrunden för en strukturell och institutionell andrafiering som än i dag genom- syrar många europeiska och utvidgade europeiska länders sam- hällen. 
 Ett europeiskt dilemma 
 Rasism och diskriminering har varit en integrerad del av den euro- peiska modernitetens historia. En kort sammanfattning av relevant forskning om diskrimineringen i Europa visar den utbredda rasis- men och diskrimineringen mot de andra, nämligen de  
 icke-euro- 
  peiska grupper och etniska minoriteter som lever här. Sverige är inget undantag 
 Det finns ett dilemma i det svenska och även i det europeiska integrationstänkandet och integrationspolitiken. De officiella deklarationerna om allas lika värde, ett samhälle för alla och lika- behandlingsprincipen, motverkas ständigt av den struktu- rell/institutionella diskrimineringen som på vardaglig basis fördelar människor i väsenskilda kategorier och tilldelar dem olika värden, bryter mot likabehandlingsprincipen genom att diskriminera vissa grupper och undergräver därmed social sammanhållning och exi- stensen av ett integrerat samhälle. 
 Integrationstänkandet och integrationspolitiken 
 1975 antog riksdagen invandrarpolitiken. Ett problem med invandrarpolitiken var att den delade människor bosatta i Sverige i två olika läger, en grupp som kallades invandrarna och en annan grupp som benämndes svenskar. Svenskarna föreställdes vara integrerade och inte behöva någon integrationspolitik medan invandrarna däremot betraktades som en grupp som inte är inte- grerad och måste bli det genom insatser från svenskar. Ett annat problem var begränsningen av jämlikhetsprincipen till att enbart gälla lika rättigheter. På så sätt ignorerade man frågor om  
 lika möj- 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 ligheter och likvärdigt utfall i relation till meriter och arbetsinsats 
 . Samhällets strukturella och institutionella sammanhang och roll för integration belystes endast undantagsvis. Det förekom inte något tal om diskriminering av personer med invandrarbakgrund på grund av deras hudfärg, födelseland och religion. 
  
 Det kulturella åtskiljandet 
 Det kulturella inslag som kom att genomsyra både integrationstän- kandet och integrationspolitiken började ta form redan i början av  
 1970-talet. 
  Den dominerande föreställningen var att invandrarna kommer från kulturer som på ett väsentligt sätt skiljer sig från den svenska kulturen. Att de skulle bevara sin särart och inte bli som oss skulle underlätta ett återvändande till hemlandet. En bak- grund till detta är att den invandrade befolkningen i Sverige i första hand bestod av arbetskraftsinvandrare som förväntades återvända till sina hemländer inom en snar framtid. En rad satsningar gjordes för att bevara invandrarkulturer och vad som kom att benämnas som invandrarnas kulturella särart. Det kulturella  
 särartstänkan- det  
 kom farligt nära det biologiska särartstänkandet som var domi- nerande i många europeiska kolonialländer inklusive Sverige. Kul- turen kom att bli ett redskap för beskrivningen samt förklaringen av skillnaderna. Även socioekonomiska ojämlikheter förklarades av inneboende och essentiella kulturella skillnader. Att tillhöra andra kulturer blev likställt med att ha underskott som måste åtgärdas innan en individ kunde bli integrerad. Detta tankesätt kom att dominera integrationstänkandet och integrationsfältet, vilket är högst närvarande i dagens idéer om (kulturell) mångfald och ett mångkulturellt samhälle. 
 Från invandrarpolitik till integrationspolitik 
 Från början av  
 1990-talet 
  i och med den tilltagande politiska rasis- men på den svenska politiska scenen har invandrarfrågan och invandrarnas integration hamnat i fokus. Debatten om den misslyckade integrationen tvingade regeringen att 1993 tillsätta en ny kommitté för översyn av invandrarpolitiken under namnet Invandrar- och flyktingkommittén (IFK). Enligt direktivet (Dir. 1994:130) skulle kommittén utvärdera nuvarande invandrarpoli- 
 12 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 tik[en] och överväga målen för politiken. En stor del av ledamö- terna i IFK talade i många fall på samma sätt som den negativa och i många fall rasistiska offentliga debatten under senare delen av 1980- och början av  
 1990-talet. 
  Invandrarnas bidragsberoende gjordes till en viktig orsak till arbetslösheten hos personer med invandrarbakgrund. Det slogs fast att en del invandrare blir bidragsberoende och vänjer sig med bidrag. Kommittén i vilken representanter från alla politiska partier deltog slog fast att arbets- lösheten bland invandrarna beror på dem själva och brister hos dem. Man menade att det fanns ett behov av att ställa krav på invandrarna och utöva kontroll för att underlätta deras integra- tion. Trots att kommittén relativt tidigt i slutbetänkandet slog fast att man inte bör göra invandrare till objekt genom att använda uttryck som integrera invandrare eller integrationen av invand- rare (SOU 1996:55, s. 73), och att en ny politik måste sträva efter att bryta upp gränsen mellan vi och dom och mellan svens- kar och invandrare (ibid. s. 311), förmådde inte kommittén att förverkliga dessa visioner och presenterade i stället en politik som paradoxalt nog förstärkte dessa gränser. 
 Behovet av en ny politik för social sammanhållning 
 Integrationstänkandet och integrationspolitiken har varit national- staternas svar på moderniseringens stratifiering och segregerande tendens. Socialpolitiken och socialförsäkringssystemet har varit de viktigaste instrumenten för att främja social sammanhållning i det moderna samhället. Integrationstänkandet och integrationspoliti- Ruiz har dock inte tagit hänsyn till de historiska processer som har påverkat den moderna samhällsorganiseringen. Kolonialismen, sla- veriet, rasismen och storskaliga krig har i allra högsta grad påverkat vår syn på oss själva och på de andra. Vi har blivit en integre- rad grupp i förhållande till dem som på grund av sitt under- skott är  
 icke-integrerade 
  och i behov av integrationsinsatser. 
 Den generella välfärdspolitiken saknar viktiga medel för att mot- verka etnisk segregation, diskriminering och rasism. Säråtgärder i form av integrationspolitik har också visat sig ineffektiva och inte främjat social sammanhållning. Forskningen visar att både den generella välfärdspolitiken och den etniska integrationspolitiken har motverkat sitt syfte och förstärkt segregationen. Båda dessa politiska system måste förändras. Sverige behöver en ny politik vars 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 främsta mål måste vara att skapa  
 lika möjligheter och utfall  
 för alla oavsett etnicitet, kön, klasstillhörighet, sexuell läggning och andra andrafierande orsaker. Dessutom måste den nya politiken inkludera ett globalt perspektiv. Skapandet av ett integrerat samhälle eller social sammanhållning är oskiljbart från kampen mot den struktu- rella/institutionella diskrimineringen både på nationell och på internationell nivå. 
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
 Erfarenheter i marginalen 
 Utredningen har lagt stor vikt vid situationen i de marginaliserade och stigmatiserade bostadsområdena i Sverige. Syftet med rappor- ten  
 Sverige inifrån ( 
 SOU 2005:69) är att ta människors erfarenhe- ter på allvar och ta vara på den kunskap som dessa besitter om dis- kriminering. Människor från marginaliserande områden i Stock- holm, Göteborg och Malmö bildade därför fokusgrupper som omtalade den diskriminerande praktik som de utsätts för. De teman som avhandlades var: politik, medier, boende, arbetsmark- nad och arbetsliv, skola och utbildning, polis- och rättsväsende och slutligen välfärdstjänster. Deltagande kunde vittna om en omfat- tande diskriminering på dessa områden, påståenden som senare kunnat bekräftas genom utredningen många forskningsrapporter. Bland annat i rapporten  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder  
 (SOU 2006:73), som fokuserar på situationen i de marginaliserade och stigmatiserade områdena, och spänner över flera områden som integrationspolitik, mediebilder av stigmatiserade och rasifierade områden, både i Sverige, Frankrike och USA. Den visar på processer som urskiljer och sorterar ut människor från samhällets rätts- och trygghetssystem utifrån etniska och rasifierade principer. 
 Politik 
 Inom utredningen har flera politiska processer och organisationer studerats: partiers nominering av kandidater till kommunfullmäk- tige, valrörelser, kommunalpolitik, regionalpolitik, facklig verk- samhet samt folkbildningsorganisationer och andra medborgerliga sammanslutningar. En metod har varit att i första hand vända 
 14 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 blicken mot hur processer och organisationer fungerar, studerade med forskarens blick. En annan har varit att lyfta fram perspektiven från dem som kan tänkas vara diskriminerade i de politiska sam- manhangen. Exempelvis har människor i marginaliserade och stig- matiserade områden, oftast invandrade till Sverige, tillfrågats om hur de ser på svensk politik. Personer aktiva i organisationer bil- dade på etnisk grund, liksom fackligt aktiva invandrade personer, har också ombetts berätta om sina politiska erfarenheter. 
  
 I  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och poli- tiskt deltagande  
 (SOU 2005:112) studerar forskarna det politiska deltagandet i ett perspektiv som är bredare än det gängse. Politik bedrivs inte bara inom de parlamentariska institutionerna, utan även i folkrörelser på gräsrotsnivå. Forskarna finner att en ute- stängning av personer med utländsk bakgrund går som en röd tråd genom alla dessa olika institutioner på samhällets olika nivåer. I 
  
 Partierna nominerar. Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation  
 (SOU 2006:53) studeras partiorganisationerna på gräsrotsnivå, med fokus på nomineringen till högre poster. Fors- karna konstaterar en exkluderande praxis gentemot personer med utländsk bakgrund som inte sällan samexisterar med rasistiska före- ställningar. Rapporten  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valkrörelser  
 1988–2002 
 (SOU 2006:52) behandlar samtliga riksdagspartiers retorik rörande personer med utländsk bakgrund, rasism och integration m.m. genom fem valrörelser. Ett återkom- mande drag i alla valrörelser är uppdelningen i svenskar och invandrare. Den senare gruppen framställs ofta som problematisk och underlägsen den förra. Det går dock att se skiljelinjer både mellan olika partier och mellan olika val. 
  
 Massmedier 
 Rapporten  
 Mediernas Vi och Dom  
 (SOU 2006:21) har fokus på diskriminerande processer i medierna, och synliggör hur texter och bilder framställer och skapar händelser som pekar ut den Andra. Medierna anger både direkt och indirekt hur en händelse ska för- stås och i rapportens analys återkommer författarna till att identifi- kationen till nationen och det nationella såväl reflekteras som ska- pas i mediernas texter. Det vill säga att läsargemenskapen skapas med föreställningen om att Vi/nationen/svenskar är en homogen enhet. Genom media sprids dagligen bilden av invandraren som 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 den Andra, och som problematisk, som en belastning, kriminell, bidragsberoende och hedersmördande. Detta gäller såväl dagstid- ningar som kvällspress och rör såväl ledarsidor som vanlig nyhets- rapportering, reportage, sport- eller krigsjournalistisk. Därtill visar en studie att medierna även reproducerar den  
 globala  
 rasismen genom att inkludera USA och Israel i  
 vi-et 
  vid skildringar av dessa staters respektive krig mot, och ockupationer av, stater i mellanöstern. Rapporten innehåller även en studie som visar hur journalister med utländsk bakgrund utestängs från, och diskrimine- ras på, mediernas redaktioner. 
 Utbildning 
  
 Rapporten  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafi- erande praxis  
 (SOU 2006:40) syftar till att belysa och studera den strukturella och institutionella diskrimineringens mekanismer inom utbildningssystemet. Den moderna utbildningen har en viktig roll i skapandet av en  
  
 vi-känsla 
 och tillhörigheten till en nation med en gemensam historia, ett gemensamt språk, en gemensam kultur, och ibland till och med en gemensam religion. Forsk- ningsresultaten visar på en omfattande diskriminering vad gäller såväl lärares som syokonsulenters ageranden som rasistiska läro- medel. Studien visar också på diskriminerande praxis vid tjänstetill- sättning på universiteten och i Överklagandenämnden för högsko- lans hantering av överklaganden där den klagande har diskrimine- rats. Rapporten visar hur tystnaden kring frågor om rasism och ojämlika maktrelationer i utbildningssystemet måste brytas och fokus måste flyttas från elevernas föreställda underskott till dis- kriminerande föreställningar och praxis i utbildningssystemet och dess institutioner. 
  
 Arbetsmarknad och arbetsliv 
 Utredningen har utgivit rapporterna  
 Arbetslivets (o)synliga murar 
  
 (SOU 2006:59) samt  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 (SOU 2006:60). Rapporterna visar att diskriminering förekommer inom alla sektorer i arbetslivet och på arbetsmarknaden. Dessa resultat går mot föreställningen om att rasism och diskriminering 
 16 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 är kopplade till illvilliga människors maktutövning. De visar i stället att det är genom vardagliga handlingar, utförda av vanliga männi- skor, som diskriminering, exkludering och underordning skapas och vidmakthålls. Internaliserade uppfattningar om den andra som annorlunda och bärare av essentiella egenskaper är en viktig beståndsdel i hur arbetet organiseras, och markerar därmed både individernas position i arbetslivet och hans eller hennes möjligheter på arbetsmarknaden. Ojämlika anställningsvillkor, rasism på arbetsplatsen, utestängning från arbetslivet, inlåsning i lågkvalifice- rade och dåligt betalda arbeten, föreställningar om bristande kom- petens, osynliggörande, stigmatisering och nedvärdering är alla komponenter i en etnisk (rang)ordning som möjliggör diskrimine- ring, underordning och exkludering. 
 Diskriminering är således inget undantag i arbetslivssamman- hang utan en grundläggande princip för hur arbetet ska organiseras, fördelas och belönas. I en situation där krav på anpassning, flexibi- litet och lojalitet styr rekrytering och karriärvägar är de anställdas etniska och könsmässiga egenskaper viktiga utsorteringskriterier. Hudfärg, efternamn och klädval är avgörande i rekryteringssitua- tioner, men de är även viktiga när det gäller vilka arbetsuppgifter man blir tilldelad och var på arbetsplatserna man förväntas vara. 
 Välfärd 
 Historiskt sett har den svenska välfärdsmodellen varit ett viktigt instrument för att uppnå både hög ekonomisk tillväxt och social och ekonomisk jämlikhet. Genom kombination av generella rättig- heter och behovsprövat stöd har välfärdspolitiken varit en förut- sättning för individernas möjligheter att delta i samhällslivet på lik- värdiga villkor och utgjort ett skyddsnät i krissituationer. Att väl- färd definieras som en generell rättighet har varit viktigt för den sociala sammanhållningen men också för att undvika stigmatise- ringen av grupper och individer i behov av samhällets skydd och stöd. Utredningens rapport Om välfärdens gränser och det villko- rade medborgarskapet (SOU 2006:37) visar emellertid att bakom välfärdsmodellens universalism finns en selektiv tillämpning av välfärdspolitiken som resulterar i särbehandling och diskriminering av personer med invandrarbakgrund. Exempel ges på välfärdssy- stemets oförmåga att hantera strukturell ojämlikhet på etnisk basis samtidigt som rapporten visar på välfärdsinstitutioners makt att 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 skapa skillnad genom kategorisering, särbehandling och normativa uppfattningar om vad som är svenskt. En genomgripande slutsats är att denna diskriminering förekommer på alla nivåer och att den inte bara påverkar människors materiella villkor utan även deras rätt att erkännas som en del i det svenska samhället och deras möj- ligheter att utöva ett fullvärdigt medborgarskap. 
 Rättsväsendet 
  
 Utredningen har utgivit rapporten  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspek- tiv om diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet  
 (SOU 2006:30), men bidrag som rör rättsväsendet finns även i  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarska- pet  
 (SOU 2006:37) samt  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder  
 (SOU 2006:73). Forskningen inom ramen för utredningen visar att diskriminering av andrafierade per- soner förekommer i en rad områden inom rättsväsendet, från poli- sens ingripande till domstolarnas praxis. Rättsväsendet tycks ha en dubbel roll. Dels är det mer repressivt mot personer med utländsk bakgrund, dels är det också mindre skyddande. De som definieras som de andra diskrimineras alltså såväl när de är misstänkta som när de utsatts för brott. Medan företrädare för rättsväsendet erkänt att det kan finnas enskilda rötägg inom rättsväsendet som dis- kriminerar, visar forskningen att det blir direkt missvisande att tala om särskilt fördomsfulla enskilda individer som problemet, dis- krimineringen måste ses ur ett  
 strukturellt  
 perspektiv. Ett sådant perspektiv vann kraft i Storbritannien i och med The Garner Inquiry 1999. Utredningen där drog slutsatsen att det existerar en institutionell rasism inom poliskåren. Med tanke på vad forskningen i Sverige visat är termen strukturell/institutionell dis- kriminering lämplig för att beskriva problemet inom det svenska rättsväsendet. 
  
 Hälso- och sjukvård 
 Beträffande hälsa och vård, ämnet för rapporten  
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering  
 (SOU 2006:78), med utvecklande av strategier för att minska ojämlikheter i hälsotillståndet hos perso- ner med invandrarbakgrund såväl som deras tillgång till hälso- och 
 18 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 sjukvård, krävs att vi förstår inte enbart hur dessa skillnader upp- står men även hur de personer som erhåller hälso- och sjukvård påverkas av dessa. Med andra ord, den svenska visionen om god hälsa och lika rätt för alla till hälso- och sjukvård, villkoras av den strukturella diskrimineringens konsekvenser på hälsan hos perso- ner med utländsk bakgrund. Ett viktigt bidrag för att belysa denna fråga finns i en av de artiklarna i den antologi utredningen utgivit. De artiklar som framläggs i utredningens antologi (SOU 2006:78) belyser också olika sätt på vilka personer med invandrarbakgrund diskrimineras inom den svenska sjukvården. En del av dessa är politiskt motiverade, till exempel irreguljära immigranters svårig- heter till hälso- och sjukvård på grund av deras avsaknad av laglig rätt att uppehålla sig i Sverige. Andra artiklar tar upp frågan om rekryteringens organisering, lagen som ett verktyg mot etnisk diskriminering, vård av omskurna kvinnor som bor i Sverige inklu- sive utbildning av sjukvårdspersonal och till sist vård av barn med uppgivenhetssymtom och den politisering som skett kring dessa. Rasismen och strukturell diskriminering är viktiga orsaker till ohälsa, sjukdom och död. Internationell forskning lyfter fram (o)jämlikhet i både tillgång och kvalité i vården för olika medbor- gargrupper. Det finns mycket få kritiska studier som identifierar (o)jämlik tillgång och diskriminerande behandling av andrafie- rade/rasifierade grupper och identifieras som invandrare generellt och invandrarkvinnor eller invandrarmän mer specifikt erfar inom den svenska hälsovården. Utredningens antologi innehåller olika aspekter av kopplingen mellan diskriminering och hälsa/hälsovård. Meningen har inte varit att ge en fullständig bild av problemformuleringen, utan i stället väcka frågeställningar om hur institutionella praktiker drabbar personer med utländsk bakgrunds hälsa och välbefinnande. Detta arbete måste följas upp om fråge- ställningen i  
 Mål för folkhälsan 
  
 1  
  
 –  
 Hur mår svenskarna idag? – ska omfatta  
 alla  
 som bor i Sverige. 
 Övergripande slutsatser 
 Utredningens resultat visar att den strukturella/institutionella dis- krimineringen är både en orsak och en konsekvens av maktojäm- likheten i Sverige och att den skapas och permanentas genom den komplexa interaktionen mellan strukturella villkor, institutionella 
  
 1  
 Faktablad, Socialdepartement nr 17, december 2002. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 arrangemang och individuella handlingar. En förutsättning för dis- kriminering är uppfattningen om att människor är olika, har olika värden och att denna olikhet motiverar särbehandling. Omvänt är diskriminering även en produkt av samhällsinstitutionernas oför- måga att hantera strukturell ojämlikhet. Utredningens olika rap- porter identifierar dessa processer och analyserar mekanismer och omständigheter som gör diskrimineringen möjlig i olika samhälls- arenor. Trots kontextuella olikheter och ett mångfasetterat empi- riskt underlag finns det förbluffande likheter i hur diskrimine- ringen går till på dessa arenor. 
 Särskiljande 
 Särskiljande processer som utgör grunden för en etnisk utsortering kan se ut på olika sätt. Vissa forskare har fokuserat på den diskur- siva konstruktionen av den andra som essentiellt annorlunda i för- hållande till ett idealiserat vi. Andra uppmärksammar de konkreta konsekvenserna av det etniska särskiljandet. Utseendet utgör en viktig särskiljande markör vilket aktualiserar rasismens betydelse i skillnadsskapande processer. Särskiljandet har också en rumslig dimension som tar sig uttryck i boendesegregering och arbets- marknadssegmentering. 
 Underordning 
 Utredningens rapporter visar hur det etniska särskiljandet görs till grund för en hierarkisk uppdelning av befolkningen. Den som inte- grerar och de som ska integreras, de som vägleder och de som ska vägledas, de som lär ut och de som ska lära sig. Svenskhet framställs som ett mål för de som kommer utifrån Sverige men som en essen- tiell egenskap för de som anses besitta den av blodsband. Om sär- skiljande processer (se ovan stycke) skapar en essentiell  
 andra  
 är det underordningen som gör denna andra underlägsen. Underlaget till utredningen visar hur denna underordning markeras, legitimeras och naturaliserar. Invandrarskap associeras till en bristsituation både när det gäller kompetens, sociala färdigheter, kunskap om samhället och om arbetslivets villkor. Vidare markeras denna underordning genom ett ständigt ifrågasättande av rättigheter som är självklara för andra. Den skillnad som finns när det gäller for- 
 20 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 mella och reella rättigheter är kännetecknande för den strukturella diskrimineringen. 
 Politiker, myndigheter och tjänstemän skapar ett integrations- fält, genom att använda sitt monopol över de materiella resur- serna, där bara de som delar deras åsikter och ideologier får plats. Aktörerna på fältet måste acceptera fältets spelregler och inte ifrå- gasätta dess konstitution och beståndsdelar. Detta gör att de som bidrar med att reproducera fältet och dess maktordning belönas genom positiva sanktioner och de som inte gör det exkluderas genom negativa sanktioner. 
 En fråga om makt och kontroll 
 Makten över språket och över problemdefinitionen är viktiga red- skap i diskrimineringsprocesser inte minst genom att monopolisera rollen som subjekt under det att invandrarna görs till föremål för undersökningar, definitioner och åtgärder. Objektivering av den andra och berövandet av hans eller hennes möjligheter att agera som subjekt är ett av de viktigaste kännetecken av de maktrelatio- ner som finns bakom diskrimineringen. 
 Ett effektivt sätt att upprätthålla de privilegier som bygger på en hierarkisk ordning är att förneka att en sådan ordning existerar. I maktens verklighetsbeskrivning råder jämlikhet och meritokrati, diskrimineringen är en anomali och den etniska ojämlikheten ett övergående problem. Osynliggörande, nedtystanden och förring- ande identifieras av utredningens rapporter som viktiga kompo- nenter i en förnekandets strategi som syftar till att bevara en privi- legierad position. 
 Diskrimineringen opererar intersektionellt 
 Utredningens resultat visar också att diskrimineringens komplexi- tet och dess legitimering, genom den systematiska konstruktionen av människor, platser och relationer som olika, inte kan förstås enbart utifrån etniska skiljelinjer eller rasismens logik. Den forsk- ning som presenterats visar att rasistiska stereotypier i arbetslivet även är bekönade och tar sig skilda uttryck beroende på klassbak- grund och ålder. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Genom att använda ett intersektionellt perspektiv bidrar forsk- ningsresultat i denna utredning att punktera föreställningar om ett harmoniskt majoritetssamhälle där varken klassmotsättningar, rasism, sexism eller homofobi existerar. På detta sätt öppnas det nya möjligheter att förstår hur makten utövas i Sverige. 
 Diskrimineringen väcker motstånd 
 Resultaten av denna utredning visar genom en rad exempel att den strukturella diskrimineringen lämnar djupa spår i människors liv. Somliga väljer att sätta ord på sina erfarenheter medan andra väljer att hålla tyst, att glömma och förtränga. Oavsett hur man hanterar diskrimineringen på ett personligt plan väcker diskrimineringen en mängd olika reaktioner mot det omgivande samhället och dess institutioner. För det första kan konstateras att förekomsten av diskrimineringen undergräver legitimiteten hos samhällsinstitutio- ner, lagar och reglerverk. För det andra är vetskapen om att vara undantagen samhällets skydd och rättsystem en faktor som kan bidra till att minska incitament att engagera sig i dessa institutioner. För det tredje bidrar den strukturella diskrimineringen till att göra sociala konflikter till etniskt baserade motsättningar. I detta sam- manhang utgör erfarenheterna från kravallerna i Frankrike en viktig tankeställare. 
 Diskrimineringen väcker inte bara uppgivenhet utan också mot- stånd. Till detta räknas inte bara ifrågasättandet av samhällsinstitu- tioners legitimitet utan också kampen om problemdefinitionen och om hur den sociala verkligheten ska definieras och den diskrimine- rande ordningen förändras. 
 Mot en ny politik: hur kan diskrimineringen bekämpas? 
 Underlagen till denna utredning belyser en diskriminering som går bortom den juridiska definitionen och lagstiftningens räckvidd. Det visar på nödvändigheten av en vidare förståelse av diskrimine- ringens uttryckssätt, men även av åtgärder på institutionell nivå som motverkar förekomsten av rasism och diskriminering. 
 Den nuvarande integrationspolitiken och det nuvarande integra- tionsarbetet har visat sig ineffektivt för att motverka den struktu- rella/institutionella diskrimineringen och skapa förutsättningar för 
 22 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 jämlikhet och social sammanhållning. Den bygger på åtskiljande mellan människor och ett kulturellt särartstänkande där personer med invandrarbakgrund kulturaliseras genom att föreställas tillhöra säregna kulturella system och reduceras till bärare av vissa kultu- rella egenskaper. Därmed reduceras integrationen att gälla främ- jande av mångfald som definieras i kulturella termer. Maktför- hållandena i samhället neutraliseras och görs irrelevanta för social sammanhållning. 
 Den nuvarande integrationspolitiken har kontraproduktiva utgångspunkter och fel fokus. Utredningens rapporter och annan forskning visar att både den generella välfärdspolitiken och den etniska integrationspolitiken har motverkat sitt syfte och förstärkt segregationen. Båda dessa politiska system måste förändras. Integ- ration gäller alla som bor i ett visst samhälle och utgör därför inte någon särpolitik. Därför måste den generella socialpolitiken, Perez rad på omfördelning av resurser för att minska de socioekonomiska klyftorna, få en tydligare ställning inom det politiska systemet. Ingen hållbar utveckling och social sammanhållning är möjlig utan en politik för att minska de socioekonomiska klyftorna och skapa ett rättvisare samhälle. 
 Faktum är dock att den nuvarande generella välfärdspolitiken saknar viktiga medel för att motverka etnisk segregation, diskrimi- nering och rasism. Denna utrednings resultat kan förhoppningsvis bidra till att formulera en ny politisk agenda för jämlikhet och social sammanhållning. 
 Genomförandet av utredningens förslag 
 Den strukturella/institutionella diskrimineringen som drabbar många människor i deras vardag kan inte i huvudsak informeras eller utbildas bort. Den måste motverkas också med tvångsåtgär- der. Det är en bitter sanning att inga privilegierade grupper frivilligt avstår från sina privilegier (Fletcher). Även om vi är fullt medvetna om de strukturella och institutionella hindren för genomförandet av dessa förslag, ser vi inget annat sätt att motverka den etablerade och seglivade strukturella/institutionella diskrimine- ringen som motverkar den sociala sammanhållningen och äventyrar vår välfärd och trygghet. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Åtgärdsförslag 
 En ny politik 
 Vi föreslår en ny politik som ska: 
  
 a) 
  
 minska ekonomiska ojämlikheter, 
  
 b) 
  
 bekämpa den strukturella/institutionella diskrimineringen på grund av etnisk och religiös bakgrund, 
  
 c) 
  
 skapa lika möjligheter och likvärdigt utfall för alla utifrån prestationer, samt 
  
 d) 
  
 ha ett globalt perspektiv. 
  
 Nedläggning och omorganisering av integrationsverksamhet 
 En ny politik förutsätter också att de myndigheter och organisa- tioner som har skapats efter den gamla integrationspolitiken läggs ned. Integrationsverket ska läggas ned och med det, insatser för integration. Arbete för nyanländas etablering, dvs. introduktion och motverkande av strukturell/institutionell diskriminering delas mellan två nya myndigheter. 
 Nedläggning av Integrationsverket 
 Vi föreslår en nedläggning av Integrationsverket. All verksamhet som Integrationsverket bedriver som inte direkt handlar om nyan- ländas etablering ska avvecklas där vissa uppdrag omformuleras och övergår till den föreslagna nya myndigheten för lika möjligheter och likvärdigt utfall. Följaktligen bör en ny myndighet skapas, med namnet Introduktionsverket. 
 Vi föreslår att Integrationsverkets uppdrag och arbete med nationell uppföljning och utvärdering av tillståndet och utveck- lingen av integrationen i Sverige, samt uppdragen som gäller rasism/diskriminering, skall omformuleras till uppdrag för den föreslagna nya granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdigt utfall. 
 Vi föreslår en översyn av dagens arbete med introduktion för en förbättring och för att skapa nya former för arbetet. 
 24 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 Nedläggning av Justitiedepartementets integrations- och mångfaldsenhet 
 Vi föreslår att Justitiedepartementets integrations- och mångfalds- enhet läggs ned. I stället ska en ny enhet skapas som skall arbeta med uppgifter utifrån den föreslagna nya politiken. 
 Vi föreslår att regeringens uppdrag om s.k. hedersrelaterat våld omformuleras till att inte göra skillnad på invandrares och svenskars våld mot kvinnor och övergår till den kommande jäm- ställdhetsmyndigheten. 
 Behov av institutionella förutsättningar för en ny politik för lika möjligheter, likvärdigt utfall och social sammanhållning 
 För att kunna realisera den föreslagna nya politiken måste nya institutionella förutsättningar skapas. Vi har identifierat fyra verk- samheter som är i akut behov av bättre institutionella förutsätt- ningar. Dessa är: 
  
 1. 
  
 Granskning av offentlig verksamhet ur ett diskrimineringsper- spektiv. 
  
 2. 
  
 Kunskapsproduktion om strukturell/institutionell diskrimine- ring. 
  
 3. 
  
 Lokalt medborgarinflytande, framförallt i marginaliserade och stigmatiserade områden. 
  
 4. 
  
 Rutiner för rekrytering på arbetsmarknaden. 
  
 Ny myndighet för främjande av lika möjligheter och likvärdigt utfall 
 Vi föreslår att en ny myndighet inrättas med följande uppgifter: 
  
 a) 
  
 Granska och utvärdera lokala och centrala myndigheters beslut och verksamhet ur ett diskrimineringsperspektiv samt bistå med rekommendationer till myndigheter och regering. 
  
 b) 
  
 Ansvara för en nationell uppföljning och utvärdering av till- ståndet och utvecklingen av strukturell/institutionell diskrimi- nering/rasism. 
  
 c) 
  
 Sammanställa och utvärdera myndigheters insatser mot diskri- minering. Ge en helhetsbild över vad som görs och inte görs mot diskriminering. 
  
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 d) 
  
 Göra konsekvensanalyser som kan motverka diskrimineringens överföringseffekter av diskriminering mellan olika samhällsom- råden och institutioner. 
  
 e) 
  
 Fördela det stöd till NGO:er som i dag görs av Integrations- verket. 
  
 Forskningsstiftelse med fokus på strukturell/institutionell diskriminering 
 Vi föreslår att ett oberoende forskningsorgan i form av en själv- ständig stiftelse inrättas med fokus på strukturell/institutionell dis- kriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet samt sam- verkan med andra diskrimineringsgrunder. 
 Medborgarråd 
 Vi föreslår att icke partipolitiska medborgarråd upprättas i margi- naliserade områden. Medborgarrådet ska ha inflytande i kommu- nala nämnder angående beslut som exklusivt rör medborgarrådets geografiska område. Dessutom ska samtliga statliga myndigheter ha en skyldighet att förhandla med medborgarrådet om medborgar- rådet uttrycker en sådan önskan. Ett nationellt organ föreslås även bildas av medborgarråden, som ska bli ett reellt samrådsorgan till regeringen och myndigheter inom specifika sakområden samt för att utbyta erfarenheter medborgarråden emellan. 
 Arbete 
 Förtur till offentliga arbeten 
 Vi föreslår att personer med låg inkomst boende i marginaliserade områden ges förtur vid samtliga offentliga nyanställningar. För- turen innebär en skyldighet för offentliga arbetsgivare att vid nyan- ställning anställa en person med låg inkomst från ett marginaliserat område om någon sådan person finns bland de sökande. Ett krav för förtur är dock att den sökande uppfyller de formella meritkra- ven för anställningen samt att den sökande har högre, likvärdiga eller nästan likvärdiga meriter som någon annan sökande. Sanktio- nerna om någon arbetsgivare åsidosätter förtursrätten ska vara 
 26 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 desamma som vid brott mot den arbetsrättsliga diskrimineringslag- stiftningen, dvs. ogiltighet och skadestånd. Vi föreslår att justitie- departementet utformar en författning med detta innehåll. 
 Rekryteringsmål för statliga myndigheter 
 Vi föreslår att alla statliga myndigheter med fler än 10 anställda genom ett särskilt uppdrag med återrapporteringskrav i reglerings- brevet skall ges ett rekryteringsmål där andel anställda med utom- europeisk bakgrund inom fem år minst skall avspegla befolkningen i organisationens alla led. 
 Arbetet med rekryteringsmål skall årligen återrapporteras till regeringen, förslagsvis i årsredovisningen. 
 Efter 5 år ska rekryteringsarbetet och det övriga arbetet mot dis- kriminering utvärderas av den föreslagna myndigheten för lika möjligheter och likvärdigt utfall. 
 Rätt till tillsvidareanställning 
 Vi föreslår att det införs en rätt till tillsvidareanställning för den som varit projektanställd under minst två perioder om sammanlagt 12 månader under en period som totalt understiger 3 år. Under- låtenhet leder till finansieringsskyldighet av eventuell arbetslöshet i 3 månader. 
 Vi föreslår också en utökad underrättelseskyldighet om anställ- ningar till berörd arbetstagarorganisation. 
 Skärpning av lag om allmän platsanmälan 
 Vi föreslår att Lag (1976:157) om allmän platsanmälan ändras. AMS skall kunna utfärda vite vid brott mot lagen utan att allmänt åtal väcks. Vite skall vid första överträdelsen utfärdas om 10 000 kr. Vid andra överträdelsen 50  
 000:-. 
  Vid därpå följande överträdelser skall vite om 100 000:- utfärdas. 
 Vi föreslår att tillsynen av den ändrade lagen skärps. AMS ges i uppdrag att aktivt eftersöka och beivra brott mot lagen. 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Obligatoriska kravprofiler vid rekrytering 
 Vi föreslår en lag om att arbetsgivaren innan en anställning förkla- ras ledig måste fastställa en kravprofil för de formella kvalifikatio- ner som önskas. AMS skall kunna utfärda vite vid brott mot lagen. 
 Facklig insyn vid rekrytering 
 Vi föreslår att det i lag införs en rättighet för facket att ha en repre- sentant utbildad i diskrimineringsfrågor med under hela anställ- ningsprocessen. 
 Ändringar i diskrimineringslagstiftningen 
 Kriminalisering av instruktion att diskriminera 
 Vi föreslår att ett förbud mot instruktion att diskriminera införs i 16 kap 9 § Brottsbalken. 
 Diskrimineringsförbud vid medlemskap i organisationer 
 Vi föreslår att diskriminering på grund av etnisk eller religiös till- hörighet förbjuds ifråga om medlemskap eller medverkan i organi- sationer. 
 Privatpersoner ska kunna stämmas för diskriminering 
 Vi föreslår att lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering änd- ras så att diskrimineringsförbudet även gäller för enskilda personer vid tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder. 
 Rättsväsendet 
 Vidareutbildning för rättsväsendet 
 Vi föreslår att Rikspolisstyrelsen, Riksåklagaren, Domstolsverket respektive Kriminalvården får i uppdrag att igångsätta omfattande 
 28 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 vidareutbildning om strukturell diskriminering/institutionell rasism med fokus på hur denna yttrar sig i rättsväsendet. 
 Inskränkning av patrullerande polisers utrymme för godtyckliga ingripanden 
 Vi föreslår att en utredning tillsätts för att ge förslag på hur polisers diskriminerande agerande kan minskas. Utredningen ska undersöka möjligheten till att minska utrymmet för godtyckligt utövande av de maktbefogenheter polisen har. Utredningen ska avväga på vilket sätt polisens befogenheter kan inskränkas. 
 Utbildningsväsendet 
 Programstöd 
 Vi föreslår att ett programstöd för forskning om struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet skapas för minst 5 forskare med docentkompetens (som kan handleda), 3 postdoktjänster och 5 doktorandtjänster i 6 år. Stödet ska utlysas för forskningsfältet strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och spridas på olika ämnesområden. 
 Tillåt positiv särbehandling i högskolan 
 Vi föreslår att positiv särbehandling på grund av etnicitet blir tillå- ten i högskolan. 
 Motivering av överklagandenämndens beslut 
 Vi föreslår att Överklagandenämnden för högskolan (ÖNH) blir skyldig att närmare motivera sina beslut i överklaganden rörande anställningar. 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utbildning för grindvakter 
 Obligatoriska inslag i högskoleutbildningar 
 Vi föreslår att krav på kunskap om strukturell/institutionell dis- kriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet skrivs in i examensförordningen för folkhögskollärarexamen, juris kandidat- examen, läkarexamen, lärarexamen, social omsorgsexamen, socio- nomexamen samt studie- och yrkesvägledarexamen. 
 Fortbildning 
 Vi föreslår att Utbildningsdepartementet ger Myndigheten för skolutveckling i uppdrag att i samverkan med forskare, utarbeta ett förslag till en  
 10-poängs 
  fortbildningskurs på högskolenivå om antirasistisk teori och praktiskt arbete. 
 Vi rekommenderar vidare att landsting och kommuner erbjuder fortbildning i antirasistisk teori och praktik till exempelvis läkare, lärare, socialarbetare/sekreterare samt studie- och yrkesvägledare. 
 Revidering av värdegrunden 
 Vi föreslår att talet om värdegrund stryks ur läroplanen och ersätts med ett tydligt antidiskrimineringsperspektiv. 
 Diskrimineringskontaktperson i varje skola 
 Vi förslår att varje skola får en skyldighet att utse kontaktpersoner som ska arbeta med diskrimineringsfrågor. Dessa kontaktpersoner ska fungera som en länk mellan elever och deras föräldrar å ena sidan och skolpersonal å den andra, samt i förekommande fall ha kontakt med DO. 
 30 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattning 
  
 Krav på ideella organisationer 
 Stödet till Centrum mot rasism villkoras 
 Vi föreslår att regeringen instruerar Integrationsverket att i kriteri- erna för stöd till Centrum mot rasism ställa krav på att anställda och styrelseledamöter inte ska ha partipolitiska uppdrag. 
 Antidiskrimineringsvillkor i statliga bidrag till ideella organisationer 
 Vi föreslår att det för statsbidrag till stora ideella organisationer ställs ett villkor att organisationen aktivt skall arbeta mot diskrimi- nering samt aktivt arbeta för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund. 
 Krav på kommuner 
 Förslag om kommuners skyldighet för integrationsprojekt riktade till  
 icke-marginaliserade 
  och  
 icke-stigmatiserade 
  förorter 
 Vi föreslår att kommuner åläggs att genomföra integrationsprojekt riktade till  
 icke-marginaliserade 
  och  
 icke-stigmatiserade 
  bostads- områden för att höja kunskapen om segregationens mekanismer och konsekvenser för hela samhället. 
 Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 
 Bättre villkor i hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 
 Vi föreslår att irreguljära immigranter ges tillgång till subventione- rad vård och mediciner i samma utsträckning och på samma villkor som asylsökande. Bl.a. innebär det att staten med ett schablon- belopp ersätter vårdinrättningar som behandlat irreguljära immi- granter. 
 Vi föreslår också tydligare regler för sjukvårdspersonal att inte uppge irreguljära immigranters närvaro vid vårdinrättningar. 
 31 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Utredningens tillkomst 
  
 Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering tillsattes av regeringen den 22 april 2004 samtidigt som den Integ- rationspolitiska maktutredningen lades ner 
  
 1 
  
 . Bakgrunden till beslu- tet var den gamla utredningens legitimitetsförlust som aktualisera- des efter det att kritik mot utredningens perspektiv, fokus, arbets- sätt och resultat blev offentlig. Kritiken kulminerade med att två medlemmar från utredningens expertgrupp, Dunn de Rios, docent i ekonomisk historia och Masoud Kamali, professor i socialt arbete, avsade sig sina uppdrag i brev till departementet och till utredaren Smith daterat den 31/03/03. 
  
 2 
  
 Dunn de los Reyes och Masoud Kamali hade under en lång tid fört en diskussion med utredaren, docent Smith angå- ende dessa problem. Den ensidiga fokusering på en kartläggning av olikheter, avsaknaden av ett könsperspektiv på integrationsfrågor och det oförklarliga förbiseende av den forskarkompetens som fanns inom fältet var några av de problem som togs upp. Synpunk- ter och förslag framfördes både i expertgruppsmöten och i enskilda möten med utredaren och utredningssekreteraren. Förslagen syf- tade för det första till att avhjälpa den snäva fokuseringen på in- vandrarna och på skillnader mellan svenskar och invandrare som präglade merparten av Mason planerade projekt. I stället riktades uppmärksamheten mot de samhälleliga strukturer och processer som skapar olikhet och sätter upp villkoren för integra- 
  
 1  
 Ett pressmeddelande från kulturdepartementet den 7 september 2002 informerar att regeringen beslutat låta beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika delar av det svenska samhället ur ett integrationspolitiskt perspektiv. Uppdraget har anförtrotts enmansutredaren Smith, vid Uppsala universitets statsvetenskapliga institution. Av utredningsdirektiven framgår att utredaren bland annat skall söka utveckla och pröva hypoteser om vad som påverkar invandrares och olika invandrargruppers makt och inflytande. Utredningens slutrapport skulle presenteras den 31 december 2003. 
  
 2  
 En omarbetad version av detta brev publicerades i en debattartikel i DN den 6/04/03. 
 33 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2006:79 
  
 tionen. För det andra var förslagen avsedda att vidga de teoretiska och tematiska ramarna för analysen av integration och makt. 
 Under tiden Kamali och de Rios var medlemmar i Westholms expertgrupp hölls endast två expertgruppsmöten. Kamali deltog i det första och de los Reyes i båda. Kamali fram- förde dock ytterligare synpunkter i ett enskilt möte med Gilbert och utredningssekreteraren Thomas. Kamali hade ytterligare tre möten med Gilbert och hans sekreterare och diskuterade de teoretiska och empiriska problem som Rodriguez ansåg fanns med ut- redningens sätt att utreda integration och makt. En av de väsentli- gaste synpunkterna och likaledes skillnader i synsätt handlade om frågan om strukturell och institutionell diskriminering. 
 Både de los Reyes  Rodriguez argumenterade för att forskningen om strukturell/institutionell diskriminering skulle ges större utrymme inom utredningen och efterlyste en principiell diskussion om hur den ojämlikhet som finns mellan olika grupper kan förkla- ras teoretiskt. De menade att det inte räckte med att kartlägga skillnader mellan grupper och att fastställa  
 att  
 det finns olikheter. En teoretisk diskussion var nödvändigt för att få en djupare insikt om  
 varför  
 den etniska ojämlikheten består och för att identifiera vilka insatser som kan behövas inom olika områden. Olikhet, integration och makt är omtvistade begrepp med påtagliga politiska konnotationer. Att utredningen skulle ta avstamp i en grundlig analys av skilda teoretiska positioner inom fältet var inte bara ett vetenskapligt krav utan även en politisk nödvändighet. 
 Avhoppet från utredningen motiverade således av djupa meningsskiljaktigheter beträffande utredningens arbetssätt, pro- blembeskrivning och val av forskningsfrågor. Men det fanns även invändningar av etisk karaktär. Det som formellt definierades som en statlig utredning visade sig i praktiken fungera som utredarens eget forskningsprojekt. Merparten av budgeten gick till att finansi- era Gilbert egen undersökning (som för övrigt inte har redovi- sats ännu) och bara en bråkdel avsattes för att redovisa annan forskning. Vid tidpunkten för avhoppet, mars 2003, hade Gilbert fått till stånd en förlängning på ett år (beslut om för- längning togs i december 2001). Samtidigt hade utredningen endast hunnit publicera en rapport som dessutom producerats utanför utredningen. En annan invändning var den marginaliseringen av forskare med invandrarbakgrund som blev uppenbar när utredning- ens planerade rapporter blev känd. I ett forskningsfält där forskare med utländsk bakgrund är överrepresenterade hade ingen anför- 
 34 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 trotts redaktörskapet för någon av utredningens rapporter eller bli- vit erbjuden att stå som ensamförfattare för en monografi. 
 Kritiken till integrationsmaktutredningen lyfte fram en rad omständigheter och problem som sammantaget utgjorde ett skol- exempel på hur den institutionella diskrimineringen ser ut. Det handlade inte bara om att osynliggöra ett forskningsfält och margi- nalisera forskare utan även om att sätta igång en utredning under ledning av en forskare som saknar kunskap om forskningsläget. Varken kunskapsproduktionen eller den akademiska praktiken sker i en glaskupa bortom samhällets maktstrukturer eller ideologiska motsättningar. Icke desto mindre finns tydliga regler och krav för att säkerställa den akademiska verksamhetens kvalité. Till dessa hör t.ex. kravet på saklighet och empirisk förankring. Därtill förväntas forskningen bygga på tidigare kunskap och utvecklas i dialog med vetenskapssamhället i övrigt. Tydliga premisser och ett transparent tillvägagångssätt är förutsättningar för en fruktbar dialog. Forskare kan förvisso tvista om teoretiska perspektiv, tolkningar och meto- der och det finns många olika uppfattningar om vad som är god (och relevant) forskning. Men en god akademisk praxis förutsätter att frågor om vad som är relevanta forskningsuppgifter och vilka metoder som är lämpligast kan dryftas öppet och diskuteras i en pluralistisk anda. Detta är knappast fallet när kritiska synpunkter uppfattas som angrepp och den egna positionen som så upphöjd att den inte ger anledning att bemöta kritiken i sak (Westholm DN 15/04/2003). 
 Det var inte första gången och förmodligen inte heller den sista som en utredning, särskilt en maktutredning, väcker debatt och motstånd. 
  
 3  
  
 I såväl direktivens utformning som valet av utredare inryms en kamp om tolkningsföreträde där konkurrerande kun- skapssyner kan stå mot varandra inte bara när det gäller definitio- nen av problemet utan också beträffande vad som ska göras åt det. Makten över kunskapen och i synnerhet den auktoritativa kunska- pen är och har alltid varit en politisk fråga. Det handlar ju om vil- ken bild av verkligheten som ska gälla och om vilka åtgärder som behövs för att uppnå politiska mål. I ett land som Sverige, den soci- 
  
 3  
 Ett näraliggande exempel är den debatt som väcktes när statsvetaren Bond utsågs till utredare för kvinnomaktutredningen. En utnämning som väckte stort motstånd bland genusvetare i landet och som sedermera togs tillbaka. Det finns debattörer som fortfarande försöker att göra gällande att kritiken handlade om Chandler könstillhörighet. På detta sätt undviker dessa debattörer att befatta sig med ett betydligt viktigare spörsmål, nämligen utredarens kompetens i det sakområde som ska utredas och osynliggörandet av det faktiska kompetens inom fältet 
 35 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2006:79 
  
 ala ingenjörskonstens hemland, har expertväldet åtnjutit en stor legitimitet men detta gör inte den akademiska verksamheten mindre politisk. Tvärtom; forskarpositionen innebär en maktposi- tion och just därför finns en demokratisk skyldighet att se till att den makten sprids. 
 Tillkomsten av utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering har väckt blandade och delvis oväntade reaktioner. Många välkomnade ett perspektivskifte och en tydlig fokus på förekomsten av diskriminering. Andra gladdes åt en problemdefi- nition som kullkastade stigmatiserande föreställningar om utlandsfödda och deras barn. Men det fanns också en opposition som såg kritiken som obefogad och fruktade en otillbörlig politi- sering av den forskning som utredningen bygger på. Ett nytt och oroande drag i debatten var dock att personangrepp och beskyll- ningar dominerat över en sakdiskussion. Utnämningen av Masoud Kamali öppnade för allehanda påhopp, ifrågasättande och insinua- tioner. I  
 mail-listor 
  som cirkulerade vid landets universitet och högskolor utmanades forskarsamhället att välja sida i en konflikt som konstrueras utifrån dunkla nationalistiska förtecken. 
  
 4  
  
 Oron för det svenska utredningsväsendets neutralitet och den akade- miska forskningens självständighet är återkommande teman i dessa debattinlägg och upprepas även i brevet där expertgruppen för den nedlagda integrationsmaktutredningen uttrycker sin kritik mot det de kallar politisering av forskningen (DN 040120). 
 Dessa reaktioner kan ses som en logisk följd av maktutövningen i samhället och inom den akademiska världen. Intressant är att de forskare som postulerar det svenska utredningsväsendets neutra- litet inte tidigare har reagerat på den ensidighet och brist på fokus som varit ett kännetecken för den integrationspolitiska maktutred- ningen. De har inte heller funnit någon anledning till oro i det faktum att en forskare som saknar kompetens i sakfrågorna anför- trotts uppdraget att leda en statlig utredning. Även den svaga för- ankringen i forskningsfältet ignoreras. För försvararna av det svenska utredningsväsendets neutralitet är det inte dessa missför- hållanden som utgör problemet utan de kritiska röster som påtalar dem. 
  
 4  
 I mail som inkommit till justitiedepartementet framställs problematiken som ett val mellan två forskare, där den ena utnämns till en av svensk statsvetenskaps starkast lysande stjärnor och den andra utmålas som en representant för en kultur av mycket märkliga framgångsvägar inom det normalt så högtstående svenska utredningsväsendet. 
 36 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Mot den bakgrunden är uttalanden om diskriminering synnerli- gen intressanta. Att den gamla integrationsmaktutredningen skulle utgöra ett exempel på institutionell diskriminering avfärdas utan att diskuteras. Svensk och internationell forskning definierar den et- niska diskrimineringen som ett system av privilegier och nackdelar baserade på föreställningar om ras, etnicitet och kultur som genomsyrar såväl institutioners som individernas handlingar. Men i egenskap av neutralitetens försvarare anser sig professorerna och experter stå över ett sådant system. Än mer, de tar sig rätten att avgöra om och när diskriminering förekommer och tycks även kunna gå i god för att vissa personer aldrig skulle kunna göra sig skyldiga till diskriminering. 
 Lärdomarna från den havererade integrationsmaktutredningen visar att den tid är förbi då en självutnämnd majoritet tar sig rätten att sätta upp villkoren för hur en föreställd minoritet ska definie- ras, tolereras eller åtgärdas. Arbetet mot etnisk diskriminering och rasism kan bara äga rum i ett öppet samtal som sätter jämlikhet och människovärdet i centrum och som involverar alla demokra- tiska krafter i samhället. Det har därför varit oerhört lärorikt och roligt för oss som jobbat i utredningen, att under dessa år samar- beta med närmare 100 forskare, praktiker och i dialog med andra engagerade samtalspartners. Det skulle inte ha varit möjligt att genomföra utredningen utan deras engagemang, stöd, kompetens och kunskap. Det stöd utredningen har fått och de attackerna den har utsätts för visar att det inte finns ett vi och ett dem, utan att dessa skapas av den strukturella/institutionella diskrimine- ringen. 
  
 1.2 
  
 Uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 22 april 2004 (Dir. 2004:54) att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att identifiera strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och analysera mekanismerna bakom den och dess konsekvenser för makt och inflytande samt allmänt dess konsekvenser i förhållande till de integrationspolitiska målen. Utredaren skall identifiera och analy- sera i vilken mån det finns skillnader i hur flickor och pojkar respektive kvinnor och män drabbas av strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. 
 37 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2006:79 
  
 I uppdraget ingick också att föreslå åtgärder (dock ej författ- ningsändringar) för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjlighe- terna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. 
 Utredaren skall slutredovisa uppdraget senast den 30 juni 2006. Enligt beslut vid regeringssammanträde den 24 maj 2006 om tilläggsdirektiv (Dir. 2006:67) förlängs utredningstiden. Utredaren skall redovisa uppdraget senast den 1 augusti 2006. 
  
 1.3 
  
 Utredningen 
  
 I regeringsbeslut den 22 april 2004 bemyndigades statsrådet Morrison att tillkalla en särskild utredare. Den 22 april 2004 förordna- des professor i socialt arbete Masoud Kamali.  
 Mitchell förordnades som sekreterare den 1 juni 2004 och entledigades den 9 oktober 2004. Chaney förordnades som sekreterare den 18 oktober 2004 och entledigades den 30 april 2005. Adrián Groglopo förordnades som sekreterare den 1 oktober 2004, Anderson förordnades som sekreterare den 1 december 2005 och Maldonado förordnades som sekreterare den 1 april 2006. I detta slutbetänkande refereras till utredningen och vi. Dessa benäm- ningar syftar på den särskilda utredaren Masoud Kamali och sekre- terarna Adrián Groglopo, Anderson och Maldonado. Den av regeringen utsedda expertgruppen eller de tidigare sekrete- rarna omfattas således inte av detta vi. 
  
 1.4 
  
 Arbetets genomförande 
  
 Enligt direktiven skall utredningen bedrivas i nära kontakt med Utredningen om strukturell diskriminering, Integrationsverket och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Enskilda möten har ägt rum med dessa samt med Svenska samernas riksförbund (SSR) och Forskningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap (FAS). 
 Direktivens breda ansats ställer krav på omfattande forskning och åtgärder vilket kräver prioriteringar och avgränsningar. För att bidra till dessa har utredningen genomfört hearings i stigmatiserade och marginaliserade områden i Stockholm, Göteborg och Malmö 
 38 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 för att få en uppfattning av vilka behov och problem som männi- skor som bor i dessa områden har. 
 Utredningen har också haft omfattande kontakter med forskare. Utredningen har haft möten med två referensgrupper, en med svenska forskare (bilaga 3) och en dialoggrupp bestående av repre- sentanter från olika intresseorganisationer (bilaga 4). 
 En expertgrupp om 7 personer förordnades av regeringen den 1 februari 2005, med vilken utredningen haft återkommande möten. 
 Under arbetets gång har utredningen fått ovärderlig hjälp av Dunn de Rios, Gonzales, Bennett och Brooks. Vi vill också rikta ett varmt tack till Feazeh Khalaji, Hamdi Wade, Callahan, Bates, Stone och Burton. 
  
 1.5 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Kapitel 1 redogör för utredningens uppdrag och bakgrund. Kapitel 2 innehåller utredningens teoretiska utgångspunkter, begreppsdefi- nitioner och avgränsningar. Kapitel 3 redovisar resultaten från utredningens 13 forskningsrapporter. Kapitel 4 innehåller de över- gripande slutsatserna från forskningsrapporterna. Kapitel 5 är utredningens åtgärdsförslag och rekommendationer. I kapitel 6 görs en konsekvensanalys av åtgärderna. Därefter följer bilagor. 
 39 
 2 Inledning 
 Utredningens uppdrag har varit att identifiera strukturell diskrimi- nering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och att analysera mekanismerna bakom denna diskriminering. I uppdraget ingick också att analysera diskrimineringens effekter på individernas makt och inflytande samt på de integrationspolitiska målen. Utredning- ens arbete har haft sin utgångspunkt i direktivets definition av strukturell diskriminering, nämligen: regler, normer, rutiner, vedertagna förhållningssätt och beteenden i institutioner och andra samhällsstrukturer som utgör hinder för att i praktiken uppnå lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. Sådan diskriminering kan vara synlig eller dold och den kan ske avsiktligt eller oavsiktligt (Dir. 2004:54). Utredningen har alltså fokuserat på att belysa hur den strukturella diskrimineringen ser ut inom olika samhällsområden samt på de omständigheter som gör denna diskriminering möjlig. Det har varit särskilt angeläget att lyfta fram relationen mellan diskursiva och symboliska särskiljan- deformer och dess materiella konsekvenser på resurser, makt och inflytande. I detta sammanhang uppmärksammas särskilt hur dis- krimineringen samspelar med andra maktrelationer, både globalt och intersektionellt. 
 Det problemområde som adresseras i denna utredning har först under de senaste åren blivit en politisk fråga. Traditionellt har den etniska ojämlikheten i Sverige betraktats som en oundviklig kom- ponent i en integrationsprocess som involverar invandrade perso- ner och deras barn. För den del av befolkningen som har sina rötter i länderna utanför Europa är de etniska klyftorna bestående, och varken hög utbildning, arbetslivserfarenhet, språkkunskaper eller vistelsetid i Sverige innebär förbättrade levnadsvillkor. Detta är indikationer på djupa integrationshinder. Även ungdomar som är födda och uppväxta i Sverige betraktas som främlingar, och invand- rarskap har blivit ett kännetecken på avvikelser och problem. Där- 
 41 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 för är det dags att på allvar ifrågasätta premisserna för integrations- politiken, och inte minst integrationstänkandets inneboende para- doxer. 
 Integrationspolitiken sätter upp ett mål om lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla människor oavsett etnisk och kulturell bakgrund, samtidigt som den vilar på antaganden om människors inneboende olikheter. Särskiljandet mellan de som integrerar och de som ska integreras etablerar även en hierarkisk ordning. Integrationens skapande av skillnad berör inte bara etniska minoriteter och personer med invandrarbakgrund, utan även formeringen av ett föreställt majoritetssamhälle. Denna pola- riserade verklighetsuppfattning är i sin tur beroende av den ano- nymisering och homogenisering som döljer sig bakom använd- ningen av kategorierna svenskar och invandrare, det vill säga att individer och grupper definieras och ses i första hand utifrån den uppsättning egenskaper som kan associeras med tillhörigheten i någon av dessa grupper. En sådan definition innebär samtidigt att andra tillhörigheter, identiteter, egenskaper, preferenser och erfa- renheter ignoreras eller nedvärderas. Homogeniseringen av katego- rierna svenskar och invandrare och cementeringen av dessa gruppers differentiering är två sidor av samma mynt. Gränsdrag- ningen mellan dessa kategorier är inte bara inbyggd i premisserna för integrationstänkandet, utan den återskapas och naturaliseras i den praktiska integrationspolitiken. Det vill säga i policyformule- ringar, i kunskapsproduktionen och i symboliska handlingar som används för att tillämpa, kartlägga, följa upp och utvärdera idén om integrationen, om att de ska skaffa sig den kompetens som behövs för att kunna leva bland oss. Integrationspolitiken har kommit till en återvändsgränd eftersom den endast kan förverkligas genom att ständigt återskapa uppdelningen mellan vi och dem (SOU 2005:41). 
 Integrationspolitikens fokus på individernas position i samhället utifrån rollen som arbetskraft, utgår från att det finns ett oproble- matiskt och välfungerande samhälle – särskilt när det gäller möjlig- heter till sysselsättning. Krympande sysselsättning, den könssegre- gerade arbetsmarknaden och ojämlika villkor för kvinnor och män är till exempel problem som sällan berörs i relation till invandrade personers möjligheter att skaffa egen försörjning. Samhällets kon- flikter, motsättningar och exkluderande mekanismer ges inte utrymme i diskussioner om integrationspolitiken. Invandrade kvinnor och män antas kunna integreras i ett samhälle där t.ex. 
 42 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 klassmotsättningar, homofobi, rasism och sexism inte förekommer. Den problematiska andra konstrueras som ett avvikande inslag i ett annars harmoniskt samhälle. Integrationspolitiken blir en poli- tik för de andra samtidigt som den etniska ojämlikheten fortsätter att vara en frånvarande dimension inom andra politikområden. 
 Denna utrednings tillkomst ska ses i ljuset av kritiska röster inom forskarvärlden och i den offentliga debatten, som utmanat integrationstänkandet med krav på att skifta fokus från svårighe- terna att inkorporera de andra, till diskriminerande strukturella och institutionella sammanhang i det svenska samhället. Argu- menten för ett sådant perspektivskifte är många och motiveras inte bara av misslyckanden i integrationspolitiken eller brister i dess genomförande. Kritiken riktas även mot den verklighetsbild som integrationstänkandet vilar på, och den avspelar en uppdämd fru- stration över den tystnad som omger diskriminering och vardagsra- sism i det officiella Sverige. Att diskrimineringen nu finns på den politiska agendan ska dock inte tolkas som att det finns en konsen- sus om vad diskriminering är och hur den ska bekämpas. I den pågående kampen om problemdefinitioner finns det emellertid ett nytt inslag; nämligen att de människor som utsätts för diskrimine- ring nu för första gången har fått en subjektsposition i debatten. 
  
 2.1 
  
 Utredningens arbetssätt 
  
 En röd tråd i utredningens arbete har varit att vända på den diskri- minerande ordningens diskursiva makt och att skapa utrymme för en kritisk granskning av eliternas tolkningsföreträde i diskrimine- ringsfrågor (Dillon, 2005; Peralta, 2005). Detta innebär i första hand ett arbetssätt där människors kunskaper och egna erfarenhe- ter av diskriminering står i fokus. Som ett led i detta arbete inbjöd utredningen till fyra hearingar i Göteborg, Malmö och Stockholm. Deltagarna i dessa fick tillfälle att ta del av utredningens arbete samtidigt som de kunde förmedla sina synpunkter, kunskaper och erfarenheter i fokusgruppsdiskussioner som behandlade utredning- ens huvudteman. Rösterna från dessa möten som redovisas i rap- porten  
 Sverige inifrån  
 (SOU 2005:69) berättar om en verklighet som hittills sällan hörsammats i den offentliga debatten. Dessa röster gör den strukturella diskrimineringen till något högst kon- kret och vardagligt. De visar också hur sociala praktiker, välvilliga 
 43 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 insatser och vardagsutryck som upplevs som normala för somliga upplevs som kränkande av andra. 
 Möten med människor som öppet och generöst delar med sig av sina erfarenheter, strategier och förhoppningar har tillfört utred- ningen ovärderliga kunskaper. Det har också varit en viktig inspi- rationskälla och inte minst utgjort en ständig påminnelse om nöd- vändigheten av att formulera en politik för jämlikhet och samman- hållning, och mot diskriminering. 
 Ett viktigt steg i denna riktning är att kunna presentera ett underlag som empiriskt och teoretiskt kan adressera såväl före- komsten av diskrimineringen som dess olika manifestationer och effekter i olika sammanhang. I detta syfte har utredningen haft förmånen att samarbeta med ca 100 forskare verksamma i Sverige, Frankrike, Spanien, Kanada, USA, Danmark, Storbritannien och Nederländerna. Dessa forskare besitter en spetskompetens inom fältet och bidrar utifrån sina respektive ämnesområden med unik kunskap. Den strukturella diskrimineringen är närvarande i sam- hällets olika arenor och kan därmed påverka människors levnads- villkor i livets olika stadier. En viktig förutsättning för att fånga denna komplexitet har varit den ämneskompetens som samlats bland de forskare som medverkat i utredningen. Social- antropologer, jurister, ekonomer, sociologer, idéhistoriker, etnolo- ger, kulturgeografer, medievetare, pedagoger, ekonomhistoriker och statsvetare har inte bara tillfört sina specifika ämneskunskaper utan också bidragit till fruktbara tvärvetenskapliga analyser. 
 De forskare som medverkat i utredningen har sin hemvist i olika discipliner och är verksamma i olika akademiska miljöer. De närmar sig utredningens frågeställningar utifrån skilda angreppssätt och teoretiska utgångspunkter. Gemensamt är dock den kritiska granskningen av relationer, omständigheter, organisatoriska ord- ningar, politiska beslut, diskurser, teoretiska premisser, tanke- luckor, paradoxer och tystnader som gör det etniska särskiljandet till en betydelsebärande komponent för maktrelationer i samhället. I stället för att söka kunskap om den etniska ojämlikheten hos indi- vider och deras olika egenskaper riktar författarna sökarljuset på hur dessa olikheter konstruerar och återskapar ojämlika villkor i och genom samhällets organisering, strukturella ramar och institu- tionaliserade praktiker. 
 44 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 2.2 
  
 Begrepp 
  
 Genom ett angreppssätt som lyfter fram de processer genom vilka sociala kategorier konstrueras och de specifika sammanhang där dessa kategorier är maktbärande har nya begrepp skapats som betecknar hur grupper, individer och identiteter  
 görs 
 . Utredningens forskningsrapporter tar även fasta på begreppsutvecklingen utanför Sverige och översätter etablerade termer till svenska förhållanden. Här ska några av dessa introduceras utifrån det analytiska samman- hang som de används i utredningens rapporter. Av utrymmes- och tidsskäl är en vidare kontextualisering av dessa begrepp inte möjlig här, men den intresserade läsaren kan följa diskussionen i betän- kandets olika kapitel samt använda litteraturhänvisningarna i utredningens rapporter. 
 Andrafiering 
 Begreppet  
 andrafiering 
 , som Masoud Kamali (2005) lyfter fram i sina analyser betecknar just den process som konstruerar  
 den andra  
 som annorlunda och underlägsen ett föreställt  
 vi.  
 Rodriguez hänvisar till historiska och sociala omständigheter som gör skapandet av en essentiell andra till ett återkommande drag i moderna samhällen. Trots den historiska kontinuiteten i skapandet av den andra har begreppet andrafiering ett  
 anti-essentialistiskt 
  innehåll som lyfter fram och problematiserar de maktsammanhang som gör denna pro- cess möjlig. Att konstrueras som den andra är således alltid kopplat till en position av underordning, även om denna inte nödvändigtvis är baserad på föreställningar om ras eller etnicitet. Normativa upp- fattningar om kön, klass, ålder, sexualitet, funktionsförmåga etc. är viktiga komponenter i andrafieringsprocesser. I de sammanhang där Kamali använder begreppet är det dock andrafieringsprocesser som har sin grund i föreställningar om ras och etnicitet som är i fokus (en fördjupad teoretisk diskussion och en historisk kontex- tualisering presenteras längre fram i boken). 
 Rasifiering 
 Andra författare lyfter fram rasismens specifika betydelse i skapan- det av relationer av över- och underordning genom att använda begreppet  
 rasifiering  
 (se t.ex. Nolan, 2005; Eriksson, 2006; 
 45 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Oliver, 2006). Ordet rasifiering syftar på ideologier, före- ställningar och handlingar som utgår från att skillnader mellan människor kan härledas från utseendemässiga egenskaper eller nationellt ursprung. Begreppet  
 kulturell rasism  
 betecknar en situa- tion där kulturen mer än hudfärg eller utseende görs till en skill- nadsmarkör mellan olika individer eller grupper. Utgångspunkten är föreställningen om att det finns olika raser och att ras- tillhörighet kan förklara socialt beteende, på så sätt att den före- ställningen lever kvar genom handlingar, diskurser och symboler som ständigt definierar människor som tillhörande olika och ojäm- lika raser. Den rasistiska ordningen konstruerar vissa individer som rasifierade under det att andras rastillhörighet förblir oproblemati- serad. Vithet är det som inte syns men ändå talar skriver Tesfahuney (2005) om det osynliga system av privilegier som Perez ras på en ideologi om den vita rasens överlägsenhet i relation till andra människor (white supremacy). 
 Intersektionalitet 
 Rasismens inbäddning i maktutövande förstärks och naturaliseras av andra relationer av förtryck. Begreppet  
 intersektionalitet  
 används av forskare som problematiserar hur makt utövas och diskrimine- ring görs möjlig genom den simultana effekten av kategoriseringar baserade på kön, klass, sexualitet, funktionsförmåga, ålder (se t.ex. de los Reyes, 2005; Mulinari, 2006; Henderson, 2006; Benton, 2006; Pringle, 2006). Utgångspunkten är att individens utsatthet för diskriminering (och möjligheter att diskriminera andra) inte kan reduceras till  
 en  
 maktordning eller förklaras utifrån enkla grupptillhörigheter. En arbetarklassbakgrund innebär olika saker för kvinnor och män; en position i medelklassen medför inte samma fördelar för invandrade personer jämfört med dem som kategoriseras som svenskar. Att vara öppet homosexuell kan betyda att utsättas för ytterligare diskriminering och marginalise- ring. Den strukturella diskrimineringen måste ses mot bakgrund av denna verklighet, där tillhörigheter baserade på kön, klass, sexuali- tet, ålder och annat kan mildra eller förstärka utsattheten för dis- kriminering.  
 Intersektionalitet  
 synliggör hur maktutövande och ojämlikhet knyts till tillskrivningar baserade på ras, kön, sexualitet, klass, ålder och funktionsförmåga, genom ett ständigt skapande 
 46 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 och återskapande av nya markörer som gör skillnaden mellan vi och de till meningsfulla sociala koder. 
 Strukturell, institutionell och individuell diskriminering 
 Den strukturella diskrimineringen tar sig inte bara olika uttryck beroende på individens sociala position – när det gäller klass, kön, sexualitet och funktionsförmåga – utan kan hanteras på skilda sätt utifrån de resurser som individerna kan mobilisera i kraft av sin samhällsposition. En följd av detta är att såväl individuella hand- lingar som institutionella arrangemang har betydelse för före- komsten av diskriminering. Att diskrimineringen är strukturell syftar på dess centrala betydelse i samhällets organisering, men detta ska inte tolkas som att det finns en tvingande ordning där individerna är predestinerade att diskriminera eller diskrimineras. Det empiriska underlaget till denna utredning visar det samspel som finns mellan den diskriminering som förekommer på struktu- rell, institutionell och individuell nivå men också den relativa auto- nomi som finns inom var och en av dessa nivåer. Individuella beslut kan göra skillnad på samma sätt som institutionella regelverk kan motverka effekterna av strukturell ojämlikhet. 
 Den analytiska distinktionen mellan strukturell, institutionell och individuell diskriminering tolkas på olika sätt bland forskare (se t.ex. Pincus, 1994; de los Reyes  Wingborg, 2002; Kamali, 2005a). Inte heller används dessa begrepp systematiskt i empiriska analyser och det finns än så länge en teoretisk öppenhet beträffande deras inbördes relation och hur de kan förklara förekomsten av diskriminering. De definitioner som skisseras nedan ska därför ses som preliminära och som ett försökt att initiera en teoretisk och begreppslig diskussion som kan utvidga förståelsen av diskrimine- ringen. 
  
 Strukturell diskriminering  
 syftar på samhällets maktstrukturer och ideologiproduktion som dels särskiljer mellan olika kategorier av människor, dels etablerar en rangordning mellan dessa katego- rier. Det är på den strukturella nivån som samhällets materiella, diskursiva och symboliska resurser organiseras, och det är också på denna nivå som konstruktionen av den andra kopplas till fördel- ningen av materiella resurser, inflytande och makt. Uppfattningar om människors olikhet bör därför analyseras mot bakgrund av strukturer och ideologier som placerar individer i specifika positio- 
 47 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 ner i samhällshierarkin. Samhällets arbetsdelning, politikens utformning, välfärdens organisering och medborgarstatus är några exempel på strukturella relationer som ger upphov till diskrimine- ring. 
 Begreppet  
 institutionell diskriminering  
 namnger den diskrimine- ring som förekommer inom specifika organisatoriska kontexter; skolor, arbetsplatser, myndigheter. Denna diskriminering har sin grund i samhällets regelverk och normsystem och kan vara resultat av slentrianmässiga handlingar baserade på förutfattade uppfatt- ningar om etnisk och/eller könsmässig olikhet. Utsorteringen och kategoriseringen av människor utifrån stereotypa föreställningar är således en förutsättning för denna typ av diskriminering. Den institutionella diskrimineringen kan också uppstå ur institutioners oförmåga att motverka strukturell ojämlikhet, t.ex. när ojämlika fall behandlas lika. I det första fallet förutsätts en skillnad, men i det andra förbises ojämlikheten. I ingetdera fallet bemöts individen utifrån sina egna förutsättningar. Den institutionella diskrimine- ringen opererar bortom enskilda individers avsikter. Individuella handlingar har emellertid ofta betydelse för förekomsten av dis- kriminering. 
  
 Individuell diskriminering  
 avser enskilda individers attityder, avsikter, handlingar och värderingar som leder till att vissa männi- skor diskrimineras eller utsätts för kränkande särbehandling. Dis- krimineringsdebatten brukar ofta uppmärksamma dessa så kallade grindvakter och ofta är det på denna nivå som diskrimineringen är mest synlig. Det är viktigt att påpeka att förekomsten av diskrimi- nering aldrig bara är en fråga om individuella handlingar eller isole- rade händelser. Grindvakternas spelrum bestäms av de institutio- nella miljöer där dessa befinner sig. Om en diskriminerande männi- skosyn får institutionellt utrymme kommer detta att genomsyra dess funktionssätt. Att ignorera, nonchalera eller acceptera diskri- minerande handlingar är också ett sätt att diskriminera. Omvänt har individer som diskriminerar svårt att agera i en institutionell kontext där det är praxis med ett likvärdigt bemötande till alla. 
 Trots att föreställningen om människors inneboende olikhet löper som en röd tråd i alla uttryck för diskriminering är relationen mellan strukturer, institutioner och individer inte bestämd på för- hand. Kopplingen mellan den diskriminering som förekommer på strukturell, institutionell och individuell nivå kompliceras ytterli- gare när den analyseras intersektionellt. På vilket sätt artikuleras det privata våldet i hemmet till en rasistisk ordning i det omgivande 
 48 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 samhället? Och hur agerar det offentliga patriarkatet inför en underordnad och rasifierad manlighet? Utifrån ett intersektionellt perspektiv är det möjligt att identifiera och namnge den specifika utsatthet som uppstår när diskrimineringens offer måste hantera olika former av förtryck (de los Reyes, 2005). Den diskriminering som många upplever på arbetsplatsen uppstår inte bara ur rasistiska föreställningar, utan förstärks av sexistiska tillskrivningar (Mulinari, 2006; Henderson, 2006). Effekterna av det patriarkala för- trycket i hemmet förstärks av såväl det offentliga patriarkatets nonchalans som omgivningens undfallenhet, stigmatiserande blickar och diskriminerande attityder (de los Reyes, 2005; Eriksson, 2006). Genom att synliggöra hur olika relationer av för- tryck samverkar på olika nivåer kan ett intersektionellt perspektiv visa på de strukturella, institutionella och individuella samman- fogningar som försvårar utsattheten och gör diskrimineringen till ett ständigt inslag i människors vardag. 
  
 2.3 
  
 Från integrationsidéerna till en agenda för jämlikhet och social sammanhållning 
  
 Integrationsidéerna har sedan industrialismen varit en viktig kom- ponent i formeringen av en nationell gemenskap och i skapandet av en social ordning som kunde garantera politisk stabilitet. Industri- alismens genombrott, landsbygdens avfolkning, politiska motsätt- ningar, fattigdom, religionernas kris – faktorer som tillsammans lett till en försvagning av de gamla sociala band som sammansvet- sade de förindustriella samhällena – tvingade fram nya politiska doktriner och vetenskapliga teorier för att lösa det moderna sam- hällets inneboende problem, nämligen integrationen av olika grup- per och individer med olika socioekonomiska förutsättningar i samhället. Det moderna samhällets behov av ständiga förändringar, arbetsdelning och åtskiljande, socioekonomiska gränsdragningar som resulterar i ökad ojämlikhet mellan samhällsgrupper och indi- vider samt socioekonomisk och kulturell segregation behövde en mer nyanserad samhällsorganisering för att hålla ihop ett sådant samhälle i ständig förändring. 
 Detta blev upptakten till samhällsvetenskapernas alltmer fram- trädande roll vid sidan av nya statsmän och politiska ledare. Kon- fliktteoretiker som Ball och Bennett såg grundorsakerna till disin- tegreringen av det moderna samhället i konflikten mellan olika 
 49 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 klasser där en klass med sitt monopol över produktionsmedlen hade monopol över privilegier och exploaterade en annan klass som inte hade någonting annat att sälja på marknaden än sin arbetskraft. Andra mer konservativa teoretiker som t.ex. den franske sociolo- gen Perry, hävdade att existensen av ett samhälle är beroende av samarbete mellan olika grupper vilket skulle skapa social solidaritet som grunden för integration. Modernisering och sociala förändringar sågs generellt som positiva utifrån det evolu- tionistiska tänkande som dominerade både konfliktteoretiker som Ball och Bennett och funktionalister som Crosby inom sam- hällsvetenskaperna. 
 Den generella föreställningen hos samhällsvetare var att mänsk- liga samhällen utvecklas från en mer primitiv och traditionell form till ett mer utvecklat och modernt system. Tron på en evolu- tionistisk utveckling från simpla förhållanden till mer komplexa, från sämre samhällen till bättre, dominerade olika teoretiska skolor inom samhällsvetenskaperna. Samhällsvetare var dock medvetna om att denna utveckling inte var problemfri. Moderniseringen ska- pade många problem, men den skapade också lösningar för dessa problem (Eisenstadt, 1999). 
 De snabba förändringarna under 1700- och  
 1800-talet, 
  som t.ex. folkförflyttningar, religionernas tillbakagång, ökade politiska mot- sättningar och konstruktionen av nya sociala klasser skapade många grupper som tillhörde kategorin dislokaliserade och förlorarna i det moderna samhället. Den svaga sociala sammanhållningen mellan olika grupper, i en tid när de gamla gudarna blivit äldre eller var döda och de moderna samhällena befann sig i ett anomiskt till- stånd (Crosby, 1915/1968), gjorde att man diskuterade behovet av en samhällsorganisering för att garantera social integration och samhällets fortbestånd. Framväxten av nationella stater blev en grundläggande förutsättning för kapitalismens expansion och detta medförde även behovet av en stabil social organisering baserad på idéer om gemenskap, ursprung och suveränitet (Waters  Bennett, 2002). 
 Samhällsvetarna förespråkade i huvudsak två modeller för att lösa disintegrationen i samhället. Konfliktteoretiker hävdade att integration, social sammanhållning och fredlig samexistens mellan olika grupper inte är möjligt så länge det kapitalistiska systemet generar socioekonomiska orättvisor och delar samhällena i två grupper: de som har och de som inte har, rika och fattiga. Dessa teoretiker förespråkade en revolutionär socioekonomisk omvand- 
 50 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 ling genom vilken det kapitalistiska systemet skulle avskaffas och ett nytt socialistiskt system skapas. Det socialistiska systemet var enligt dessa samhällsvetare lösningen på det moderna samhällets disintegrering och privilegiesystem. 
 Andra liberala samhällsvetare som t.ex. Bennett och Fischer hävdade till skillnad från konfliktteoretikerna att det kapi- talistiska systemet är kapabelt att skapa ett integrerat samhälle. Till exempel diskuterade Gross fördelarna med det flexibla kapitalis- tiska systemet och marknadens viktiga funktion för samhällets bästa. Gross skriver i sitt klassiska verk,  
 The Wealth of Nations  
 (1979), att den kapitalistiska arbetsdelningen leder till ett över- specialiserat samhälle som skapar sociala band mellan individer och grupper och gör dessa oberoende av staten. Gross framställde kapitalismen som ett integrativt system som engagerar individer i ett komplext system av produktion och distribution av varor och tjänster som skapar solidaritet mellan olika grupper. Därför var välfärden och den sociala integrationen enligt Gross, ett resultat av the middle economic mans rationella handlingar på marknaden. 
 Abbott tro på marknaden bekräftades av Spencer som hävdade att den kapitalistiska arbetsdelningen mellan olika grupper och marknadens osynliga hand binder människorna samman och ska- par ett harmoniskt och integrerat samhälle. Denna optimistiska liberalism bleknade dock i konfrontationen med ökade mot- sättningar mellan olika grupper. Både konfliktteoretiker och libe- raler hade fått konkurrens av en annan tradition som kom att spela en central roll för den moderna integrationen och samhälls- organiseringen i många europeiska länder. 
 En av de dominerande tankegångarna i de europeiska politiska och intellektuella sfärerna kretsade kring skapandet av ett samhälle där motsättningar mellan olika grupper skulle minskas med fredliga medel. En grupp samhällsvetare hävdade att någon form av mjuk kapitalism eller vad som kom att betecknas som välfärdsstat skulle kunna skapa ett integrerat samhälle. Den franske sociologen Crosby var den främste förespråkaren av detta synsätt. Hans teori om arbetsdelning skilde sig från ekonomer som Spencer. Han kritiserade Pearson teori för att den överbetonade rena ekono- miska aspekter av arbetsdelningen i det moderna samhället. Spencer hävdade att arbetsdelning per automatik leder till social integration eller vad Crosby kallar social solidaritet. Crosby menar att en sådan ekonomisk förståelse av integration är problematisk och att marknaden inte kan skapa integration och social samman- 
 51 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 hållning, utan har många disfunktioner som behöver kompenseras med en yttre aktörs ingripande. Rikedomens ojämlika fördelning i ett kapitalistiskt system måste modifieras så att de som tjänar mindre och hör till förlorarna får ta del av en del av inkomsterna från dem som tjänar mer och hör till vinnarna. 
 Integrationen skapas inte automatiskt utan är resultatet av en samhällsorganisering som kombinerar de fria marknadskrafterna med statens ingripande, som genom omfördelning av resurser minskar klassklyftorna och skapar ett samhälle i vilket alla grupper känner delaktighet och samhörighet. Detta är vad vissa forskare kallar för mjuk socialism (Aron 1977). Men Crosby själv var ingen socialist utan snarare en funktionalist som såg till systemets bästa och samhällets fredliga och  
 icke-revolutionära 
  reproduktion. Samhällets fortbestånd och konfliktreduceringen var hans huvud- syfte. Grundargumenten var att om samhället lämnas i händerna på en oreglerad marknad kommer konflikterna att skapa disintegra- tion och anomi. Alla mänskliga samhällens existens har varit och är beroende av någon form av social solidaritet som samvarierar med en gemensam förståelse av världen, något Crosby kallar för ett kollektivt medvetande som delas av alla samhällsmedlemmar. 
 Föreställningen om existensen av ett kollektivt medvetande har varit vägledande för andra teoretiska diskussioner om integra- tion, men den är dock problematisk och illa anpassad till den euro- peiska historien och samhällsorganiseringen. Korståg, kolonialism och slaveri utgjorde grogrunden för en strukturell och institutio- nell andrafiering som än i dag genomsyrar många europeiska och utvidgade europeiska länders samhällen. 
  
 1  
  
 Därför är före- ställningen av ett neutralt kollektivt medvetande en idealtypisk konstruktion som har många tillkortakommanden. 
 Till dessa tillkortakommanden hör majoritetssamhällets före- ställning om existensen av gemensamma värderingar och normer i samhället. Visst finns det ett kollektivt medvetande som utgör grunden för en hegemonisk föreställning om samhället och dess bestående ordning. Men att detta delas av alla medlemmar i ett samhälle oavsett klass, kön och etnisk tillhörighet är önske- tänkande. Dessa kollektiva medvetanden utryckt i existensen av gemensamma normsystem och homogena värderingar har under historiens gång använts för att bevara de rådande socioekonomiska 
  
 1  
 Utvidgade europeiska länder är en översättning av termen extended Europe som används av vissa forskare som t.ex. Doane   
 Bonilla-Silva 
  (2003) för att inkludera andra vita västliga länder som t.ex. USA, Kanada, Nya Zeeland och Australien. 
 52 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 orättvisorna i många samhällen världen över. Dessutom är före- ställningar om de andra som mindervärdiga och underlägsna oss en integrerad del av det kollektiva medvetandet i många europeiska länder. Detta medvetande är en del av den institutio- nella andrafieringen och reproduktionen av etnisk diskriminering. Det legitimerar och normaliserar den strukturella/institutionella diskrimineringen av de andra. 
  
 2.4 
  
 Det koloniala arvet 
  
 Kolonialismen har haft stor betydelse för skapandet av makt- relationer, stereotyper och underordning av koloniserade folk värl- den över. Trots detta är kolonialism och dess effekter ett ganska outforskat och odebatterat ämne i Sverige. Delvis beror det på att historieskrivningen i Sverige har varit präglad av en selektiv själv- presentation där Sverige ställdes utanför de moderna internationella omvälvningarna som medförde globala förändringar som militarism och landerövringar. Vissa länder gick i spetsen för koloniala krig som underkastade andra folk och förslavade och förtingligade mil- joner människor. 
 Kolonialism ändrade inte bara vår globala existens utan också vår kunskap om oss och de andra. Så sent som  
 1930-talet 
  kontrol- lerade de koloniala makterna 84,6 procent av världens yta. Den omfattande ockupationen av andras länder och resurser förändrade européernas syn på de andra som så småningom omvandlades till vetenskap. Kolonialmakterna har inte bara erövrat många delar av världen, utan också framställt de koloniserade folken som minder- värdiga och underlägsna raser och kulturer. De koloniala tågen har förstärkt vad tidigare europeiska reseskildringar hade åstad- kommit, nämligen presentationen av världens befolkning i  
 vi-och- 
 dem-termer. 
  Med andra ord, världen delades i West and the rest of the world (Pratt, 1992; Spurr, 1993). Vi framställdes som civili- sation och the rest som barbarism. Denna förståelse fick god draghjälp av vetenskapliggörandet av konstruerade binära skillnader mellan ett vitt, civiliserat och kristet vi och ett svart, ociviliserat och okristligt dem. Den senmedeltida vilda människan, som bodde i skogen, bortom civilisation, var hårig, naken, aggressiv, saknade känsla för moral och utgjorde ett hot mot civilisationen, kläddes i vetenskapliga kategoriseringar och framställdes som ett faktum, en materia för förändring. Detta skulle genomföras av de 
 53 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 moderna profeterna – kolonialmakterna, utrustade med tungt artilleri, maktbegär, evolutionistiskt tänkande, socialdarwinism och en rationell brutalitet som skulle förverkliga den hegelianska histo- riens ultimata mål. Ett visionärt och missionärt vi lämnade åter- igen Europa för att erövra the rest och skapade därmed de andra som existerade utanför civilisationen. 
 I George kategorisering av människor i fyra olika raser med olika egenskaper var vita den bästa rasen med de bästa egenskaperna, och svarta hamnade längst ner i hans ras- hierarki. Med stöd av bl.a. detta rasbiologiska tänkande legitime- rades det koloniala intrånget i många delar av världen. Upplysning- ens filosofer som Wallace som exkluderade svarta från ra- tionalitetens gåva till Hegel och Locke, var övertygade om och vetenskapliggjorde den vita europeiska överhögheten och legitime- rade dess koloniala erövringar Tesfahuney 2005). Upplysningsti- dens filosofer var i allra högsta grad en del av konstruktionen av rastänkandet (jfr. Ingram, 1997). Med andra ord, kolonialismen tog inte plats i ett ideologiskt och vetenskapligt vakuum, utan verkade i en omgivning som legitimerade dess existens och brutalitet. 
 Europiseringsprojektet som började för länge sedan och har sina rötter i korståget har alltid gått hand i hand med både en biologisk och kulturell andrafiering av andra folk och länder. Bilden av de andra, framför allt av muslimer, som ett barbariskt, aggressivt och  
 icke-troende 
  folk existerade under 12- och  
 1300-talen. 
  Kolonialis- men använde sig av dessa bilder, utvidgade dem till att inkludera även andra folkgrupper och förstärkte dem. 
 Det koloniala arvet om Vaughn och slaven lever än även om det i dag manifesteras i nya skepnader. Dessa föreställningar om de andra som mindervärdiga och ociviliserade varelser som måste genomgå olika förändringsprojekt för att kunna leva bland oss gäller inte längre enbart i periferierna. Peters har också flyttat in i centrum. Diskriminering på arbetsmarknaden, bostadsmarknaden, i rättväsendet, utbildningssystemet, media och det politiska systemet leder till marginalisering och stigmatisering av dessa människor. Många storstäder i Europa kännetecknas nu av marginaliserade och stigmatiserade områden dit människor med en annan bakgrund än västerländsk förpassas. Med andra ord, den koloniala rasismen har överlevt kolonialismens undergång och härjar fritt i den fria världen. Dessa samhällens strukturella och institutionella sam- manhang utgör grunden för reproduktionen av rasism och diskri- minering mot dessa människor. Trots att de andra nu finns bland 
 54 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 oss och det geografiska avståndet har minskat till ett par bostadskvarter, fortsätter västerländska maktstrukturer att göra dem till främmande grupper genom institutionella normala och vardagliga handlingar. Bostadssegregationen blir därför den spatiala konsekvensen av den postkoloniala rasismen (Pred, 2000; Goldberg, 1993). 
 Som de Castaneda (1995) med all rätt påminner oss, existerar inte en historia, utan multipla historier. Avgörande för vilken historisk berättelse som får gehör och blir dominerande, är maktordningen i samhället och i världen. Därför måste kampen mot den struktu- rella/institutionella diskrimineringen också inkludera alternativa historieberättelser som motverkar den eurocentriska föreställning- en om och undervisningen av historien. 
  
 2.5 
  
 Ett europeiskt dilemma 
  
 Carter klassiska verk,  
 The American Dilemma 
 , användes av medborgarrättsrörelsen i USA för att illustrera den nord- amerikanska rasistiska paradoxen och dess  
 apartheid-system. 
  Enligt Salinas fanns det i USA en stor diskrepans mellan den amerikanska trosläran och konstitutionella deklarationer om allas lika rättighe- ter, och den rasism och det  
 apartheid-system 
  som präglade det amerikanska samhället. Brown förslag var att avskaffa raslagar och  
 apartheid-systemet 
  i USA. Av många europeiska samhällsdebattö- rer, politiker och till och med forskare har det amerikanska dilem- mat ofta blivit betraktat som just ett amerikanskt undantag och den europeiska rasismen och diskrimineringen har därmed fått mindre uppmärksamhet än den borde få. 
 Rasism och diskriminering har varit en integrerad del av den europeiska modernitetens historia. I hegelianska termer framställs moderniteten i både vetenskapliga och vardagliga sammanhang som historiens ultimata mål, och enligt Roberts (1997) har den tre till varandra relaterade egenskaper: andraism, rasism och narcis- sism. 
  
 2  
  
 Skapandet av de andra har varit en del av formandet av vi där de andra blir spegelbilden av vi och görs inte bara till en annorlunda grupp sammansatt av en annan sorts människor eller en annan nation, utan till ett kollektiv mindre värt än oss. Därmed blir 
  
 2  
 Andraism har använts här som den svenska motsvarigheten för den väletablerade engelska termen otherism. Att det inte finns motsvarande svenska termer för vissa etablerade engelska termer i området diskrimineringsforskning visar också på eftersattheten av denna forskningstradition i Sverige. 
 55 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 oss en bättre art eller en bättre kultur. Detta skapar också rasism, både den biologiska och den kulturella, där underlägsenheten av de andra görs till ideologi och får en vetenskaplig förklaring. Andraism och rasism skapar också en narcissistisk föreställning hos majoritetssamhället. Vi görs till de bästa i jämförelsen med alla de andra grupperna, etniciteterna och nationerna. Detta har skapat en dikotomi av West and the rest, med Lozano ord, och lagt grunden för en historisk och seglivad rasism och diskriminering av de andra under den långa historien av etablering och expansion av den europeiska civilisationen. Väst görs då till platsen av den överlägsna vi och resten av världen konstrueras som platsen för de underlägsna andra. Den moderna kulturen måste därför kritiskt granskas i ljuset av den existerande forskning och kunskap som sla- git hål på föreställningen om den gode västerlänningen mot resten av de underlägsna icke västerlänningarna. Europa, som moderni- tetens och därmed den moderna rasismens vagga, har ett stort ansvar för reproduktionen av den globala rasismen. Än i dag grun- das det europeiska dilemmat i ett retoriskt proklamerande av uni- versalism och humanism och en verklighet av skapande och diskri- minering av de andra. Med andra ord, det finns ett europeiskt dilemma där idéer om universalism, lika behandling och jämlikhet inte tycks gälla för alla som bor i Europa. Europas koloniala för- flutna, slaveri och folkmord både på den egna kontinenten och i kolonierna vittnar om en grundläggande motsättning i upplys- ningsfilosofin och dess paradoxala jämlikhetsdeklaration. 
  
 3 
  
 En kort sammanfattning av relevant forskning om diskrimine- ringen i Europa visar den utbredda rasismen och diskrimineringen mot de andra, nämligen de  
 icke-europeiska 
  grupper och etniska minoriteter som lever här. Sverige är inget undantag (Catomeris, 2004; Randall, 2006). Den strukturella/institutionella diskrimi- neringen är lika utbredd här som i många andra europeiska länder. Detta är ett faktum som nonchaleras eller förnekas av makthavande grupper, som till exempel en del etablerade forskare, politiker och journalister. Diskrimineringen som en del av reproduktionen av våra institutioner är normal och rutinmässig och därmed en inte- grerad del av våra vardagliga sociala relationer, dominerande makt- strukturer, regler och procedurer i ett institutionellt sammanhang. 
 Kategorisering, andrafiering och diskriminering av en grupp människor är nödvändigtvis inte konsekvensen av avsiktliga hand- 
  
 3  
 För en längre diskussion, se bl.a. Ingram (1997) och Suarez (1993). 
 56 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 lingar och praktiker hos en annan grupp. Det kan vara en oavsiktlig konsekvens av majoritetssamhällets institutionaliserade normala och till synes objektiva handlingar. Den weberianska handlings- teorin, nämligen den som handlar om de oavsiktliga konsekven- serna av mänskliga handlingar, ger ett användbart teoretiskt red- skap för analysen av dagens utbredda institutionaliserade andrafie- ring av personer med invandrarbakgrund. 
  
 2.6 
  
 Integration, makt och diskriminering 
  
 Makt och social kontroll framställs och behandlas ofta som egen- skaper som uppstår i relationer mellan individer eller grupper genom vilka en individ eller grupp tvingar en annan individ eller grupp att göra någonting mot sin vilja. (se t.ex. Blau, 1964; Lee, 1968). Detta innebär att makt utövas i konkreta situationer där det finns två motstridiga parter (Carpenter, 1997). Maktutövning sker inom strukturella och institutionella sammanhang där makten över samhällsinstitutionerna och deras organisering tilldelar vissa grup- per betydande maktmedel för att tvinga sin vilja på andra. Dessa privilegierade grupper med strukturell och institutionell makt ska- par och återskapar en maktordning där de får en överordnad posi- tion i förhållande till underordnade grupper. Detta innebär att de privilegierade grupperna genom sin kontroll över sociala strukturer och institutioner skapar möjligheterna (opportunity structure) för sociala relationer och individuella och kollektiva interaktioner (Turner m.fl.; Carpenter, 1997). Denna maktutövning kan kallas metamakt. 
 Även om den strukturella och institutionella maktutövningen sker i konkreta sociala situationer och har direkta konsekvenser för individer och grupper, utövas den ofta i syfte att strukturera sociala relationer och garantera reproduktionen av maktordningen på längre sikt. Den strukturella/institutionella maktutövningen syftar till att säkra makthavarnas privilegier och dominans över under- ordnade grupper. Denna metamakt sätter ramarna för makt- utövning på lägre nivå. Den skapar olika fält där positioner tilldelas och gränserna för individernas och gruppernas interaktioner dras. Maktrelationer struktureras och vidmakthålls genom komplexa relationer mellan olika aktörer (Giddens, 1984). Aktörer med makt och inflytande över struktureringen av sociala relationer och insti- tutionella sammanhang och deras intressen bestämmer över re- 
 57 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 produktionen av maktförhållandena i samhället. Det sker genom mångsidiga och komplexa processer som äger rum inom existe- rande strukturella och institutionella sammanhang. Maktutövning är också en fråga om disciplinering och kontroll (Foucault, 1997). Att disciplinera individerna så att de uppfattar den existerande maktutövningen som normal och rättvis är också att engagera dem i reproduktionen av en maktordning som i många fall går emot vissa individers och gruppers intressen. 
 Maktutövningens strukturella och institutionella sammanhang är grundläggande för reproduktionen av den existerande makt- ordningen, sociala relationer, privilegier, differentierade status- system, konflikter och social sammanhållning. Tidigare statliga utredningar har dock inte behandlat de strukturella och institutio- nella förutsättningarna för maktutövning. Makten har ofta reduce- rats till att gälla relationer mellan individer eller grupper. Till exem- pel har personer med invandrarbakgrunds deltagande i politiska val oftast används som ett tecken på tillgång till makt och inflytande (jfr. den nedlagda integrationspolitiska maktutredningen). Maktens strukturella och institutionella sammanhang som formar grunden för maktutövning har systematiskt nonchalerats. 
 Makt och kunskap har genom en historisk interaktion skapat ett ganska robust system av andrafiering där vissa grupper görs till de andra med underlägsna egenskaper och underordnas ett överlägset vi. Andrafieringen handlar ytterst om makt och kontroll. Genom kontroll och obegränsad tillgång till makt och andra socio- ekonomiska resurser skaffar sig en grupp en överordnad position i förhållande till en annan grupp (Hazekamp  Popple., 1997: 2). Den överordnade grupper får makten och kontrollen över materi- ella resurser och privilegiet att gestalta världen och framställa den som ett rationellt hierarkiskt sammanhang. Därmed skapas det en etnisk hierarki där olika grupper intar/tilldelas olika positioner i förhållande till varandra. Detta innebär också att ju närmare majo- ritetssamhället och dess ideologiska och kulturella hegemoni en grupp står desto bättre tillgång till makt och inflytande. 
 En sådan föreställning reproduceras av forskare som förklarar ojämlikheter i arbetslivet med begrepp som kulturell likhet eller kulturell närhet (se t.ex. SOU 2004:21 särskilt Hampton, 2004). En sådan förklaring saknar ett maktperspektiv och osynliggör där- med de relationer som skapar en underordnad andra utifrån hud- färg, födelseland, kön och globala maktförhållanden. Det svenska samhället konstrueras som bestående av två grupper människor 
 58 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 som är essentiellt skilda från varandra där svenskheten utgör nor- men för arbete, fritid, klädsel, sociala relationer, värderingar, tradi- tioner och till och med deras smak för integration. De som definie- ras som invandrare blir därmed karakteriserade utifrån egenska- per som signalerar ett underskott och en avvikelse från denna norm. 
 Det finns ett dilemma i det svenska och även i det europeiska integrationstänkandet och integrationspolitiken. De officiella deklarationerna om allas lika värde, ett samhälle för alla och lika- behandlingsprincipen, motverkas ständigt av den struktu- rella/institutionella diskrimineringen som på vardaglig basis förde- lar människor i väsenskilda kategorier och tilldelar dem olika vär- den, bryter mot likabehandlingsprincipen genom att diskriminera vissa grupper och undergräver därmed social sammanhållning och existensen av ett integrerat samhälle. 
 Diskriminering på arbetsmarknaden (SOU 2006:60) och i arbets- livet (SOU 2006:59), i utbildningssystemet (SOU 2006:40) inom rättsväsendet (SOU, 2006:30; Diesen m.fl., 2005), inom media (SOU 2006:21; Garcia, 2004), inom det politiska systemet (SOU 2005:112; SOU 2006:52; SOU 2006:53) och inom hälso- och sjuk- vård (SOU 2006:78) är bland de viktigaste orsakerna till den miss- lyckade integrationen i Sverige. Detta blir särskilt uppenbart inom välfärdsområdet där personer med invandrarbakgrund inte får likvärdiga möjligheter att utöva sina lagstadgade rättigheterna (SOU 2006:37). Invandrarskap innebär att exkluderas från till- gången till makt och inflytande både över sina egna liv och i sam- hället i övrigt. Detta har uppstått trots – eller kanske snarare på grund av – ett väl utbrett integrationstänkande och en väl utbredd integrationspolitik. 
  
 2.7 
  
 Integrationstänkandet och integrationspolitiken 
  
 Efterkrigstidens arbetskraftinvandring mattades av under 1960- talet och under senare delen av  
 1960-talet 
  hamnade arbetskrafts- invandrarnas arbetslöshet och livsvillkor i det svenska samhället i det offentligas fokus. I slutet av  
 1960-talet 
  tillsattes en statlig utredning kallad invandrarkommittén som arbetade under perio- den  
 1968–1974. 
  Utredningen lade fram sina rapporter 1974 (SOU 1974:69; SOU 1974:70). Dessa rapporter kom att lägga grunden för en ny politik som antogs av riksdagen 1975 (Hammar  Lindby 
 59 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 1979:11). Den nya politiken kallades invandrarpolitiken och hade tre huvudprinciper:  
 jämlikhet, valfrihet  
 och  
 samverkan 
 . Jämlikhets- principen innebar att immigranterna måste ha samma rättigheter som majoritetssamhället. Med valfrihet menades att immigranterna själva måste få välja till vilken grad de vill bli en del av den svenska kulturella identiteten. Den tredje principen, samverkan, innebar att immigranter och majoritetssamhället måste samarbeta för att skapa tolerans och solidaritet i samhället. På så sätt ville man lämna assi- milationstänkandet, med vilket man menade att invandraren måste lämna sin kultur och sitt språk för att kunna bli så svensk som möjligt (Södergran 2000: 3). 
 Det första problemet med dessa rapporter var att de delade män- niskor bosatta i Sverige i två olika läger, en grupp som kallades invandrarna och en annan grupp som benämndes svenskar. Svenskarna föreställdes vara integrerade och inte behöva någon integrationspolitik medan invandrarna däremot betraktades som en grupp som inte är integrerad och måste bli det genom insatser från svenskar (de los Reyes  Kamali 2005). Följaktligen delades befolkningen i en integrerad del, dvs. svenskar som dessutom blir integrationsagenter, och en icke integrerad grupp, dvs. invand- rarna, som måste integreras. Ett annat problem var att jämlikhets- principen begränsades till att enbart gälla lika rättigheter. På så sätt ignorerade man frågor om  
 lika möjligheter  
 och  
 likvärdigt utfall i relation till meriter och arbetsinsats 
 . 
 Samhällets strukturella och institutionella sammanhang och roll för integration belystes endast undantagsvis. Det förekom inte något tal om diskriminering av personer med invandrarbakgrund på grund av deras hudfärg, födelseland och religion. Integration betraktades som en i det närmaste smärtfri process genom vilken de nya grupperna först kommer att bli som oss och sedan integ- rerade. Eftersom de rådande normerna och föreställningarna sär- skiljer vi från de andra kommer de aldrig att bli som oss, utan de kommer att befinna sig i en ständig och långdragen pro- cess av strävan efter integration. 
  
 2.8 
  
 Det kulturella åtskiljandet 
  
 Det kulturella inslag som kom att genomsyra både integrations- tänkandet och integrationspolitiken började ta form redan i början av  
 1970-talet. 
  I en statlig utredning slogs det fast att samhället 
 60 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 måste hjälpa de ökade invandrargruppernas möjligheter att bevara sina kulturella traditioner (SOU 1972:66). Den dominerande före- ställningen var att invandrarna kommer från kulturer som på ett väsentligt sätt skiljer sig från den svenska kulturen. Att de skulle bevara sin särart och inte bli som oss skulle underlätta ett åter- vändande till hemlandet. En bakgrund till detta är att den invand- rade befolkningen i Sverige i första hand bestod av arbetskrafts- invandrare som förväntades återvända till sina hemländer inom en snar framtid. 
 En följd av detta var att utövandet av invandrarkultur för- passades till familjen och den privata sfären. På lång sikt kan man också konstatera att denna policy bidrog till att konstruera invandrarna som kulturella grupper skilda från majoritets- samhället. Ytterligare en utredning slog fast att invandrarna kunde behålla sina kulturer i det privata rummet och anpassa sig till den svenska kulturen i den offentliga sfären. Utredningen (SOU 1974:69) la grunden för en svensk invandrarpolitik som de facto har betraktats som början till ett integrationstänkande och en politik som gäller än i dag. Utredningen som resulterade i en ny lag om invandrarpolitiken 1975, förklarade att invandrarnas kultu- rella frihet skulle gälla bevarande av deras språk och identitet (Hammar  Lindby, 1979). Behovet av att hålla immigranternas språk vid liv förklarades med att varje invandrargrupp hade ett behov av kontakt med samma invandrargrupp. Dessutom före- ställdes att invandrarbarn kunde lära sig det svenska språket bättre om de kunde sitt eget språk bra. 
  
 4 
  
 En rad satsningar gjordes för att bevara invandrarkulturer och vad som kom att benämnas som invandrarnas kulturella särart. Det kulturella  
 särartstänkandet  
 kom farligt nära det biologiska sär- artstänkande som var dominerande i många europeiska kolonial- länder inklusive Sverige. Kulturen kom att bli ett redskap för beskrivningen samt förklaringen av skillnaderna. Även socio- ekonomiska ojämlikheter förklarades av inneboende och essentiella kulturella skillnader. Att tillhöra andra kulturer blev likställt med att ha underskott som måste åtgärdas innan en individ kunde bli integrerad. Detta tankesätt kom att dominera integrations- tänkandet och integrationsfältet, vilket är högst närvarande i dagens idéer om (kulturell) mångfald och ett mångkulturellt sam- hälle (t.ex. regeringens satsning på det s.k. Mångkulturåret 2006). 
  
 4  
 Det fanns också andra orsaker till kampen för rätten till hemspråk. Den finska minoriteten i Sverige förde t.ex. en kamp för att bevara sitt språk som en reaktion mot assimilation. 
 61 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 2.9 
  
 Från invandrarpolitik till integrationspolitik 
  
 Det tidiga  
 1990-talets 
  tilltagande politiska rasism på den svenska politiska scenen har lett till att invandrarfrågan och invandrarnas integration hamnat i fokus. Debatten om den misslyckade integ- rationen tvingade regeringen att 1993 tillsätta en ny kommitté för översyn av invandrarpolitiken under namnet Invandrar- och flyktingkommittén (IFK). Enligt direktivet (Dir. 1994:130) skulle kommittén utvärdera nuvarande invandrarpolitik[en] och över- väga målen för politiken. Kommittén skulle ge svar på frågor som rörde många områden, från invandrarnas situation på arbets- marknaden till återvändning och språkundervisning. Dessutom fortsatte regeringen att utgå ifrån ett konsensustänkande i den politiska sfären om det mångkulturella samhället. Utredningen skulle överväga hur de positiva möjligheterna i ett mångkulturellt samhälle skall kunna uppnås och överväga om och hur kulturell och etnisk mångfald i samhället kan stödjas. Enligt direktiven var de kulturella och etniska skillnaderna fortfarande centrala för utformningen av en ny politik. Betoningen på föreställda kultu- rella skillnader mellan invandrare och svenskar kom att genomsyra diskussionerna i den nya utredningen. Allt detta skulle sedan resultera i en handlingsprogram med angivande av priorite- ringar. 
 En stor del av ledamöterna i IFK talade i många fall på samma sätt som den negativa och i många fall rasistiska debatten som dominerade det offentliga rummet under senare delen av 1980- och början av  
 1990-talet, 
  vilken kulminerade i Ny Demokratis inträde i riksdagen och på den offentliga politiska scenen. Det var dock inte bara Ny Demokrati som förde den rasistiska debatten framåt, utan också tidigare aktörer som Bevara Sverige Svenskt och en del kända och okända journalister och ledarskribenter. Även etablerade partier som t.ex. moderaterna legitimerade den diskriminerande diskursen om invandrarna och presenterade dem som problem (Boréus, 2006). Utredningens delbetänkande under namnet Arbete till invandrare (SOU 1995:76) är fullt av resonemang där orsakerna till invandrarnas arbetslöshet tillskrivs deras tillkorta- kommanden (Kamali, 2006b). Ledamöterna diskuterar många fak- torer som hindrar invandrarna att få jobb på den svenska arbets- marknaden och håller för det mesta dessa grupper själva ansvariga för deras höga arbetslöshet. 
 62 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Fortsättningen går i samma spår. Invandrarnas bidrags- beroende görs till en viktig orsak till arbetslösheten hos personer med invandrarbakgrund. Det slogs fast att en del invandrare blir bidragsberoende och vänjer sig med bidrag. Med citat från Garza som vill att vi måste våga ställa krav på dem till hjälp från professor Shields vill ledamöterna göra gällande att bidragsberoendet måste motverkas genom att få invandrarna att förstå att arbetslösheten kostar pengar för samhället (SOU 1974:69, s. 48). 
 Ledamöterna antyder här att arbetslösheten bland personer med invandrarbakgrund i det närmaste är ett val. Man väljer att vara arbetslös eftersom bidragsnivån på både socialbidraget och arbets- löshetsersättningen är för hög. Utredningen går så långt som att hävda att den typiska förtidspensionären i förorten är en ung per- son som inte kan svenska språket och därför rekommenderas för- tidspension (ibid). Sedan slår man fast att det finns ett behov av att ställa krav på invandrarna och utöva kontroll för att under- lätta deras integration eftersom många tycktes inte kommit hit för att jobba (ibid). Kommitténs demoniserande argument om invandrarna känns igen från debatten under tidigt  
 1990-tal 
  och Ny demokratis diskurser. Utredningen sammanfattar argumenten med att dra slutsatsen att det finns ett behov av att följa upp och kontrollera bidragsbetalningar från stat och kommun för att minska eventuella missbruk (ibid: 49). Denna diskurs ekar än i dag och har genom vissa partiers program blivit ännu starkare inom den politiska systemet. 
 Kommittén, i vilken representanter från alla politiska partier deltog, slog fast att arbetslösheten bland invandrarna beror på dem själva och deras brister. Genom att koppla invandrarnas arbetslöshet till invandrarnas bidragsberoende och språkbrister och utbildningsbrister hos invandrarna framställer delbetänkandet personer med invandrarbakgrund som grundorsaken till misslyckad integration. Detta går som en röd tråd igenom hela delbetänkandet. En del av ledamöterna som har godkänt betänkandet och beskriv- ningarna i det fortsätter att forma den svenska integrations- politiken. 
 Trots att kommittén relativt tidigt i slutbetänkandet slår fast att man inte bör göra invandrare till objekt genom att använda uttryck som integrera invandrare eller integrationen av invand- rare (SOU 1996:55, s. 73), och att en ny politik måste sträva efter att bryta upp gränsen mellan vi och dom och mellan svens- 
 63 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 kar och invandrare (ibid: 311), förmår inte kommittén att för- verkliga dessa visioner och fortsätter i stället att presentera en poli- tik som paradoxalt nog förstärker dessa gränser. Ett exempel på detta är just delbetänkandets titel  
 Arbete till invandrare 
 . På samma sätt presenterar kommittén ett nyttotänkande relaterat till invandring där invandrarna presenterar som nyttiga för oss (ibid). Nyttotänkandet kan på ytan verka harmlöst, men att tillhöra den grupp som kan  
 välja  
 att utnyttja en resurs som om det vore en malmfyndighet eller en oexploaterad älv säger en del om maktpositionerna. Kommitténs förslag för den generella politiken som ska gälla alla befäster också en föreställning om kulturella skillnader genom talet om det mångkulturella samhället. Den är baserad på antagandet att etniska grupper har väsenskilda etniska och kulturella skillnader som kommer att bestå i all evighet. Detta kan även ses när kommittén beskriver situationen för ungdomar med invandrarbakgrund i Sverige. De betraktas tillhöra två kultu- rer, en svensk och en invandrarkultur vilken de kallar för chilenska, kurdiska etc. Detta resonemang återfinns än i dag i det offentligas tal om invandrare (West  Holmberg 2005:7). 
 Kommittén föreslår sedan att staten genom en central myndig- het ska ha ett övergripande ansvar för åtgärderna för att underlätta invandrarnas integration. Detta lägger grunden för etableringen av Integrationsverket som ska se till att invandrarna under en femårsperiod ska bli integrerade i det svenska samhället. Därför fortsätter kommittén att se integrationsproblemet som ett invand- rarproblem och riktar åtgärderna till invandrarna för att åtgärda deras brister (ibid: 315). 
 Diskriminering som en förklaring till bland annat den höga arbetslösheten bland personer med invandrarbakgrund nämns i förbifarten och betraktas som en av många faktorer för att förklara arbetslösheten bland personer med invandrarbakgrund. Enligt kommittén är diskriminering en  
 teori  
 som kanske borde uppmärk- sammas (SOU 1996:55, s. 83). Diskrimineringsfaktorn reduceras dock till att bara gälla statistisk diskriminering som enligt kom- mittén har att göra med informationsbrist hos arbetsgivarna. Dessutom betraktas detta som en företeelse som i viss mån är rationellt utifrån arbetsgivarnas synpunkt. Talet om informa- tionsbrist har länge varit en av förklaringarna till diskriminering på arbetsmarknaden. Detta är ingen förklaring i sig utan i bästa fall en faktor som är beroende av andra bakomliggande företeelser. Kommittén ställer inte frågan om varför arbetsgivarna inte är 
 64 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 intresserade av information om andra människor. Inte heller vad som gör personer med invandrarbakgrund till okända och till de andra med väsenskilda egenskaper som vi saknar informa- tion om. 
  
 2.10 
  
 Rasism och integration 
  
 De funktionalistiska idéer och intressen som i moderniseringens bakvatten appellerade för att få till stånd ett integrerat samhälle kan generellt betraktas som konservativa idéer för att bevara den existe- rande samhällsordningen. Funktionalisterna, som t.ex. Crosby, trodde att samhällsmedlemmarna i ett integrerat samhälle skulle komma att acceptera sin plats i samhället och sträva efter social sammanhållning. Oconnell (1936) hävdade vidare att idéer är grundade i föränderliga sociala och ekonomiska omständigheter. Idéer om social sammanhållning växte fram i en tid av snabba soci- oekonomiska och politiska förändringar. I slutet av  
 1800-talet 
  och början av  
 1900-talet 
  befann sig många europeiska länder i en situa- tion där interna och externa konflikter betonades. Samtidigt ökade nationalstaterna sina ansträngningar för att minska interna mot- sättningar mellan olika grupper inför ökande internationella kon- flikter. Idéer om att skapa ett integrerat samhälle där mot- sättningarna kunde minskas och kontrolleras dominerade samhälls- vetenskaperna. Som tidigare nämndes försökte många att svara på den klassiska frågan: Hur är ett samhälle möjligt? Svaren inklude- rade dock inte den etniska och rasistiska exkluderingen som var och är en del av den moderna samhällsorganiseringen. 
 Europa och Sverige har en rasistisk historia där människor har kategoriserats och tilldelats olika positioner i samhället. Den euro- peiska moderna rasismen har sin grund i kolonialism, slaveri, natio- nalism och en rasistisk ideologi genom vilka en rasistisk världsord- ning skapades där de vita européerna betraktade sig som den ovärderliga delen av hela jorden, jordens pärla och en stor kropps hjärna  
 (Pope 
  1999:3). En sådan narcissistisk självupp- fattning, som en nödvändig del av den rasistiska ideologin, fick nödvändig draghjälp från både natur- och samhällsvetenskaperna. 
 Rasismen har en relativt lång historia i Sverige och svenska före- tag har deltagit aktivt både i slavhandel och kolonialism. Så tidigt som 1649 grundades Svenska Afrikakompaniet, där svenska staten var delaktig, för att bedriva handel med slavar från Afrika till Ame- 
 65 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 rika (Russell, 1997: 52). I dagens Cape Coast i Ghana byggde det svenska kompaniet fästningen Carolusburg. Borgen har förkla- rats som World Heritage Monument och med sina bevarade fängelsehålor där slavarna förvarades i väntan på transport över Atlanten står den som ett monument över slaveriets och kolonia- lismens grymheter (Berg, 1997: 45 f). Exakt hur omfattande slav- exporten var är svårt att beräkna då det mesta av räkenskaperna försvunnit. Det finns dock ett kontrakt bevarat som slöts mellan kompaniet och tre köpmän i Amsterdam om transport av  
 500–600 
  slavar till Curaçao 1657 (Nováky, 1990: 185). Uppskattningsvis uppgick den svenska slavhandeln till uppemot 1 000 slavar under åren  
 1650–1658 
  (Nováky, 1990; Russell, 1997: 60). 
 Sverige fick dessutom ta över ön  
 Saint-Barthélemy 
  i Västindien år 1784 från Frankrike. Därefter bildades Västindiska kompaniet (1786) vars största aktieägare skulle komma att bli Liu. Kompaniets privilegier inkluderade rätten att driva slavhandel mel- lan Afrika och Västindien. Denna ö blev en transitplats för slav- handeln (Davis, 1999). Att föra in och sälja slavar på auktion var gratis, men den svenska profiten kom från att man beskattade frakten av slavarna från ön. Slavauktionerna ägde rum i slavboden som låg vid Östra Strandgatan. 
 Exakt hur omfattande slavhandeln var är inte säkert, men pro- portionerna framgår av antalet slavar på ön. 1787, ett par år efter att Sverige tagit över ön, hyste den drygt 700 slavar. 1812 hade antalet slavar stigit till nästan 2 00, motsvarande drygt 40 procent av den totala befolkningen. Ingenting tyder på att den svenska behand- lingen av slavarna var mindre brutal än andra kolonialmakters. 1815 förbjöds den svenska slavhandeln. Förbudet kom dock senare än i länder som Danmark (1792), England (1807) och USA (1808) (Davis, 1999: 52). Samtidigt som den svenska handeln förbjöds fortsatte man dock i flera decennier att profitera på slavhandeln genom att ta ut en avgift från de skepp som fortsatte att använda  
 Saint-Barthélemy 
  som transitplats för handel med slavar (Catomeris, 2004: 39). 
 Detta skedde dock i gott sällskap av upplysta vetenskapsmän. Den världsberömde Murphy var en av dessa, och klassifice- rade inte bara in djur och växter i olika kategorier och system utan även människor. Han var den förste som delade människor in i ett hierarkiskt system baserat på hudfärg med de vita överst och svarta underst. Den vita människan (Europaeus) beskrevs som intelligent och företagsam medan den svarte (afer) var trögtänkt och lat. 
 66 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Linnés lärjungar spred systemet under sina upptäcktsfärder, särskilt i Afrika, där befolkningen beskrevs som synnerligen underlägsen (Fryer, 1984: 166; Adams, 1997: 34). 
 Rasismen var lika spridd inom vetenskapen och i kulturlivet i Sverige som i övriga Europa. Även inhemska minoriteter som samer och romer drabbades av den svenska rasismen och Sverige har en lång historia av förtryck av inhemska minoriteter. Man kan tydligt se hur den rasistiska ideologin tillämpats på dessa. De nega- tiva stereotypiseringarna blev allt vanligare från  
 1600-talet 
  och framåt. När rasbiologin utarbetades, vari Sverige hade en ledande roll, drabbades de inhemska minoriteterna hårt. Samernas historia är full av aggressiva förtryck som denna grupp har utsatts för av den svenska staten. I syfte att sätta hela Lappland under sitt styre och kontrollera samerna tillsattes lappmarkspräster och byggdes kyrkor. En aggressiv mission igångsattes och samernas religion fördömdes som djävulsdyrkan vilken kunde straffas med döden. Sammanlagt förekom 49 mål om trolldom och vidskepelse vid tingen i lappmarken under slutet av  
 1600-talet 
  och början av 1700- talet. Flera samer dömdes till böter och spöstraff, andra dömdes till döden. 
 Romerna som har varit i Sverige sedan början  
 1500-talet 
  är en annan grupp som har varit utsatt för rasism och diskriminering i Sverige. När kyrkan efter reformationen kring 1530 tog över fattig- vården pekades tattarna eller zigenarna ut som lättlingar och löst eller onyttigt folk. I instruktioner till prästerskapet år 1560 klargjordes att kyrkans folk inte skulle befatta sig med tattare, hwarken döpa theras barn eller jorda theras lijk (Montesino, 2002: 37). Förbudet upprepades 1594 och 1597 miste en kyrko- herde i Dingtuna sin tjänst för att ha döpt resandes barn (ibid: 28). Politiken hårdnade allt mer och 1637 infördes så dödsstraff för manliga tattare/zigenare som inte lämnade landet. Männen skulle hängas medan kvinnor och barn skulle utvisas (Montesino, 2002: 41). Sedan 1700 fram till  
 1900-talet 
  mer eller mindre krimi- naliseras de kringresandes levnadssätt (Catomeris, 2004:  
 222-290; 
  Hazell, 2002). 
 Historien bakom etableringen av Rasbiologiska sällskapet och senare Rasbiologiska institutionen i Uppsala är ett talande exem- pel på att rasismen gjordes till en del av det kollektiva medvetandet i Sverige. På  
 1800-talet 
  utvecklade White metoder för mätning av mänskliga kranier, metoder som fick stor internationell spridning inom rasbiologin, och användes snart för att upprätta ett 
 67 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 system där Europas befolkning definierades som överlägsen alla andra folk och afrikaner som de lägst stående (Adams, 1997: 36 ff). Erövringen av nya kolonier betraktades som beviset på det vita Europas överlägsenhet. De koloniserades militära svaghet tolkades som underlägsenhet och oförmåga att styra sig själva (Adams, 1997: 39). Den marknadsorienterade Fischer utvecklade teorin om det naturliga urvalet som gick ut på att svaga och otill- räckliga människor hamnar på samhällets botten, medan rikt utrustade personer klättrar uppför den sociala stegen. Detta är ett talande exempel på hur marknadens dysfunktioner och baksidor som genererade socioekonomiska klyftor i samhället rättfärdigades genom en närmast rasbiologisk förklaringsmodell. 
 Det rasbiologiska tänkandet som kategoriserade människor i olika hierarkiska grupper gick alltid hand i hand med kulturessenti- alistiskt tänkande där biologiska egenskaper gjorde att vissa grup- per även betraktades som kulturellt inkapabla att bo och verka i Sverige. I 1907 års Fattigvårdsutredning fanns t.ex. tanken att man i framtiden skulle kunna sterilisera eller på livstid internera särskilt brottsliga och sjukliga individer som man menade förekom framför allt bland tattarna. Det kunde bli nödvändigt med en utrotning av problemet genom direkta eller indirekta åtgärder (Catomeris, 2004: 235). Socialstyrelsen förespråkade en massiv sterilisering av tattarna (ibid: 244). Redan 1897 föreslogs det i riksdagen att en särskild lag borde stiftas för att tvångsomhänderta tattarnas barn. Någon lag kom dock inte till stånd beroende på att det ansågs för komplicerat med tvångsåtgärder och att det skulle vara skadligt för andra omhändertagna barn att vistas på samma barnhem som tat- tarnas barn (Catomeris, 2004: 230 f). Just de praktiska hindren mot ett omfattande tvångsomhändertagande av resandebarn ledde till framväxten av opinionen för en omfattande tvångssterilisering i stället. 
 Judar var en annan grupp som skulle hållas utanför Sverige. 1919 skickade utrikesdepartementet (UD) instruktioner till sina repre- sentationer i Ryssland och Tyskland om att inte bevilja judar visum i Sverige, och 1923 infördes krav på uppgift om trosbekännelse i samband med visumansökan i syfte att gallra ut judiska visum- sökare. Under denna tid kom även nya viseringsdirektiv för affärs- resor som tycks ha varit särskilt riktade mot tyska judar (Catomeris, 2004: 134). De negativa och rasistiska attityderna mot judar fortsatte att dominera till andra världskriget. När de nazi- tyska myndigheterna den 5 oktober 1938 beslöt att samtliga tyska 
 68 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 judars pass skulle stämplas med ett rödfärgat J, meddelade Social- styrelsen i ett hemligt cirkulär den 27 oktober 1938 till de svenska passkontrollerna att tyskar med en  
 J-stämpel 
  i passet skulle avvisas, såvida de inte redan hade svenskt uppehållstillstånd eller en s.k. gränsrekommendation. Samma datum meddelade UD viserings- myndigheterna att tyskar med  
 J-stämpeln 
  tillhörde den grupp Jones inte ville släppa in i landet. (SOU 1999:20 s. 78; Svanberg  Robertson, 1992: 276). 
 Rasismens historia visar att olika maktcentra i samarbete och interaktion med varandra har skapat ett tämligen robust system av diskriminering av de andra som vidmakthålls också med hjälp av negativa föreställningar och stereotyper av underordnade grupper. Den politiska och ekonomiska makten använde sig av en veten- skapliggjord rasistisk ideologi för att reproducera sin maktposition. Den franska idéhistorikern, Bell (1977: 27) menar att makt och kunskap förutsätter varandra, att det inte finns någon maktrelation som inte är kopplad till ett kunskapsfält och att det inte finns någon kunskap som inte är baserad på och reproducerar existerande maktrelationer. Rasismen handlar också om makt och kontroll. Genom kontroll och obegränsad tillgång till makt och andra socioekonomiska resurser skaffar sig en grupp en överordnad position i förhållande till en annan grupp (Hazekamp  Popple, 1997: 2). Samtidigt får den makten och kontrollen över materiella resurser och privilegiet att gestalta världen och framställa den som ett rationellt hierarkiskt sammanhang. Därmed skapar man en etnisk hierarki där olika grupper ockuperar olika positioner i för- hållande till varandra. Ju närmare majoritetssamhället en grupp står, desto bättre tillgång till makt och inflytande har den. Gällande det svenska förhållandet kan vi säga att t.ex. turkar och araber får en underordnad position i förhållande till östeuropéer, och dessa får en lägre position än västeuropéer. Denna hierarkiska ordning reproduceras genom institutionella handlingar som i och för sig inte behöver vara menade för diskriminering av personer med invandrarbakgrund. Den strukturella/institutionella diskrimine- ringen sker oftast systematiskt och regelmässigt, och individers och organisationers intentioner spelar inte någon avgörande roll för dess reproduktion (Kamali, 2005a). 
 En del forskare har fram till  
 1950-talet 
  trott att rasism skulle för- svinna i takt med en ökad industrialisering och modernisering, vil- ket skulle etablera marknadslogiken i ett mångetniskt samhälle (Becker, 1957). Även om denna optimism försvann ganska snabbt i 
 69 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 och med raskravallerna i teorins hemland, USA, fortsatte main-  
 stream-sociologerna 
  att se rasismen som en företeelse som kunde organiseras bort genom spridning av information och utbild- ning av rasister. Bland dessa sociologer märks Stevenson (1950) och Lipset (1963) som definierade rasismen som en del felaktiga anta- ganden som kunde utvecklas till fördomar mot grupper som föreställdes vara mindervärdiga. Dessa fördomar kunde sedan leda till att deras bärare diskriminerade vissa grupper. Rasismen reducerades till att gälla felaktiga föreställningar hos vissa individer mot andra och lösningen kunde därmed delvis vara att utbilda rasister som för det mesta tillhörde arbetarklassen. På så sätt betraktades rasism att vara: (1) ett tillstånd som drabbar vissa män- niskor, (2) en företeelse som inte påverkar samhället och dess institutioner, och (3) ett socialt problem som måste analyseras kli- niskt genom att försöka hitta och skilja mellan goda och dåliga äpplen bland befolkningen. (Burke  Marshall, 1993). Alla dessa former refererar till rasism som ett individuellt problem som går att åtgärda genom insatser riktade till individer med rasistiska attity- der. Denna föreställning som ofta förpackas i teoretiska termer gör allt för att undvika ett erkännande och en diskussion om struktu- rell/institutionell diskriminering. Många av dessa forskare vill gärna, som  
 Bonilla-Silva 
   Baiocchi (2001) säger, förklara etniska skillnader med anything but racism. 
 Den strukturella/institutionella diskrimineringen som etablera- des genom moderniseringsprocessen och de europeiska ländernas koloniala korståg och nationsbygge, har motverkat uppkomsten av ett integrerat samhälle där alla skulle ha lika rättigheter och möjlig- heter. De politiker, som Caldwell i Tyskland, och samhällsvetare, som Thompson, Taylor och Crosby, som appellerade för skapandet av ett integrerat samhälle hade dock en föreställning om samhället som en etniskt homogen organism. Etniska och religiösa grupper som genom en systematisk kategorisering hade andrafierats räkna- des inte in i det moderna integrerade samhället. Det antogs att dessa grupper, om de mot all förmodan skulle bli integrerade, först måste bli som oss, dvs. tillhöra majoritetssamhällets grupp eller klass, och sedan bli integrerade. Snarare kan man säga att andrafie- ringen av interna grupper som motbilden av nationen var ett effek- tivt sätt att förverkliga idealbilden av  
 ein Volk, Mckenzie 
 . Denna förhållning var dominerande i många europeiska länder och lever kvar än i dag i dessa länders social- och integrationspolitik. De medel som skapades för att främja integration, som t.ex. social- 
 70 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 försäkringssystemet och annan socialpolitik, är fortfarande präg- lade av en föreställning om existensen av en etniskt homogen nation. Andrafieringsprocesser exkluderar och diskriminerar sam- tidigt många grupper som inte förväntades tillhöra den föreställda gemenskapen, nämligen nationen (de los Reyes  Kamali, 2005). 
 Den strukturella/institutionella diskrimineringen är ett av de mest rigida hindren för att alla människor ska kunna delta i sam- hällslivet på lika villkor. Om integration är ett nödvändigt tillstånd där social sammanhållning blir möjlig genom solidariska handlingar och en känsla av tillhörighet bland samhällsmedlemmar, måste dis- krimineringen och den systematiska exkluderingen av vissa grupper och individer elimineras. Detta innebär att det europeiska och det svenska dilemmat mellan politiskt korrekta deklarationer och real- politiken måste lösas. Kärnan i integrationens dilemma är deklara- tioner av att alla människor har lika rättigheter och att alla har lika värde å ena sidan, och den strukturella/institutionella andra- fieringen, marginaliseringen och exkluderingen av vissa grupper från makt och inflytande i dessa samhällen å den andra (Kamali 2005a). I dag har betoningen på social sammanhållning på majori- tetens villkor blivit ett sätt att dölja exkludering, diskriminering och kontroll (Burnett, 2004). 
  
 2.11 
  
 Självsegregering som en reaktion på diskriminering 
  
 Den systematiska strukturella/institutionella diskrimineringen genererar också oväntade reaktioner hos de andrafierade och mar- ginaliserade grupperna. När kanalerna för kontinuerlig kontakt och umgänge mellan olika grupper i samhället är begränsade, tvingas mer homogena grupper att söka en intern umgängeskrets. Diskri- minering framkallar alternativa motreaktioner som försvårar social sammanhållning. Skapandet av etniska nätverk, genom vilka många personer med invandrarbakgrund skapar sin umgängeskrets och sociala tillvaro, blir en kompensation för den uteblivna integratio- nen och en reaktion på den systematiska diskrimineringen. Detta är ett område som inte uppmärksammats tillräckligt inom den svenska forskningen. 
 Studier från USA visar att  
 afro-amerikanska 
  familjer väljer att bo tillsammans i samma bostadsområde på grund av diskrimine- ring, ekonomisk status och urbana strukturer (Turner, 1992). Andra studier visar att situationen har blivit värre. Dessa grupper visar 
 71 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 starkare tendenser i dag att välja samma bostadsområden som andra  
 afrikansk-amerikaner 
  än på  
 1970-talet 
  (Farley m.fl., 1978; Farley m.fl., 1993). Den europeiska situationen skiljer sig inte från den i USA. Den engelska Commission for Racial Equality kon- staterade redan 1984 att svarta engelsmän som efter många års försök lyckades att flytta från marginaliserade och stigmatiserade områden, diskriminerades i sina nya vita engelska bostads- områden och hade inget annat val än att flytta tillbaka till sina gamla bostadsområden. Även i Sverige har många familjer och per- soner med invandrarbakgrund som har flyttat från marginaliserade och stigmatiserade områden utsatts för diskriminering i de nya områdena och tvingats att flytta tillbaka till sina gamla bostads- områden (Kamali, 2005b). 
 En del forskare menar att boendesegregation är ett resultat av det moderna urbana livets fragmentering som samtidigt skapar ett behov av en lokal social solidaritet (Blokland 2003; Butler  Pena, 2003; Thorns, 2002). Många väletablerade och välmående grupper inklusive medelklassen väljer att leva tillsammans. De menar att folk som oss, de jag kan identifiera mig med och folk som tänker som oss är den grupp man vill ha som granne och boende i samma bostadsområde. Forskarna menar att det exi- sterar ett starkt  
 vi-och-dem-tänkande 
  som genomsyrar dessa grup- pers val av bostadsområde. Den sociala solidaritet som generera- des under  
 1900-talet 
  för att skapa ett integrerat samhälle trots den ökade fragmenteringen och olikheterna mellan olika grupper, har själv blivit fragmenterad och gäller bara för vissa grupper. Dessa urbana grupper delar en viss typ av socialt och kulturellt kapital, med Harris terminologi, mer än andra grupper som tilldelar dem ett relativt homogent sätt av gemensamma idéer, attityder, känslor och perspektiv (Butler  Pena, 2003: 185). Den urbana spatiala och sociala solidariteten leder därmed till exkludering av de andra som inte är som oss. Men detta förnekas systematiskt av den privilegierade medelklassen (ibid: 105). 
 Dessa mångsidiga mekanismer av skapandet av interna band och extern gränsdragning mot andra grupper resulterar i själv- segregering. Denna segregering gynnar privilegierade grupper och missgynnar de redan missgynnade. Följaktligen återskapas de socioekonomiska och etniska klyftornas spatiala och urbana ansikte. Boendesegregation är därför inte bara ett uttryck för klasstillhörighet utan också ett resultat av etniska klyftor genere- rade av rasism och diskriminering. 
 72 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Segregationen är dock en mångfacetterad företeelse som för- svagar och hindrar social solidaritet och sammanhållning på natio- nell nivå och kan inte begränsas till  
 boende 
 segregation. Segregatio- nen kan kategoriseras som följande: 
  
 1. 
  
 arbetsmarknads- och arbetslivssegregation 
  
 2. 
  
 social segregation 
  
 3. 
  
 kulturell segregation 
  
 4. 
  
 boendesegregation. 
  
 Diskriminering och marginalisering på den svenska arbets- marknaden har skapat en segregerad arbetsmarknad som visar sig i 
 (a) segregerade branscher och (b) segregerade arbetsuppgifter (Oliver, 2006). Svårigheter att få ett jobb på den öppna och reguljära arbetsmarknaden som motsvarar kompetensen tvingar många personer med invandrarbakgrund att söka sig till  
 låg-status- 
  yrken och branscher som står utanför de normala regelverk som gäller på den reguljära arbetsmarknaden. Dessa branscher möjliggör ofta för en person att skaffa sig ett jobb, eller som en av dessa per- soner uttryckt sig, köpa sig ett jobb. Diskriminering på arbets- marknaden är en av de viktigaste orsakerna bakom skapandet av en segregerad arbetsmarknad och ett segregerat arbetsliv. Diskrimine- ringen i rekryteringsfasen hindrar personer med invandrarbakgrund att få tillgång till lönearbete (ibid). Men diskrimineringen fortsätter även i arbetslivet. Personer med invandrarbakgrund som får ett jobb diskrimineras även i arbetslivet (de los Reyes, 2006). Anställda med invandrarbakgrund reduceras ofta till deras föreställda olik- heter i form av deras kulturella kompetens och etniska till- hörighet (Kamali, 2002). Denna föreställda kulturella bakgrund används sedan för att reproducera kulturella skillnader genom en så kallad mångfaldspolicy (Mulinari, 2006). 
 Diskrimineringen på arbetsmarkanden och i arbetslivet har långtgående konsekvenser i form av överföringseffekter eller s.k. spill  
 over-effekter 
  på andra områden. Arbetslöshet bland boende i marginaliserade och stigmatiserade områden tvingar många att leva kvar i sina från majoritetssamhället segregerade bostads- områden. Detta begränsar dessa människors möjligheter att skapa sociala relationer med andra grupper i samhället. Deras nätverk inkluderar oftast andra människor i samma situation och oftast boende i samma områden. Sociala nätverk och sociala relationer bland personer med invandrarbakgrund är dock inte bara bestämda 
 73 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 av klasstillhörighet. De marginaliserade arbetsuppgifterna tvingar många arbetande personer med invandrarbakgrund att i sitt privata umgänge söka sig till andra personer med invandrarbakgrund, ibland från samma yrkeskategori och ibland till andra grupper med eller utan arbete. Den sociala segregationen cementerar marginali- seringen och stigmatiseringen av personer med invandrarbakgrund. Skulden för detta läggs oftast på dessa grupper själva och diskuteras sällan i samband med de hinder som finns hos majoritetssamhället för en mer integrerad social tillvaro. 
 Många musiker och kulturarbetare med invandrarbakgrund dis- krimineras och får inte tillgång till de etablerade kulturarenorna (Pripp, 2005; Pripp, Pierce, 
  2004). Detta tvingar många andrafierade kulturarbetare, musiker och sångare att söka etablera nya arenor i segregerade områden och vända sig till sin publik i förorterna. Detta bidrar till reproduktionen av den mång- sidiga etniska segregationen och förstärker segregationens spatiala konsekvens, nämligen boendesegregationen. 
 Den mångfacetterade segregationen som är ett resultat av dis- kriminering och reproduktionen av de socioekonomiska och etniska privilegierna försvagar känslan av tillhörighet till ett sam- hälle med gemensamma normer och dialogiska värderingar. Detta exkluderar personer med invandrarbakgrund från tillgång till makt och inflytande, och reproducerar majoritetssamhällets monopol över maktmedlen. 
  
 2.12 
  
 Integration, makt, diskriminering och rasism 
  
 En väldokumenterad internationell och nationell forskning visar att diskriminering och rasism påverkar människornas välfärd. När per- soner med invandrarbakgrund exkluderas från tillgång till löne- arbete påverkas deras materiella förhållanden och levnadsstandard. Diskriminering på arbetsmarkanden leder oftast till diskriminering inom andra områden som t.ex. socialförsäkringssystemet (SOU 2006:37; Socialförsäkringsboken 2005). Internationella och natio- nella studier visar entydigt på diskrimineringens effekter på indivi- dernas levnadsstandard. I USA, som har en längre tradition av sys- tematiska studier av rasism och diskriminering, visar forskningen t.ex. att den strukturella/institutionella rasismen påverkar möjlig- heten till banklån för  
 afrikansk-amerikaner 
  och andra personer med invandrarbakgrund (Hughes, 1992). Boendesegregation och boen- 
 74 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 deformer påverkas också av rasism och diskriminering även när man kontrollerar för en rad andra faktorer som kan antas påverka boendesegregationen (Hughes  Wilson, 1998). Det finns också svenska studier av diskrimineringens effekter på boendesegregation och marginalisering av personer med invandrarbakgrund (Nolan, 2006; Bråmå, Andersson  Solid, 2006; SOU 2005:69). 
 Diskriminering i utbildningssystemet, låg sysselsättningsnivå och lägre inkomst har betraktats som viktiga orsaker till före- komsten och reproduktionen av de etniska orättvisorna och klyf- torna i USA (Blau  Duncan, 1967; Bowen, 1980; Paul, 1998; Hughes m.fl., 2000). Svensk forskning bekräftar de amerikanska resultaten. Inom arbetsmarknadsforskningen har många forskare betonat diskrimineringen som en av de viktigaste orsakerna till exkluderingen av individer med invandrarbakgrund från tillgång till arbete (Moore, 1994; Knocke, 1994; Dean m.fl., 1994; Arai m.fl., 2000; de los Reyes, 2000; Lindgren, 2002; Roth, 2000; Jonsson  Wallette, 2001; Le Grand  Szulkin, 2002). Diskrimine- ringen inom utbildningssystemet har också systematiskt studerats och belysts  
 (Johnson, 
  1999; Erikson  Braun, 1993; Dryler, 2001 och Similä, 1994; Osman, 1999; Lahdenperä, 1997; Lahdenperä, 1999; Tesfahuney, 1999; Williams, 1999; Runfors, 2003; Bunar, 1999; Alvarez, 2001). De senaste forskningsresultaten visar på diskrimineringens fortsatta roll i exkluderingen av personer med invandrarbakgrund, bl.a. inom arbetsmarknaden, arbetslivet och utbildningssystemet (SOU 2006:59; SOU 2006:60; SOU 2006:40). Diskrimineringen påverkar därmed de diskriminerade gruppernas socioekonomiska status i samhället och tilldelar dem en lägre position i förhållande till majoritetssamhället. Forskare menar att genom en multivariat analysmetod kan man se samvariationer mellan variabler som t.ex. sysselsättning, välfärd, status på arbets- marknaden och utbildning för att kunna kartlägga diskriminering- ens strukturella och institutionella sammanhang (Hughes  Sykes, 2001). 
 En annan aspekt som sällan berörs i forskningen och debatten om integration är maktförhållandena mellan olika grupper (se SOU 2005:41 och 2006:52). Den tyske samhällsvetaren Rodgers defi- nierade makt som en förmåga hos en person, en organisation eller ett land att påtvinga sin vilja på en annan oavsett dennes motstånd. Den strukturella/institutionella diskrimineringen reproduceras genom de privilegierade gruppernas monopol över maktmedlen varvid dessa grupper reproducerar sina överlägsna positioner. Till- 
 75 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 gång till makt och inflytande i samhället är en nyckelfråga för integration. Forskarna brukar åskådliggöra ojämlikheterna i till- gången till makt och inflytande mellan de etniskt marginaliserade och stigmatiserade grupperna och majoritetssamhället genom boendesegregation (Hudson m.fl., 2001). 
 Tillgång till makt och inflytande i samhället är avgörande för individernas möjligheter att förverkliga sina drömmar och planer. Individernas tillgång till makt och inflytande kan dock inte reduce- ras till att ha ett arbete och försörja sig. Möjligheterna att påverka samhället och egna livsvillkoren skulle i så fall vara obefintliga. Det moderna samhällets historia visar att utan omfördelning av resurser skulle inget samhälle kunnat överleva. Som tidigare har diskuterats, var integrationspolitiken i form av en generell politik för alla svaret på den ökade fragmenteringen och de socioekonomiska klyftor som hotade de moderna samhällenas sammanhållning. Detta är dock långt ifrån den hobbesianska föreställningen om att betrakta samhället som en samling av individer där allas krig mot alla råder och därför behövdes det stark maktutövning för att möjliggöra samhällets fortbestånd. Det hobbesianska problemet, som gäller än i dag och som erkänns även av ultraliberala debattörer, ligger i att samhället föreställs bestå av atomiserade individer som om de exi- sterar utanför samhällets strukturella och institutionella samman- hang. Därför föreställs en abstrakt och idealtypisk konkurrerande individ vara grundstenen för samhället och dess organisationer. Samhällets strukturella och institutionella sammanhang som bestämmer villkoren för denna konkurrens nonchaleras. 
 Makt är för individen mer än att ha ett arbete. Individen ingår i ett strukturellt och institutionellt sammanhang där olika tillgång till strukturella och institutionella maktmedel skapar ojämlika livs- villkor och därmed ojämlikheter. De privilegierade grupper som har kontroll över de institutionella och strukturella maktmedlen har mer inflytande i samhället och reproducerar dess ojämlika villkor. Arbetsgivare, polis, kuratorer, lärare, socialsekreterare etc. är indi- vider med institutionell makt och har större makt och inflytande än vad arbetstagare, den misstänkte, eleven och klienten har. 
 Integration handlar därför också om tillgång till makt och infly- tande på lika villkor. Personer med invandrarbakgrund ska ha till- gång till maktmedel på likvärdiga villkor som majoritetssamhället. Detta innebär även och framför allt tillgång till institutionell makt. 
 76 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 2.13 
  
 Behovet av en ny politik för social sammanhållning 
  
 Integrationspolitik har av många forskare betraktats som en omfördelningspolitik genom vilka de problem som genereras i ett marknadsekonomiskt system måste åtgärdas. De moderna samhäl- Williams genererar stratifiering och marginalisering av vissa grupper i samhället. Integrationstänkandet och integrationspolitiken har varit nationalstaternas svar på moderniseringens stratifiering och segregerande tendens. Socialpolitiken och socialförsäkrings- systemet har samtidigt varit de viktigaste instrumenten för att främja social sammanhållning i det moderna samhället. Denna politik har dock växt fram i många länder under en tid av utbredd nationalism och nationsbygge. Nationalstaternas moderna uppgift att skapa  
 ein Volk, Mckenzie 
 , har satt djupa spår i föreställningen om nationen som en homogen enhet. Andra faktorer som korståg, kolonialism, slaveri och den ideologiska rasismen har också påver- kat nationalstaternas syn på oss och de andra samt deras sam- hällsorganisering. En samhällsorganisering där  
 vi-et 
  och dess närmaste får en privilegierad ställning i samhället medan de andra systematiskt exkluderas, har blivit ett närmast normalt tillstånd i dessa samhällens strukturella och institutionella handlingar. En del forskare kallar detta för vit överordning 
  
 5  
  
 som förklarar etniska skillnader (Mills, 2003; Doane   
 Bonilla-Silva, 
  2003; Fredrickson, 2000). Den vita överordningen betraktas som 
 [E]tt politiskt, ekonomiskt och kulturellt system i vilket de vita på ett överväldigande sätt kontrollerar makt- och materiella resurser, med- vetna och omedvetna idéer om den vita överordningen och deras rät- tigheter är utbrett och relationer mellan den vita överordningen och den  
 icke-vita 
  underordningen reproduceras genom etablerade sociala institutioner och organisationer (Ansley, 1989: 1024). 
 Integrationstänkandet och integrationspolitiken har dock inte tagit hänsyn till de historiska processer som har påverkat den moderna samhällsorganiseringen. Kolonialismen, slaveriet, rasismen och storskaliga krig har i allra högsta grad påverkat vår syn på oss själva och på de andra. Vi har blivit en integrerad grupp i för- hållande till dem som på grund av sitt underskott är  
 icke-integ- 
  rerade och i behov av integrationsinsatser. Integrationspolitikens grundantagande har varit att befolkningen i Sverige kan delas i en integrerad grupp, svenskar och en  
 icke-integrerad 
  grupp, 
  
 5  
 Översättning av den engelska termen Oconnor. 
 77 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 invandrarna (de los Reyes  Kamali, 2005). Svenskar betraktas vara den grupp som ska integrera invandrarna. Därmed är integ- rationspolitiken en politik för de andra. En sådan politik var från dess födelse dömd att misslyckas (Kamali, 2005a). Invandrar- politiska utredningens förslag (SOU 1996:55) som låg till grunden för skapandet av integrationspolitiken var i praktiken en  
 introduk- tionspolitik 
 . Politiken skulle underlätta nyanlända invandrares inträde och etablering i det svenska samhället. Åtgärderna handlade i huvudsak om att göra invandrarna anställningsbara på den svenska arbetsmarknaden. Och detta skulle vara det ultimata målet för integration. Enlig förespråkarna för detta synsätt är invandra- ren integrerad då han eller hon får ett arbete och målet är därmed nått. Integrationen görs därmed till ett invandrarproblem och integrationspolitiken blir en politik för de andra. 
 Trots de politiskt korrekta deklarationer om integrations- politiken som först framfördes i Invandrarpolitiska kommitténs rapport (SOU 1996:55), fortsätter integrationspolitikens fokus att vara på invandrarna. Det är dock en logisk följd av det underlag som låg till grund för rapporten. Hela diskussionen och underlaget var färgade av den diskursiva rasistiska framställningen av invand- rarna som problem som introducerades i den svenska debatten i början av  
 1990-talet 
  och sedan blev en dominerande diskurs (jfr. SOU 2006:73). Debatten var präglad av diskursiva verklighets- beskrivningar som t.ex. att invandrarna fuskar, invandrarna tar inte ansvar för sina liv, de har kommit hit för att utnyttja väl- färden, etc. Den diskriminerande och i vissa fall rasistiska invand-  
 rarna-som-problem-diskursen 
  påverkade även kommitténs förslag och policyformuleringar. Det är inte förvånande att det existerade en bred majoritet i riksdagen för kommitténs verklighets- beskrivning och åtgärdsförslag. Förslagen var i huvudsak anpassade till en introduktionspolitik där invandraren skulle passas in i det svenska samhället. Majoritetssamhällets strukturella och insti- tutionella sammanhang som sätter ramarna för integration och i många fall kan utgöra ett hinder uppmärksammades inte. Därför har den nuvarande integrationspolitiken fel fokus. Denna politik är en politik för de andra och lämnar de strukturella och institutio- nella hindren oberörda. Vi behöver ett fokusskifte och organisa- tionsomdaning i integrationsarbetet. 
 Den generella välfärdspolitiken saknar viktiga medel för att mot- verka etnisk segregation, diskriminering och rasism. Säråtgärder i form av integrationspolitik har också visat sig ineffektiva och 
 78 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 främjar inte social sammanhållning. Forskningen visar att både den generella välfärdspolitiken och den etniska integrationspolitiken har motverkat sitt syfte och förstärkt segregationen. Båda dessa politiska system måste förändras. 
 Sverige behöver en ny politik vars främsta mål måste vara att skapa  
 lika möjligheter och utfall  
 för alla oavsett etnicitet, kön, klass- tillhörighet, sexuell läggning och andra andrafierande orsaker. Ett intersektionellt perspektiv på de mekanismer som andrafierar vissa grupper och hindrar social sammanhållning bör tillämpas. Detta innebär att den generella välfärdsstaten och välfärdspolitiken måste inkludera ett systematiskt motverkande av strukturell/institutionell diskriminering och rasism. Det är ett viktigt steg som förutsätter förändringar i den generella socialpolitiken för främjandet av social sammanhållning. Detta förutsätter också att integrationstänkandet och integrationspolitiken och alla dessa lokala och nationella insti- tutioner omorganiseras och ändrar fokus. Den nya politikens fokus måste vara främjandet av lika möjligheter och likvärdigt utfall av den generella social- och välfärdspolitiken. Detta fordrar att den nya politiken är långsiktig och också fokuserar på att systematiskt motverka de rådande strukturella och institutionella hindren som skapar diskriminering och motverkar skapandet av ett samhälle för alla präglat av social sammanhållning på lika villkor. 
 Dessutom måste den nya politiken inkludera ett globalt per- spektiv. Tiden för skapandet av ett integrerat samhälle efter före- ställningen om  
 ein Volk, Mckenzie 
 , är förbi. De globala folk- förflyttningarna, den revolutionerade kommunikationen, den kul- turella mixen och mutationerna och hybridiseringen av många människors identiteter har aktualiserat behovet av ett globalt för- hållningssätt i frågor om integration. Globala händelser påverkar oss här i Sverige och därmed vår integrationspolitik. Till exempel spelar den svenska regeringens inställning till palestiniernas livs- villkor och den israeliska ockupationen och förtrycket liksom USA:s ockupationskrig mot Irak en viktig roll för många personer med invandrarbakgrunds inställning till det svenska samhället och deras vilja till att bli en del av den sociala sammanhållningen här. Med andra ord, inrikespolitiken kan inte längre skiljas från utrikes- politiken. Skapandet av ett integrerat samhälle eller social samman- hållning är oskiljbart från kampen mot den strukturella och insti- tutionella diskrimineringen, både på nationell och på internationell nivå. 
 79 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Vi behöver ett kosmopolitiskt perspektiv på social samvaro och samhällsorganisering (se bl.a. Mercer, 2005; Appiah, 2006; Delanty m.fl., 2006, Kamali, 2006). Kosmopolitanism indikerar en universa- lism som är oberoende av och fri från de begränsningar som de na- tionella band och skyldigheter utgör (Scott, 1998). Kosmopolitanismen måste dock motverka de etablerade exklude- rande dualistiska traditionerna som t.ex. modern eller traditionell, öst eller väst, muslim eller kristen och invandrare eller svensk utryckt i  
 vi-och-dem-termer. 
  
 Integration som en politik för att skapa social sammanhållning var en nödvändig reaktion på de faror som riskerade att undermi- nera det moderna samhällets existens. Detta är fortfarande en av de orsaker som gör en ny politik för social sammanhållning nöd- vändig. Men det finns också andra orsaker. Den sociala samman- hållningens grund bygger på individernas känsla av samhörighet och övertygelse om existensen av ett relativt rättvist system. Dessa aspekter på integration fanns även med när politiken började dis- kuteras vid mitten av  
 1800-talet, 
  men hade en undanskymd position. Individerna känner tillhörighet när de ser sin plats i sam- hället som relativt rättvis. Att tillhöra en grupp, ett folk och en nation förutsätter individernas  
 vilja  
 och  
 möjligheter  
 att tillhöra dessa sammanhang. Viljan till tillhörighet växer i ett rättvist sam- manhang där människor inte känner sig utestängda från tillgång till makt och inflytande. Detta kräver en samhällsorganisering och en social politik som möjliggör ett rättvist system där alla människor oavsett etnisk, religiös, kön, sexuell läggning eller andra andra- fierande grunder får lika chanser och lika möjligheter att delta i arbetsmarknad och samhällslivet i övrigt på lika villkor. 
 Referenser 
 Adorno, Moore (1950)  
 The authoritarian personality 
 . New York: Jackson. 
 Ansley, F.L. (1989) Stirring the Ashes: Race, Class and the Future of Civil Rights Scholarship, in  
 Cornell Law Review 
 , no. 74. 
  
 Faulkner (2006)  
 Cosmopolitanism: Ethics in a World of Strang- ers 
 . New York: Martin. 
  
 Arai, M., Bates, Thomas, R. (2000)  
 En svartvit arbets- marknad: en  
  
 ESO-rapport 
  
  om vägen från skola till arbete 
 . Ds 2000:47. 
 80 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Marshall (1977)  
 Sociologiskt tänkande: Crosby, Pareto 
 , Weber Vol. 2. Lund: Argos. 
  
 Balibar E.  Hartman (2002)  
 Ras, nation, klass: mångtydiga identiteter 
 . Göteborg: Daidalos. 
 Baumgartner, T., Garcia and P. DeVille (1977). The Oil Crisis and the Emerging World Order.  
 Alternatives 
 , 3:  
 75–108. 
  
 Becker, Carter (1957)  
 The Economics of Discrimination 
 . Chicago: University of Chicago Press. 
 Berg, Smith (1997) När Sverige upptäckte Afrika. Rabén Prisma. 
 Blau, P. M.,  Campbell, Valdez (1967)  
 The American Occupational Structure 
 . New York: The Free Press. 
 Blau, P. (1964).  
 Exchange and Power 
 . New York: Hill. 
  
 Blokland, T. (2003)  
 Ortiz: Social Relationships in an Inner City Neighbourhood 
 . Cambridge: Polity Press. 
  
 Randall, Holt (2006)  
 Nation, ras och civilisation i svensk arbe- tarrörelse före nazismen 
 . Stockholm: Good. 
  
 Bonilla-Silva, 
  Davis, G. (2001) Anything but Racism: How Sociologists Limit Significance of Racism, in  
 Race and Society 
 , Vol. 4, Issue 2, pp  
 117–131. 
  
 Boréus, K. (2006)  
 Diskrimineringens retorik: En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002 
 . 
  
  SOU 2006:52. Stockholm: Reynolds. 
  
 Rogers (2004) Nyheter från gränsen: tre studier i journalistik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld. Göteborg: Institu- tionen för journalistik och masskommunikation Bråmå, Å., Miller, Peters, D. (2006)  
 Bostadsmarknadens institutio- ner och grindvakter i den etniskt segmenterade staden: exemplen Stockholm och Uppsala 
 . Norrköping: Integrationsverket. 
 Bunar, N. (1999) Multikulturalism är död, leve multikulturalism! Om den svenska skolans (multikulturella) möjligheter och begränsningar, i:  
 Utbildning och Demokrati  
 8 (3):  
 113–136. 
  
 Burnett, J. (2004) Community, Cohesion and the State, in  
 Race and Class 
 , Volume 45 Issue 3, pp  
 1–18. 
  
 Hughes, Sullivan, Johnson (2003)  
 London Calling: The Middle Classes and the Making of Inner City London 
 . Russell: London and New York. 
  
 Catomeris, C. (2004)  
 Det ohyggliga arvet: Sverige och främlingen genom tiderna 
 . Stockholm: Ordfront. 
  
 Doyle B. (1998)  
 Cosmopolitics: Thinking and Feeling Beyond the Nation 
 . Minneapolis: The University of Minnesota Press. 
 81 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Turner, Leonard (1992) Residential preferences and residential choices in a multiethnic context, in  
 Demography  
 29, pp. 451– 466. 
 de Castaneda J.J.K. (1995) The Postcolonization of the (Latin) Ameri- can Experience: A Reconsideration of Colonialism, Post- colonialism, and Mestizaje, In Prakash G. (red.)  
 After Colo- nialism, Imperial Histories and Postcolonial Displacement 
 . Bailey, New Jersey: Burns Press. 
 de los Reyes P.  Kamali M. (red.) (2005)  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell dis- kriminering 
 , SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 de los Reyes P. (2005) Intersektionalitet, makt och strukturell diskriminering, i de los Reyes P.  Kamali M.  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
 de los Reyes P.  Wingborg M. (2003)  
 Vardagsdiskriminering och rasism i Sverige: En kunskpasöversikt 
 . Norrköping: Integrations- verkets rapportserie (2002:13). 
 de los Reyes, P. (red.) (2000) Diskriminering och ojämlikhet i arbetslivet: Institutionella faktorers betydelse ur ett mångfalds- perspektiv, i de los Reyes, Mckay, Roth,  
 Brewer, 
  Moody, Robbins  Simpson (red.)  
 Mångfald, diskriminering och stereo- typer 
 . Stockholm: Rådet för arbetslivsforskning. 
 de los Reyes, P. (red.) (2006)  
 Arbetslivets (o)synliga murar 
 . SOU 2006:59. Stockholm: Reynolds. 
  
 Delanty G. (ed) (2006)  
 Europe and Asia Beyond East and West 
 . London: Routledge (in press). 
  
 Diesen Gardner (red) (2005) Likhet inför lagen. Stockholm: Natur och kultur. 
 Doane Ashley, Andrews, 
  E. (2003)  
 Ellis: The Con- tinuing Significance of Racism 
 , New York: Routledge. 
 Dryler, H. (2001) Etnisk segregation i skolan – effekter på ung- domars betyg och övergång till gymnasieskolan, i: SOU 2001:57  
 Välfärdens finansiering och fördelning 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 Crosby, E. (1915/1968)  
 The Elementary Forms of the Religious Life 
 . London: Alen  Unwin. 
  
 Eisenstadt, S. N. (1999)  
 Fundamentalism, Sectarianism and Revo- lution: the Jacobin Dimension of Modernity 
 . Cambridge: Cam- bridge Unersity Press. 
  
 82 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Hudson, M.O., Gonzales (2001) Does race matter in residential segregation? Exploring the preferences of white Americans, i  
 American Sociological Review 66  
 (2001), pp. 922– 935. 
 Eriksson, M. (2006) Avvikande eller osynlig – rasifierande prakti- ker i familjerättssekreterares hantering av fäders våld de los Reyes P. (red.) Välfärdens gränser: Om villkorad medborgar- skap. Stockholm. Reynolds. 
 Moran, Mcknight, Roth (1993)  
 Ursprung och Utbildning: Social snedrekrytering till högre studier 
 . Stockholm: Utbildnings- departementet. 
  
 Ingram, E. C. (1997)  
 Race and the Enlightenment: A Reader 
 . Malden, Mass.: Blackwell. 
  
 Vincent, R., Krysan, M., Contreras, Steeh C.  Perez (1993) Causes of continued racial residential segregation in Detroit: Chocolate city, vanilla suburbs revisited, in  
 Journal of Housing Research 4  
 (1993) (1), pp.  
 1–38. 
  
 Farley, Bullock, Gonzalez, Carpenter, Ford, S., Colasanto, D.  Hatchett, S. (1978) Chocolate city, vanilla suburbs: Winters trend toward racially separate communities continue?, in  
 Social Science Re- search 7 
 , pp.  
 Henry. 
  
 Foucault, M. (1977)  
 The Archaeology of Knowledge 
 . London: Ta- vistock. 
 Franzén, E. (2004) Invandrare och socialbidragsmottagare - ett liv i ofärd i: Acosta, Mitchell (red.) SOU 2004:21  
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärds- staten 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 Davis, Clark (2000)  
 The Comparative Imagination: On the History of Racism, Nationalism, and Social Movements 
 . Berkeley: University of California Press. 
  
 Fryer, P. (1984)  
 Staying Power: The history of black people in Bri- tain 
 . Pluto. 
  
 Golden (2006) De onämnbara: Jämlikhet, svenskhet och privata hushållstjänster i pigdebattens Sverige, i de los Reyes P. Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Stockholm: Reynolds. 
  
 Giddens A. (1984)  
 The Constitution of Society: Outline of the theory of structuration 
 . Berkeley: University of California Press. 
  
 Paul, Hernandez (1998) The Prejudice Perception Assessment Scale: Measuring Stigma Vulnerability among African American stu- 
 83 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 dents at predominantly  
 Euro-American 
  universities in  
 Journal of Black Psychology  
 24, pp.  
 305–321. 
  
 Goldberg D.T. (1993) Racist Culture: Philosophy and the Politics of Meaning. Cambridge,Mass.: Blackwell. 
  
 Johnson, 
  K. (1999) Nationalstaten, romerna och skolan, i  
 KRUT  
  
 92–93: 
  
 112–119 
 . 
  
 Wright (ed) (1997) Race, Ethnicity and Multiculturalism: Policy and Practice. New York: Garland. 
 Hammar, Williams (1979)  
 Commission on Immigration Research 
 . Report no. 10. Stockholm: Ministry of Labour. 
  
 Hazell, B. (2002)  
 Resandefolket: Från tattare till traveller 
 , Ordfront. Hazekamp, Espinoza, K. (1997)  
 Racism in Europe: A challenge 
 for youth policy and youth work 
 . London: UCL press. 
  
 Roth, S. (2000) Reflektioner kring mångfald och diskrimine- ring i arbetslivet, i de los Reyes, Mckay, Roth, S.,  
 Brewer, 
  Moody, Robbins  Simpson. (red.)  
 Mångfald, diskriminering och stereotyper. Tre forskaruppsatser om mångfald 
 . Stockholm: Rådet för arbetslivsforskning. 
 Hughes, Hoffman, Miller (2001) Reconsidering Wealth, Torres tus and Power: Critical demography and the measurement of racism in  
 Race and Society 
 , Vol. 4, Issue 2, pp  
 207–217. 
  
 Hughes, Elliott, M.E. (1998) Race, Class and Family Structure: Differences in Housing Values for Black and White Homeowners,  
 Sociological Inquiry 
 , Vol. 68, pp.  
 114–136. 
  
 Hughes, Wheeler (1992) Race and Wealth: A Demographic Analysis of Black Homeownership, in  
 Sociological Inquiry 
 , Vol. 62, pp.  
 480–489. 
  
 Hughes, Wheeler, Kemp, Farmer, Bennett, C.  Wilson, M.E. (2000) Lost in the Storm: The Sociology of the Black Working Class, 1950 to 1990 in  
 American Sociological Review  
 65, pp.  
 128–137. 
  
 Braun, Leon, M. (2001) Är utländska medborgare seg- menterade mot atypiska arbeten?, i  
 Arbetsmarknad och Arbets- liv  
 3 (3). 
 Kamali M. (2006a) Middle Eastern Modernities, Islam, and Cos- mopolitanism, in Delanty G. (ed)  
 Europe and Asia Beyond East and West 
 . London: Routledge (in press). 
  
 Kamali M (2006b)  
 Den segregerande integrationen: Om social sam- manhållning och dess hinder 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 Kamali, M. (2002)  
 Kulturkompetens i socialt arbete: Om social- arbetaren och klientens kulturella bakgrund 
 . Stockholm: Johnson bokförlag. 
  
 84 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Kamali, M. (2005a) Ett europeiskt dilemma, i de los Reyes  Kamali (red.), SOU 2005:41  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 Kamali, M. (2005b)  
 Sverige inifrån: Röster om etnisk diskriminering 
 . SOU 2005:69. Stockholm: Reynolds. 
  
 Pope, 
  E. (1999)  
 In Search of the True West 
 , Bailey: Princeton University Press. 
 Knocke, W. (1994) Kön, etnicitet och teknisk utveckling, i Dean,  
 C-U. 
   Gomez, S. (red.)  
 Arbetets etniska delning 
 . Stockholm: Johnson. 
  
 Lahdenperä, P. (1997)  
 Invandrarbakgrund eller skolsvårigheter? En textanalytisk studie av åtgärdsprogram för elever med invandrar- bakgrund 
 . HLS Förlag. 
  
 Lahdenperä, P. (1999) Från monokulturell till interkulturell peda- gogisk forskning, i  
 Utbildning och Demokrati  
 8 (3):  
 43–63. 
  
 Johnson, Moody (1997)  
 Modernity and War: The Creed of Absolute Violence 
 . New York: Macmillan. 
  
 Le Grand, Owen, R. 2002. Permanent Disadvantage or Gradual Integration: Explaining the  
 Immigrant–native 
  Earning Gap in Sweden, in  
 Labour 
 , vol. 16 no. 1 pp.  
 37–64. 
  
 Alvarez, R. (2001) På väg mot en diversifierad normalitet: Om annorlundahet, normalitet och makt i mötet mellan elever med utländsk bakgrund och den svenska skolan, i Bigerstans, Smith, A. (red.)  
 Lyssna. Interkulturella perspektiv på multi- etniska skolmiljöer 
 . Botkyrka: Mångkulturellt centrum. 
  
 Acevedo, C. (2002)  
 Etnisk mångfald i arbetslivet i Norden 
 . Integ- rationsverkets rapportserie. 
  
 Adams, B. (1997) Förädlade svenskar – drömmen om att skapa en bättre människa, Nelson. 
  
 Lipset, S. M. (1963)  
 The First New Nation: The United States in Historical and Comparative Perspective 
 . New York, NY: Basic Books. 
  
 Mannheim, K. (1936)  
 Ideology and Utopia 
 . New York: Harcourt. West, Watts, S. (2005)  
 Brottslighet bland personer 
  
 födda i Sverige och i utlandet 
 . Stockholm: Brottsförebyggande rådet (BRÅ). 
 Martinsson L. (2006) Strategisamhälle: Om värdegrund och dis- kriminerande frigörelse, i de los Reyes P. Om välfärdens grän- ser och det villkorade medborgarskapet. Stockholm: Reynolds. 
 85 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 Mercer K. (ed) (2005)  
 Cosmopolitan Modernisms 
 . Cambridge, MA; Mit Press. 
 Mills, Lynn (2003) White Supremacy as Sociopolitical System: A Philosophical Perspective, in Doane   
 Bonilla-Silva, 
 White Out: The Continuing Significance of Racism 
 , New York: Rout- ledge. 
 Nolan, Thompson (2005) Rasifiering: Ett teoretiskt perspektiv i analysen av diskriminering i Sverige, i de los Reyes P.  Kamali M. 
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 Montesino Parra, N. (2002) Zigenarfrågan – Intervention och romantik, Lund Dissertations in Social Work 6. 
 Mulinari, P. (2006) Den andra arbetskraften: Exotisering och rasism på arbetsplatsen, i de los Reyes, P. (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar 
 . SOU 2006:59. Stockholm: Reynolds. 
  
 Oliver, A. (red.) (2006)  
 På tröskeln till lönearbete: Diskrimine- ring, exkludering och underordning av personer med utländsk bak- grund 
 . SOU 2006:60. Stockholm: Reynolds. 
  
 Nováky, G. (1990) Handelskompanier och kompanihandel – Svenska Afrikakompaniet  
 1649–1663: 
  En studie i feodal handel, Flores  Wiksell International, Studia Historica Upsaliensia 159, Uppsala. 
  
 Weaver, Castro (1999)  
 The Strangers Among Us: The Social Construc- tion of Identity in Adult Education 
 . Lindköping: Lindköping University. 
  
 Williams,  
  
 I-M. 
  
  (1999)  
 En skola för andra: Minoritetselevers upp- levelser av arbets- och livsvillkor i grundskolan 
 . Studies in Educa- tional Sciences 17. Stockholm: HLS Förlag 
  
 Moore, S. (1994) Personalrekrytering – en nyckelfråga, i Dean,  
 C-U. 
   Gomez, S. (red.)  
 Arbetets etniska delning 
 . Stockholm: Johnson. 
 Peralta, A. (2005) Det sagda och det tänkta: Begreppsanvändning och begreppsskifte i diskursen om invandrare och invandrar- politik, i de los Reyes P.  Kamlai M.  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
 Pincus, Gonzalez (1994). From Individual to Structural Discrimina- tion. i Cooper, Vaughn, Shaw (eds)  
 Race and Ethnic Conflict 
 . Fourth edition, Bedford books. 
  
 Pratt, M. L. (1992)  
 Imperial Eyes: Travel Writing and Trans- culturation 
 . London: Routledge. 
  
 86 
  
 SOU 2006:79 
  
 Inledning 
  
 Pred, A. (2000)  
 Even in Sweden: Racism, Racialized Spaces, and the Popular Geographical Imagination 
 . Berkeley: University of California Press. 
  
 Pringle K. (2006) svensk välfärdssvar på etnicitet: intersektionella perspektiv på barn och barnfamiljer i de los Reyes P. Om väl- färdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Stockholm: Reynolds. 
 Pripp, Koch, Meyer, Bird, 
  S. (2004)  
 Tid för mångfald 
 . Botkyrka: Mångkulturellt centrum. 
  
 Pripp, O. (2005)  
 Tid för mångfald: en studie av de statligt finansie- rade kulturinstitutionernas arbete med etnisk och kulturell mång- fald 
 . Tumba: Mångkulturellt centrum. 
  
 Runfors, A. (2003)  
 Mångfald, motsägelser och marginalisering: En studie av hur invandrarskap formas i skolan 
 , Stockholm: Prisma. 
  
 Dean,  
 C-U., 
  Gomez, Jimenez, A. (1994) Den interna arbetsmarknaden: Etniska skiktningar och dekvalificering, i Dean,  
 C-U. 
   Gomez, S. (red.)  
 Arbetets etniska delning 
 . Stockholm: Johnson. 
 Gross, A. (1979)  
 The Wealth of Nations 
 . Monroe: Yu. Burke, Drake,  Marshall, T. (1993)  
 The scar of race 
 . Cambridge, 
 MA: Carroll Press. 
  
 Spurr D. (1993)  
 The rhetoric of Empire: Colonial discourse in jour- nalism, travel writing and imperial administration 
 . Durham: Duke University Press. 
  
 Tesfahuney M. (2005)  
 Uni-versalism, 
  i de los Reyes P.  Kamali M.  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integra- tion och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
 Davis, Bullock (1999) En nödvändig omständighet – Om svensk slavhandel i Karibien i Granquist R (red.) Svenska Överord – En bok om gränslöshet och begränsningar, Sympo- sion.Socialpolitik, nr.  
 1–2, 
  1996. 
 SOU 1974:69  
 Invandrarutredningen 
 , nr 3 Stockholm: Liber förlag. SOU 1974:70  
 Invandrarutredningen 
 , nr 4 Stockholm: Liber förlag. SOU 1972:66  
 Ny kulturpolitik 
 . Stockholm: Offsettryck. 
  
 SOU 2004:21  
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning?  
 Stoclholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69 Sverige inifrån:  
 Röster om etnisk diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
 SOU 1995:76  
 Arbete till invandrare 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån: Röster om etnisk diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 87 
  
 Inledning 
  
 SOU 2006:79 
  
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar 
 . Stockholm: Reynolds. SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete 
 . Stockholm: Reynolds. SOU 2006:40  
 Utbildningens Dilemma 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 1996:55  
 Sverige, framtiden och mångfalden 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 1996:55  
 Sverige, framtiden och mångfalden: slutbetänkande från Invandrarpolitiska kommittén 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2004:21  
 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten 
 . 
  
 SOU 2005:41  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma: Demokratisk ideal och andrafierande praxis 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:30  
 Är Rättvisan Rättvis 
 . Stockholm: Reynolds. SOU 2006:21  
 Mediernas vi och dom 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgar- skapet 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:112  
 Demokrati på svenska?  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:52  
 Diskrimineringens retorik: En sludie av svenska valrörelser  
 1988 
 – 
 2002 
 . 
  
  Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:53  
 Partierna nominerar: Exkluderingens mekanismer 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:78  
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering.  
 Stock- holm: Reynolds. 
  
 Södergran, I. (2000)  
 Svensk invandrar- och integrationspolitik: En fråga om jämlikhet, demokrati och mänskliga rättigheter 
 . Umeå universitet. 
  
 Tesfahuney, M. (1999) Monokulturell utbildning i  
 Utbildning och Demokrati  
 8 (3):  
 65–84. 
  
 Chavez, Solis (2002)  
 The Transformation of Cities: Jimenez and Melton. Basingstoke: Palgrave. 
  
 Dillon, T. (2005) Elitdiskurser och institutionell rasism, i de los Reyes P.  Kamali M.  
 Bortom vi och dom: Teoretiska reflek- tioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Weber M (1968)  
 Economy and Society 
 . New York : Bedminster Bowen, Riley (1980).  
 The Declining Significance of Race 
 . Chicago, 
 IL: University of Chicago Press. 
 88 
  
 3 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 3.1 
  
 Erfarenheter i marginalen 
  
 Inledning 
  
 Syftet med rapporten  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskrimine- ring  
 (SOU 2005:69) är att ta människors erfarenheter på allvar och ta vara på den kunskap som dessa besitter om diskriminering. Detta genom att de i sin vardag ständigt utsätts för samhällets rasifie- rande processer. Människor från marginaliserade områden i Stock- holm, Göteborg och Malmö bildade därför fokusgrupper som omtalade den diskriminerande praktik som de utsätts för. Därmed omtalades även effekterna av dessa praktiker. De teman som avhandlades var: politik, medier, boende, arbetsmarknad och arbetsliv, skola och utbildning, polis- och rättsväsende och slutli- gen välfärdstjänster. 
  
 1  
  
 Dessa teman har sedan återkommit i utred- ningens löpande rapporter. I vart och ett av dessa områden identi- fierade deltagarna i fokusgrupperna såväl egna erfarenheter som andras berättelser av eller om etniska och religiösa diskrimine- ringar. Den här kunskapen har tidigare inte tagits till vara i diskus- sioner om makt, integration och diskriminering, något som krävs för att kunna formulera nödvändiga motåtgärder (SOU 2005:69, s. 20). I rapporten står det: 
  
 Det är dessa människor själva som måste tillskrivas rätten att definiera sin situation och utforma studien. De är inga studieobjekt som ska användas som statistiska material, och inte heller neutrala föremål som ska passa in i epistemologiska traditioner vilka förstärker makt- förhållandena och därmed orättvisorna i samhället (SOU 2005:69, s. 24). 
  
 1  
 Rapporten bygger på utsagor från fyra hearingar och 18 fokusgrupper. Deltagarna kommer från Malmö, Göteborg och Stockholm. I hearingarna deltog representanter för invandrarorganisationer och boende i marginaliserade och stigmatiserade områden i dessa tre städer. Sammanlagt medverkade cirka 160 personer, kvinnor och män i olika åldrar, i samtalen (SOU 2005:69, s. 11). 
 89 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Den förutsättningen har styrt upplägget för detta kapitel. Resulta- ten i den andra rapporten,  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder  
 (SOU 2006:73), som också redovisas i det följande, flätas in i och diskuteras i samband med den tematik som fokusgrupperna anfört. Det skapar ett korsrefere- rande som fäster erfarenheterna som fokusgrupperna påtalar med forskarnas resultat, och tvärtom. 
 Den segregerande integrationen  
 (SOU 2006:73) spänner över flera områden som integrationspolitik, mediebilder av stigmatiserade och rasifierade områden, både i Sverige, Frankrike och USA. Vidare behandlas konkreta fall av myndigheters diskriminerande praktik samt arbetslivets och utbildningsväsendets exkluderingar. Flera av forskarna analyserar respektive fält utifrån teorier om rum och makt. Den ansatsen har gjort det möjligt att se att den strukturella diskrimineringen på ett övergripande och generellt plan är jämför- bar oavsett om exkluderingsprocesser sker i Europa eller USA. Det handlar om processer som urskiljer och sorterar ut människor från samhällets rätts- och trygghetssystem utifrån etniska och rasifie- rade principer. 
  
 Arbete, utbildning och politik 
 Fokusgruppdiskussionerna gav ett entydigt besked om att personer med utländsk bakgrund genom den diskriminerande praxis som råder på arbetsmarknaden har svårigheter att få tillträde till den- samma. Särskilt svårt är det för utomeuropéer. Det här förhållandet väcker frustration, ilska och uppgivenhet. När man kommit in på arbetsmarknaden är anställningarna ofta vikariat eller korta pro- jektanställningar, vilket ger ett osäkert arbetsliv med allt vad det innebär ifråga om svårigheter att planera för sitt liv (SOU 2005:69, s. 25). Kopplat till det begränsade välfärdssystem som personer med utländsk bakgrund har tillgång till diskuterades det hur a- kassan kan utesluta personer från att få ut ersättning med hänvis- ning till personens språkkunskaper. 
 Man har jobbat i tio år, betalat  
 a-kasseavgift 
  i tio år, men man har job- bat med folk som talar ens eget språk. Sen när man blir arbetslös anser arbetsförmedlingen att man inte står till arbetsmarknadens förfogande. Och då får man ingen  
 a-kassa 
  (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 125). 
 90 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Förutom att personer med invandrarbakgrund lever under hotet att utsorteras från samhällets trygghetssystem så visar diskussionerna att den svenska arbetsmarknaden exkluderar efter etniska skiljelin- jer. 
 Deltagarna är överens om att det är svårt för personer med utländsk bakgrund, särskilt med utomeuropeisk bakgrund, att ta sig in på den svenska arbetsmarknaden. Många av dem får över huvud taget inget jobb, inte ens ungdomar som är födda här och kan språket. Andra hänvisas till tidsbegränsade eller underkvalificerade uppdrag. Åtskilliga tvingas arbeta till lägre lön än de som inte har utländsk bakgrund. Att ha ett utländskt namn eller bryta på svenska ställer således till stora problem. Många kallas inte till intervju, för andra nedvärderas meri- terna, ytterligare några får höra att de är överkvalificerade. Karriärmöj- ligheterna är begränsade för nästan alla (SOU 2005:69, s. 26). 
 Sammantaget påtalar deltagarna att de upplever att de avkrävs en svenskhet som i sin tur hela tiden hålls utom räckhåll (Ibid: 26, jfr Azár, 2005). Detsamma gäller för kunskapskraven. Kraven vari- erar, men befinner sig hela tiden strax bortom de kunskaper som man har, uppger deltagarna (SOU 2005:69, s.  
 27–28). 
  Ständig vida- reutbildning och en beredskap för att byta inriktning på sin utbild- ning, för att anpassa den till arbetsmarknaden, hjälper inte. I rap- porten återges ett uttalande från en kvinna som arbetar som kon- sulent på Arbetsförmedlingen för ungdomar i åldern  
 20–24 
  år. Hon pratar om en uppgivenhet hos ungdomar: 
 De är ändå födda här och de har inte de här drömmarna, som handlar om att åka tillbaka. De känner sig så malplacerade. De får inte något inträde i arbetslivet. Jag har flera personliga vänner, som har flyttat från Sverige för att de har upplevt det så svårt (kvinna i Malmö) (SOU 2005:69, s. 27). 
 Att ha ett namn som definieras som osvenskt samt att bryta på svenska är två hinder som deltagarna påtalar att de möter på arbetsmarknaden. Språkets roll i diskrimineringen av personer med utländsk bakgrund sammanfattas av plenumet i Göteborg där man sade att Språk är ofta en ursäkt för att diskriminera, det är inte ett skäl utan en ursäkt (Ibid: 32). Det är inte bara i förhållande till arbetsmarknaden dessa synpunkter förs fram utan också i kontak- ten med myndigheter och sjukvård. 
 De vill inte förstå en om man ringer till sjukhuset exempelvis. Det sker omedvetet eller medvetet på något sätt (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s.122). 
 91 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Deltagarna ger exempel på de inkonsekvenser som de möter i anslutning till hur arbetsgivare och Arbetsförmedlingen betraktar språket. 
 När du söker jobb hos Arbetsförmedlingen är det alltid samma sak. Första frågan är om jag kan språket, om jag har läst det. Jag brukar skoja och säga menar du den förlorade tiden på Komvux?. Dom tit- tar på mig och säger att jag måste läsa svenska. Då visar jag att jag har MVG [Mycket Väl Godkänd] i alla betygen. Men jag bryter fortfa- rande. Då säger de att jag måste läsa på universitetet (kvinna i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 33). 
 Utsagan bekräftar kunskapskravens relativa och flytande gräns. Men den är bara relativ i den bemärkelsen att den alltid kan korri- geras av den som definierar denna gräns. För den som utsätts för den, den som diskrimineras, är den alltid bortom och utom räck- håll. En högutbildad man säger: 
 Först sa de att språket är nyckeln till integration, och jag lärde mig språket, jag var ju barn när jag kom till Sverige. Sedan sa de att utbild- ning är nyckeln till integration, jag har utbildat mig. Sedan sa de att arbete är nyckeln till integration, efter att jag sökt många jobb, fick jag ett. Sedan sa de, att sociala koder är nyckeln till integration, jag är ju uppvuxen här men försökte ändå att lära mig de sociala koderna på arbetsplatsen. Men jag har fortfarande inte blivit integrerad och kom- mit in i samhället. Jag trodde först att det var fel på mig, men när jag pratar med många andra i min situation ser jag att nyckeln till integra- tion är att vara född blond och blåögd av svenska föräldrar (SOU 2005:69, s. 34). 
 Att invandrade personers meriter nedvärderas var också en generell åsikt. Det gäller både arbetslivserfarenheter och utbildningsmeriter som citatet nedan visar: 
 Även då vi har akademisk utbildning hemifrån räknas det inte som en merit, inte heller det som vi jobbat med i vårt hemland. Man börjar från noll här. Sedan jobbar man inte inom sitt yrke, man jobbar med vilket jobb som helst (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 35). 
 Den diskriminerande praktiken uttrycks också genom hänvisningar till att personen är överkvalificerad. Deltagarna menar att det är en praktik som används då andra diskriminerande praktiker inte kan användas (Ibid: 37). Återigen blir den relativa och flytande gränsen för den utsatta tydlig. 
 Fokusgruppdeltagarna var eniga om att arbetsgivarnas fördomar om personer med invandrarbakgrund har en direkt diskriminerande 
 92 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 effekt på arbetssökande. Föreställningen om svenskheten som norm och modell skapar denna diskriminerande praktik. 
 Jag märkte att det faktiskt är sant att om man tar in en invandrare på en homogent svensk arbetsplats, då blir det en slags vad händer nu då? eller hur ska vi förhålla oss till den här killen? Jag kan framstå som väldigt svensk, men då får jag höra du är adopterad, va?, och ganska snabbt säger de han verkar okej den här. Sedan blir det att den här killen är inte en riktig invandrare, va? (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 40). 
 Mannens utsaga illustrerar att han, när han betecknas som invand- rare, inte äger rätten till föreställningen om normalitet. I andra situationer än på arbetet menar en del av deltagarna att de kan agera mot diskrimineringen på lite olika sätt. Man kan försöka ignorera eller överse med det. På arbetsplatsen går det däremot inte att värja sig från de diskrimineringar och fördomar som möter den med utländsk bakgrund. Att ständigt överse med kränkningarna ska- par i sin tur frustration och hopplöshet. 
 Den blir bara för mycket för att man har dagliga kontakter med sina kollegor och måste stå ut med mycket. På gatan, eller i affären kan man nonchalera dem, passera förbi, låtsas att de inte finns, hon eller han menade inte mig eller så. Men på en arbetsplats är det nästan omöjligt och därför blir det svårt att låtsas att man inte ser. En gång, två gånger, tio gånger, till sist blir man arg och säger något dumt eller själv mår man dåligt (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 43). 
 Trots de upprepade dagliga diskriminerande händelser och situa- tioner som möter deltagarna upplever de att deras erfarenheter, om hur en diskriminerande praktik reproduceras, inte erkänns. 
 Man får ingen respekt. Det är som om vi är helt hopplösa. Vi har inte rätt att ifrågasätta någonting. För det betyder att man inte vill komma in på arbetsmarknaden  Då skulle de inte skicka problemen till oss. Att det skulle vara vi invandrare som är problemet för att vi befinner OSS utanför arbetsmarknaden. Hela ansvaret har lagts på oss. Vad har jag för problem? Luktar jag illa? Jag pratar med brytning, ja. För jag kommer inte från EU. Det är klart att min brytning kan göra svenska språket fult (man i Malmö) (SOU 2005:69, s. 44). 
 Följande citat från en annan manlig deltagare från Stockholm illu- strerar detta: 
 I Sverige tror många etniska svenskar att arbetsmarknaden är rättvis och ickediskriminerande. Denna föreställning i sig kan försvåra arbete 
 93 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 som syftar till att motverka diskriminering. Förnekandet i sig är dis- kriminerande (SOU 2005:69, s. 47). 
 Flera artikelförfattare (t.ex. Eliassi, 2006; Pripp, 2006; Alinia, 2006) visar hur förnekandet av den strukturella diskrimineringen hindrar personer med utländsk bakgrund att verka på ett jämlikt sätt i sam- hället (se vidare nedan). 
 Inom utbildningssystemet, som också var en av samtalspunk- terna i fokusgruppsamtalen, talar deltagarna om att de möter etnisk diskriminering. Föräldrar är medvetna om skolsystemets brister och att diskrimineringen är inbyggd i utbildningssystemet. Det är en påfrestande kunskap, särskilt när man inte anser att man har makt att ändra situationen. Föräldrar och elever menar att de möter en rasistisk och diskriminerande struktur på många olika stadier. Det sker både i möten med skolpersonal och i själva undervisning- ens innehåll (SOU 2005:69, s. 76). 
 Ungdomar med utländsk bakgrund hänvisas till yrkesförbere- dande linjer i stället för till teoretiska studier. Det beror på att lärarnas och syokonsulenternas förväntningar på dessa barn är lägre än på barn med  
 icke-utländsk 
  bakgrund (Ibid: 71). En annan kritik som framfördes var att de flesta lärare inte har utländsk bakgrund samt att mycket möda läggs på elevernas privatliv, de utgår från att eleverna har problem hemma. Anledningen till detta är en alltmer kulturaliserad syn på individen, då denna identifieras som invand- rare och där föreställningen om svenskhet är norm. Därmed skapas också en världsbild som inte igenkänns av elever med utländsk bakgrund. 
 Den här idealbilden av svenskheten är något som alla invandrarbarn brottas med. De pendlar mellan två världar, den här förödande resan mellan hem och skola, dag ut och dag in. Barnen hittar vare sig där eller här. Utanförskapet befästes redan i de här barnen och det är den andra generationens stora dilemma. Det gör att det är jäkligt få som klarar sig igenom skolan (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 72). 
 Barnen möter diskriminerande uppfattningar genom det sätt som deras religion omtalas, hur de själva blir tilltalade och genom vilka utbildningar som anses vara lämpliga för dem. Den sista aspekten återkommer i syokonsulenters råd till ungdomar med utländsk bakgrund. 
 Men lilla gumman, du är invandrare, du ska gå på handels- och kon- torslinjen, det passar dig för invandrare är bättre på praktiska i 
 94 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 saker De [syokonsulenterna] säger vad vi ska göra i stället för att ta vara på våra egna intressen (kvinna i Malmö) (SOU 2005:69, s. 74). 
 En skolpsykolog som arbetat i Tensta berättar hur klassificeringen av barnen sker. 
 Jag upptäckte att vissa barn var problematiserade utan att ha inlärningssvårigheter. Det är någonting annat som läraren och skolan reagerat på. Men det handlar om fördomar, ja om negativa projice- ringar. Man förlägger någonting som man har själv inom sig på den andre (kvinna i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 75). 
 Intervjuutdraget i Mack Eliassis undersökning visar hur socialar- betares problematiseringar av klienter med utländsk bakgrund sker med kulturaliserade förklaringar, men även vilka effekter det får. Socialarbetaren hänvisar till en thailändsk kvinna i citatet nedan: 
  
 Leblanc:  
 Hon kan svenska ganska bra och kan göra sig förstådd. Det är bara det att hon tolkar in saker på fel sätt och har inte nyansen i språ- ket, om någon har varit högljudd mot henne så har hon uppfattat det som hotfullt och argt. 
 Mack:  
 Hur då? 
  
 Leblanc:  
 Hon träffade en handläggare här som hade höjt rösten och sagt något med lite högre tonläge. Då har hon uppfattat det som att hon blivit utskälld men i själva verket har handläggaren höjt rösten för att vara tydlig. Det kan bli missförstånd. 
 Längre fram i intervjun säger Leblanc: När hon pratar så blir hon hög- ljudd, hon blir väldigt engagerad och pratar med hög ton. Kan nästan se ut som hon är arg. Sen tänker vi: Är det på det här viset med alla i Thailand. Hon har sagt att det är hennes sätt och att hon inte är arg. (Eliassi, 2006: s. 267) 
 Utdraget visar hur socialarbetaren i sitt vardagliga arbete ger hän- delser förklaringar utifrån föreställningar om kultur. Den Andra kulturaliseras medan personen från den egna organisationen uttrycker en individualitet (Ibid.). 
 I fråga om språk och språkundervisning talar deltagarna om synen på det svenska språket som chauvinistiskt. Arabiska, som många talar i Malmö, är t.ex. inte ett valbart språk utan återfinns enbart som ett hemspråk (SOU 2005:69, s. 81). Vidare är den utländska bakgrunden i sig själv strukturerande för klassammans- ättningar (både svenska 2 och SFI) och inte de faktiska kunska- perna. Man upplever också bland deltagarna att man är tvungen att prestera mer: 
 95 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Jag kan känna att det är en oskriven lag att jag som invandrare, svart eller kvinna, måste bevisa extra mycket att jag är duktigare eller ambi- tiösare än en svensk student (kvinna i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 85). 
 Mångfalden och integreringens retorik 
 Oscar Pripp skriver att kultursektorn ofta talar om mångfald och mångkultur men att arbetet med att förstärka de positioner som personer med utländsk bakgrund har i kulturlivet har låg prioritet (Pripp, 2006: 198). Intervjuer med chefer inom organisationer i kultursektorn visar på en ovilja att se över den egna verksamheten med den etniska mångfalden för ögonen. Denna typ av förnekelse reproducerar diskurser om behovet av mångfald men osynliggör samtidigt de diskriminerande förhållanden som råder. Detta tema återkommer också senare i detta kapitel. Flera av cheferna menade att den etniska registreringen, som en sådan utvärdering skulle innebära, kändes obehaglig. Effekten av en sådan strategi gör att man reproducerar och rationaliserar (legitimerar) en praktik där personer med utländsk bakgrund inte får tillträde. 
 Vidare omtalades mångfalden i termer av risk. Dessa risker, menade cheferna, bestod i att verksamhetens kvalitet och kompe- tens inte skulle fortsätta vara förutsättningen för arbetet. Mångfald och kvalitet uppfattades alltså som två motsatta poler. Detta syn- sätt var tydligt i de fall verksamheten inte arbetade aktivt med mångfaldsfrågor. Institutioner som arbetade aktivt med mångfald ansåg däremot inte att det riskerade att hota kvaliteten i verksam- heten eller kompetensen bland personalen (Pripp, 2006: 199ff). 
 Effekten av en mångfaldsretorik som inte tillämpas i praktiken beskrivs också i Enrique Pérez artikel. Föreställningar om den mångkulturella politiken inkorporeras i politiska diskurser men i praktiken verkställs inte de uppställda målen för mångfald (Pérez, 2006: 333; Bunar, 2001: 252). Verksamheten, politisk eller institu- tionell, förespeglar mångfald men undandrar sig ansvaret att arbeta aktivt med dessa frågor i sin organisation. Detta leder i sin tur till en tydlig misstro mot en mångkulturell politik bland personer med utländsk bakgrund (Pérez, 2006: 334). 
 Det bristande förtroendet för institutioner och myndigheter har redovisats tidigare i detta kapitel men i samband med fokusgrup- pernas samtal om integrationsfrågor och integrationsprojekt kom kritiken att beröra just det Pérez tar upp i sin artikel. 
 96 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Förtroendet är borta, dels på grund av att integrationsprojekten upplevs som en egen ekonomi som existerar för projektledarens skull, och dels för att man upplever att man inte får vara med och formulera projektens verksamhet och mål (SOU 2005:69, s. 48). 
 Det är svenskar, som är födda här, som talar om hur det är att vara invandrare. Storstadssatsningen innebar att många fick jobb, även de som har utländsk bakgrund, men när pengarna drogs in var det bara svenskar som fick behålla jobben. Sju av tio chefer i Malmö stad bor inte ens i Malmö utan i kranskommunerna Vellinge, Staffanstorp och Lomma, som är vita svenska homogena samhällen (kvinna i Malmö) (SOU 2005:69, s. 48). 
 Masoud Kamalis artikel  
 Den segregerande integrationen  
 historiserar den svenska integrationspolitiken och visar att den i sin iver att tala om lika rättigheter har ignorerat frågor om lika möjligheter och likvärdigt utfall (Kamali, 2006: 348). Det grundläggande demo- kratiska kravet går igen i fokusgruppdeltagarnas uppfattningar om politik och representantskap. 
 När det gäller invandrare och politik diskuterar man nästan bara representation men inte makt. Men makten utövas i hög grad av tjänstemännen. Och där finns nästan bara etniska svenskar. Så på det sättet blir det här representationspratet av invandrare lite av ett alibi. När någon klagar kan man visa att här finns tre, fyra förtro- endevalda invandrare (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 94). 
 I  
 Sverige inifrån  
 är politik det område där deltagarnas åsikter går mest isär. Det är deltagarnas olika syn på politisk representation som framkommer som den avgörande åsiktsdelaren. Några talar om att det finns personer med utländsk bakgrund i politiken, andra menar att de är för få eller att de fungerar som Brown till den nor- merande politiken och ytterligare andra hävdar att den utländska bakgrunden utestänger dem från politiken. Den sista aspekten kan handla om att man inte ges tillträde till politiska arenor eller att ämnen som berör och engagerar inte hamnar på den politiska agen- dan. En strategi för att visa detta kunde vara att inte rösta, menade några deltagare (Ibid: 90). 
 Deltagarna diskuterade det som en av deltagarna kallades alibi- fenomenet. Alltså en person som är synlig utåt men vars infly- tande i politiken är marginellt. Filosofen och teoretikern Ruiz benämner dessa personer interlokutörer och menar att en sådan person eller typ en gång i tiden väsnades för att komma in och delta, men i utbyte mot en inkludering avtvingades individen 
 97 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 vapen och stenar hos portvakten (Said, 2001: 26). En person från fokusgrupperna, som varit aktiv i politiken, återger en händelse med ordförande i kommunfullmäktige. 
 Tänk om vi inte hade haft några invandrare, då hade det varit tråkigt på våra festivaler. När han hade sagt det slutade jag med politiken. Jag ville inte vara någon prydnad i den politiska sfären (man i Malmö) (SOU 2005:69, s. 92). 
 För denne deltagare blir det i denna situation tydligt att han är fråntagen alla vapen. Svårigheter att föra fram kritik i de politiska partierna var också en aspekt som diskuterades bland deltagarna. Deltagarna menar att det behövs en stark folklig kraft som kan utöva tryck på de etablerade partierna (Ibid: 92). Bland annat efterlyste man fler NGO:s (non governmental organizations) (Ibid: 96). Som det är i dag, menade man i fokusgrupperna, driver personer med utländsk bakgrund ofta en diskriminerande och kul- turrasistisk politik inom det integrationspolitiska fältet (Ibid: 93). Den åsikten motsades dock av vissa: 
 Jag tror man ska vara lite försiktig när man säger att förtroendevalda invandrare inte gör någonting. Först och främst är jag inte vald för att jag är invandrare. Jag har inte tvingat invandrare att rösta på mig och jobba för deras intressen bara, eller hur? Jag är förtroendevald för alla som tror att jag kan göra någonting, oavsett om de är invandrare eller svenskar. Så den politiken jag jobbar för är lika för alla (kvinna i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 95). 
 I många fall har de som invandrat till Sverige varit politiskt engage- rade i sina respektive länder. Därför är inte steget långt för dessa personer att söka sig till olika partier i Sverige. Men de finner det svårt att ta sig fram. Man har inte tillgång till de nätverk och före- ningar där kunskapen om hur man skapar sig positioner inom par- tiet förmedlas (Ibid: 96). 
  
 2 
  
 Vi har inga möjligheter att starta några rörelser på grund av hur det demokratiska samhället fungerar här i Sverige. Det är mycket svårt att starta något som inte följer de svenska mallarna för hur man är aktiv inom politiken (kvinna i Malmö) (SOU 2005:69, s. 96). 
  
 2  
  
 I Smith artikel,  
 Den kulturbundna kulturen. Om strukturell uteslutning i kulturlive 
 t. (2006), analyseras kulturinstitutionernas förhållande till mångfald. Resultaten visar att de etablerade nätverken i kultursektorn verkar uteslutande för människor med utländsk bakgrund. 
  
 98 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Stigma – boende, förort och media 
 I Europas storstadsområden pågår en rasifiering av rummet (Nolan, 2006). Förorter med många immigranter är undantagna rättigheter och möjligheter som är självklara för övriga samhället (jfr Sernhede, 2006). I flera bidrag analyseras den stigmatiserade förorten utifrån teorier om rum och rumslighet (Nolan, 2006; Sernhede, 2006; Alinia, 2006; Richards  Naves, 2006). Den strukturella diskrimineringen koncentreras till dessa platser och omsluter de boende med processer och villkor som exkluderar dem från ett jämlikt medborgarskap. 
 Även om de svenska stigmatiserings- och diskrimineringsproces- serna är i fokus är det viktigt att se dessa processer i ett större maktteoretiskt perspektiv. Koloniala strukturer och demonise- ringen av platser och människor efter rasifierande ideologier sker globalt. I Loïc Wacquants artikel används begreppet hypergetto för att analysera de processer som sker med anledning av att av det sociala skyddsnätet i det svarta gettot i Chicago, USA, är utbytt mot ett fångstnät. Efter att man monterat ned de offentliga institutionernas välfärdsambitioner och i stället organiserar gettot efter polisens, fängelsernas och övervakandets principer, framkallas våld, informella ekonomier och ett tillstånd som kan liknas vid ett koncentrationsläger (Ibid: 33). I USA inackorderas barnen ofta hos släktingar utanför gettot för att skolutbildningen ska kunna genomföras, då skolorna i gettot har blivit förmyndarinrättningar, skriver Henry. Den rasifierade diskrimineringen driver fram samma strategier i Europa som i USA, och den är giltig också för Sverige (jfr Sernhede, 2006: 101). I  
 Sverige inifrån  
 menar fokus- grupperna att planerna för barnens utbildningskarriär är placerade utanför Sverige. Detta i ett försök att undkomma den strukturella diskrimineringen. 
 Att välja var och hur man vill bo är inte möjligt i dagens Sverige. Boendet sorteras efter etniska skiljelinjer (Nolan, 2006). En vanlig föreställning är att personer med utländsk bakgrund väljer att bo tillsammans med andra med samma etniska bakgrund. Det finns de som väljer efter de kriterierna, men den förklaringsmodellen har länge överskuggat boendesegregeringens rasifierade struktur. I fokusgruppernas samtal och i Griffin artikel,  
 Mångkulturella förorter eller belägrade rum? 
 , framkommer en annan bild. Det blir uppenbart att segregeringsmönstret reproduceras genom politiska beslut och hyresvärdarnas aktiva val, vilket alltså drabbar de männi- 
 99 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 skor som sorteras under kategorin invandrare (Ibid:  
 226–227). 
  I de marginaliserade områdena är i dag servicen, såsom tillgång till affärer, skolor och fritidsmöjligheter, ofta sämre än i det omgi- vande samhället. Till detta förhållande ska tilläggas att marginali- serade och stigmatiserade områden stämplas som platsen där de andra bor (SOU 2005:69, s. 53; jfr Sernhede, 2006). Sammantaget skapas segregeringen både på ett fysiskt och på ett mentalt plan. 
 Fokusgrupperna talade om hur svårt det är att få lägenhet om man är arbetslös, utan fast inkomst, har ett utländskt namn eller fel ursprung. Samtidigt talades det om en oro för att flytta in i svenska områden, rädslan att bli trakasserad var stor. Deltagare redogjorde också för att den oron varit befogad (jfr Kamali, 2006). 
 Den etniska boendesegregationen är sammanvävd med den dis- kriminerande arbetsmarknaden, menar man i  
 Sverige inifrån 
 . Så länge som individen inte ges möjlighet till ekonomisk självständig- het ligger inte val av boende hos individen utan i händerna på en diskriminerande bostadsmarknad (SOU 2005:69, s. 54; Nolan, 2006). 
 Hyresvärdar omdirigerar aktivt folk med olika kulturell bakgrund, typ araberna till araberna. De pratar så mycket om segregation och säger att det bara är invandrare som bor i Rosengård. Men när jag kom 1984 och sökte min första lägenhet, så sade de att den enda plats som finns för mig var Rosengård. Så de har skapat det själva. De pratar så mycket om segregation, men vi kunde inte bo någon annanstans. Jag tror inte Sverige har förstått riktigt vad dom skapat, nar man har skapat den här segregationen framför allt i storstäderna (man i Malmö) (SOU 2005:69, s. 57). 
 Att bo i stigmatiserade förorter och stadsdelar som kommit att karaktäriseras och omtalas av samhället som invandrartäta skapar problem i vardagen, menade man i fokusgrupperna. 
 En gång Hjällbo alltid Hjällbo  Ser den nya hyresvärden att du har bott i Hjällbo tidigare, så kommer du inte att få bo någon annanstans. Bor du i Hjällbo är du den lägsta av lägsta. Då är du ingenting. Bor du i villa är det kanske annorlunda. Men bor du i Hjällbo är du slummens slum. Då ska du göra precis som de tycker (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 58). 
 De ekonomiska villkor som banker, mäklare, hyresbolag och fas- tighetsägare kräver gör också att segregeringen riktas mot margina- liserade grupper. Inkomstgränsen är därför ett tydligt exempel på strukturell diskriminering mot personer med invandrarbakgrund. 
 100 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Att vara utesluten från arbetsmarknaden gör att man inte kan flytta eftersom många inte får ett jobb och en inkomst som flyttar dem över inkomstgränserna. 
 Det stora problemet är ju annars den strukturella diskrimineringen i form av inkomstgränser, som man sätter upp för att du ska få en lägenhet på en viss plats. Och det är ju en sån subtil, tjusig diskrimine- ring så att  eftersom de flesta som kommer från en annan plats så har ju naturligtvis ingen inkomsthistoria och har så väl jag vet inte så lätt att skaffa sig en bättre inkomst. Och då hamnar man på de områden som tillåter lägre gränser (kvinna i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 60). 
 Oron för att trakasseras eller faktiska trakasserier uppger man i fokusgrupperna som motiv till varför man inte flyttar ifrån ett marginaliserat område (se vidare Kamali, 2006). Men trots dessa erfarenheter söker sig människor också ifrån dessa områden till det som benämns som svenska områden. Det kan till exempel vara för att man som förälder är orolig för hur barnen ska klara skolan. Men valet att flytta ligger utanför individens aktionsvidd. Det är andra aktörer som styr dessa personers boende, allt från grannar, mäklare och banker. 
 I fokusgrupperna talade man också om att servicen till de boende är sämre i de områden där människor med utländsk bakgrund bor. Att engagera sig i sitt bostadsområde och kritisera hyresvärden kan också få förödande konsekvenser. 
 Ärligt talat så kände jag mig 1981 mer eller mindre som svensk. Nu känner jag mig mer och mer som utländsk. Jag har bett om att få flytta i fyra år, men nu vräker de mig i stället. De gör det för att jag lagt näsan i blöt. Jag ville veta var Hjällboforums pengar tagit vägen. De sänkte värmen, vi frös och jag kontaktade GP. Det var droppen för Hjällbobostäder. Nu ska de vräka mig till varje pris. De höjer hyrorna och drar samtidigt in på tjänsterna. Sophanteringen är dålig, dåliga vitvaror byts inte ut, med mera. När man ringer, så säger de att det bara är jag som klagar. De sa ordagrant: du har inte rätt att klaga, du ska bli vräkt (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 63). 
 Fokusgrupperna talar om nedmonteringen av serviceinrättningar och att uteslutas från mäklares budgivningar. Man redogör bland annat för hur mäklare avrått med argumentet att bostadsrättföre- ningen inte godkänner dig eller att det sänker värdet på fastighe- terna. Dessutom nekas man arbete och upplever bristande barn- och ungdomsverksamhet, svag ekonomi, och osäkert boende. Sammantaget är fokusgruppernas erfarenheter att de i det vardag- 
 101 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 liga livet inte äger tillgång till medborgerliga rättigheter, på jämlika villkor. En kvinna säger: 
 Jag tror inte att man har tänkt på att segregationen är så systematisk (kvinna i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 66). 
 Kritik riktas också mot att kommunpolitikerna inte använder sig av bostadsbolagen som ett bostadspolitiskt instrument för att mot- verka den etniska boendesegregationen. T.ex. genom att inte bara tillgodose de köpstarka kunderna. Men så länge som personer med invandrarbakgrund framställs som problem kommer det att vara accepterat att diskriminera, menar fokusgrupperna. Bristen på kun- skap och intresse hos politiker framkommer i fokusgruppsamtalen. 
 Jag var på den här globala forumkonferensen förra året  var det väl, och då var Elliott där och Proctor. Och då säger Proctor ja, jag och mitt folk, vilka det nu var, hans kontor förmodligen, vi åkte minsann ut och sa; på dom har områdena. Han pratar som om det vore någon annan del av världen, han pratar inte ... 
 Det är en del av Sverige, och absolut inte en del av Göteborg. Och så säger Elliott då åkte vi också ut till alla dom här parabolfa- miljerna  För det sätt man väljer att uttrycka sig på är så farligt när man sitter i en sådan position som han gör. För då har han redan talat om vad allt detta är som finns runt omkring stadskärnan, som inte till- hör honom då (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 68). 
 Sammantaget redogör fokusgrupperna för en isolering, såväl geo- grafisk som aktionsorienterad. Den senare aspekten handlar om att vara exkluderad från samhället. Skapandet av isoleringen och dess effekter analyserar flera av forskarna i  
 Den segregerande integratio- nen  
 (SOU 2006:73). Bauer intervjuer med ungdomar från stigmatiserade områden i Göteborg återspeglar känslor av att inte vara önskvärda i samhället och att inte bli respekterad på grund av omgivningens bild av boendemiljön. Strategier för att motverka detta, och skapa ett rum för tal, gemenskap och demokrati, uttrycks genom gruppgemenskapen och musiken (Sernhede, 2006). Det visar att talet om bristen på demokrati inte kan förläggas till de marginaliserade förortsområdena utan i en oförmåga och ovilja att erkänna dessa ungdomars uttryck som aktiva delar i en demokra- tiseringsprocess. 
 I Molinas artikel om Gottsunda i Uppsala intervjuas en före detta affärsinnehavare. Efter 18 år har han blivit tvungen att stänga sin centrumbutik. Han ser det som en form av etnisk rensning. Delar av Gottsunda har under senare år bebyggts av en vit, 
 102 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 svensk kapitalstark medelklass, och bland dessa invånare vill nu förändra centrum. Från att ha varit ett centrum med lokala affärs- idkare kommer nu krav på att de kedjor som finns i andra gallerior också ska finnas i detta centrum. Personer med utländsk bakgrund ryms inte i dessa planer, utan osynliggörs. Gottsunda är ett stigma- tiserat område och förknippas med invandrare, därför blir områ- det nu, med den vita medelklassens krav, indelat i olika sektorer. Genom finfördelningen av området efter etniska gränslinjer blir de områden som förknippas med invandrare ännu djupare märkt i invandraren (Nolan, 2006; jfr Kamali, 2006). 
 Mediernas roll i stigmatiseringsprocesserna av de marginaliserade förorterna var ett tema som diskuterades av deltagarna. Inte heller det är endast en svensk företeelse, vilket Myers och  
 Ward 
  Naves visar i sin artikel. De analyserar hur medierna bevakade och beskrev händelser i anslutning till upploppen i de franska förorterna under hösten 2005. Mediernas stigmatiserings- processer av de franska förorterna handlade tidigare om plane- ringen av dessa områden. Men en fokusförskjutning har skett, och samma process är märkbar även i talet om svenska förorter. I dag är förorterna illustrationer i en kritik mot att integrationspolitiken inte fungerar (Richards  Naves, 2006: 149). Personer med utländsk bakgrund skrivs in i detta scenario som illustrationer på problem genom att de omtalas i relation till brister  
 (icke-arbetande, 
 icke-friska, 
  icke svensktalande o.s.v.), något som också framkom i fokusgruppernas samtal. Bristen förläggs till de Andra i stället för att uppmärksamma de rasistiska strukturer som undantar personer med utländsk bakgrund ett fullvärdigt medborgarskap. 
 Det franska ordet för förort,  
 banlieu 
 , förstås i dag som nedsät- tande i Frankrike och i stället används omskrivningar som kvarter och områden (Richards  Naves, 2006:  
 125-126). 
  Det franska ordet för förort,  
 banlieu 
 , har etymologiskt sett bl.a. betydelsen undantag. Förorten betraktas sällan som en del av staden utan betyder i stället gränsområde. Men utöver den territoriella beteckningen finns det i ordets första del,  
 ban(n) 
 , kopplingar till dagens förståelse av förorten, såväl i Frankrike som i Sverige. Grimes skriver i Dagens Nyheter: 
 Bann? Från början var det helt enkelt ett påbud eller förbud som utfärdades av en myndighet eller härskare. Senare kom bann även att beteckna själva straffet som drabbade den som bröt förbudet. I Frank- rike bestod le ban i att förbrytaren gjordes fredlös (Dagens Nyheter,  
 2005-11-12) 
  
 103 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Även om ordet i Frankrike är ersatt, och att det i Sverige inte har den entydiga etymologiska förankringen, återkommer beskriv- ningar i fokusgruppernas samtal som påminner om fredlöshet och en känsla av att vara undantagen samhället. Det är också ett sådant tillstånd som Wacquant (2006) redogör för i analysen av det svarta gettot i USA. 
 Det är alltid den här negativa bilden  På något sätt känns det som att det finns något system som måste framställa de här områdena som problemområden. Svenska medier har aldrig varit neutrala i den här frågan (kvinna i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 100). 
 Mediernas roll i den strukturella diskrimineringen är något som bekräftas av, och upprör, deltagarna. De negativa bilderna av boen- demiljöer där många med utländsk bakgrund bor, och företeelsen att problemen kopplas till föreställningen om invandraren, skapar en diskriminerande praktik. Man upprörs också av att de länder som deltagarna kommer från framställs i så entydigt negativa orda- lag. Dessa bilder främjar rasistiska föreställningar och vardagsra- sismen (SOU 2005:69, s. 99). Man upplever att man visar bilden av invandraren för att visa upp och framställa  
 dem  
 som annorlunda (Ibid: 104). Det sker till exempel genom att brotten etnifieras. I artiklar där det rapporteras om brott som begåtts av en person med utländsk bakgrund, fokuserar också medierna på etnicitet. 
  
 3 
  
 Det framkommer i samtalen att personer slutat läsa tidningen för att man bara undantagsvis skriver om diskriminering och de pro- blem som invandrade personer möter i sin vardag (Ibid: 100). Det är för övrigt en strategi som påtalas för att visa sin bristande tilltro till medierna. Genom att sluta köpa tidningar så menade vissa del- tagare att man kan utnyttja sin konsumentmakt (Ibid: 107). 
 Medierna representerar majoritetssamhället och finns bara till för svenskar  samtidigt tar de inte upp när människor blir diskrimine- rade, alltså det döljs (kvinna i Malmö) (SOU 2005:69, s. 104). 
 Man menar att medierna måste ta ett större ansvar för konsekven- serna av sin rapportering och samtidigt undrar deltagarna om medi- erna reflekterar över den diskriminerande roll de tagit i samhället. I anslutning till diskussionen om mediernas negativa och problem- orienterade artiklar säger en av deltagarna: 
  inte alla i samhället får den sortens mediala uppmärksamhet  i Västerås gick en grupp nazister runt och slog sönder fönstren på sko- 
  
 3  
 Här kan svensk medborgare signalera ett utländskt förflutet. 
 104 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 lor och sjukhus. Enligt DN kostade det en miljon kronor bara på en skola. Och det blev inte något stort reportage. Det har inte blivit någon samhällsdebatt, ingenting. Men däremot i Rosengård var det några invandrare som slog sönder en skola. Då blev det en hel sam- hällsdebatt. Alla, från ministrar till deras klippare, diskuterade det och Sveriges television skickade dit en hel del journalister och debattörer och sände ett direkt debattprogram därifrån (man i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 101). 
 Deltagarna anser att den här ensidiga bilden av förorten och av invandraren skapar, reproducerar och legitimerar en vardagsra- sism, och leder till en ökad segregering. 
 Det finns många svenskar som inte har någon som helst kontakt med invandrare. Media är deras enda sätt att få veta något om invandrare, och där presenteras de med en bild som späder på deras rädsla (kvinna i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 102). 
 Wacquants artikel om bilden av det svarta gettot i USA beskriver två återkommande medierade bilder. Den ena bilden representeras av det svarta gänget som består av unga arroganta män som väg- rar söka sig till de lågavlönade arbetena. Den andra bilden består av de unga mödrarna som sitter framför teven med barnen i sina knän, medan de lever på socialbidrag, skriver Henry (2006: 45). Den här typen av representationer, som ska väcka omgivningens värde- rande och moraliserande tankar om den Chavez passivitet, krimina- litet och kvinnoförtryck, finns även i svensk massmedia. Gänget känns tydligt igen (Sernhede, 2006) och ytterligare två medierade fantasibilder återkommer i bilderna av den invandrartäta föror- ten. Den ena där männen sitter sysslolösa på parkbänkarna, den andra av kvinnorna med huvudduk som drar sina barnvagnar. 
 En annan viktig aspekt som deltagarna tar upp är att rasistiska grupper använder sig av de etablerade mediernas utsagor för att föra fram och legitimera sina rasistiska budskap (SOU 2005:69, s. 102). 
 Fokusgruppdeltagarna efterfrågar fler journalister med utländsk bakgrund. Leonor Camauër (2006) som studerat situationen för arbetare med utländsk bakgrund på svenska medieredaktioner, visar att representationen inte behöver betyda ett ökat inflytande. Ofta hänvisas man till frågor om mångkultur och undanhålls från andra uppdrag (Ibid.). I Göteborg tycker man att alla parabolantenner ska ses som en kritisk symbol för att de svenska medierna inte leve- rerar nyheter och program som inbegriper deras vardag. 
 105 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Myndigheters rasifierade tilltal 
 I samtalen berättar man i fokusgrupperna om såväl egna som bekantas erfarenheter av polisens våld och nonchalans. Deltagarna talar om att deras vittnesmål inte ges någon trovärdighet och att deras anmälningar mot polisen läggs ned (SOU 2005:69, s. 109). Ibland har polisen vägrat ta emot en anmälan (Ibid: 110). De kan inte heller räkna med samma stöd och hjälp i utsatta lägen som svenskarna (Ibid: 110). Samtalen i de tre städerna bekräftar det en kvinna i Stockholm säger: 
  polisen förutsätter att det är invandrare, som begått brottet när de anmält en händelse för polisen (kvinna i Stockholm) (SOU 2005:69, s. 110). 
 Deltagarna menar att om anmälningarna inte motsvarar polisens mallar och förförståelse, så finns det få möjligheter att definiera och omtala vad som har hänt. Även i detta sammanhang finns beröringspunkter till Eliassis artikel där klienter inom ramen för socialarbetarens maktdomän inte har möjlighet att definiera sin situation (Eliassi, 2006; se även Hutchinson, 2006). 
 Diskrimineringen mot invandraren sker både i de fall hon uppfattas som förövare och brottsoffer. Det förhållandet bekräftas av en man som berättar följande: 
 Det var en gång i stan en kvinna som påstod att vi försökte råna henne. Hon började skrika. Vi stod där och gjorde ingenting. Så kom det några personer dit och börja hota oss och sa jävla svartskallar och negrer, vad gör ni här. Vi blev chockade och rädda och sa ingenting. Sedan var det en som ville slå oss så vi sprang i väg men de hann i kapp oss. De började slå och misshandla oss, en av dem bröt armen på en av oss. Samtidigt ringde de till polisen. Polisen kom dit och då sa de andra att de försökt varna den här kvinnan och därför stoppat oss. Så vi sa nej, så var det inte alls. Men de lyssnade inte på oss, de sket i det. Så sa polisen att vi skulle hänga med dem. Vi satt i häktet en dag för det och vi blev misshandlade. Vi försökte anmäla dem men dom sa att det inte hjälper (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 111). 
  
 I artikeln  
 Släcka eld med bensin. Om institutionell rasism och poli- sens arbete i förorter  
 (Andersson, 2006) bekräftas den här typen av rasifierade processer. Polisens dödskjutning av en kurdisk flykting i Jönköping 2001 och det som sker i anslutning till den händelsen analyseras. Att identifieras och placeras i en rasifierad tolkningsram av polisen, som inte behöver vara medveten men som ändå struktu- rerar tolkningen av händelseförloppet, utesluter individen från 
  
 106 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 möjlighet att agera. Hon utsätts för misstänkliggöranden vid vitt- nesmål, hennes ord väger lätt och de mänskliga rättigheterna är åsi- dosatta (Ibid). Man kan hävda att polisens agerande fråntar indivi- den mänsklighet, inte nödvändigtvis som en uttalad och överlagd tanke men som en effekt av ett normaliserat förhållande till, i det här fallet, polisens egen bild av invandraren som någon vars rätt man inte behöver ta hänsyn till. 
 Att vid upprepande tillfällen bli kallad blatte, bli stoppad av polisen, behöva visa  
 ID-kort 
  eller kvitto på cykeln och få mobilte- lefonen kontrollerad, är händelser som framkommer under fokus- gruppsamtalen (SOU 2005:69, s. 111ff). En kvinna berättar om hur en  
 17-årig 
  pojke blir ivägtransporterad från sitt bostadsområde och avsläppt långt därifrån med orden nu får du gå hem (Ibid: 114). Dessa erfarenheter beskrivs även i Mendez studie  
 Den belägrade Andra och undantagstillståndets förtryck – erfarenheter av etnisk diskriminering i möte med polisen  
 (2006). Vetskapen om att man identifieras som invandrare av polisen har för många med utländsk bakgrund inneburit att man i dag organiserar sin vardag utefter olika riskbedömningar. Man funderar på sannolikheten att möta polisen och gör en riskbedömning utifrån tänkta scenarion. Några exempel är: Om flera ungdomar är tillsammans är man rädd att polisen ska uppfatta det som ett gäng. Man vill ogärna pro- menera själv på grund av risken att bli tagen till förhör på polissta- tionen, utan möjlighet att höra av sig till familjen. Man undviker vissa platser för att man vet att polisen brukar vara där eller att plat- sen påminner om tidigare diskrimineringar. De samlade erfarenhe- terna visar att hur man lever sin vardag struktureras av polisens rasifierade praktik (Ericsson, 2006). En tydlig effekt av de diskri- minerande mötena med polisen har inneburit att många med utländsk bakgrund inte har någon tilltro till polisen utan i stället känner en rädsla inför densamma (jfr SOU 2005:56, s.  
 431–432). 
  Det betyder också att anmälningsbenägenheten avtar. 
 Att polisens praktik kan förstås som ett arbete efter kön, etniska och fenotypiska utsorteringsprinciper i fråga om  
 förövare–offer 
  bekräftas av en man i Malmö som satt häktad i tre dagar utan att få någon förklaring till varför. Det var en svensk kvinna som anmält honom (SOU 2005:69, 115). Det kan tyckas vara en enskild hän- delse men den här typen av erfarenheter, där personer med utländsk bakgrund inte ges möjlighet att omförhandla sin position i förhållande till polisens antaganden, bekräftas i Griffin (2006) artikel. 
 107 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 I samtalen är det en allmän uppfattning att polisen och rättsvä- sendet behandlar personer med utländsk bakgrund på ett orättvist sätt. De möts av polisen och rättsväsendets stereotypa föreställ- ningar som i sin tur blir grunden för diskrimineringar som löper genom hela rättskedjan. De diskriminerande processerna omtalas också i samtalen om kontakter med socialförvaltningar och arbetsförmedlingar (SOU 2005:69, s. 121). Myndighetspersonen har en färdig mall som placeras över individen vilket leder till att välfärdssystemet krymper och inte omfattar alla. I stället drabbas de personer som av socialtjänsten identifieras som invandrare, som Summers visar i sitt bidrag, muslimen  
 blir till  
 innan hon  
 handlar 
  (Eliassi, 2006: 288). Den stereotypa mall som möter individen kan skingras genom ett medvetandegörande om de diskriminerande effekterna av kulturalistiska förklaringsmodeller och den maktpo- sition som socialarbetaren innehar. Genom att erkänna och ta i beaktning att den strukturella diskrimineringen verkar genom de beslut som socialarbetaren verkställer, vilket betyder ett ifrågasät- tande av sin egen roll, har bedömningarna potential att ske på en rättvisare grund (Eliassi, 2006: 290). 
 Även rättsväsendet kritiserades på flera punkter i deltagarnas samtal. Det handlade om upplevelser av att personer med utländsk bakgrund döms hårdare, vilket också forskningen på senare tid kommit fram till (Diesen m.fl., 2005; SOU 2006:30). Man omta- lade bristen på representation av människor med utländsk bak- grund i rättssystemet samt att det saknas tolkar (SOU 2005:69, s. 116f). Generellt upplever man att man är misstänkliggjord från början och därmed i ett underläge i förhållande till polis- och rätts- väsende. 
 Deltagarnas förslag mot etnisk diskriminering 
 De tidigare återgivna samtalen från fokusgrupperna har visat att den strukturella diskrimineringen återverkar på skiftande sätt i deltagarnas liv. Gemensamt är dock att alla på (o)lika sätt känner av den och utsätts för den i sin vardag. I ett samhälle som beskriver och berättar om sig själv i demokratiska och jämlika ordalag krävs kraftfulla åtgär- der för att motverka dessa diskrimineringar. En deltagare uttrycker att samhället och politikerna är medvetna om de diskriminerande förhål- landena men inte agerar för att motverka dem. Det placerar individen i 
 108 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 en avaktiverad ställning i förhållande till samhället. Deltagarna definierar med andra ord ett medborgarskap utan röst och inflytande. 
 Vi diskuterade precis de här sakerna 1984. Man känner att vi inte har kommit en millimeter längre. Jag har blivit fråntagen en massa vapen. Förut kunde jag skrika att det är orättvist, det är diskriminering på arbetsmarknaden. Men nu säger invandrarministern och statsministern samma sak. Statsmakten erkänner. Vad ska jag då göra i den här debatten? Jag har ingenstans att ta vägen. Okej, du erkänner att en patient är sjuk. Men du måste ju komma med någon medicin. Du måste liksom göra någonting  därför borde invandrare förena sig i ett uppror mot rasismen (man i Stockholm) ( SOU 2005:69, s. 129). 
 Jag tror inte på dialog och hålla varandra i handen. Jag vill se kraft i lagstiftningen. Jag ska kunna vända mig någonstans om jag blir diskri- minerad på arbetsplatsen, universitetet eller skolan (man i Göteborg) (SOU 2005:69, s. 129). 
 För att bekämpa den strukturella diskrimineringens processer talade deltagarna om olika strategier. Det ansågs viktigt att prata om och kommunicera med omgivningen om de erfarenheter man har. Även om det kan vara känslomässigt jobbigt. Med tanke på det och viljan att skapa opinion kring den strukturella diskrimineringen talade man också om behovet att organisera sig (Ibid: 127). För det krävs också mötesplatser menade man. 
 Att inte ha tillträde till arbetsmarknaden och utbildningssyste- met föranledde förslag från vissa deltagare att flytta utomlands. Att genomföra sina studier utomlands kunde vara en möjlig väg för att göra en klassresa. Andra pratade i mer uppgivna ordalag om den diskriminerande situation de befinner sig i. Eventuella förändringar upplevdes som alltför avlägsna för att betraktas som realistiska. 
 En skärpning av lagstiftningen mot etnisk diskriminering ansågs av alla som nödvändig. Straffen måste vara kännbara, ansåg delta- garna. En del ansåg att bussning av elever från de marginaliserade områdena till andra områden, enligt nordamerikansk princip, skulle motverka den etniska segregeringen. Ytterligare ett förslag var kvoteringar till utbildningar. Vidare vill man att servicefunktioner som vårdcentraler, fritidsverksamheter och bankomater återinförs i de marginaliserade områdena. 
 Trots att deltagarnas misstro mot myndigheter, arbetsgivare och andra diskriminerande instanser i samhället är stor finns det en stark vilja att motarbeta och förändra den diskriminerande varda- gen. 
 109 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Referenser 
 Alinia, Barnes (2006) Invandraren, förorten och maktens rums- liga förankring. Berättelser om vardagsrasism. i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Miller, Burnett (2006) Släcka eld med bensin. Om institutio- nell rasism och polisens arbete i förorter i: SOU 2006:73 
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Azár, Mcintyre (2005) Det symboliska objektet. Delen, delandet och den nationella gemenskapen i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.).  
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Richards, King,  
 Ward 
  (2006) Förortsupplop- pen i Frankrike hösten 2005. Mediebevakning och tolknings- skillnader i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Doyle, Ford (2001)  
 Skolan mitt i förorten – fyra studier om skola, segregation, integration och multikulturalism 
 . Stockholm: Symposium. 
  
 Camauër, Leonor (2006) Mediearbetare med utländsk bakgrund och majoritetsmediers diskrimineringsmekanismer i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen 
 . Stockholm: Reynolds. 
 Diesen, Gardner m.fl. (2005)  
 Likhet inför lagen 
 . Stockholm: Natur och kultur. 
 Eliassi, Mack (2006) Diskriminerande föreställningar inom soci- altjänsten i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 110 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 James, Burnett (2006) Den belägrade Andra och undantagstill- ståndets förtryck – erfarenheter av etnisk diskriminering i möte med polisen i: de los Taylor, Dunn (red.),  
 Om välfär- dens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 , SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Braun, Barnes (2005) Den förbannade förorten. Dagens Nyhe- ter,  
 2005-11-12. 
  
 Kamali, Masoud (2006) Den segregerande integrationen i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Nolan, Wilcox (2006) Mångkulturella förorter eller belägrade rum? i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Pérez, Enrique (2006) Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik och praktik i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Pripp, Ruiz (2006) Den kulturbundna kulturen. Om strukturell uteslutning i kulturlivet i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder. 
  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Said, Mccarthy, Hatfield (2001/1989) Att representera den koloniserade: antropologins interlokutörer i: Reed, Walker (red.),  
 Postkoloniala texter.  
 Stockholm: Federativs förlag. 
 Sernhede, Silva (2006) Förortens hotfulla unga män. Andrafie- ringens geografi och behovet av alternativ till stigmatisering och kriminalisering i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integ- rationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integra- tion och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Betänkande från utredningen om strukturell diskri- 
  
 111 
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 2006:79 
 minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering 
 . Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:30  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet 
 . White, Edwards (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Wacquant, Loïc (2006) Avcivilisering och demonisering. Den sociala och symboliska förändringen av det svarta gettot, och Santana i det mörka gettot i: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder. 
  
 Kamali, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 112 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 3.2 
  
 Strukturell diskriminering och makt i politiken 
  
 Politik som fördelning av värden 
 Enligt olika fåror inom politikvetenskapen betraktas politik som i första hand kopplat till antingen makt eller fördelning i ett sam- hälle (Goodin  Chavez, 1996). Frågor om politik, makt och diskriminering diskuteras nedan. Enligt en känd definition inom en annan fåra betyder politik en auktoritativ fördelning av värden (Easton, 1965). Fördelning av värden kan syfta på hur såväl resur- ser som pålagor – tillgångar och plikter – fördelas inom en grupp. Att fördelningen är auktoritativ innebär att den sker enligt vissa mekanismer som människor, frivilligt eller av tvång, accepterar som de gällande. 
 Politik kan bedrivas i alla möjliga sammanhang där människor lever eller verkar tillsammans. Enligt en snävare förståelse av politik handlar det om vad som sker i beslutande församlingar som riksdag, kommunfullmäktige eller regering och vad dessa beslutar. Det handlar vidare om partier som agerar gentemot och inom sådana församlingar. Enligt detta synsätt är politik också de proces- ser – i synnerhet val – som leder fram till vilka som ingår i de beslutande församlingarna. 
 Utifrån en bredare förståelse ingår i politik också andra sam- manhang där en fördelning av värden sker enligt en fastställd ord- ning. Med det synsättet är också fördelningen av arbetsuppgifter i en familj, liksom fördelningen av förtroendeuppdrag i en fackföre- ning och av ordet på möten, politiska frågor. 
 Inom Utredningen om makt, integration och strukturell diskri- minering har ett antal i vidare mening politiska processer och orga- nisationer studerats: partiers nominering av kandidater till kom- munfullmäktige, valrörelser, kommunalpolitik, regionalpolitik, facklig verksamhet samt folkbildningsorganisationer och andra medborgerliga sammanslutningar. Dessa processer och organisa- tioner är mer eller mindre dominerade av den etniskt svenska majo- riteten. Finns strukturell diskriminering inbäddad i dessa processer och närvarande i organisationerna? Om så är fallet, hur går diskri- mineringen till? Vilka är kopplingarna mellan diskriminering och makt på politikens område? 
 Sådana frågor har studerats på olika sätt i forskningsbidragen. En metod har varit att i första hand vända blicken mot hur processer och organisationer fungerar, studerade med forskarens blick. En 
 113 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 annan har varit att lyfta fram perspektiven från dem som kan tänkas vara diskriminerade i de politiska sammanhangen. Exempelvis har människor i multietniska förorter, oftast invandrade till Sverige, tillfrågats om hur de ser på svensk politik. Personer aktiva i organi- sationer bildade på etnisk grund, liksom fackligt aktiva invandrade personer, har också ombetts berätta om sina politiska erfarenheter. 
 Hur politik görs 
 Den fördelning som politik handlar om sker med hjälp av olika sociala praktiker, det vill säga handlingsmönster hos en grupp män- niskor. Politisk handling har till exempel ibland (men ibland inte) stöd av lagarna. Fördelningen kan då genomdrivas med hjälp av fysisk makt gentemot den som motsätter sig sådana fördelnings- processer. De sociala praktikerna i de politiska församlingarna är mer eller mindre strikt reglerade och består till exempel av valprocedurer och röstning, men också av mer formella handlings- mönster, som till exempel vilka som samarbetar och har kontakt med varandra. 
 En väsentlig social praktik i sammanhanget, som flera av forsk- ningsbidragen handlar om, är hur man talar och skriver om olika ämnen. I de senaste decenniernas forskning om politik har de språkliga praktikerna tilldragit sig ett ökat intresse. Politik görs i stor utsträckning med hjälp av språk. Det går att urskilja minst tre områden där de språkliga praktikerna är av central vikt (Fairclough, 1992). För det första är hur vi talar och skriver om företeelser i ett samhälle viktigt för hur vi uppfattar dem och tänker på dem. Detta gäller speciellt abstrakta och svårförståeliga företeelser som vi inte kan greppa (enbart) genom egna erfarenheter. Dit hör sådant som diskuteras i en debatt knuten till invandrare och etniska minorite- ter: invandring, integration, segregation, kultur, nationer, svensk- het. För att ta ett exempel: kultur är inget vi kan gå ut och studera i skogen eller på gatan. Vad kultur är förstår vi genom hur det omtalas, bland annat genom vilka slags metaforer som används för att greppa detta abstrakta fenomen. Hur vi uppfattar kultur spelar i sin tur roll för hur vi ser på det som på senare år kallats det mång- kulturella samhället (Boréus, 2006a). 
 För det andra påverkas olika positioner som människor i ett samhälle kan inta av hur vi talar om och definierar dem. I politiken, vad är till exempel en partiledare och vad kan förväntas av en 
 114 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 sådan? Men också, vad är en invandrare, vad är en svensk, vad är förortsungdomar? Vilka individer kan inta sådana roller, vad för- väntas av dem? 
 För det tredje påverkas relationen mellan sådana positioner. Vil- Ruiz är över och vilken är under? Kan människor som innehar en position betraktas som en resurs för människorna i en annan (se vidare nedan i resonemanget om invandrare som en resurs för svenskar)? På så sätt påverkas också relationer och möten mellan existerande människor som tänks in i dessa olika roller. Vi har för- väntningar på enskilda förortsungdomar och politiker redan innan 
  
 vi 
  
 träffar dem. 
  
 Eftersom politik görs på olika sätt är det rimligt att förmoda att 
 diskriminering kan ta sig olika former inom den politiska sfären. Så är också fallet, enligt utredningens forskningsresultat på området. Det är i huvudsak två former av diskriminering som pekas ut. För det första handlar det om exkludering: människor utestängs från att delta i de kretsar som har makt och där beslut fattas. För det andra handlar det om nedvärdering av en (tänkt) grupp människor, en form av diskriminering som i huvudsak utförs genom språkliga praktiker, s.k. diskursiv diskriminering. Båda dessa former av dis- kriminering har viktiga konsekvenser. 
 Exkludering och underrepresentation som en form av diskriminering 
 Enligt direktiven för utredningen (Dir. 2004:54) ska strukturell diskriminering förstås som regler, normer, rutiner, vedertagna förhållningssätt och beteenden i institutioner och andra samhälls- strukturer som utgör hinder för att i praktiken uppnå lika rättig- heter och möjligheter oavsett etnisk eller religiös tillhörighet. Om en grupp människor utestängs från deltagande i sammanhang där politik och makt utövas är det inte svårt att förstå att detta kan utgöra hinder för dem att uppnå lika rättigheter och möjligheter. Kan man peka på att olika normer, beteenden eller förhållningssätt i samhällets institutioner i vid mening bidrar till exkluderingen, är exkludering en form av strukturell diskriminering. Flera forsk- ningsbidrag inom utredningen behandlar utestängning och under- representation i olika politiska sammanhang. Vissa av bidragen pekar också ut regler och förhållningssätt som bidrar till exklude- ringen. 
 115 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Flera av forskningsbidragen tar sin utgångspunkt i att den invandrade delen av befolkningen är underrepresenterad i många politiska sammanhang och söker förklaringar till detta. Soininen  Etzler (2006) studerar mekanismerna bakom underrepresentation i kommunfullmäktige. Representationen av utrikes födda i svenska kommunalfullmäktige är endast hälften av en proportionell repre- sentation (Ibid: 117). Soininen  Etzler studerar två kommuner, Örebro och Malmö, av vilka den förstnämnda avviker genom att ha en något högre andel utrikes födda i kommunfullmäktige än i sta- dens befolkning (14 % i förhållande till 12 %), medan utrikes födda i kommunfullmäktige i Malmö var underrepresenterade (18 % i förhållande till 26 %). Studien fokuserar på partiernas agerande för att sätta ihop vallistor. De båda författarna urskiljer med hjälp av intervjuer med nomineringsansvariga i partierna ett antal bidra- gande orsaker till underrepresentationen. 
 En orsak som författarna identifierar är  
 rutiner i partierna som gynnar redan etablerade medlemmar 
 . Provval, det vill säga provomröstningar bland de lokala partimedlemmarna för att rang- ordna kandidaterna på listorna, uppgavs av nomineringsansvariga gynna redan etablerade kandidater, bland vilka få var födda utom- lands (Ibid: 218). Fördomar bland infödda partimedlemmar mot invandrade kandidater kan också tänkas missgynna invandrade kandidater i provvalen, enligt flera nomineringsansvariga (Ibid: 140). 
  
 Ytterligare en förklaring är  
 underrepresentation på andra strate- giska poster 
 . Valberedningarna är strategiska kommittéer i partierna när det gäller att få fram kandidater till listorna. I Örebro, där andelen utrikes födda i kommunfullmäktige är något högre än i stadens befolkning, når representationen i valberedningarna nästan upp till andel i befolkningen. I Malmö däremot, där utrikes födda i kommunfullmäktige är underrepresenterade i förhållande till sin andel av stadens befolkning, var de också tydligt underrepresente- rade i valberedningarna (Ibid: 78; 124). De nomineringsansvariga uppgav överlag att partiernas aktiva föreningar, främst kvinno- och ungdomsförbund, förväntades vara representerade i valberedning- arna. Eftersom utrikes födda endast var särorganiserade i två av de fjorton undersökta partiföreningarna gavs de inte på detta sätt någon automatisk representation. Vidare uppgav många nomine- ringsansvariga att tillgången på nätverk inom partierna gynnade möjligheten att bli nominerad till kandidatlistorna för kommun- fullmäktige (Ibid: 172). Det är sannolikt att utrikes födda i allmän- 
  
 116 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 het har sämre tillgång till sådana strategiska partinätverk och där- med missgynnas. 
 Det förekom också bland de nomineringsansvariga, samtliga svenska,  
 skepsis mot särorganisering av utrikes födda  
 eller organi- sering på etnisk grund inom partierna (Ibid: 196). I endast två av de fjorton studerade partiorganisationerna förekom sådan organise- ring (Ibid: 220). 
 Nedvärdering av invandrare och fördomsfulla uppfattningar  
 är ytterligare en förklaring till att invandrare är underrepresenterade i många politiska sammanhang. Både nyblivna partimedlemmar och flera nomineringsansvariga sade sig ha stött på negativa attityder och stereotypa föreställningar om invandrare i partiorganisatio- nen. Det framkom också att sådana attityder och föreställningar långt ifrån alltid bemöttes (Ibid: 202). Några partimedlemmar berättade att starkt främlingsfientliga åsikter var spridda i partiet (Ibid:  
  
 180–188). 
  
  Hur omfattande sådan nedvärdering är i de olika undersökta partiorganisationerna går inte att avgöra utifrån intervjuerna: åtminstone de nomineringsansvariga, som bör hysa en stark partilojalitet, torde ha haft motiv att tona ner förekomsten av nedvärdering i intervjusvaren. 
  
 Russell har i sitt bidrag till utredningen (Johansson, 2005) studerat representationen av svenskar och invandrare i andra maktpositioner i Örebro än kommunfullmäktige. I kom- munstyrelsen och som ordförande i kommunala utskott är svens- karna överrepresenterade (Ibid: 47). Även i den kommunala för- valtningen var svenskfödda överrepresenterade (data från 1999). Den svenska homogeniteten ökar ju längre upp i de kommunala hierarkierna man tittar. Överrepresentation av svenskar är högre på chefsnivå inom samtliga verksamhetsfält. Bland de högsta för- valtningscheferna är praktiskt taget alla svenskfödda. Slutsatsen är att ju högre upp i organisationen, desto svensktätare (Ibid: 45). 
 Näringslivet har ett indirekt inflytande över Örebros policypro- cesser. En gemensam projektorganisation bildades av kommunen och lokala företag 1986. Under den studerade perioden (1989– 1999) föreföll styrelsen för denna viktiga näringslivsorganisation enbart ha innehållit svenskar (Ibid: 46). 
 Även i folkbildande organisationer exkluderas invandrade perso- ner från inflytande på högre poster (Osman, 2005). Trots att ABF i ett studerat område samarbetade med cirka 70 invandrarföreningar och en ansenlig del av ABF:s aktiviteter riktade sig mot invandrar- 
 117 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 föreningar, var dessa inte företrädda i ABF:s beslutande organ på lokal, regional och nationell nivå (Ibid: 205). 
 Ett viktigt massmedialt politiskt sammanhang är valrörelserna. Den offentliga delen av valrörelserna skapas av partier och mass- medier tillsammans. Här finns några speciellt centrala positioner: partiledare som de mest framträdande partiföreträdarna som också är de som intervjuas och debatterar i Sveriges Television och de journalister som leder partiledarutfrågningarna och slutdebatterna. Bland dessa fanns i de fem valrörelserna mellan 1988 och 2002 ingen invandrad person (Boréus, 2006b: 168). 
 Ett av forskningsbidragen (Morales, 2005) skildrar hur ett pla- nerat deltagande, genom tjänstemännens agerande, förvandlades till exkludering. I  
 Stockholms-förorten 
  Alby i Botkyrka kommun genomfördes inom den så kallade storstadssatsningen projekt som syftade till att stärka den demokratiska utvecklingen i området. Men medan tjänstemän på lokal nivå ville starta ett lokalt före- ningsråd för att gynna brukarinflytande och lokal integration, ville tjänstemän på regerings- och kommunnivå upprätta en koalition för tillväxt för att lokalisera en upplevelseindustri till Alby. Det senare ansågs främja Shelton regionala integration. Detta innebar bland annat en att en lokal i Alby som tjänstemännen där hade lovat invånarna att använda som allaktivitets- och föreningshus för lokala grupper, i stället fick en helt annan användning. På så sätt kom de centrala förvaltningarnas tjänstemän att motverka den mer lokalt förankrade integrationsprocess som olika aktörer i Alby ver- kade för. De centrala tjänstemännen arbetade med en regionalpoli- tik där Botkyrkas behov tilläts underordnas Stockholms (Ibid: 85– 86). 
 Detta uppifrånagerande tvingade de lokala tjänstemännen att i stället för demokrati och integration inom Alby eftersträva att för- ankra den uppifrån bestämda upplevelsesatsningen. Det handlade inte, som den lokala ursprungstanken var, om att ta reda på och söka förverkliga behov och önskningar hos de boende utan om att förankra beslutet ovanifrån. Utifrån detta tillsattes en medborgar- panel bestående av vissa eldsjälar som tjänstemännen valt ut. Denna grupp bestod i huvudsak av svenskfödda män som inte själva bodde i Alby (Ibid: 91). 
 Dessa processer, då huvudstadens behov fick gå före Botkyrkas och tjänstemännen inte inkluderade de boende i planeringen på ett demokratiskt sätt, måste inte tolkas enbart som det svenska majo- ritetssamhällets diskriminering av invandrade boende. Det kan 
 118 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 också tolkas som att även de ekonomiska resurserna i kommunerna spelar roll, där den rikare kommunen går före den fattigare och de välplacerade och resursstarka tjänstemännen inte delar med sig av sitt inflytande till boende i ett relativt sett fattigt bostadsområde. Liknande processer kan tänkas äga rum i mindre välbeställda men svensktäta kommuner och kommundelar. Det finns olika dimen- sioner enligt vilka grupper av människor exkluderas. Men i detta fall var de boende i Alby till stor del invandrade och de som befann sig i maktpositionerna infödda. Det svenska centrat styr den mångetniska periferin uppifrån. 
 Sammantaget ger dessa forskningsbidrag ett smakprov på olika processer och organisationer inom det politiska i vid mening där utrikes födda personer är underrepresenterade på ett sätt som kan hindra dem att förverkliga sina rättigheter och möjligheter. Bidra- gen ger också exempel på olika processer som bidrar till detta. Det kan röra sig om vissa vedertagna processer, som provvalen, vars syfte inte är att utestänga någon, men som inte ändras trots att just detta är resultatet. Det kan handla om att en underrepresentation på vissa strategiska poster, till exempel i partiernas valberedningar, leder till underrepresentation på andra. Det kan bero på att de som klassificeras som invandrare nedvärderas och underskattas. Det kan också förekomma motstånd mot att personer organiserar sig utifrån en etnisk identitet, eller från speciella intressen man ser sig ha som personer som klassificeras som invandrare. Slutligen kan det handla om maktspelet mellan olika politiska nivåer där de som befinner sig längst ner utesluts från diskussionen. 
 Nedvärdering som en form av diskriminering 
 Förutom exkludering rapporteras i flera av forskningsbidragen om nedvärdering av personer som kategoriseras som invandrare. 
 Om en grupp människor framställs som sämre än andra och sådana framställningar utgör ett vedertaget förhållningssätt i olika institutioner eller sammanhang är detta en form av strukturell dis- kriminering, en form oftast sker med språkets hjälp. Som diskute- ras nedan är detta något som kan utgöra hinder för människor att uppnå lika rättigheter och möjligheter. 
 En förutsättning för att en grupp ska kunna nedvärderas är att den urskiljs som en grupp, i detta fall att skillnad görs mellan svenskar och invandrare. Denna indelning är mycket viktig i 
 119 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 svensk politisk debatt. Boréus (2006b) visar hur indelningen i svensk/invandrare använts genomgående i retoriken i de fem senaste valrörelserna inför de samtidiga  
 riksdags-, 
  landstings- och kommunalvalen. I det mångkulturella samhället är inte den diskur- siva utgångspunkten att människor med olika etnisk bakgrund möts, till exempel svenskar, somalier, turkar, chilenare och bosnier, utan mötet man förställer sig sker mellan invandrare och svens- kar. Vad en invandrare eller en svensk  
 är  
 går sällan att utläsa ur retoriken. Något som dock emellanåt framgår är att kategorierna används ömsesidigt uteslutande, det vill säga en person räknas som antingen invandrare eller svensk. I varje valrörelse som analyserats i undersökningen förekom det uttryck för att invandrare inte var svenskar, såsom nedanstående citat illustrerar: 
 Inflytande över det politiska livet ska vara lika för svenskar och invandrare (Valhandbok, vpk, 1988, citerad i Boréus 2006b: 44). 
 Invandrare är individer, precis som svenskar (Odom, c, Utfrågningen, 22/8 2002, citerad i Boréus 2006b: 161). 
 Indelningen i svensk och invandrare har på olika grunder kriti- serats i svensk offentlig debatt och politik. Som ett resultat av kri- tiken föreslogs en terminologisk förändring i offentliga samman- hang i slutet av  
 1990-talet 
  (prop. 1997/98:16). Kategorisering base- rad på nationell eller etnisk härkomst skulle över huvud taget und- vikas i alla sammanhang där en sådan uppdelning inte är uppenbart relevant (Ds 2000:43, s. 45). Denna officiella språkförändring har dock inte lett till att indelningen försvunnit ur bruk, varken i poli- tiska, massmediala eller mer privata sammanhang. 
 Detta att människor avskiljs och kategoriseras som invandrare är inte sällan kopplat till nedvärdering av gruppen, vilket är en form av strukturell diskriminering när det sker som ett mönster i politik, inklusive den politiska retoriken. Flera av forskningsbidragen tar upp att invandrade personer uppfattar att de på olika sätt nedvärde- ras, infantiliseras och framställs som på olika sätt bristfälliga. Detta gav exempelvis många intervjuade förortsbor i Dahlstedts studie (2005) uttryck för: 
 Jag märker att invandrare som kommer till Sverige ofta betraktas som barn, att man inte kan någonting, att man inte förstår () Jag var väl- utbildad, jag var universitetslärare och jag var doktorand i Ryssland (Intervjucitat ur Martin, 2005: 129). 
 120 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Intervjupersoner ur FAI, Fackligt Aktiva Invandrare, som bland annat tillfrågades om sin syn på etniska relationer i det fackliga arbetet, berättade om liknande erfarenheter (Mulinari  Oliver, 2005). Ett genomgående tema i informanternas berät- telser var upplevelsen av att uppfattas som annorlunda, avvikande (Ibid: 158). De såg sig ofta ifrågasatta för att de inte ansågs ha rätt kompetens för det svenska fackliga arbetet. De kunde exempelvis få höra att de inte kunde den svenska fackföreningsrörelsens histo- ria, trots att de själva ansåg sig väl pålästa (Ibid: 161). FAI:s med- lemmar har ofta gedigen erfarenhet av fackligt arbete i sina ursprungsländer, men uppfattar inte att detta värderas i den svenska fackföreningsrörelsen. Kritik från deras sida tolkas av de svenska fackföreningskamraterna som ett utslag av kulturellt betingade missförstånd (Ibid: 169). De behandlas som minderåriga av sina infödda fackliga kamrater (Ibid: 176, 180). 
 De älskade mig i början  till slut en invandrarkvinna  (skratt) och förresten muslim  de var så glada  när jag började kritisera  när jag började kräva en studiecirkel om rasism då  var jag inte riktigt, riktigt  då förklarade de för mig  att jag inte förstod, det var inte det som invandrarkvinnor ville  
 Och då sa jag  jag organiserade mig politiskt när jag var femton år i Iran, och jag har kämpat sen dess  jag har inte lagat mat utan kämpat  jag kommer inte att laga, vad kallar de det, etnisk mat  (Intervju- citat ur Reid  Oliver, 2005: 180). 
 Nedvärderingen kunde ta sig olika uttryck när den riktades mot män och mot kvinnor. Återkommande i de manliga informanternas berättelser var att ironisera kring representationen av invandrar- mannen som kvinnoförtryckande (Ibid: 179). De kvinnliga infor- manterna talade ofta om sexuella trakasserier och en hållning från svenska män enligt vilken kvinnornas åsikter i det fackliga arbetet inte värdesattes men de förväntades vara sexuellt tillgängliga (Ibid:  
 181–182). 
  
 Också från folkbildningens sfär ges exempel på lätt nedlåtande ovanifrånperspektiv. Intervjuade ansvariga på ABF förklarade hur invandrarföreningars verksamhet sågs som en verksamhet som den svenska folkrörelsen gärna kan försöka forma och strukturera, med avsikten att lära ut demokrati (Osman, 2005: 204). Att invandrar- föreningarna inte fanns representerade i ABF:s beslutande organ förklarades ofta med att dessa föreningar inte var stabila, vilket av de svenska studieförbunden tolkades som brist på demokratisk tra- 
 121 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 dition. Att det skulle vara så enkelt motsägs av det faktum att många invandrarföreningar är både stabila och välorganiserade, samt att många av deras medlemmar har erfarenhet av politisk organisering från sina ursprungsländer (Osman, 2005:  
 205–206). 
  
 Nedvärdering kom också till uttryck i den undersökta valretori- Ruiz. Detta var speciellt uttalat i valrörelsen 2002. Enstaka negativa generaliseringar om en grupp kan inte, åtminstone såvida de inte är uppenbart falska, klassificeras som diskriminerande. Men om kopplingen mellan en grupp och negativt värderade fenomen är upprepad, samtidigt som den inte uppvägs av positiva eller neutrala skildringar, och majoritetsgruppen samtidigt inte skildras på detta negativa sätt, är det diskriminering. I valrörelsen 2002 fanns ett mönster i materialet från flera av partierna där generaliseringar av negativt slag om dem som benämndes invandrare gjordes. Uttryck som i nedanstående citat upprepades: 
 En seriös debatt måste se problemen – utanförskap, socialbidragsbero- ende och överrepresentation i kriminalstatistiken – och föreslå åtgärder  (Odom, DN Debatt 30/8 2002, citerad i Boréus, 2006b: 144). 
  
 En stor andel  
 nya svenskar är fast i bidragsberoende. ( 
 En ny integra- tionspolitik 
 , fp, 2002, citerad i Boréus, 2006b, 144; kursivering tillagd). 
 Det förekommer så kallade hedersmord. Och morden är sannolikt bara  
 toppen på ett isberg  
 av förtryck mot unga kvinnor som vågar trotsa familjen och leva ett självständigt liv.  
 Många  
 unga flickor med invand- rarbakgrund tvingas leva ett dubbelliv i skräck för att familjen ska komma på dem med att inte följa traditionella värderingar när de är i skolan eller ute på sin fritid ( 
 En ny integrationspolitik 
 , fp, 2002, citerad i Boréus 2006b: 144; kursivering tillagd). 
 Genom vaga generaliseringar som de som markerats i de två sista citaten ovan knöts invandrare till bland annat bidragsberoende, kriminalitet och kvinnoförtryck. Det förekom även en mängd mindre tydliga sammankopplingar mellan invandrare och negativt värderade fenomen: 
 Vi vill ge människorna förutsättningar att själva lösa problemen i sin vardag, att själva skapa det samhälle de vill leva i. Ett sätt är att ge invånarna i en stadsdel resurser, som de gemensamt ska använda för att utveckla sitt lokalsamhälle. Detta ska naturligtvis ske inom ramarna för den svenska lagstiftningen ( 
 Från första dagen ,  
 c, 2002, citerad i Boréus, 2006b: 146). 
 122 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Citatet kommer ur ett så kallat integrationspolitiskt program. Det är svårt att tro att påpekandet i den sista meningen skulle ha gjorts i ett sammanhang som inte var förknippat med invandrare eller någon annan ifrågasatt grupp (till exempel i något annat resone- mang om lokal demokrati): här finns en förväntan om lagbrott. 
 Ovan har påpekats att indelningen svensk/invandrare pro- blematiserats i svensk debatt. Om man använder indelningen restriktivt kan dock kategoriseringen fylla sin funktion, både i forskning och i politik. Den invandrade befolkningens högre arbetslöshet är till exempel ett reellt problem. Men några garantier för att en medvetenhet om problemet verkligen leder till försök att lösa det finns inte och det ensidiga förknippandet av invandrare med problem kan ha en negativ effekt på sådana förslag. Johansson (2005:  
 59–62) 
  beskriver ett kommunalpolitiskt initiativ till ett pro- gram för att erbjuda invandrare arbete i Örebro, som skulle kopi- era ett tidigare projekt riktat till ungdomar som ansågs ha varit framgångsrikt. På ungdomsprojektet satsades mycket engagemang och resurser, både från den politiska och från den privata närings- livssektorn. Ett sådant projekt för dem som benämndes invand- rare planerades bland tjänstemän i kommunen och på arbetsför- medlingen men kom aldrig till stånd. Detta kan ha många förklar- ingar men en intervjuad tjänsteman tolkade det som att det inte går att mobilisera samma intresse för att få fram jobb till arbetslösa invandrare och tillskrev detta negativa attityder i samhället. 
 De fördomar och den negativa attityd som invandrade personer stöter på i många sammanhang är alltså ett problem på flera poli- tiska fält. De presenterade forskningsresultaten pekar också mot att olika diskrimineringsformer förstärker varandra. Det är mycket sannolikt att nedvärdering ofta leder till exkludering. I studien av partiernas nomineringar framkom att nedvärderande och rasistiska attityder uttrycktes inom vissa partier. Detta torde inte underlätta för invandrade kandidater att hamna högt på listorna. Partiernas antaganden om främlingsfientlighet bland väljarna hade samma effekt. 
 Men det är också troligt att exkludering ofta leder till nedvärde- ring. Om medlemmar i en viss grupp i stället finns inkluderade i organisationen kan de bidra till att bekämpa fördomar, både aktivt genom att ta upp diskussionen och passivt genom att helt enkelt visa upp sig som vanliga människor. I en av de undersökta partifö- reningarna förmodade en intervjuad nomineringsansvarig att den jämförelsevis goda representationen av utrikes födda lett till att 
 123 
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 2006:79 
 fördomarna inte var så stora i föreningen (Soininen  Etzler, 2006). 
 Konsekvenser av diskriminering i politiken 
 Det är inte svårt att förstå att det är viktigt att undersöka diskrimi- nering inom politiken. Om politik handlar om fördelning av såväl tillgångar som plikter kan diskriminering innebära att en grupp systematiskt förfördelas. De som inte har tillgång till maktens grytor får kanske mindre av det som tillagas i dem. Även om de faktiskt skulle få samma andel som andra får de inte vara med om att bestämma vad som ska kokas i grytorna. 
 Därför är en ständigt lika viktig fråga vilka som får vara med och göra politik. Därför är exkludering ett problem. Vissa data från utredningen pekar också på vikten av representation även för en så löst sammansatt grupp som invandrare. Johansson (2005: 50) visar att det under perioden  
 1980–2004 
  var vanligare att initiativ i kommunfullmäktige i Örebro som på olika sätt var speciellt relate- rade till invandrare togs just av de utrikes födda ledamöterna. Resultaten av forskning om kvinnors representation i beslutande församlingar stöder en sådan slutsats (Wängnerud, 1998; Skjeie, 1992). 
 Utöver den fördelningspolitiska aspekten och frågan om vilka initiativ som tas i politiken påpekar Soininen  Etzler (2006: 20) att det även finns en identitetsaspekt på representation. Offentlig politik och politiska beslut grundas på allmänna uppfattningar om vilka som utgör olika grupper, hur dessa grupper är och vilka som är deras intressen. Policybesluten i sig påverkar också dessa före- ställningar. För alla minoritetsgrupper är det viktigt att kunna vara med och forma sin identitet som den framstår i den offentliga sfä- ren. 
 Ytterligare en aspekt är att den som uppfattar sig som exklude- rad och nedvärderad kan välja bort att delta i de offentliga politiska kanalerna, såsom val, utifrån en känsla av att inte tas på allvar och att ändå inte kunna påverka. Diskriminering kan göda en cynism inför det politiska systemet hos de drabbade. Dahlstedt (2005) beskriver uttryck för denna känsla. Valdeltagandet i Sverige har minskat sedan  
 1990-talet, 
  och det har minskat mer bland de i kommunal- och landstingsval röstberättigade utländska medbor- garna än i befolkningen som helhet. Klyftan har successivt ökat. 
 124 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Vid 2002 års val röstade 78 % av befolkningen som helhet men bara 35 % av de röstberättigade utländska medborgarna. Det finns flera möjliga förklaringar till detta, bland dem olika grader av integration i det svenska samhället i betydelsen exponering för svenska eter- medier och deltagande i svenskt arbets- och föreningsliv, samt nära relationer till svenskar. Svenskfödda har ofta mer av allt detta än utrikes födda. Men en annan eller kompletterande förklaring är den nedvärdering som många utrikes födda har erfarenhet av (Ibid:  
 114–116). 
  
 I Dahlstedts intervjustudie berättade många av informanterna om återkommande upplevelser av diskriminering, en känsla av att betraktas som avvikande och sämre i det svenska samhället och av att inte känna tillhörighet. De uttryckte också ofta en stark misstro mot det svenska politiska systemet, som bottnade i upplevelser av att politikerna lovade men inte höll löften. Politikerna dök upp på förortstorget inför valen men var helt ointresserade av förortens invånare mellan valen. 
 I intervjuerna var det ovanligt att de intervjuade förklarade sitt politiska utanförskap med att de själva var ointresserade, saknade kunskaper om politik eller kom från andra kulturer, det vill säga sådant som hade med dem själva att göra. I stället pekade de på brister i det svenska samhället. De berättade om upplevelser av att den svenska majoritetsbefolkningen utmålade dem som personer som inte hörde till, att de sågs ner på, att de slentrianmässigt sorte- rades in i facket invandrare även om de bott i decennier i Sverige och att de misstänkliggjordes. De upprördes av en ensidigt negativ medierapportering som knöt samman gruppen invandrare med hedersmord och annat extremt förtryck (Ibid:  
 124–133). 
  Så här resonerade några föreningsaktiva personer: 
  
 Abdul:  
 Det är precis som vi sade. Delaktigheten: Man känner sig inte delaktig i de beslutsfattande organen. Det är exakt det vi har diskute- rat. 
  
 Mi:  
 Det händer ändå ingenting. Det spelar ingen roll. Jag tror att folk tänker så. 
  
 White:  
 Folk ser, att det händer ju ingenting, oavsett om de deltar eller inte deltar (Ur Dahlstedt, 2005: 136). 
 Utifrån intervjuerna framstår det som logiskt att många inte röstar eller deltar i partipolitiken: Om man känner sig utesluten av sam- hället, varför skulle man då vara lojal mot systemet och engagera sig? 
 125 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 En konsekvens av diskriminering i politiken är alltså att vissa grupper förfördelas. Det handlar också om att vissa behov, önske- mål och problemformuleringar över huvud taget aldrig kommer upp på beslutsagendan, vilket också kan påverka formandet av offentliga identiteter. En annan konsekvens av diskriminering i politiken är att människor vänder det traditionella politiska syste- met ryggen. 
 Makt och strukturell diskriminering i politiken 
 Diskriminering förutsätter maktojämlikhet men upprätthåller också maktojämlikheten. Makt i samhällsvetenskap har bland annat diskuterats med hjälp av termerna maktens första, andra och tredje dimension (Lukes, 2005). Den första dimensionens makt är öppen maktutövning, i synnerhet på beslutsfattande arenor. Detta slags maktutövning förutsätter en öppen intressekonflikt. En part i konflikten får ge med sig i mötet med övermakten, till exempel genom att bli nedröstad. Utredningens undersökningar om diskri- minering i politiken rapporterar inte från studier om detta slags öppna konflikter på beslutsarenor. Men om vi förutsätter att den invandrade delen av befolkningen, liksom vissa etniska minoritets- grupper faktiskt har vissa intressen att bevaka, är det uppenbart att de har mindre makt i detta avseende. Flera av bidragen handlar ju om att utrikes födda är underrepresenterade på den politiska mak- tens arenor. Därmed bör den etniska majoritetsmakten också göra att de faktiskt kan få vika i vissa frågor. Detta hade dock gällt även vid en representation i förhållande till antal eftersom den svensket- niska gruppen utgör en stor majoritet i Sverige. 
 Uttrycket maktens andra dimension används om situationer där frågor hindras från att komma upp på beslutsagendan. Även denna maktdimension utgår från att människor uttrycker sina krav och åsikter, att öppna intressekonflikter föreligger. Människor har bestämda önskemål, men de som har makten agerar så att dessa ald- rig kommer fram som policyalternativ att ta ställning till. Studien av storstadssatsningen i Alby skulle kunna analyseras som ett fall av sådan maktutövning. Den visar hur lokala önskemål aldrig tilläts komma upp på agendan i och med att denna i stället intogs av det uppifrån bestämda projektet (Morales, 2005). Flera andra forsk- ningsbidrag pekar mot att det runt om i landet finns ett tydligt och uttalat intresse hos delar av den invandrade befolkningen av att 
 126 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 krafttag tas mot exkludering, rasism och diskriminering. Förmodli- gen är det inte särskilt vanligt att beslutsfattare avsiktligt hindrar sådana frågor att komma upp på beslutsagendorna. De åsikter som kommer fram i intervjuer formuleras inte heller alltid som krav riktade mot beslutsfattare och politiska församlingar, i synnerhet inte av dem som liksom många intervjuade i Dahlstedt (2005) är starkt kritiska till och saknar förtroende för detta slags politik. Men vare sig det kan betraktas som medveten maktutövning eller inte när vissa frågor av relevans för personer som kategoriseras som invandrare inte behandlas på beslutsfattande arenor, borde en bättre representation av invandrade personer spela en viktig roll. De kan föra upp sådana frågor för diskussion, beslut och åtgärder på olika viktiga arenor. Dessa kan vara kommunfullmäktiges sam- manträde, fackföreningsmötet, styrelsemötet eller något av de andra sammanhang som diskuterats ovan där utrikes födda är från- varande eller underrepresenterade. 
 Maktens tredje dimension kan kallas makten över tanken, makten att påverka människors föreställningar om sig själva och vad som utgör deras intressen. De kollektiva föreställningar som är av betydelse i sammanhanget är de som skymtar fram i olika forsk- ningsbidrag, enligt vilka de som sorteras in i invandrarkategorin ofta automatiskt också sorteras in i problemfacket. Vi vet att män- niskor reagerar på detta men vi vet inte i vilken mån sådana före- ställningar också internaliseras, dvs. blir en del av människors upp- fattning om sig själva. Föreställningen att det är man själv som utgör problemet snarare än en exkluderande omgivning kan leda till att man ställer lägre krav och därmed inskränker sin egen makt att påverka. 
 Kollektiva föreställningar i ett samhälle påverkar dock inte bara självbilden hos minoritetsgrupper som framställs på ett bestämt sätt utan i än högre grad majoritetens bild av minoriteterna. Om en grupps medlemmar, så som forskningsresultaten tyder på, ofta och i olika politiska och andra sammanhang, framställs som problema- tiska, med bristande kompetens, avvikande på olika negativa sätt, är risken stor att även annan diskriminering legitimeras. Då minskar också de diskriminerades makt. 
 Det finns vissa andra kollektiva föreställningar som kan förklara en del av de problematiserande och nedvärderande föreställningar som skymtat fram i forskningsbidragen. En kan kallas den före- ställda nationella gemenskapen (White, 1991) och diskuteras i Boréus (2006b:  
 179–181; 
  följande stycken bygger på detta avsnitt). 
 127 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Att världen är indelad i nationer präglar i hög grad förutsättning- arna för den som flyttar från ett land till ett annat. Rent praktiskt bestämmer företrädare för den andra nationen om man får bosätta sig där eller inte och det finns en rad procedurer, som till exempel gäller ansökan om visum, asyl och uppehållstillstånd, som man måste genomgå. Man kan mycket väl nekas bosättning på ett bestämt territorium. 
 Den föreställda gemenskapen är en föreställning om en gemenskap som går utöver den med dem vi faktiskt känner. Den omfattar idéer om att de som delar nationalitet hör ihop och har gemensamma intressen. Gemenskapen kan i vår föreställningsvärld innefatta inte bara nu levande personer vi inte känner utan också tidigare generationer, människor som inte lever längre. Den kan också sträcka sig framåt i tiden, till framtida generationer, potenti- ella människor. 
 En sådan föreställd gemenskap kan också utesluta människor som bebor ett visst territorium, även medborgare i landet, inklusive sådana vi faktiskt känner. Dessa föreställningar har mycket lite att göra med erfarenhet av umgänget med människor från olika delar av världen och bygger på generaliseringar. 
 En viktig fråga för forskningen om diskriminering av etniska minoriteter är vilka som inkluderas i den föreställda nationella gemenskapen och vilka egenskaper dessa människor anses besitta. Det finns en mängd föreställningar om vad svenskhet innebär som sällan uttalas. Vissa forskare hävdar att föreställningarna om svenskhet som något specifikt liksom sådana föreställningar i sig har blivit en viktigare ingrediens i den svenska etniska maktstruktu- ren sedan  
 1990-talet 
  (Mattsson, 2005). 
 Hur dessa föreställningar än ter sig är det ingen tvekan om att de spelar roll för diskussionen om invandrare och svenskar. I själva verket är de en förutsättning för denna indelning i två grup- per, där det väsentliga hos en grupp antas vara att de inte är svens- kar. Svenskarna anses alltså ha gemensamma intressen som inte nödvändigtvis omfattar de invandrade. Det är en förklaring till ett återkommande tema i diskussionen, nämligen att invandrare beskrivs som  
 en resurs  
 för oss. Uttryck som nedanstående åter- fanns hos alla riksdagspartier och återkom i alla de studerade valrö- relserna (om än med stora variationer i omfattning): 
 Vår långvariga invandringshistoria har lärt oss hur mycket invandrare och flyktingar har att ge oss. För det svenska samhället är invandrarna ingen belastning utan en enorm nationell tillgång ( 
 En generösare 
  
 128 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 invandrar- och flyktingpolitik 
 . Folkpartiet informerar 1988: 1, refererat i Boréus, 2006b: 54). 
 Det gäller att gå vidare och ge de nya invånarna i Sverige möjlighet att använda sin företagsamhet, sina kunskaper och sin energi till arbete i Sverige. De är en resurs som vi inte har råd att förslösa ( 
 Invandrarpo- litiskt program 
 , c, 1994, citerat i Boréus, 2006b: 105). 
 Detta slags resonemang är säkerligen utformat som ett svar på en retorik som ifrågasätter invandrares nyttighet och i den bemär- kelsen välmenande. Detta slags resonemang är heller inte diskrimi- nerande i ordets egentliga mening: det ligger inget nedvärderande i att diskuteras som en resurs. Däremot säger det något om den etniska maktordningen. Att vara den part som kan välja att utnyttja en resurs är en maktposition. Vi:et är inte invandrarna som uttrycker att de bör ta till vara svenskarna som en resurs. 
 Tankegodset har också en historia. Enligt flera forskningsbidrag till utredningen spelar västerlandets koloniala förflutna och före- ställningar knutna till kolonialismen, liksom ett rasbiologiskt tan- kegods där vita människor rankas högst på skalan, roll för rela- tionerna mellan etniska grupper i Sverige även i dag. Det svenska kopplas till västerland och vithet medan människor från andra delar av världen betraktas som mindre utvecklade (Kamali, 2005; Mattsson, 2005). 
 Maktens tre dimensioner fångar dock endast vissa aspekter av det som vanligtvis avses med makt. Ytterligare ett sätt att diskutera makt är genom att se till människors resurser. Resurser ger männi- skor en kapacitet, en möjlighet att förverkliga sina önskemål. Att se till fördelningen av resurser är därför att se till olika gruppers potentiella makt (om makt som potential se t.ex. Gonzalez, 2005: 69 ff). Resurser är ojämlikt fördelade mellan grupper av människor. God ekonomi och hälsa hör till de viktigaste resurserna. Dessa är ojämlikt fördelade såväl inom gruppen svenskfödda som inom gruppen utrikes födda. Men de är också ojämnt fördelade mellan dessa båda grupper. Personer födda utanför Sverige hade vid mät- ningar såväl i början som i slutet av  
 1990-talet 
  exempelvis sämre hälsa, högre arbetslöshet och lägre inkomster än infödda (SOU 2001:79). Utrikes födda tenderar även att ha mer stressande och monotona jobb, oftare allvarliga ekonomiska problem, är oftare trångbodda, saknar oftare nära vänner och så vidare, än svensk- födda (SOU 2000:41). Vissa personer, som de som invandrat sent i livet och från början saknar god ekonomi, utbildning och hälsa, blir 
 129 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 mycket utsatta och kan sägas ha synnerligen dålig tillgång till resur- ser som gör det möjligt att påverka det svenska samhället eller sin egen situation (Songur, 2002). 
 Maktskillnader mellan inrikes och utrikes födda är med andra ord långt ifrån bara en fråga om diskriminerande attityder utan är också kopplade till materiell ojämlikhet. 
 * * * 
 Diskriminering och maktskillnader hänger ihop. Dessa fenomen genererar också motstånd. Ovan har det att dra sig undan det poli- tiska systemet beskrivits som ett logiskt svar på utanförskapet. Men organisering för att främja sina intressen är även det ett logiskt svar på upplevelsen av att sorteras in i en viss kategori, granskas som avvikande, ifrågasättas och utestängas. Många har valt att organisera sig som svar på hur invandrare behandlas i Sverige. Ett exempel är FAI, Fackligt Aktiva Invandrare (Mulinari  Oliver, 2005). Andra föreningar där utrikes födda personer från olika länder slutit sig samman lokalt för att på olika sätt främja sina intressen eller hjälpa barn och ungdomar beskrivs i Weaver (2005) och Hart  Stewart (2005). Dessa organisationers aktiviteter kan bidra till att stärka den invandrade befolkningens makt i samhället. Hittills har vi dock inte sett något invandrarparti ställa upp i riks- dagsvalen. 
 Referenser 
  
 White, Mathis (1991)  
 Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism 
 . London: Verso. 
  
 Hess, May (2006a) En analys av kulturbegreppet i debatten om det mångkulturella samhället i: Baker, Rodgers, Wilkerson (red.),  
 Frågor, fält och filter. Kriminologisk metodbok 
 . Lund: Studentlitteratur. 
  
 Hess, May (2006b)  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988-2002 
 . 
  
  SOU 2006:52. Stockholm: Reynolds. 
  
 Martin, Love (2005) Det är inte  
 mitt  
 samhälle! Misstro och levd erfarenhet i mångetniska förortsmiljöer i: Dahlstedt, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? 
  
 130 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Om strukturell diskriminering och politiskt deltagande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
  
 Ds 2000:43 Begreppet invandrare – användningen i myndigheters verksamhet. 
 Direktiv 2004:54, Justitiedepartementet. 
  
 Easton, Pierce (1965)  
 A Systems Analysis of Political Life 
 . New York: Hill. 
  
 Fairclough, Morales (1992)  
 Discourse and Social Change 
 . Cambridge: Polity Press. 
 Goodin, Dawson,  
 Cohen 
  (1996) Political Science: The Discipline In Goodin, Dawson,  
 Cohen 
  (eds.)  
 A New Handbook of Politi- cal Science 
 . Oxford: Oxford University Press. 
 Johansson, Adams (2005) Inkludering av svenskar i lokal real- politik. Exemplet Örebro i: Martin, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt deltagande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
 Kamali, Masoud (2005) Ett europeiskt dilemma. Struktu- rell/institutionell diskriminering i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Gonzalez, Brooks (2005)  
 Power. A Radical View  
 (second edition). Basingstoke: Palgrave Macmillan. 
 Mattsson, Russell (2005) Diskrimineringens andra ansikte – svenskhet och det vita västerländska i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom. Teo- retiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskri- minering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Mulinari, Walker, Smith (2005) Du kan plocka svamp hela ditt jävla liv de kommer ändå att hävda att du inte tycker om skogen. Facket och de Andra i: Dahlstedt, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt deltagande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
 Osman, Castro (2005) Folkbildning i integrationens tjänst. Folk- bildningens dilemman och invandrarföreningars pragmatism i: Dahlstedt, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt delta- gande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
 131 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Proposition 1997/98:16 Sverige, framtiden och mångfalden. Från invandringspolitik till integration. 
 Soininen, Weiss  Caldwell, Cervantes (2006)  
 Partierna nominerar. Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation 
 . SOU 2006:53. Stockholm: Reynolds. 
  
 Arnold, Perry (2002)  
 Välfärdsstaten, sociala rättigheter och invand- rarnas maktresurser: en jämförande studie om äldre invandrare från Mellanöstern i Stockholm, London och Berlin 
 . Stockholm: Statsvetenskapliga institutionen, Stockholms universitet. 
  
 SOU 2000:41 Koch, Floyd, Arroyo (2000)  
 Välfärd, ofärd och ojämlikhet 
 . Stockholm: Socialdepartementet. 
 SOU 2001:79  
 Välfärdsbokslut för  
  
 1990-talet 
 . 
  Stockholm: Socialde- partementet. 
  
 Skjeie, Oconnell (1992)  
 Den politiske betydningen av kjönn: En studie av norsk  
 topp-politik  
 . 
  
  Oslo: Institut for samfunnsforskning. 
  
 Morales, Norton (2005) Dialog eller förankring. Statliga satsning- ars oförutsedda konsekvenser för den lokala demokratin i: Dahlstedt, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt delta- gande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
  
 Carter, Fuentes (1998)  
 Politikens andra sida: Om kvinnorepre- sentation i Sveriges riksdag.  
 Göteborg: Statsvetenskapliga institutionen. 
  
 Hart, Williams, Krueger (2005) Medborgerlig agens för social inkludering. Reflektioner om svenska medborgarsam- manslutningar bildade på etnisk grund i: Dahlstedt, Ellis, Schmidt (red.),  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskriminering och politiskt deltagande 
 . SOU 2005:112. Stockholm: Reynolds. 
 132 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 3.3 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
  
 Utredningens mål har varit att finna perspektiv som ger kunskap om mediernas betydelser för den strukturella diskrimineringen. Av avgörande betydelse är därför att undersöka hur medierna genom sina texter och bilder skapar sociala realiteter och sociala ordningar som diskriminerar (SOU 2005:41, s. 54ff). För att tydliggöra de funktioner som medierna har för den strukturella diskrimineringen kan man frilägga ett antal processer som identifierar medierna som ett instrument för maktutövning. Det handlar bland annat om vem som får komma till tals, i vilka situationer som personer intervjuas och tilltalas och vem som har tolkningsföreträde i den massmedie- rade offentligheten. 
 Rapporten  
 Mediernas Vi och Dom  
 (SOU 2006:21) har fokus på diskriminerande processer i medierna och synliggör hur texter och bilder framställer och skapar händelser som pekar ut den Andra. Medierna anger både direkt och indirekt hur en händelse ska för- stås och i rapportens analys återkommer författarna till att identifi- kationen till nationen och det nationella såväl reflekteras som ska- pas i mediernas texter. Det vill säga att läsargemenskapen skapas med föreställningen om att Vi/nationen/svenskar är en homogen enhet. Personer som tillskrivs invandrarbeteckningar, de Andra, äger inte tillträde till offentligheten på jämlika villkor och ges inte möjlighet att identifiera sig med den föreställda nationella gemenskapen. Ytterst handlar mediernas diskriminerande processer om att medborgarskapet är olika mycket värt och fungerar olika genom att alla inte har tillgång till offentligheten på ett jämlikt sätt. Medborgarskapet är skiktat och fördelas efter principer som place- rar människor antingen inom eller bortom nationen. Den sociala positionen svensk reproduceras som en privilegierad position i samhället och det är i relation till denna position övriga sociala positioner formas och tillskrivs underordnade status (jfr Mattsson, 2005: 152). Att inte kategoriseras som svensk är därför ett aktivt exkluderande i relation till mediernas nationella förståelsehorisont. 
 133 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Medierna och sanningseffekterna 
 För att placera in och förstå mediernas texter och bilder i ett sam- manhang av vardaglighet använder flera av författarna Boyer begrepp  
 banal nationalism.  
 Syftet är att begreppet ska påvisa att den strukturella diskrimineringen skapas och återskapas genom en rutiniserad Andrafiering. Andra forskare har beskrivit och för- sökt komma åt samma process i andra termer. West talar om att medierna skapar sanningseffekter (Fiske, 2000: 55). Rappor- ten visar hur mediernas texter och bilder om invandrare (beskri- ven som grupp, individ, man eller kvinna) tillskrivs upprepande och stereotypa karaktärsdrag. Ett generellt system av uppfattningar skapas som grundas i föreställningar som medierna sprider. De dominanta diskurserna reproduceras i dessa uppfattningar och föreställningar och blir till sunt förnuft genom att de rutinmäs- sigt upprepas och sprids i sådan utsträckning att de börjar tas för givna. Därmed blir de svåra att utsätta för prövning och ifrågasät- tande. Kunskapen finns dock hos den eller de som utsätts för de medierade praktiker som diskriminerar. I  
 Sverige inifrån  
 (SOU 2005:69, s.  
 99–108) 
  bekräftar de intervjuade bilden av en diskrimi- nerande mediepraktik. Men en stor del av den strukturella diskri- mineringen är osynliggörandet och oviljan att lyfta in de diskrimi- nerande processerna i offentligheten. Journalister hänvisar ofta till att grunden i deras nyhetsarbete bygger på objektivitet. Hur det görs brukar av mediernas representanter förklaras genom: Vi skri- ver bara som det är eller, som i Miller artikel 
 Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen,  
 en hänvis- ning till krigets sanna ansikte (Nohrstedt, 2006: 270). Det för- hållningssättet till en händelse är problematisk. I detta döljer sig det faktum att händelser förstås på olika sätt, beroende på vilken utsiktspunkt man intar. Vidare gör det att journalistiska texter och bilder inte ifrågasätter de maktstrukturer och förhållanden inom vilka de verkar. Förnekelsen och oviljan att se hur den ojämna maktfördelningen distribueras i samhället bidrar också till att osynliggöra de privilegierade positioner som den diskriminerande strukturen innebär (Kamali, 2005; Camauër, 2006: 42; Lappalainen 
  
 Lundgren, 2004: 9). 
  
 Att massmedierna har inverkan på människors föreställningar 
 och erfarenhetsvärldar är ett välkänt faktum, samt att medierna all- tid haft en nära relation till nationalstaten (Nohrstedt, 2006: 260f; White, 1983). Med rapporten  
 Mediernas Vi och Dom  
 (SOU 
 134 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 2006:21) tydliggörs att det som är tänkt att beskriva händelser bortom nationens Vi ofta reflekterar föreställningar om natio- nen. När rapporteringar och nyhetsinslag utlovar information om det som ligger utanför den egna erfarenheten, erfarenheter som knyts till nationen, är det ofta fortfarande inom ramen för en nationell tolkningsram (samma resultat framkommer i utredning- ens analys av skolböcker i SOU 2006:40). Mediernas tolkningsfö- reträde återkommer i rapporten genom att författarna på olika sätt uppmärksammar mediernas makt att benämna, klassificera och tolka verkligheten. Dessa journalistiska praktiker diskriminerar såväl de individer som tillskrivs negativa egenskaper som etniska minoriteter i allmänhet. Man kan också dra slutsatsen att dessa praktiker definierar  
 Vi-et 
  genom att definiera De Andra. Således är  
 Vi-et 
  flyktigt och diffust om än ständigt närvarande, genom att Vi- et främst uppträder i former av vad det inte är (jfr Nolan, 1997). 
 Kronologier och upprepningens makt 
 Cobb, som analyserar ett historiskt pressmaterial i arti- keln  
 Främlingar i nationens spegel 
 , menar att dagens medier har en  
 potential  
 att undergräva det nationellas betydelse till förmån för andra identifikationer. En förutsättning för detta möjliga fokuss- kifte är att den underordnades samhällskritik och kritiken mot medierna tas på allvar och att mediernas rapporteringar baseras på rätten att kommunicera i stället för att reproducera och skapa nationen som en homogen enhet. 
  
 4  
  
 Hultén menar dock att denna potential förblir outnyttjad (Hultén, 2006: 155; jfr Chung, 2006). 
 Ett framträdande drag i de analyserade texterna är att föreställ- ningen om nationen vårdas med hjälp av territoriella och kulturella hänvisningar (Hultén, 2006: 130). En persons tidigare hemvist, olika maträtter, etnifierade kulturevenemang och språk beskrivs som om de ryms inom ramen för det svenska men dessa element underordnas en svensk tolkningsram. I analysen av en artikel från  
 Borås Tidning  
 tydliggör Williams detta genom att redogöra för hur språket knyts till olika egenskaper. Det svenska språket återkom- 
  
 4  
 Hulténs material består i nedslag i tidningarna  
 Arbetarbladet, Borås Tidning, Vestmanlands läns Tidning  
 och  
 Dagens Nyheter  
 vart tionde år från 1945 till 1995, samt år 2000 under de tre första veckorna i mars under varje undersökningsperiod. De tre första tidningarna har även analyserats slumpmässigt under tidsintervallet  
 1945–1999. 
  Varje år har en sjudagarsperiod analyserats. 
 135 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 mer i artikeln i samband med gemenskap, chans, kontakt och sam- tal medan andra språk förknippas med missförstånd, snacka skit, svordomar och könsord (Ibid: 153). Exemplet visar att medierna genom att beskriva företeelser inom ramen för föreställningar om såväl lokala som nationella gemenskapsrelationer, skapar en delak- tighet för majoriteten. Identifieringen sker med olika språkliga praktiker som  
 Vi, Sverige, Svenskar  
 (Ibid: 131ff). I ett vidare per- spektiv handlar det om att medierna förvägrar den Johnson rätten att kommunicera. Den underordnade tillerkänns inte makten att tala, skriva och föra fram åsikter som inte på något sätt är villkorade av de föreställningar som medierna själva anser vara relevanta. Av det följer att de sätt som medierna väljer att beskriva och representera grupper och individer i samhället har betydelse för vilka positioner och relationer som är möjliga för ett aktivt deltagande i samhället (Hultén, 2006: 155; SOU 2005:56, s. 129). 
 Diskriminering genom begreppen resurs och tolerans 
 Både Phillips artikel och Cardenas  
 Husbondens röst i etnifierad lokalpress  
 har historiska perspektiv. Båda utgår från pressmaterial från lokalpressen. Hulténs ingång till materialet handlar om hur gemenskap, uteslutning och identitetspositioner skapas i texterna. På vilka sätt gestaltar tidningstexterna dessa aspekter i anslutning till invandring? Utöver detta diskuterar Hultén hur journalistiken reproducerat ett folkhemsideal och ser det som ett latent drag i journalistiken. I medierapporteringen av invandrare/n som antingen ett problem eller en resurs, som Schmidt artikel analyserar, kan Phillips argument befästas ytterligare. Motsatsparet  
 problem–resurs 
  kan sägas vara central i diskurser om välfärd och folkhemsideal. Oavsett vilken roll som invandraren i detta givna scenario tilldelas reproduceras natio- nella tankar om välfärd och folkhem. 
 1945 är utlänningen en resurs i det analyserade materialet. När Sverige led brist på arbetskraft kopplades utlänningens förmågor och förtjänster till arbetet. Under 1950- och  
 60-talen 
  när ett Folk- hemssverige beskrivs i presstexterna kommer tanken om välfärden att överleva och gå som ett stråk som överskrider tiden för folk- hemmet, skriver Williams. Ett porträtt i text och bild av en ungersk familj i  
 Vestmanlands läns Tidning  
 1955 analyseras av Hultén. Bild och text samverkar i framställningen av en framåtsträvande och 
 136 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 skötsam familj. En retorisk bild om en stark familj i ett svenskt landskap. De presenteras under rubriken Ungrare i Simtuna vill bli svenskar. Därmed ingår artikeln i ett tematiskt fält och ett journa- listiskt angreppssätt som fortfarande är i bruk (Ibid: 136, jfr Brune nedan). Ett skötsamhetsideal som samtidigt skapar en föreställd svenskhet som förstås som godhet, trygghet, rättvisa och välvilliga medborgare (Hultén, 2006: 132). 
 Temat återkommer i Thompson uppsats  
 Det här är lycka Om sportjournalistikens inkluderande mekanismer  
 som handlar om hur det inom sportjournalistiken är legitimt att skapa nationella känslor och hur upprätthållandet av en svensk gemenskap sker i dessa representationer. I representationer av nationaliserade idrottshjältar lyfts familjen fram som en förutsättning för fram- gången. Det är i det sammanhanget som hjälten fått sin stabilitet, sin trygghet och lärt sig gemenskapens förtjänster, menar dessa texter. Dessa egenskaper överförs på symbolisk väg till nationen genom att det antas vara det som karaktäriserar det svenska. I samband med  
 fotbolls-EM 
  2004 jämförde Expressen två fotbolls- spelare i landslaget. I Martinez analys framkommer det att det svenska representeras av fotbollsspelaren Reyes. Han beskrivs som tystlåten, lugn och från en villaidyll. Den Johnson representeras av Hill. Han beskrivs som vild, opole- rad, kaxig från ett tufft problemområde (Rosengård). Martinez exempel visar hur polariseringen mellan det svenska och det Andra aktiveras med hänvisningar till olika egenskaper och karaktärsdrag (Eriksson, 2006: 247f). Den här mediala praktiken har gjort att medierna ibland framställer Ibrahimovics medverkan i landslaget i termer av mångkulturell tolerans. Att Heath, trots allt, är med i det svenska fotbollslaget beskrivs periodvis som ett tillåtande och tolerant drag som antas känneteckna det svenska (Ericsson, 2004). De artiklar som inordnas i kategorin resurs, som Williams sökt i sitt material, meddelar också läsaren om de krav som en person med ett icke ifrågasatt medborgarskap inte behöver reflektera över. Resurs och tolerans är begrepp som är samman- vävda i en mångkulturell diskurs som framställer den Johnson som en tillgång för majoriteten men undanhåller samtidigt ett jämlikt medborgarskap för att det är kopplat till majoritetens villkor och godtycke. Williams problematiserar inte toleransbegreppet men flera forskare har visat hur föreställningen om tolerans döljer de villkor som framställningen vilar på (se t.ex. de los Reyes, 2001; Hage, 1998). 
 137 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Under  
 1970-talet 
  blir invandraren snabbt en kategori i medi- erna genom det ständiga upprepandet av negativa stereotyper (Hultén, 2006; se även Garcia, 2004). Upprepningen har gjort att det antas beteckna något reellt. När begreppet ständigt återkom- mer i samband med tillskrivningar av ett tänkt kollektiv, eller en individ med problem, materialiseras den strukturella diskrimine- ringen (Brune, 2006 95f; Johansson, 2006: 166). 
 Texterna från 1985 och 1995, i Phillips material, visar två tema- tiker. Den ena handlar om rasistiska våldsbrott medan den andra visar gemenskap och samförstånd mellan kulturer (Hultén, 2006: 143). Samförståndet berättas genom bilder av kvinnor som lagar maträtter som knyts till etnicitet. På det sättet skapas kulturer som separata enheter utifrån journalistens sätt att dela in olika göranden utifrån föreställningar om kulturella olikheter. Den Andras kultur är till betraktande. Samförståndet definieras genom journalistens sätt att berätta om den Johnson. Text och bild analyseras genom begreppet deixis, som betyder utpekande. Begreppet möjliggör en analys av en journalistisk praktik som pekar ut Sverige trots att framställningen visar bosniska eller iranska bakverk. Talet om den Chavez kultur uttrycker en ideologi som visar Sverige som jämlikt, där valfrihet och samverkan råder. Journalisten pekar samtidigt ut de villkorade identifikationsmöjligheter som är möjliga att inta i förhållande till dessa föreställningar om det kulturella (Ibid: 147). Politiska och journalistiska diskurser samspelar i representationen av invandring. Diskrimineringen består i att den Andrafierade är undantagen den medborgerliga rättigheten att kommunicera på egna villkor (Ibid: 155). En tydlig maktojämlikhet mellan den som beskriver och den eller de som beskrivs. 
 I Schmidt material fördubblas såväl problemartiklar som resursartiklar under perioden  
 1985–1989 
  och i senare perioder har de fortsatt hög frekvens. Det är framförallt de problemoriente- rade artiklarna som ökar i antal. Men perioden innehåller även artiklar där individen betraktas som en resurs. Särskilt kulturfrågor belyses ofta med det individnära porträttet. Williams skriver att individen betraktas som en resurs i sin avvikande exotism och att artiklarna är öppna, nyfikna och att de har en tolerant attityd. Den toleranta attityden ska, med anledning av vad som anförs ovan, förstås i ett sammanhang som tydliggör att den som skrivs in i den mångkulturella diskursen diskrimineras genom att existensen vill- koras i förhållande till den eller de som kan uttala och kräva av den Johnson att vara en resurs. 
 138 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Dessa resursartiklar är vanligare under  
 1980-talet 
  än senare (Johansson, 2006: 171). Nästa undersökningsperiod,  
 1990–1994, 
  ökar också problemartiklarna som kopplas till individen. 1995– 1999 minskar flyktinginvandringen och därmed också en tydlig genreberättelse som avbildar flyktingen som offer. I stället ökar texter om invandrare som kollektiv skrivna med problemvinkel. En generell slutsats i Schmidt artikel är att de tidningsartiklar som handlar om den Chavez resurser ofta är individnära beskrivningar medan när tidningarna tilltalar invandrare som kollektiv handlar det om problembeskrivningar. Men bilden är inte entydig, menar Williams, för under  
 1990-talet 
  skrivs individen in i berättelser om kulturskillnader. Dessa skillnader blir i sin tur något som antas vara förklarade i de problemdiskurser där individen skrivs in. Williams skriver: Vissa förändringar i artikelmönstret kan skönjas över tid, framförallt att andelen problemartiklar ur både kollektiv- och indi- vidperspektiv ökar relativt sett. (Ibid: 183) 
 Den strukturella diskrimineringen och rasifierande artikulationer i medierna är inte en ny företeelse. Teun van Dijk som studerat rasismen ur ett europeiskt perspektiv skriver i utredningens första rapport (SOU 2005:41) om dagens rasism som en fortsättning på en lång tradition, och den är heller inte ett resultat av invandring, utan av den konsekvent negativa framställning av de Andra som genom tiderna varit inneboende i de sociala representationerna av dem (Howell, 2005: 120). De bidrag i rapporten som har ett historiskt och kronologiskt perspektiv på medieutbudet bekräftar den bilden. Olika tider betonar olika förhållanden men återkom- mande är att man tillskriver den Johnson skillnad och avvikelse. 
 Skenbara inkluderingar 
 Mediernas bruk av text och bild är ofta uppbyggda kring ömsesi- digt uteslutande motsatspar, s.k. dikotomier. För att skapa intresse och uppmärksamhet så kontrasteras förhållanden utifrån motsatser som till exempel  
 Vi–Dom 
  och  
 Svensk–Invandrare. 
  Effekten av denna mediepraktik är att känslor av medborgarskap och hem för- delas olika beroende av vilken position som du är tillskriven i det mediala landskapet. Som det tidigare avsnittet visade innebar begrepp som resurs och tolerans att exkludering kunde föras fram inom ramen för en nationell självbild som reproducerar sig som 
 139 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 mångkulturell och tillåtande. Det betyder att skenet av inklude- ringar även döljer nya exkluderingsprocesser. 
 Genom artiklarnas olika fokus framkommer olika skiktningar som visar hur olika diskurser producerar den Johnson i förhållande till en föreställd nationell gemenskap. I Leonor Camauërs text, som handlar om  
 Mediearbetare med utländsk bakgrund,  
 framkommer just dessa processer av skenbara inkluderingar, för med inklude- ringen i medieredaktionerna följer villkor som strukturerar arbets- livet och arbetet på redaktionen (Camauër, 2006: 36). Dessa erfa- renheter framkommer genom intervjuer med tio mediearbetare. Artikeln redogör för och visar effekterna av de diskriminerings- praktiker som möter individen i det vardagliga arbetet för mediear- betare med utländsk bakgrund (Camauër, 2006: 37; jfr Essed, 2005: 71ff, 85). Genom mediearbetarnas berättelser om sina positioner och sina upplevelser av arbetet i olika medieinstitutioner, friläggs den strukturella diskrimineringen inom majoritetsmedier (Camauër, 2006: 74). Camauër identifierar sex återkommande typer av diskrimineringar. Det handlar om situationer där den etniska diskrimineringen synliggörs för – och verkställs mot – indi- viden. De första tre handlar om praktiker som först och främst har betydelse på individnivå. Dessa situationer är kopplade till rekryte- ringen, anställningsformerna och chefers och kollegors praktiker (Ibid: 48). De övriga typerna har effekt såväl individuellt som i arbetet och den journalistiska produkten. Dessa tre typer är ghettoisering, olika former av styrningar av arbetet och förne- kelse (Ibid: 49). 
 Två av dessa diskriminerande situationer är värda mer uppmärk- samhet i detta sammanhang. På ett sätt ger de sken av att vara inkluderande men vid närmare granskning visar det sig att inklude- ringen är villkorad. När det gäller rekryteringsprocessen berättade de intervjuade om svårigheter att finna praktikplatser och att inte ha tillgång till de nätverk som i många fall är grunden för anställ- ning (Ibid: 52). Men här framkommer också upplevelser hos mediearbetarna som handlar om att invandrarbakgrunden är förut- sättningen för anställningen. Känslan av att den outtalade förut- sättningen för anställningen är att vara med i arbetet för att öka mångfalden men fortfarande inom ramen för den etnosociala norm som råder på redaktionen (Ibid: 53). Det kan kopplas till Camauërs andra fråga som handlar om de intervjuades uppfattning om medieföretagens mångfaldspolicies och mångfaldsarbete. De flesta av de intervjuade anser att företagen inte lever upp till dessa planer. 
 140 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Inom privata medieföretag uppfattas planerna av de intervjuade som ett sätt att tjäna pengar och inom public service är planerna till för att uppfylla  
 policy-mål. 
  Gapet mellan talet om vikten av mång- fald och den faktiska situationen gör att misstroende riktas mot arbetsplatsen. Den processen beskrivs också i Hunter bidrag under begreppet kosmetisk inkludering (Brune, 2006: 111). Bidragen visar att det generella draget i tidningsartiklarna är att det är ett inkluderande vid den första anblicken. Vid en närmare analys före- kommer inte den porträtterade i texten som ett subjekt utan som en representant för invandrare eller som del i ett homogenise- rande av nationella känslor. 
 Mediearbetare i public  
 service-företagens 
  mångfaldsredaktioner pratade om sina arbetsplatser som ghetton. Dessa redaktioner betraktades som isolerade och att karriärmöjligheterna endast låg inom den egna redaktionen. Deras kompetens utnyttjades inte utom när de kunde fungera som stöd i samband med t.ex. tolk- ningsuppdrag. Den journalistiska kompetensen utnyttjas inte genom att föreställningen om en svensk journalistisk objektivitet undandrar de intervjuade från att vara helt inkluderade i det jour- nalistiska arbetet. Återigen är det en villkorad och exkluderad inkludering som är förutsättningen för mediearbetaren. 
 Den diskriminerande processen av skenbar inkludering är tydlig också när författarna analyserar medietexternas innehåll. Under rubriken 
 :  
  
 Den dagliga dosen. Diskriminering i Nyheterna och Bladet  
 undersöker Murray om hur, och på vilka sätt, det framgår att Sverige som land och städerna Stockholm och Malmö består av en etniskt heterogen befolkning. Pressmaterial från  
 Dagens Nyheter, Sydsvenska Dagbladet  
 och  
 Aftonbladet  
 under två veckor under våren 2005 utgör grunden för analysen. Garcia placerar in källmaterialet under ämnena  
 synliggörandets situationer, osynliggörandet  
 och  
 negativa presentationer  
 och jämför det mot tidningarnas olika delar (sport, kultur, ledare o.s.v). Även om man kan visa på undantag är människor med utländsk bakgrund osynliggjorda på tidningarnas nyhets- och ekonomisidor (Brune, 2006: 103). Ledarsidorna under den studerade perioden behandlar inte frågor om rasism och etnisk diskriminering (Ibid: 104). På kultursidor, i krönikor och på nöjes- sidor råder ett mer inkluderande förhållningssätt. Det är också här som viljan till en mer förändringsbenägen journalistik blir tydlig, men vid en närmare granskning visar det sig att det är fråga om en villkorad/exkluderande inkludering, menar Garcia. Tidningarna skriver om rasism och mänskliga rättigheter återkommande under 
 141 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 de studerade veckorna (Ibid: 106). Familjesidorna Dagens Nyhe- ters och Sydsvenskans familjesidor uppvisar en homogen bild av svenskar. Porträtt och hyllningar av människor med utländsk bak- grund är frånvarande (Ibid: 107). 
  
 Naturlig inkludering  
 handlar om ett synliggörande som inte är villkorat till en etnisk tillhörighet och bakgrund. Det verkar som, skriver Garcia, att de mindre symbol- och maktbemängda delarna av tidningen i högre utsträckning inkluderar än de delar som traditio- nellt anses som mer seriösa (Ibid: 109). Generellt är mediernas inkluderingar ytliga och fungerar mer som en framställningsform än ett inkluderande där personen får ingå med åsikter och tal (Ibid: 110).  
 Stereotyp  
 och  
 chauvinistisk inkludering  
 är exempel på detta förhållande. Den stereotypa inkluderingen kan framhålla den por- trätterade i positiva ordalag. Texten attraherar läsaren genom till- talet. Garcia exemplifierar med en tydlig medial stereotyp. Kvinnor med utländsk bakgrund som representeras som offer eller på väg att lämna offerrollen som i det här sammanhanget betyder frigöra sig från en patriarkal kultur och därmed uppnå en hjältestatus (Ibid: 111f). 
 Ett annat exempel där medierna tillämpat en stereotyp och dis- kriminerande mall i sina rapporter är mordet på Fadime Sahindal. White Runsten (2006) beskriver det i artikeln  
 Hedersmord, eurocentrism och etnicitet.  
 Medieanalysen rymmer och beskriver nästa inkluderingstyp, den Garcia benämner chauvinistisk inklude- ring. Rapporteringen återkopplar till den framställningsform som  
 offer-hjälte-tematiken 
  inrymmer. Den förutsätter Sverige och en föreställd svenskhet som den norm mot vilken all jämförelse utgår. Att göra sig fri från tillskrivna traditioner, historia och kultur skrivs in i en process som ett sätt att välkomna det svenska och det är där den porträtterade får sin hjältestatus (Brune, 2006: 112). Det kan ses som en journalistisk genre att placera in ett drama eller en person i det här mönstret som utlovar förändring och svensk- het. De massmediala porträtten som utlovar individnära beskriv- ningar blir allt vanligare i medierna. Garcia skriver att generella utsagor om invandrare i stort sett är frånvarande under den period hon studerat. Det kan alltså bero på att journalistiken i allt större utsträckning uppmärksammar det individnära porträttet (Ibid: 118). I stället för den generaliserande beteckningen invand- rare placeras den porträtterade individen in i en stereotyp berät- telse och det är i det sammanhanget som den porträtterade fram- ställs och förstås som invandrare. Mediehändelsen placeras in i en 
 142 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 tolkning som bygger på ett  
 från-till-scenario. 
  Sahindahl har med denna logik försökt bli självständig från en förtryckande kultur, vilket i sin tur likställs med att bli en individ och svensk. Såväl självständighet som individualitet är två element som antas vara svenska och återkopplar till en nationell diskurs om demokrati och jämlikhet (jfr Grip, 2002). Representationer, som framställs inom ramen för nationella diskurser, kan utnyttja samma begrepp i för- hållande till sina porträtt men ge dem olika laddning. Vid en jämfö- relse av det material och de analyser som Mills och Hale beskriver i sina artiklar ges familj och gemenskap olika betydelser, vilket visar att den strukturella diskrimineringen i medi- erna omformar betydelsen av dessa begrepp för att skriva in skill- nad hos den Johnson. I den processen synliggörs hur fördelningen av inkluderingar och exkluderingar formeras om efter behov och sammanflätas med ett symboliskt nationellt rum som drar nytta av den Chavez tillskrivna olikhet för att skapa föreställningen om nationens homogenitet. 
 Sportjournalistiken är uppbyggd kring konfrontationer mellan symboliska nationaliserade värden. Få händelser är så hängivet nationaliserade som landskamper. Det är även tillfällen då känslo- uttrycken för det nationella är legitima. Medierna pekar ut enskilda idrottsutövare som särskilt representativa för nationen alternativt, när utövaren har ett icke svenskt ursprung, fungerar som en som tydliggör den tillskrivna skillnaden mellan det svenska och det Andra. Föreställningen om det svenska som kan integrera skillnad, men på vissa villkor, reproduceras genom dessa artikulationer. Sportjournalistiken utestänger ingen från att konsumera bilder av det svenska men för att kunna ta del av denna  
 Vi-symbolik 
  krävs samtidigt ett igenkännande och den aspekten har inte alla tillgång och tillträde till. Att inneslutas och tillhöra denna symboliska nationella gemenskap framställs i medierna i termer av lycka (Eriksson, 2006). 
 Mediernas skapande av den nationella  
 Vi-gemenskapen 
  sker inte bara på nationell grund utan också när svenska medier rapporterar om händelser som inträffar utanför nationsgränsen. Dikotomin Vi– Dom är verksam även i dessa rapporteringar men nu inryms i Vi:et också föreställningen om Västvärlden medan Dom återigen åter- skapas som det Andra. Juarez artikel visar hur en ensidig rap- portering från krig där värdiga offer respektive ovärdiga offer produceras i relation till dem som har makten att tolka situationen. Identifikation och identifieringsmöjligheter är avgörande för 
 143 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 känslor av samhörighet till nationen eller det symboliska Vi som dessa känslor förutsätter. När medierna utesluter andra förståelser än dem som vilar på en nationell grund samtidigt som medborgar- skapet förutsätter en nationell tillhörighet blir effekten att den dis- kriminerade inte kan identifiera sig med det Vi som medierna beva- kar genom att förutsätta det svenska i absoluta termer. 
 Medieforskningen i Sverige lider brist på studier som undersöker mediernas effekter i det vardagliga livet (FAS, 2003:39; SOU 2005:56, s. 161). I Reyes artikel,  
 Barnes eller brygga? De nationella medierna i globaliseringen,  
 finns den aspekten med. 
  
 5  
  
 I artikeln framgår hur den underordnades röst inte representeras på ett sådant sätt att identifikation med nyhetshändelser och skeenden blir möjlig. De frågor och den kritik som är en del av ett aktivt medborgarskap utestängs och blir osynliggjorda. Resultaten ger således vid handen, att det är långt ifrån alla individer och grupper inom de nationella gränserna, som faktiskt involveras i det natio- nella, svenska ideologiska tänkandet, och därigenom upplever inklusion i den svenska gemenskapen (Chung, 2006: 320). Mcintyre skriver att: gränsen mellan gemenskapens insida och dess utsida är en skör tråd (Azár, 2005: 159). Medierna upprättar, förhandlar och fördelar dessa gränser utifrån en nationell diskurs men i en framställningsram som ger sken av objektivitet. 
 Flera av författarna tar upp relationen mellan medierna, politiken och politikerna. Relationen syns bli allt tätare genom det ömsesi- diga beroende som råder mellan dem. Nohrstedt diskuterar detta genom krigsjournalistikens nyhetsförmedlande och menar att poli- tikers budskap lätt kan offentliggöras genom medierna (Nohrstedt, 2006: 296). I Schmidt artikel exemplifieras det genom en kom- munpolitikers uttalanden, i synnerhet hans åsikter om en muslimsk friskola. Kommunpolitikern menar att svenska friskolor är uttryck för föräldraopinioner medan den muslimska friskolan bara är till för elever med en och samma bakgrund. Kommunpoliti- kerns ord förblir oemotsagda och okritiskt återgivna medan före- målet för kommunalrådets upprördhet, representanter från dem som vill starta friskolan inte hörs (Johansson, 2006: 179). Frågan är också i vilken mån medierna rapporterar om de friskoleansökningar som Skolverket tar emot om det inte handlar om religiösa frisko- 
  
 5  
 Det analyserade källmaterialet består av fokusgruppsintervjuer som behandlar Göteborgsbranden 1998, Kosovokonflikten 1999 och Göteborgskravallerna 2001. I anslutning till den sistnämnda händelsen gjordes även intervjuer med demonstranter. 
 144 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 lor. 
  
 6  
  
 En oreflekterande journalistik och politikers diskriminerande utsagor gör att medierna i praktiken blir  både ett följsamt red- skap åt och en reproducerande aktör av dominanta perspektiv. (Ibid: 186). Det framkommer även i Utredningens rapport  
 Diskri- mineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 (SOU 2006:52) som visar att journalister under valrörelser ställt invandringskritiska frågor till politiker med hänvisning till att vissa tycker att . Detta är ett tecken på att medierna inte endast spelar rollen som verktyg eller återskapare utan också själva driver utvecklingen av perspektiv i en viss riktning. 
 Med en tydlig uppmärksamhetsförskjutning, där medierna riktar sina blickar mot olika perspektiv och olika förhållningssätt till nyhetshändelser, ser Chung en mer demokratisk journalistik. Att agera i opposition till de dominanta diskurserna, det vill säga mot de meningstillskrivningar som medierna skapar innebär att kritiken riktas mot det nationella Vi:et. Medierna har vid dessa tillfällen av medialt spektakulära händelser, som Bailey material bygger på, möjlighet att ta in flera och motstridiga perspektiv och därmed på allvar vara ett forum för demokratiska krafter. Det finns en potential att diskutera demokrati och mening, vilket är nödvän- digt för en fungerande och aktiv demokrati (Chung, 2006: 332f). 
 Sammanfattning – ojämlikheten normaliseras 
 Artiklarna har olika frågeställningar, fokus och metodiska grepp. Det som sammanför dem är de processer för diskriminerande praktiker som den Andra å ena sidan utsätts för och å andra sidan är tvungna att verka i. Det är slutsatser som återkommer i uppsat- serna oavsett metod, källmaterial och den tid som studeras. Det är alltså viktigt att slå fast att den strukturella diskrimineringen är närvarande i det dagliga medieutbudet. Den strukturella diskrimi- neringen fördelas genom mediesystemets olika led. Oavsett om personen har utländsk bakgrund på en medieredaktion eller om hon möter medierna genom journalisternas texter och bilder beskriver rapporten en medielogik som har nationen och tanken på en homogen nationell publik som grund för sitt arbete. Det skapar ett medborgarskap med olika skiktningar och utsorteringar utifrån 
  
 6  
 I Hunter artikel beskrivs en metod för hur den strukturella diskrimineringen kan synliggöras i mediernas representationer, frågan  
 om inte?  
 (Brune, 2006: 116). Hade det blivit en nyhet  
 om inte  
 friskolan hade varit muslimsk? 
 145 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 föreställningar om olika tillhörigheter till det nationella. Vidare är det tydligt att oavsett i vilken del av tidningen som analysen äger rum, på sportsidorna, ledarsidorna eller kultursidorna så är ett symboliskt Vi och Dom ständigt närvarande vilket gör att före- ställningen om vad som är normalt och önskvärt hela tiden kopplas till ett tänkt Vi. 
 Den polära kategoriseringen av människor som tillskrivs essenti- alistiska, ofta kulturrasistiska värden, skapar och cementerar olik- het. Föreställningen om olikhet är central i mediernas maktutöv- ning genom att det är i förhållandet till den tanken som den nor- maliserade och osynliggjorda ideologin formeras. En praktik som uttrycks genom journalisters hänvisningar till objektivitet. Medier- nas diskriminerande praktiker är en grundförutsättning för skapan- det och återskapandet av samhällets distribution av ojämlika med- borgarskap. Medborgarskap som sorteras efter tillhörighet eller exkluderingar i förhållande till sociala positioner och kategorise- ringar. Positioner som svenskar/svenskhet/vithet utmålas som det önskvärda och  
 invandrare/Andra/icke-vita 
  som en oönskad olikhet, eller i mångkulturella sammanhang, som önskad och vill- korad olikhet. 
 Referenser 
  
 White, Mathis (1983),  
 Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism 
 . London: Verso. 
  
 Azár, Mcintyre (2005), Det symboliska objektet. Delen, delandet och den nationella gemenskapen i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring 
 . SOU 2005:41. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Garcia, Y. (2004),  
 Nyheter från gränsen – tre studier i nyhetsjourna- listik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld 
 . Göteborg: Göteborgs universitet. 
  
 Garcia, Smith (2006), Den dagliga dosen. Diskriminering i Nyhe- terna och Bladet i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från 
 146 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Camauër, Leonor (2006), Mediearbetare med utländsk bakgrund och majoritetsmediers diskrimineringsmekanismer i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 de los Taylor, Dunn (2001),  
 Mångfald och differentiering: diskurs, olikhet och normbildning inom svensk forskning och samhälls- debatt 
 . Solna: SALTSA: Arbetslivsinstitutet. 
 Ericsson, Burnett (2004), Haunting Experiences of Images. Blind Spots and  
 Rasmussen 
  in the Mass Mediated Suburb, 
 Ethnologia Europaea. Journal of European Ethnology 
 . 34(2):  
  
 97–106. 
  
 Hale, Smith (2006), Det här är lycka. Om sportjournalisti- kens inkluderande mekanismer i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Medier- nas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Essed, Philomena (2005), Vardagsrasism i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
  
 FAS (2003),  
 An Evaluation of Swedish International Migration and Ethnic Relations (IMER), Research  
 1995–2002 
 . 
  
  Stockholm: FAS. 
  
 Fiske, Hoffman (2000), White Watch, In  
 Ethnic Minorities and the Media 
 . Blankenship (ed.) Johnson: Open University Press. 
  
 Davis, Fuentes (2002),  
 Mediernas syn på De Andra. En medieanalytisk studie i samband med mordet på Fadime 
 . Arbetsrapport 2002:9, Institutionen för samhällsvetenskap. Avdelningen för Geografi och Turism, Karlstads universitet. 
  
 Hage, Ghassan (1998),  
 Spencer nation, Fantasies of White Supremacy in a Multicultural Society 
 . Annandale, N.S.W.: Pluto Press. 
  
 Hultén, Brown (2006), Främlingar i nationens spegel i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- 
  
 147 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 neringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Johansson, Adams (2006), Husbondens röst i etnifierad lokal- press i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.), 
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den struktu- rella diskrimineringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Kamali, Masoud (2005), Ett europeiskt dilemma: Struktu- rell/institutionell diskriminering i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring 
 . SOU 2005:41. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Lappalainen, Shaw, Adams (2004),  
 Makt, integration och diskriminering – det svenska dilemmat. En första överblick av kunskapsluckor i forskningen 
 . Utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. www.sou.gov.se/strukturell/ 
 Mattsson, Russell (2005), Diskrimineringens andra ansikte: svenskhet och det vita västerländska i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.),  
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Nolan, Wilcox (1997),  
 Stadens rasifiering. Etnisk boendesegregation i folkhemmet 
 . Uppsala universitet: Kulturgeografiska institu- tionen, Geografiska regionstudier nr 32. 
  
 Nohrstedt, Anderson (2006), Krigsjournalistiken och den struktu- rella diskrimineringen i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Chung, Payne (2006), Barnes eller brygga? De nationella medi- erna i globaliseringen, i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . SOU 2006:21. Rapport 
 148 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige 
 . Betänkande av utredningen om strukturell diskrimi- nering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering 
 . Kamali, Masoud, Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:21  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.), Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
 . Kamali, Masoud  Flores, Fuentes (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:52  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska val- rörelser  
 1988–2002 
 , 
  
  Bennett. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Mills, Chaney (2006), Hedersmord, eurocentrism och etnicitet. Mordet på Fadime – en fallstudie i: Camauër, Leonor  Nohrstedt, Anderson (red.),  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimine- ringen 
 . SOU 2006:21. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Dillon, Morales (2005), Elitdiskurser och institutionell rasism, i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.), 
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integra- tion och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 149 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 3.4 
  
 Utbildning 
  
 Rapporten  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafi- erande praxis  
 (SOU 2006:40) syftar till att belysa och studera den strukturella och institutionella diskrimineringens mekanismer inom utbildningssystemet. Den moderna utbildningens roll i skapandet av en  
  
 vi-känsla 
 och tillhörigheten till en nation med en gemen- sam historia, ett gemensamt språk, en gemensam kultur, och ibland till och med en gemensam religion har länge varit känd. Skolans roll i det moderna samhället är mer än en institution för nationsskapande. Skolans demokratiska målsättning är ett nyare område som har uppmärksammats och diskuterats under senare år. Dess demokratiska roll motverkas dock dels av skolans institutio- nella praxis och dels genom spill  
  
 over-effekter 
  
  från andra sam- hällsområden som t.ex. arbetsmarknaden. Skolan är en institution som direkt eller indirekt bär ett ansvar för reproduktionen av de socioekonomiska orättvisorna i samhället. Utbildningens roll i återskapandet av socioekonomisk differentierade grupper är också ett känt forskningsområde. Ett annat växande problem inom skolan är dess nationalistiska och västcentriska hållning som undermine- rar en del elevers deltagande i kunskapsproduktionen och det demokratiska arbetet i skolan. Den historia, religion och erfarenhet som tillhör de elever som har invandrar- och minoritetsbakgrund, exkluderas ofta från skolans normala och vardagliga arbete. Elever- nas erfarenheter av utanförskap, diskriminering och rasism, både inom och utanför skolan, nonchaleras och bagatelliseras. Detta är ett problem som strider mot skolans demokratiska uppdrag. 
  
 Skolans demokratiska uppdrag 
 Skolan har ett uttalat demokratiskt mål där eleverna ska kunna lära och träna demokratiska handlingar och förhållningssätt. Skolverket (2001) slår fast att skolors uppdrag är att utveckla demokratisk kompetens hos barn och unga. Vidare förklarar Skolverket att demokratisk kompetens innebär att kunna reflektera kring, käns- lomässigt bearbeta, förhålla sig till och agera utifrån de grundläg- gande demokratiska värdena (värdegrunden). Att fostra och träna eleverna i demokratiska värden som individualism, frihet och själv- ständighet har blivit ett av skolans viktigaste mål. Dessa ideal präg- lar styrdokument som t.ex. läroplanen och måste förverkligas inom 
 150 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 utbildningssystemet genom institutionella praktiker och aktörer som t.ex. lärare och studievägledare. Med andra ord, statens demo- kratiska mål och visioner måste förverkligas genom dessa institu- tionella aktörers pedagogiska förhållningssätt och praktiker. 
 Skolan har också som sitt uppdrag att skapa jämlika villkor och förutsättningar för blivande vuxna medborgare. Meritokrati, att hårt arbete lönar sig, är en stark diskurs inom skolan där den förut- sätter och bekräftar idealen att alla elever har likvärdiga förutsätt- ningar och mögligheter. Skolsystemet och utbildningen ska därför inte bara förbereda individer för deltagandet i arbetsmarknaden, den ska också förebreda framtidens medborgare att ifrågasätta ojämlikheterna på sin arbetsplats samt engagera sig i demokratiskt organiserat arbete. Skolan har alltså ett grundläggande demokra- tiskt uppdrag att utbilda framtidens medborgare. Den ska öka ele- vernas engagemang i samhällslivet och göra dem delaktiga i repro- duktionen av ett demokratiskt samhälle. Detta är en målsättning som delas av många moderna utbildningssystem, såväl i Sverige som internationellt. 
 Dessa positiva målsättningar inom utbildningssystemet stöter dock på starka institutionella hinder. Vissa mekanismer inom sko- lans arbete gör att dessa målsättningar förblir ideologiska ideal som i bästa fall förverkligas selektivt. Vissa grupper exkluderas från både demokratiskt deltagande och från att tillgodogöra sig en bra utbildning. 
 Elevernas bakgrund och utbildningskarriär 
 Skolforskare har länge diskuterat effekten av elevernas socioeko- nomiska bakgrund på deras val av ämne, och hur detta påverkar deras framgång eller misslyckande inom skolan. Under senare tid har man också uppmärksammat elevernas etniska härkomst eller invandrarbakgrund som en viktig faktor för elevernas prestation i skolan och karriärmöjligheter inom utbildningssystemet. I sina rapporter har Skolverket sporadiskt berört dessa bakgrundsfaktorer för elevernas möjligheter inom utbildningssystemet. Ett område som borde uppmärksammas och studeras systematiskt är samvaria- tionen mellan elevernas olika bakgrund, som t.ex. klass, etnicitet och kön, och deras specifika sociala förhållanden som t.ex. famil- jens erfarenheter i Sverige och deras migrationshistoria. 
 151 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Bakgrundsfaktorer som familjens socioekonomiska position, som ofta utgår från föräldrarnas arbetsmarknadsanknytning och deras utbildningsnivå, betraktas ofta (med rätta) som avgörande för barnens mobilitet. Men med en ensidig betoning på familjens soci- oekonomiska position är risken att betydelsen av andra processer ignoreras, såsom exempelvis migrationsspecifika faktorer och dis- kriminering av elever med invandrar- och minoritetsbakgrund inom utbildningssystemet. Även faktorer som familjernas degradering i Sverige, bosättningsmiljö, framtida transnationella planer, medbor- garskap, erfarenheter från utbildning, hushållets sammansättning och föräldrarnas erfarenheter av diskvalificeringsprocessen i Sverige påverkar. En diskvalificeringsprocess av föräldrarna innebär att de ofta inte når till samma yrkesposition som de haft i sina hemländer och detta gör att forskarna ofta underskattar hemmil- jöns kulturella kapital (jfr Similä, 1994). 
 Vissa familjers erfarenheter av migration blir i vissa fall ett posi- tivt kapital för barnen och ifrågasätter det föreställda direkta sam- bandet mellan familjens socioekonomiska bakgrund och dess inverkan på barnens utbildningskarriär. 
 Skolforskningen har under senare tid lyft upp skolans klassmäs- siga samt könsmässiga reproduktion. Men den forskningstradition som behandlar olika bakgrundsfaktorer var för sig, som t.ex. klass, kön och etnicitet, riskerar att missa värdefull och viktig kunskap för att kunna presentera en allsidig bild av utbildningssystemet i dag. Systematiska studier om samvariationen av dessa faktorer i ett s.k. intersektionellt perspektiv kan vara ett bra alternativ till dagens ofta fragmenterade studier. Vi vet exempelvis redan att pojkar med arbetarklassbakgrund och utländsk bakgrund, jämfört med flickor med utländsk bakgrund, presterar sämst i skolan,. Dessa flickor presterar dessutom bättre än pojkar med etnisk svensk bakgrund (Skolverket, 2003). 
 Diskriminering i skolan sker sällan utan påverkan faktorer som ligger utanför skolans gränser. T.ex. kan en del av skillnaderna i betyg mellan elever med invandrarbakgrund och elever från majoritetssamhället kopplas till de differentieringsprocesser och uteslutnings- och inneslutningsmekanismer som sker i det övriga samhället, utanför skolan, som t.ex. bostadssegregering. Bostadsse- gregering har en spill  
 over-effekt 
  på skolan och är ett exempel på hur olika samhälleliga institutioner interagerar med varandra och reproducerar de existerande ojämlikheterna i samhället. 
 152 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Det har funnits en stark tendens att koppla låga betyg och miss- lyckat skolresultat hos elever med invandrar- och minoritetsbak- grund till eleverna själva eller till omständigheterna utanför skolan. Vissa elevers låga betyg, låga prestation och utslagning från skolan har länge förklarats enbart med faktorer som föräldrarnas arbets- löshet, språkbrist, boendemiljö och kulturella skillnader. Detta har överskuggat utbildningssystemets institutionella normala prak- tiker som också utgör betydande hinder för elevernas prestation och skolresultat. Samtidigt som allsidiga och systematiska studier som har som syfte att kartlägga samvariationen av bakgrundsfakto- rer som t.ex. klass, kön och etnicitet måste utföras, måste forsk- ningen också ägna särskild uppmärksamhet åt de interna institutio- nella praktiker som präglar utbildningssystemets normala funk- tionssätt. 
 Skolans interna differentiering 
 Skolans roll för reproduktionen av maktpositioner i samhället har länge diskuterats av forskare både i Sverige och internationellt. Forskning visar att mycket av skolans roll i reproduktionen av socioekonomiska skillnader i samhället är latent. Detta sker t.ex. genom skolplanen som trots dess dominerande diskurs om merito- krati, alltså att hårt arbete lönar sig, utbildar eleverna i kunskaper och färdigheter som är nödvändiga för differentierade samhällspo- sitioner. Skolan är därför en viktig arena där det i ett tidigt stadium går att se samhällets framtida socioekonomiska differentieringar. En av dessa differentieringar sker genom reproduktionen av köns- skillnader. Statistiskt kan man se att differentiering på grund av könstillhörighet präglar elevernas val av olika utbildningspro- gram. Vissa program överrepresenteras av tjejer, som exempelvis omvårdnadsprogrammet, och vissa av killar, som exempelvis bygg- programmet. Ett annat område där skillnaderna reproduceras är elevernas socioekonomiska bakgrund. Elever från övre socioeko- nomiska klasser väljer oftast de program i gymnasieskolan som förbereder eleverna för högre studier, medan ungdomar med arbe- tarbakgrund oftare väljer yrkesinriktade program. Elever som väljer ett yrkesförberedande utbildning fortsätter mycket mer sällan till högre utbildning än de som inte väljer det (Skolverket 2002). 
 Ett annat område där differentieringen mellan olika grupper sker är elevernas etniska tillhörighet. En rad nyare studier visar hur etni- 
 153 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 citet, klass, kön och sexualitet som differentieringsprinciper i det övriga samhället också är en del av utbildningssystemet och skolan. 
 Kognitiv andrafiering 
 Lärosäten är inte bara en plats där elever och studenter inhämtar kunskap utan också en institution där specifika normer, värde- ringar, föreställningar och synsätt reproduceras. Skolan är en arena som präglas av kampen över den legitima kunskapen och kon- struktionen av vedertagna modeller med vilka eleverna kan förstå världen och sin plats i den. 
  
 Masoud Kamali gör i sitt bidrag  
 Skolböcker och kognitiv andrafi- ering  
 en innehållsanalys av 7 olika skolböcker i religion och histo- ria. Dessa böcker används för undervisning på gymnasienivå i dagens skolor. Han menar att utbildningen formar elevernas kog- nition, vilken består av språkliga begrepp, kategorier och diskurser som utgör grunden för barn och ungdomarnas föreställningar av verkligheten. Kunskapen om verkligheten, som i nyare forskning brukar kallas för  
 a priori  
 kunskapssystem eller kognitiva mekanis- mer, är avgörande för människornas handlingar. Vi behöver kunna förklara verkligheten och företeelser som omger oss på ett meningsfullt sätt för att kunna orientera oss och handla i en given social situation. 
  
 Den existerande kunskapen om verkligheten och om dess beskaffenhet har anskaffats historisk och inkluderar också produk- tionen och reproduktionen av föreställningen om ett vi och ett dem med olika egenskaper. Med andra ord, det  
 a priori  
 kunskaps- systemet är också en del av reproduktionen av maktförhållanden och sociala relationer i ett givet samhälle. Denna kunskap reprodu- ceras bl.a. genom utbildningssystemet och skapar och återskapar bilder, föreställningar och stereotyper om de andra. Forskare har visat att stereotypifieringen av personer med minoritets- och invandrarbakgrund inom utbildningssystemet följer de stereotyper som finns av dessa grupper i samhället i övrigt. 
 Utbildningsinstitutionerna tillhandahåller lärarna det maktmedel som ger dem legitim makt att genom utbildning återskapa den symboliska föreställningen om verkligheten, om rätt och fel, om oss och de andra. Detta är en andrafiering som påtvingar elever med invandrarbakgrund en utanförstående position som också påverkar deras studieresultat och skolgång. 
 154 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Andrafieringen sker på många olika sätt i skolan. En av dessa mekanismer är reproduktionen av de andra som främmande ele- ment i skolböcker. Skolböckernas andrafiering av elever med invandrarbakgrund sker bl.a. genom att de andra framställs som främmande element bland oss och tillhör andra kulturer, andra länder och andra religioner etc. 
 Andrafieringen i skolböcker är en reproduktionsprocess som går två vägar. Föreställningen om invandrarelever går ofta hand i hand med föreställningen om elever med svensk bakgrund. Gruppen svenska elever görs till de bekanta och normala, och hör till  
 vi-kategorin. 
  Invandrarelever görs till de avvikande från denna normativa kontext. Tillsammans med lärare och skolpersonal utgör de svenska eleverna normen i skolan samtidigt som elever med invandrarbakgrund utvärderas i förhållande till denna vi- kategori. I de studerade religions- och historieböckerna, består denna  
 vi-kategori 
  av kristna vita västerlänningar som befinner sig i ett föreställd geografiskt och kulturellt område som kallas västerlandet. Alla andra religioner som t.ex. islam, hinduism och judendom värderas i förhållande till kristendomen. Detsamma gäller historiebeskrivningen. Världshistorien reduceras till att gälla  
 vi-historien, 
  en selektiv berättelse av oss i förhållande till de andra. Detta innebär att om de andras historia berörs, såsom t.ex. egyptiernas, persernas eller afrikanernas, görs det i förhållande till oss. Deras egen historia är inte av något värde i sig och kva- lificerar sig därmed inte heller för att efter egna premisser få en egen plats i historieböckerna. Det är dock inte bara genom skol- böckerna som andrafieringen reproduceras och får fäste. 
 Skolpersonalens diskriminerande praxis 
 Skolpersonalen är viktiga aktörer i implementeringen av läroplanen, värdegrunden och skolans demokratiska uppgift. Deras förhåll- ningssätt till och agerandet mot elever påverkar elevens självförstå- else och uppfattning om möjligheter och framtida hinder. Lärarna är oftast engagerade i konstruktionen av en idealtypisk och norma- tiv svenskhet som oftast står i motsatsförhållande till elever med invandrarbakgrund. Denna andrafiering krockar med skolans demokratiska uppdrag. Forskarna visar att lärarna kategoriserar elever med utländsk bakgrund som invandrarelever med innebo- ende problem. Svenskheten framställs som norm samtidigt som 
 155 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 de ser invandrarelever som avvikare från normen. Forskningen visar att skolan bidrar till, hellre än ändrar, reproduktionen av ett normativt vi och ett avvikande dem. 
 Lori Dance presenterar i sitt avsnitt i denna antologi, The land of the free, världssamvetet och  
 miss-skolandet 
  av invand- rarelever och elever från etniska minoriteter: betraktat i det sociala kapitalets perspektiv, en jämförande studie mellan USA och Sverige. Studien är etnografisk och Dance har använt deltagande observation som metod genom att lyssna på skolungdomar och observera deras vardag. Hon sätter elevernas kunskaper och erfa- renheter av skolande 
 ,  
 dvs. en lyckad skolgång 
 ,  
 samt  
 miss-skolandet, 
  dvs. en misslyckad skolgång, i centrum och visar hur lärarens bemötande av elever kan hjälpa eller hindra eleverna från att få till- gång till de resurser som är avgörande för framgång inom utbild- ningssystemet. Tillgången till lärare och skolpersonal utgör också en tillgång till ett institutionellt stöd och ett socialt kapital, vilket är viktigt för elever som är marginaliserade eller har arbetarbak- grund för att de ska kunna lyckas i sin skolgång. Därmed läggs ansvaret för elevernas lyckade eller misslyckade skolresultat i huvudsak på skolpersonal och lärare. Samtidigt visar Dance att ele- vernas skolerfarenheter, på båda sidor av Atlanten, av lärarnas igno- rering,  
 icke-uppmuntran, 
  samt användning av stereotyper om ele- vernas kultur och negativa föreställningar om killarnas tuffhet är överväldigande. Detta hindrar utvecklingen av en bra relation mellan lärare och elever samt utestänger elever från det nödvändiga sociala kapital som är viktigt för elevernas framgång inom skolan. Skolan görs följaktligen till en plats av förtryck snarare än till en plats där eleverna får stöd och uppmuntras i deras skolarbete 
 Moss visar i sitt bidrag till rapporten,  
 Lärares tolk- ningsrepertoarer i samtal om en grupp elever med utländsk bakgrund och deras föräldrar 
 , att lärarnas diskurser diskriminerar. Genom att läsa olika texter tillsammans och spela in gruppdiskussionen visar Clark att i diskussion om den mångkulturella skolan använder lärarna olika tolkningsrepertoarer, eller mönster och distinkta sätt att tala om något. Samtidigt argumenterar hon att tolkningsrepertoarerna bidrar till att reproducera och legitimera lärarnas institutionella makt gentemot eleverna och deras familjer. Hennes studie visar hur lärarna i sina utsagor om den mångkultu- rella skolan refererade till en grupp elever som de andra som var annorlunda jämfört med den vanliga och normala eleven. Samtidigt urskiljer sig, genom definitionen och diskursen om de 
 156 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 annorlunda och avvikande eleverna, ett vi som inkluderar lärarna och eleverna från majoritetssamhället. Vidare visar författaren hur lärarna, genom att koppla olika svårigheter för elever med invand- rarbakgrund till eleverna och deras familjers brister, undviker att se och reflektera över sin egen maktposition. Genom att ha tolk- ningsföreträde över elevens upplevelser om rasism och diskrimine- ring ignorerar och marginaliserar lärarna förekomsten av rasism och diskriminering i skolan. Därmed förstärker lärarna sin egen maktposition i mångkulturalismens namn. Samtidigt visar stu- dien att de modersmålslärare som deltog i studien skilde sig från de resterande lärarna. Dessa lärare hade andra repertoarer som utma- nade det etablerade perspektivet och presenterade andra tolk- ningsmöjligheter. 
 Elever har olika förutsättningar och möjligheter att hantera sko- lans exkluderande praktiker och utsorteringsprocess. Vissa elever med invandrarbakgrund faller för skolans exkluderingstryck, genom att deras världsuppfattningar ständigt nervärderas och igno- reras. Dessa elever internaliserar institutionens negativa budskap och lämnar i vissa fall skolan. En del forskare argumenterar att samhällets utsortering av många elever med invandrarbakgrund har förändrat karaktär och nu sker  
 inom  
 skolan. Detta innebär att utsorteringen inte är direkt bestämd av elevernas socioekonomiska bakgrund. Det har i stället skett en förskjutning och förflyttning från utsortering via urval till självsortering via tillval. Exempelvis är elevens val i övergången till gymnasiet, i fråga om allmän eller speciell kurs, praktikplats och gymnasieprogram, ett avgörande moment i samhällets utsortering. Detta sker även med hjälp av skolornas syokonsulenter. 
 Smith bidrag till denna rapport,  
 Att koppla drömmar till verkligheten: Syokonsulenters syn på etnicitet i övergången från grundskolan till gymnasiet 
 , fokuserar på studie- och yrkesvägledare ur ett etniskt perspektiv. Studien är kvalitativ och utgår från inter- vjuer med tolv syokonsulenter, verksamma i grundskolan i tre olika städer. Dessa intervjuer analyseras med fokus på intervjupersoner- nas syn på etnicitetens betydelse i övergången från grundskola till gymnasiet. Övergången kan ses som ett viktigt sorteringsmoment där syokonsulenternas fundamental grindvaktsposition kan bidra till upprätthållande, eller förändring, av etniska ojämlikheter i sam- hället. Syokonsulenter har ett dilemma då de är både implemente- ringsaktörer för statens arbetsmarknadspolicy och målsättning, samtidigt som de ska stödja eleverna i förverkligandet av deras 
 157 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 drömmar. Studien visade att de kulturrasistiska uteslutningsme- kanismer som finns i det övriga samhället förs över till skolan genom syokonsulenternas värderingar och föreställningar om de andra. Till exempel ansåg de intervjuade syokonsulenterna att invandrarnas kulturer är problematiska för elevernas ämnesval, eftersom eleverna med utländsk bakgrund enligt dem har orealis- tiska mål samt att föräldrarna med utländsk bakgrund har ett fel- aktig påverkan på sina barn. Särskilt utmålades pappor och pojkar med utländsk bakgrund som ett påtagligt problem eftersom det ofta finns okunskap (enligt syokonsulenterna) om meritokrati hos dessa. Syokonsulenterna berättar hur de har försökt att anpassa ele- vernas orealistiska drömmar till verkligheten genom att över- tyga dem om att välja yrkesinriktade utbildningar i stället för de teoretiska, som enligt syokonsulenterna inte passar dessa elever. 
 Utbildningens värdegrund diskriminerar 
 Det finns ett dilemma i hur skolans värdegrunddiskurs och dekla- rationer om demokrati ska implementeras praktiskt. Det bygger på det etablerade vi och  
 dem-tänkandet 
  där elever med invandrar- bakgrund betraktas som förändringsobjekt som saknar nöd- vändiga egenskaper för att kunna verka i ett demokratiskt samhälle och ta till sig den svenska värdegrunden. Detta handlingsmönster är en integrerad del av skolans institutionella praktiker och kan illu- streras av etablerade diskurser hos lärare, syokonsulenter och rek- torer. 
 Skolpersonalens handlingar och skolans pedagogiska arv repro- ducerar i många avseende de etablerade socioekonomiska och kul- turella hierarkierna i samhället. Forskningsresultat från denna utrednings rapport (SOU 2006:40) visar att skolpersonal genom sitt monopol över sanningen, vetskapen och vetenskapen får tolkningsföreträde och kan framställa sin världsbild och kunskaps- vision som de enda sanna och legitima. Därmed illegitimerar dessa institutionella praktiker alternativa synsätt och uppfattningar. Genom deras praxis att ignorera, förlöjliga eller bortförklara när elever (eller annan skolpersonal) introducerar andra perspektiv och upplevelser av världen och samhället, fungerar dessa aktörer som grindvakter av samhällets ordning. Illegitimering är ett effektivt medel i bevarandet av de existerande maktpositionerna och kan 
 158 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 förstås som symboliskt våld som utövas av dem som gynnas av den etablerade ordningen mot de andra. 
 Murphy analyserar i sitt bidrag till denna rapport,  
 Fostran till frihet? Värdeladdade visioner, positionerade praktiker och diskri- minerande ordningar 
 , hur demokratiska visioner och idéer kring en värdegrund formas av etnocentriska idéer om den europeiska och svenska tillhörigheten. Runfors utgår i sin studie från etnografiska metoder och har utfört fältarbete och intervjuer på tre kommunala grundskolor i Stockholm. Studien fokuserar på lärarnas imple- mentering av värdegrund inom skolan i deras vardagliga arbete med eleverna. Specifikt analyserar hon hur idéer om eftersträvans- värda värderingar, som bl.a. kopplas till demokrati och upplys- ningsideal om elevernas uppfostran till oberoende, reflexiva och fria individer, tolkas av lärarna utifrån en etnocentrisk kul- turförståelse. Elever med utländsk bakgrund ansågs bära på positiv kultur i termer av mat, dans och en del andra delar som kunde användas i skolverksamheten, men också på en mer problematisk kultur som hade att göra med mellanmänskliga relationer som for- made sig hierarkiskt. Lärarnas visioner om frihet gjorde att vissa ofriheter hamnade i fokus och därmed ansågs de som klassifice- rades som invandrarelever eller tillhörande en invandrarfamilj ofta som ofria och bundna av sina kulturer och familjer. På detta sätt leder frihetsvisionens lins till att elever med utländsk bakgrund homogeniseras och därmed diskrimineras i lärarnas vär- degrundsarbete. Enligt författaren blir lärarnas tolkning och praxis kring värdegrund, och den kulturaliserande gränsdragningen mellan elever, moment som bidrar till kulturell dominans och etnisk sortering inom skolan. 
 Även andra bidrag i rapporten tar upp frågan om värdegrundens exkluderande och diskriminerande effekt på elever med invandrar- bakgrund. I Williams och Allen bidrag,  
 Sunt förnuft: en fokusgruppsstudie om lärares syn på värdegrundsarbete 
 , studeras 27 lärares reflektioner kring värdegrund och rasism. Med utgångs- punkt i läroplanens mål att skolan ska påverka eleven att anamma det svenska samhällets gemensamma värderingar analyserar stu- dien lärarnas tolkningar av värdegrunden och hur lärarna arbetar med detta i skolan. Studien söker bl.a. svar på frågor om uttryck för rasism i lärarnas berättelser och vilka förändringsbehov som finns i skolans arbete med värdegrundsfrågor. Studien finner att lärarna inte har någon bestämd eller väldefinierad uppfattning om vad vär- degrund är. Generellt tolkar lärarna värdegrund efter, enligt för- 
 159 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 fattarna, två motsägelsefulla spår. Å ena sidan tolkas det som mot- verkan av orättvisor som uttrycks med ord som jämlikhet, jäm- ställdhet, solidaritet och allas lika värde, och å andra sidan som ett fostrans- och disciplineringsprojekt som uttrycks med ord som hyfs, artighet, trevlighet, folkvett, att inte sabotera och att komma i tid. 
 Studien finner också att flera lärares disciplineringssträvan oproblematisk kopplas till elever med utländsk bakgrund men att ingen av lärarna kopplade värdegrundsarbete med antirasistiskt arbete. Bristen på tydliga riktlinjer för skolans arbete med värde- grund och en bristfällig lärarutbildning gör att lärarna utgår från sitt eget sunda förnuft och sina intuitiva känslor för vad som är rätt och fel. I lärarnas sunda förnuft, visar det sig, finns dock flera exempel på kulturrasistiska föreställningar som gör eleverna till antingen svenskar eller invandrare. Dessa elevgrupper sam- mankopplas sedan med motsatta värderingar och beteenden som  
 jämställd–patriarkal, 
 modern–omodern, 
 ärlig–lögnaktig 
  och demo-  
 kratisk–auktoritär. 
  Lärarna (åter)skapar därmed ett vi och ett de. Därmed normaliseras lärarnas egen position som tillhörande majoritetssamhället i värdegrundsarbetet. 
 Författarna finner också exempel på motdiskurser där några lärare ifrågasätter andra lärares generaliserande och kulturrasistiska berättelser om elever med utländsk bakgrund samt uppfattar de resurser som står till buds för värdegrundsarbete som otillfreds- ställande. Detta tyder på att det hos vissa lärare finns en vilja att arbeta antirasistiskt och att diskurserna inte är totalitära eller sta- tiska. Författarna argumenterar slutligen för en tydlig koppling av värdegrundsarbete med antirasism samt fortbildning av lärare och annan skolpersonal där rasism och annan ojämlikhet, subjektiva värderingar, sunt förnuft, och lärarnas maktposition i samhället och skolan sätts i fokus. 
 Exkludering i mångkulturens namn 
 Skolan har letat redskap för att hantera den s.k. kulturella och etniska mångfalden  
 hos elever 
 . Därmed reduceras mångfaldstän- kandet till att gälla enbart de skolor som har en hög andel elever med utländsk bakgrund, i stället för att bli en generell politik för alla skolor. Uttrycken mångkulturalism och interkulturalism har växelvis använts som teoretiska verktyg för att hantera en växande 
 160 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 heterogenitet i samhället. Ordet mångkulturalism har också varit ett sätt att reducera och omgestalta skillnaderna mellan olika män- niskor och grupper till suddiga kulturella skillnader. Debatten om det mångkulturella samhället har präglats av en föreställning om att människor har essentiella kulturella skillnader som påverkar individernas mentalitet och handlingsmönster. Mångkulturalism som policy har i många fall motverkat sitt liberala syfte och för- stärkt det etablerade vi och  
 dom-tänkandet. 
  Policyn om mång- kulturalism skapar en kulturell diskurs som förstärker den kultu- ressentialistiska föreställningar om de andra. 
 Även representanter för olika etniska grupper försöker att fram- ställa och presentera sina grupper i homogena kulturella termer, framför allt för att detta gynnar dem. Detta har föranlett att vissa skolor med en hög andel personer med invandrarbakgrund anställt kulturtolkar eller kulturkompetent personal för att hjälpa sko- lan i deras arbete med dessa elever. 
 Mångkulturalismen har blivit kritiserad för dess betoning på essentiella kulturella skillnader mellan olika grupper och för att den framställer kultur som en samling av fristående egenskaper som bärs av en viss grupp eller nation utanför sin socioekonomiska kontext och strukturella ojämlikheter. Studievägledningen i skolan har redan från  
 1980-talet 
  tagit hänsyn till samhälleliga ojämlikheter kopplade till kön och klass. Detta har också blivit en del av läropla- nen. Men utbildningssystemets ignorering av de specifika och dis- kriminerande institutionella handlingarna som elever med invand- rar- och minoritetsbakgrund möter är inte kopplad till skolans avsaknad av en mångkulturell policy. Med denna policy menas en  
 multikulti-föreställning 
  om elevernas egenskaper med vilken vissa elever skiljs från majoritetselever och ges specifika och under- ordnade egenskaper. 
 Mångkulturalism i sig kan användas som ett sätt att peka ut och negativt behandla elever med invandrarbakgrund. En del fors- kare menar att i dag används mångkulturalism i skolan även i län- der som t.ex. Kanada, som har längre tradition av mångkulturalism, för att stigmatisera vissa grupper, tilldela dem olika egenskaper och andrafiera dem. Kategoriseringar av elever som t.ex. muslimer, araber, latinos, afrikaner, somalier etc. bygger på väletable- rade föreställningar om essentiella olikheter som gör dessa elever till individer med vässenskilda kulturella egenskaper inom skol- världen. Det verkar som att blotta föreställningen om dessa skillna- der tilldelar lärarna och skolpersonalen en mångkulturell kompe- 
 161 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 tens. Detta förstärker sedan den etablerade föreställning av exi- stensen av två, från varandra väsensskilda, grupper – ett normalt vi och ett avvikande dem. Skolan blir därmed en normativ arena, där avvikande elever med invandrar- och minoritetsbakgrund påverkas negativt av maktförhållandena i skolan samtidigt som normativa elever med svensk bakgrund sanktioneras positiv. På så sätt återskapas också de etablerade institutionella normerna. 
 I Roberts bidrag till denna rapport,  
 Rasifierad profilering och utbildning av rasifierade ungdomar med minoritetsbakgrund 
 , beskrivs det hur diskursen om mångkulturalism i Kanada har skrämmande likheter med rasifierad profilering ( 
 racial profiling 
 ), ett begrepp som tidigare har varit kopplat till polisens bevakning av svarta och  
 icke-vita 
  i USA 
 .  
 Han beskriver den paradoxala inställningen i den officiella policyn där ett färgblint förhåll- ningssätt kombineras med förhållningssättet att mångkulturalismen ska främjas. Walker argumenterar att trots policyns färgblinda dis- kurs framställs mångkulturalism som ett signifikant tecken på annorlundahet, där utseende, kroppsliga symboler m.m. blir all- männa redskap i stereotypifiering av elever. Han visar också hur även de positiva stereotyperna som skapas i mångkulturalisms namn begränsar eleverna i deras framtidsdrömmar och intentioner. Skolpersonalens stereotypifierade föreställningar om och bemötan- det av elever med invandrar- och minoritetsbakgrund hindrar ele- verna från att förverkliga sina egna drömmar och utbildningsplaner. Elevernas rasifierade kroppar (svarta eller mörkhåriga) tycks till skolpersonalen signalera en viss typ av drömmar, möjligheter, egenskaper och talanger. 
 Dessutom blir stereotyper och kategoriseringar ett lättillgängligt sätt att sortera elever på, i en tid av effektiviseringskrav och krym- pande resurser inom utbildningssystemet. Ett exempel på detta är när tjejer med invandrarbakgrund reduceras till att utgöra ett kate- goriskt föremål för hedersvåld eller hedersmord, och när pojkar med invandrarbakgrund görs till bråkiga blivande patriarker. 
 Lee, Moss och Randolph bidrag till rapporten,  
 Etnisk mångfald i utbildningen: en översikt över politik, forskning och projekt 
 , diskuterar invandrare och minoriteters ökande synlighet inom utbildningspolitiken. Deras bidrag är en kartläggning och översikt av mångkulturella och antirasistiska frå- gor i myndighetsrapporter, forskningsstudier, artiklar, doktorsav- handlingar och andra informationskällor. De diskutera mönster i språkbruket som används i dokument kring mångkulturella, inter- 
 162 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 kulturella och antirasistiska frågor i grundskolan och gymnasie- skolan. Inom utbildningspolitik och styrdokument beskriver de en förändring i terminologin som används för att definiera och sätta gränser inom området. T.ex. argumenterar de att klassificeringen av och föreställningen om invandrareleven, som trädde fram under  
 1960-talet, 
  under tid har växlat från att vara något som betonade föräldrarnas bakgrund till att i stället fokusera på individerna och deras språkmiljö. Men ett kvarstående faktum har varit att denna klassificering och föreställning i grunden sätter gränser mellan ett vi och ett dem, vilka har skapats utifrån ett svenskt majori- tetsperspektiv där invandrareleven ses både som en resurs men också som ett problem för skolan. De argumenterar att skolforsk- ning och politik, som har haft fokus riktad mot ett dem med sär- skilda behov eller som ett problem, är problematiskt då den osyn- liggör hur denna sorts fokus samtidigt reproducerar ett överordnat vi samt det tolkningsföreträde som detta vi har. 
 Ett annat återkommande tema i utbildningspolitiken är språket och tillägnandet av det svenska språket, som under olika perioder getts olika vikt. Diskussionerna och åtgärderna har historisk sett utgått ifrån synen på dessa barn som undantag och de särskilda åtgärder som har skapats har enbart riktats mot barn med invand- rar- och minoritetsbakgrund. En av slutsatserna i artikeln är att tendensen att fokusera på minoritetselevernas, och främst invand- rarelevens, språkliga behov har gjort att frågor om makt, diskrimi- nering och rasism har hamnat i skymundan. Författarna slår fast att i stället för retorik om mångkulturalism, värderingar, och språk, behövs verkliga strategier som syftar till förändring och som ger lärare och skolpersonal möjlighet att utbilda sig i frågor om rasism och etnicitet, men också att öppet reflektera över sina värderingar, sitt språk, och sina vardagsrutiner. Ett sätt att göra det skulle kunna vara införandet av ett  
 Critical Race Theory  
  
 (CRT)-perspektiv 
  som utgår från att föreställningen om ras är socialt konstruerad och en viktig del av hur samhälle, och ojämlika positioner i detta, ska- pas och återskapas. Detta perspektiv visar att vithet står i centrum av maktens reproduktion, oförtjänat ger privilegier och står som norm inom institutioner som t.ex. skolan. Författarna menar att personer med en annan bakgrund än den svenska borde inklude- ras i utformningen av skolvärldens policys och dess forskning då detta skulle bidra till alternativa skiljningar och motberättelser som kunde öppna upp för att skapa en mer jämlik skola. 
 163 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Diskriminering inom högre utbildning 
 Rapporten studerar också den strukturella och institutionella dis- krimineringen inom högre studier. Campbell  Smith bidrag,  
 Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin 
 , är en studie om mekanismer som bidrar till dis- kriminering av akademiker med utländsk bakgrund. Studien kom- binerar kvalitativa och kvantitativa metoder för att undersöka effekterna av tjänstetillsättningar och fördelningen av forsknings- anslag för lektorer och doktorander med invandrarbakgrund. 
 Den kvalitativa delen är en undersökning av fyra samhällsveten- skapliga och humaniora ämnen, nämligen ekonomisk historia, psy- kologi, sociologi och statsvetenskap. Detta för att se i vilken mån de vetenskaper som undersöker och studerar den här typen av pro- blem själva är en del av problemet. Den kvalitativa delen begränsar sig till 21 intervjuer med disputerade forskare (med både utländsk samt etnisk svenskt bakgrund) från ett äldre och ett nyare uni- versitet. Den kvantitativa delen inkluderar en genomgång av alla ansökningar som lämnats till Vetenskapsrådet åren  
 2002–2004 
  och Forskningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) år 2004, samt en enkätundersökning av alla personer som doktorerade inom de fyra ämnena på  
 1990-talet. 
  Slutligen används en textanalys av handlingar som legat till grund för beslut om tjänstetillsättningar av utlysta lektorat inom de fyra ämnena under åren  
 2000–2004 
  från tre av de äldsta universiteten. 
 Slutsatsen i artikeln är bl.a. att parallellt med legitimerade diskur- ser om meritokrati och åtgärder mot snedrekrytering sker en dis- kriminering av personer med invandrarbakgrund inom högre utbildning genom andra mer dolda mekanismer. Genom den höga nivå av internrekrytering som exempelvis sker inom den akade- miska världen reproduceras de etniska maktförhållandena och homogeniteten av  
 vi-et 
  inom akademin, och då också i samhället i övrigt. Andra normativa praktiker inom akademin, som t.ex. krav på pedagogisk skicklighet, diskriminerar vissa personer med invandrarbakgrund som inte utbildat sig eller arbetat tidigare i Sverige. Socialt nätverk visade sig vara en annan viktig uteslutning- och inneslutningsmekanism även för personer som har doktorerade i Sverige, då personerna med utländsk bakgrund upplevde att de fick mindre stöd från institutionen och handledarna jämfört med personerna med etnisk svenskt bakgrund. 
 164 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Tillgång till betydelsefulla personer genom tilldelning av handle- dare var en väsentlig faktor som kunde förstärka doktoranderna i form av information om institutionens osynliga regelverk samt den akademiska världen i övrigt. Samtidigt visade studien tecken på att den rasifierade hierarkiseringen av personer med utländsk bak- grund som finns i det övriga samhället och på arbetsmarknaden också är en viktig del av den akademiska världen. Vidare visar också studien att om man i den tjänstetillsättning som granskats i studien bara hade tagit hänsyn till vetenskapliga publikationer och exklude- rat krav på pedagogiska meriter, skulle antalet personer med utländsk bakgrund som fick tjänster på universitet och högskolor mer än fördubblats 
 . 
  
 Kelly bidrag,  
 I sista instans: en granskning av över- klagandenämnden 
 , betraktar institutionen Överklagandenämnden för högskolan (ÖNH) ur ett diskrimineringsperspektiv. Denna myndighet är sista instans i alla beslut om anställningar på hög- skolorna i Sverige och har som uppgift att prova överklaganden av vissa beslut inom universitetens och högskolornas område, där- ibland av anställningsärenden. ÖNH blir sista instans då nämndens beslut inte kan överklagas. Med ett starkt juristinslag samt fler andra domstolsliknande drag kan institutionen karakteriseras som en hybrid mellan förvaltningsmyndighet och förvaltningsdomstol. 
  
 Griffin studie innefattar tre delar. Den första är en kvalitativ analys av de cirka 750 överklaganden om anställningar som ÖNH behandlade mellan 1998 och 2004. En av slutsatserna är att chansen för att ett överklagande från en person med utomeuropeisk bak- grund ska bifallas är 4,5 gånger lägre än om överklagandet kommer från en person med europeisk eller svensk bakgrund. I den andra delen av studien analyseras de 28 överklaganden som kom in till ÖNH under åren  
 1998–2004 
  där den överklagande anser att etnisk diskriminering har förekommit. Studien visar att ÖNH avslagit samtliga dessa överklaganden, ofta helt utan motivering. De sak- kunniga vid högskolorna bestod nästan uteslutande av svenskar, och männen var klart dominerande. Även i fall där det bland de sökande fanns såväl män som kvinnor och det således enligt lag ska finnas såväl män som kvinnor bland de sakkunniga, var det påfal- lande ofta bara män representerade bland de sakkunniga. I en mycket stor del av fallen förekom internrekrytering och i materia- let fanns även vittnesmål om en långvarig diskriminering inom hög- skolevärlden. Sista delen av studien är en mer ingående kvalitativ analys av två av de 28 fall där diskriminering ges som skäl till över- 
 165 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 klagande. I analysen diskuteras fallen ur ett juridiskt perspektiv. Denna diskussion visar på att ÖNH missat flera omständigheter i fallen, medan andra omständigheter inte utretts tillräckligt, och slutligen kritiseras även ÖNH:s beslut att avslå överklagandena. ÖNH:s i studien iakttagna praxis är på så sätt en del av den insti- tutionella reproduktion av etniska ojämlikheter och maktförhållan- den som finns i samhället. 
 Slutsatser 
 Tystnaden kring frågor om rasism och ojämlika maktrelationer i utbildningssystemet måste brytas och fokus måste flyttas från ele- vernas föreställda underskott till utbildningssystemet och dess institutioner. Flera artiklar i antologin beskriver hur tystnaden är ett viktigt redskap för upprätthållandet av maktrelationer. Eleverna utsätts för ett sorts symboliskt våld från lärare och skolpersonal då dessa normaliserar en uppdelning av eleverna i vi och dem, genom en etnocentrisk och rasistisk världsbild. Genom detta verkar lärare och skolpersonal som institutionella grindvakter. Att vuxna bortförklarar elevernas erfarenheter av rasism och inte ser eller talar om rasism är en viktig aspekt av det symboliska våldet som flera av bidragen lyfter fram. Denna tystnad reproduceras bl.a. genom en färgblind diskurs. Rapporten visar också hur lärarnas position påverkar reproduktionen av kulturrasism inom skolan där deras sunda förnuft och värderingar påverkar hur de talar om och bemöter sina elever. Det sker också genom att de på ett  
 icke-pro- 
  blematiserande sätt ser sig själva som tillhörande det (vita) svenska samhället Vidare sker det genom undervisningsmaterialet som präglas av en etnocentrisk kristen världsbild som förskönar vår kultur och ignorerar och patologiserar de andra som bl.a. odemokratiska. 
 Referenser 
 Miller, Burnett (2006) I sista instans – etnisk diskriminering och överklagandenämnden för högskolan i:  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport 
 166 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Dahl, Fernandez, Adams (2006) Sunt förnuft: en fokus- gruppsstudie om lärares syn på värdegrundsarbete i:  
 Utbild- ningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Dance, Anderson (2006) The land of the free, världssamvetet och olärandet av invandrarelever och elever från etniska minoriteter: betraktat i det sociala kapitalets perspektiv i: 
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Granstedt, Fuentes (2006) Lärares tolkningsrepertoarer i samtal om en grupp elever med utländsk bakgrund och deras föräldrar i:  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafie- rande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Hällgren, Jacobs, Hunter, Mcclain, Gaby (2006) Et- nisk mångfald i utbildningen: en översikt över politik, forsk- ning och projekt i:  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Walker, Christian (2006) Rasifierad profilering och utbildning av rasifierade ungdomar med minoritetsbakgrund i:  
 Utbild- ningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Kamali, Masoud (2006) Skolböcker och kognitiv andrafiering i: 
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Runfors, Maxwell (2006) Fostran till frihet? Värdeladdade visioner, positionerade praktiker och diskriminerande ordningar i: 
 167 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Harper (2006) Att koppla drömmar till verkligheten: SYO- konsulenters syn på etnicitet i övergången från grundskolan till gymnasiet i:  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Saxonberg, Edwards, Fuentes (2006) Uteslutningsmekanis- mer och etnisk reproduktion inom Akademin i:  
 Utbildning- ens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
  
 SOU 2006:40. Flores, Perkins, Masoud (red.). Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Similä, Taylor (1994) Andra generations invandrare i svenska sko- lan i: Moran, Hancock, Sherman (red.)  
 Sortering i skolan.  
 Stockholm: Good. 
  
 Skolverket (2001)  
 Brown för skolverkets arbete med de demokra- tiska värdena – en sammanfattning.  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 Skolverket (2002)  
 Efter skolan.  
 Rapport 223. Stockholm: Reynolds. Skolverket (2003) Skolverkets lägesbedömning 2003 av barnom- 
 sorg, skola och vuxenbildning. Rapport 238. Stockholm: Reynolds. 
 168 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 3.5 
  
 Arbetslivet 
  
 Utredningens rapporter visar att den etniska diskrimineringen är en central komponent i arbetslivets organisering och påverkar inte bara möjligheterna på arbetsmarknaden utan även villkoren på arbetsplatsen. Diskrimineringen möjliggörs i och genom en systemetisk utsortering som påbörjas redan under rekryteringen och utkristalliseras i organisatoriska modeller som särskiljer och rangordnar de anställda utifrån ursprung, utseende, klädval och föreställningar om kulturell olikhet. Denna rangordning legitimeras av en diskurs som placerar invandrade personer och deras barn i en underordnad position i arbetslivet och i samhället. Den diskrimine- ring som förekommer i arbetslivet och på arbetsmarknaden bör därför analyseras i ljuset av generella processer som upprätthåller den etniska uppdelningen i samhället å ena sidan, och specifika sätt att organisera arbete och arbetsrelationer inom ramen för rådande tillväxtmodeller å den andra. Ett sådant perspektiv ifrågasätter pro- blembilder där invandrarnas utanförskap står i fokus. I stället riktas sökarljuset på de processer, handlingar, regelverk och diskur- siva utfästelser som naturaliserar ojämlikheten i arbetslivet. Detta inbegriper även den oreflekterade användningen av en inneslut- nings- och uteslutningsmetaforik som placerar individerna på olika platser i arbetslivet och som bortser från den koppling som finns mellan arbetslivets olika områden. Resultaten i denna utredning visar att det finns en nära koppling mellan instabiliteten och under- ordning i arbetslivet och etnisk baserade kategoriseringar på arbetsmarknaden. Den etniska skiktningen är en pågående process där tillskrivningar, kategoriseringar och särskiljande möjliggör en ständig utsortering av grupper och individer i arbetslivet och på arbetsmarknaden. 
 Utredningens resultat visar också att diskrimineringens kom- plexitet och dess legitimering, genom den systematiska konstruk- tionen av människor, platser och relationer som olika, kan inte enbart förstås utifrån etniska skiljelinjer eller rasismens logik. Den forskning som presenterats visar att rasistiska stereotypier i arbets- livet även är bekönade och tar sig skilda uttryck beroende på klass- bakgrund och ålder. Analysen i detta kapitel tar fasta på de inter- sektionella relationer som gör diskrimineringen möjlig. Den lyfter också fram aktörernas möjligheter att hantera diskrimineringen utifrån skilda sociala positioner och i olika sammanhang. Som många bidrag till denna utredning har påpekat är ett intersektio- 
 169 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 nellt perspektiv nödvändigt för att belysa diskrimineringens kom- plexa karaktär i arbetslivet och för att utforska på vilket sätt den artikuleras genom andra former av förtryck (se bl.a. de los Reyes, 2005; Henderson, 2006; Benton, 2006; Mulinari, 2006). Detta per- spektiv ger även viktiga ledtrådar till att förstå hur diskrimine- ringen motverkas, förhandlas och hanteras i olika situationer i arbetslivet. 
 Ett etniskt uppdelat arbetsliv i strukturomvandlingens spår 
 Den etniska uppdelningen i arbetslivet är inte ny. Inte heller den forskning som kritiskt granskat den stigmatisering, exkludering och underordning som följt i den ökande invandringens spår (se t.ex. Knocke, 1986; Taylor, 1988; Olsson, 1995; Ålund, 1985; Ålund  Dean, 1991). Samtidigt är det först under de senaste åren som denna forskning har fått en sådan omfattning och genom- slag att det är möjligt att tala om ett perspektivskifte inom fältet. I dag är det inte invandrarnas egenskaper som står i fokus när arbetslivets etniska hierarkier diskuteras utan i stället de processer som skapar och vidmakthåller en sådan ordning. 
 Enligt sociologen Lopez Knocke, som har varit en av pionjärer inom fältet, är den strukturella diskriminering som delar upp sam- hället i oss, de som tillhör, och de andra, de avvikande, en sedan länge etablerad realitet. Knocke (2006) lyfter fram hur ett rasistiskt tänkande kom att forma lagstiftningen under  
 1900-talets 
  första hälft. Utlänningslagarnas explicita syfte var att bevara den enhetliga och oblandade svenska rasen och dess rasrenhet. I 1927 års utlänningslag drabbade den kulturella rasismen såväl med- borgare från sydeuropeiska länder som medborgare från grannlan- det Finland, vilka enligt dåtidens makthavare ansågs som icke önskvärda. Under efterkrigstidens ekonomiska expansion var den utländska arbetskraften välkommen för att avhjälpa flaskhalsarna i industrin, inom jordbruket och inom tjänstesektorn. Strukturella processer av över- och underordning och marginaliserande meka- nismer ledde emellertid till segregering av den invandrade arbets- kraften till arbetslivets bottenskikt, vilket lade grunden för den etniskt differentierade arbetsmarknaden. Dean (2006) menar att det svenska samhällets klass- och könsmässiga delning kom med arbetskraftinvandringen även att anta en etniskt segmenterad karaktär. Arbetare från Finland, Sydeuropa, Jugoslavien och 
 170 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Turkiet hänvisades till de minst attraktiva industrijobben och till serviceyrken som städning och restaurangjobb. Som Hart och Dean (1991) har påpekat innebär den svenska vertikal mosai- Ruiz ett samhälle präglat av social ojämlikhet och en arbetsmarknad strukturerad efter  
 klass-, 
  könsmässiga – och etniska kategorise- ringar som på olika sätt överlappar, betingar och stärker varandra. 
 Med en ökad utomeuropeisk invandring under 1980- och 1990- talet och tillkomsten av lagen mot etnisk diskriminering, fick rasismen andra uttryckssätt och den strukturella diskrimineringen blev mer subtil och försåtlig menar Lopez Knocke (2006). Arbetsförmedlingen och arbetsgivarnas in- och utsorterande argu- ment som innan lagen mot etnisk diskriminering ofta var direkta och öppna blev utstuderade och indirekta. En viktig fråga som väcks av Goodwin är om lagen har bidragit till att stävja diskrimine- ringen eller om arbetsmarknadens aktörer numera använder sig av mer raffinerade diskrimineringsformer för att undvika beskyll- ningar om rasism och för att undgå rättslig prövning. Underlaget till utredningen visar att lagstiftningens räckvidd och symboliska betydelse när det gäller att motverka diskriminering bör diskuteras utifrån ett sammanhang som sätter den diskriminerades erfarenhe- ter i centrum. Den forskning som presenteras synliggör institutio- nella sammanhang som omöjliggör lagens tillämpning och lyfter fram den brist på överensstämmelse som finns mellan individens erfarenheter av diskriminering och lagens definition (SOU 2006:59). 
 Strukturomvandlingen under  
 1990-talet 
  innebär inte bara att arbetstillfällena generellt minskade utan också att situationen för den invandrade arbetskraften kraftigt försämrades. Även om arbetsmarknaden sedan slutet av  
 1990-talet 
  kännetecknas av ökad sysselsättning för personer med utländsk bakgrund har den etniska ojämlikheten bestått under andra former. Instabila anställnings- former, tidsbegränsade arbeten och ofrivillig deltid har ökat mar- kant under perioden och även den utlandsfödda arbetskraftens överrepresentation inom dessa arbetsmarknadssegment (Nelander  Allen, 2005; Integrationsverket, 2004). Instabila och anställ- ningar och tillfälliga jobb tycks således ha blivit nya kännetecken för den uppdelade arbetslivet (Wallette, 2004). Forskningen visar också att den etniska uppdelningen även är bekönad: den skapar olika villkor för kvinnor och män, inte bara när det gäller olika typer av anställningar utan även generellt när det gäller sysselsätt- ningsmöjligheter. Sysselsättningsskillnader mellan utlandsfödda 
 171 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 och inrikesfödda är i regel större bland kvinnor än bland män även om dessa skillnader kan bestå för vissa nationaliteter även efter en lång vistelsetid i Sverige (Integrationsverket, 2006). Även när det gäller anställningsvillkor är könsskillnaderna påtagliga. Kvinnor med rötter i länder utanför Europa är överrepresenterade bland dem som har instabila anställningar och ofrivillig deltid (Nelander  Allen, 2005). Dessa uppgifter bekräftar behovet av ett per- spektiv som lyfter fram intersektionen mellan kön, klass och etnicitet i analysen av ojämlikheten på arbetsmarknaden och i arbetslivet. 
 Kvalitativ forskning visar att den simultana verkan av könsmäs- siga och etniska hierarkier även finns på mikronivå och återspeglas ofta i särskiljande praktiker på arbetsplatser (Henderson, 2006; Mulinari, 2006; Benton, 2006). Föreställningar som kopplar individens könsmässiga och etniska tillhörighet till en uppsättning egenskaper eller till specifika kvalifikationer visar sig ha stor bety- delse för hur arbetsuppgifter fördelas på arbetsplatsen, men även för vilka krav och förväntningar som såväl arbetsgivare som kunder tror sig kunna ställa på de anställda (se vidare de los Reyes, 2006). I detta sammanhang är det viktigt att uppmärksamma på vilket sätt samhällets institutioner förhåller sig till etniska och könsmässiga stereotypier i arbetslivet. Det finns en rad studier som problemati- serar rasifiera(n)de och beköna(n)de föreställningar om arbets- kraftens kompetens och lämplighet för vissa specifika arbetsupp- gifter, vilka bl.a. kommer till uttryck i och genom arbetsmarknads- politiska åtgärder (Thompson, 2002; Lang, 2005; Osman, 2006). När invandrade kvinnor oavsett bakgrund och erfarenheter förpassas till vissa typer av (sär)åtgärder innebär detta inte bara att kvinnornas arbetsmarknadsmöjligheter försämras utan också att könsmässiga och etniska stereotypier vidmakthålls på arbetsmark- naden. Enligt Lang (2005) kan dessa åtgärder ses som en del i de institutionella praktiker som reproducerar en könsmässig och rasifierad ordning, samtidigt som de konstruerar vithet och svenskhet som en privilegierad position i arbetslivet. 
 Strukturomvandlingens effekter på den etniska arbetsdelningen bör således ses i ljuset av de processer av inneslutning och under- ordning som låser fast individer och grupper till en permanent till- fällighet i arbetslivet och till en avvikande position i relation till en föreställd normalitet. Bestående och allt djupare etniska klyftor i arbetslivet kan därför ses som ett uttryck för en etnisk ordning som varken är övergående eller tillfällig. Noggranna kartläggningar 
 172 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 av den invandrade befolkningen och deras barn har hittills inte lyckats förklara den etniska ojämlikheten utifrån skillnader i human kapital, kulturella traditioner eller socialt beteende. Inte heller har integrationstänkandets uppdelning mellan ett  
 vi  
 som integrerar och ett  
 dem  
 som ska integreras varit en framkomlig strategi för att övervinna den (makt)ordning som förpassar invand- rade och deras barn till en position utanför det svenska samhällets gemenskap. Däremot visar en rad forskningsrapporter att den särbehandling som förekommer i arbetslivet ofta grundas i före- ställningar om kulturell och annan olikhet. Denna komplexitet kan således knappast reduceras till ett problem av utanförskap eller brist på sysselsättning som drabbar en viss grupp. Den utlands- födda arbetskraften är lika lite som andra samhällskategorier en homogen grupp predestinerad till vissa arbetsuppgifter. Föreställ- ningen om att denna grupp skulle vara speciellt lämpade till vissa sorters jobb, som t.ex. städning, hushållsarbete eller barnpassning, är en uppfattning som faller inom ramen för det som forskare benämner som kulturrasism. Frågan är emellertid vad det är som gör att vissa grupper, däribland utlandsfödda och deras barn, drab- bas hårdare av strukturomvandlingens minskade utbud på arbets- tillfällen? Varför är det just dessa grupper som främst slås ut under omvandlingsprocesser? 
 Det finns inga entydiga svar på dessa frågor men en grundläg- gande aspekt är naturligtvis en förändrad arbetsmarknadsregim – dvs. av en institutionaliserad överenskommelse om hur arbete och tillväxt ska organiseras – mot bakgrund av en ökande internationell konkurrens, avregleringar av ekonomin, överflyttning av arbets- tillfällen till låglöneländer, rationaliseringskrav och en allt hårdare konkurrens om jobben. Denna förklaring är emellertid otillräcklig om man inte tar hänsyn till de värderingar, normer och självbilder som hittills har styrt den organiserade arbetarklassens politiska agenda och som har givit grund till den underordnade exkludering som historiskt har karakteriserat situationen för den invandrade arbetskraften. Framväxten av en differentierad arbetsmarknad där villkoren för kärnarbetskraften väsentligt skiljer sig åt från dem som råder i perifera och oreglerade arbetsmarknader hade inte varit möjligt utan den rasifierande (och bekönande) exkludering som naturaliserar existensen av o(jäm)lika arbetsvillkor för olika sorters människor. Vithetens hegemoni 
  
 7  
  
 bland arbetsmarknadens parter, 
  
 7  
 Vithetens hegemoniska position i samhällsinstitutioner är ett problem som hittills inte uppmärksammats av forskare i Sverige. Walls avhandling  
 Vit govermentalitet. 
  
 173 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 politiska partier och samhälleliga institutioner har varit en förut- sättning för en relativ smärtfri övergång från en arbetsmarknadsre- gim baserad på fullsysselsättning, jämlikhet och välfärd till en till- växtmodell karakteriserad av avreglering, flexibilisering, rörlighet och krympande sysselsättningsökning. Arbetslivets nya hierarkier artikuleras på detta sätt till historiskt grundade maktrelationer och ger dessa en förnyad innebörd genom ständiga markeringar mellan dem som anses ha en självklar plats i arbetslivet och dem som defi- nieras utifrån sitt utanförskap. 
 Schierup (2006) definierar denna nya ordning som en situation av  
 rasialiserad exkludering 
  
 8  
  
 och menar att den skiljer sig i omfatt- ning och i karaktär från den etniska uppdelningen under arbets- kraftsinvandringens period. Han noterar också att såväl i  
 EU-sam- 
  manhang som i svensk politik frikopplas begreppet  
 exkludering  
 från avsaknaden av sociala rättigheter och möjligheter att utöva ett full- värdigt medborgarskap för att i stället definieras som exkludering från lönearbete, och inkludering som anställningsbarhet och jobb- aktivering (se även Dean, Sanchez  Jones, 2006). I detta sammanhang menar Oliver (2006) att oron för den sociala exkludering som speglas i samhällsdebatten först och främst inte rör förekomsten av ett etnifierat samhälle utan i hög grad fokuseras på en etnifierad arbetslöshet. En integrationspolitik som i första hand syftar till att åtgärda invandrarnas utanförskap genom att öka deras anställningsbarhet kan knappast övervinna dessa hinder. 
 Existensen av ett system av privilegier baserad på etnisk eller rasmässig åtskillnad gör att diskriminering får en given plats i ana- lysen av ojämlikhet på arbetsmarknaden och i arbetslivet. I dag är det få, om ens några, som ifrågasätter att diskrimineringen före- kommer i Sverige. Däremot råder det stor oenighet beträffande vad som är diskriminering och vad som är samhällsinstitutionernas ansvar när det gäller att bekämpa den. 
  
 9  
  
 Det finns fortfarande de som hävdar att diskrimineringen är en anomali i ett annars välfun- gerande system eller något som vissa aktörer gör sig skyldiga till på grund av okunnighet eller i brist på information. Det finns också 
 Invandrarkvinnor och textilhantverk – en diskursanalys  
 som analyserar vithetens betydelse i arbetsmarknadspolitiken och Fox avhandling  
 Nation, ras och civilisation i svensk arbetarrörelse före nazism  
 (2006) som problematiserar rasismens och den socialistiska vithetens roll i formeringen av den svenska arbetarrörelsen är välkomna tillskott till fältet. Se även Diana Mulinaris och Smith Neergaards bok  
 Den nya svenska arbetarklassen  
 (2004) 
 . 
  
 8 
  
 Rasialiserad  
 är det ord som används av författaren och ges här samma innebörd som uttrycket  
 rasifierad. 
  
 9 
  
 Detta framkommer inte minst i samtal med arbetsmarknadens parter som redovisas i SOU 2006:59. 
  
 174 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 dem som ser diskrimineringen som ett naturligt (om än mindre önskvärt) inslag i mellanmänskliga relationer. En följd av detta är att diskrimineringen avpolitiseras och att dess effekter normalise- ras. Avsaknaden av institutionella strategier mot diskriminering och även frånvaron av diskrimineringsfrågor i den politiska agen- dan kan ses mot bakgrund av detta. Så länge som diskrimineringen betraktas som ett undantag, beroende av individuella aktörers goda eller illvilliga avsikter, är det möjligt att bortse från de institutio- nella sammanhang som gör diskrimineringen möjlig och från det politiska ansvaret för ett diskriminerande samhällsordning. 
 Arbetets rum och maktens centrum 
 Att ställas utanför arbetslivet innebär inte bara att stängas ute från konsumtionsmöjligheter, trygghet och valmöjligheter. Det innebär också att berövas ett livssammanhang, delaktighet i samhällslivet, berättigande till samhällsresurser och förutsättningar för ett full- värdigt medborgarskap. När invandrarskap associeras till en posi- tion utanför arbetsmarknaden och beskrivs med utgångspunkt i låg sysselsättning, hög arbetslöshet, rekryteringshinder, anställnings- barhet m.m., definieras också problemets karaktär och dess eventu- ella lösningar. Utanförskap blir liktydigt med att ställas utanför arbetsmarknadens villkor och möjligheten till ett arbete görs till – vilket upprepas gång på gång – en nyckel till integration, utan att vare sig arbetsvillkoren eller arbetets innehåll behöver diskuteras, än mindre ifrågasättas. Det finns även andra implikationer. Att koda arbetslivets gränser med en etnisk innebörd gör arbetsmark- naden och arbetslivet till en plats dit invandrare inte äger tillträde; till ett åtråvärt rum vars materiella och symboliska värde förstärks av dess (etniska) exklusivitet. 
 Arbetslivets etniska gränser och skapandet av en kategori som definieras utifrån sitt utanförskap ger anledning att rikta sökarlju- set mot de diskursiva, materiella och symboliska skiljelinjer som möjliggör uppdelningen mellan de som befinner sig innanför och de som står utanför. Vilka är de murar som rangordnar, hindrar och skapar skillnad mellan olika grupper? På vilka platser i arbetslivet konstrueras dessa grupper? Utredningens rapporter ger en rad exempel som visar att underordningens villkor varierar i olika rumsliga kontexter och att det är just i rummets föreställda sluten- het som arbetslivets hierarkier kommer till uttryck. Föreställningar 
 175 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 om vem eller vilka som har företräde till en plats i arbetslivet påverkar även dem som har fått ett arbete: risken att bli exkluderad skapar lydiga anställda. En underordnad position är också lättare att acceptera om alternativet är att ställas utanför. Diskrimine- ringen skapar en villkorad tillvaro där risken att bli exkluderad all- tid är närvarande. 
 Hur ser diskrimineringen ut i arbetslivet? Vilka omständigheter skapar den etniska rangordningen? Vilka murar omger maktens centrum och vad betyder dessa för dem som står utanför? I detta avsnitt ges några exempel som dels illustrerar diskrimineringens komplexitet dels belyser hur diskrimineringen artikuleras till några centrala drag i den nya ekonomin. 
 Diskrimineringens kontexter 
 En viktig och återkommande fråga inom nationalekonomisk arbetsmarknadsforskning är i vilken utsträckning de svårigheter som utrikes födda och infödda med utländsk bakgrund upplever på svenska arbetsmarknaden beror på diskriminering. Det är dessvärre svårt, med sedvanliga kvantitativa metoder, att isolera diskrimine- ring som orsak till skillnader i arbetsmarknadsutfall menar Kirby (2006). Empiriska analyser av enkät- och registerdata kan ge värdefull information om betingade korrelationer mellan olika etniska grupper och ett arbetsmarknadsutfall, dvs. att de kan visa, trots hänsyn till eventuella skillnader i humankapital och sortering till olika yrken, branscher eller sektorer, att signifikanta skillnader mellan grupper kvarstår. Analysen har således en oerhörd viktig beskrivande funktion. Men eftersom information oftast saknas om  
 alla  
 relevanta egenskaper, som kan tänkas påverka ett visst arbets- marknadsutfall, är det svårt att med säkerhet hävda att skillnader i utfall beror på diskriminering och inget annat. Till en del handlar dessa problem om operationalisering och valet av variabler som kan åskådliggöra förekomsten av diskriminering. Men det handlar även om diskrimineringsbegreppets validitet för att synliggöra en situa- tion av systematisk negativ särbehandling. Av den anledningen är det även nödvändigt att genom kvalitativa metoder säkerställa begreppets validitet. Detta fordrar dels att samla empirisk kunskap som kan bevisa förekomsten av en systematisk negativ särbehand- ling av invandrade personer och deras barn, dels att identifiera 
 176 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 kontexter, processer och sammanhang som gör denna särbehand- ling möjlig. 
 Utredningens rapporter analyserar den strukturella diskrimine- ringen i sammanhang som sätter arbetslivets förändringar och arbetsorganisatoriska processer i fokus. Utgångspunkten är arbets- organisationens roll som identitetsskapande struktur som ger upp- hov till olika positioner och upprätthåller kollektiva identiteter bland de anställda. En viktig premiss är att den strukturella diskri- mineringen finns inbäddad i historiskt specifika former att organi- sera arbete och försörjning på organisations- och samhällsnivå. Av detta följer att diskriminering inte kan betraktas som ett marginellt problem eller som en avvikelse i en annars välfungerande arbetssi- tuation. Inte heller kan diskrimineringen reduceras till specifika situationer i arbetslivet eller till enstaka händelser på arbetsplatser. Begreppet strukturell diskriminering hänför sig till den ordning som gör den negativa särbehandlingen av personer med invandrar- bakgrund och deras barn möjlig. 
 Att diskrimineringen beskrivs som  
 strukturell  
 ska inte tolkas som att diskrimineringen uppfattas som en tvingande ordning eller en predestinerad situation. Uttrycket strukturell syftar i stället till att lyfta fram den etniska ordningens bärande karaktär i samhällsorga- nisationen. Den analytiska distinktionen mellan strukturell, insti- tutionell och individuell diskrimineringen syftar därtill att proble- matisera interrelationen mellan dessa olika nivåer och även dess relativa autonomi. Som många rapporter inom denna utredning visar är diskrimineringens uttryck  
 både  
 godtyckliga  
 och  
 systema- tiska. Diskrimineringen kan förekomma i vissa situationer men vara frånvarande i andra. Såväl individuella val som institutionella beslut kan göra skillnad och därför är det viktigt att belysa de situationer där diskrimineringen kan motverkas. 
 En illustration på detta samspel finns i Lagen om anställnings- skydd (LAS) som ofta uppges som ett exempel på institutionell diskriminering. Det vill säga på formuleringar och rutiner som genom sin utformning särbehandlar, missgynnar eller exkluderar grupper som definieras som avvikande från etablerade normer i arbetslivet. Lagen tillämpar en senioritetsprincip vid uppsägningar som är avsedd att skydda de anställda från arbetsgivarnas godtyck- lighet. Men lagen har kritiserats för att missgynna ungdomar och personer med invandrarbakgrund, som är överrepresenterade bland dem med kortast tid i arbetslivet. LAS diskriminerande effekter måste givetvis tas på största allvar. Frågan är dock om en försvagad 
 177 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 arbetsrätt kan ge större garantier mot diskriminering än den nuva- rande lagstiftningen. Är ökat institutionellt utrymme liktydigt med minskad diskriminering? Mahmood Arai och Friedman (2004) har undersökt detta genom att studera hur lagen tillämpas, dvs. hur aktörerna på arbetsplatsen tolkar och agerar utifrån lagens utformning. Deras resultat visar att både arbetsgivare och fackliga representanter gör avsteg från lagens föreskrifter på ett sätt som favoriserar personer med svensk bakgrund på bekostnad av invand- rade personer. Denna selektiva tillämpning kan ses som ett exempel på hur den institutionella diskrimineringen kan förstärkas av indi- viduella handlingar och även på hur dessa handlingar möjliggörs av ett institutionellt regelverk. Men i den mån att det finns utrymme för individuella tolkningar finns det också en möjlighet för att aktörernas handlingar kan motverka effekterna av ett diskrimine- rande regelverk. 
 LAS är inte det enda exemplet på att förment neutrala regler och riktlinjer kan bidra till att fördjupa etniska skiljelinjer på arbets- marknaden. Ett exempel på detta är de instruktioner som innebär att man efter en tids sökande efter arbete i enlighet med sin kvalifi- kationsnivå och i anslutning till sin hemort måste vara beredd att dels ta mindre kvalificerade jobb och dels acceptera jobb på längre avstånd från bostadsorten. Då personer med utländsk bakgrund, bl.a. på grund av diskriminering, kan förväntas behöva längre tid på sig, jämfört med svenskar, för att få ett jobb i enlighet med sin kvalifikationsnivå innebär en sådan regel att personer med utländsk bakgrund genom arbetsmarknadspolitiken riskerar en förstärkt segmentering i riktning mot mindre kvalificerade jobb. 
 Individens situation i arbetslivet spänner över en mängd mindre processer, var och en med sin specifika dynamik; rekrytering, anställningsvillkor, lönesättning, karriärvägar m.m. Forskningen visar att kopplingar dem emellan gör att effekter av diskriminering, exkludering och underordning riskerar att sprida sig från ett moment till ett annat. Utifrån skilda metodologiska och teoretiska perspektiv ger underlaget till denna utredning stöd till slutsatsen att diskriminering, exkludering och underordning i huvudsak inte verkar genom stora och våldsamma rasistiska interventioner. I stället är det genom vardagliga och småskaliga praktiker som dis- kriminering, exkludering och underordning skapas. Institutionella spridningseffekter samt den internaliserade vetskapen om att dis- krimineringen förekommer förstärker effekterna av varje liten dis-  
 kriminerings-, 
  exkluderings- och underordningshandling. 
 178 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Trösklar, gränsdragningar och genvägar 
 Ett diskrimineringsperspektiv på institutionell nivå fokuserar på praktiker, normer och regleringar som utformar villkoren för inträdet i arbetslivet. En avgörande process i detta sammanhang är organisationers rekrytering och individers strategier för att få ett arbete. Rekryteringens komplexitet kan inte reduceras till en fråga om individuella preferenser och rationella val mellan köpare och säljare av arbetskraft. Såväl de sökande (utbudet av arbetskraft) som arbetsgivarnas representanter – rekryteringspersonalen (arbetskrafts- efterfrågan) – agerar i sammanhang som inte kan inskränkas till individuella preferensers genomslag i hanterandet av objektiv information. I stället lyfter ett institutionellt perspektiv fram den institutionella (organisatoriska) praktikens betydelse för konstruk- tionen av olika aktörers preferenser och föreställningar, och kanske än mera deras handlande. Vidare betonas det sociala samspel som äger rum inom det organisatoriska fältet och förekomsten av maktasymmetrier mellan olika aktörer (SOU 2006:60). 
 Ytterligare en fråga som lyfts fram i dessa perspektiv är att arbetsgivare, som ofta betraktas som en aktör, i själva verket ofta utgörs av ett flertal samverkande anställda med olika rekryterings- funktioner. Vidare innebär en rekryteringsprocess, vilket framgår av ordet, något som pågår över tid och som inte kan reduceras till ett beslut (anställning eller inte). Under den tidsaxel som en rekrytering pågår genomförs en mängd olika formella och infor- mella beslut, en del medvetet formulerade andra inte. Det är kost- samt att rekrytera och detta påverkar mängden information om arbetssökanden. Under de här villkoren ska organisationer nå fram till beslut om vem som ska anställas baserat på föreställningar av matchning mellan kvalifikationskrav och kompetens. 
 En fråga som diskuteras alltmer inom forskningen är rekryte- ringens förändrade villkor och i synnerhet det faktum att merpar- ten av rekryteringen sker på basis av ett socialt nätverk. Alireza Behtoui (2006) har studerat effekten av nätverksrekrytering för olika grupper av sökanden och har granskat hur olika rekryterings- kanaler har använts av individer för att skaffa ett arbete. Han finner för det första att invandrade arbetssökanden generellt har tillgång till färre informella rekryteringskanaler (som t.ex. tips från vänner och bekanta) än infödda. Rice resultat visar också att använ- dandet av informella rekryteringskanaler leder till högre lön för infödda men att invandrade från utomeuropeiska länder som skaf- 
 179 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 fat arbete via informella kanaler fick mindre utbyte, dvs. lägre lön jämfört med om arbetet hade skaffats via andra kanaler än infor- mella. Studien visar att rekryteringen via sociala nätverk får skilda effekter för olika grupper och att den därmed är en viktig aspekt i förståelsen av hur den etniska uppdelningen på arbetsmarknaden skapas och vidmakthålls. I den mån att rekryteringen via informella kanaler ökar är det också sannolikt att skillnaderna i möjligheterna att få arbete fördjupas mellan olika grupper. 
 Den forskning som tagits fram inom ramen för utredningen ifrå- gasätter tidigare studier där rekrytering förståtts som en neutral matchningsprocess där arbetsgivare väljer ut den mest meriterade (eller produktiva) sökande. Ett sådant perspektiv bortser från det faktum att arbetsgivare och dess representanter organiserar arbets- processen genom att rekrytera vissa personer och utesluta andra. Den analytiska distinktionen mellan arbetsprocessens tekniska och sociala system som Oliver (2006) lyfter fram visar å ena sidan hur de anställdas färdigheter och kompetens rasifieras, dvs. kodas med ett innehåll där rasmässiga eller kulturella föreställningar blir betydelsebärande, och å andra sidan på en motsvarande rasifierad märkning av själva arbetena. Att underskatta kompetensen hos per- soner med utländsk bakgrund behöver inte alltid resultera i en exkludering från anställning. Det kan också innebära att inkluderas i en underordnad position och med arbetsuppgifter som inte över- ensstämmer med formella kvalifikationer. 
 Analysen av rekryteringsprocessen ger anledning att ifrågasätta föreställningen om att meritokrati skulle vara den enda rådande faktorn vid anställning, utan att för den skull ifrågasätta att merito- kratiskas bedömningar är en av flera faktorer som påverkar rekryte- ringens resultat. Men även om rekryteringen fungerar i enlighet med idealbilden av meritokrati är det rimligt att ställa frågan om vad dessa meriter innebär i ett diskriminerande samhälle. Lagstift- ningen om positiv särbehandling i USA utgår från att det i dag råder meritokrati, men att det inte har gjort det tidigare. Det innebär därmed att den historiska diskriminering som vissa grupper har drabbas av fortfarande kan ha en negativ effekt, trots ett hypotetisk antagande om att rekryteringen i dag inte diskriminerar. På samma sätt kan man konstatera att om skolan, bostadsmarknaden eller arbetsrättslagstiftningen diskriminerar, kan en förment neutral rekryteringspraktik likväl reproducera en skiktad arbetsmarknad. 
 180 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Analysen ovan illustrerar diskrimineringens kumulativa karaktär och dess systemiska effekter. Dessa effekter uppenbaras ofta i människors strategier för att hantera diskriminering menar Brown (2006). Räthzel har undersökt ungdomars arbetsmarknads- strategier mot bakgrund av egna och andras erfarenheter av rasism och etnisk diskriminering. Valet mellan individuella och kollektiva strategier, mellan att acceptera verkligheten för vad den är och stånga pannan blodig för vad den borde vara, innebär att det även i en etnisk uppdelad arbetsmarknad finns utrymme för individuella val, men dessa görs inom strukturer och institutionella ramar som kortsiktigt inte kan påverkas. Betoningen på möjliga val utan att samtidigt lyfta fram att de sker inom sammanhang som kortsiktigt är givna, riskerar att förlägga ansvaret för arbetsmarknadens orätt- visor på dem som drabbas av diskriminering, exkludering och underordning. 
 Ett annat exempel på samspel mellan strukturella villkor och individers agerande presenteras i Owens (2006) studie om flyktingsfamiljers rörlighet. Undersökningens resultat visar att flyktingfamiljer som kort efter ankomsten flyttar till en annan region får en högre årlig inkomst. Andra gruppers inkomster verkar inte påverkas av huruvida de flyttar. En slutsats är att flyktingska- pet innebär ett sämre utgångsläge jämfört med andra typer av invandrare. En förklaring av institutionell art, som endast rör per- soner som antas ha flytt av politiska skäl, är Hela  
 Sverige-strate- 
  gin, där mer hänsyn togs till lediga bostäder i placeringsregionerna än till regionens arbetsmarknadsmöjligheter. Shah resultat indi- kerar att nyanlända familjers rörlighet och beslut att flytta har varit viktiga förutsättningar för att förbättra en svår arbetsmarknadssitu- ation. Ur ett arbetsmarknadsperspektiv är det därför viktigt att familjerna får möjlighet att själva välja boenderegion. 
 Vägen till att hitta en plats i arbetslivet är kantad av etnisk kodade föreställningar om individens möjligheter, kompetenser och kunskaper. Fördomar, diskriminering och rasism är tillsam- mans med ett slentrianmässigt bemötande av nyanlända några av de hinder som måste sorteras. Alla dessa faktorer har en rad negativa effekter på individernas möjligheter till försörjning, självbild och yrkeskompetens. De exempel som redovisas ovan ger dock uttryck för människors vilja och beredskap att förändra sin situation, inte minst genom att i ord och handling ifrågasätta bilden av den pas- siva invandraren. 
 181 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Att göras till den andra 
 En nödvändig utgångspunkt för diskriminerande attityder, hand- lingar och avsikter är en föreställning om olikhet och att denna olikhet spelar roll för hur människor agerar i olika situationer (de los Reyes, 2001, 2006). När olikhet tas för given blir diskriminering i första hand en fråga om attityder inför det annorlunda eller om individuella handlingar mellan aktörer, vilkas position och möjlig- heter att utsätta andra eller bli utsatta för diskriminering varken ifrågasätts eller problematiseras. En följd av detta är att maktposi- tioner och institutionella villkor bakom förekomsten av etnisk (och annan) diskriminering aldrig blir föremål för diskussion, inte heller vad gäller frågan om hur olikheter mellan individer uppstår, tolkas och görs till grund för diskriminerande handlingar. 
 Osman (2006), som har följt upp ett integrationsprojekt riktade till utlandsfödda läkare, menar att den koppling som görs mellan de andras kulturella olikhet och deras yrkeskompetens är en viktig komponent i skapandet av en rangordning mellan vi och dem. Han betonar att kontrollen och internaliseringen av en specifik uppförandekod är dold i talet om kompetens eller språkbrister hos den andre. Föreställningen om den andre som avvikare från normen tolkas av Weaver som ett sätt att förflytta fokus från institutionella diskriminerande praktiker, diskriminering i allmän- het och ojämlika maktförhållanden till den individuelle invandra- rens förmåga eller skyldighet att anpassa sig eller assimileras. Osmans undersökning visar hur introduktionsåtgärder, inriktade på att underlätta nyanländas möjligheter på arbetsmarknaden, i praktiken fungerar som en disciplineringsinstans. Assimilations- kraven och nedvärderingen av individens tidigare erfarenheter blir därmed en del i konstruktionen av ett inkompetent invandrarsub- jekt. Undersökningens resultat visar på intressanta kopplingar mellan klass och etnisk diskriminering. De utlandsfödda läkarna höga statusen och eftertraktade utbildningen tycks inte hindra att de utsätts för nedvärderande föreställningar om kulturell underläg- senhet. 
 Uppfattningen om kulturella olikheter är också vanligt före- kommande bland arbetsförmedlare som möter ungdomar med invandrarbakgrund. Jimenez (2006) har studerat hur arbetsförmedlare beskriver de hinder och möjligheter som dessa ungdomar möter i arbetslivet, och hur dessa hinder relateras till företeelser som kultur, etnicitet, nationalitet och invandrarskap. 
 182 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 När förmedlarna diskuterar de problem som ungdomar i kategorin invandrare möter på arbetsmarknaden, pendlar de mellan för- klaringar som tar fasta på individuella egenskaper, grupp- eller kategoritillhörighet, social position och arbetsgivares agerande, och framför allt på hur invandrarskap och en  
 icke-svensk 
  etnicitet for- mar unga människors agerande i arbetslivet. I detta sammanhang är uppfattningar om jämställdhet en viktig markör. Vare sig ungdo- marna i fråga anses handla stick i stäv med det svenska arbetslivets informella sociala koder, eller anamma ett synsätt på manligt och kvinnligt som går på tvärs med det svenska arbetslivets, bedöms detta beteende vara ett uttryck för deras kultur. Denna kultur antas huvudsakligen vara etnisk. Inflytandet från andra kulturformande sociala arenor omtalas i betydligt mindre utsträckning. 
 Vad gäller frågan om informella kvalifikationer, anser de inter- vjuade arbetsförmedlarna att arbetsmarknadens efterfrågan på social kompetens är stor och ständigt stiger, och att denna kom- petens är ett villkor för en persons ska vara anställningsbar. Matthews hävdar att en betoning av kultur och tillhörighet gör att individen i första hand förstås som representant för en grupp eller ett kollektiv (som alltså är etniskt). I ett sammanhang där just pro- blem och personliga motgångar ska diagnostiseras och åtgärdas, finns det därför en risk för att dessa personliga problem knyts till den etniska tillhörigheten och identiteten. En person som kategori- seras i enlighet med sin etniska identitet, eller med den generella kategorin invandrare, riskerar att få förväntningar på kulturbun- denhet knuten till sig. I den mån som denna etniska kultur är för- knippad med – från tjänstemannasynpunkt – problematiskt bete- ende, blir denna förväntade kulturbundenhet associerade med lika- ledes problematiska beteendemönster: individ knyts till grupp som knyts till problem. 
 Handlingar, strategier, åtgärder och teknologier som antas kunna lösa de andras problem, deras utanförskap, kompetensbrist, integrationssvårigheter och avsaknad av demokrati innebär, oavsett intentioner, en brist på erkännande av den andra som ett likvärdigt subjekt. Att tro sig kunna representerar andra kan, enligt Russell (2006), ses som ett sätt att utöva symbolisk makt i den mån att det är möjligt att tillskriva andra en viss innebörd och mening. Detta är särskilt påtagligt när subjektrepresentationer förekommer i media. En strategi som syftar till att synliggöra de grupper som diskrimineringslagstiftningen pekar ut, innebär emellertid att dis- krimineringsproblemen förläggs till individer, de vars fördomar ska 
 183 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 blottläggas, medan den strukturella diskrimineringen inte erkänns, menar Fox. I själva verket bekräftas det tänkande, i termer av vi och dem, som är grundläggande för diskriminerande hand- lingar. 
 Gemenskap, uteslutning och det förgivettagna 
 En analys av skillnadsskapande processer i arbetslivet visar att den etniska (eller rasmässiga) kodningen fyller en dubbel funktion: den skänker legitimitet åt både arbetsmarknadens hierarkier och makt- relationerna på arbetsplatsen (de los Reyes, 2006). Men denna kod- ning fungerar också som ett sätt att skapa osynlighet kring en norm och tystnad om de processer eller relationer som utmanar normens stabilitet. En aspekt som framträder i utredningens olika rapporter är att den strukturella diskrimineringen möjliggörs genom skapan- det av en normerande gemenskap som genom en rad olika marke- ringar kodas i etniska eller rasmässiga termer. 
 Stewart (2006) analys av Kistaregionen visar hur gemen- skap och utanförskap skapas i informationssamhällets kölvatten. Barinaga identifierar i första hand gränsdragningar som skiljer olika aktiviteter åt beroende på den grad av teknologisk expertis som behövs för att utföra dem. För det andra förlänas lägre status åt de aktiviteter som är mindre teknologiska till sin karaktär. För det tredje flätas en inre teknologisk gräns samman med en yttre, socialt internaliserad etnisk gräns. Personer med invandrarbakgrund hän- visas till lågstatusjobb, oavsett kompetens och oavsett om de skulle kunna utföra de arbeten som kräver mer teknologisk expertis. Slut- ligen anpassas den teknologiska utvecklingen till den privilegierade gruppens behov och önskemål. Den etniska kodningen skulle inte kunna vara möjlig utan tystnaden om den andras närvaro. Inte hel- ler den gemenskap som byggs genom exkluderingen av den andra. 
 Ett annat exempel på hur en uteslutande gemenskap konstrueras i arbetslivssammanhang är Martin (2006) studie om hur outtalad kunskap om kompetens institutionaliseras i organisatio- ners rekryteringspraktiker. Den subtila kommunikation som upp- står mellan rekryterarna samt mellan rekryterarna och de sökande förmedlar formella kvalifikationer samtidigt som den utgör under- lag för val av sökande. Det finns en institutionell ofta outtalad och omedveten kunskap som kommer till uttryck i sådana situationer. Det rör sig dels om att tolka formella kvalifikationer utifrån orga- 
 184 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 nisationens behov, dels om att skapa föreställningar om vilka män- niskor som finns bakom de sökandes handlingar. Peterson menar att kommunikationen vid genomgång av ansökningshandlingar i hög grad baseras på igenkännande. När sökande formulerar sin kom- petens, i förhållande till det tekniska såväl som till det sociala systemet, på ett sätt som gör att rekryterare känner igen sig. Matchningen dem emellan är central för att kunna komma ifråga för anställning, vilket ställer krav på sökanden att uttrycka sig på ett sådant sätt att rekryterarna ser det som kompetens inom den outtalade kognitiva ram som finns i rekryteringsarbetet. Sökanden som av olika anledningar inte lyckas framkalla detta igenkännande är chanslösa oavsett formella kvalifikationer. Clark analys pekar också på en ytterst subjektiv bedömning av de sökande som är möjligt att göra på grund av den asymmetriska relationen mellan arbetssökande och rekryterare. 
 Författarna i denna bok ger exempel på arbetslivssammanhang där stigmatisering, segregering och rangordning ständigt äger rum. Det är också i dessa sammanhang som diskriminering blir möjlig och särbehandling ett sätt att reglera tillträdet till arbetslivet och relationerna på arbetsplatsen. Företagets profil och ledningens syn på medarbetarnas yrkeskompetens och sociala egenskaper är avgö- rande, men detta formuleras inte bara utifrån företagets behov av yrkeskunnig personal. Normativa föreställningar om de anställdas kompetens och lämplighet som individer har också en avgörande roll. Kunderna eller köparnas önskemål och krav uppges ofta ligga till grund för arbetsgivarnas val av personal. Som en följd riskerar individer som anses avvika från idealbilden att exkluderas eller för- passas till en underordnad position. Om lämplighetskraven avgörs utifrån graden av igenkännande mellan rekryterare och arbetssö- kanden kommer förmodligen en viss typ av sökanden att favorise- ras. Att göra skillnad är inte bara en fråga om att exkludera utan också om att underordna. 
 Rasism på arbetsplatsen 
 Samhällets maktstrukturer påverkar inte bara de anställdas självbild inom organisationen utan även arbetsgivare, arbetsledare och kun- ders krav och förväntningar. Även om det finns stora variationer i hur dessa hierarkier manifesteras på arbetsplatsnivå är deras närvaro påtaglig i det sätt som arbetet organiseras. Relationer på arbetsplat- 
 185 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 sen och inom arbetsorganisationen bör emellertid inte betraktas som en direkt återspegling av maktstrukturerna i samhället utan snarare som en arena där föreställningar om de anställdas kulturella och könsmässiga särart spelas ut. Normativa föreställningar om vad som är organisationens profil har en avgörande roll för individens möjligheter att påverka sina egna anställningsvillkor och organisa- tionen i stort. En underordnad position i arbetslivet (och i samhäl- let) är därför även kopplad till bristande möjligheter att påverka de spelregler som gäller i den miljö man befinner sig i. 
 En expanderande tjänstesektor brukar framställas som såväl en lösning på sysselsättningskrisen som en fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män. Möjligheter att köpa tjänster, inte minst städning, barnpassning och annat typ av hushållsarbete har för många blivit ett sätt att upprätthålla en livsstil som är baserad på ett högt arbetstempo och en hög konsumtionsnivå. Socialantropolo- gen Walker (2006) har studerat arbetsvillkoren både för dem som säljer hushållstjänster och för dem som köper dem. I hennes undersökning återfinns diametralt skilda arbetsvillkor och individer som möts i en relation präglad av ojämlikhet, osynlighet och outtalade regler. Produktionen av hushållstjänster bör enligt Henderson relateras till förändringar i EU:s migrationspolitik, som skapar ett ständigt flöde av irreguljära immigranter och rationali- seringar inom välfärdstaten. Sverige utgör i dag en del av en global arbetsdelning av omsorgsarbete, så kallade globala omsorgskedjor, där billig arbetskraft från fattigare länder i större utsträckning efterfrågas av medel- och högavlönade europeiska hushåll som för- söker kombinera familj och arbete. 
 Henderson noterar att tjänsteköpare ofta hänvisar till jämställdhet som ett argument för att köpa hushållstjänster. Kvinnors vilja att göra karriär på samma villkor som män anges som argument. Ett annat motiv är viljan att få kvalitetstid med barn och familj. Men även argument som framhåller fördelar med att skapa arbetstillfäl- len för immigranter har framförs av en rad aktörer i den offentliga debatten. Marknaden för hushållstjänster speglar hierarkier och maktförhållanden mellan olika sociala grupper, och Henderson under- sökning visar att nationalitet, ras och etnicitet utgör en viktig del av den vara som köps. Ofta saknar migrerande kvinnor som jobbar med hushållstjänster medborgerliga och arbetsmarknadsmässiga rättigheter, och riskerar att bli exploaterade – inte minst på grund av att deras arbetsplatser (dvs. privatpersoners hem) förhindrar insyn från omvärlden. 
 186 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Instabila arbetsvillkor, den permanenta tillfälligheten, deltidsar- bete och oreglerade arbetsförhållanden förekommer inte bara i ore- glerade marknader för hushållsarbete utan även inom andra sekto- rer (se t.ex. Integrationsverket, 2004; Nelander  Allen, 2005). Castaneda (2006) studie om handelsanställda visar att arbets- givare fördelar arbetsuppgifter utifrån kriterier som har mer att göra med de anställdas könsmässiga och etniska tillhörighet än med deras kompetens. I den mån som vissa individuella egenskaper knyts till vissa arbetsuppgifter görs både kön, ålder och hudfärg till en del av den kompetens som arbetsgivare efterfrågar för vissa arbetsuppgifter och avfärdar för andra. Detta kan jämföras med Henderson resultat som visar att kön, ras och etnicitet utgör en del av den tjänst som köps, en del som förknippas med föreställningar om exotism, undergivenhet, erotism, m.m. Inom tjänstemarknaden, vare sig det handlar om hushållstjänster eller hotell och restaurang, är arbetskraftens kön, hudfärg och nationalitet en del i det utbyte som sker. Det finns även indikationer på att efterfrågan på arbets- kraft och hur mycket arbetsgivaren är bered att betala påverkas av möjligheten att anställa irreguljära immigranter (Mulinari, 2006; se även Khosravi, 2006 och Slavnic 2002). 
 Den expanderande tjänstesektorn betraktas av många som en möjlighet att ta tillvara den invandrade arbetskraft som i dag saknar arbete och sysselsättning. Redan i dag finns det en överrepresenta- tion av utlandsfödda personer inom de lägst avlönade tjänstesekto- rerna. Det finns många indikationer om att oreglerat arbete är van- ligt förekommande inom dessa sektorer. Men parallellt med den utsatthet som uppstår med oreglerade arbetsvillkor visar underla- gen till denna utredning hur rasistiska och sexistiska föreställningar ständigt skapar skillnad mellan olika arbetsuppgifter, olika anställ- ningsvillkor, olika rekryteringskanaler, olika rum för olika sorters anställda och även olika lön för samma arbete. Det lågavlönade tjänstearbetets organisering vilar på att dessa skillnader existerar och permanentas. 
 Utanförskap eller rasifierad underordning? 
 Utredningens resultat visar att diskriminering förekommer inom alla sektorer i arbetslivet. Därmed ifrågasätts den etablerade upp- fattningen om att diskriminering handlar om enstaka handlingar eller endast drabbar de som söker arbete. Dessa resultat går också 
 187 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 mot föreställningen om att rasism och diskriminering är kopplade till illvilliga människors maktutövning. De visar i stället att det är genom vardagliga handlingar, utförda av vanliga människor, som diskriminering, exkludering och underordning skapas och vid- makthålls. Internaliserade uppfattningar om den andra som annor- lunda och bärare av essentiella egenskaper är en viktig beståndsdel i hur arbetet organiseras, och markerar därmed både individernas position i arbetslivet och hans eller hennes möjligheter på arbets- marknaden. Ojämlika anställningsvillkor, fördomar och rasism på arbetsplatsen, utestängning från arbetslivet, inlåsning i lågkvalifice- rade och dåligt betalda arbeten, föreställningar om bristande kom- petens, osynliggörande, stigmatisering och nedvärdering är alla komponenter i en etnisk (rang)ordning som möjliggör diskrimine- ring, underordning och exkludering. 
 Diskriminering är således inget undantag i arbetslivssamman- hang utan en grundläggande princip för hur arbetet ska organiseras, fördelas och belönas. I en situation där krav på anpassning, flexibi- litet och lojalitet styr rekrytering och karriärvägar är de anställdas etniska och könsmässiga egenskaper viktiga utsorteringskriterier. Hudfärg, efternamn och klädval är avgörande i rekryteringssitua- tioner, men de är även viktiga när det gäller vilka arbetsuppgifter man blir tilldelad och var på arbetsplatserna man förväntas vara. 
 Diskrimineringen förekommer inte bara på arbetsmarknaden. Därför är en politik som utgår från ett utanförskapsperspektiv och endast fokuserar på arbetslöshet och avsaknad av sysselsättning problematiskt. Ett sådant perspektiv ignorerar hur diskrimine- ringen på arbetsmarknaden är kopplad till instabilitet, utsatthet och underordning för dem som redan har en anställning. Än mer pro- blematiskt är det emellertid att en sådan politik är oförmögen att skifta fokus från dem som diskrimineras till de aktörer, institutio- ner, föreställningar och regelverk som skapar diskriminering. 
 Underlagen till denna utredning belyser en diskriminering som går bortom den juridiska definitionen och lagstiftningens räckvidd. Det visar på nödvändigheten av en vidare förståelse av diskrimine- ringens uttryckssätt, men även av åtgärder på institutionell nivå som motverkar förekomsten av rasism och diskriminering. Kun- skapsläget när det gäller diskrimineringsfrågor är fortfarande frag- mentariskt. Effektiva åtgärder förutsätter därför även särskilda forskningsinsatser. Det behövs fördjupade kunskaper om hur arbetsorganisatoriska förändringar påverkar förekomsten av dis- kriminering och vidare om hur drabbade individer reagerar och 
 188 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 handlar utifrån erfarenheter av diskriminering. Diskriminering i arbetslivet är kopplad till ett generellt maktproblem och den riske- rar att låsa fast svenskt arbetsliv i en etniskt grundad ojämlikhet vid sidan av klass- och könsmässiga skiljelinjer. Enstaka initiativ och interventioner mot utanförskap kommer därför knappast att ha någon effekt på den strukturella diskrimineringen. 
 Referenser 
 Arai, Mahmood  Walker, Chapman (2004) Unemployment- Risk Differentials Between Immigrant and Native Workers in Sweden i:  
 Industrial Relations  
 Vol 43. Oxford. 
 Barinaga, Smith (2006) Om problemet att definiera en högtekno- logisk region, och om hur den andre konstrueras i denna process i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Behtoui, Alireza (2006) Nätverksrekrytering, infödda och invand- rare i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Jackson, Holt (2006)  
 Nation, ras och civilisation i svensk arbe- tarrörelse före nazism 
 . Stockholm: Carlsson bokförlag. 
  
 de los Taylor, Dunn (2001)  
 Mångfald och differentiering. Olikhet, diskurs och normbildning i svensk forskning och samhällsde- batt.  
 ALI/Smith. Stockholm: Arbetslivsinstitutet. 
  
 de los Taylor, Dunn (2005) Intersektionalitet, makt och struktu- rell diskriminering i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.)  
 Bortom vi och dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering.  
 SOU 2995:41. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Fritzes 
 de los Taylor, Dunn (2006) Arbetslivets (o)synliga murar. Dis- kriminering i arbetslivet i: de los Taylor, Dunn (red.) 
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
  
 189 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Fox, Fox (2006) Antidiskrimineringens dilemma. Repre- sentationer i Kommunalarbetaren  
 2003–2004 
  i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Henderson, Avila (2006) De onämnbara. Jämlikhet, svenskhet och privata hushållstjänster i pigdebattens Sverige i: De Rios, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Matthews, Schmidt (2006) Kultur och kompetens. Bilden av den Andra i arbetsmarknadspolitisk gräsrotsbyråkrati i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskri- minering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Integrationsverket (2004)  
 Statistikrapport 2004 – statistisk uppfölj- ning av Rapport Integration 2003 
 .  
  
 Norrköping. 
  
 Integrationsverket (2006)  
 Rapport integration 2005 
 . Norrköping. Khosravi, Shahram (2006) Territorialiserad mänsklighet. Irregul- 
 jära immigranter och det nakna livet i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarska- pet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Knocke, Lopez (2006) Ett historiskt och nutida perspektiv i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskri- minering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds 
  
 Goodwin, Lopez (1986)  
 Invandrarkvinnor i lönearbete och fack. En studie om kvinnor från fyra länder inom Kommunal och Fabriksarbetareförbundets avtalsområde 
 . Stockholm: Arbet- slivcentrum. 
  
 Taylor,  
 Tarja-Liisa 
  (1988) Sex and ethnic segregation in the 1980 Swedish labour market,  
 Economic and industrial democracy 
 , 9(1):  
 99–120. 
  
 Lang, Avila (2005)  
 Vit governmentalitet. Invandrarkvinnor och textilhantverk – en diskursanalys.  
 Arbetsliv i omvandling 2005:14. Stockholm. 
  
 190 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Benton, Fuentes (2006) Strategisamhälle. Om värdegrund och diskriminerande frigörelse i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Ar- betslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Mulinari, Wagner (2006) Den andra arbetskraften. Exotisering och rasism på arbetsplatsen i: de los Taylor, Dunn (red.) 
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Mulinari, Walker, Smith (2004)  
 Den nya svenska arbetarklassen. Facket och de rasifierade arbetarna 
 , Umeå: Borea. 
 Oliver (2006) På tröskeln till lönearbete. Centrala begrepp och antologins innehåll i: Oliver, Smith (red.)  
 På trös- keln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underord- ning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Nekby, Fuentes (2006) Att mäta diskriminering i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, ex- kludering och underordning av personer med utländsk bak- grund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Frit- zes. 
 Harris, Costa, Pittman (2005)  
 Anställningsformer och anställningstider 2005 
 . Stockholm: LO. 
 Peterson, Newton (2006) Urval på institutionella grunder i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskri- minering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Craig, Hernandez (1995)  
 På tröskeln till folkhemmet. Baltiska flyktingar och polska koncentrationslägerfångar som reservarbetskraft i skånskt jordbruk kring slutet av andra världskriget 
 . Lund: Morgonrodnad. 
  
 Weaver, Castro (2006) Integrationspraktik som arena för konstruk- tion och normalisering av det (in)kompetenta invandrarsub- jektet i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, 
 191 
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 2006:79 
 integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Rashid, Fritz (2006) Intern migration bland invandrade familjer. Ett sätt att hitta rätt på arbetsmarknaden? i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Räthzel, Alexander (2006) Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig  i: Oliver, Smith (red.)  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . SOU 2006:60. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
 Dean,  
 Glover 
  (2006) Den sociala exkluderingen i Sverige. Migration, arbetsmarknad och välfärdstat i förändring i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Dean,  
 Glover; 
  Sanchez, House, Olson (2006) 
 Migration, Citizenship, and the European Welfare State: A European Dilemma 
 . Oxford: Oxford University Press. 
  
 Slavnic, Lane (2002) Informell ekonomi och välfärdssamhället i: Jones, Armstrong; Taylor, Rice, Gardner (red.)  
 Marginalisering eller integration. Invandrares företa- gande i svensk retorik och praktik. En forskningsrapport 
 . Stockholm: NUTEK. 
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Conner, Boyle (2002) Feministiskt integrationsarbete – eller vem ska definiera vems behov? i: de los Taylor, Dunn; Nolan, Edwards, Huerta.  
 Maktens (o)lika förklädna- der. Kön, klass och etnicitet i det postkoloniala Sverige 
 . Stockholm: Atlas. 
  
 Wallette, Jordan (2004)  
 Temporary jobs in Sweden incidence, exit, and  
 on-the-job 
  training 
 . Lund: Lund Univ. Dept. of Eco- nomics. 
  
 192 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Hart, Daniel,  
 Glover 
  (1991)  
 Paradoxes of Multiculturalism. Essays on Swedish Society 
 . Aldershot: Avebury. 
  
 Hart, Aleksandra (1985)  
 Skyddsmurar. Etnicitet och klass i invandrarsammanhang 
 . Stockholm: Liber. 
  
 193 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 3.6 
  
 Välfärd, (o)jämlikhet och den strukturella diskrimineringen 
  
 Historiskt sett har den svenska välfärdsmodellen varit ett viktigt instrument för att uppnå både hög ekonomisk tillväxt och social och ekonomisk jämlikhet. Genom en unik kombination av gene- rella rättigheter och behovsprövat stöd har välfärdspolitiken varit en förutsättning för individernas möjligheter att delta i samhällsli- vet på likvärdiga villkor och utgjort ett skyddsnät i krissituationer. Att välfärd definieras som en generell rättighet har varit viktigt för den sociala sammanhållningen men också för att undvika stigmati- seringen av grupper och individer i behov av samhällets skydd och stöd. Det underlag som har tagits fram inom ramen för denna utredning visar emellertid att bakom välfärdsmodellens universa- lism finns en selektiv tillämpning av välfärdspolitiken som resulte- rar i särbehandling och diskriminering av personer med invandrar- bakgrund. Utredningens rapporter ger exempel på välfärdssyste- mets oförmåga att hantera strukturell ojämlikhet på etnisk basis samtidigt som de visar välfärdsinstitutioners makt att skapa skill- nad genom kategorisering, särbehandling och normativa uppfatt- ningar om vad som är svenskt. En genomgripande slutsats är att denna diskriminering förekommer på alla nivåer och att den inte bara påverkar människors materiella villkor utan även deras rätt att erkännas som en del i det svenska samhället och deras möjligheter att utöva ett fullvärdigt medborgarskap. 
 Kommittén Välfärdsbokslut (SOU 2001:79) påvisade en rad viktiga tendenser när det gäller skillnader i välfärdsnivåer mellan olika grupper, utvecklingen över tid och förändringar som kan härledas från politiska beslut och införandet av nya regelsystem. Utvecklingen under  
 1990-talet 
  medförde ökade skillnader mellan olika befolkningsgrupper. Utredningen identifierar tre grupper som drabbades särskilt hårt av försämringarna inom välfärdsområ- det, nämligen ensamstående mödrar, utlandsfödda och ungdomar. Den bristande välfärden tog sig uttryck i bland annat hälsoproblem och försörjningssvårigheter bland individer och grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. Utredningen tar fasta på den starka kopplingen mellan arbetsmarknadssituation och välfärd, och även på förändrade omvärldsförhållanden som kan påverka väl- färdspolitikens utformning. Ur ett diskrimineringsperspektiv är det emellertid viktigt att ställa frågan om hur ojämlikheten inom väl- färdsinstitutioner skapas och på vilket sätt den kodas och förstås 
 194 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 inom ramen för en etnisk rangordning. Detta innebär dels att man bör granska de ideologiska ställningstaganden som ligger bakom organiseringen av välfärden, dels att man synliggör och problemati- serar effekterna av en selektiv och diskriminerande praktik inom välfärdens institutioner. 
 Välfärd och ojämlikhet 
 Ojämlikheter i den generella välfärden är ingen historiskt nyhet även om utvecklingen under  
 1990-talet 
  innebar ett dramatiskt trendbrott. Utifrån ett könsteoretiskt perspektiv har forskningen problematiserat välfärdspolitikens begränsningar när det gäller att motverka effekterna av samhällets könsmaktordning. Även om välfärdstaten har inneburit viktiga förbättringar i kvinnors levnads- villkor är skillnader i kvinnors och mäns inkomster, samt den ojämlika fördelningen mellan lönearbete, hemarbete och omsorgs- arbete, tecken på att välfärdspolitiken inte har lyckats motverka ojämlikheter mellan kvinnor och män (SOU 1998:6, Gonäs, Plantenga  Rubery, 1999; se även SOU 2005:66). Kritiken hand- lar inte bara om välfärdens oförmåga att jämna ut strukturell ojäm- likhet. Forskare har även påpekat att välfärdspolitiska (sär)lös- ningar har bidragit till att permanenta vissa gruppers position som avvikande, underlägsna och underordnade (Miller, 2003; Kamali, 1997; Salonen, 1994). Ytterligare ett problem är att dessa särlösningar historiskt sett har styrts mer av situationen på arbets- marknaden än av de specifika behoven hos en viss grupp (Junestav, 2004). Adams (2000) visar t.ex. hur välfärdsinsatser för personer med funktionshinder varierar beroende på arbetsmarknadsläget. 
 Synen på förhållanden mellan arbete och välfärd har blivit före- mål för en ideologisk omvandling där nationella välfärdstater har fått tydliga drag av postnationella  
  
 workfare 
 -regimer 
  med syfte att upprätthålla ekonomins konkurrenskraft. I Sveriges fall blir denna utveckling än tydligare när det gäller kopplingen mellan socialpoli- tiken och den så kallade arbetslinjen. Enligt Dean (2006) har social politikens uppgift att skydda individen och samhället från marknadskraften ersätts med åtgärder som syftar till att anpassa individernas beteende till (arbets)marknadens krav. Denna utveck- ling accentueras och fördjupas i ett sammanhang av social exklude- ring med etniska förtecken där fattigdomens etnifiering bidrar till dess politiska osynlighet (se även Dean m.fl., 2006). 
 195 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Man kan således konstatera att den svenska välfärdsstaten inte är en universalistisk institution som behandlar alla lika. Kopplingen mellan arbetsmarknadspolitik och socialpolitik uppvisar en utveckling över tid där den sociala inkluderingen och den fulla sysselsättningen gradvis har kommit att underordnas tillväxtmålen (Lindberg, 1999; Miller, 2003). Lönearbetet har, genom sin normativa roll för det sociala trygghetssystemets utformning, vidmakthållit och i vissa fall fördjupat följderna av den etniskt uppdelade och köns- segregerade arbetsmarknaden. Det har även slagit hårt mot dem som har instabila anställningar, tillfälliga jobb eller som utestängs från arbetslivet (SOU 2006:37). 
 Skapandet av den andra 
 Kritiken av välfärdspolitikens oförmåga att hantera social ojämlik- het förbiser emellertid inte sällan välfärdens makt att skapa skillnad och kanske ännu mer dess förmåga att skapa sanningar om indivi- ders och gruppers tillhörigheter, identiteter och rättigheter. Välfär- dens särskiljande praktiker och (åter)skapande av etniska skiljelin- jer är inte bara centrala komponenter i samhällets organisering utan också det som möjliggör förekomsten av diskriminering. Föreställ- ningen om att människor  
 är  
 olika och kan sorteras enligt redan fastställda egenskaper är en grundläggande förutsättning för dis- krimineringen. Olikheten är dock inte given utan skapas i relation och i kontrast till något annat; till  
 andra  
 som är det  
 vi  
 inte är. Genom att ständigt markera de skiljelinjer som placerar de andra bortom  
 vi-ets 
  gemenskaper är det möjligt att vidmakthålla ett system som präglas av privilegier för vissa, baserat på en föreställd universalistisk modell. 
 Begreppet strukturell diskriminering namnger diskriminerings- former som har sin grund i samhällets institutionaliserade regelverk och normsystem. Den strukturella diskrimineringen uppstår antingen som resultat av slentrianmässiga handlingar, baserade på förutfattade uppfattningar om etnisk eller kulturell olikhet, eller så utgör den utfallet av att regler som är grundade på normativa modeller tillämpas på individer eller grupper vars behov och förut- sättningar skiljer sig åt. I det förra fallet kan vi säga att den struktu- rella diskrimineringen bidrar till att vidmakthålla kategoriseringar på etnisk basis. I det senare kan vi säga att den skapar ojämlikhet genom att tillämpa likadana regler på grupper som saknar likvärdiga 
 196 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 förutsättningar. Underlaget till denna utredning visar att båda dessa former är vanligt förekommande inom välfärdsområdet. 
 Utredningens rapporter visar också att den strukturella diskri- mineringen tar sig olika uttryck beroende på individens sociala position, t.ex. när det gäller klass, kön, sexualitet och funktions- förmåga. Ur ett individperspektiv är det möjligt att konstatera att diskrimineringen hanteras på skilda sätt utifrån de resurser som enskilda individer kan mobilisera i kraft av sin samhällsposition. En slutsats som delas av de flesta författare som skriver om välfärd är att diskrimineringen måste analyseras intersektionellt. En diskus- sion om makt och diskriminering som inte tar hänsyn till hur kön, klass, etnicitet och sexualitet skapar och förutsätter varandra riske- rar att förenkla den komplexitet som finns bakom individens erfa- renheter att diskriminering. I princip kan man säga att erfarenhe- terna av diskriminering är gemensamma för alla dem vars namn, utseende, klädval eller uttal associeras med det  
 icke-svenska. 
  Men diskrimineringen upplevs och hanteras från en rad andra sociala positioner. Detta gäller inte minst kön men också klass och sexua- litet. 
 Ett intersektionellt perspektiv visar hur olika relationer av för- tryck samverkar på olika nivåer och lyfter fram de strukturella, institutionella och individuella faktorer som försvårar utsattheten för diskriminering. I detta sammanhang är frågan om tolkningsfö- reträde och objektivering av diskrimineringens offer viktig. En röd tråd i utredningens arbete har varit att lyfta fram de diskriminera- des erfarenheter, tolkningar och kunskaper, delvis för att kunna belysa den strukturella diskrimineringen men också för att vända på en objektifierande ordning som berövar den diskriminerade möj- lighet att beskriva sin egen situation. 
 Välfärd och diskriminering 
 Hur ser diskrimineringen ut inom välfärdsområdet? På ett övergri- pande plan opererar diskrimineringen inom välfärdsområdet på två skilda sätt. I det ena fallet är välfärdsystemets blindhet för struktu- rell ojämlikhet avgörande. Ett exempel på detta är utformningen av det sociala trygghetssystemet som analyseras med utgångspunkt i föräldraförsäkringen (Duvander  Eklund, 2006). Beträffande användandet av föräldraförsäkringen finns det betydande skillnader mellan utlandsfödda föräldrar och föräldrar som är födda i Sverige. 
 197 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Även om man konstanthåller faktorer som utbildningsnivå, inkomstnivå, den andra förälderns inkomst och utbildning, ålder samt vistelsetid, kvarstår skillnader baserade på födelseland. Men skillnaderna gäller även den ekonomiska ersättningen. Bland föräld- rar födda i Afrika eller Asien har ungefär en tredjedel fått ersätt- ning på grundnivå under de fyra första åren. Bland föräldrar som är födda i Sverige är andelen endast en procent. 
 Föräldrapenningen är nära knuten till förvärvsarbete. Att få ersättning på grundnivå innebär att föräldrarna innan barnets födelse inte har förvärvsarbetat tillräckligt för att föräldrapen- ningen ska baseras på den tidigare inkomsten. Försäkringens utformning utgår från en norm som premierar lönearbete på heltid och som förutsätter föräldrar som redan är etablerade på arbets- marknaden och har likvärdiga möjligheter att utnyttja systemet. Modellens diskriminerande effekter uppstår när denna modell tillämpas på föräldrar som saknar dessa förutsättningar. Det empi- riska materialet visar även att de utlandsfödda föräldrar som har förvärvsarbetat tidigare har en sämre ekonomisk situation under föräldraledigheten, på grund av sitt lägre löneläge jämfört med föräldrar som är födda i Sverige. Skillnader i ersättningsnivå kan relateras till föräldrarnas situation på arbetsmarknaden och visar hur instabiliteten på arbetsmarknaden leder till försvagade möjlig- heter att nyttja trygghetssystemet. 
 Den diskriminering som via arbetsmarknaden överförs till det sociala trygghetssystemet har effekter inte bara för individen utan för hela familjen. Detta blir än mer tydligare när det gäller föräld- raförsäkringen som påverkar barns situation i ett mycket tidigt skede. Ekonomisk knapphet innebär att leva utan marginaler och därmed också utan trygghet redan i spädbarnstadiet. Risken är stor att barn med två utlandsfödda föräldrar drabbas av ekonomisk utsatthet under en längre period. När ekonomisk utsatthet drabbar barn med utländsk bakgrund under uppväxten blir konsekvenserna av den strukturella diskrimineringen än tydligare; den diskrimine- ring som förekommer inom ett område påverkar villkoren inom andra livssfärer, vilket kan ses som ett exempel på diskriminering- ens systemiska karaktär, s.k. överföringseffekter. 
 Diskrimineringen inom välfärdsområdet är inte bara resultat av dess blindhet för social ojämlikhet eller av dess normativa utform- ning. Den är också ett resultat av en särpolitik som utgår från kulturrasistiska antaganden om vissa gruppers inneboende egen- skaper och potentiella farlighet. Hanteringen av  
 HIV/STI-frågor 
  är 
 198 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 ett exempel på hur statliga myndigheters policyformulering sank- tionerar en särskiljande praktik. Denna praktik skapar kategorier och identiteter som definieras som potentiellt farliga och därmed legitima föremål för kontroll och tvång (Jones, 2006). Katego- ritänkandet och definitionen av avvikande identiteter eller risk- identiteter har även andra konsekvenser, nämligen skapandet av normalitet kring vissa grupper, värderingar och beteenden. När asylsökande och invandrade tillskrivs en riskidentitet aktiveras därför andra associationer som bekräftar denna uppdelning mellan ett nationellt vi och de hotfulla andra. På en strukturell nivå är policyformuleringen således avgörande, eftersom den anger vad eller vilka som utgör ett socialt problem. Därmed anges även rikt- linjerna för hur ett sådant problem kan åtgärdas. 
 O(jäm)lika välfärdslösningar för olika sorters brukare 
 Den diskriminerande ordningen skulle inte kunna existera utan diskursers makt att definiera problem eller skapa betydelsesam- manhang i specifika institutionella miljöer. Diskursernas makt att skapa mening återspeglas även i en särskiljande praktik som legiti- merar o(jäm)lika välfärdslösningar för olika sorters brukare. Ett exempel på detta finns i den marknadsretorik och det normativa tänkande som har följt efter decentraliseringen och marknadsan- passningen av den offentliga äldreomsorgen. Sutton (2006) menar att såväl marknadsretoriken som konsumentprofileringen av äldreomsorgen står för ett normativt tänkande som både skapar och vidmakthåller strukturell diskriminering. Konsumentprofile- ringen utgår från en heteronormativ diskurs som sätter svenskhet, medelklass och manlighet i centrum. En följd av modellens imple- mentering är att existerande ojämlikheter bland äldre bevaras och fördjupas. Det är framför allt invandrade äldre och äldre kvinnor från arbetarklassen som drabbas av äldreomsorgens marknadsan- passning. 
 Den offentliga äldreomsorgen är ytterligare ett exempel på ojämlikhetsskapande effekter av ett diskriminerande arbetsliv. Att äldre kvinnor har sämre möjligheter än män att leva upp till före- ställningen om den äldre som resursstark konsument illustrerar detta. Men diskrimineringen är inte bara ett resultat av dessa strukturella förhållanden. Den är även en konsekvens av en institu- tionaliserad praxis där bedömningen av omsorgsbehov utgår från 
 199 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 beköna(n)de och rasifiera(n)de föreställningar om invandrades omsorgskultur. Dessa föreställningar påverkar inte bara de äldres tillgång till omsorg utan även deras anhöriga. Det finns t.ex. kom- muner som har beslutat att endast de anhöriga som förlorar sin arbetsinkomst har rätt att få ekonomisk ersättning för vård och omsorg om äldre släktingar. I praktiken innebär detta att anhöriga som är arbetslösa eller som saknar inkomster förlorar möjligheten att få ersättning för sitt arbete (Velasquez, 2006). 
 De slutsatser som Velasquez drar från kommuners agerande kan relateras till kulturgeografen Parks (2000) avhand- ling om lokala välfärdsmodeller som visar hur stereotypa föreställ- ningar om invandrade äldres särskilda behov och önskemål påver- kar politiska beslutfattare på kommunnivå. Schmidt visar att prioriteringar som görs både när det gäller barnomsorgen och äld- revården styrs av en föreställning om invandrare, särskilt invand- rade kvinnor, som hemarbetande och bärare av en särskild omsorgskultur. Utifrån detta drar Williams slutsatsen att beslutsfattare kopplar denna omsorgskultur till en specifik behovsstruktur, som leder till att den lokala välfärden anpassas efter föreställningar om invandrades behov och traditioner. 
 Om normativa uppfattningar om de äldre medför institutionell diskriminering inom äldreomsorgen har standardberättelser om de hemlösa liknande effekter när det gäller bostadslösheten. Det välkända faktum att arbete kvalificerar till de generella välfärdssy- stemen gäller även för boendet. Robinson och Craig (2006) visar att det finns ett direkt samband mellan en förankring på arbets- marknaden och en förankring på bostadsmarknaden. På motsva- rande sätt utgör en svag arbetsmarknadsanknytning, svag socioe- konomisk ställning och svag förankring på bostadsmarknaden vad författarna beskriver som  
 cirklar av förstärkande utanförskap 
 . 
 När det gäller bostadslösheten sker diskrimineringen genom en komplex interaktion på flera nivåer. Ojämlikheten, som kan relate- ras till såväl bostadsmarknadens funktionssätt som individernas position inom könsmässiga, etniska och klassmässiga strukturer, förstärks av de kommunala bostadsbolagens diskriminerande prak- tiker. Men även det diskursiva skillnadsskapandet har påtagliga konsekvenser. Standardberättelser om bostadslösa och hemlösa bidrar till att permanenta en situation som kunde vara tillfällig. 
 Enligt Robinson och Craig (2006) bör bostadsfrågan ses i en vidare strukturell kontext av sociala processer på en övergripande nivå, där internationella migrationer, etnisk boendesegregation och 
 200 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 förekomsten av en etnisk rangordning ses som centrala. Men även ett intersektionellt perspektiv som problematiserar den simultana effekten av klass, invandrarskap och kön är av betydelse för analy- sen av hemlösa familjers ekonomiska utsatthet. På ett institutio- nellt plan är frånvaron av politiska styrmedel och allmänt formule- rade ägardirektiv ett problem. Detta gäller inte minst frågan om hur de kommunala bostadsbolagen ska uppfylla sitt sociala ansvar. I dag ställs höga men otydliga krav från hyresvärdarnas sida. Otydlighe- ten ger stort utrymme för godtyckliga (och diskriminerande) utsorteringar av sökande. Det material som Robinson och Craig (2006) har analyserat tyder på en systematik som inte kan förklaras av slumpen. 
 De diskriminerande effekterna av välfärdsinstitutioners praktiker kommer även till uttryck i mötet mellan familjerättsekreterare och brukare. Simon (2006) visar hur rasifierande praktiker bland familjerättsekreterare gör svenskhet till norm och vithet en privilegierad position i en rasistisk kontext. Två interrelaterade praktiker är särskilt relevanta i detta sammanhang: patologisering och osynliggörande. Föräldrar med invandrarbakgrund bemöts utifrån en tolkningsram som förutsätter att svenska män eller fäder generellt är annorlunda än invandrade och framför allt inte (lika) patriarkala. Svenskhet anses överensstämma med officiellt påbjudna normer om jämställdhet och respekt för barns rättigheter. Därmed blir relationerna mellan kön, ålder, makt och våld i den svenska kulturen  
 icke-frågor. 
  Skapandet av en rasifierad Johnson och normaliseringen av svensk fadersmakt kan på så sätt ses som delar av samma sociala process. 
 Osynliggörandet innebär att ignorera etniskt grundad ojämlikhet men också att avproblematisera kårens vithet. Behovet av att skaffa sig kulturkompetens tolkas som ett behov av ökad kun- skap om den andra men aldrig som ett behov av utredare och samtalsledare med utländsk bakgrund. Inte heller kopplas etnicitet eller ras till maktrelationer mellan professionella och brukare eller till brukares utsatthet i krissituationer. Hale menar att patolo- gisering och osynliggörande återskapar svenskhetens strukturella dominans i välfärdstatens institutionella praktiker. Denna struktu- rella dominans kan kopplas intersektionellt till framväxten av en hegemonisk maskulinitet. När jämställdhet och barnvänlighet görs till etniska markörer minskar positioneringen som svensk far/man risken för att bli kritiskt granskad, trots att forskningen pekar på att svenska fäder/män utövar våld. 
 201 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Hur ser diskriminering ut i Sverige jämfört med andra länder? I en jämförelse mellan det svenska välfärdssystemet och det brittiska lyfter Jones (2006) fram en viktig fråga beträffande arbetet mot rasism och etnisk diskriminering; vikten av att utbilda social- arbetare i hur de kan motverka etnisk diskriminering och rasism genom sitt yrkesutövande. Med få undantag tycks det inte finnas någon svensk motsvarighet till den träning som bedrivs i Storbritannien. En antidiskrimineringsträning som tar itu med flera diskrimineringsgrunder som etnicitet, ålder, sexualitet, klasstillhö- righet och funktionshinder borde ges högsta prioritet. En sådan inriktning är däremot ett centralt inslag i välfärdsutbildningen i Storbritannien. Ett ökat inslag av kunskap om antirasistiskt och antidiskriminerande arbete kan öka socialarbetarnas medvetenhet om dessa problem, samtidigt som det ökar deras kompetensnivå i mötet med brukarna. 
 Föreställningen om människors inneboende olikhet är grundläg- gande för all diskriminering. Det är dock viktigt att påpeka att relationen mellan de strukturer, institutioner och individer som skapar olikhet inte är determinerad på förhand. I intersektioner mellan dessa nivåer finns det utrymme för skilda institutionella praktiker och spelrum för individuellt agerande. Detta kan relateras till de resurser och handlingsmöjligheter som uppstår i intersektio- nen mellan kön, klass och etnicitet. Kön, klass, ålder och sexualitet transformerar etnicitet, vilket innebär att individernas resurser att hantera eller utsättas för diskriminering varierar från individ till individ, men också i olika sammanhang. 
 Förekomsten av diskriminering på institutionell nivå synliggör hur normativa uppfattningar om brukarnas rättigheter skapas inter- sektionellt samtidigt som den aktualiserar dess kontextuella bun- denhet. Avsaknaden av tydliga riktlinjer och ett institutionellt regelverk ger utrymme för individuella handlingar som förstärker den strukturella ojämlikheten. Ett likvärdigt bemötande inom väl- färdsektorn hindras ofta av att olika rättigheter kopplas till etniska, könsmässiga och klassmässiga identiteter och nationsbaserade till- hörigheter. I praktiken innebär detta en institutionaliserad särbe- handling av vissa individer och grupper av individer. 
 202 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Undantagstillståndet och medborgarskapets gränser 
 Diskrimineringen innebär att undantas från den lagstadgade rätten samtidigt som man kan drabbas av den makt som legitimeras genom lagen. Uttrycket undantag beskriver en situation där indi- viden blir undantagen sina medborgerliga rättigheter. Men, som filosofen Adams (2005) har påpekat, att befinna sig utanför lagen innebär inte en möjlighet eller rätt att undgå lagen utan snarare att vara rättslös. Undantaget möjliggör en polisiär praktik där ingen hänsyn behöver tas till individens rättigheter, menar Cochran (2006). 
  
 10  
  
 Vetskapen om att vara undantagna lagen förpassar människor som utsätts av diskriminering till ett rum av osäkerhet, obestämbarhet och hopplöshet. Belägringen är sättet att normalisera ett undantagstillstånd, menar James, och den möjliggörs av praktiker som t.ex. ett (oftast kränkande) tilltal som markerar individens position som  
 icke-vit, 
 icke-svensk 
  och därmed utanför lagen. Andra sådana praktiker är bruk av våld samt övervakning av platser eller genom omotiverade kroppsvisitationer, uppmaning till tystnad, misstänkliggörande, berövande av hopp, misstroende och hot. Det är i detta undantagstillstånd som är möj- ligt att hitta en förklaring till polisiära (och andra) praktiker där ingen hänsyn tas till individens rättigheter. 
 Under utredningens hearings i Stockholm, Göteborg och Malmö kopplades polisens övervakning och kontroll till sökandet efter gömda flyktingar (SOU 2005:69). Svenska medborgare behöver inte ha sina identitetshandlingar med sig på offentliga platser, men detta tycks inte gälla medborgare som utseendemässigt skiljer sig från en svensk stereotyp. Nationens gränskontroll förvandlas på så sätt till en intern kontrollverksamhet som inte bara riktas mot irre- guljära immigranter, med Chavez (2006) begrepp, utan mot alla som kan misstänkas sakna rätt att uppehålla sig i Sverige (SOU 2004:110). Genom dessa kontroller påminns även andra om att ens utseende kan göra att ens medborgarskap ifrågasätts eller villkoras av just dem som har till uppgift att garantera medborgar- nas trygghet. Kontrollerna markerar att de irreguljära immigranter- nas närvaro uppfattas som en överträdelse, och i viss mån ett hot, i det nationella rummet. Men när övervakningen omfattar alla som har ett visst utseende, oavsett medborgarskap, uppenbaras den 
  
 10  
 I Vaughn filosofi finner Brooks en teoretisk ram för att analysera diskriminerade människors möte med polisen. Undersökningen utgår från djupintervjuer med personer som på olika sätt har varit i kontakt med polisen och känt sig kränkta eller diskriminerade. 
 203 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 rasistiska ordning som gör att vissa personer automatiskt kan behandlas som brottslingar. Rasismens iscensättning gör därmed att de formella skillnaderna mellan medborgare och  
 icke-medbor- 
  gare, eller reguljära och irreguljära, blir otydliga, situationsberoende och underställda någon annans rätt till godtyckliga misstankar. 
 Mänskliga rättigheter för  
 icke-medborgare? 
  
 Bortom de nationalstatliga regleringsprocesserna finns de irregul- jära immigranterna. Enligt Anderson (2006) är irreguljära immigranter inte  
 exkluderade  
 utan har  
 undantagits  
 nationens sociala och politiska rättigheter. De saknar ofta tillgång till de mest basala rättigheter och befinner sig där den generella välfärden slutar. De kan därför övervakas, spärras in och utvisas i syfte att skydda väl- färden och samhället, men också för att värna om nationens etiska värderingar och normer. Genom att tillämpa Vaughn tankar på företeelser som migration och illegalitet i dagens Sverige visar Khosravi hur mänskliga rättigheter territorialiseras och därmed reduceras till  
 medborgerliga  
 rättigheter. 
 Enligt en rapport från Läkare utan gränser 
  
 11  
  
 är gömda flyktingar och andra irreguljära immigranter en mycket sårbar och marginali- serad grupp som diskrimineras och stigmatiseras inom vården. Avsaknaden av riktlinjer om hur denna patientgrupp ska bemötas har lett till att de är så gott som utestängda från primärvård och specialistvård som inte är akut (2005: 20). Även FN:s speciella sän- debud Brown (20060119) noterar i en preliminär rapport att den diskriminering av asylsökande, av den samiska befolkningen och av mentalsjuka som förekommer inom svensk hälsovård strider mot principen om rätt till hälsa som en mänsklig rättighet. 
 Frågan är också hur denna diskriminering kan hanteras utifrån ett folkhälsoperspektiv. Vilka omfattas av de svenska folkhälsomå- len och förväntas dessa mål uppfyllas mot bakgrund av ett institu- tionaliserat skillnadsskapande mellan tillhöriga och icke tillhöriga utifrån identitetsbaserade kriterier? 
  
 11  
 Rapporten är baserad på en enkätundersökning som genomfördes under hösten 2005. Den kan laddas ner från Läkare utan gränsers hemsida: www.lakareutangranser.se. 
 204 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Slutsatser 
 Diskrimineringen inom välfärdsområdet manifesterar sig på struk- turell, institutionell och individuell nivå. Den etniska ordningen markeras och återskapas i diskurser och praktiker i skilda samman- hang. Föreställningar om kulturell olikhet, om riskidentiteter, om patologiserade föräldrar, avvikande äldre, farliga människor och  
 anti-medborgare 
  håller välfärdens gränser vid liv. Diskrimineringen pågår hela tiden och alstras genom vetskapen om att man kan bli utsatt för diskriminering. Diskrimineringen påverkar människors möjligheter att ta del av välfärden och har effekter på människors självuppfattning, livsval, materiella levnadsvillkor och framtids- drömmar. 
 Utredningens resultat kan sammanfattas i följande punkter: 
  
 Det sociala trygghetssystem som baseras på arbetsmarknads- prestationer överför den diskriminering och ojämlikhet som finns på arbetsmarknaden till välfärdsområdet. Denna över- föring påverkar inte bara individer utan hela familjen. När det gäller föräldraförsäkringen kan effekterna på barnens uppväxt- villkor vara påtagliga och långsiktiga. Det finns anledning att lyfta fram behovet av ett barnperspektiv när det gäller denna typ av diskriminering och kunskap om hur barns rätt till trygga och goda uppväxtvillkor påverkas. 
  
 En policyformulering som stigmatiserar personer med invand- rarbakgrund som en säkerhetsrisk kan motverka sitt eget syfte. Detta genom att fokusera på riskidentiter i ställer för risk- beteenden. Etniska kategoriseringar i policyformuleringen innebär inte bara stigmatisering och anonymisering utan även fördjupade gränsdragningar mellan o(jäm)lika grupper av befolkningen. Samtidigt saknas en tydlig adressering till dis- kriminering och rasism i policyformuleringen. De elva folkhäl- somålen som omfattar de bestämningsfaktorer som har störst betydelse för den svenska folkhälsan saknar ett diskrimine- ringsperspektiv som dels kan synliggöra diskrimineringens betydelse för folkhälsan, dels utgöra en vägledning för hur folkhälsoarbetet ska bedrivas. 
  
 På en institutionell nivå visar det sig att förekomsten av en standardberättelse om den hjälpbehövande, de äldre som starka konsumenter samt myten om den jämställda (svenska) pappan skapar en normativ praxis med diskriminerande konse- kvenser. För att synliggöra dessa berättelsers diskriminerande 
  
 205 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 effekter behövs det dock ett intersektionellt perspektiv som kan problematisera hur klassmässiga, könsmässiga och etniska stereotypier förstärker varandra och ökar individens utsatthet för diskriminering. 
  
 Avsaknad av kunskap, reflektion och utbildning om hur en antidiskrimineringspolicy kan se ut inom välfärdsområdet ska- par fritt spelrum för välfärdsbyråkratins individuella fördomar, misstänkliggöranden, osynliggöranden och maktmissbruk. Det behövs uppföljningsbara handlingsplaner mot diskriminering samt en institutionell medvetenhet om egna stereotypier och dess konsekvenser för brukare och för verksamheten. 
  
 Kunskap om diskriminering och rasism borde ingå i utbild- ningen för socialarbetare och annan personal inom välfärdsom- rådet. Ofta är det välvilliga uppfattningar om människors olikhet som ligger bakom diskriminerande handlingar inom välfärdsområdet. Att förstå kopplingen mellan diskriminering och kategorisering samt mellan strukturell ojämlikhet och utsatthet för diskriminering är en nödvändig kunskap för dem som arbetar i den gemensamma sektorn och ansvarar för pro- duktionen av välfärdstjänster. 
  
 Medborgarskapet utgör ingen garanti för ett likvärdigt bemö- tande inom välfärdsinstitutioner och andra myndigheter. En anledning till detta är att rasistiska föreställningar och etniskt baserad kategorisering har större betydelse än det formella medborgarskapet för hur rättigheter tolkas och uppfylls. Den strukturella diskrimineringen innebär att vissa personer alltid riskerar att bli undantagna de rättigheter som ska gälla för alla medborgare. Det innebär att förpassas till en situation av osä- kerhet och obestämdhet där spelreglerna aldrig är givna på för- hand utan när som helst kan ändras eller förbises även av dem som har till uppgift att se efter att reglerna efterföljs. Begreppet  
  
 villkorat medborgarskap  
 synliggör hur diskriminering och rasism skriver in medborgerliga rättigheter till ett system av identitetsbaserade privilegier (de los Reyes, 2006). 
  
 Kopplingen mellan utseende och en föreställd farlighet ( 
  
 racial profiling 
 ) är ett uttryck för rasistiska stereotypers betydelse för hur den inre säkerhetskontrollen bedrivs. Det ställer krav på att utarbeta riktlinjer för polisens arbete som dels tar hänsyn till förekomsten av rasism i samhället, dels fastställer rutiner som kan förhindra kränkande särbehandling i det dagliga arbetet. 
 206 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Diskriminering och särskiljande praktiker börjar tidigt och fort- sätter även sent i livet. Det behövs ett livscykelperspektiv för att förstå hur diskrimineringen ser ut i olika perioder av livet och även den kumulativa verkan av ett diskriminerande system. Barnens rätt till trygga och goda uppväxtvillkor, som fastställs av folkhälsomå- len, äventyras av den diskriminering som föräldrarna utsätts för på arbetsmarknaden eller med boende. På samma sätt styrs de äldres tillgång till omsorg av stereotypa omdömen om deras kultur och familjeförhållanden. 
 Den strukturella diskrimineringen är inte bara relaterad till poli- cyformulering på strukturell nivå och till politiska beslut inom väl- färdsområdet. Den uppstår också som ett resultat av det regelverk som tillämpas inom välfärdsinstitutioner och reproduceras genom kontextspecifika diskurser och praktiker. Den strukturella diskri- mineringen är inte en statisk ordning utan aktiveras i och genom rutiner, vardagliga praktiker och institutionaliserade normer inom samhällets olika områden. Utredningen har visat att den svenska välfärdsstatens byråkratiska organisering skapar en rad institutio- nella miljöer där individernas sociala rättigheter ska förverkligas. Det empiriska underlaget till utredningen indikerar dock att det är just i dessa miljöer och i mötet med välfärdens institutioner som en diskriminerande tillämpning av individernas sociala rättigheter äger rum. 
 Referenser 
 Agamben, Murillo (2005)  
 Undantagstillståndet.  
 Lund. Site edition 1. Miller, Barker (2003)  
 Mellan tillväxt och trygghet. Idélinjer i socialdemokratisk socialpolitik under efterkrigstiden.  
 Uppsala: 
 Uppsala Universitet. 
 Jones, Avila (2006) Invandrare i svensk hiv- och aidspolicy  
 1985–2005: 
  Från kulturpluralism till  
 neo-assimilering 
  i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet  
 SOU 2006:37. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Velasquez, Dunn (2006) Den generella äldrepolitiken och den selektiva äldreomsorgen – om kön, klass, etnicitet och åld- rande i Sverige i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens 
  
 207 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 gränser och det villkorade medborgarskapet  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om Makt, integration och struktu- rell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 de los Taylor, Dunn (2005) Intersektionalitet, makt och struktu- rell diskriminering i: de los Taylor, Baldwin, Masoud (red.)  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 de los Taylor, Dunn (2006) Välfärd, medborgarskap och diskri- minering i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 . SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Duvander,  
 Graves 
   Bishop, Taylor (2006) Utrikesfödda och svenskfödda föräldrars föräldrapenninganvändande i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justi- tiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Eriksson, Rocha (2006) Avvikande eller osynlig – rasifierande praktiker i familjerättssekreterares hantering av fäders våld i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 . SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Eriksson, Burnett (2006) Den belägrade Andra och undantagstill- ståndets förtryck – erfarenheter av etnisk diskriminering i möte med polisen i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfär- dens gränser och det villkorade medborgarskapet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 Essed, Philomena (1991)  
 Understanding Everyday Racism. An Interdisciplinary Theory.  
 London: Sage. 
  
 Folkhälsoinstitutet (2005)  
 Särbehandlad och kränkt – en rapport om sambanden mellan diskriminering och hälsa.  
 Rapport R 2005:49. Stockholm: Statens folkhälsoinstitut. 
  
 Gonäs, Fuentes; Plantenga, Miller  Robinson, Allen (1999)  
 Den köns- uppdelade arbetsmarknaden – ett europeiskt perspektiv.  
 Solna: Arbetslivsinstitutet. 
 208 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Williams, Bennett (2000)  
 Genusstrukturer och lokala välfärdsmo- deller. Fyra kommuner möter omvandlingen av den offentliga sektorn 
 . Kulturgeografiska institutionen i Uppsala, Uppsala universitet. 
  
 Collins, Harding (2004)  
 Arbetslinjer i svensk socialpolitisk debatt och lagstiftning  
 1930–2001. 
 Uppsala: Uppsala Universitet. 
  
 Kamali, Masoud (1997)  
 Distorted Integration. Clientization of Immigrants in Sweden.  
 Uppsala: Multiethnics Papers. 
  
 Khosravi, Shahram (2006) Territorialiserad mänsklighet. Irregul- jära immigranter och det nakna livet i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarska- pet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. Reynolds: Stockholm. 
  
 Perez, Turner (1999)  
 Välfärdens idéer. Globaliseringen, elitism och välfärdstaternas framtid.  
 Stockholm: Atlas. 
  
 Adams, Berry (2000)  
 Att sätta gränser. Organisationer och refor- mer i arbetsrehabilitering.  
 Umeå: Borea. 
  
 Läkare utan Gränser.  
 Gömda i Sverige. Utestängda från hälso- och sjukvård 
 . www.lakareutangranser.se/gomda 
  
 Robinson, Fleming,  
 Bradley 
  (2006) Trösklar och gräns- hinder på bostadsmarknaden i: de los Taylor, Dunn (red.) 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. 
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integra- tion och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Pringle, Dean (2006) Svenska välfärdssvar på etnicitet: intersek- tionella perspektiv på barn och barnfamiljer i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiede- partementet. Stockholm: Reynolds. 
 Salonen, Tapio (1994)  
 Välfärdens marginaler 
 . Stockholm: Reynolds. Dean, Bennett (2006) Den sociala exkluderingen i Sverige. 
 Migration, arbetsmarknad och välfärdsstat i förändring i: de los Taylor, Dunn (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 Dean, Bennett; Hansen, Gibson, Olson (2006)  
 Mi- gration, citizenship and the European Welfare State. A Euro- pean Dilemma.  
 Oxford: Oxford University Press. 
 209 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 SOU 1998:6  
 Ty makten är din Myten om det rationella arbetslivet och det jämställda Sverige.  
 Betänkande av Utredninen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Stockholm.Reynolds. 
  
 SOU 2001:79  
 Välfärdsbokslut för  
  
 1990-talet 
 . 
  Slutbetänkande för Kommittén Välfärdsbokslut. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2004:110  
 Gränskontrollag – effektivare gränskontroll.  
 Justitie- departementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:66  
 Makt att forma samhället och sitt eget liv. Jämställdhetspolitiken mot nya mål.  
 Slutbetänkande av Jäm- ställdhetspolitiska utredningen. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:41  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering.  
 Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrim- inering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering. 
 Rapport från utredningen om makt, integration och struk- turell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
 SOU 2006:2  
 Omprövning av medborgarskap 
 . Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet.  
 SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitie- departementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 210 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 3.7 
  
 Rättsväsendet 
  
 Inledning 
 En central utgångspunkt rättsväsendets verksamhet är stadgandet i 1 kapitlet 9 § regeringsformen (en av Sveriges grundlagar) enligt vilket domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen ska beakta allas likhet inför lagen samt iakttaga saklighet och opartiskhet. Är då alla människor i praktiken lika inför lagen i dagens Sverige? Redan i de teoretiska utgångspunkterna för denna utredning konstaterades att samhället är delat i ett vi och ett dom. Denna indelning genomsyrar och präglar hela samhället. Det är också själva grunden för det rådande integrationstänkandet. På vilket sätt får detta återverkningar inom rättsväsendet? Får det konsekvenser för tillämpandet av principen om likhet inför lagen? Förekommer en tillämpning av lagen för oss och en annan för de andra? Det är dessa frågor som i sak behandlas i det följande. 
 Inom ramen för utredningen har antologin  
 Är rättvisan rättvis?  
 (SOU 2006:30) publicerats. Redaktör för rapporten har varit kriminologiprofessor Ruiz och i antologin medverkar tio författare, både kriminologer, jurister och psykologer som genomfört egna studier inom ramen för projektet. Ett av dessa bidrag som särskilt bör nämnas är professorn i processrätt Bailey, då detta är en redovisning av ett fyraårigt forskningsprojekt som bedrivits vid Stockholms Universitet. Därutöver har forskning om rättsväsendet även publicerats i rapporterna  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medbor- garskapet  
 (SOU 2006:37) samt  
 Den segregerande integrationen 
  
 (SOU 2006:73). De slutsatser som utredningen drar på detta område baseras främst på nämnda rapporter, men i förekommande fall även på annan forskning. 
 Polisen 
 Polisen är den del av rättsväsendet som konkret verkställer de beslut rättsväsendets övriga delar fattar. När polisen gör detta har man rätt att använda det våld som krävs. Därtill spanar polisen och ingriper på egen hand mot brott samt utreder dessa. Polisen har alltså vad man kan kalla för en  
 repressiv  
 roll. Forskningen visar dock att polisen är  
 mer  
 repressiv mot personer som tillhör 
 211 
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 2006:79 
 andrafierade grupper och spelar en viktig roll i andrafi- erandeprocessen. 
 Detta märks bland annat i att polisen noggrannare utreder de andra när de är misstänkta för brott, dvs. lägger ner mer kraft på att utreda dessa brott. Så har exempelvis två olika studier som undersökt polisens handläggningstider funnit att dessa i genom- snitt var längre när en invandrare var misstänkt än när en svensk var misstänkt (Diesen, 2005: 273). En annan studie granskade samtliga anmälda ärenden rörande våldtäkt inomhus i Uppsala  
 1999–2002. 
  Det visade sig att 84 procent av de misstänkta invandrarna blev förhörda av polisen, men bara 77 procent av de misstänkta svenskarna (Diesen, 2006:193). Detta pekar just på att polisen lägger ner mer tid och resurser mot misstänkta som ses som de andra. Men mönstret går även igen på målsägandesidan. När brottsoffret var invandrare hördes 63 procent av de misstänkta medan motsvarande andel var 91 procent när brotts- offret var svenskt (Ibid.). 
 Detta visar att polisen inte bara lägger ner mer tid och resurser på misstänkta från andrafierade grupper utan lägger därtill ner  
 mindre  
 tid och resurser på dessa grupper när de är offer för brott. I polisens roll ligger både att vara repressiv och att erbjuda skydd och säkerhet, men polisen är alltså i praktiken  
 mer repressiv  
 och  
 mindre beskyddande  
 gentemot dem som definieras som de andra i förhållande till oss. Denna dubbla diskriminering påtalades också i de hearings som utredningen höll med boende i marginaliserade och stigmatiserade områden i Stockholm, Göteborg och Malmö. De boende i dessa områden vittnade just om hur polisen ser dem alla som kriminella, griper dem trots att de inte gjort något, misshandlar dem utan anledning. Samtidigt är polisen ointresserad när de boende själva anmäler brott, De kanske kommer om någon av svenskarna ringer. Det kommer ingen polis om man ringer från Rosengård (man i Malmö) (SOU 2005:69, s. 110). 
 Nämnas bör dock att även om de flesta studier pekar i denna riktning så finns det i antologin  
 Är rättvisan rättvis  
 en studie som i stället visar på en långtgående likabehandling. Webster studie finner inga systematiska skillnader vad gäller utrednings- dagar, och inte heller i vilken utsträckning misstänkta blev förhörda, mellan personer med svensk, europeisk eller utom- europeisk bakgrund (Pettersson, 2006). 
 Forskningen inom ramen för utredningen har indikerat att polisen utsätter andrafierade grupper för oproportionerligt stor 
 212 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 misstänksamhet och kontroll. Polisen stannar och visiterar per- soner ur dessa grupper utan att de begått eller rimligtvis kunnat misstänkas för att ha begått något brott. Det finns en mängd vittnesmål om detta i utredningens forskningsrapporter  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet  
 (SOU 2006:37) samt i  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering 
  
 (SOU 2005:69). Här kan följande citat ges som exempel: 
 I går ringde en kvinna till mig. Hennes son hade varit ute och cyklat och blivit stoppad av polisen. De hade bett honom visa kvitto på cykeln och kunde han inte det skulle de minsann anmäla honom. Hur många människor cyklar runt med kvitto på sin cykel i fickan? (man i Malmö) (SOU 2005:69, s. 113). 
 Citatet har slående likheter med ett uppmärksammat fall i Norge där en ung svart man hade stoppats av polisen 17 gånger på tre veckor. På frågan om vad polisen sade när de stoppade honom svarade han: At det er mange negre som tjeler sykler, derfor må de kontrollera meg og sykkelen (Finstad, 2003:94). Personalen ansåg också att enda anledningen till att han stannades måste vara hans hudfärg. Inga andra kunder upplevde något liknande, inte heller någon i personalen (Ibid.). Händelserna knyter an till vad forskning i USA och Storbritannien uppmärksammat angående polisens selektiva kontroller på exempelvis gator, i trafiken eller i tullen. Polisen inriktar sig på att stanna  
 icke-vita 
  gående och trafikanter, med syftet att undersöka dem för att uppdaga brott. Kontrollerna sker utan någon formell grund, eller så används exempelvis trafikförseelser som formell grund. Så visade exem- pelvis en studie i Maryland USA att afrikanamerikaner utgjorde 17,5 procent av såväl samtliga fortkörare som samtliga trafikanter, men att 75 procent av dem som stoppades och genomsöktes av polisen (Milovanovic  Reed, 2001:30). I en rapport från åklagar- myndigheten i New York visades att av dem som stannats från januari 1998 till mars 1999 var 84 procent afrikanamerikaner och hispanics, trots att dessa grupper endast utgör hälften av stadens befolkning. Det var bara 13 procent vita som stannades. Rappor- ten visade även att det var mindre sannolikt att de utförda kontrollerna av afrikanamerikaner och hispanics skulle leda till ett gripande än kontrollerna av vita. Fler oskyldiga afrikan- amerikaner och hispanics blev alltså stannade och visiterade än vita (Leadership Conference on Civil Rights, 2000: 4f). I en dansk studie fann man att polisen stoppade flera bilar där den främsta 
 213 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 anledningen verkade vara att föraren var mörkhyad. Förarna utpekades som kriminella av polisen, särskilt när de körde dyrare bilar som BMW (Dixon, 2003:  
 59–63, 
 83–95). 
  Forskning i Sverige där poliser intervjuats har visat att polisen i Sverige arbetar på ett liknande sätt (Johnson, 2004: 242ff). I en studie som genomförts inom ramen för utredningen gicks bland annat anmäl- ningar till DO igenom och det visade det sig att många manliga andrafierade bilförare anmält att de hade återkommande erfaren- heter av att stoppas för trafikförseelser som inte ägt rum och kon- troller som varit omotiverade och kränkande (Ericsson, 2006:264). Detta behöver givetvis inte vara begränsat till trafiken. En studie inom ramen för utredningen visar efter en genomgång av misstankeregistret att det tycks krävas mindre grad av misstanke för att polisen ska registrera en person född i Afrika och Mellanöstern som skäligen misstänkta för brott än när det gäller personer födda i Sverige (Kardell, 2006). 
 Genom forskning som bedrivits inom utredningens ramar har också en mängd vittnesmål framkommit om att polisen i sin jakt på personer som saknar uppehållstillstånd stannar och ber om identitetshandlingar från personer enbart på den grunden att de inte ser ut som infödda svenskar, med vilket då ofta menas att personen har mörk hudfärg (SOU 2005:69, s.  
 109–116; 
  James, 2006). Detta stöds också av annan forskning som visar att utländskt utseende används som kriterium för polisers bedöm- ningar om en identitetskontroll ska äga rum (Mcclure, 2004). Här kan också noteras att en statlig utredning föreslagit att det ska göras lagligt för polisen att göra tillslag på arbetsplatser för att kontrollera om de anställda har arbetstillstånd (SOU 2004:110, s. 418). Hur urvalet av vilka som ska kontrolleras får göras är oklart, men det konstateras att en persons utseende givetvis måste vägas in i bedömningen (Ibid: 427). Detta innebär således en legalisering av polisens diskriminerande praxis. 
 Ett stort antal andrafierade personer har också vittnat både om hur de själva eller anhöriga utsatts för omotiverat och opropor- tionellt våld från polisens sida, samt att polisen särskilt förefaller använda detta mot just personer med utländsk bakgrund (Ericsson, 2006; SOU 2005:69, s.  
 109–116). 
  I Sverige saknas närmast helt i övrigt forskning kring denna fråga, men det lilla som bedrivits visar stöd för detta påstående (SOU 2005:56, s. 391ff). 
 Den forskning som bedrivits inom ramen för utredningen tyder också på att majoritetssamhällets medlemmar är betydligt mer 
 214 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 benägna att anmäla andrafierade personer som misstänkta för ett brott, samt mer benägna att överhuvudtaget anmäla ett brott när (den misstänkte) förövaren tillhör en andrafierad grupp (Diesen, 2006:186ff, 196). 
 Åklagare 
 I en studie som publicerats inom ramen för utredningen intervjuades åklagare, domare och advokater angående sin syn på likabehandlingen i domstolen. Slående är förekomsten av andrafierande och rasistiska föreställningar bland intervjuper- sonerna, inte minst bland åklagarna. Det är värt att återge några exempel: 
 En åklagare ansåg att det är självklart att de som arbetar inom rättsystemet måste kunna dra slutsatser efter vilken typ av person de har att göra med, t ex att det finns en större anledning att misstänka brott om en invandrare från Rinkeby åker runt i en dyr bil än om en direktör från Bromma gör det, respektive om en yngling med invandrarbakgrund eller en yngling med svensk bakgrund från en finare förort går omkring med en dyr märkesjacka. Att använda sådana slutsatser i arbetet ökar enligt honom träffsäkerheten när det gäller att upptäcka brott (du Rées, 2006:264). 
 En åklagare påstod att de som kommer från andra länder har ett annat temperament, pratar mycket fortare, vi svenskar blir aldrig arga (Ibid: 266). 
 En annan åklagare ansåg att zigenare var en besvärlig kategori eftersom hela familjen kommer in i rättssalen med massor av barn och det blir stökigt (Ibid.). 
 En åklagare hävdade att olika kulturer ljuger på olika sätt, t.ex. har svenskar en tendens att ljuga smart medan latinamerikaner gråter när de ljuger (Ibid.). 
 En åklagare påstod att en viss  
 icke-svensk 
  bakgrund innebär att den åtalade inte tar på sig ansvar ens om vederbörande är överbevisad. (Ibid: 267). 
 Åklagarväsendet är annars jämfört med polisen, och även domstolarna, ett i Sverige mindre utforskat område, men forsk- ningen som utförts inom ramen för utredningen pekar ändå på att dessa rasistiska stereotyper även påverkar det praktiska arbetet. 
 215 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Daniels drar av sina egna och sina studenters studier slutsatsen att åtalsrisken för invandrare jämfört med svenskar är ungefär densamma när det gäller brott som inte har ett enskilt brottsoffer, men när invandrare begår brott mot invandrare, exempelvis misshandel, olaga hot eller våldtäkt – tycks åtalsrisken minska något, men den ökar markant om offret i stället är svenskt (Diesen, 2006:201). Liksom polisen är åklagarväsendet alltså både  
 mindre beskyddande  
 och  
 mer repressivt  
 i förhållande till andrafierade grupper. När de andra begår brott inom den (föreställda) egna gruppen är åklagarna mindre benägna att väcka åtal mot den misstänkte förövaren, men när de andra begår brott mot oss, då är åklagarna extra benägna att åtala den misstänkte. 
 Diskrimineringen inom åklagarväsendet är dock ett område där forskarna drar olika slutsatser. Redaktören för rapporten  
 Är rättvisan rättvis?  
 (SOU 2006:30), Ruiz, drar slutsatsen att diskriminering förekommer inom polisen i samband med polisens ingripande och när dessa registrerar personer som skäligen miss- tänkta, men att systemet i viss mån försöker kompensera för den eventuella diskrimineringen i och med åklagarens beslut att väcka åtal (White, 2006). Detta baseras på två studier (av Anderson respektive Carpenter) i antologin som bland annat visar att förundersökningar för personer som registrerats som skäligen misttänkta för brott läggs ner betydligt oftare för personer födda i Afrika och Mellanöstern än för personer födda i Sverige. Detta tolkas då som att polisen på svagare grunder registrerar personer födda i Afrika och Mellanöstern som skäligen misstänkta än vad man gör för svenskar, vilket i sin tur leder till att åklagaren finner att bevisningen inte räcker till åtal och därför läggs förundersökningen ned. 
 Det är möjligt att diskrimineringen, är mindre inom åklagar- väsendet än inom polisen, exempelvis på grund av att utrymmet för godtycke är mindre. Samtidigt så innebär inte detta i sig att det inte skulle förekomma att åklagare generellt åtalar andrafierade per- soner på svagare grunder. Indikationer på att åtal sker på svagare grunder skulle kunna vara om andrafierade personer utgör större andel av de personer som frikänns än de som åtalas. Samtidigt så är sådana studier givetvis svårtolkade då de kan påverkas av eventuell diskriminering i domstolens beslut om att fria eller fälla (se vidare nedan). Likväl har två studier som granskat domar i Stockholms tingsrätt visat att invandrare frias betydligt oftare än åtalade svenskar, vilket pekar mot att de således åtalas på svagare 
 216 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 grunder. En studie fann att invandrarna utgjorde 54 procent av alla lagförda men 65 procent av de frikända. Överrepresentationen gällde dock inte för alla brott. Exempelvis var invandrare kraftigt överrepresenterade bland de frikännande domarna vad gällde snatteri och misshandel, medan svenskar var överrepresenterade bland de friande domarna vad gällde bokföringsbrott (Gurmu, 2005). Diesen har i en studie funnit liknande resultat (se vidare nedan). 
 Om en misstänkt ska häktas eller inte i väntan på rättegång avgör visserligen rätten, men det sker på begäran av åklagaren. Man kan då fråga sig om de andra häktas på svagare grunder än vi, och mycket tyder på att så skulle vara fallet. I en undersökning om personer häktade för våldtäkt i Uppsala  
 1999–2002 
  hade  
 samtliga  
 häktade utländsk bakgrund. I våldtäktsmålen i hela landet för 2003 hade 54 procent av de häktade utländsk bakgrund, men bara 45 procent av de dömda (Diesen, 2006:202). Liknande resultat har även funnits i Danmark och USA (Dixon  Johnson, 2003; Wordes m.fl., 1994; Bishop  Frazer, 1996). En undersökning 2002 visade att över hälften av dem som beviljats ersättning med anledning av frihetsberövanden (t.ex. i sådana fall där häktandet inte följts av åtal eller fällande dom) hade utländsk bakgrund (Ekot, 2002). Visserligen kan man tänka sig att en överrepresentation av utländska medborgare kan uppstå i häktningsstatistiken på grund av att personer som saknar hemvist i Sverige får häktas för lind- rigare brott, men överrepresentationen är så stor att det är svårt att se någon annan förklaring än att personer med utländsk bakgrund häktas på lösare grunder. Men återigen har Anderson i sin studie i  
 Är rättvisan rättvis?  
 (SOU 2006:30) fått ett annat resultat. Hon kunde inte finna några nämnvärda skillnader mellan hur ofta personer med eller utan utländsk bakgrund häktades för brotten våldtäkt, grov misshandel och eget bruk av narkotika. Majoriteten av studierna har dock som sagt kunnat finna en skillnad. 
 Domstol 
 I utredningens hearings med boende i marginaliserade och stigmatiserade områden visade det sig att den allmänna meningen bland dessa var att det inte råder likhet inför lagen i Sverige. Personer med utländsk bakgrund döms hårdare än resten av befolkningen för samma sorts brott, var den allmänna 
 217 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 uppfattningen (SOU 2005:69, s. 116). Intressant nog får också detta påstående stöd av samtliga studier som utförts inom ramen för utredningen. English (2006) observerar en förhöjd risk att dömas till fängelse för personer med utländsk bakgrund, samt att risken att dömas till längre fängelsestraff är större för personer födda i utlandet och då i synnerhet utomeuropéer. Pettersson (2006) finner i sin studie att personer med utomeuropeisk bakgrund löper nästan tre gånger större risk än personer med svensk bakgrund att dömas till fängelse för grövre sexualbrott, misshandel och grov misshandel. Den förhöjda risken kan inte förklaras av faktorer som brottstyp, brottets grovhet, tidigare lagföringar för brott etc. Inom Diesens forskningsprojekt har flera studier genomförts som visar på samma resultat. Detta gäller inte bara beslutet att döma till fängelse utan även utdömt skadestånd. En studie om kvinnomisshandel fann att män av utländsk härkomst ålades att ersätta offret med ca 5 000 kr per utdömd fängelsemånad medan svenska män klarade sig med ca 2 800 kronor (Diesen, 2006: 206ff). 
 Bland de boende i de marginaliserade och stigmatiserade områ- Quinn fanns också uppfattningen att personer med utländsk bak- grund oftare blir oskyldigt dömda i domstolarna. Andelen personer som faktiskt är oskyldiga för ett brott de dömts för i domstol är givetvis mycket svår att mäta. Dock finns ett antal indikationer på att personer med utländsk bakgrund i vart fall döms på svagare grunder än personer utan utländsk bakgrund. Inom Diesens forskningsprojekt utvaldes slumpvis 400 domar från Stockholms tingsrätt. Både numerärt och proportionellt visade det sig att fler personer med utländsk bakgrund än personer utan utländsk bakgrund friades. Men när man gick djupare in i materialet ändrades bilden. Personer av utländsk härkomst friades företrädesvis från anklagelser om olaga hot, snatteri, ringa narkotikabrott och smugglingsbrott medan ogillade åtal mot svenskar i högre grad rörde grövre brott (som bedrägeri, bok- föringsbrott och andra ekobrott). Detta tyder enligt Diesen på att tingsrätten friar (även) personer av utländsk härkomst när utredningen är för dålig, vilket framför allt förekommer när det gäller de lindrigaste (bötes)brotten. När det däremot gäller mer avancerad brottslighet har personer av utländsk härkomst sämre odds att gå fria (Diesen, 2006:204). Andra studier inom projektet bekräftar denna bild. Beträffande brottet olaga hot kunde man se en tendens att svenska åtalade hade en större chans än 
 218 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 invandrare att bli friade om brottet var svenskt, men att de båda kategorierna var likställda om det var en invandrare som var offer. Av de 23 personer som åtalades för våldtäkt i Stockholms tingsrätt under 2003 var 18 personer av utländsk härkomst. 3 av dessa friades men av de 5 svenskar som åtalades friades 4, dvs. hela 80 procent (Diesen, 2006:205). Här kan också en granskning utförd av tidningen  
 Socialpolitik  
 också nämnas. Man gick igenom 400 slumpvis utvalda domar vid Göteborgs tingsrätt år 2003. Det visade sig att medan endast 1,5 procent av de åtalade invandrarna friades så friades 8 procent av de åtalade svenskarna. (SOU Diesen, 2006:204). Diesen menar att en försiktig slutsats av samtliga dessa undersökningar är att det tycks finnas en något förhöjd risk för en invandrare att bli fälld på en utredning eller bevisning som inte gäller för att fälla en svensk, särskilt när den huvudsakliga bevisningen är muntlig. Men bekräftelse på en sådan slutsats kräver mer omfattande kvalitativa analyser byggda på direkta jämförelser mellan fall med liknande sakomständigheter och samma bevisläge. 
 Andra aspekter av rättsväsendet 
 Det finns en mängd andra aspekter av rättsväsendet som inte undersökts inom ramen för utredningen. I de hearings utredningen genomförde i marginaliserade och stigmatiserade områden menade deltagarna att polisen inte skyddar dem från rasistiskt våld och att rättsväsendet inte bryr sig om hatbrott (SOU 2005:69, s. 110ff). Rättsväsendet har tidigare fått kritik för att inte anstränga sig med att utreda dessa brott, och forskningen har även visat på vissa brister i rättsväsendets arbete med rasistiska hatbrott (BRÅ, 2002; Rantakeisu m.fl., 2000). Kriminalvården har inte heller studerats närmre inom ramarna för utredningen, och kriminalvården är i övrigt ett outforskat område i Sverige vad gäller etnisk diskri- minering. Vissa indikationer finns dock på att sådan existerar, vilket heller inte är förvånande med tanke på att den påvisats i samtliga övriga delar i det straffrättsliga systemet (Diesen, 2006:209f; Kriminalvårdsstyrelsen, 2003; DO, årtal saknas). Även vad gäller domstolars hantering av civilrätten saknas forskning och detsamma gäller förvaltningsdomstolarna. Tecken på att diskri- minering skulle förekomma finns dock även här. En mängd anmäl- ningar har inkommit till DO rörande vårdnadstvister där anmälaren 
 219 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 ansett sig blivit diskriminerad av domstolen (Diesen, 2006:213). Parks fann i en studie inom ramen för utredningen indika- tioner på en bekönad andrafiering av utländska män som oviktiga som fäder i domstolars motiveringar till beslut om de åtalade skulle utvisas eller inte (Pettersson, 2006 b:178). 
 Forskningen inom ramen för utredningen har heller inte berört den lagstadgade diskrimineringen som skiljer på medborgare och  
 icke-medborgare. 
  På rättsväsendets område rör den sig exempelvis om möjligheten för polisen till mer långtgående tvångsmedel mot  
 icke-medborgare 
  och möjligheten för domstolar att döma till utvisning. 
 Avslutning 
 De lagar rättsväsendet har att tillämpa är oftast skrivna på ett neutralt sätt men de tillämpas i ett institutionellt sammanhang där det finns normer, värderingar, praxis och oskrivna regler som präglar mänskliga möten. Forskningen inom ramen för utred- ningen visar att diskriminering av andrafierade personer förekom- mer i en rad områden inom rättsväsendet, från polisens ingripande till domstolarnas praxis. Detta är en konsekvens av ett väletablerat  
 vi-och-dom-tänkande 
  som skapar och återskapar negativa föreställ- ningar om de andra och genom kontroll av institutionella makt- medel andrafierar vissa grupper av befolkningen. Ett sätt detta yttrar sig på är att rättsväsendet framstår som mer repressivt och mindre skyddande gentemot de andra än gentemot oss. 
 Diskrimineringen inom rättsväsendet samverkar också med diskrimineringen på andra samhällsområden. Denna samverkan mellan diskrimineringen på olika samhällsområden har diskuterats i utredningens första rapport  
 Bortom Vi och Dom  
 (SOU 2005:41). Exempelvis kan diskriminering inom rättsväsendet ge näring till den mediala dramaturgiska diskrimineringen som presenterades i utredningens fjärde rapport  
 Mediernas Vi och Dom  
 (SOU 2006:21). När medierna framhåller att personer med invandrarbakgrund är mer benägna att begå brott, påverkar denna bild såväl polisens arbete som domstolarna när de ska döma personer med invandrarbakgrund. Rättsväsendet är inget isolerat system. Det påverkas av och påverkar andra institutioner och samhällsstruk- turer. Samtidigt som diskrimineringen inom rättsväsendet är en del av samma diskriminering – och produkt av samma  
 vi-och-dom- 
  
 220 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 tänkande – som existerar på samhällets alla andra områden, så har diskrimineringen inom rättsväsendet vissa specifika drag. Ett sådant speciellt drag kan sägas vara att diskrimineringen inom rättsväsendet kan få så förödande konsekvenser. Att diskrimineras när man söker ett arbete på arbetsmarknaden får givetvis även det negativa konsekvenser, men där arbetsgivarens makt inskränker sig till att helt enkelt neka en person anställning har rättsväsendets aktörer makt att bruka fysiskt våld och spärra in människor i fängelse. Ur detta perspektiv framstår faktumet att forskningen kring diskriminering inom rättsväsendet, i jämförelse med flera andra samhällsområden, är så begränsad som märkligt. Just att så lite forskning finns är kan sägas vara ytterligare något som skiljer rättsväsendet från andra samhällsområden. Kanske kan dock just rättsväsendets omfattande maktbefogenheter vara en del av för- klaringen till att forskningen är så begränsad. Kanske har frågan i sig varit så känslig att man, medvetet eller undermedvetet, undvikit att ställa den. Detta gäller i sådana fall givetvis inte bara enskilda forskare utan även något som präglat de vetenskapliga institu- tionerna som universitet och forskningsfinansiärer. 
 Endast mer forskning är dock givetvis inte tillräckligt. Kraftfulla åtgärder måste till för att få bukt med diskrimineringen. I detta är dels det statliga erkännandet av diskrimineringen viktigt, samt även ur vilket perspektiv den ses. Det blir direkt missvisande att tala om särskilt fördomsfulla enskilda individer som problemet, diskri- mineringen måste ses ur ett  
 strukturellt  
 perspektiv. Ett sådant perspektiv vann kraft i Storbritannien i och med The Garner Inquiry 1999. Utredningen tillsattes för att granska polisens utredning av det rasistiska mordet på Garner. Utredningen drog slutsatsen att det existerar en institutionell rasism inom poliskåren. Problemet var inte enskilda rötägg utan det rörde sig om ett institutionellt problem (se vidare Miller, 2006:159ff). Redan tidigare fanns ett erkännande av att det fanns problem med rasism inom poliskåren, men först när detta nu erkändes av staten som ett  
 institutionellt  
 problem kunde effektiva åtgärder mot detta vidtas som utgick just från att bekämpa den  
 institutionella  
 rasismen. Med tanke på vad forskningen i Sverige visat är termen  
 institutionell rasism  
 också lämplig för att beskriva problemet inom det svenska rättsväsendet. Så har också en studie inom ramen för utredningen genom att ta samma metod som Olson  
 Lawrence-utredningen 
  använde och applicera denna på ett svenskt fall visat att man på lika goda grunder som man drog 
 221 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 slutsatsen om institutionell rasism utifrån fallet Garner kan dra samma slutsats vad gäller åtminstone den svenska polisen utifrån det granskade svenska fallet (Miller, 2006). 
 Åtgärderna i Storbritannien kan alltså ge viss ledning för vilka åtgärder som bör vidtas i Sverige. Samtidigt måste givetvis dessa anpassas till svenska förhållanden. En slutsats av den svenska forskningen om rättsväsendet är att diskrimineringen tycks vara som störst där även utrymmet för godtycke är som störst (White, 2006:30). I och med att forskningen hittills är så begränsad är det rimligt att ha vissa reservationer inför denna slutsats. Det kan givetvis förhålla sig så att diskrimineringen bara är lättare att upptäcka på dessa områden än andra. Men förhållandet mellan utrymme för godtycke och diskriminering har även uppmärksammats tidigare internationellt samt har även uppmärk- sammats i den forskning som bedrivits inom ramen för utred- ningen angående utbildningsområdet (SOU 2006:40). De områden som särskilt pekas ut i  
 Är rättvisan rättvis?  
 är polisingripanden och påföljdsbestämningen i domstol. En rimlig åtgärd vore då att se över regelverket för dessa situationer för att se om en striktare reglering är möjlig. 
 Även vad gäller ny lagstiftning bör detta beaktas. Det senaste året har dock regeringen lagt ett flertal lagförslag rörande befogenheter till polisen som snarare ger utrymme för ökat godtycke (t.ex. prop. 2005/06:177; prop. 2005/06:178; SOU 2005:38). Dessa förslag har motiverats med att bekämpa terrorism och då särskilt islamistisk sådan. Därmed kan det förmodas att polisens utvidgade befog- enheter särkilt kommer att inriktas gentemot muslimer. I och med att det tidigare visats att polisen brutit mot tidigare bestämmelser och exempelvis avlyssnat telefonsamtal trots att någon konkret brottsmisstanke inte förelegat och på så sätt avlyssnat en mängd oskyldiga människor (SOU 2002:01) och den nya lagstiftningen bland annat innebär en legalisering av detta, så kan man förmoda att en mängd oskyldiga muslimer kommer att drabbas. Ökade befogenheter och minskade krav på bevisningen för att få använda tvångsåtgärder kan alltså förmodas leda till en ökad diskriminering. 
 222 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Referenser 
 Miller, Burnett (2006) Släcka eld med bensin. Om institutionell rasism och polisens arbete i förorter i  
 Den segregerande integrationen,  
 SOU 2006:73. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskri- minering. Stockholm: Reynolds. 
 Bishop, Patrick, C E. (1996) Race Effects in Snyder: Findings of a Statewide Analysis, 
 The Journal of Criminal Law  Criminology 
 , Vol 86. No 2, 1996, s.  
  
 392–414. 
  
 Brottsförebyggande rådet (BRÅ) (2002)  
 Hatbrott – en uppföljning av rättsväsendets insatser 
 ,  
 BRÅ-rapport 
  2002:9. Stockholm. 
 Diesen, Gardner. (2005) Om positiv och negativ särbehandling i straffprocessen i Diesen, Gardner, Webb,  
 Likhet inför Lagen 
 . Falun: Natur och kultur. 
 Diesen, Gardner (2006) Negativ särbehandling i rättskedjans alla led i  
 Är rättvisan rättvis?  
 SOU 2006:30. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Stockholm: Reynolds. 
  
 DO (årtal saknas)  
 Etnisk och religiös diskriminering inom rättsväsendet – sammanställning och analys av anmälningar till DO 
 , Stencil, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Stockholm. 
  
 du Rées, Nielsen. (2006) Åklagares och advokaters syn på likabehandling i domstolen i  
 Är rättvisan rättvis?  
 SOU 2006:30. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Ekot, Sveriges Radio (2002)  
 Invandrare oftare oskyldigt frihetsberö- vade 
 ,  
  
 2002-10-17. 
  
  www.sr.se/ekot/arkiv.asp?DagensDatum  
  
 =2002-10-17Artikel=134894 
  
 James, Burnett (2006) Den belägrade Andra och undantags- tillståndets förtryck – erfarenheter av etnisk diskriminering i möte med polisen i  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 , SOU 2006:37. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stock- holm: Reynolds. 
 Finstad, Young. (2003)  
 Politiblikket 
 . Oslo: Pax Forlag. 
  
 Johnson, Obrien (2004)  
 Patrullerande polisers yrkeskultur 
 . Lund: Social- högskolan. Lunds Universitet. 
  
 223 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Gurmu, Sanders. (2005)  
 Den demografiska profilen i brottmål vid Stockholms tingsrätt 2004,  
 Examensuppsats, 20 p höstter- minen 2005, Juridiska institutionen, Stockholms Universitet. 
  
 Dixon, Roberts, Elliott (2003) Are Immigrants and Their Descendants Discriminated against in the Danish Cri- minal Justice System?,  
 Journal of Scandinavian Studies in Criminology  Crime Prevention 
 , Vol 4 No 2, 2003 s.  
 125–142. 
  
 Hydén, Garcia, Avila (2004)  
 Inre utlänningskontroll i polisarbete: mellan rättsstatsideal och effektivitet i Schengens Sverige 
 . Linköping: Institutionen för Tematisk Utbildning och Forskning, Linköpings universitet. 
 English, Miller (2006) Diskriminering av personer med utländsk bakgrund i rättsväsendet – en kvantitativ analys i  
 Är rättvisan rättvis?  
 SOU 2006:30. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Leadership Conference on Civil Rights (2000)  
 Justice on Trial – Racial Disparities in the American Criminal Justice System 
 , 2000. WalshKriminalvårdsstyrelsen (2003),  
 Kriminalvård och etnicitet 
 . Nyköp- ing: Kriminalvårdsstyrelsen. 
 Milovanovic, Dragan  Reed, Bonilla (2001)  
 Adkins in the U.S. Criminal Justice System – The Dark Figure of Racism 
 . Durham: Anderson Press. 
 Pettersson, Doyle (2006) Särbehandlas gärningspersoner med utländsk bakgrund vid anmälningar om våldtäkter, grov miss- handel och eget bruk av narkotika? i Diesen, Gardner, Webb,  
 Likhet inför Lagen 
 . Falun: Natur och kultur, 2006. 
 Pettersson, Doyle (2006 b) Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar i  
 Är rättvisan rättvis?  
 SOU 2006:30. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Prop. 2005/06:177  
 Åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. 
  
 Prop. 2005/06:178  
 Hemlig rumsavlyssning. 
 Rantakeisu, Smith. Allen, Barker, Curry. (2000)  
 Rasis- tiska trakasserier – en studie med utgångspunkt från händelser i Vålberg 
 . Karlstad: Centrum för folkhälsoforskning. 
 White, Edwards. (2006) Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. En introduktion och sammanfattning i  
 Är rättvisan rättvis?  
 SOU 2006:30. 
 224 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
 SOU 2002:01  
 Hotet från vänster 
 . Forskarrapport till Säkerhets- kommissionen. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2004:110  
 Gränskontrollag – effektivare gränskontroll 
 . Betänk- ande av Gränskontrollutredningen. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:38  
 Tillgång till elektronisk information i brottsutredningar m.m.  
 Delbetänkande av Beredningen för rättsväsendets ut- veckling. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:51  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige 
 . Betänkande från utredningen om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och struk- turell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:21  
 Mediernas Vi och Dom 
 .  
 Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:30  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborg- arskapet 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
 . Rapport från utredningen om makt, inte- gration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Wordes, M. Bynum T.  Corley, C. (1994) Locking up youth: the impact of race on detention decisions,  
 Journal of Research in Crime and Delinquency 
 , Vol 31 nr 2 1994 s.  
 149–165. 
  
 225 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 3.8 
  
 Hälsa och hälsovård 
  
 Denna antologi behandlar den strukturella diskrimineringens inverkan på hälsotillstånd hos personer med utländsk bakgrund och deras tillgång till en adekvat hälso- och sjukvård. Antologins olika bidrag ger viktiga insikter om hur denna process går till och om dess konsekvenser. Däremot finns inte i denna rapport ett svar på alla de frågor som kan ställas inom hälsovårdsområdet. Som det påpekas inledningsvis är forskningen om diskriminering inom hälsovården fortfarande i sin linda. Rapportens primära syfte är att ge en tematiskt ram till denna forsning och lyfta fram fakta som belyser diskrimineringens olika dimensioner. Avsikten är att kunna formulera relevanta frågor som kan inspirera till vidare forskning i framtiden. 
 En viktig utgångspunkt i frågan om etnisk ojämlikhet och struk- turell diskriminering är att studera inte enbart hur dessa skillnader uppstår (Starfield, 2004) men även hur de personer som erhåller hälso- och sjukvård påverkas av dessa. Härvidlag finner vi en särskild svaghet inom den svenska sjukvården gällande forskning avseende etnicitet som grund för diskriminering. Det finns flera orsaker till varför vi behöver göra en omvärdering och fästa uppmärksamhet på temat etnisk ojämlikhet när det gäller påverkan på hälsan och tillgång till hälso- och sjukvård. Mycket av den forskning om hälsa och olika etniska grupper som har gjorts, har grundats i essentialiserade och simplistiska förståelser av kultur och etnicitet som osynliggör de enorma skillnaderna mellan och inom etniska grupper utifrån klass, kön, sexualitet och migrationshistoria (Fioreto, 2002). Vidare har forskning om etniska minoriteter och hälsa ofta tagit hälso- och sjukvårdspersonalens definition av problemet som utgångspunkt (Bhopal 1992, Smaje, 1995). Det finns även kunskapsbrister inom den svenska forskningen på hur vardagsdiskriminering och den strukturella diskrimineringens mekanismer påverkar den psykiska och fysiska hälsan hos personer med utländsk bakgrund. Ett viktigt bidrag för att belysa denna fråga finns i en av de artiklarna i den antologi utredningen utgivit. 
 Nödvändigheten finns även att studera hälso- och sjukvården som en av välfärdsinstitutionerna och analysera dess organisering, dvs. arbetsdelning, rekrytering, serviceutbud, behandlingar, priori- teringar osv. utifrån en analys som beaktar etnicitetens ojämlikhet. Slutligen erbjuder sjukvårdsområdet ett unikt tillfälle för under- sökning av dessa mekanismer och därmed ett utökande av de ref- 
 226 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 lektioner som behövs för effektivitet och gensvar hos systemet som tillgodoser invånarnas behov. 
 De artiklar som framläggs i utredningens antologi belyser olika sätt på vilka personer med invandrarbakgrund diskrimineras inom den svenska sjukvården. En del av dessa är politiskt motiverade, till exempel irreguljära immigranters svårigheter till hälso- och sjukvård på grund av deras avsaknad av laglig rätt att uppehålla sig i Sverige. Andra artiklar tar upp frågan om rekryteringens organ- isering, lagen som en reformerande teknologi mot etnisk diskri- minering, vård av omskurna kvinnor som bor i Sverige inklusive utbildning av sjukvårdspersonal och till sist vård av barn med upp- givenhetssymtom och den politisering som skett kring dessa. 
 Ras och rastillhörighet har sedan länge avfärdats som veten- skaplig sanning. Däremot är föreställningar om ras och rastill- hörighet en bestående del av samhällslivet och organiserar sam- hällets materiella, sociala och symboliska resurser. En sådan organisering och dess ideologiska grund kallas för rasism. Ett flertal studier visar att begreppet kultur ersätter det tidigare begreppet ras med dess biologiska karaktär, men att det lämnar rasismen intakt som ett system av privilegier/dominans och underordning/andrafiering/rasifiering (Essed, 1991; Thomas, 1993; Suarez, 1993; Hooks, 1995; Pred, 2000; Essed  Goldberg, 2002; de los Taylor, Nolan  Mulinari, 2002; de los Reyes  Kamali 2005; Nolan, 2005; Tesfahuney, 2005). 
 Rasism och strukturell diskriminering är viktiga orsaker till ohälsa, sjukdom och död. Internationella data lyfter fram (o)jäm- likhet i både tillgång och kvalitet i vården för olika medbor- gargrupper. Det finns mycket få kritiska studier som identifierar (o)jämlik tillgång och diskriminerande behandling av andrafie- rade/rasifierade grupper – som identifieras som invandrare gene- rellt och invandrarkvinnor eller invandrarmän mer specifikt – vilket dessa grupper erfar inom den svenska hälsovården. 
 Strukturell diskriminering och hälsa 
 Tidigare studier har uppmärksammat den strukturella diskrimi- neringens mekanismer och former som särskilt drabbar personer med utländsk bakgrund i olika samhällsektorer, t.ex. arbetsmark- naden, arbetslivet, rättsväsendet, boende etc. Fokusering har för det mesta varit på de diskriminerande handlingar som utförs både 
 227 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 individuellt och institutionellt och vilka sociala, ekonomiska och politiska konsekvenser detta har för personer med utländsk bakgrunds liv, men också för samhället i stort. Det finns däremot väldigt lite sagt om hur den strukturella diskrimineringen i Sverige påverkar människornas hälsa. 
 Flera internationella studier har påpekat kopplingen mellan ras/etnicitet och hälsa samt tillgång till en adekvat hälsovård. Rasism och diskriminering sätter en ram för vissa grupper för hur vardagen och relationen med det övriga samhället ska erfaras, upplevas och tacklas (SOU 2005:69). Detta ger inte bara konse- kvenser på de personliga, politiska, sociala och ekonomiska planen utan också på den fysiska och psykiska hälsan för en del av Sveriges befolkning. Orättvis och kränkande behandling men också rädslan för och planering inför tacklande av diskriminerande situationer utsätter människor för fysisk och psykisk stress. Detta har naturligtvis inverkan på kroppens fysiska och psykiska hälsa och välbefinnande. Samtidigt måste vi iaktta de andra aspekterna av diskriminering som utformas i institutionella sammanhang och som påverkar människors livsvillkor. Fischer et al (2005) har i en längre period undersökt sambandet mellan hälsa och diskriminering i USA och konstaterat bl.a. att den kumulativa exponeringen av diskriminering har ett klart samband mellan underordnade grupper och deras hälsa. Till exempel leder ofta utestängning från arbetsmarknaden eller dåliga arbetsvillkor till mindre socioekonomisk rörlighet och sämre boendeform. Detta har, enligt Alexander studier, en inverkan på den psykiska och fysiska hälsan. Folkhälsoinstitutets rapport  
 Särbehandlad och kränkt  
 (2005) som undersöker sambandet mellan hälsa och diskriminering på olika grunder (etnicitet, sexuell läggning, kön och handikapp) kommer också fram till liknande resultat: att sambandet mellan diskriminering och hälsa går att fastställa och att det är rimligt att anta att diskriminerande handlingar oavsett diskrimineringsgrund påverkar hälsan i negativ bemärkelse (Statens Folkhälsoinstitut R2005:49, s. 55). Men hur ser diskrimineringens konsekvenser ut i form av hälsotillstånd i Sverige? Finns det statistiska skillnader i fysisk och psykisk hälsa mellan olika grupper i samhället? 
 Ett viktigt bidrag presenteras av  
 Olson och Davis  
 (SOU 2006:78). De analyserar sambandet mellan hälsa och diskriminering utifrån en kvantitativ analys. Deras utgångspunkt är att se om upplevd diskriminering och socioekonomisk utsatthet för kvinnor och män födda i Sverige, födda inom norden/Europa och 
 228 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 födda i andra länder, har en inverkan på den psykiska och fysiska hälsan. Deras studie visar på en markant skillnad mellan dessa grupper och att det finns ett starkt samband mellan upplevd diskriminering (både mellanmänsklig och institutionell) och den psykiska och fysiska hälsan bland utlandsfödda i det svenska samhället. Deras analys visar även en variation mellan utlandsfödda kvinnor och utlandsfödda män, men ännu större mellan de två grupperna utlandsfödda kvinnor/män och infödda kvinnor/män. Resultaten pekar på att psykisk ohälsa är högre bland utlandsfödda män än de infödda männen och den psykiska och fysiska ohälsan är högre bland utlandsfödda kvinnor än de infödda kvinnorna. Detta ger tecken, enligt författarna, att rasism, vardaglig diskriminering, känslan av orättvisa och kränkande behandlingar har effekten på den fysiska och psykiska hälsan som går bortom de socio- ekonomiska förhållandena. 
 Det är viktigt att se under vilka samhällsförhållanden sådana skillnader i hälsotillstånd kan uppstå och hur de skapas. Tidigare försök att förklara dessa skillnader i kulturella termer gjorde att personer med utländsk bakgrund kulturaliserades, alltså att kom- plexa sociala processer i tid och rum förklarades endast genom ordet kultur (Mulinari, 2004). I andra epoker har samma för- klaringsmekanismer och modeller baserats på antagande om ras vilket gav upphov till flera vetenskapliga, sociala och politiska satsningar, t.ex. rashygienism. Föreställningen om människors essentiella skillnader på antagande av kultur, ras osv. gör i ett komplext samhällsystem att analysen av etniska maktförhållanden och dess intersektion med kön och klass, inte får utrymme för vare sig samhällelig eller institutionell förändring. Hälsoproblem bland personer med utländsk bakgrund är en viktig fråga att behandla på basis av den rådande rasismen, diskrimineringen och segregationen i det svenska samhället. 
 Hälsovårdens andra 
 Kulturaliseringen av personer med utländsk bakgrund har varit och fortfarande är en central aspekt i den allmänna politiken som förs i och genom olika samhällsinstitutioner, t.ex. välfärdsinstitutioner (SOU2006:37), rättsväsendet (SOU2006:30), arbetsmarknad och arbetsliv (SOU2006:60; SOU2006:59), det politiska systemet (SOU2005:112; SOU2006:52; SOU2006:53), media (SOU2006:21) 
 229 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 och utbildningssystem (SOU2006:40). Hälso- och sjukvården är i detta sammanhang inget undantag. I linje med andra välfärds- institutioner bygger den svenska hälso- och sjukvården på antagande av kulturella skillnader som ett viktigt inslag i både dess arbetslivs hierarkiska organisering och dess serviceinriktade verk- samhet. Owen (2002) studie om hälsovårdens sätt att hantera vårdtagare med utländsk bakgrund visar hur vården orga- niserar sig och bygger sina grunder på kulturell olikhet, kulturella skillnader och kulturkrockar. Hon studerar bl.a. hur böcker om mångkulturell vård förstärker föreställningar om invandrade vård- tagare som kulturella objekt, vars (o)förmåga att förstå ratio- naliteten i det medicinska svenska tänkandet regleras av vård- tagarens kulturella bakgrund. I fotspåret av det koloniala arvet fortsätter reproduktionen av den västerländska människan, som rationell och objektiv, i kontrast till de andra, som irrationella och subjektiva, att prägla särskilt det kunskapsmaterial som finns tillgänglig bland kurser och seminarier om hälsa och hälsovård. Detta präglar vårdens organisering kring frågan om etnicitet och behandling av personer med utländsk bakgrund. 
 En artikel som lyfter fram denna problematik presenteras av  
 Thomas  
 (SOU 2006:78). Hon undersöker svenska barn- morskor syn på omskurna kvinnor med utländsk bakgrund. Hen- nes analys fokuserar på i vilken utsträckning dessa kvinnor får den vård de är berättigade till och vilka föreställningar svenska barn- morskor har om dessa kvinnors sexualitet. Detta belyser också vår- den sätt att organisera sig i frågan om kvinnlig omskärelse. Hennes ursprungliga syfte var att studera barnmorskors uppfattning om och inställning till kvinnlig omskärelse och erfarenheter av att ge vård åt dessa kvinnor. Men under studiens gång, menar författaren, ändrades dess syfte att gälla barnmorskor syn på dessa kvinnors sexualitet. Denna syfteomvandling grundades på det intresse som fanns bland dessa barnmorskor att prata om omskurnas kvinnors sexualitet och vad de ansåg vara den genusmässiga och kulturella orsaken till omskärelse. 
 Flera intervjuer gjordes både med svenska barnmorskor och vårdtagare och visar bl.a. hur svenska barnmorskors uppfattning om dessa kvinnor och deras män reglerade vården och dess service utifrån ett rasistiskt genuscentrerat perspektiv. Medan männen ansågs vara patriarkala och våldsbenägna sågs kvinnorna som offer för den kulturen de kom ifrån. Sådana föreställningar gjorde bl.a. att vården brast i den omfattning och de rättigheter som dessa 
 230 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 kvinnor var berättigade till innan och under barnafödandet men även  
 post-partum. 
  En central aspekt som organiserade före- ställningarna om omskurna kvinnor och deras män var frågan om kvinnornas sexualitet. Författaren för därför i sin analys en dis- kussion om hur den rasistiska läran om den svarta kvinnans sex- ualitet och hennes könsorgan, som har präglat de vitas rasistiska fantasier om svarta kvinnors och mäns sexualitet sedan kolonial- tiden, finns kvar och styr sociala praktiker inom vården. Trots vårdmöten som strider mot en sådan syn fortsätter sådana fantasier att känneteckna vårdens uppfattning och behandling av omskurna kvinnor och deras män. 
 I en annan artikel presenterar  
 Thomas och Walls  
 en undersökning om hur lagen om etnisk diskriminering har använts inom den svenska hälso- och sjukvården och om denna har påverkat vården som organisation för att förebygga diskriminering. Författarna berör också hur de krav som finns för  
 EU/EES-läkare 
  i Sverige när det gäller t.ex. svenska språkkunskaper skiljer sig markant mot de krav som ställs på de läkare som redan finns i Sverige men som är födda utanför Europa. Diskrimineringen av utomeuropeiska läkare i den svenska hälso- och sjukvården sker bl.a. genom regler och förordningar som gör det svårare för dessa läkare att utöva sin profession. Undersökningen visar också att det var väldigt få inom vården som kände till lagen mot etnisk diskri- minering, men också att uppfattningen fanns att en sådan lag inte behövdes eftersom hälso- och sjukvården följer hälso- och sjuk- vårdslagen, etiska riktlinjer och internationella konventioner. Sålunda kunde sjukvårdspersonalen hävda att diskriminering på grund av etnicitet, ras, religion etc. inte förekom och att alla patienter bemöts med respekt. 
 Denna inställning, menar författarna, är delvis en konsekvens av lagens sätt att lyfta fram frågan om diskriminering som en indi- viduell handling. På så sätt kan hälso- och sjukvårdens organisering kring frågan om etnicitet få fritt spelrum för fortsatt margina- lisering av personer med utländsk bakgrund, både som vårdtagare men också som personal. Trots den dystra bilden fann författarna vissa tecken på motsatsen. Somliga hade en tilltro att lagen skulle förbättra vården. Tolkningen av lagen ledde bl.a. till att kurser, seminarier och arbetsmöten om främmande kulturer anordnades av personalen själva under en belastad arbetssituation där deltag- ande i sådana utbildningar inte var obligatorisk. Studien visar därför att bristen på en samordnad utbildningsinsats och framför allt ett 
 231 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 (o)intresse att gå bortom kulturalistiska föreställningar om de andra var en del av hälso- och sjukvårdens organisering kring frågan om etnisk diskriminering. Detta sätt att marginalisera frågan tyder bl.a. på att lagen mot etnisk diskriminering inte är tillräcklig som ett verktyg för förändring av hälso- och sjukvårdens organiseringsform i diskrimineringsfrågor. Denna poäng blir därför viktig att iaktta för andra samhällsinstitutioners organisering kring diskriminering i dess strukturella form. 
 Den villkorade hälsovården 
  
 I rapporten  
 Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet  
 (SOU2006:37) behandlar Dunn de Rios medborgarskapets situationsbundna giltighet i en rättstat där skydd och trygghet ifrågasätts genom misstänksamhet och fientlighet av personer som har ett visst utseende, efternamn och/eller religion. Statens kontrollapparat påminner dessa människor om deras icke fullständiga rättigheter som antas finnas i medborgarskapets tryg- ga grund. Inre utlänningskontroller och nationella gränskontroller (SOU2004:110) samt möjligheten till återkallelse av svenskt med- borgarskap för en icke svensk etnisk medborgare (SOU2006:2) fastställer, med Arnold ord, tillståndet av kvasimed- borgarskap (Khosravi, 2006). Den statliga kontrollapparaten och hotet att återkalla medborgarskapet för dem som erhållit det, fixerar en etnopolitisk ram där människokroppar blir symboler för vem som ska ses som legal och vem man ska misstänka vara den illegala kroppen. 
  
 Inneslutning och uteslutning blir då uppenbart i den kontext som kroppen förvandlas till en vara för statens kontroll, granskning och straff. I en sådan kontext blir irreguljära immigranter inte bara en symbolisk vara för skapande av gränskontroller och inre utlänningskontroll, utan endast en kropp, en avpolitiserad kropp, en  
 homo sacer  
 (Agamben, 2005), som skiljer sig från den för- kroppsligade politiserade formen som medborgarskapet innebär. 
 Lopez  
 behandlar  
 Läkare utan gränsers  
 rapport  
 Gömda i Sverige. Utestängda från hälso- och sjukvård  
 (2005). Han utvidgar analysen i rapporten och belyser bl.a. irreguljära immigranters egna upplevelser av hälso- och sjukvården samt fallbeskrivningar inom vården och vårdens perspektiv. Hans syfte är att belysa den faktiska tillgången till vård som irreguljära immigranter har i Sverige. Rodriguez 
  
 232 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 dien utgår från en undersökning av 102 patienter med olika medi- cinska behov, t.ex. för kroniska och smittsamma sjukdomar eller graviditeter. Studien visar att irreguljära immigranters tillgång till primärvård och  
 icke-akut 
  specialistvård i Sverige nästan är obefint- lig, och att dessa patienter varken har tillgång till en adekvat vård eller till nödvändiga läkemedel. Det finns flera faktorer som leder till detta tillstånd, bl.a. de socioekonomiska förhållandena dessa människor lever i och som gör att de inte kan betala osubventione- rade läkarbesök och/eller medicin som vanliga medborgare gör. 
 En annan faktor är den rädsla irreguljära immigranter känner inför bemötande med svenska vårdanstalters personal på grund av att bli upptäcka och överlämnade till polisen eller migrationsmyn- digheterna. Det institutionella arrangemanget av kontrollverksam- het gör att vissa människor (irreguljära immigranter) sätts i ett rumsligt undantagstillstånd där internationella konventioner om hälsa och tillgång till hälsovård inte längre har någon giltighet. Stu- dien belyser sålunda den form av diskriminering som irreguljära immigranter utsätts för när vårdinrättningar inte erkänner dem som patientgrupp. Nödvändigheten att skaffa fram ett regelverk som ger irreguljära immigranter tillgång till vård och subventionerade läkemedel är akut, om hälsan och hälsovården inte längre ska vara en nationell symbol för särskiljande (stats)politik och ett ideolo- giskt slagfält i nationens namn. 
 Irreguljära immigranter görs till illegala när normen för svenskt medborgarskap skapar sin egen antites, sin  
 anti-medbor- 
  gare. Den föreställda utgångspunkten för denne  
 anti-medborgare 
  är dess lagliga utanförskap som gör den till en lagbrytare, omoralisk och ansvarslös (Khosravi 2006). Medan irreguljära immigranter per automatik blir  
 anti-medborgare 
  görs reguljära immigranter till  
 irre- guljära medborgare 
 , dvs medborgare som inte är de vanliga i med- borgarskapets etniska termer. Skillnaden uppenbaras därmed i medborgarskapets situationsbundna giltighet där skydd och trygg- het ifrågasätts av misstänksamhet på grund av utseende, religion, etnicitet osv. 
 I detta sammanhang presenterar  
 Lam,  
 i samma rap- port (SOU 2006:78), en studie om den medicinska och den poli- tiska behandlingen av s.k. apatiska barn och deras familjer. I denna artikel presenterar författaren dels en rapport om vården av 25 barn med uppgivenhetssymtom vid Barnavdelning Keller på Karolinska sjukhuset i Stockholm, och dels analyserar han den politisering som skedde kring frågan om apatiska barn. Apatiska 
 233 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 barn är beteckningen på de barn som tillsammans med sina familjer sökt asyl i Sverige och hamnat i ett tillstånd av uppgivenhet och hopplöshet. I den första delen av kapitlet lyfter Moreno fram de studieresultat som avdelningen Keller hade om barn med uppgivenhetssymtom, och belyser betydelsen av behandlingens utformning och innehåll i vården av dessa barn. Han kommer fram till att behandlingen hade mycket goda resultat och att kunskap om barnens och familjens situation fanns för att ge den vård som behövdes. Moreno analyserar också olika institutionella aktörers politisering av apatiska barn som ledde till konsekvenser som bl.a. nedläggning av vårdavdelningar, brist på uppföljning av medi- cinska behov och psykiatriska behandlingar och även till ifråga- sättande av barnens tillstånd och sjukdom samt familjernas reella intentioner (se t.ex. SOU 2006:49). 
 I analysen lyfter han fram hur medicinska basala behov för dessa patienter omvandlades, under en moralisk panik, till en politisering av patienternas diagnos. De apatiska barnen blev inte längre barn utan omvandlades i stället till sociopolitiska varelser med statusen asylbarn. Dessa barn kunde därmed förklaras utifrån deras legala status (irreguljära medborgare) och inte från medicinska kriterier och diagnos. I Bodegårds analys av regeringens agerande och inställning till dessa barn genom de rapporter som  
 den natio- nella samordnaren för barn i asylprocessen med uppgivenhetssymtom  
 gav ut mellan 2005 och 2006 (SOU 2005:1 och 2; SOU 2006:49), exponerar han inte bara brister på analytiska redskap och metodo- logiska överväganden, utan också processer av misstänkliggörande och demonisering av barnens familjer samt marginalisering av de goda vårdresultaten. Han lyfter även fram den vårdideologiska aspekten som också har bidragit till en försämring av vården för barnens och familjernas hälsa. 
 Avslutning 
 Statens folkhälsoinstitut (2003) har beslutat om hur sociala för- hållanden kan skapa en hälsosammare befolkning.  
 Sveriges elva folkhälsomål  
 (Statens folkhälsoinstitut, 2003) är viktiga utgångs- punkter att beakta i frågan om etnisk ojämlikhet och den struk- turella diskrimineringens mekanismer som berör olika samhälls- områden. De elva målen är: Delaktighet och inflytande, ekonomisk och social trygghet, trygga och goda uppväxtvillkor, ökad hälsa i 
 234 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 arbetslivet, sunda och säkra miljöer och produkter, en mer hälso- främjande hälso- och sjukvård, gott skydd mot smittspridning, trygg och säker sexualitet och god reproduktiv hälsa, ökad fysisk aktivitet, goda matvanor och säkra livsmedel, och ett minskat bruk av tobak och alkohol samt ett narkotikafritt samhälle. Mot bakgrund av en sådan målsättning är det nödvändigt att lyfta fram frågan om hur rasism och diskriminering inverkar på områden som dessa mål beaktar. 
 Antologin presenterar olika aspekter av kopplingen mellan diskriminering och hälsa och hälsovård. Det är inte meningen att ge ett fullständigt resultat av problemformuleringen, utan i stället vill vi väcka frågeställningar om hur institutionella praktiker drabbar hälsa och välbefinnande hos personer med utländsk bakgrund. Detta arbete måste följas upp om frågeställningen i  
 Mål för folkhälsan 
  
 12  
  
 –  
 Hur mår svenskarna idag? – ska omfatta  
 alla  
 som bor i Sverige. 
 Med andra ord, det demokratiska idealet om god hälsa och lika rätt för alla till hälso- och sjukvård, villkoras av den strukturella diskrimineringens konsekvenser för personer med utländsk bak- grund. Detta innebär att om man inte beaktar diskrimineringens grundsatser, former och uttryckssätt finns det föga möjligheter att uppnå målet om jämlikt bemötande. 
 Referenser 
 Agamben, G. (2005)  
 Undantagstillståndet 
 . Lund: Site edition 1. Agyemang, Marks, Brooks, Malone) Negro, black, 
 black African, Clark, African American or what? Labelling African origin populations in the health arena in the 21 
 st  
 century.  
 Journal of Epidemiology and Com- munity Health,  
 59(12):1  
 014–1 
  018 
 . 
  
 Azar, M. (2005) Det symboliska objektet. Delen, delandet och den nationella gemenskapen, i de los Reyes, Rodriguez, M. (red.)  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Wilson, Shepard (1987) The darker side of SA  
 skin-lightening. 
  Johannesburg,  
 Guardian.  
 15 maj 1987. 
  
 12  
 Faktablad, Socialdepartement nr 17, december 2002. 
 235 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Bohpal, Wilson (1992) Future research on the health of ethnic mino- rities: back to basics: a personal view. Bernard (ed)  
 The poli- tics of race and health 
 . Dunn. Race relations Unit. Uni- versity of Bradford. 
 Russell, Johnson, Howard, A. (1999)  
 Mellan ansvar och makt. En diskussion om arbete, hälsa och ohälsa utifrån tjugo kvinnors livsberättelser 
 . Akademisk avhandling. Luleå tekniska uni- versitet. 
 Chandra, N., Alexander, Shelton, Howell, Tiefenbrunn, A., Burgess, Mitchell, French, W.,  Rubison, M., (1988) Obsevations of the treat- ment of women in the United States with myocardial infarc- tion: a report from the national registry of myocardial infarction.  
 Archives of International Medicine.  
 Vol. 158. 
 Chartrvedi, N., (2001) Ethnicity as an epidemiological determinant 
 – crudely racist or crucially important?,  
 International Journal of Epidemiology,  
  
 30:925–927. 
  
 Landry, N. (ed) (2001)  
 Racism in medicine: An agenda for change 
 . London: Kings Fund, 2001. 
  
 de los Reyes, Mckay (2005) Intersektionalitet, makt och strukturell diskriminering i de los Reyes P.  Kamali M.,  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 de los Reyes, P. (2006) Välfärd, medborgarskap och diskrimine- ring, i de los Reyes, P. (red.)  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 . SOU 2006:37. Stockholm: Frit- zes. 
 de los Reyes, Mckay, Nolan, Padilla, D. (red.) (2002)  
 Maktens (o)lika förklädnader. Kön, Klass och etnicitet i det postkoloni- ala Sverige. En festskrift till Lopez Knocke 
 , Stockholm: Atlas. 
 de los Reyes, Reed, D. (2005)  
 Intersektionalitet: kritiska reflektioner över (o)jämlikhetens landskap.  
 Malmö: Liber. 
 Dressler, Bond, Oths, Church, Summers, Jacobson (2005) Race and ethni- city in public health research: Models to explain health dis- parities.  
 Jones of Anthropology,  
  
 34:231–252. 
  
 Hale, K. (2003)  
 Manligt läkarskap, kvinnliga läkare och normala kvinnor. Köns- och läkarskapande symbolik, metaforik och praktik 
 . Russell: Förslags AB Gondolin. 
  
 Essed, P. (1991)  
 Understanding Everyday Racism. An Interdiscipli- nary Theory 
 . London: Sage. 
  
 236 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Essed, P. (2005) Vardagsrasism, i de los Reyes, Rodriguez, M. (red.)  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Essed, King, Berry (2002)  
 Race Critical Theories.  
 Oxford: Blackwell Publishers Ltd. 
 Raymond, A. (2000)  
 Sexing the body 
 . New York. Basic Books. Fenton, K. A. (2001) Strategies for improving sexual health in ethnic minorities.  
 Current Opinion in Infectious Diseases, 
  
 14(1):63–69. 
  
 Morales, I., (2002) Patienten som kulturellt objekt i Jones, I. (red.)  
 Etniska relationer inom vård och omsorg 
 . Studentlit- teratur: Lund. 
 Ghassemi, Jackson (2006) Not just black and white: New efforts look at more Ford of health care.  
 The Washington Post 
 . July 25. www.wshingtonpost.com/wp- dyn/content/2006/07/24/Ar20060724007. Accessed 2006-  
 07-28. 
  
 Suarez, Berry (1993)  
 Willis culture. Philosophy and the politics of meaning 
 . Oxford: Blackwell. 
  
 Good DelVecchio,  
 M.-J., 
  Good, B. Smith, A. E. (2002) The culture of medicine and racial ethnic and class dispari- ties in healthcare.  
 Jones Foundation, Working Paper 
  
 #199, December 2002. 
 Hamberg K., Hammarström A., Douglas, Hampton, Hester (1998) Feministiska perspektiv inom medicin och vård. Kvinnors underordning, livsvillkor och hälsa. Temanummer. 
 Socialmedicinsk Tidskrift  
 (1). (2) 
  
 Robinson, A. (1999) Why feminism in public health? Tema- nummer. Feminist Research on Public Health.  
 Scandinavian Journal of Public Health.  
 27 (4)  
 241–244. 
  
 Haraway, D. (1991)  
 Simians, cyborgs and women. The reinvention of nature 
 . London. Routledge. 
  
 Watson, M. (1987) White is dangerous: African using imported soap to lighten their skin are doing irreparable damage to their health.  
 African Concord 17 December, No 171. 
  
 hooks, b. (1995)  
 Killing rage. Ending racism 
 . New York: Owl Books. 
  
 Johannisson K. (1995)  
 Den mörka kontinenten. Kvinnan, medicin och  
 fin-de 
  siecle 
 . Stockholm: Norstedsts. 
  
 237 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 Johansson E. (1998)  
 Lane frustration. Understanding women with undefined musculoskeletal pain who consult primary care 
 . Akademisk avhandling. Umeå Universitet. Avdelning för allmänmedicin. 
  
 Kamali, M. (2005) Ett europeiskt dilemma i: de los Reyes, Rodriguez, M. (red.)  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 Katbama S. (2000)  
 Race and Childbirth 
 . Open University Press. Johnson. 
 Khosravi, S. (2006) Territorialiserad mänsklighet: irräguljära immigranter och det nakna livet, i de los Reyes, P. (red.) 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet 
 . SOU2006:37. Stockholm: Reynolds. 
  
 Krieger, N. (2003) Does racism harm health? Did child abuse exist before 1962? On explicit Smith, critical science, and cur- rent controversies: An ecosocial perspective.  
 American Jour- nal of Public Health,  
  
 93(2):194–194 
 . 
  
 Krieger, N. m.fl. (2005)  
 Experiences of discrimination: validity and reliability of a  
 self-report 
  measure for population health research on racism and health 
 . Social Science  Medicine. 
  
 Wilson, A. (1997) Black women, the economic crisis and the Bri- tish state i Mirza, H., (red.)  
 Black British Feminism 
 . Rout- ledge: London and New York: 
 Jennings, Walker, N. S. (1994) Race, ethnicity, culture and science.  
 BMJ,  
  
 309:286–287. 
  
 Thomas, Bullock (1993)  
 Racism after race relations 
 . London: Routledge. Nolan, I. (2005) Rasifiering. Ett teoretiskt perspektiv i analysen 
 av diskriminering i Sverige, i de los Reyes, Rodriguez, M. (red.)  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . SOU 2005:41. Stockholm: Reynolds. 
 White (2002) Researchers chronicle unequal,  
 race-based 
  health care.  
 FOCUS: News from Osborne, Dental and Public Health,  
 Martin 22. 
 Mulinari, D. (2004) Medicinsk praktik i det postkoloniala Sverige 
  
 – 
  
 några (feministiska) reflektioner, i Daniel, Mullen, E. (red.)  
  
 Kropp och genus i medicinen 
 . Lund: Studentlit- teratur. 
 Mulinari, White, Taylor (2004)  
 Den nya svenska arbetarklas- sen. Facket och de rasifierade arbetarna 
 , Umeå: Borea. 
 238 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 Nazroo, Espinoza (2003) The structuring of ethnic inequalities in health: Economic position, racial discrimination, and racism. 
 America Journal of Public Health,  
 93(2): 
 277–284. 
  
 Pred, A. (2000)  
 Even in Sweden: racisms, racialized spaces, and the popular geographical imagination 
 . Berkeley: University of Ca- lifornia Press. 
  
 Miller, George (2001) Race, health care and the law.  
 Jackson, UNRISD. 
  
 Rapport 2005:1 och 2  
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom – kunskapsöversikt och kartläggning.  
 Rapport från den nationella samordnaren för barn i asylprocessen med uppgivenhets- symtom (UD 2004:06). 
  
 Fuentes, Gibson Levy, Carlson (1989) Population differences in susceptibility to AIDS: An evolutionary analysis.  
 Social Science and Medicine,  
 28(12). 
 Ferguson, Bailey, Lee, P. (2006) Genetics, epi- demiology, and cancer disparities: Is it black and white. 
 Journal of Clinical Oncology,  
 24(14):2  
  
 164–2 
  
  169. 
  
 Saftlas, Pugh, L. M. and Atrash, Bradley (2000) Racial disparity in  
 pregnancy-related 
  mortality associated with livebirth: Can established risk factors explain it?  
 American Journal of Epidemiology,  
  
 152(5):413–419. 
  
 Brown, Ritter, H. (1992) Race and ethnicity in health research.  
 Journal of Public Health and Medicine,  
  
 14:104–110. 
  
 Smaje, C. (1995)  
 Health, race and ethnicity. Making Sense of the Evidence 
 . London. Kings Fund Institute. 
  
 Clark, Watts (1999) Slipping through the front door: relevant social scientific evaluation in the people of color century.  
 The American Journal of Evaluation 
 , Volume 20, Number 3, Autumn 1999. 
 Statens folkhälsoinstitut (2005)  
 Särbehandlad och kränkt – en rapport om sambanden mellan diskriminering och hälsa.  
 R2005:49. Stockholm: Edita. 
 Starfiel B. (2004) Promoting equity in health through research and understanding.  
 Developing World Bioethics,  
  
 4(1):76-95. 
  
 Socialdepartementet,  
 Faktablad, nr 17 
 , december 2002. Socialstyrelsen (2001)  
 Folkhälsorapporten 
 . Stockholm. 
 SOU 2001:79  
 Välfärdsbokslut för  
  
 1990-talet 
 . 
  Slutbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. Stockholm: Reynolds. 
 239 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:79 
  
 SOU 2004:110  
 Gränskontrollag – effektivare gränskontroll 
 . Justitie- departementet. Gränskontrollutredningen. Stockholm: Frit- zes. 
  
 SOU 2005:41  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Rapport från utred- ningen om Makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån. Röster om etnisk diskriminering 
 . Rap- port från utredningen om Makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:112  
 Demokrati på svenska? Om strukturell diskrimine- ring och politiskt deltagande.  
 Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiede- partementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:2  
 Omprövning av medborgarskap 
 . Justitiedepartementet. Utredningen om omprövning av medborgarskap. Reynolds: Stockholm. 
  
 SOU 2006:21  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiede- partementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:30  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet.  
 Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgar- skapet.  
 Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis 
 . Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedeparte- mentet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:49  
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom – trauma, kultur, asylprocess 
 . Rapport från den nationella samordnaren för barn i asylprocessen med uppgivenhetssymtom. 
  
 SOU 2006: 
 52 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska val- rörelser  
 1988–2002. 
 Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedeparte- mentet. Stockholm: Reynolds. 
  
 240 
  
 SOU 2006:79 
  
 Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter 
  
 SOU 2006:53  
 Partierna nominerar. Exkludering – etnicitet och representation 
 . Rapport från utredningen om Makt, integra- tion och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar 
 . Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
 . Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Justitiedepartementet. Stockholm: Reynolds. 
  
 Tesfahuney, M. (2005)  
 Uni-versalism, 
  i de los Reyes, Rodriguez, M. (red.)  
 Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering.  
 Stock- holm: Mitchell Publikationer. 
  
 Jackson, A. (2003)  
 Torres in the medical context – Robertson gender and sexuality 
 . Akademisk avhandling. Göteborg universitet. Institution för allmän medicin. 
  
 Le (2002) In the fight of our lives: Notes on AIDS crisis in the black community, i Boyd H. (ed)  
 Race and resistance: African Americans in the  
  
 twenty-first 
  
  century,  
 Cambridge Massachussetts: South End Press. 
 Bryant (1997) Race and health: Basic questions, emerging direction.  
 Blevins,  
  
 7:322–333. 
  
 241 
 4 Slutsatser 
 Hur ser diskrimineringen ut i Sverige? På vilket sätt är samhällets organisering relaterad till förekomsten av diskriminering? Utred- ningens resultat visar att den strukturella och institutionella dis- krimineringen är både en orsak och en konsekvens av makt- ojämlikheten i Sverige och att den skapas och permanentas genom den komplexa interaktionen mellan strukturella villkor, institutio- nella arrangemang och individuella handlingar. En förutsättning för diskriminering är uppfattningen om att människor är olika, har olika värden och att denna olikhet motiverar särbehandling. Omvänt är diskriminering även en produkt av samhälls- institutionernas oförmåga att hantera strukturell ojämlikhet. Men varken olikhet eller ojämlikhet är givna och oföränderliga, utan de skapas i en pågående process som knyter kategoriseringar och till- skrivningar till fördelningen av makt, inflytande och materiella resurser. Utredningens olika rapporter identifierar dessa processer och analyserar mekanismer och omständigheter som gör diskrimi- neringen möjlig i olika samhällsarenor. Trots kontextuell olikhet och ett mångfasetterat empiriskt underlag finns det förbluffande likheter hur diskrimineringen går till i dessa arenor. 
 Särskiljande 
 Flera bidrag till utredningen uppmärksammar de särskiljande pro- cesser som ständigt pågår i samhällets olika arenor. Att personer med invandrarbakgrund och deras barn sorteras under kategori invandrare är en del i detta skillnadsskapande. Det innebär att tillskrivas egenskaper som på ett eller annat sätt gör denna grupp essentiellt annorlunda jämfört med gruppen infödda eller svens- kar. Den dikotoma konstruktionen av dessa kategorier gör dem uteslutande och kontrastiva; invandrare är vad svenskar inte är. Skillnadsskapandet är således inte ett erkännande av mänsklig 
 243 
  
 Slutsatser 
  
 SOU 2006:79 
  
 mångfald. I stället fixerar det dikotomier och omöjliggör hybrida kombinationer, förändring och tillblivelse av andra sociala positio- ner. 
 Särskiljande processer som utgör grunden för en etnisk utsorte- ring kan se ut på olika sätt. Vissa forskare har fokuserat på den dis- kursiva konstruktionen av den andra som essentiellt annorlunda i förhållande till ett idealiserat vi. Andra uppmärksammar de kon- kreta konsekvenserna av det etniska särskiljandet. Exempel från skolan visar att den etniska kategoriseringen är starkt kopplad till en problemsituation som omfattar inte bara elever med invandrar bakgrund utan också deras föräldrar. I arbetslivet är uppfattningar om etnisk olikhet viktiga när det gäller fördelning av arbets- uppgifter på arbetsplatser men också för att sortera arbetssökande. Inom media, som är en viktig producent av verklighetsbilder, har den etniska kategorisering en tydlig strukturerande funktion. Pro- duktionen av mediabilder återskapar inte bara en uppdelning mellan vi och dem, utan ger också upphov till en arbetsfördelning där journalister med invandrarbakgrund förutsätts vara särskilt läm- pade att bevaka invandrarfrågor. En liknande situation finns inom det politiska systemet där politiker med invandrarbakgrund förväntas arbeta med integrationsfrågor. 
 Utseendet utgör en viktig särskiljande markör, vilket aktualiserar rasismens betydelse i skillnadsskapande processer. Att vetenskapen för länge sedan avfärdade de rasistiska föreställningar som associe- rar socialt beteende till utseende hindrar inte att just utseende- mässiga egenskaper används som kriterier för ökad kontroll av myndigheterna. Rapporterna presenterar en rad exempel där män- niskor stoppas, kontrolleras och trakasseras av polisen just på grund av deras utseende, ett förfarande som får stöd av Gräns- kontrollutredningens förslag (SOU 2004:110 s. 427). 
 Särskiljandet har också en rumslig dimension som tar sig uttryck i boendesegregering och arbetsmarknadssegmentering. Förorter konstrueras diskursivt som främmande inslag i det svenska sam- hället, (i bästa fall) som exotiska platser där tiden står stilla och kaos råder. Personer med invandrarbakgrund återfinns i arbets- organisationernas mest utsatta positioner och tilldelas en plats som reservarbetskraft. Ett annat exempel på rumsligt särskiljande är den vanligt förekommande metaforen om  
 invandrarnas utanförskap  
 som utgör en påminnelse om att dessa invandrare befinner sig utanför samhällsgemenskapens gränser. Omvänt kan man i denna 
 244 
  
 SOU 2006:79 
  
 Slutsatser 
  
 metafor se en bekräftelse på att denna gemenskap inte inkluderar invandrarna. 
 Underordning 
 Processerna av etniskt särskiljande etablerar samtidigt en ordning mellan de dikotoma kategorier som står i en hierarkisk relation till varandra. I detta sammanhang utgör svenskheten normen för det önskvärda, rätta och accepterade, samtidigt som invandrarskap representerar en avvikelse från denna norm. Utredningens rappor- ter ger en rad exempel på hur det etniska särskiljandet görs till grund för en hierarkisk uppdelning av befolkningen. Den som inte- grerar och de som ska integreras, de som vägleder och de som ska vägledas, de som lär ut och de som ska lära sig. Svenskhet framställs som ett mål för de som kommer utifrån Sverige, och samtidigt som en essentiell egenskap för dem som anses besitta den av blodsband. 
 Om särskiljande processer skapar en essentiell  
 andra  
 är det underordningen som gör denna  
 andra  
 underlägsen och avvikande. Underlaget till utredningen visar hur denna underordning marke- ras, legitimeras och naturaliseras. Invandrarskap associeras till en bristsituation både när det gäller kompetens, sociala färdigheter, kunskap om samhället och om arbetslivets villkor. Vidare markeras denna underordning genom ett ständigt ifrågasättande av rättighe- ter som är självklara för andra. Den skillnad som finns när det gäller formella och reella rättigheter är kännetecknande för den strukturella diskrimineringen. De sociala och politiska rättigheter som följer av det svenska medborgarskapet kan när som helst ifrå- gasättas och villkoras. Distinktionen mellan svenskar och svenska medborgare är ett exempel på denna hierarkiska ordning som genom att knyta rättigheter till föreställda etniska identiteter undergräver medborgarskapets politiska innehåll. 
 Ett återkommande tema i rapporterna är hur underordnings- processer möjliggörs av rasistiska föreställningar. Rapporterna från arbetslivet och arbetsmarknaden visar att hudfärg och utseende har betydelse inte bara när det gäller att fördela arbetsuppgifter utan också för hur mycket kontroll man har över sin arbetssituation. Rasismen skapar förväntningar om undergivenhet, acceptans och tacksamhet. Ett liknade situation finns inom välfärdsområdet när det gäller tillgången till välfärdstjänster. En annan dimension av denna rasistiska hierarki är den överdrivna kontrollen som vissa 
 245 
  
 Slutsatser 
  
 SOU 2006:79 
  
 grupper utsätts för samtidigt som andra är per definition otänkbara i brottsammanhang. Detta illustreras både i genomgången av prak- tiker inom rättsväsendet men även i möte med familjerätts- sekreterare. 
 Underordningen är kanske mest påfallande när den kopplas till våldsutövande. Utredningens rapporter visar att förekomsten av våld inte är ovanligt i diskrimineringssammanhang. När det gäller fysiskt våld är det ofta kopplat till en situation av extrem utsatthet där individens möjligheter att reagera är obefintliga. Men även förekomsten av symboliskt våld är relativt vanligt och drabbar indi- viderna i en rad olika situationer i vardagen, i skolan, på kafferasten och när man läser morgontidningen. Symboliskt våld syftar på situ- ationer, handlingar och omständigheter som medför djupa kränk- ningar till individens integritet och som ofta har långvariga effek- ter: verbala påhopp, vandringshistorier, kränkande bemötande samt förlöjligande och nedsättande omdömen om ens person eller familj. Elever som dagligen utsätts för nedsättande omdömen, rasistiska läroböcker och fördomsfulla lärare upplever en situation av symbo- liskt våld. Liknande exempel finns inom arbetslivet och välfärden. 
 Det symboliska våldet är ett effektivt sätt att reproducera den bestående etniska maktordningen i samhället. Det utövas inte bara mot närvarande personer i givna situationer utan också genom väl- etablerade institutionella handlingar. Politiker, myndigheter och tjänstemän skapar ett integrationsfält genom att använda sitt monopol över de materiella resurserna, där bara de som delar deras åsikter och ideologier får plats. Aktörerna på fältet måste acceptera fältets spelregler och inte ifrågasätta dess konstitution och beståndsdelar. Detta gör att de som bidrar med att reproducera fältet och dess maktordning belönas genom positiva sanktioner, och de som inte gör det exkluderas genom negativa sanktioner. Dessa mekanismer definieras inom utredningen som symboliskt våld. Det är dock inte bara vissa politiker, myndigheter och tjäns- temän som utövar symboliskt våld som reproducerar diskrimine- ring och rasism och underordningen av de andra, utan media spelar också en viktig roll i sammanhanget. Både myndighets- världen och media använder sig nästan helt okritiskt av kultur- kompetenta experter och mångfaldskonsulter i sina integra- tionsarbeten och mediala framställningen av de andra. Dessa valda representanter från andrafierade grupper får stort utrymme på integrationsfältet och i media, vilket gör att diskriminering och rasism normaliseras och legitimeras. 
 246 
  
 SOU 2006:79 
  
 Slutsatser 
  
 En fråga om makt och kontroll 
 Diskrimineringen förutsätter en maktobalans och inte minst mak- ten att definiera hur den sociala verkligheten ser ut. Makten över språket och över problemdefinitionen är viktiga redskap i diskrimi- neringsprocesser, inte minst genom att monopolisera rollen som subjekt under det att invandrarna görs till föremål för under- sökningar, definitioner och åtgärder. Objektivering av den andra och berövandet av hans eller hennes möjligheter att agera som subjekt är ett av de viktigaste kännetecknen på de maktrelationer som finns bakom diskrimineringen. 
 Makten att diskriminera bärs upp av etablerade uppfattningar om det normala, överlägsna eller önskvärda, i motsats till det avvi- kande, underlägsna och problematiska. Utredningens resultat visar att det finns stora variationer av hur normer definieras i olika sam- manhang. Samtidigt är det viktigt att notera att ett stort utrymme för godtycke och individuella beslut ökar risken för diskriminering. Detta innebär att det behövs fasta och tydliga lagar och regler för att motverka diskriminering. Rasism och diskriminering utgör seg- livade och rörliga företeelser. Därför är arbetet mot diskriminering en ständigt pågående uppgift. I detta arbete ska de som drabbas av diskriminering ges tolkningsföreträde och problemformuleringen ska utgå från deras erfarenheter. Detta är fundamentalt för att mot- verka den maktordning som reducerar individerna till föremål för makthavarnas blickar, definitioner och åtgärder. 
 Ett effektivt sätt att upprätthålla de privilegier som bygger på en hierarkisk ordning är som bekant att förneka att en sådan ordning existerar. I maktens verklighetsbeskrivning råder jämlikhet och meritokrati, diskrimineringen är en anomali och den etniska ojäm- likheten ett övergående problem. Osynliggörandet, nedtystanden och förringandet identifieras av utredningens rapporter som viktiga komponenter i en förnekandets strategi som syftar till att bevara en privilegierad position. Diskrimineringen ska därför ses inom ramen för ett privilegiesystem som ger fördelar till vissa grupper på bekostnad av andra. Den strukturella/institutionella diskrimine- ringen utestänger vissa grupper och individer från makt, inflytande och kontroll över samhällsresurser, men detta skapar samtidigt pri- vilegier för andra. Att förändra den strukturella/institutionella dis- krimineringen innebär därför en generell omstöpning av makt- relationerna i samhället. 
 247 
  
 Slutsatser 
  
 SOU 2006:79 
  
 Diskrimineringen opererar intersektionellt 
 Utredningens resultat visar också att diskrimineringens komplexi- tet och dess legitimering, genom den systematiska konstruktionen av människor, platser och relationer som olika, inte enbart kan förstås utifrån etniska skiljelinjer eller rasismens logik. Den forsk- ning som presenterats visar att rasistiska stereotypier i arbetslivet även är bekönade och tar sig skilda uttryck beroende på klass- bakgrund och ålder. I stället för att fokusera på invandrade kvinnor som grupp och (åter)skapa essentialistiska föreställningar om hur dessa kvinnor  
 är 
 , tar författarna till utredningens rapporter fasta på de intersektionella relationer som gör diskrimineringen möjlig. Rapporterna lyfter fram aktörernas möjligheter att hantera diskri- mineringen utifrån skilda sociala positioner, tillskrivna identiteter och i olika sammanhang. Den diskriminerande ordningen har olika effekter på kvinnor och män och den ska även ses i ett klassam- manhang och ur ett livscykelperspektiv. Utredningen ger en rad exempel som visar att den strukturella diskrimineringen påverkar barn redan under uppväxtåren och fortsätter sent i livet. Som många bidrag till denna utredning har påpekat är ett intersektio- nellt perspektiv nödvändigt för att belysa diskrimineringens kom- plexa karaktär i bl.a. arbetslivet, inom välfärden och i politiken och för att utforska på vilket sätt den artikuleras med andra former av förtryck. Detta perspektiv ger även viktiga ledtrådar för att förstå hur diskrimineringen motverkas, förhandlas och hanteras. 
 Kopplingen mellan den diskriminering som förekommer på strukturell, institutionell och individuell nivå kompliceras ytter- ligare när den analyseras intersektionellt. På vilket sätt artikuleras det privata våldet i hemmet till en rasistisk ordning i det omgivande samhället? Och hur agerar det offentliga patriarkatet inför en and- rafierad/rasifierad manlighet? Utifrån ett intersektionellt perspek- tiv är det möjligt att identifiera och namnge den specifika utsatthet som uppstår när diskrimineringens offer måste hantera olika for- mer av förtryck. Den diskriminering som många upplever på arbetsplatsen uppstår inte bara ur rasistiska föreställningar utan förstärks också av sexistiska tillskrivningar eller heteronormativa praktiker. Effekterna av det patriarkala förtrycket i hemmet för- stärks av såväl det offentliga patriarkatets nonchalans som omgiv- ningens undfallenhet, stigmatiserande blickar och diskriminerande attityder. 
 248 
  
 SOU 2006:79 
  
 Slutsatser 
  
 Genom att använda ett intersektionellt perspektiv bidrar forsk- ningsresultat i denna utredning att punktera föreställningar om ett harmoniskt majoritetssamhälle där varken klassmotsättningar, rasism, sexism eller homofobi existerar. På detta sätt öppnas det nya möjligheter att förstå hur makten utövas i Sverige. 
 Diskrimineringen väcker motstånd 
 Resultaten av denna utredning visar genom en rad exempel att den strukturella diskrimineringen lämnar djupa spår i människors liv. Somliga väljer att sätta ord på sina erfarenheter, medan andra väljer att hålla tyst, att försöka glömma och förtränga. Oavsett hur man hanterar diskrimineringen på ett personligt plan väcker diskrimine- ringen en mängd olika reaktioner mot det omgivande samhället och dess institutioner. För det första kan konstateras att förekomsten av diskrimineringen undergräver legitimiteten hos samhälls- institutioner, lagar och reglerverk. För det andra är vetskapen om att vara undantagen samhällets skydd och rättsystem en faktor som kan bidra till att minska incitamentet att engagera sig dessa institu- tioner. För det tredje bidrar diskrimineringen till att klä sociala konflikter till etniskt baserade motsättningar. I detta sammanhang utgör erfarenheterna från kravallerna i Frankrike en viktig tanke- ställare. 
 Diskrimineringen väcker inte bara uppgivenhet, utan också mot- stånd. Till detta räknas inte bara ifrågasättandet av samhälls- institutioners legitimitet utan också kampen om problem- definitionen och om hur den sociala verkligheten ska definieras och den diskriminerande ordningen förändras. 
 Mot en ny politik: Hur kan diskrimineringen bekämpas? 
 Utredningens rapporter visar att diskrimineringen förekommer inom alla samhällsområden och att det finns tydliga kopplingar mellan t.ex. den diskriminering som finns på arbetsmarknaden och boendediskriminering, samtidigt som en svag position i arbetslivet har effekter på tillgången till det sociala trygghetssystemet. Dessa är överföringseffekter  
 (spill-over-effekter) 
  mellan olika samhälls- områden. Diskrimineringen pågår hela tiden och alstras genom vet- skapen om att man kan bli utsatt för diskriminering. Diskrimine- 
 249 
  
 Slutsatser 
  
 SOU 2006:79 
  
 ringen påverkar människors möjligheter att ta del av samhällets resurser och har effekter på människors självuppfattning, livsval, materiella levnadsvillkor och framtidsdrömmar. På ett generellt plan skapar diskriminering ett atomiserat samhälle med olika spel- regler för o(jäm)lika sorters människor. Diskrimineringen under- gräver den sociala sammanhållningen och omöjliggör demokratiska lösningar till samhällsproblem. 
 Underlagen till denna utredning belyser en diskriminering som går bortom den juridiska definitionen och lagstiftningens räckvidd. Dis- krimineringen opererar genom formella och informella överenskom- melser och förgivettagna sanningar. Detta visar på nödvändigheten av en vidare förståelse av diskrimineringens uttryckssätt, men även av åtgärder på institutionell nivå som motverkar förekomsten av rasism och diskriminering. Kunskapsläget när det gäller diskrimineringsfrå- gor är fortfarande fragmentariskt. Den strukturella diskrimineringens föränderlighet och kontextbundenhet skapar ett ständigt behov av ny kunskap för att identifiera diskrimineringens nya skepnader och mot- verka dess följder. Effektiva åtgärder förutsätter därför även särskilda forskningsinsatser inte minst när det gäller att utveckla metoder för att forska om diskriminering. 
 Att personer med invandrarbakgrund och deras barn särbehandlas negativt inom skolan, arbetslivet, välfärdsinstitutionerna, media, rättsystemet, boende och politiken kan knappast betraktas som ett undantag eller som isolerade händelser. Det underlag som presenteras i rapporterna visar att diskrimineringen är systematisk och att den är ett ständigt inslag i människors vardag. Inte heller är diskrimineringen resultat av vissa aktörers illvilja eller onda avsikter. Även om individernas diskriminerande handlingar har stor betydelse sker dessa handlingar aldrig i ett vakuum. De möjliggörs och legitimeras av samhälleliga normer och av institutionella praktiker. Diskrimineringen är kopplad till ett generellt maktproblem, och därför räcker det inte med enstaka åtgärder för att råda bot på problemen. 
 Den integrationspolitik och det integrationsarbete som för när- varande bedrivs har visat sig ineffektiva för att motverka den strukturella/institutionella diskrimineringen och skapa för- utsättningar för jämlikhet och social sammanhållning. De bygger på åtskiljande mellan människor och ett kulturellt särarts- tänkande där personer med invandrarbakgrund kulturaliseras genom att föreställas tillhöra säregna kulturella system, och männi- skor reduceras till bärare av vissa kulturella egenskaper. Därmed reduceras integrationen att gälla främjande av mångfald som 
 250 
  
 SOU 2006:79 
  
 Slutsatser 
  
 definieras i kulturella termer. Maktförhållandena i samhället neut- raliseras och görs irrelevanta för social sammanhållning. 
 Den nuvarande integrationspolitiken har kontraproduktiva utgångspunkter och fel fokus. Utredningens rapporter och annan forskning visar att både den generella välfärdspolitiken och den etniska integrationspolitiken har motverkat sitt syfte och förstärkt segregationen. Båda dessa politiska system måste förändras. Integ- ration gäller alla som bor i ett visst samhälle och utgör därför inte någon särpolitik. Därför måste den generella socialpolitiken, Perez rad på omfördelning av resurser för att minska de socioekonomiska klyftorna, få en tydligare ställning inom det politiska systemet. Ingen hållbar utveckling och social sammanhållning är möjlig utan en politik för att minska de socioekonomiska klyftorna och skapa ett rättvisare samhälle. 
 Faktum är dock att den nuvarande generella välfärdspolitiken saknar viktiga medel för att motverka etnisk segregation, diskrimi- nering och rasism. Denna utrednings resultat kan förhoppningsvis bidra till att formulera en ny politisk agenda för jämlikhet och social sammanhållning. 
 Genomförandet av utredningens förslag 
 Utredningens arbete har under dess dryga tvååriga existens präglats av strävan efter att undersöka och öka kunskapen om meka- nismerna bakom den strukturella/institutionella diskrimineringen och ge förslag till åtgärder. Utredningen har nu kommit till ända och presenterar en rad förslag på basis av dagens kunskapsläge och de 13 rapporter som utredningen har publicerat. Framöver faller det politiska ansvaret tungt på politikerna att bortom sina parti- politiska intressen genomföra dessa åtgärder. Den struktu- rella/institutionella diskrimineringen som drabbar många männi- skor i deras vardag kan varken informeras eller utbildas bort. Den måste motverkas också med tvångsåtgärder. Det är en bitter sanning att inga privilegierade grupper frivilligt avstår från sina pri- vilegier (Fletcher). Även om vi är fullt medvetna om de strukturella och institutionella hindren för genomförandet av dessa förslag, ser vi inget annat sätt att motverka den etablerade och seg- livade strukturella/institutionella diskrimineringen som motverkar den sociala sammanhållningen och äventyrar allas välfärd och trygghet. 
 251 
  
 5 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.1 
  
 En ny politik 
  
 Marginalisering och etnisk segregering har blivit en påtaglig realitet i dagens Sverige. Möjligheten till jämlika samhälleliga resurser, som vill- koren för utbildning, arbete, boende, fritid och politisk delaktighet, har försämrats avsevärt för personer med invandrarbakgrund. Frågan är hur detta kunnat hända? 
 Integrationspolitiken formulerades och klubbades igenom med bred majoritet i riksdagen 1997 och förhoppningen var att den skulle hjälpa till att skapa ett integrerat samhälle genom att möjlig- göra invandrarnas integration i det svenska samhället. 
 Hela diskussionen och underlaget var färgat av den diskursiva rasistiska framställningen av invandrarna som problem som introducerades i den svenska debatten i början av  
 1990-talet 
  och sedan blev en dominerande diskurs även i den etablerade svenska politiken. Debatten var präglad av diskursiva verklighetsbeskriv- ningar som t.ex. att invandrarna fuskar, invandrarna tar inte ansvar för sina liv, de har kommit hit för att utnyttja välfärden, etc. (Kamali, 2006). 
 Integrationspolitiken formulerades som en särpolitik för invandrarnas integration i det svenska samhället. Enligt denna politik har vi svenskar blivit en integrerad grupp i förhållande till dem som på grund av sitt underskott är  
 icke-integrerade 
  och i behov av integrationsinsatser. Integrationspolitikens grundproblem är att befolkningen delas i en integrerad grupp, svenskar, och en  
 icke-integrerad 
  grupp, invandrarna. Svenskar betraktas vara den grupp som ska integrera invandrarna. 
 Den nuvarande integrationspolitiken och integrationsarbetet förstärker därmed den strukturella/institutionella diskrimineringen och är själv en del av problemet med den misslyckade integratio- nen. Detta görs bl.a. genom att legitimera ett kulturellt särarts- tänkande där personer med invandrarbakgrund kulturaliseras 
 253 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 genom att föreställas tillhöra säregna kulturella system och redu- ceras till bärare av vissa kulturella egenskaper. Ett kulturessentia- listiskt tänkande och handlande präglar integrationspolitiken både på nationell och på kommunal nivå. 
 Detta kulturessentialistiska tänkande har gjort att mångkultu- ralism och mångfald blivit nyckelbegrepp för att beskriva ett tillstånd där andra grupper tillhörande andra kulturer lever bland oss i ett mångkulturellt samhälle. Därmed skapas en kulturell ordning i samhället som uppvisar skrämmande likheter med den gamla rasordningen. 
 Kulturrasism utgår från idén att människor kan delas in i essenti- ellt annorlunda kulturer och att kultur bestämmer vilka värde- ringar, beteenden och förmågor en person har. Idén utgår samtidigt från att kulturen i ett land, en region eller en etnisk grupp är enhet- lig. Den bygger också på idén att kultur är statisk, dvs. att kultur är som ett bagage man bär med sig livet ut och att detta går i arv mel- lan generationer. Ofta utgår också idén om andrafierade männi- skors kulturer från att de andras kultur är underlägsen (SOU 2006:40, s. 280). 
 Sålunda får den svenska kulturen i integrationspolitiken en sär- ställning i topp och alla andra kulturer, dvs. invandrarkulturer, placeras i underläge och konstrueras som dess motpol. Integra- tionspolitikens och integrationstänkandets särskiljande i mång- kulturalismens namn legitimerar därmed kategoriseringen av de andra som sociala kategorier med kollektiva gemensamma egen- skaper. 
 Integrationen reduceras därmed att gälla strävan efter mång- fald och maktförhållandena i samhället neutraliseras och görs irrelevanta för integrationen. 
 Därför har den nuvarande integrationspolitiken fel fokus. Denna politik är en politik för de andra och angriper inte den struktu- rella/institutionella diskrimineringen som utgör de största hindren för främjandet av social sammanhållning. 
 Vi behöver därför en ny politik och en ny organisering av integ- rationsarbetet (dvs. arbete för främjandet av social sammanhåll- ning). Den nya politiken kräver en omorganisering av alla insatser för integration som syftar till att integrera dem i samhället. Ett omorganiserat arbete för främjande av den generella integrationen måste lämna  
 vi-och-dom-tänkandet 
  och  
 vi-och-dom-politiken 
  bakom sig. 
 254 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Vi föreslår  
 att den nya politiken ska: 
  
 a) 
  
 minska ekonomiska ojämlikheter. 
  
 b) 
  
 bekämpa den strukturella/institutionella diskrimineringen på grund av etnisk och religiös bakgrund. 
  
 c) 
  
 skapa lika möjligheter och likvärdiga utfall för alla utifrån sina prestationer. 
  
 d) 
  
 ha ett globalt perspektiv. 
  
 Integration eller social sammanhållning är ett samhällstillstånd som gäller alla som bor i ett visst samhälle och inte någon särpolitik. Därför måste den generella socialpolitiken, baserad på omfördel- ning av resurser som skapades en gång i tiden för att minska de socioekonomiska klyftorna, få en klar ställning inom det politiska systemet. Ingen hållbar utveckling och social sammanhållning är möjlig utan en politik för att minska de socioekonomiska klyftorna och därmed en av grunderna till konflikter i samhället. 
 Den nuvarande generella välfärdspolitiken saknar viktiga medel för att motverka etnisk segregation, diskriminering och rasism. Säråtgärderna i integrationspolitiken har också visat sig ineffektiva och inte främja social sammanhållning. Utredningens rapporter och annan forskning visar att både den generella välfärdspolitiken (SOU 2006:37) och den etniska integrationspolitiken (SOU 2006:73) har motverkat sitt syfte och förstärkt segregationen. Båda dessa politiska system måste förändras. 
 Sverige behöver en ny politik vars främsta mål måste vara att skapa lika möjligheter och likvärdiga utfall utifrån sina prestationer för alla oavsett etnicitet, kön, sexuell läggning och andra andrafierande orsaker. Den nya politiken måste vara långsiktig och fokusera på att systematiskt motverka de rådande strukturella och institutionella hindren som skapar diskriminering. Dessa hinder motverkar skapandet av ett samhälle för alla präglat av social sammanhållning på lika villkor. 
 Den nya politiken måste dessutom ha ett globalt perspektiv. Tiden för skapandet av ett integrerat samhälle efter föreställningen om ein Volk, Mckenzie är förbi. De globala folkförflyttningarna, den revolutionerade kommunikationen, uppkomsten av globala kulturer och mutationerna och hybridiseringen av många männi- skors identiteter har aktualiserat behovet av ett globalt förhåll- ningssätt i frågor om integration/social sammanhållning. Globala händelser påverkar oss här i Sverige och därmed den svenska 
 255 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 integrationspolitiken. Till exempel spelar den svenska regeringens inställning till palestiniernas livsvillkor och den israeliska ockupa- tionen och förtrycket liksom USA:s ockupationskrig i Irak en vik- tig roll för många personer med invandrarbakgrunds inställning till det svenska samhället och deras vilja till att bli en del av den sociala sammanhållningen här. Med andra ord, inrikespolitiken kan inte längre skiljas från utrikespolitiken. Skapandet av ett integrerat samhälle är oskiljbart från kampen mot den struktu- rella/institutionella diskrimineringen både på nationell och på internationell nivå. 
  
 5.2 
  
 Nedläggning och omorganisering av befintlig integrationsverksamhet 
  
 En ny politik förutsätter också att de myndigheter och organisa- tioner som har skapats efter den gamla integrationspolitiken läggs ned. Integrationsverket ska läggas ned och med det, insatser för integrationen av de andra. Arbete för nyanländas etablering, dvs. introduktion och motverkande av strukturell/institutionell diskri- minering delas mellan två nya myndigheter. 
  
 5.2.1 
  
 Nedläggning av Integrationsverket 
  
 Vi föreslår  
 en nedläggning av Integrationsverket. All verksam- het som Integrationsverket bedriver som inte direkt handlar om nyanländas etablering ska avvecklas där vissa uppdrag omfor- muleras och övergår till den föreslagna nya myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall. Följaktligen bör en ny myndighet skapas, med namnet Introduktionsverket. 
  
 Vi föreslår  
 att Integrationsverkets uppdrag och arbete med nationell uppföljning och utvärdering av tillståndet och utveck- lingen av integrationen i Sverige, samt uppdragen som gäller rasism/diskriminering, skall omformuleras till uppdrag för den föreslagna nya granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall. 
  
 Vi föreslår  
 en översyn av dagens arbete med introduktion för en förbättring och för att skapa nya former för arbetet. 
 256 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Utredningen har visat att dagens integrationstänkande och integra- tionspolitik har förändrats från att ha varit en generell politik för att genom omfördelning av resurser skapa social sammanhållning till att bli en politik för de andra. Integrationspolitiken bygger således på ett  
 vi-och-dom-tänkande 
  som i stället för att bidra till social sammanhållning, motverkar den (se ovan samt de los Reyes  Kamali, 2005; Kamali, 2006). Detta tar sig bl.a. uttryck i ett underskottstänkande där invandraren ständigt betraktas som i avsaknad av rätt attribut för att fungera i det svenska samhället. Ofta är detta särskiljande och utpekande underskottstänkande präglat av ett kulturessentiellt tänkande, som samtidigt är ett självförhärligande av svenskheten. 
 Flera av Integrationsverkets uppdrag och dess verksamhet byg- ger på denna andrafierande princip. Därför måste en genomgri- pande omorganisering ske, där viss verksamhet läggs ned och viss verksamhet flyttas till de två ny myndigheterna. 
 Verksamhet hos Integrationsverket som motverkar integration 
 Utredningens forskningsantologi om utbildning visar i flera bidrag att den svenska gemensamma värdegrunden formas av etnocent- riska idéer om det europeiska och den svenska tillhörigheten (SOU 2006:40). Eftersom idén om värdegrund bygger på ett etablerat vi-  
 och-dom 
  tänkande betraktas invandrare som förändringsobjekt som saknar nödvändiga egenskaper för att kunna verka i ett demokratiskt samhälle (ibid.). Värdegrundsdiskursen bidrar med andra ord till att de etniska ojämlika maktförhållandena reproduce- ras och vidmakthålls (ibid.). 
 Integrationsverket har inom ramen för verkets arbete med demokratins gemensamma värdegrund gett ut rapporten  
 Vilka är annorlunda? Om invandrares möte med svensk kultur  
 (2005). Här ger sig författarna ut för att jämföra invandrade kulturers värde- ringar med den svenska. Med kultur avses i rapporten bl.a. nor- mer, värderingar, könsroller, moral, handlingsmönster och tanke- sätt (jfr idén om existensen av olika raser). Bland annat har man utifrån attitydundersökningar kommit fram till att människor från den svenska kulturen är mer jämställda och demokratiska. De invandrade kulturerna, framförallt de muslimska framställs som det motsatta; patriarkala och odemokratiska. Dessa ömsesidigt uteslutande framställningar är mycket vanliga i rasistisk retorik 
 257 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 (Carpenter, 1993). Vidare så anges den svenska homogena kulturen som en orsak till att svenskar har en så hög levnadsstandard och är så demokratiska och jämställda. Det kan tolkas som att man implicit säger att kulturblandning hotar detta. 
 Vi har dessutom argumenterat för att det finns ett samband mellan kultur och levnadsstandard och att både den starka uppslutningen kring de emancipativa frihetsvärdena och den jämförelsevis låga nivån för språklig och etnisk mångfald sannolikt har betydelse för den höga levnadsstandarden. Det finns därför anledning att betrakta den annor- lunda svenska kulturen som en viktig resurs. (Integrationsverket, 2005:31) 
 Ett liknande problem är behäftat med Integrationsverkets tidigare uppdrag att redovisa och sprida goda exempel och metoder för att förebygga konflikter mellan individ och familj där orsaken kan vara patriarkala normer. Evans visar genom sin diskursanalys av invandrarflickan i sin kommande avhandling att Integrationsver- ket sammankopplar svenska värderingar med jämställdhet, medan invandrare sammankopplas med patriarkalism. Bl.a. syns detta i Integrationsverkets skrift om jämställdhet,  
 Vägen in  
 (2003) där det hävdas att vägen in för invandare i det svenska samhället går via jämställdhet. Liknande associationer återfinns i Integrationsverkets rapport  
 Lärande exempel – att förebygga konflikter mellan individ och familj  
 (Integrationsverket, 2002), där det framgår att lösningen på problemet handlar om att inleda en dialog om jämställdhet och patriarkala mönster // och förbättra samhällets integration i stort (ibid: förord) Samtidigt som Integrationsverket har gett ut  
 Patri- arkala enklaver eller ingenmansland  
 (de los Reyes, 2003) där våld och kontroll av unga kvinnor diskuteras i ett sammanhang som lyfter fram såväl rasismens betydelse som det offentliga patriarka- tet. Integrationsverket tycks ha en tämligen ambivalent uppfattning om kopplingen mellan jämställdhet och kultur. Den närmast dog- matiska och oföränderliga kopplingen mellan jämställdhet och kultur har uppmärksammats och kritiserats i många andra sam- manhang (Garcia, 2004; Jones, 2002; Towns, 2002, Kamali, 2006; Alinia, 2006). Integrationsverket tycks inte ha tagit intryck av denna kritik. 
 Att Integrationsverket i sitt remissvar till betänkandet  
 Samhällets insatser mot hiv/STI – att möta förändring  
 (SOU 2004:13) tillstyr- ker förslaget om obligatoriska  
 hiv-tester 
  för asylsökande förefaller i ljuset av ovan redovisning närmast logiskt, samtidigt som det är 
 258 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 diskriminerande och stigmatiserande. Att koppla risker med hiv till identiteter och grupper i stället för riskbeteende är en vanligen förekommande och rasistisk idé (Jones, 2006). Murphy nog har Integrationsverket samtidigt i uppdrag att arbeta mot struktu- rell diskriminering. 
 Kunskap om integration och diskriminering 
 Integrationsverket har i uppdrag att genomföra nationell uppfölj- ning och utvärdering av tillståndet och utvecklingen av integratio- nen i Sverige. Verket har också i uppdrag att analysera tillståndet och utvecklingen av rasism i Sverige samt ett separat uppdrag att kartlägga förekomst och omfattning av etnisk och religiös diskri- minering. Utöver detta arbetar Integrationsverket med att synlig- göra strukturell diskriminering. Integrationsverket har under senare år utvecklats till att bli mer av en kunskapsmyndighet. Mot bakgrund av det arbete som Integrationsverket bedriver är det utredningens bedömning att dessa uppdrag trots dess omfattning, i praktiken inte innebär en tydlig granskande roll gentemot enskilda offentliga institutioner (se mer om detta i förslag 5.3.1 om en ny myndighet för lika möjligheter och likvärdiga utfall). 
 Riksrevisionen som granskat Integrationsverkets rapporter bedö- mer att de empiriska undersökningar som redovisas i regel inte är genomförda på ett tillfredsställande sätt och att Integrationsverkets slutsatser i regel inte är grundade på de resultat som presenteras. Riksrevisionen menar också att slutsatser och förslag i Integrations- verkets rapporter har varit dåligt underbyggda, ofta saknar djupgående analyser och i för liten utsträckning knyter an till befintlig forskning och internationella erfarenheter på området. Enligt Riksrevisionen tyder detta på att Integrationsverket inte har tillräckligt med personal med nödvändig samhällsvetenskaplig skolning (Riksdagens revisorer, 2003). Detta problem kvarstår i dag. 
 259 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Integrationsverkets arbete med introduktion 
 Det är uppenbart att det finns behov av en central myndighet för att arbeta med att underlätta för nyanlända invandrares etablering, s.k. introduktion. 
  
 1  
  
 Genom utredningens förslag om en ny grans- kande myndighet för lika möjligheter och likvärdiga utfall och ett nytt forskningsorgan föreslår vi att all verksamhet som Integrationsverket bedriver som inte direkt handlar om introduktion ska avvecklas. Vi föreslår också att sådana introduktionsinsatser ska begränsas till två år från och med ansökan om uppehållstillstånd. 
  
 I Riksrevisionens rapport  
 Statliga insatser för nyanlända invand- rare  
 (2006) riktas kritik för att Integrationsverket saknar kunskap om vilka introduktionsinsatser som är effektiva (ibid: 37) och att verket inte ställer tillräckliga krav vid utbetalandet av kommuner- nas schablonersättning för flyktingmottagning. Riksrevisonen menar att verket kan ställa krav på både innehåll och kvalitet i de s.k. individuella introduktionsplanerna (ibid: 34). Utredningen gör bedömningen att det är viktigt att introduktionsarbetet präglas av ett antidiskrimineringsperspektiv, både i dess planering och utfö- rande och i undervisningen. 
  
 Bl.a. mot bakgrund av den kritik som Riksrevisionen (2006) nyligen riktat mot Integrationsverket vad gäller arbetet med intro- duktion, måste en översyn ske av hur detta kan förbättras och nya former för arbete skapas. Arbetet med kompletteringskurser 
  
 2  
  
 bör t.ex. utvidgas, bl.a. genom att göra den kompletterande utbild- ningen för invandrade akademiker till en reguljär verksamhet inom högskolan, vilket föreslås av Högskoleverket som utvärderat resultaten av verksamheten (Högskoleverket, 2006a). Resultaten visar att den kompletterande utbildningen är effektiv för att skapa möjligheter för flera stora yrkesgrupper som invandrat att få arbete i nivå med deras kompetens (Ibid.). Samtidigt visar en annan rap- port av Högskoleverket att omfattningen av sådan utbildning minskat under de senaste åren (Högskoleverket, 2006b). 
  
 1  
 t.ex. utbildning i svenska, kompletterande utbildningar och validering av utländsk kompetens. 
  
 2  
 Med kompletteringskurser avses yrkesinriktade kurser som lär ut det som krävs/behövs för att arbeta i Sverige. Detta ska kombineras med intensiv språkutbildning som fokuserar på de språkkunskaper som behövs för utövandet av det specifika yrket. 
 260 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SFI-undervisningen 
  måste omorganiseras och förbättras 
 En förbättring av svenska för invandrare (SFI) är också nödvändig. Genom de olika förutsättningar och behov som präglar dagens SFI- studenter är det inte rimligt att alla ska gå en och samma kurs med en allmän inriktning som av förklarliga skäl måsta hållas på en rela- tivt låg nivå. Studier pekar på att särskilt personer som har en exa- men och arbetslivserfarenhet inom sitt yrke upplever sig degrade- rade när de endast kan läsa en allmänt inriktad SFI (Högskolever- ket, 2006a: 37). Majoriteten av dem som är i behov av språkutbild- ning bör erbjudas språkutbildning som är relevant för framtida yrkesutövning, t.ex. vårdpersonal, läkare, psykologer, socialarbe- tare, jurister, ingenjörer och hantverksyrken. Vissa yrkesgrupper bör kunna ha en gemensam språkutbildning, t.ex. olika byggnads- arbetare (bl.a. betongarbetare, snickare, samt mark- och anlägg- ningsarbetare). För den som saknar önskemål om yrkesinriktning ska (fortfarande) en allmän SFI finnas. 
 En departemental arbetsgrupp eller organisationskommitté bör tillsättas för att (om)skapa en sådan introduktionsmyndighet. Den föreslagna nya granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall ska också granska Introduktionsverkets arbete med nyanlända. Vi anser inte att det vore lämpligt om ansvaret för introduktionen återgår till Migrationsverket. 
 Möjligen kan en del av kompetensen på Integrationsverket som arbetar med strukturell/institutionell diskriminering tas tillvara i den föreslagna granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall eller den föreslagna forskningsstiftelsen, dock i konkurrens med andra genom sedvanlig extern rekrytering. 
  
 5.2.2 
  
 Nedläggning av Justitiedepartementets integrations- och mångfaldsenhet 
  
 Vi föreslår  
 att Justitiedepartementets integrations- och mång- faldsenhet läggs ned. I stället ska en ny enhet skapas som ska arbeta med uppgifter utifrån den föreslagna nya politiken. 
  
 Vi föreslår  
 att regeringens uppdrag om s.k. hedersrelaterat våld omformuleras till att inte göra skillnad på invandrares och svenskars våld mot kvinnor och övergår till den kommande jämställdhetsmyndigheten. 
 261 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 I Riksrevisionens rapport Från invandrarpolitik till invandrarpoli- tik (2005) riktas kritik för att verksamheten på integrationsområ- det, trots ambitionen att tillämpa en integrationspolitik för hela samhället, styrs av samma säråtgärdspolitik som präglade invand- rarpolitiken. Säråtgärder utifrån invandrarskap har inte begrän- sats till den första tiden i Sverige. Särskilt gäller detta arbetsmark- nadsområdet. Ett flertal av regeringens särskilda krav avser fortfa- rande personer som anses ha en invandrarbakgrund. Risken är därmed överhängande, menar Riksrevisionen, att invandrarskapet fortfarande förknippas med annorlundaskap. Regeringens mål- och resultatstyrning har till stora delar fortsatt att baseras på de utgångspunkter som den tidigare invandrarpolitiken vilade på, och detsamma gäller därmed övriga myndigheter (Riksrevisionen, 2005:8f). Riksrevisionens resultat bekräftas av annan forskning (bl.a. Newton, 2004). 
 Mäns våld mot kvinnor 
 Att stimulera inrättandet av skyddat boende för kvinnor som utsätts för mansvåld, samt tjejjourer och utbildning för rättsväsen- dets myndigheter och ungdomar i frågor om mäns våld mot kvin- nor, vilket är några av de uppgifter regeringen har i dag 
  
 3 
  
 , är en angelägen uppgift. Däremot är det beklagligt att regeringen förbiser de olika former genom vilka detta våld kopplas till rasistiska före- ställningar och diskriminering. Forskningen har visat att kultur- essentialistiska uppfattningar och patriarkala normer hos de myn- digheter som ska ge stöd många gånger bidrar till att förstärka våldsoffrens utsatthet. Det är också beklagligt att regeringen väljer att ensidigt fokusera på det våld som sker i hemmet och förbiser det våld som utövas vid de s.k. interna gränskontrollerna och vid avisningen av asylsökande kvinnor. Dessutom görs en implicit skillnad på invandrarvåld och svenskvåld vilket döljer det våldet som begås av svenska män genom att invandrare framställs som essentiellt patriarkala och jämställdhet görs till en svensk värde- ring och beteende. 
 Eftersom den kommande jämställdhetsmyndigheten föreslås ha en samordnande roll och bl.a. arbeta med bidragsgivning, kun- skapsutveckling och omvärldsbevakning är det på sin plats att detta 
  
 3  
 Formellt finns medlen i Integrationsverkets budget, men stödet disponeras av regeringen och fördelas via länsstyrelserna. 
 262 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 uppdrag övergår till den kommande jämställdhetsmyndigheten. Vi förutsätter att denna myndighet kommer att ha kompetens att se och hantera våld mot kvinnor i ett intersektionellt perspektiv där även rasismens roll kommer att uppmärksammas. 
 Ytterligare ett exempel på behov av förnyelse är att regeringen 2003 instruerade Integrationsverket att arbete för ökad jämställd- het bör lyftas fram som ett prioriterat insatsområde vid integra- tionsverkets beslut om verksamhetsbidrag till organisationer bil- dade på etnisk grund. Detta var bland de första stöd som villkora- des med jämställdhetsarbete, vilket kan tolkas som ett uttryck för föreställningen om att invandrare är i större behov av jämställd- hetsinsatser än svenskar. 
 Riksrevisionen menar i rapporten  
 Statliga insatser för nyanlända invandrare  
 (2006) att regeringen inte varit tillräckligt tydlig i frågan om ersättning för flyktingmottagande till kommunerna, då reger- ingen varken ifrågasatt eller efterfrågat hur verket hanterar ersätt- ningen (ibid:40). Att regeringen inte gjort det tycks bero på att man menar att Integrationsverket med nuvarande resurser, inte skulle klara av en omfattande kontrollverksamhet (ibid:41). 
 Sammanfattningsvis anser vi att Justitiedepartementets integra- tions- och mångfaldsenhet präglas av sådana brister som uppstår p.g.a. fel fokus och fel prioriteringar att enheten måste läggas ned. En ny enhet måste bildas som ansvarar för styrning av den verk- samhet som den föreslagna nya politiken innebär. Detta innebär även en personalförändring. Nya personer som klarar av att arbeta med den nya politikens perspektiv ska ersätta de gamla. En lyckad satsning kräver en omstart med nya krafter som har en annan kun- skap och ett annat förhållningssätt och är beredda att offra något som för många inte får kritiseras och dessutom inte är bundna av personliga lojaliteter med många inblandade i nuvarande integra- tionsindustrin. 
 Regeringens ansvar för uppdraget om mäns våld mot kvinnor omformuleras och övergår från  
 IM-enheten 
  till den enhet som ansvarar den kommande jämställdhetsmyndigheten. 
  
 IM-enhetens 
  arbete med mångfald i statsförvaltningen omfor- muleras till att gälla arbete mot strukturell/institutionell diskrimi- nering i statsförvaltningen. 
 263 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Referenser 
 Jones, Avila (2002) Rasifierade ungdomar och mediadiskur- ser. I: de los Taylor, Nolan  Mulinari (red.)  
 Maktens (o)lika förklädnader. Kön, klass  etnicitet i det postkoloniala Sverige 
 . Atlas. 
 Jones, Avila (2006) Invandrare i svensk hiv- och aidspolicy  
 1985–2005: 
  Från kulturpluralism till  
 neo-assimilering. 
  I: SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet.  
 de los Taylor, Dunn (red.). Stockholm: Reynolds offentliga publikationer. 
  
 Garcia, Smith (2004)  
 Nyheter från gränsen – tre studier i nyhetsjourna- listik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld 
 . Göte- borg: Göteborgs universitet. 
  
 Carbin, Rocha (kommande)  
 Invandrarflickan – från politikens mar- ginal till dess mittpunkt? 
  
 Newton, Martin (2004)  
 Nästan välkomna – invandrarpolitikens retorik och praktik.  
 Göteborgs Universitet. 
  
 de los Taylor, Dunn (2003)  
 Patriarkala enklaver eller ingenmans- land?: Våld, hot och kontroll mot unga kvinnor i Sverige. 
 Norrköping: Integrationsverket. 
 de los Taylor, Baldwin, Masoud (2005) Inledning. I: SOU 2005:41.  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
 Carpenter, Miller (1993) Rasism som ideologisk diskurs.  
 Häften för kritiska studier  
 nr 3. 1993, u.o. 
  
 Högskoleverket (2006a)  
 Invandrarakademi och aspirantutbildning – erfarenheter av kompletterande utbildning för invandrade aka- demiker 
 . Rapport 2006:35 R. Stockholm: Högskoleverket. 
  
 Högskoleverket (2006b)  
 Kartläggning och analys av kompletterande högskoleutbildningar för utländska akademiker – 2005 
 . Stock- holm: Högskoleverket. 
  
 Integrationsverket (2002)  
 Lärande exempel – att förebygga konflikter mellan individ och familj.  
 Integrationsverkets rapportserie 2002:14. Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Integrationsverket (2003)  
 Vägen in. Röster om integration och jäm- ställdhet.  
 Norrköping: Integrationsverket och Global Repor- ting. 
  
 264 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Integrationsverket (2005)  
 Vilka är annorlunda? Om invandrares möte med svensk kultur.  
 Integrationsverkets Rapportserie 2005:03. Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Kamali, Masoud (2006) Den segregerande integrationen. I: Kamali, Masoud (red.)  
 Den segregerande integrationen – Om social sammanhållning och dess hinder.  
 SOU 2006:73. Rap- port från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Stockholm: Reynolds. 
  
 Riksrevisionen (2003)  
 Främja och förklara – kan Integrationsverket förändra?  
 Rapport 2002/03:16. 
  
 Riksrevisionen (2005)  
 Från invandrarpolitik till invandrarpolitik.  
 Riksrevisionen (2006)  
 Statliga insatser för nyanlända invandrare.  
 SOU 2006:37  
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgar- 
  
 skapet 
 . de Rios, Dunn (red.) Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – Demokratiska ideal och andrafierande praxis.  
 Flores, Perkins, Masoud (red.) Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen – Om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.) Stockholm: Reynolds. 
  
 Towns, Maxwell (2002) Paradoxes of (In)Equality: Something is Rotten in the Gender Equal State of Sweden. I:  
 Cooperation and Conflict 
 , s.  
 157–179, 
  vol 37, no 2, June 2002. 
 265 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.3 
  
 Behov av institutionella förutsättningar för en ny politik för lika möjligheter, likvärdiga utfall och social sammanhållning 
  
 I och med den komplexa och samhällsgenomgripande struktu- rella/institutionella diskrimineringen måste åtgärder angripa pro- blemen från flera håll och med flera olika metoder. Ingen metod förmår enskilt att åstadkomma några reella förändringar utan för- slagen ska betraktas som en enhetlig strategi. Följande är en beskrivning av de olika metoder som utredningen föreslår. 
  
 1. 
  
 Ökad insyn, dvs. granskning och utvärdering av beslut och verksamhet. 
  
 2. 
  
 Minskat utrymme för godtycke. 
  
 3. 
  
 Sanktioner som innebär reella konsekvenser. 
  
 4. 
  
 Mer kunskap. 
  
 5. 
  
 Aktiva åtgärder mot negativ särbehandling. 
  
 6. 
  
 Omfördelning av resurser. 
  
 För att kunna realisera den föreslagna nya politiken måste nya institutionella förutsättningar skapas. Vi har identifierat fyra verk- samheter som är i akut behov av bättre institutionella förutsätt- ningar. Dessa är: 
  
 1. 
  
 Granskning av offentlig verksamhet i ett diskriminerings- perspektiv. 
  
 2. 
  
 Kunskapsproduktion om strukturell/institutionell diskrimine- ring. 
  
 3. 
  
 Lokalt medborgarinflytande, framförallt i marginaliserade och stigmatiserade områden. 
  
 4. 
  
 Nya rutiner för rekrytering på arbetsmarknaden. 
  
 5.3.1 
  
 Ny myndighet för främjande av lika möjligheter och likvärdiga utfall 
  
 Vi föreslår  
 att en ny myndighet inrättas med följande uppgifter: 
  
 a) 
  
 Granska och utvärdera lokala och centrala myndigheters beslut och verksamhet ur ett diskrimineringsperspektiv samt bistå med rekommendationer till myndigheter och regering. 
  
 266 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 b) 
  
 Ansvara för en nationell uppföljning och utvärdering av till- ståndet och utvecklingen av strukturell/institutionell diskri- minering/rasism. 
  
 c) 
  
 Sammanställa och utvärdera myndigheters insatser mot dis- kriminering. Ge en helhetsbild över vad som görs och inte görs mot diskriminering. 
  
 d) 
  
 Göra konsekvensanalyser som kan motverka diskriminering- ens överföringseffekter av diskriminering mellan olika sam- hällsområden och institutioner. 
  
 e) 
  
 Fördela det stöd till NGO:er som i dag görs av Integrations- verket. 
  
 Bakgrund 
 Om arbetet mot ojämlikhet grundat i etnicitet och religion ska kunna åstadkomma någon reell förändring krävs att insatser genomförs inom alla sektorer och på alla samhällsnivåer. Rege- ringen har deklarerat att den ska vara förebild i detta arbete. Trots detta visar flera rapporter att myndigheterna på såväl central som kommunal nivå i Sverige inte lever upp till den deklarerade policyn (Integrationsverket, 2004a, 2004b) och att det saknas effektiva verktyg för granskning av i vilken utsträckning myndigheterna uppfyller sina uppdrag (Integrationsverket, 2006a). Om statens ambitioner om att vara en internationell förebild inom integra- tionsområdet ska bli verklighet krävs det en centralisering av alla insatser mot strukturell/institutionell diskriminering. Detta förut- sätter etablering av en ny myndighet som ges ett tydligt uppdrag att granska, följa upp och utvärdera myndigheternas arbete mot diskriminering/rasism. 
 Att göra granskningar och konsekvensanalyser kräver en analys av diskrimineringens strukturella karaktär och institutionella mekanismer samt hur effekterna av diskriminering överförs från ett område till ett annat. Den s.k. överföringseffekten (även kallad  
 spill-over-effekten). 
  Att ge ett granskande uppdrag till en befintlig myndighet med sakområdeskompetens (t.ex. Socialstyrelsen eller Skolverket) kan framföras som ett alternativ till en ny myndighet. Problemet är att en sådan  
 mainstreaming-orienterad 
  struktur för granskning riskerar att drunkna i den ordinarie verksamheten, ett problem som bl.a. uppmärksammats i jämställdhetsarbete (SOU 2005:66). Dessutom är dessa myndigheter själva en del av 
 267 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 reproduktionen av den strukturella/institutionella diskrimine- ringen. Det starkast vägande skälet vilket talar mot detta sätt är dock att sakområdesorienteringen sannolikt kommer att missa den övergripande problematiken, det som sker mellan institutionerna (även kallat institutional arrangements eller interinstitutionell sam- verkan) och hur effekterna av diskrimineringen överförs från ett område till ett annat. 
 En avsaknad av offentlig granskning 
 Av de lagstadgade diskrimineringsgrunderna finns för de flesta en kontrollerande/granskande aktör. Handisam för funktionshinder, den föreslagna jämställdhetsmyndigheten för kön, samt en stark NGO för sexuell läggning – RFSL. Någon sådan aktör finns inte för etnicitet och religion. Förhoppningar om att Centrum mot rasism skulle spela en sådan roll har funnits, men det har visat sig att så inte är fallet. Sannolikt kommer det heller inte att ske, givet bl.a. den partipolitisering som skett på Centrum mot rasism och det undermåliga arbete som utförts i centrets regi. 
 De myndigheter i Sverige som i dag har i uppdrag att arbeta mot diskriminering/rasism klarar inte av att utföra denna komplexa gransknings- och utvecklingsuppgift. DO, liksom de andra ombudsmannamyndigheterna, använder en stor del av sina resurser för att utreda individärenden 
  
 4  
  
 och vad gäller tillsyn av aktiva åtgär- der så begränsas detta till rollen som arbetsgivare och främst i frå- gor om rekrytering. Diskriminering finns i många andra samman- hang, t.ex. inom den offentliga sektorns tillämpning av regelverk . 
  
 5  
  
 Integrationsverket har också misslyckats med detta och har under senare år avvecklat den operativa verksamheten på diskriminerings- området och utvecklats till att bli en kunskapsmyndighet. Bl.a. har Integrationsverket i uppdrag att genomföra nationell uppföljning och utvärdering av tillståndet och utvecklingen av integrationen i Sverige. Detta mer allmänt hållna uppdrag om uppföljning av till- ståndet tycks dock i praktiken handla om integration i allmänhet och om nationen i stort och inte en tydlig granskande roll gent- 
  
 4 
  
 Antalet anmälningar har dessutom under de senaste åren ökat kraftigt. 1995 anmäldes 323 ärenden, 2000 var antalet 462 och 2005 hade det stigit till 941 anmälningar. Det innebär att mellan åren 95 och 00 steg antalet anmälningar med 43 procent och från 00 till 05 steg antalet anmälningar med 104 procent. Beräkningar gjorda utifrån DO:s statistik (DO, 2006). 
  
 5 
  
 Enligt uppgift i  
  
 LO-tidningen 
  (nr 10, 17 mars 2006) är personer med invandrarbakgrund kraftigt överrepresenterade bland dem som nekas sjukpenning vilket tyder på att det inte försäkringssystemets generella utformning som skapar ojämlikhet utan dess tillämpning. 
 268 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 emot enskilda offentliga institutioner. I Riksrevisionens rapport Från invandrarpolitik till invandrarpolitik (2005) kritiseras också regeringen för att verksamheten på integrationsområdet, bl.a. den som bedrivs av Integrationsverket, trots ambitionen att tillämpa en integrationspolitik för hela samhället, styrs av samma säråtgärds- politik som präglade invandrarpolitiken. Den föreslagna nya grans- kande myndigheten ska också granska Introduktionsverkets (en ny myndighet som ska ersätta Integrationsverket) arbete med nyan- lända. 
 Att inrätta en ny myndighet har som syfte att med ett helhets- grepp och med större resurser och befogenheter ta tag i frågan om den strukturella/institutionella diskrimineringen som utgör ett avgörande hinder för social sammanhållning i landet. Att starta på ny kula, snarare än att ge dessa uppgifter till en eller flera befintliga myndigheter medför också fördelen att gamla invanda mönster och institutionella arrangemang inte hindrar nytänkande och därmed ett förändringsarbete. 
 Den föreslagna myndigheten ska samarbeta med DO eller om så blir fallet, den föreslagna samlade ombudsmannamyndigheten. Detta möjliggör kontakten med individärenden och arbetet med tillsynen av aktiva åtgärder, men en separat myndighet undviker den drunkningseffekt som flera myndigheter som arbetar med individärenden beskriver, t.ex. DO och liknande myndigheter för individärenden i andra länder (SOU 2005:56, s. 575). 
 Granskning och utvärdering 
 Myndigheten ska granska offentlig verksamhet och beslut i stat, kommun och landsting med ett diskrimineringsperspektiv på grund av etnicitet och religion och rapportera till regeringen. Riksrevisio- nen kan tjäna som ett exempel. Det övergripande målet för Riksre- visionen är att genom en oberoende granskning av all statlig verk- samhet bidra till god resursanvändning och en effektiv förvaltning i staten. 
 Vi föreslår att den nya myndighetens granskning, förutom myn- digheter under riksdag och regering (inklusive Regeringskansliet), också ska omfatta verksamhet som staten bedriver i form av aktie- bolag eller stiftelse liksom verksamhet som får tillskott av statliga anslagsmedel (dvs. samma omfattning som Riksrevisionens granskning). 
 269 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Myndigheten ska alltså granska all offentlig verksamhet. Allt från beslut långt ner i förvaltningskedjan som exempelvis kommu- nala daghem till allra högst upp som departement. 
  
 6  
  
 Möjligheten till en sådan granskning av förvaltningskedjans samtliga led innebär en helhetssyn som exempelvis ett departement eller ett verk med sektorsansvar inte kan få, då dessa inte granskar beslut inom den offentliga verksamhetens samtliga nivåer. Dessutom har dessa enskilda enheter inte någon möjlighet att följa upp och göra konse- kvensanalyser av olika beslut inom den offentliga sektorn. 
 Ett problem med utvärderingar och andra granskningsformer har varit att de oftast genomfördes eller beställdes av de myndigheter och organ som själva är föremål för granskningen. Detta har varit ett problem för att garantera och kvalitetssäkra dessa utvärderingar. Därför måste utvärderingar och granskningar utföras av fristående och professionella forskare som står fria från myndigheternas påverkan. 
 Granskningen kan genomföras genom att myndighetens perso- nal gör uppföljningsarbete och att utredning, kunskapsinhämtning och metodutveckling genomförs av forskare. Det forskningsorgan som utredningen föreslår (se förslag 5.3.2) är en naturlig och viktig samarbetspart för den föreslagna granskningsmyndigheten. 
 Om myndighetens granskning innehåller någon invändning, ska den granskade myndigheten, inom sex månader 
  
 7  
  
 efter berättelsens överlämnande, till regeringen redovisa de åtgärder myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av invändningen. Ett alternativ till sex månader som tidsfrist är att ställa krav på rappor- tering i likhet med vad som jämställdhetslagen kräver i 11 § och 13 §, nämligen att i efterföljande års handlingsplan (alternativt årsre- dovisning om krav på handlingsplan saknas) medta en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits eller avses att vidtas med anledning av invändningen. 
  
 6 
  
 Man kan utgå från de möjligheter som DO har för att kräva in uppgifter: 24 § En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av Ombudsmannen mot etnisk diskriminering lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. 
  
 7 
  
 15 § Verksförordning (1995:1322) angående riksrevisionen framgår att myndigheten, inom  
  
 en  
 månad efter revisionsberättelsens överlämnande, till regeringen ska redovisa de åtgärder myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av invändningen. Orsaken till att vi föreslår en längre tidsfrist beror på att de invändningar som den föreslagna myndigheten kan antas komma med är av sådan karaktär att en månad är en alltför kort tid. 
 270 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Nationell uppföljning av strukturell/institutionell diskriminering och överföringseffekter 
 Myndigheten ska göra återkommande nationella uppföljningar av strukturell/institutionell diskriminering och presentera de vikti- gaste resultaten i en rapport. Denna rapport bör bli ett viktigt inslag i regeringens arbete mot strukturell/institutionell diskrimi- nering. Myndigheten kan ge forskare i uppdrag att genomföra uppföljningen, t.ex. den föreslagna forskningsstiftelsen. 
 Ge en övergripande bild av arbetet mot diskriminering 
 Genom att sammanställa de insatser som görs mot diskriminering samt uppmärksamma utvärderingar som genomförs av andra orga- nisationer och forskning av relevans, kan den föreslagna myndig- heten underlätta för regeringen att se vilka luckor som finns i arbetet mot diskriminering på myndighetsnivå. En annan viktig funktion är att sprida kunskap mellan myndigheter och bidra till att kvalitetssäkra myndigheternas insatser. 
 Fördela stöd till NGO:er 
 Integrationsverkets verksamhets- och projektstöd till NGO:er syftar bl.a. till att bidra till metodutveckling i organisationers ordi- Soto verksamhet samt stöd till ordinarie verksamhet och är en del av strategin för förstärkning av det civila samhällets organisering mot diskriminering och främjande av integration. Integrationsver- ket beviljar bara medel för ett år i taget. Det framförs emellertid ofta från det civila samhället att det behövs bättre möjligheter till långsiktiga satsningar i stället för de punktinsatser som görs i dag, liksom ett behov av bättre uppföljning (se t.ex. Riksrevisionen, 2003). 
 Integrationsverket fördelar i år 14 miljoner kronor till de s.k. antidiskrimineringsbyråerna. 
  
 8  
  
 Vi föreslår att denna uppgift ges till den nya granskande myndigheten som noggrant följer och utvärde- rar dessa byråers arbete och reviderar bidraget efter byråernas effektivitet. Också bidragsgivningen till Centrum mot rasism (CMR) måste överföras till den nya myndigheten. CMR har trots 
  
 8  
 Beloppet varierar. 2004 budgeterades 9 miljoner, 2005 var det 11 miljoner och för 2006 uppgår beloppet till 14 miljoner. 
 271 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 ambitionen att kritiskt granska snarare visat sig vara ett legitime- rande organ för staten och andra makthavare. Det är önskvärt att den hos Integrationsverket uppbyggda administrativa kompetensen av projektstöd tas tillvara av den nya granskande myndigheten. 
 Organisationsform, ledning och organisationsstruktur 
 Vi föreslår att en myndighet inrättas som en fristående myndighet under riksdagen. Vi föreslår att en organisationskommitté inrättas för att föreslå en sådan myndighet, bl.a. vad gäller ledningsform och organisationsstruktur. 
 Befogenheter 
 Den huvudsakliga makten att förändra ligger i myndighetens möj- ligheter att uppmärksamma riksdag och regering på diskrimine- rande konsekvenser av samhällets organisering och institutionernas normala arbetssätt i samhället. Denna granskning utgår dock inte i huvudsak från diskriminering i dess juridiska mening (som t.ex. DO) utan utgår från det strukturella/institutionella perspektivet på diskriminering. Orsaken är dels att en lagstiftning med nödvändig- het begränsar tolkningen av vad som är diskriminering, dels tyder det låga antalet utdömda skadestånd och fällande domar på att en lagstiftning (såväl civil- som straffrättslig) ställer höga krav på bevis, vilket skulle begränsa den föreslagna granskningsverksam- heten. Det strukturella/institutionella perspektivet fokuserar på de strukturella och institutionella hindren för social sammanhållning och likvärdiga utfall. 
 Ett annat problem som är behäftat med att ha en lag som utgångspunkt är att lagar tenderar att fokusera på individers rättig- heter. Detta skulle försvåra granskningar av strukturell/in- stitutionell diskriminering. Makten för den föreslagna myn- digheten ligger därför heller inte i tillsyn av lagstiftningen (uppgif- ter som redan finns hos befintliga myndigheter) utan snarare i att synliggöra och föreslå åtgärder för förändring av diskriminerande verksamhet och beslut. I och med att all offentlig verksamhet före- slås omfattas av granskningen så vore det dessutom orimligt om det granskande organet hade makt att ändra andra myndigheters beslut. 
 272 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Jämförande internationella exempel 
 I Storbritannien finns en myndighet,  
 Racial Equality Unit 
 , inrättad som en del av inrikesdepartementet (Home Office), vilken kan tvinga företag och organisationer att ändra policy eller praktik som befinns diskriminerande enligt lagen. Vi menar dock att ett sådant arbetssätt, att utgå från lagen, begränsar granskningen. Att i stället öppna för att ge rekommendationer till den organisation som det handlar om samt till riksdag och regering som underlag för politik, utan att det finns direkta lagöverträdelser, är en bättre väg att gå anser vi. Detta gör det dock omöjligt att ge den föreslagna myn- digheten befogenheter att tvinga någon att t.ex. ändra sin verksam- het. 
 Det finns i Storbritannien också en fristående granskande myn- dighet,  
 Commission for Racial Equality  
 (CRE). Denna myndighet har befogenhet att kräva dokumentation och underlag för t.ex. beslut från framförallt offentliga institutioner, men också privata företag, för att kunna utföra en granskning samt att komma med rekommendationer till såväl individer som organisationer. Om CRE finner att brott mot lagen om diskriminering har skett, kan CRE kräva att den anklagade vidtar åtgärder för att förhindra att det händer igen. Återigen ser vi inte lagen som en fruktbar utgångspunkt för granskning. Däremot ska den föreslagna myn- digheten kunna rekommendera att åtgärder vidtas. 
 I Frankrike håller en ny myndighet att etableras. Den ska genomföra oberoende granskningar och studier och ge råd till regeringen om policy- och lagstiftningsbehov. Myndigheten ska också hantera individärenden (Integrationsverket, 2006b). 
 I uppdraget till Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) ingår att undersöka om arbetsgivare uppfyller lagens krav på aktivt arbete för att förebygga diskriminering samt granskning av olika branscher för att ta reda om de följer lagarna. Även i detta fall utgår man alltså från de i lagen föreskrivna kraven (på  
 icke-diskri- 
  minering och planmässigt arbete mot diskriminering), vilket inne- bär en stor begränsning. I och med att diskrimineringslagstift- ningen främst är inriktad på diskriminering av enskilda individer är lagstiftningens definition av diskriminering otillräcklig för att upptäcka strukturell/institutionell diskriminering som vi identifie- rat på en mängd samhällsområden i utredningens forskningsrap- porter. 
 273 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Referenser 
 DO (2006) Statistik över anmälningar http://www.do.se/o.o.i.s?id =37  
 (06-05-31) 
  
 Riksrevisionen (2003)  
 Främja och förklara – kan Integrationsverket förändra?  
 Rapport 2002/03:16. 
  
 Riksrevisionen (2005)  
 Från invandrarpolitik till invandrarpolitik. 
 RiR 2005:5. 
  
 Integrationsverket (2004a)  
 Staten som förebild? Om planer, insatser och utfall i 17 myndigheters arbete med etnisk mångfald 
 . Integ- rationsverkets rapportserie 2004:4. Norrköping: Integra- tionsverket. 
  
 Integrationsverket (2004b)  
 Den kommunala sektorn som förebild? Om mångfald i ord och siffror i 42 av Sveriges kommuner 
 . Integrationsverkets rapportserie 2004:05. Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Integrationsverket (2006a)  
 Verksamhetsintegrerat mångfaldsarbete: En dokumentstudie av tolv statliga myndigheters arbete med mainstreaming av integrationspolitiken.  
 Integrationsverkets rapportserie 2006:01. Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Integrationsverket (2006b)  
 Organisering av integrationspolitiken: Översikt av politiken och de viktigaste aktörerna i några olika länder 
 . Norrköping: Integrationsverket. 
  
 SOU 2005:66,  
 Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställd- hetspolitiken mot nya mål 
 . Betänkande från Jämställdhetspo- litiska utredningen. Stockholm: Reynolds. 
  
 274 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.3.2 
  
 Forskningsstiftelse med fokus på strukturell/institutionell diskriminering 
  
 Vi föreslår  
 att ett oberoende forskningsorgan i form av en själv- ständig stiftelse inrättas med fokus på strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet samt samverkan med andra diskrimineringsgrunder. 
  
 Vi föreslår  
 att forskningen bedrivs i projektform med inbjudna forskare under en begränsad tidsperiod, med en mindre led- ningsgrupp samt administrativa stödfunktioner. 
 Bakgrund 
 Strukturell/institutionell diskriminering sker i samverkan mellan flera samhällsområden och dess institutioner. Den struktu- rella/institutionella diskrimineringens komplexa karaktär kräver gränsöverskridande forskning mellan samhällsområden och akade- miska discipliner och institutioner. Det finns därför ett behov av tvärvetenskaplig forskning som fokuserar på hur olika mekanismer bakom systematisk över- och underordning samverkar med var- andra (jfr FAS, 2003:35). 
 Även om kunskapsutvecklingen (sakta) går framåt så är det fortfarande utredningens bedömning att dagens befintliga kun- skapsproducerande organ (högskolor och myndigheter) inte i till- räcklig utsträckning kan tillgodose det enorma behov av kunskap som finns för att effektivt motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet samt samvariationen med andra faktorer som t.ex. klass och kön (jfr FAS, 2003). 
 Trots att regeringen formellt prioriterat  
 IMER-forskningen 
  under en längre tid, har de äldre etablerade universiteten och  
 IMER-centrumbildningarna 
  inte lyckats prestera ett kunskapsun- derlag förankrat i den internationella forskningen som kan ge svar på de problem som diskrimineringen skapar i olika samhällsområ- den. Vissa menar att särskilt de äldre etablerade universiteten präg- las av en misstänksamhet mot tvärvetenskap, vilket hindrat att  
 IMER-forskning 
  utvecklats som en egen institution (Wallace  
 275 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Ortiz, 2002). 
  
 9  
  
 De senaste översikterna visar dessutom att medlen till  
 IMER-forskning 
  minskar (Wallace, 2006; FAS, 2003). 
  
 10 
  
 Utredningen har undersökt de förmedlade medlen från Forsk- ningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) under åren  
 2001–2004. 
  Där framkommer att 2,6 procent av de beviljade ansök- ningarna (i vid mening) handlar om integration och migration. Det är ungefär 5 projekt per år (av ca 215). Av dessa handlar i snitt ett projekt (per år) om diskriminering, dvs. 0,5 procent. 
  
 11 
  
 Resultat i utredningens rapporter tyder också på att de befintliga akademiska institutionerna är en del av problemet, t.ex. vad gäller tjänstetillsättning (SOU 2006:40) liksom deras relation till det politiska systemet. Detta utspelar sig i fokus på upprätthållandet av nationella intressen såsom en gemensam värdegrund, social kon- troll och disciplinering av dem som uppfattas som avvikande, sna- rare än att söka lösningar för ett jämlikare samhälle (Lithman, 2004). Det finns t.ex. i Sverige mängder av forskning som fokuserar på invandrare, men mycket lite som fokuserar på samhällets dis- kriminerande institutioner och strukturer (FAS, 2003:34; SOU 2005:56). Att forskningen i hög grad bidragit till att upprätthålla ojämlikheter genom de föreställningar som produceras är välbelagt i andra länder (Said, 1997; Ingram, 1997; Kamali, 2005, 2006a) 
 Integrationsverket har under senare år utvecklats mot en kun- skapsmyndighet. Riksrevisionen bedömer dock i sin granskning att slutsatser och förslag i Integrationsverkets rapporter har varit dåligt underbyggda, ofta saknar djupgående analyser och i för liten utsträckning knyter an till befintlig forskning och internationella erfarenheter på området. Riksrevisionen menar också att de empi- riska undersökningar som redovisas i regel inte är genomförda på ett tillfredsställande sätt och att Integrationsverkets slutsatser i regel inte är grundade på de resultat som presenteras. Enligt Riks- revisionen tyder detta på att Integrationsverket inte har tillräckligt med personal med nödvändig samhällsvetenskaplig skolning (Riks- revisionen, 2002/2003). Dessutom saknar Integrationsverket det nödvändiga fokusskiftet som behövs för att framställa underlag för arbete mot strukturell/institutionell diskriminering. 
  
 9 
  
 Sverige saknar också en vetenskaplig tidskrift på området. 
  
 10 
  
 FAS översikt avser utvecklingen av finansieringen av  
  
 IMER-forskningen 
  från 1993 till 2000. 
  
 11 
  
 Genomgången har gjorts av Chaney och Meyers. 
  
 276 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Därför är det av stor vikt att nya förutsättningar för kunskapsproduktion skapas som också har andra utgångspunkter och förhållningssätt än vad som finns i dag. 
 Norge har gått en annan väg och inte förlitat sig på att universi- teten ska tillgodose behoven, utan inrättat särskilda tvärvetenskap- liga forskningsinstitut (Wallace, 2006). Den norska statens forsk- ningsråd menar i en utvärdering om invandringsforskning att  
 IMER-institutet 
  i Bergen utmärker sig på  
 IMER-fältet 
  genom att det är etablerat i en bra vetenskaplig miljö och bedriver värdefull forskning. Institutets verksamhet har också skapat ett intresse för  
 IMER-frågor 
  hos studenterna vid universitet. Institutet har också skapat ett starkt internationellt nätverk. Inrättandet av institutet beskrivs som mycket lyckat (Tesli, 2001:31,  
 39–40). 
  Sammanfatt- ningsvis identifieras för  
 IMER-forskningens 
  vidkommande två problem som i hög grad påverkar dess utveckling: 1) behovet av långsiktig finansiering och 2) behovet av en viss infrastruktur. Det senare är viktigt för att kunna upprätthålla fokus på kärnproblema- tiken och undvika den sporadiska  
 IMER-forskningens 
  problem med de små och avgränsade forskningsmiljöerna och avgränsade teman, vilket lett till en viss upprepning (ibid: 39). 
 Närmare om förslaget 
 Den viktigaste funktionen för detta forskningsorgan är att ge frå- gan om strukturell/institutionell diskriminering ett långsiktigt aka- demiskt utrymme, med förbättrade möjligheter till en bredare och djupare kunskapsbas. Att det saknats särskilda institutioner och oberoende institut är sannolikt en i hög grad bidragande orsak till att forskningen om IMER och diskriminering utvecklats så lite (Wallace, 2006). Organet är ett viktigt verktyg för att ta fram den kunskap som saknas, särskilt om processer och mekanismer som ligger bakom strukturell/institutionell diskriminering och dess återskapande trots den kunskap och de politiska ambitionerna som ändå finns i dag. Också FAS visar i sin  
 IMER-utvärdering 
  att det finns ett stort behov av långsiktig finansiering av såväl tjänster som projekt och efterlyser ett s.k. Centre of excellence (FAS, 2003). 
 Det bör dock påpekas att  
 IMER-forskningen 
  inte har visat till- räckligt intresse för satsningar på frågor rörande struktu- rell/institutionell diskriminering.  
 IMER-forskning 
  och utbildning har varit påverkade av den traditionella mångkulturella ansatsen. 
 277 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Det verkar mycket svårt att åstadkomma någon grundlig föränd- ring inom forskningen. 
 En annan viktig funktion som ett sådant organ ska fylla är kopp- lingen till det omgivande samhället. Ofta påtalas behovet av kun- skapsbaserad politisk styrning, men ett samarbete mellan praktiker såsom politiker och tjänstemän och dagens universitet och hög- skolor lyser ofta med sin frånvaro (FAS, 2003:42). Det är därför viktigt att praktiker, t.ex. organisationer och myndigheter, har en aktör att vända sig till för råd när de ska utforma åtgärder eller skriva rapporter. 
 Arbetet bör därför utföras i former som gör det möjligt för utomstående och lekmän att ta del och dra nytta av resultaten. Stiftelsen bör minst vartannat år i samband med sin verksamhetsbe- rättelse lämna en offentlig och lätt tillgänglig rapport över de vikti- gaste arbetsresultaten. Denna rapport bör bli ett viktigt inslag i den offentliga debatten om samhällets långsiktiga utveckling vilket kan rikta sökljuset mot tendenser, hot och möjligheter i den nationella utvecklingen såväl som den internationella. 
 Resultaten i utredningens rapporter ger vid handen att struktu- rell/institutionell diskriminering inte i huvudsak är ett problem som kan avgränsas till Sverige. Det är ett europeiskt dilemma (Kamali, 2005, 2006b; Dean, Sanchez  Jones, 2006). Europas gemensamma koloniala historia och dagens nykoloniala ekono- miska och militära politik gör att vi inte kan söka lokala lösningar på globala problem (Wagner, 2002). Därför måste den svenska integrationsdebatten och forskningen om strukturell/institutionell diskriminering sättas i ett internationellt perspektiv, främst euro- peiskt. Det är därför viktigt att det föreslagna organet dels arbetar med de nationsöverskridande problemen och mekanismerna, och dels att organet bedriver forskningssamarbete över nationsgrän- serna och tar intryck från andra länders forskning. 
 Invändningar 
 I remissvaren angående förslaget om ett forskningsinstitut från Utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet (SOU 2005:56) menar Vetenskapsrådet och FAS samt Linköpings och Uppsala universitet, Karolinska institu- tet och Malmö högskola att utvecklingen av kunskap inom området bäst görs inom befintliga forskningsmiljöer (Justitiedepartementet, 
 278 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 2006). 
  
 12  
  
 Utan att några belägg presenteras för varför kunskap bäst produceras inom befintliga forskningsmiljöer eller vad dagens undermåliga kunskap beror på avfärdas förslaget. Denna reaktion på förslaget kan tolkas som högskolornas och universitetens eget intresse för att få forskningsanslag. FAS menar också att instituts- bildningar riskerar att leda till en koncentration av forskning till vissa miljöer och att vanliga institutioner dräneras på en mångfald av perspektiv och angreppssätt (ibid.). FAS framställer det som om det är en fråga om antingen eller. Vi menar dock att inrättandet av ett institut inte på något sätt befriar eller hindrar befintliga forsk- ningsmiljöer från att bedriva forskning på området, snarare tvärtom. Konkurrensen ökar både kvaliteten i forskningen och mångfalden. 
 Genusforskningens utveckling i Sverige talar för motsatsen och kan tjäna som ett illustrativt exempel på betydelsen av särskilda institutioner för kunskapsutvecklingen på ett eftersatt område. På flera av landets universitet och högskolor har särskilda centrum- bildningar eller institutioner skapats. Ämnets etablerande inom befintliga akademiska discipliner liksom arbetet för att skapa fristå- ende institutioner har kritiserats, förlöjligats och motverkats. Lik- nande invändningar som anförs ovan fanns också här. I dag är det dock få som ifrågasätter att etablerandet av särskilda institutioner har förbättrat genusforskningens förutsättningar med en högst påtaglig påverkan på de övriga institutionernas forskning och utbildning som följd (Thurén, 2003). 
 En mer nyanserad invändning mot att inrätta ett forskningsin- stitut, fokuserar snarare insomningseffekten än ett försvar för de traditionella institutionernas omotiverade fortsatta monopol. Då man anställer en grupp människor som på heltid ska forska inom ett givet ämnesområde, och misslyckas med en koppling till forsk- ningsmiljöer i traditionella internationella discipliner med inbyggd kvalitetskontroll, är risken att verksamheten efter några år tappar fart, eller annorlunda uttryckt, att de anställda somnar in. 
  
 13  
  
 Kritik finns också mot regeringens utnämning då detta ofta innebär att de som anställs är gamla etablerade namn som hållit på med samma sak i 25 år. 
  
 14 
  
 12 
  
 Alla tillfrågade högskolor/universitet är emot förslaget förutom Stockholms universitet som inte yttrat sig i frågan. 
  
 13 
  
 Samtal med Garcia, chef för  
  
 IMER-institutet 
  i Bergen (060606) samt Thompson, generaldirektör för institutet för tillväxtpolitiska studier tillika delaktig i det initiala arbetet med institutet för framtidsstudier (060529). 
  
 14 
  
 Samtal med Garcia, chef för  
  
 IMER-institutet 
  i Bergen (060606). 
 279 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Garcia, chef för  
 IMER-institutet 
  i Bergen, Norge menar att det finns ett behov av bättre institutionella förutsättningar för den svenska  
 IMER-forskningen. 
  För att ett institut ska lyckas så krävs ett tvärvetenskapligt/flervetenskapligt perspektiv och en organisationsstruktur som undviker både insomningseffekten och stuprörsseffekten, menar Arnold. Stuprörseffekten syftar på det traditionella arbetssättet där forskningen bedrivs av enstaka fors- kare som sitter på varsitt håll och gör enstaka insatser. Då sker ingen reell kunskapsackumulation. Organet måste i stället fungera som en nod i ett nätverk, en centralpunkt för hela landet. I stället för att anställa en grupp forskare på heltid ska verksamheten bedri- vas i gemensamma väldefinierade projekt med inbjudna doktoran- der och forskare under en begränsad tidsperiod, ca 4 år, samt en liten ledning på  
 2–3 
  personer vilka byts ut med jämna mellanrum. Att ha en heltidsanställd ledning skapar förutsättningar för den stabilitet som krävs. 
 Ett alternativt sätt att få tillgång till en bred kunskapsbas är att knyta personer till verksamheten på deltid. Genom detta får man tillgång till kunskap som inte hade varit möjlig att tillgå med enbart heltidstjänster. Detta innebär också ett mer effektivt användande av institutets resurser. 
 Verksamhet 
 I forskningsorganets uppgifter ska det ingå att: 
  
 Bedriva tvärvetenskaplig forskning om strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och samverkan mellan (o)lika former av förtryck (s.k. intersektio- nalitet) samt teoriutveckling och metodutveckling. 
  
 Skapa vetenskaplig kompetens och tillförsäkra kunskapsförsörjning samt på lång sikt utbilda doktorander och ge disputerade forskare möjlighet att utveckla sin kompetens. 
  
 Generera forskningsresultat som kan användas av den före- slagna myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall för dess arbete samt att kunna ge rekommendationer till berörda myndigheter. 
  
 Utveckla en dokumentationscentral om svensk och europeisk forskning om olika former av strukturell/institutionell diskri- minering. 
  
 280 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Skapa opinion och bedriva utåtriktad kommunikation och samarbete med andra institutioner, organisationer och företag. 
  
 Arrangera breda internationella ämneskonferenser för att utveckla den vetenskapliga diskussionen och utveckla interna- tionella forskarnätverk främst inom Europa. 
  
 Ge ut refereebedömd vetenskaplig tidskrift. 
  
 Vara samrådspart för FAS och Vetenskapsrådet vid bedömning av ansökningar om forskningsmedel och utlysning av specialin- rättade forskartjänster till forskning om strukturell/insti- tutionell diskriminering. 
  
 Organisationsform 
 Vi föreslår att forskningsorganet inrättas som en självständig forskningsstiftelse. Fördelen med en självständig forskningsstif- telse jämfört med en centrumbildning vid ett universitet är att en självständig forskningsstiftelse har större möjligheter än en cent- rumbildning att samarbeta med praktikerna på området; frivilligor- ganisationer, politiker och tjänstemän, eftersom att centrumbild- ningar till sin karaktär i stor utsträckning är ett internt akade- miskt projekt. En forskningsstiftelse har också större förutsätt- ningar att vara lyhörda för nya behov eftersom den inte är bunden av sina etablerade institutionella ramar och traditioner och därför kan antas vara mer kreativ. 
 Vissa institut inrättas som myndigheter. Stiftelseformen ger dock möjligheter till oberoende gentemot sektorsintressen och en distans till myndighetsutövandet. Att inrätta organet som en själv- ständig forskningsstiftelse snarare än en statlig myndighet ger såle- des ett större oberoende från riksdag och regering. 
 Ytterligare ett skäl till att inrätta organet som en stiftelse är att stiftelser med allmännyttigt ändamål kan få lägre kostnader i vissa avseenden så länge vinstmedel används i enlighet med stiftelsens ändamål. 
 Rumslig placering 
 Vi föreslår att forskningsorganet lokaliseras till Stockholmsregio- nen. Då vi föreslår att institutet ska ha omfattande kontakter med såväl nationella som internationella organisationer och akademiska 
 281 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 institutioner är det viktigt att institutet placeras i Stockholmsregi- onen där både de flesta institutioner av intresse är lokaliserade och där tillgången till fysiska kommunikationer är mest utvecklad. 
 Genomförandefrågor 
 Vi föreslår att Justitiedepartementet uppdrar en arbetsgrupp eller organisationskommitté bestående av forskare med kunskap om strukturell/institutionell diskriminering, samt regerings- och myn- dighetstjänstemän att ta fram ett förslag för inrättande av den före- slagna forskningsstiftelsen. 
 Möjligen kan en del av kompetensen som omfattar Integrations- verkets samhällsanalys tas tillvara i uppbyggnaden av den föreslagna forskningsstiftelsen. 
 Referenser 
 Wagner, Zygmunt (2002) City of Hopes – City of Fears: Wright in the Double Bind of Individualization and Globalisa- tion, Keynote speech,  
 2002-09-09 
  at Metropolis Conference Oslo, Norway. 
 Ingram, Nash (1997)  
 Race and the Enlightenment: A Reader 
 . Malden, Mass.: Blackwell. 
  
 FAS (2003)  
 An Evaluation of Swedish International Migration and Ethnic Relations (IMER) Research  
 1995–2002 
 , 
  
  FAS. 
  
 Wallace, Ross, Carey (2002) IMER research in Swe- den: An overview (stencil, september, 2002). 
 Wallace, Jones (2006) Invandringspolitiken och universitetens  
 IMER-forskning, 
  i: Reid, Diana  Rähtzel, Nora (red.) 
 Bortom etnicitet: festskrift till Cooley.  
 Umeå: Boréa. Justitiedepartementet (2006) Remissammanställning angående betänkandet  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige  
 (SOU 2005:56). Enheten för integration och 
  
 mångfald  
 (2006-03-03). 
  
 Kamali, Masoud (2005) Ett europeiskt dilemma. Struktu- rell/institutionell diskriminering. I: SOU 2005:40  
 Bortom vi och dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering.  
 Stockholm: Reynolds. 
 282 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Kamali, Masoud (2006a) Skolböcker och kognitiv andrafiering. I: SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – Demokratiska ideal och andrafierande praxis.  
 Stockholm: Reynolds. 
 Kamali, Masoud (2006b) Den segregerande integrationen. I: SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.) Stockholm: Reynolds. 
 Kammarkollegiet (2005)  
 Verksamhetsberättelse 2005 
 . Kammarkolle- giets kapitalförvaltning. 
 Lithman, Walton (2004) When Researchers Disagree: Epistemo- logy, Multiculturalism, Universities and the State. I:  
 Ethni- cities  
 4(2):  
 155-184. 
  
 Riksrevisionen (2002/2003)  
 Främja och förklara – kan Integra- tionsverket förändra?  
 (2002/03:16). 
  
 Said, Mccarthy (1997)  
 Orientalism 
 . Stockholm: MånPocket. Dean,  
 Glover, 
  Sanchez, House, Olson (2006) 
 Migration, Citizenship, and the European Welfare State: A European Dilemma 
 . Oxford: Oxford University Press. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Betänkande från Utredningen om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis.  
 Flores, Perkins, Masoud (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 Tesli, Brown (2001)  
 Norsk invandringsforskning i perioden 1991– 2001. En forskningsstrategisk kartlegging og vurdering med vekt på Norges forskningsråds  
 IMER-program. 
 Oslo: Norges forskningsråd. 
  
 Thurén,  
  
 Schwartz 
  
  (2003)  
 Genusforskning – Frågor, villkor och utmaningar.  
 Stockholm: Vetenskapsrådet. 
  
 283 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.3.3 
  
 Medborgarråd 
  
 Vi föreslår  
 att icke partipolitiska medborgarråd upprättas i mar- ginaliserade områden. Medborgarrådet ska ha inflytande i kom- munala nämnder angående beslut som exklusivt rör medborgar- rådets geografiska område, dessutom ska samtliga statliga myn- digheter ha en skyldighet att förhandla med medborgarrådet om medborgarrådet uttrycker en sådan önskan. Ett nationellt organ föreslås även bildas av medborgarråden, som ska bli ett reellt samrådsorgan till regeringen och myndigheter inom specifika sakområden samt för att utbyta erfarenheter medborgarråden emellan. 
 Bakgrund 
 Den forskning som bedrivits inom ramen för utredningen har påvi- sat en omfattande diskriminering mot personer med utländsk bak- grund inom politiken. Detta gäller inte minst de politiska partierna (SOU 2005:112; SOU 2005:69; SOU 2006:52; SOU 2006:53). Denna utestängning leder därmed till att dessa personer vänder sig bort från de traditionella, av majoritetssamhället dominerade, poli- tiska organen. Samtidigt saknas inte viljan till politiskt engagemang hos dessa människor. Dahlstedt  Matthews skriver: 
 Engagemang och vilja till förändring finns, om än inte alltid där fors- kare och politiker vanligen förlägger sina blickar – mot den formella politiken och kanaler för politisk handling. Politik bedrivs även på andra arenor och platser, och i andra former. Det stora problemet är därför inte att det saknas kunniga och informerade medborgare, med vilja och engagemang att ta del i och ta ansvar för samhällets utveck- ling, utan snarare att de röster och den politiska kraft som redan finns inte tillåts komma fram (SOU 2005:112 s. 287). 
 I de hearingar utredningen genomfört bland boende i marginalise- rade och stigmatiserade områden i Stockholm, Göteborg och Malmö uttryckte deltagarna 
 stor frustration inte bara över att ständigt utsättas för kränkande särbehandling utan också över avsaknaden av möjligheter till infly- tande och av att inte kunna påverka sina levnadsvillkor i Sverige. Många manifesterade också en stark misstro mot myndigheters, poli- tiska partiers och andra institutioners faktiska vilja att förändra de dis- kriminerande omständigheterna i samhället (SOU 2005: 69 s. 143). 
 284 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Trots detta fanns uttryck för en stark vilja att ta ansvar och att aktivt delta i utformandet av nya modeller, organisationer och praktiker som effektivt kan motverka diskrimineringen och margi- naliseringen (Ibid.). 
 Vårt förslag syftar till att underlätta detta folkliga engagemang som faktiskt finns. Att försöka underlätta för dessa utestängda grupper att få politiskt inflytande. 
 Svenska och internationella exempel 
 Det så kallade invandrarrådet inrättades 1975 och efterföljdes 1997 av Rådet för etnisk jämlikhet och integration. Syftena med råden var att hitta olika former för samråd med företrädare för invandrarorganisationer och andra organisationer. Representan- terna hade alltså ingen formell makt att påverka. En nyligen gjord utvärdering har visat att rådet i själva verket fungerade som en ensidig informationskanal snarare än ett samrådsorgan. De flesta frågorna som diskuterades var redan avgjorda, vilket också rådets medlemmar vid upprepade tillfällen uttryckte besvikelse över (Aytar, 2004). 2003 upphörde rådet och ersattes med en modell där integrationsministern inbjuder till dialogmöten på aktuella teman några gånger per år - och där inbjudna deltagare utväljs ut mot bak- grund av varje särskilt tema. Något verkligt inflytande över beslut rör det sig alltså inte om. 
 I Hudiksvalls kommun finns Svågadalsnämnden, en icke parti- politisk nämnd i byn Svågadalen som väljs genom nominering av enskilda individer i bygden, vilka sedan väljs i ett val. Nämnden, som får sin budget av Hudiksvall kommun, har ansvar för skola, äldreomsorg och kultur. Genom ett enigt beslut i kommunfull- mäktige i Hudiksvall initierades försöket 1996 och 2002 togs beslut om att permanenta det. 
 Svågadalen är ett glesbygdsområde, men liksom de urbana områ- den vi föreslår att medborgarråd ska inrättas i, brottas Svågadalen med grundläggande försörjningsproblem, sviktande samhällsservice och ett sorts demokratiskt och partipolitiskt underskott. 
 Två utvärderingar har gjorts, en 1996 och en mer omfattande 2001, vilka sammanfattas i Olsson   
 Roberson 
  (2002). Deras slutsats är att de stora klyftorna mellan centrum och periferi i svensk politik samt den regionala ekonomiska ojämlikheten och partipolitikens försvagning, motiverar flera försök med sublokala 
 285 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 nämnder. Att Svågadalsnämnden i byn ansågs som ett lyckat försök beror bl.a. på att initiativet till stor del kom underifrån.  
  
 15 
  
 Författarna tror emellertid att en del misstänksamhet kan finnas hos ledande kommunalpolitiker som liksom Demokratiutred- ningen kan uttrycka farhågor om att den här typen av verksamhet kan hota det partipolitiska monopolet. De menar dock att rädslan är obefogad och drar slutsatsen att exempel som Svågadalsnämnden snarare utgör ett komplement till partipolitiken och på lång sikt, i stället för att urholka partipolitiken, bidrar till en politisk mobili- sering av medborgarna som på sikt bör komma partierna till del. 
 I New York (Manhattan) finns något som kallas  
 citizen jury 
 , där guvernören väljer representanter till återkommande samtal. Detta organ har emellertid inga reella befogenheter. Det finns också lik- nande varianter i Storbritannien och Australien. De flesta medbe- stämmandeorganen i denna anda har präglats av att godtyckliga representanter väljs utifrån lika godtyckliga intressegrupper. 
 I Sverige finns så kallade medborgarpaneler i vissa kommuner som består av ett slumpmässigt urval av medborgare som deltar i en form av samråd innan de lämnar sina åsikter. Flera kommuner har även anordnat olika slags medborgarråd 
  
 16  
  
 där deltagare kan diskutera olika aspekter av den kommunala verksamheten. Dessa organ saknar dock några formella möjligheter att påverka beslut. 
 Dessa olika varianter illustrerar vikten av att dels ha en demo- kratisk förankring, vilket vi tror bäst kan uppnås genom direktval av representanter, dels ha faktiska maktbefogenheter och inte bara bli en maktlös diskussionspartner. 
 Organisationsform 
 Medborgarråd ska upprättas i marginaliserade områden. I de områ- den där de boende anses berättigade till förtur till offentliga arbeten (se avsnitt 5.4.1 om förtur) ska medborgarråd upprättas. 
 Råden ska bestå av personer som är bosatta i dessa områden och som inte har uppdrag i politiska partier. Ledamöterna i medborgar- 
  
 15 
  
 Två tredjedelar av de tillfrågade i byn ansåg att verksamheten var så lyckad att den borde spridas till andra platser. 
  
 16 
  
 Vårt förslag om medborgarråd har få gemensamma nämnare med dessa redan existerande medborgarråd, men vi har ändå valt begreppet medborgarråd för vårt förslag. Det är möjligt att medborgarråden kommer gå under ett annat namn när förslaget genomförs i praktiken, men vi använder oss för närvarande av begrepp medborgarråd. När vi använder detta begrepp syftar vi, om inte annat nämns, på sådana råd som vi föreslår och inte de redan existerande medborgarråden i olika kommuner. 
  
 286 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 råden ska utses genom direktval. De boende i ett marginaliserat område väljer representanter bland boende i samma område. 
 Vid det första valet varigenom medborgarrådet upprättas ska kommunen ansvara för att utse en valberedning. Vid därpå följande val kan medborgarrådet förväntas utse valberedning och admini- strera valet. Valberedningens uppdrag blir att ta emot nomineringar till kandidater och undersöka om de nominerade bor i området samt inte innehar politiska uppdrag. Om kandidaterna uppfyller dessa krav ska kandidaterna registreras som kandidater och finnas med på den lista över kandidater som valberedningen ska sända ut till samtliga röstberättigade i området. 
 Det exakta antalet ledamöter i medborgarrådet får varje medbor- garråd avgöra själv. Dock måste givetvis ett antal sättas vid det för- sta valet. Förslagsvis bör rådet då bestå av ca femton ledamöter. Ledamöterna väljs för ett år i taget. Minst var sjätte månad måste rådet hålla en öppen hearing med de boende, för att garantera den folkliga förankringen. Ledamöterna bör få viss ersättning för förlo- rad arbetsinkomst, men ingen ersättning därutöver. 
 Medborgarrådet bör även ha en lokal och ett kansli med ett par anställda för att sköta administration och den löpande verksamhe- ten. Staten ska garantera en budget för detta med ca två miljoner kronor per år och medborgarråd. 
 Medborgarråden väljs visserligen genom direktval, men det är ändå önskvärt att eftersträva en jämlik fördelning mellan kvinnor och män samt mellan olika åldersgrupper och etniska grupper. Val- beredningen ska aktivt verka för att få personer ur underrepresen- terade grupper att kandidera. 
 När medborgarrådet bedömer nödvändigt bör, förutom valda ledamöter, representanter för religiösa och etniska grupperingar samt andra experter vara närvarande vid rådets sammanträden. Hyresgästföreningen kan vara en bra samarbetspartner för med- borgarrådet. Den stora utmaningen för medborgarrådet är att ha en verkligt folklig förankring bland boende i marginaliserade och stigmatiserade områden. Förutom de demokratiska valen, kan en av de viktigaste metoderna i detta sammanhang vara återkommande hearingar med boende. 
 287 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Verksamhet och maktbefogenheter 
 Medborgarrådet är tänkt att intressera sig för och få inflytande över de myndighetsbeslut som rör regional utveckling, välfärdsorganise- ring, arbetsmarknad, boende, utbildning, brottsbekämpning m.m. i området. Medborgarrådet kommer att ha två huvudsakliga makt- befogenheter. Representationer i kommunala nämnder och för- handlingsrättighet. 
 Representation i kommunala nämnder 
 Många viktiga beslut fattas i kommunala nämnder. Nämndindel- ningen ser olika ut i de olika kommunerna. Vissa kommuner är indelade i stadsdelsnämnder. Andra saknar en sådan indelning och har i stället olika nämnder för olika frågor, exempelvis social- nämnd, fritidsnämnd, utbildningsnämnd etc. I dessa nämnder sitter förtroendevalda. Vi föreslår att medborgarrådet ska ha represen- tanter i kommunala nämnder och ha rösträtt i frågor som exklusivt rör det geografiska område medborgarrådet representerar. I sådana frågor ska medborgarrådets representanter ha 20 procent av rös- terna. Nämndens ordförande kommer i praktiken att avgöra vilka frågor detta är, men detta beslut ska kunna överklagas till förvalt- ningsdomstol. Om det finns flera medborgarråd inom en kommun (eller stadsdel, om stadsdelsnämnder finns) får dessa dela på de 20 procent av rösterna som medborgarråden (gemensamt) är berätti- gade till. 
 Förhandlingsrättighet 
 Medborgarrådet föreslås få rätten att kunna kalla till förhandling gentemot kommunala och statliga myndigheter. Denna förhand- lingsrätt kan liknas vid den rätt arbetstagarorganisation har till för- handling med arbetsgivare enligt 10 § Lagen (1976:580) om medbe- stämmande i arbetslivet (MBL). Medborgarrådet ska ha sådan för- handlingsrätt i alla frågor som rör förhållandet mellan medborgar- rådet eller person som medborgarrådet representerar och myndig- heten. Om exempelvis någon boende i medborgarrådets område anser sig ha blivit illa behandlad av polis så kan personen gå till medborgarrådet. Om medborgarrådet då önskar kan medborgarrå- det gå vidare till den lokala polismyndigheten och kräva förhand- 
 288 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 ling om frågan. Myndigheterna har efter förhandling ingen skyl- dighet att ta hänsyn till medborgarrådets åsikter. Därmed har med- borgarrådet inget verkligt inflytande över myndighetens agerande i frågan, men kan fungera som en megafon för de boende i områ- det gentemot de olika myndigheterna. 
 Därtill föreslås också myndigheterna få en skyldighet liknande den arbetsgivare har i 11 § MBL, nämligen att på eget initiativ för- handla med facket innan ingripande förändringar i verksamheten. Vi föreslår att samtliga myndigheter får en skyldighet att på eget initiativ kalla till förhandling med medborgarrådet vid ingripande förändringar i myndighetens verksamhet i området. Om exempel- vis en myndighet planerar att lägga ner en verksamhet i området där medborgarrådet finns så måste myndigheten innan beslutet fattas på eget initiativ kalla till förhandling med medborgarrådet. Myndigheterna kommer inte att ha någon skyldighet att ta hänsyn till medborgarrådets åsikter i frågan, men genom denna förhand- lingsskyldighet får dels medborgarrådet information om viktiga kommande förändringar i området, och dels garanteras att myndig- heten informeras om vad medborgarrådet anser om dessa. 
 Hur det ska införas 
 Medborgarrådsreformen kommer innebära omfattande ändringar i olika kommuners verksamhet. Rent praktiskt måste en ny lag infö- ras som reglerar detta. Därtill kommer ändringar i andra lagar, exempelvis kommunallagen. Dessa författningar kan utarbetas när förslaget bereds på departement. 
 Ett nationellt råd 
 De olika lokala medborgarråden bör bilda ett nationellt medborgar- råd. Varje lokalt medborgarråd utser representant/representanter till detta nationella medborgarråd. Det nationella medborgarrådet ska sköta samarbete mellan de olika lokala medborgarråden. Därtill ska det nationella medborgarrådet fungera som en kunskapsbank, exempelvis vad gäller den internationella arbetsmarknaden (vilka många av de boende i marginaliserade områden har erfarenhet av) eller situationen i de marginaliserade och stigmatiserade områdena. Det nationella medborgarrådet ska också fungera som en samar- 
 289 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 betspartner och påtryckningsgrupp gentemot till exempel reger- ingen eller andra myndigheter, arbetsgivar- och arbetstagarorgani- sationer eller hyresgästföreningen. 
 Budget för det nationella medborgarrådet kommer från statliga medel. 
 Vissa offentliga organs särskilda skyldighet gentemot medborgarrådet 
 Samtliga myndigheter ska som ovan nämnts ha en förhandlings- skyldighet gentemot medborgarrådet under vissa omständigheter. Därtill ska vissa övriga skyldigheter gälla för vissa myndigheter, och vissa andra institutioner rörande samarbete med medborgarrå- det. 
 Det ska framgå av myndigheternas och alla offentligt ägda bolags årsredovisning/verksamhetsberättelse deras kontakter med med- borgarrådet. Det kan redovisas i form av en progressiv rapport innehållande förslag till eventuella förbättringar av samarbetet, uppföljning av överenskommelser och redovisning av resultat. Regeringskansliet måste följa upp myndigheternas samarbete med medborgarrådet. 
 Som villkor för det statliga och kommunala föreningsstödet till stora föreningar måste ställas krav på gott samarbete med medbor- garrådet. 
 Polisen måste införa kontinuerligt samråd med medborgarrådet angående insatser i marginaliserade och stigmatiserade områden. 
 Arbetsförmedlingen, skolan, vården och omsorgen, barnomsor- gen och socialnämnden måste i sina strukturella insatser i de mar- ginaliserade och stigmatiserade områdena ha ett nära samarbete med medborgarrådet. 
 Media rekommenderas att utveckla rutiner för kontinuerligt samråd med medborgarrådet avseende rapportering om dessa områden och om personer med invandrarbakgrund. 
 290 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Referenser 
  
 Aytar, Weaver (2004)  
 Kommunikation på olika villkor 
 . i Ds. 2004:49. 
  
 Craig, Harris, 
 Ann-Sofie 
  (2002)  
 Representativ demokrati utan partier: Vad kan vi lära från Svågadalsnämn- den?  
 Samhällsvetenskapliga institutionen, Novemus, Örebro Universitet. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån – röster om etnisk diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:112  
 Demokrati på svenska? – om strukturell diskrimine- ring och politiskt deltagande.  
 Martin, Williams, Schmidt (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:52  
 Diskrimineringens retorik – en studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
 Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:53  
 Partierna nominerar. Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 291 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.4 
  
 Arbete 
  
 5.4.1 
  
 Förtur till offentliga arbeten 
  
 Vi föreslår  
 att personer med låg inkomst boende i marginalise- rade områden ges förtur vid offentliga nyanställningar. Förturen innebär en skyldighet för offentliga arbetsgivare att vid nyan- ställning anställa en person med låg inkomst från ett marginali- serat område om någon sådan person finns bland de sökande. Ett krav för förtur är dock att den sökande uppfyller de formella meritkraven för anställningen samt att den sökande har högre, likvärdiga eller nästan likvärdiga meriter som någon annan sökande. Sanktionerna om någon arbetsgivare åsidosätter för- tursrätten ska vara desamma som vid brott mot den arbetsrätts- liga diskrimineringslagstiftningen, dvs. ogiltighet och skades- tånd. 
 Bakgrund 
 Utredningen har i två rapporter särskilt uppmärksammat situatio- nen i de marginaliserade och stigmatiserade bostadsområdena i Sve- rige,  
 Sverige inifrån  
 (SOU 2005:69) samt  
 Den segregerande integra- tionen  
 (SOU 2006:73). Dessa marginaliserade och stigmatiserade områden är en konsekvens av den socioekonomiska segregationen och den etniska boendesegregationen. Segregation mellan olika grupper i Sverige har en lång historia. Den socioekonomiska segre- gationen har dock ändrat karaktär och fått en etnisk prägel under senare decennier. Den etniska och religiösa segregationen är långt ifrån begränsad till boende, utan återfinns också i andra delar av samhällslivet, delvis på grund av boendesegregationen, som till exempel i arbetslivet, tillgång till samhällsservice, kommunikation och i sociala relationer. Vissa områden stigmatiseras som platser för de andra vilka demoniseras och skildras som väsensskilda i för- hållande till det övriga samhällets invånare (SOU 2005:69, förord; James, Nolan  Ristilammi, 2002, Barinaga, 2006). Segregation grundad i individernas och gruppernas socioekonomiska positioner i samhället har dock inte upphört. Vad som hänt är att personer med utländsk bakgrund koncentrerats till de områden som är mest socioekonomiskt marginaliserade. 
 292 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Segregationen har etnifierats och därigenom har stigmatiseringen av dessa områden ytterligare förstärkts. Enligt Socialstyrelsen har det under perioden  
 1990–2002 
  skett en markant ökning av den etniska boendesegregationen men inte av den ekonomiska. Ande- len fattiga har dock ökat avsevärt i de mycket resurssvaga områdena under perioden. I Storgöteborg och Stormalmö har t.ex. andelen fattiga fördubblats i dessa områden (Socialstyrelsen, 2006:186). Den etniska boendesegregationen och den socioekonomiska segre- gationen är värst i storstäder, men även i mellanstora städer är pro- blemet stort (Integrationsverket, 2006:188f). Däremot är segrega- tionen mycket liten på mindre orter. 
  
 17 
  
 Det sociala stigmat av att bo i dessa s.k. invandrarförorter drabbar inte bara de som positioneras som invandrare utan även boende i dessa områden som positioneras som svenskar. Därtill kommer de så kallade områdeseffekterna. Områdeseffekterna innebär kortfattat en negativ inverkan på livssituationen om man bor i ett område med andra låginkomsttagare, särkilt om området också är stigmatiserat. Bland annat har, med den franska sociologen Reed ord, det sociala kapitalet (t.ex. nätverk) en stor betydelse för tillgång till både arbete och bostad. Att bo i margina- liserade och stigmatiserade områden förstärker denna stratifie- ringseffekt. Socialstyrelsen har konstaterat att människors möjlig- heter vad gäller försörjning och arbete påverkas av att bo i olika delar av staden. Ungdomar som bor i de marginaliserade områdena har svårare att ta sig ut ur försörjningssvårigheter än ungdomar i andra typer av områden. När det gäller att komma tillbaka till en försörjning genom eget arbete efter arbetslöshet har vuxna i margi- naliserade områden svårare att göra detta än personer i andra områ- den. Intressant är också att dessa svårigheter inte tycks bero på konjunkturläget (Socialstyrelsen, 2006:186 f). 
 Diskriminering i arbetslivet, på boendeområden och ojämnt för- delade samhällsresurser är bland de viktigaste orsakerna till ett ständigt pågående särskiljande mellan vi och dom. Därför kan inte segregationen bekämpas genom åtgärder riktade mot de boende i de marginaliserade och stigmatiserade områdena, dvs. de diskriminerade. Krafttag måste i stället riktas mot de mekanismer och aktörer som diskriminerar. Så har också oftast politiska åtgär- der fokuserat på brister hos dem som utsätts för detta och syftat till att förbättra anställningsbarheten hos dessa människor, men 
  
 17  
 Enligt samtal med Burgess, analytiker på Integrationsverket (060510) 
 293 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 det har saknats reella satsningar mot strukturell och institutionell negativ särbehandling av boende i dessa områden (Barrett, 2002; Integrationsverket, 2002a). 
 Diskrimineringen på arbetsmarknaden är särskilt viktig i detta avseende. Arbetsmarknad och arbetsliv är centrala områden för människors deltagande i samhällslivet, men också för möjligheter att förverkliga individuella drömmar och önskemål. Under utred- ningens fokusgruppstudier i marginaliserade och stigmatiserade områden blev det uppenbart att hindren för att få fotfäste i arbets- livet väckte stor frustration, ilska och uppgivenhet (SOU 2005:69 s.  
 25-51). 
  Som rapporten  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund 
  
 (SOU 2006:60) om arbetsmarknad visat (liksom annan forskning, se SOU 2005:56 för en sammanställning) finns en utbredd och systematisk diskriminering av personer som uppfattas som invandrare i anställningsprocesser, vilket samtidigt gynnar de som uppfattas som svenskar. Likaså finns en diskriminerande arbetsdelning och branschsegregering av arbetskraften med utländsk bakgrund till lågbetalda och slitsamma arbeten med dålig arbetsmiljö (SOU 2006:59; SOU 2005:56, s.  
 254-261) 
  
 Även om detta drabbar personer som uppfattas som invand- rare i hela samhället är situationen värst i de marginaliserade och stigmatiserade förorterna. Enligt Socialstyrelsen har andelen perso- ner med ekonomiskt bistånd i de redan mest resurssvaga områdena ökat trots att den minskat i landet som helhet. Dessutom har andelen personer som kan försörja sig på egen arbetsinkomst minskat i de mycket resurssvaga områdena i de tre storstadsregio- nerna. Av boende i dessa områden är det knappt en tredjedel av befolkningen i förvärvsarbetande ålder som försörjer sig på inkomst av arbete (Socialstyrelsen, 2006:186). 
 Motiv för vår reglering 
 Trots forskning som visar på en omfattande diskriminering på arbetsmarknaden har antalet fällande domar varit ytterst få. Detta visar att diskrimineringslagstiftningen i sig inte är tillräcklig för att åtgärda det stora problemet med arbetslöshet i de marginaliserade och stigmatiserade bostadsområdena. En generell tillväxtska- pande politik är heller inte tillräcklig för att få bort problemen. Exempelvis rådde en större arbetslöshet bland utrikes födda även 
 294 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 under de år det rådde högkonjunktur i Sverige under  
 1980-talet 
  (Integrationsverket, 2006:32). Den socioekonomiska och den etniska boendesegregationen har existerat och kan förmodas komma att existera oavsett hur ekonomin utvecklas i samhället i övrigt. 
 Utredningens rapporter visar att det behövs reella och kraftfulla åtgärder mot negativ särbehandling som används under en begrän- sad tid för att börja förändra detta. De personer som drabbas har inte tid att vänta ett helt liv och vi vet att tiden i sig inte löser några problem. Detta går att läsa av den europeiska historien. Problemet med integration ligger i ett historiskt  
 vi-och-dom-tänkande 
  och samhällsbygge som har institutionaliserat ett system av etniska pri- vilegier och underordning. Utredningen har i sina rapporter och genom genomgång av internationell och nationell forskning visat att problemet med integration inte i första hand kan hittas hos de andrafierade. Problemet är inbyggt i våra sociala institutioner och maktstrukturer i samhället. När det handlar om makt och privile- gier så vill ingen avstå frivilligt. Det kan t.ex. den svenska arbetar- rörelsen och kvinnorörelsen samt medborgarrättsrörelsen i USA vittna om. Vi föreslår därför att personer med låga inkomster boende i marginaliserade och stigmatiserade områden genom obli- gatorisk positiv särbehandling ges förtur till samtliga offentliga arbeten. Detta är en aktiv och tillfällig åtgärd för att bekämpa kon- sekvenserna av den strukturella/institutionella diskrimineringen och öka de marginaliserade och stigmatiserade gruppernas makt och inflytande. 
 Jämställdhetslagens möjlighet att gynna det underrepresenterade könet vid rekrytering till arbeten och utbildning används inte i någon större utsträckning. Cirka 11 procent av offentliga arbetsgi- vare uppgav i en enkät 1999 att de tillämpar positiv särbehandling för människor som tillhör på arbetsplatsen underrepresenterat kön, och ca 20 procent av offentliga arbetsgivare tycker att positiv sär- behandling  
 borde  
 tillämpas på sin arbetsplats (JämO, 1999:19). I en senare undersökning uppgav 84 procent av de tillfrågade myndig- heterna att de under de senaste 2 åren hade genomfört åtgärder för en jämnare könsfördelning i samband med extern rekrytering. Knappt 20 procent av dessa hade använt positiv särbehandling, dvs. ca 17 procent av de svarande (JämO,  
 2005:27–29) 
  
 18 
  
 . 
  Det är dock 
  
 18  
 Det är också sannolikt att de som svarade på enkäten (drygt 80 procent) i större utsträckning än de som inte svarade hade genomfört någon typ av jämställdhetsarbete, vilket 
 295 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 inte möjligt att veta om svaren syftar på att det förekommit rekry- tering där man faktiskt positivt särbehandlat någon eller om man bara haft en policy som uppmuntrar sådan rekrytering. Det finns heller inga utvärderingar av vilken effekt positiv särbehandling på grund av kön har haft i arbetslivet. 
  
 19  
  
 Vad gäller positiv särbehand- ling inom högskolan finns dock några utvärderingar. Dessa tycks visa att positiv särbehandling huvudsakligen använts för att få in män på utbildningar som dominerats av kvinnor, samt att positiv särbehandling använts i förhållandevis liten utsträckning. När den använts har den dock varit tämligen effektiv. Så ökade exempelvis en högskola andelen män från 10 till 18 procent av studenterna (Högskoleverket,  
 2003:31-32; 
  Högskoleverket, 2006). 
 En trolig orsak till att positiv särbehandling används i så liten utsträckning är för att det är tillåtet, men inte obligatoriskt. Genom att skapa ett sådant obligatorium tror vi att förtur till offentliga arbeten kommer att få en avsevärt större effekt än vad den frivilliga möjligheten i jämställdhetslagen fått. 
 Närmare om förslaget 
 Förslaget innebär att aktiva åtgärder mot negativ särbehandling (s.k. positiv särbehandling) används vid all tillsättning av offentliga arbeten där det finns kvalificerade sökanden med låg inkomst från marginaliserade bostadsområden. Vilka områden som avses bestäms av regeringen (se nedan). De personer som har en låg inkomst 
  
 20  
  
 vid anställningstillfället och är bosatta i detta område har rätt till förtur. Den sökande styrker sin rätt att få förtur till arbete genom att vid ansökningsförfarandet lämna en kopia på inkomst- deklaration samt personbevis där det framgår var man bor (är mantalsskriven). 
 I all annonsering om offentliga lediga jobb ska information om detta förfarande finnas. Endast den som åberopar denna procedur behöver skicka in handlingar om detta. 
 kan innebära att andelen av totalpopulationen som använt positiv särbehandling är något färre. 
  
 19 
  
 Enligt samtal 23 maj 2006 med Mays Röger, enhetschef på JämO och ansvarig för den refererade rapporten från 1999. 
  
 20 
  
 Vad gränsen för hur mycket man får ha i inkomst för att komma ifråga för åtgärden får avgöras när förslaget utreds närmare, det bör lämpligen relateras till basbeloppet. Generellt kan dock sägas att gränsen bör ligga någonstans kring 170 000 kr per år. 
  
 296 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Den förtursberättigade måste ha åtminstone  
 nästan likvärdiga  
 meriter som den annars bäst meriterade bland de sökande för att få förtur till anställningen, dvs. enligt samma praxis som utvecklats vad gäller positiv särbehandling enligt jämställdhetslagen (se vidare nedan). 
 Reglerna om förtur ska vara rättsligt tvingande för alla offentliga arbetsgivare, dvs. så fort det finns en sökande som är berättigad till förtur ska förtur ges. Enda undantaget från denna regel är om arbetsgivaren i stället vill använda en annan form av tillåten positiv särbehandling (dvs. enligt jämställdhetslagen eller en eventuell framtida lag om positiv särbehandling på etnisk eller religiös grund). Sanktionerna om någon arbetsgivare åsidosätter förturs- rätten ska vara desamma som vid brott mot den arbetsrättsliga dis- krimineringslagstiftningen, dvs. ogiltighet och skadestånd. Talan mot en arbetsgivare angående brott mot förturslagen ska behandlas i AD. Liknande regler som gäller för rättegången vad gäller brott mot Lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning bör även gälla för brott mot förtursregeln (se  
 36–42 
  §§ SFS 1999:130). Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) ska få föra talan för en enskild arbetssökande, om den enskilde går med på det. Om den som ansett sig ha varit berättigad till förtur men ändå inte anställts på en sökt tjänst visar omständigheter som ger anledning att anta att hon eller han varit berättigad till förtur, är det arbetsgivaren som ska visa att rätt till förtur inte förelegat, dvs. att någon skyldighet att ge personen företräde till anställningen inte funnits (jfr 36 a § SFS 1999:130). 
 Förtur ska enbart vara obligatorisk för offentliga arbetsgivare så länge människor från marginaliserade områden inom arbetsgivarens län är underrepresenterade på arbetsgivarens arbetsplats. Eftersom andelen personer boende i sådana områden varierar efter tid och rum bör regeringen se till att ständigt ha aktuell information angå- ende hur stor andel personer i olika län som bor i marginaliserade områden. 
 Samtliga offentliga arbetsgivare måste undersöka personalsam- mansättningen på arbetsplatsen för att se om en skyldighet att tillämpa förturen vid nyanställning föreligger. Därför ska varje berörd arbetsgivare vara skyldig att upprätta ett register över sina anställda, var de bor och deras deklarerade inkomst. Arbetsgivaren vet visserligen hur mycket varje arbetstagare får i lön från arbetsgi- 
 297 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 varen, men den deklarerade årsinkomsten ger fylligare information, exempelvis angående sidoinkomster. 
 Områdesindelning 
 En viss socioekonomisk segregering finns i de flesta områden i hela landet. Segregationen är dock som mest omfattande i de större stä- derna och det är främst större städer som har en etnisk boendeseg- regation. Ett lämpligt sätt att definiera område är den indelning som redan existerar utifrån postnummer (jfr DN 21 maj 2006. Vilka postnummerområden och vid vilken inkomstnivå förtur ska ges måste utredas närmare, samt var detta ska regleras. Regeringen har sedan tidigare, inom ramen för bl.a. storstadssatsningen, iden- tifierat 24 s.k. utsatta områden. Detta baseras på var personer med låg inkomst (och i vissa fall med låg grad av sysselsättning) bor. Dessa indelningar kan dock problematiseras och konkretiseras ytterligare. En modell för införandet av förtur är att börja försöket i de mest marginaliserade områdena i några storstäder. I ett senare skede, efter att effekterna utvärderats och funnits positiva, bör alla stora och mellanstora städer omfattas, förslagsvis kommuner med invånarantal på över 80 000. 
  
 21  
  
 Samtidigt kan inte indelningen göras enbart efter sådana objektiva grunder. Exempelvis är det uppenbart att marginaliserade områden i Botkyrka kommun är en del av Stockholms segregering. Botkyrka kommun har dock ett invånar- antal på 75 000 invånare varför om man följde gränsen på 80 000 invånare strikt så skulle inte invånare i de marginaliserade områ- dena i Botkyrka kunna komma ifråga för åtgärden. På samma sätt är det möjligt att någon av de 19 kommuner som har över 80 000 invånare faktiskt inte har några större segregationsproblem. Vissa subjektiva bedömningar blir alltså nödvändiga. Så har också reger- ingen vid identifieringen av de 24 s.k. utsatta områdena delvis gjort liknande subjektiva bedömningar, exempelvis genom att be kommuner ange vilka områden de upplevt som mest utsatta. 
  
 22 
  
 Precis hur många områden som skulle avses och hur stort antal personer som skulle kunna komma ifråga för förtur är alltså inte möjligt att säga på detta stadium. Det kan dock nämnas att enligt Socialstyrelsen så bodde år 2002 3 procent av Storstockholms 
  
 21 
  
 Följande 21 kommuner har över 80 000 invånare: Borås, Eskilstuna, Gävle, Göteborg, Halmstad, Helsingborg, Huddinge, Jönköping, Karlstad, Linköping, Lund, Malmö, Nacka, Norrköping, Sundsvall, Stockholm, Södertälje, Umeå, Uppsala, Västerås, Örebro. 
  
 22 
  
 Enligt samtal med Burgess, analytiker på Integrationsverket (10 maj 2006). 
  
 298 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 befolkning, 6 procent av Farley och knappt 8 procent av Storgöteborgs invånare i de ekonomiskt mycket resurssvaga områ- dena i respektive region (Socialstyrelsen, 2006:204). 
 Regeringen bör upprätta en förteckning över vilka områden som är aktuella för förtur. Förslagsvis bör dessa anges i förordnings- form så att nya områden kan läggas till eller andra tas bort, utan att detta innebär en alltför omständlig procedur. 
 Hinder i gällande rätt? 
 Vårt förslag ligger nära det som brukar benämnas positiv särbe- handling (se vidare SOU 2006:22 del 1 s. 599 ff). De främsta skill- naderna är dock att målgruppen inte definieras utifrån kön eller etnicitet utan från bostadsort och inkomst, att regleringen bara gäller offentliga arbetsgivare samt att den positiva särbehandlingen inte är frivillig utan obligatorisk. 
 Utrymmet för positiv särbehandling begränsas av  
 EG-rätten 
  (jfr SOU 2006:22 del 1 s. 631 ff). Inom  
 EG-rätten 
  finns bl.a. direktiv om likabehandling (76/207/EEG) som gäller för diskriminerings- grunden kön, direktivet mot etnisk diskriminering (2000/43/EG) och arbetslivsdirektivet (2000/78/EG) som gäller för diskrimine- ringsgrunderna religion eller övertygelse, funktionshinder, sexuell läggning och ålder vid bl.a. villkor för tillträde till anställning och yrkesutbildning.  
 EG-domstolen 
  har ansett att diskrimineringsför- buden inom  
 EG-rätten 
  sätter gränser för hur långtgående positiv särbehandling kan vara. 
 Enligt den så kallade  
 Tham-förordningen, 
  dvs. Förordning (1995:936) om vissa anställningar som professor och forskarassi- stent i jämställdhetssyfte, skulle en sökande av underrepresenterat kön med tillräckliga sådana kvalifikationer som avses i 4 kap 15 § första och tredje styckena högskoleförordningen, utses framför en sökande av motsatt kön som annars skulle ha utsetts (positiv sär- behandling), om det behövs för att en sökande av det underrepre- senterade könet skulle utses. Positiv särbehandling skulle dock inte tillämpas om skillnaden mellan sökandenas kvalifikationer är så stor att tillämpningen skulle stå i strid med kravet på saklighet vid anställningen (3 § SFS 1995:936). Denna förordning upphävdes dock 2005 då  
 EG-domstolen 
  i det s.k.  
 Abrahamsson-målet 
  (mål  
 c-407/98 
  domstolens dom den 6 juni 2000) ansåg att förordningen bröt mot artikel 2.1 och 2.4 i likabehandlingsdirektivet samt artikel 
 299 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 141.4  
 EG-fördraget. 
  Domstolen ansåg dock att en nationell för- valtningspraxis om att en sökande som tillhör underrepresenterat kön  
 får  
 ges företräde framför en medsökande av motsatt kön, för- utsatt att de sökande i merithänseende kan anses jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga, om det görs en objektiv bedömning av ansökningarna med beaktande av samtliga sökandes personliga för- hållanden. 
 I vårt förslag finns också kravet på att den förtursberättigade måste ha åtminstone nästan likvärdiga (vilket har samma betydelse som närmast jämbördiga) meriter. Samtidigt innebär vårt förslag, liksom  
 Tham-förordningen, 
  ett obligatorium att positivt särbe- handla. Det är alltså möjligt att vårt förslag skulle strida mot EG- rätten om rätten till förtur grundades på kön eller etnicitet. Vi vill i vårt förslag dock ge förtur till boende i ett visst område med en viss inkomst och några diskrimineringsförbud på grund av bostadsort eller inkomst finns inte i  
 EG-rätten 
  varför vårt förslag inte är begränsat av de ramar  
 EG-rätten 
  satt upp vad gäller positiv särbe- handling utifrån etnicitet eller kön. 
 En viktig begränsning för positiv särbehandling vad gäller offentliga sektorn är dock 11 kap 9 § Regeringsformen där det stadgas att vid tillsättning av statlig tjänst ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Upp- räkningen är dock inte uttömmande. Enligt bestämmelsens förar- beten (prop. 1973:90 s. 406) har man velat öppna för möjligheten att ta hänsyn också till bl.a. arbetsmarknadspolitiska skäl. Inför riksdagens godkännande förutsattes att den möjligheten skulle utnyttjas så att det inte kunde uppkomma några faror för den enskildes rättssäkerhet (KU 1973:26 s. 72). 
 Enligt 4 § lagen (1994:260) om offentlig anställning ska vid anställning avseende fästas bara vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Skickligheten ska sättas främst om det inte finns särskilda skäl för annat. I lagens förarbeten (prop. 1993/94:65 s. 122) hänvisas till vad som enligt 11 kap. 9 § RF gäller i fråga om sakliga grunder vid anställning hos statliga myndigheter. 
 Regeringen har tidigare uttalat att strävanden att främja jämlikhet är en saklig grund i regeringsformens mening, men att föreskriften i 11 kap 9 § torde innebära att det finns en gräns för hur stor skillnaden i kvalifikation får vara vid positiv särbehandling (prop. 1994/95:164 s. 36). 
 I 11 kap. 14 § Regeringsformen stadgas att om en domstol eller annat offentligt organ finner att en föreskrift står i strid med 
 300 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning eller att stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid dess tillkomst, så får föreskriften inte tillämpas. Har riksdagen eller regeringen beslutat föreskriften, ska tillämpning dock underlåtas endast om felet är uppenbart. 
 Hur stor skillnaden i merithänseende mellan den som positivt särbehandlas och någon annan sökande tillåts vara enligt 11 kap 9 § Regeringsformen är osäkert. Som tidigare nämnts har regeringen ansett att stadgandet torde innebära att det finns en gräns för hur stor skillnaden får vara. I doktrinen har uttryckts åsikten att man torde kunna hävda att beaktande av jämställdhetsaspekten som saklig grund förutsätter att sökandenas meriter är någorlunda lik- värdiga (se hänvisning i SOU 2006:22 del 1 s. 606). 
 Vi gör bedömningen att nästan likvärdiga meriter är tillräckligt liten skillnad för att stadgandet i 11 kap. 9 § Regeringformen inte ska vara något hinder. Enligt den praxis som utvecklats vad gäller jämställdhetslagens möjligheter till positiv särbehandling så har positiv särbehandling varit tillåten vid nästan likvärdiga meriter (SOU 2006:22 del 1 s. 632). Det har inte ansetts att sådan positiv särbehandling som jämställdhetslagen tillåter skulle strida mot grundlagen om den tillämpas i den offentliga sektorn. Vidare så måste som tidigare nämnts en lag uppenbart strida mot grundlag för att lagen inte ska tillämpas. Det måste under alla omständighe- ter stå klart att vårt förslag inte gör detta. 
 Som tidigare nämnts ska varje berörd arbetsgivare vara skyldig att upprätta ett register över sina anställda, var de bor och deras deklarerade inkomst. Sådana register regleras bland annat av Brown sonuppgiftslagen (PUL) (1988:204). Denna lag är till för att skydda människor mot kränkning av den personliga integriteten genom behandling av personuppgifter. En arbetsgivare är enligt PUL förhindrad att göra sammanställningar av känsliga uppgifter (jfr 13 §) bl.a. uppgift som avslöjar ras eller etniskt ursprung. Förbudet enligt PUL gäller inte för sådana uppgifter som bostads- ort och deklarerad inkomst. 
 Uppgift om var en anställd bor, finns i dennes tjänstematrikel. Uppgift om bostadsorten finns också i folkbokföringsregistret som Skatteverket ansvarar för. Skattekontoren sköter registreringen av folkbokföringsuppgifter i lokala  
 ADB-register. 
  Uppgifterna inom folkbokföringsverksamheten är i regel offentliga och en arbetsgi- vare bör således inte ha några problem att ta del av dessa uppgifter. 
 301 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Det finns heller ingen sekretess för beslut varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestäm- mande av skatt fastställs om det inte är fråga om förhandsbesked i taxerings- eller skattefråga. Uppgifter om taxerade inkomster är därför offentliga och finns i dag tillgängliga för alla och envar vid allmänhetens terminal hos Skatteverket. En arbetsgivare bör alltså inte heller ha några problem att ta del av dessa uppgifter. 
 Arbetsgivaren känner till den anställdes bostadsadress. Arbetsgi- varen vet vad den anställde tjänar hos honom/henne men får bara indirekt reda på en anställds eventuella sidoinkomster genom jämkningsbeslut som tillämpas när preliminärskatt ska betalas. Ett sådant register hos arbetsgivaren som föreslås kommer att innehålla en samlad information om den anställde som inte fanns direkt till- gänglig tidigare. 
 Ett sökbart register hos arbetsgivaren som sammanställer adressuppgifterna med uppgifter om taxerad inkomst borde kunna konstrueras. I och med att det görs till en rättslig skyldighet för arbetsgivaren att samla uppgifterna behövs inget samtycke från de enskilda arbetstagarna, annars krävs samtycke (5 § andra stycket och 10 § PUL). Om det mot förmodan skulle upptäckas att PUL utgör hinder för upprättandet av ett sådant register vi föreslår finns också möjlighet att genom lag eller genom förordning besluta om bestämmelser som kan gälla i stället för PUL eftersom lagen är sub- sidiär (SOU 2006:22 s. 658 f). 
 Praktiska och etiska hinder? 
 Ibland reses invändningar mot aktiva åtgärder mot negativ särbe- handling av personer med invandrarbakgrund eller s.k. positiv sär- behandling på grund av etnisk tillhörighet för att det anses svårt att definiera vilka som ska komma i fråga. Man bör också ställa sig frå- gan om etnicitet finns. I ett socialkonstruktivistiskt perspektiv är svaret givetvis nej. Liksom att det inte finns människoraser finns inte heller etniciteter. Att skapa ett mått som på ett praktiskt genomförbart sätt exakt mäter vilka som ska särbehandlas brukar därför anses som svårt (jfr SOU 2006:22 del 1 s. 654 ff). Dessutom finns bland flera myndigheter stora tveksamheter kring att göra s.k. etnisk statistik tillgänglig för arbetsgivare (PM Justitiedeparte- mentet, 3 mars 2006). Ibland finns också invändningar som går ut på att välbemedlade personer med utländsk bakgrund gynnas av ett 
 302 
 SOU 2006:79 Utredningens förslag och rekommendationer 
 sådant system, vilket missgynnar fattiga i allmänhet. Med vår modell finns inget av dessa problem. 
 Mot förslaget skulle kunna invändas att de boende i de redan marginaliserade och stigmatiserade områdena ytterligare stigmati- seras genom att man särskilt pekar ut dem som berättigade till förtur. Det är möjligt att en sådan effekt kan uppkomma men vi anser att de fördelar förslaget innebär för dessa områden överväger denna nackdel. Det kan påpekas att liknande invändningar kan resas mot alla åtgärder som syftar till att skydda eller ge fördelar åt vissa definierade grupper. 
 Det framstår som ofrånkomligt att vissa orättvisor kommer att uppstå vad gäller gränsdragningen för vilka områden som är berät- tigade till förtur och ej. Den ekonomiska fördelningen av resurser och arbetslösheten kan inte förväntas följa postnummergränserna exakt. Vissa personer kan komma att bo mycket nära där gränsen mellan ett område, som är berättigat förtur och ett som inte är det, kommer att gå, och kan då uppleva det som en godtycklig bedöm- ning på vilken sida av gränsen de hamnar. Samtidigt saknas anledning att tro att dessa problem kommer att bli särskilt omfat- tande. Gränsdragningsproblematik uppkommer vid många åtgär- der, exempelvis vad gäller de som har en inkomst precis över grän- sen för att erhålla visst bidrag, och är knappast något skäl att avstå från att genomföra åtgärden så länge fördelarna med åtgärden över- väger. 
 Det ska heller inte förnekas att deklarationen kan vara ett trub- bigt instrument för att mäta ekonomisk marginalisering. Deklara- tionen avser ekonomiska förhållanden som ligger åtminstone ett till två år tillbaka i tiden, och mäter endast inkomsten under ett år. Vidare mäter den bara inkomsten hos en individ i ett hushåll där andra individers inkomster kan vara annorlunda. Deklarationen säger heller ingenting om personen i fråga har stora extrautgifter, exempelvis barn att försörja. Det är möjligt att man efter en periods tillämpning av förturen kan skapa ett mer exakt mått för ekono- misk marginalisering, men inledningsvis föreslår vi ändå att dekla- rationen används som utgångspunkt då den är relativt enkel att använda. Även om detta kan medföra vissa problem saknas anled- ning att tro att dessa kommer att bli stora. Om exempelvis en boende i ett marginaliserat område har haft ett högavlönat jobb för något år sedan men nu är arbetslös så kommer denne inte att omfattas av förturen. Detta framstår dock inte som något större problem då personen ifråga kommer att göra det efter nästföljande 
 303 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 deklarationsperiod. Den omvända situationen, där en boende i ett marginaliserat område haft låga inkomster för något år sedan (vilket är vad som syns i deklarationen och därmed berättigar till förtur) men nu har höga inkomster, kan också förekomma, men antalet fall där sådana personer byter arbete kan antas vara få. 
 Personer som inte haft några större inkomster tidigare men ändå kommer från mer välbeställda förhållanden kommer att vara berät- tigade till förtur, men då denna grupp till största del säkerligen kommer att utgöras av studenter är detta inte ett särskilt stort pro- blem då det snarare är viktigt att få in unga i marginaliserade områ- den på arbetsmarknaden. Överhuvudtaget kommer andelen hushåll med hög inkomst i de områden där de boende är berättigade till förtur vara litet då låg andel hushåll med hög inkomst är en del av definitionen på marginaliserade områden. Problemet med personer som deklarerat låga inkomster men ändå kommer från ett hushåll där någon annan drar in höga inkomster i dessa områden kan alltså förväntas vara mycket litet. Dessutom bör åtgärder mot marginali- sering ha som grundidé att varje individ ska ha ett visst ekonomiskt oberoende. Att vara beroende av en partner som har hög inkomst, gynnar inte en sådan princip. 
 Man kan tänka sig att vissa problem kan uppstå vid genomfö- rande av förslaget, exempelvis genom att personer flyttar till mar- ginaliserade och stigmatiserade områden för att kunna omfattas av förturen men sedan flyttar därifrån när de erhållit ett arbete. Samti- digt är det inte nödvändigtvis negativt att en viss rotation före- kommer bland de boende. Man kan också tänka sig att personer skriver sig som boende i ett förtursberättigat område medan perso- nen egentligen bor någon annanstans. Det kan dock förmodas att så kommer att ske i förhållandevis liten utsträckning. Likväl är det nödvändigt att noga följa upp och kontinuerligt utvärdera genom- förandet av förslaget. 
 304 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Vilka arbeten avses? 
 Vi föreslår att förtur till offentliga arbeten ska omfatta offentliga arbeten i vid bemärkelse. Förturen ska omfatta riksdagen och dess myndigheter och myndigheterna under regeringen. Därtill ska förturen omfatta samtliga arbeten hos kommuner, landsting och kommunalförbund samt offentligt ägda verksamheter (t.ex. statliga bolag) och offentlig service i privat regi, t.ex. sjukvård på entrepre- nad. Det är möjligt att vissa tjänster bör undantas från förturen (se exempelvis 3 § Lag om offentlig anställning (1994:260)), det bör dock röra sig om ett förhållandevis litet antal tjänster där det vore olämpligt att använda förturen. Vilka tjänster dessa bör vara bör lämpligen avgöras när förslaget bereds av ansvarigt departement. 
 Genomförandefrågor 
 Vi föreslår att förslaget bereds på departementet och att man där utformar de författningsändringar som blir nödvändiga. 
 Framtida utveckling 
 Åtgärden skulle vara mer effektiv om alla arbeten skulle omfattas, dvs. även privata. Det skulle också ha mer effekt om det räckte med att den förtursberättigade uppfyllde meritkraven för anställningen för att anställas, dvs. oberoende av övriga sökandes meriter, s.k. kvotering. Detta kräver dock omfattande ändringar av gällande rätt och vi tror att den politiska viljan i dagsläget saknas. Förhopp- ningsvis kommer dock åtgärden att få en sådan mer omfattande tillämpning inom en inte allt för avlägsen framtid. 
 Referenser 
 Barinaga, Smith (2006) Välkommen till Kista Science City. Om problemet att definiera en högteknologisk region, och om hur den andre konstrueras i denna process. I: de los Reyes, (red.)  
 Arbetslivets (o)synliga murar,  
 SOU 2006:59. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Stockholm: Reynolds. 
 Dagens Nyheter Segregerad arbetslöshet, 21 maj 2006. 
 305 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 James, Parker, I. och Ristilammi, P. (2002)  
 Miljonprogram och media: Föreställningar om människor och förorter.  
 Stock- holm: Riksantikvarieämbetet; Norrköping: Integrationsver- ket. 
  
 Högskoleverket (2003)  
 Lärosätenas arbete med jämställdhet, stu- dentinflytande samt social och etnisk mångfald – en uppföljning av Högskoleverkets utvärdering 1999/2000.  
 Stockholm: Hög- skoleverket. 
  
 Högskolverket (2006)  
 Arbetet med reell kompetens och alternativt urval vid lärosätena år 2005.  
 Rapport 2006:21 R. Stockholm: Högskoleverket. 
  
 Integrationsverket (2002)  
 På rätt väg? Slutrapport från den natio- nella utvärderingen av storstadssatsningen.  
 Norrköping: Integ- rationsverket. 
  
 Integrationsverket (2006)  
 Rapport Integration 2005 
 . Norrköping: Integrationsverket. 
 Justitiedepartementet (2006) Remissammanställning angående betänkandet  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige (SOU 2005:56).  
 Enheten för integration och mångfald  
 (2006-03-03). 
  
 Jämo (1999)  
 Jämställdhetsplanens betydelse för jämställdheten 
 . Resultat från en enkätundersökning bland företag och myn- digheter hösten 1999. JämO och SCB. 
  
 Jämo (2005)  
 Jämställdhetsplanen: Hur fungerar jämställdhetsarbetet i praktiken?  
 Resultat från en enkätundersökning bland företag och myndigheter våren 2005, genomförd av SCB på uppdrag av JämO. 
  
 Barrett, Gross (2002)  
 Förort i fokus – interventioner för mil- joner.  
 Norrköping: Integrationsverket. 
  
 Socialstyrelsen (2006)  
 Social rapport 2006 
 . Stockholm: Socialstyrel- sen. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån  
 –  
 röster om etnisk diskriminering. 
 Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:22  
 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
 Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 de los Taylor, Dunn (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. 
 306 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Foster, Smith (red.). Stockholm: Reynolds. 
 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen. Om social samman- hållning och dess hinder. Kamali, Masoud (red.) Stockholm: Reynolds. 
  
 5.4.2 
  
 Rekryteringsmål för statliga myndigheter 
  
 Vi föreslår  
 att alla statliga myndigheter med fler än 10 anställda genom ett särskilt uppdrag med återrapporteringskrav i regler- ingsbrevet ska ges ett rekryteringsmål där andel anställda med utomeuropeisk bakgrund inom fem år minst ska avspegla befolkningen i organisationens alla led. 
 Arbetet med rekryteringsmål ska årligen återrapporteras till regeringen, förslagsvis i årsredovisningen. 
 Efter 5 år ska rekryteringsarbetet och det övriga arbetet mot diskriminering utvärderas av den föreslagna myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall. 
 Bakgrund 
 Utredningen har i ett flertal rapporter uppmärksammat svårighe- terna för personer med utländsk bakgrund att komma in på arbetsmarknaden (SOU 2006:60). Det visar sig också att de som lyckats få ett arbete har sämre arbetsvillkor (SOU 2006:59). Arbetstagare med utländsk bakgrund har i större utsträckning bl.a. tidsbegränsade anställningar, slitsamma och lågt betalda jobb. Detta sker trots de senaste årens ökade kunskap på området och sats- ningar från stat och kommun att anställa flera personer med utländsk bakgrund. Detta strukturerar en samhällelig etnisk hie- rarki där etnicitet, hudfärg, religion och namn påverkar såväl arbetsdelning som maktfördelning inom en organisation. Detta avgör i sin tur vem som tar beslut om anställningar, arbetsdelning och lön. Utredningen konstaterar således att samhällets institutio- nella arrangemang inte regleras på basis av skicklighet och för- tjänst utan också genom etnicitet, hudfärg, religion och namn. Utredningens rapporter visar att samhället ur en etnisk synpunkt har en obalans av resursfördelning (arbete, bostäder etc.) och där- med av makt och inflytande. 
 307 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Underlaget i denna utredning visar att det behövs kraftfulla åtgärder för att balansera denna snedvridna resursfördelning. Flera decennier av politiska åtgärder för attitydförändring och kunskaps- utveckling bland majoritetssamhällets representanter i frågor om etnicitet och integration har visat lite slagkraft i samhällsföränd- ringar i Sverige. 
 Enligt utredningens rapporter (SOU 2006:59; SOU 2006:60) och annan forskning (SOU 2005:56, s. 447) är det särskilt personer med utomeuropeisk bakgrund som nekas arbete, inte får arbete efter deras kompetens och får lägre lön och tidsbegränsade anställ- ningar. Tillgång till arbete och bra arbetsvillkor regleras alltså efter etniska principer vilket visar på en samhällsgenomgripande rasism som följer Europas koloniala historia. Därför förefaller en sådan åtgärd under en tidsperiod nödvändig för att främja ett någorlunda jämlikt utfall i enlighet med principen att hårt arbete ska löna sig för arbetstagare oavsett etnisk eller religiös bakgrund. Integration tar tid hävdar somliga. Men man kan inte begära att människor ska vänta och hoppas att de själva eller deras barn, barnbarn eller deras barnbarnsbarn ska kunna uppnå samma möjligheter och utfall som majoritetssamhället. Den strukturella diskrimineringen är för stark för att en sådan utveckling ska ske av sig själv - den återskapas för att det i majoritetssamhället finns starka intressen av att bibehålla den rådande ordningen. 
 Närmare om förslaget 
 I dag rekryteras personer med utomeuropeisk bakgrund oftare än den övriga befolkningen till lågbetalda eller underkvalificerade tjänster i en organisation. Likaledes ges inte samma möjligheter till att avancera inom organisationen genom t.ex. arbetsdelning, och kompetensutveckling. Hierarkierna följer heller inte den merito- kratiska principen om arbetstilldelning och lön efter meriter och förtjänst, utan har ofta en etnisk hierarkisk prägel. 
 Det är därför nödvändigt att fördelningen av tjänsterna enligt rekryteringsmålen tar hänsyn till hierarkin inom organisationen. Rekryteringsmålet gäller således i organisationens alla led och ska beaktas vid rekrytering av generaldirektörer, chefer, mellanchefer, samordnare osv. 
 308 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Rekryteringsmålen bör kontinuerligt följas upp (årligen) och efter 5 år utvärderas för att avgöra om de haft önskvärda resultat. Därefter ska beslut tas om arbetet ska fortsätta. 
 Vilka omfattas av förslaget? 
 Eftersom personer med utomeuropeisk bakgrund särskilt drabbas av den strukturella/institutionella diskrimineringen (bl.a.) på arbetsmarknaden är det dessa personer som fokuseras i detta för- slag. Personer med utomeuropeisk bakgrund syftar på dem som är födda utanför Europa, har minst en förälder född utanför Europa eller är adopterade från ett land utanför Europa. Ibland framförs kritik av denna typ av kategorisering för att det innebär ett ingrepp i den personliga integriteten och att det innebär en viss gränsdrag- ningsproblematik. En viss sanning ligger i detta, men sådana invändningar antar ofta omåttliga proportioner och tillåts ibland underkänna förslaget, trots att invändningen i huvudsak då inte är principiell utan av praktisk art. Även om sådan gränsdragningspro- blematik sannolikt kommer att uppstå anser vi att problemen är av sådan art att de går att lösa. Vad gäller den personliga integriteten skulle arbetsgivare t.ex. kunna använda en enkät med självidentifie- ringsprincipen vid rekrytering så att ingen kategoriseras med tvång. Vad gäller gränsdragningsproblematiken kommer genom vår före- slagna indelning innebära att människor som uppfattas som vita, från Nordamerika, Australien och Nya Zeeland kan komma ifråga. Detta kan dock undvikas genom att dessa länder klassificeras, i lik- het med internationell forskning, som extended Europe 
 .  
 Med extended Europe avses enkelt uttryckt de ättlingar från det forna vita kolonisatörerna från Europa som bebor dessa regio- ner/nationer (se SOU 2006:73, s. 346). Även andrafierade grupper inom Europa som t.ex. romer och samer kan i sammanhanget klas- sificeras som utomeuropeiska. 
 309 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Referenser 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Betänkande från Utredningen om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 de los Taylor, Dunn (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. 
 Foster, Smith (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen – om social samman- hållning och dess hinder.  
 Kamali, Masoud (red.) Stockholm: Reynolds. 
  
 5.4.3 
  
 Rätt till tillsvidareanställning 
  
 23 
  
 Vi föreslår  
 att det införs en rätt till tillsvidareanställning för den som varit projektanställd under minst två perioder om sam- manlagt 12 månader under en period som totalt understiger 3 år. Underlåtenhet leder till finansieringsskyldighet av eventuell arbetslöshet i 3 månader. 
  
 Vi föreslår  
 också en utökad underrättelseskyldighet om anställ- ningar till berörd arbetstagarorganisation. 
 Bakgrund 
 Enligt Oliver (2002) visar flera studier på en generell tendens mot en ökad andel tidsbegränsande anställningar under 1990- och början av  
 2000-talet. 
  I dag har ca en sjundedel av den samlade arbetskraften en tidsbegränsad anställning (SOU 2005:105). Detta skapar en osäkrare arbetsmarknadssituation, vilket negativt inver- kar på människors ekonomiska planering och kontinuitet. De omfattande visstidsanställningarna utgör en sorts flexibilitetsbuf- fert som leder till skapandet av en andra klassens arbetstagare. Bl.a. har arbetstagare med visstidsanställning sämre möjligheter till 
  
 23  
 Förslagets utformning bygger delvis på SOU 2005:105  
 Stärkt rätt till heltidsanställning 
 . 
 310 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 utvecklings- och karriärmöjligheter än de som har en tillsvidarean- ställning, liksom sämre tillgång till företagshälsovård. 
 Enligt Braun och Brown (2001) finns utländska medborgare i den mest yrkesaktiva åldersgruppen  
 (25–54 
  år) i tillfälliga anställ- ningar mer än dubbelt så ofta som svenska medborgare. Vidare framgår att andelen med tillfälliga anställningar är högre bland kvinnor i alla åldersgrupper än män, både utländska medborgare (30 procent) och svenska medborgare (17 procent). Författarna av ovan studie, liksom Blair (2001), konstaterar att sannolik- heten att utländska medborgare med tillfälliga anställningar övergår till fast anställning är lägre än motsvarande för svenska medborgare som är tillfälligt anställda under ett övergångsstadium medan utländska medborgare i större utsträckning tenderar att bli kvar i denna anställningsform. 
 Det finns inget stöd för att detta skulle vara en fråga om prefe- renser hos de arbetssökande. 
 Aronsson m.fl. (2000) visar i en studie att de flesta önskar en fast anställning. Liknande resultat framgår av utredningen DELTA (SOU 1999:27) som visar att de flesta med tidsbegränsad anställ- ning hellre skulle vilja ha en fast anställning. Arbetstagare med utländsk bakgrund med tillfälliga anställningar riskerar därför att permanent hamna i en otrygg anställningsform. 
 Det är således nödvändigt att komma tillrätta med de negativa effekter som ofrivilliga visstidsanställningar orsakar. 
 Utgångspunkter 
 Förslaget är inriktat på att genom en reglering i lag minska arbets- givares utrymme för att diskriminera i beslutsprocesser rörande tillsvidareanställningar. 
  
 24  
  
 Genom kravet på tidsbegränsad finansie- ring av arbetslöshetskassa skapas ett incitament för att undvika projektanställning i oskälig omfattning. 
 Trots att arbetsmarknadens flexibilitet särskilt drabbar personer med utländsk bakgrund, ska lagen, ur både praktiskt hänseende och rättvisesynpunkt, gälla alla i Sverige. 
  
 24  
 Regeringens proposition 2005/06:185 är ett steg i rätt riktning. 
 311 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Närmare om förslaget 
 Den nya lagen ska gälla på hela arbetsmarknaden. Lagen är tving- ande till arbetstagarens förmån, men det ska vara möjligt för arbetsmarknadens parter att avtala om avvikelser från lagens bestämmelser. Den centrala bestämmelsen i lagen är en huvudregel om att varje möjligt anställningsavtal ska avse tillsvidareanställning och en regel om finansieringsskyldighet av arbetslöshetskassa för den arbetsgivare som bryter mot lagen. 
 Utökad underrättelseskyldighet 
 Vi föreslår också att den arbetsgivare som är bunden av kollektiv- avtal och som träffar avtal om projektanställning, ska vara skyldig att underrätta berörd arbetstagarorganisation om avtalet. Under- rättelseskyldigheten kan bidra till att arbetsgivaren noga överväger och är beredd att motivera valet mellan projektanställning och till- svidareanställning redan vid anställningstillfället. Den ger också arbetstagarorganisationen en möjlighet att mer fortlöpande följa förekomsten av projektanställningar på en arbetsplats och i före- kommande fall inleda förhandlingar med arbetsgivaren. Förhand- lingsskyldigheten ger möjlighet till facklig insyn och kontroll. 
 Undantag 
 Vikariat och timanställda omfattas inte av lagen. 
 Arbetsgivare med högst tio anställda undantas generellt från reglerna om rätt till tillsvidareanställning. Undantaget motiveras med att det skulle innebära en alltför stor belastning att betala arbetslöshetsersättning. 
 Den nya regeln förutsätter att arbetstagaren anmält sitt önske- mål om heltidsanställning hos arbetsgivaren. En arbetstagare som någon gång efter att ha framfört ett sådant önskemål, avvisar ett erbjudande om tillsvidareanställning som skäligen borde ha godta- gits, förlorar sin rätt. 
 Undantag från huvudregeln kan också ske om arbetstagaren för fram ett eget önskemål om att inte projektanställningen ska övergå till en tillsvidareanställning. 
 312 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Rätten förutsätter också att en tillsvidareanställning hos arbets- givaren tillgodoser ett arbetskraftsbehov som arbetstagaren har till- räckliga kvalifikationer för. 
 Förhållandet till andra förslag 
 Den nya lagen ska vika för regler i förslagen om förtur och om rekryteringsmål. 
 Referenser 
 Aronsson G., Dallner M.  Gustafsson K. (2000)  
 Yrkes- och arbetsplatsinlåsning. En empirisk studie av omfattning och hälsokonsekvenser.  
 I: Arbete och Hälsa 2000:5, Arbetslivsin- stitutet. 
  
 Blair, K. (2001)  
 Språngbräda eller segmentering?  
 IFAU forskningsrapport. 
  
 Braun, Leon, M. (2001) Är utländska medborgare seg- menterade mot atypiska arbeten?. I:  
 Arbetsmarknad och Ar- betsliv 
 , nr 3. 
 Oliver, A. (2002) Arbetsmarknadens mönster: Om rasifierad segmentering. I: Perez, Hudson, Love (red.)  
 Det slutna folkhemmet: Om etniska klyftor och blågul självbild.  
 Stockholm: Agora. 
  
 SOU 1999:27  
 Deltidsarbete och deltidsarbetslöshet – en uppföljning av  
 DELTA-utredningen 
 . 
  
  Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:105  
 Stärkt rätt till heltidsanställning.  
 Betänkande av Heltidsutredningen. Stockholm: Reynolds. 
  
 313 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.4.4 
  
 Skärpning av lag om allmän platsanmälan 
  
 Vi föreslår  
 att Lag (1976:157) om allmän platsanmälan ändras. AMS ska kunna utfärda vite vid brott mot lagen utan att allmänt åtal väcks. Vite ska vid första överträdelsen utfärdas om 10 000 kr. Vid andra överträdelsen 50 000 kr. Vid därpå följande överträdelser ska vite om 100 000 kr utfärdas. 
  
 Vi föreslår  
 att tillsynen av den ändrade lagen skärps. AMS ges i uppdrag att aktivt eftersöka och beivra brott mot lagen. 
 Bakgrund 
 Enligt Lag (1976:157) om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen 
  
 25  
  
 kan underlåten- het att göra så leda till böter. 
 Undersökningar visar att närmare 70 procent av alla tjänstetillsätt- ningar sker genom direktkontakt med arbetsgivare och genom tips från släkt, vänner och bekanta och alltså inte via arbetsförmedlingarna. Kontakter och sociala nätverk har med andra ord stor betydelse för att få ett arbete. Det gäller både för hög- och lågutbildade. (Svenska kommunförbundet, 1998:63) 
 En undersökning med statistik från 2002, som genomförts av AMS, visar att bara 34 procent av lediga arbeten anmäls till arbetsförmed- lingen, trots den lagstadgade skyldigheten att anmäla lediga tjänster (AMS, 2003:8). 
 Avgörande för att få ett ledigt jobb är således att ha de rätta kontakterna. Saeid Abbasian (2003) visar att många personer med utländsk bakgrund har ett kontaktnät som i huvudsak består av andra landsmän och invandrarföretag. Sådana kontakter kan ge möjlighet till tillfälliga arbeten, men sällan till trygga anställningar som motsvarar de sökandes kvalifikationer. 
 Personer med utländsk bakgrund söker och får oftare än svenskfödda sina jobb via arbetsförmedlingen, men en övervikt av 
  
 25  
 Med vissa undantag, t.ex. om arbetsgivaren avser att tillsätta tjänsten med en arbetstagare som redan är anställd hos arbetsgivaren, vid anställning av familjemedlem, företagsledare, någon som har företrädesrätt enligt lag eller kollektivavtal, vid anställningar kortare än tio dagar, om anställningen tillsätts genom ett välförfarande eller om arbetstagaren ska arbeta i arbetsgivarens hushåll (IFAU, 2005:  
 18–19). 
  
 314 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 de arbeten som anmäls till och förmedlas via arbetsförmedlingen är lågkvalificerade och lågavlönade (SOU 2005:56, s. 284). 
 När arbetsgivare, trots skyldighet i lagen, inte anmäler (högkva- lificerade och högavlönade) lediga jobb till arbetsförmedlingen drabbar detta personer med utländsk bakgrund i högre grad än andra sökanden. 
 Tillsyn 
 Enligt den nuvarande lagens 6 § kan arbetsgivare som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att anmäla ledig plats, i domstol dömas till böter efter medgivande av arbetsmarknadsstyrelsen. 
 I den ekonomiska vårpropositionen 2006 framgår att Regeringen avser att se över hur lagen om allmän platsanmälan tillämpas. Utredningen har tagit del av statistik från BRÅ som visar att böter utdömts två gånger under de 30 år som lagen funnits. Båda straffö- reläggandena skedde under  
 1980-talet 
  och uppgick som mest till 500 kr 
  
 26 
  
 , detta alltså till trots att endast 34 procent av lediga jobb anmäls till AF. Det är således uppenbart att lagen i praktiken inte har någon (avskräckande) effekt. Därför krävs en förändring. Att vi föreslår att AMS ska utfärda vite i stället för att böter utdöms i domstol innebär dels att det blir lättare att bevisa överträdelser genom de lägre beviskraven som ställs vid utfärdande av vite samt att fler fall kommer att uppdagas och de administrativa kostnaderna sannlikt är betydligt lägre om AMS utövar tillsynen i jämförelse med polis, åklagare och domstol. 
 Vi föreslår att AMS får ett särskilt uppdrag att aktivt leta efter arbetsgivare som underlåter att anmäla lediga platser till AF. AMS kan via direkta inspektioner och utifrån offentliga uppgifter i register undersöka om arbetsgivare nyanställt och i sådana fall anmält den lediga platsen. 
 Vi föreslår också att kravet på avsiktlighet eller grov oaktsamhet tas bort. Syftet med det ökande vitesbeloppet är att den första överträdelsen kan vara oavsiktlig genom bristande kännedom om lagstiftningen. Den successiva ökningen torde innebära en avskräckande effekt. Även i propositionen som låg till grund för lagens inrättande föreslås en ökning efter upprepade brott mot 
  
 26  
 BRÅ lämnar inte ut exakta årtal eller belopp. Tack till Callahan, BRÅ för framtagning av statistiken. 
 315 
 Utredningens förslag och rekommendationer SOU 2006:79 
 lagen. Första gången 100 kr och vid upprepade överträdelser 500 kr 
  
 27 
  
 . 
 Förväntade resultat 
 En ändring av gällande lagstiftning och en skärpning av tillsynen genom ett aktivt hot om vite, skulle ge arbetsförmedlingen fler lediga platser att förmedla. Det skulle leda till att fler kvalificerade och högavlönade jobb görs tillgängliga för ansökning än vad som i dag är fallet och skulle delvis kunna kompensera för bristande till- gång till kontaktnätverk inom arbetsmarknaderna som i högre grad kännetecknar situationen för personer med utländsk bakgrund. Det leder med största sannolikhet till att fler personer med utländsk bakgrund får kännedom om och möjlighet att söka ett arbete som i högre grad än i dag motsvarar sin kompetens. 
 Om merparten av lediga arbeten anmäls till arbetsförmedlingen innebär det att arbetssökande i större utsträckning kan förlita sig på AF som kanal för arbete. Det betyder också att sannolikheten att få ett jobb som motsvarar kvalifikationer och önskemål ökar, liksom att tid och andra resurser som läggs ned på att söka arbete minskar. För arbetsgivare innebär en sådan utveckling ett större underlag för att välja en arbetssökande med de bästa kvalifikatio- nerna. Det innebär också att rekrytering tar mindre tid och andra resurser i anspråk genom att majoriteten av ledig arbetskraft finns tillgänglig genom en kanal. 
 Om merparten av lediga jobb anmäls blir det också lättare att göra korrekta prognoser för konjunkturer, vilket leder till bättre yrkes- och utbildningsprognoser och effektivare arbetsmarknads- politiska åtgärder. 
 Invändningar 
 Det anförs ibland att lagen tillkom under förhållanden som inte går att likna vid dagens, att lagen således är förlegad. Fortfarande gäller dock att överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter om ökad platsanmälan utesluter de arbetsgivare som inte är anslutna i sådana organisationer. Tittar man i propositionen som låg till grund 
  
 27  
 Motsvarar i dagens penningvärde ca 400 respektive 2 100 kr enligt SCB:s konsumentprisindex. 
 316 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 för lagens inrättande ser man att andelen arbeten som då anmäldes till AF var långt högre än i dag. 65 procent av jobb för arbetare och 45 procent för tjänstemän anmäldes vid denna tidpunkt till AF (Prop. 1975/1976:84, s. 26) att jämföras med 34 procent i dag. Behovet av en fungerande lagstiftning tycks alltså ännu starkare i dag. Då fanns också samma tendens som i dag, att kvalificerade jobb inte anmäls i samma utsträckning (Ibid.). 
 Undantag 
 Det anförs ibland att obligatorisk platsanmälan innebär krångel och pappersarbete för arbetsgivare, något som särskilt drabbar små företag. Utredningen har inga färska siffror på anmälningsbenä- genheten hos små företag i jämförelse med stora, men man får anta att i små företag sker anställningar oftare under omständigheter som är undantagna lagen, t.ex. anställning av familjemedlem. I pro- positionen som låg till grund för lagen uppges dock att anmäl- ningsfrekvensen av lediga jobb är mycket högre i de största företa- gen, runt 75 procent, att jämföras med de minsta som bara anmälde en tredjedel av de lediga jobben (Prop. 1975/1976:84, s. 27). 
 Däremot är majoriteten av de i dag registrerade 990 000 företa- gen små, i bemärkelsen färre än 10 anställda. 
  
 28  
  
 Att små företag ska omfattas av kravet, tycks därmed med avseende på att de utgör en majoritet av alla företag, rimligt. 
 Referenser 
  
 Abbasian, Saied (2003)  
 Integration på egen hand: En studie av invandrade kvinnoföretagare i Sverige 
 . Kulturgeografiska Institutionen: Uppsala universitet. 
  
 AMS (2003)  
 Att söka jobb och arbetskraft på www.ams.se. Om bety- delsen av Arbetsförmedlingens internettjänster på arbetsmark- naden 
 . Ura 2003:6 Sammanfattning. 
  
 IFAU (2005)  
 Arbetsmarknadspolitisk översikt 2004.  
 Davis, Drake, May. Rapport 2005:14. Uppsala: IFAU. 
  
 Prop. 1975/1976:84  
 med förslag till lag om skyldighet för arbetsgivare att anmäla ledig plats till den offentliga arbetsförmedlingen 
 . 
  
 28  
 SOU 2006:22, del 2, s. 441. 
 317 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Betänkande från Utredningen om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 Svenska kommunförbundet (1998)  
 Vägar till arbete för invandrare – en kunskapsöversikt.  
 Stockholm: Svenska kommunförbundet. 
  
 5.4.5 
  
 Obligatoriska kravprofiler vid rekrytering 
  
 Vi föreslår  
 en lag om att arbetsgivaren innan en anställning för- klaras ledig måste fastställa en kravprofil för de formella kvalifi- kationer som önskas. AMS ska kunna utfärda vite vid brott mot lagen. 
 Bakgrund 
 Trots skärpt diskrimineringslagstiftning finns det fortfarande bety- dande möjligheter för arbetsgivare att kringgå lagstiftningens intentioner. Det förekommer fortfarande en omfattande diskrimi- nering på arbetsmarknaden, inte minst vid anställningssituationer. En anledning till detta är det stora utrymme för godtycke som arbetsgivaren har. Arbetsgivaren är i princip själv fri att bestämma vem som ska anställas, så länge inte någon diskrimineras på grund av etnicitet, kön, sexuell läggning etc. Utanför offentliga sektorn finns inte ens något krav för arbetsgivare att välja den bäst meriterade. Detta medför inte sällan att många rekryteringar bedrivs på ett undermåligt sätt utifrån ett rekryteringsperspektiv. Det saknas transparens över hur urval sker och det saknas ofta kravprofiler mot vilken förekomst av diskriminering kan mätas (SOU 2006:60). Ur sökandes perspektiv är det därmed också svårt att i förväg få klarlagt på vilka grunder urval kommer att ske. De oftast ofullständiga eller undermåliga kravprofiler som utgör underlag för rekryteringar skapar ett betydande utrymme för god- tyckliga beslut, och därmed diskriminering. 
 318 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Närmare om förslaget 
 I utredningens forskarrapport  
 På tröskeln till lönearbete  
 (SOU 2006:60) föreslogs generella åtgärder för att höja kvaliteten och transparensen i rekryteringsarbetet hos arbetsgivare för att därige- nom minska risken för diskriminering. Vi tror att en viktig åtgärd är att få arbetsgivare att på förhand upprätta kravprofiler. På detta sätt tvingas arbetsgivaren på förhand ta ställning till vilka egenska- per och meriter som är av betydelse för anställningsbeslutet. I Anonymitetsutredningens betänkande  
 Avidentifiera jobbansök- ningar – en metod för mångfald  
 (SOU 2005:115) konstateras att ju tydligare befattningsbeskrivning och kravprofil som utarbetas, desto större grad av styrning av hur urvalet skall gå till med en motsvarande minskning av subjektivitet och individuell diskretion i rekryteringsprocessen (SOU 2005:115 s. 21). Något krav på upp- rättandet av sådana kravprofiler existerar som nämnts dock inte, varför kravprofilerna ofta är mycket grundläggande eller obefint- liga. Genom att lagstifta en skyldighet att införa sådana kravprofiler kan dock användningen av tydliga kravprofiler antas öka. Ur ett arbetsgivarperspektiv bör dessutom uppställandet av krav för rekryteringsförfaranden höja kvaliteten i rekryteringsarbetet. 
 Av kravprofilen bör framgå hur olika typer av sådana kvalifika- tioner värderas genom att det tydligt anges vilka kvalifikationer som är nödvändiga, önskvärda respektive förstegsgivande (om flera sökande har de nödvändiga och önskvärda kvalifikationerna). 
 Under anställningsprocessen får arbetsgivaren inte göra en annan bedömning angående värdering av meriter än den man slagit fast i kravprofilen. 
 Tillsyn 
 AMS ska kunna utfärda vite vid brott mot lagen. Vite ska vid första överträdelsen utfärdas om 10 000 kr. Vid andra överträdelsen 50 000 kr. Vid därpå följande överträdelser ska vite om 100 000 kr utfärdas (dvs. samma som förslag 5.4.4). Att vi föreslår att AMS ska utfärda vite i stället för en reglering som går ut på att böter utdöms i domstol beror dels på att det blir lättare att bevisa över- trädelser genom de lägre beviskraven som ställs vid utfärdande av vite samt att fler fall kommer att uppdagas och de administrativa 
 319 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 kostnaderna sannlikt är betydligt lägre om AMS utövar tillsynen i jämförelse med polis, åklagare och domstol. 
 Vi föreslår att det uppdrag som föreslås i förslag 5.4.4 om en skärpning av lagen om obligatorisk platsanmälan också innehåller tillsynen av denna lag. AMS får alltså ett särskilt uppdrag att aktivt leta efter arbetsgivare som underlåter att upprätta kravprofiler. AMS kan via direkta inspektioner och utifrån offentliga uppgifter i register undersöka om arbetsgivare nyanställt och i sådana fall begära dokumentation som styrker att en kravprofil funnits sedan rekryteringsprocessens start. 
 Syftet med det ökande vitesbeloppet är att den första överträdel- sen kan vara oavsiktlig genom bristande kännedom om lagstift- ningen. Den successiva ökningen torde innebära en avskräckande effekt. 
 Referenser 
  
 SOU 2005:115  
 Avidentifiera jobbansökningar – en metod för mång- fald.  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 5.4.6 
  
 Facklig insyn vid rekrytering 
  
 Vi föreslår  
 att det i lag införs en rättighet för facket att ha en representant utbildad i diskrimineringsfrågor med under hela anställningsprocessen. 
 Bakgrund 
 Utredningen har i flera rapporter kunnat konstatera en utbredd diskriminering på arbetsmarknaden (SOU 2006:60; SOU 2006:59; SOU 2005:69). Ett sätt att försöka minska möjligheten att diskri- minera är att öka insynen i anställningsprocessen. Fler deltagare i processen kan antas minska utrymmet för diskriminerande beslut. På flera arbetsplatser, särskilt inom den offentliga sektorn, före- kommer att facket deltar i anställningsprocessen, exempelvis närva- rar vid anställningsintervjuer och dylikt. Även om fackets medver- kan givetvis inte är en garanti för att diskriminering inte skulle 
 320 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 förekomma kan den ökade insyn fackets medverkan innebär tänkas minska risken för diskriminerande beslut. 
 Närmare om förslaget 
 Vi föreslår att det i lag, förslagsvis i lagen (1976:580) om medbe- stämmande i arbetslivet, stadgas att arbetsgivaren har en skyldighet att erbjuda representant för fackförening på arbetsplatsen att delta i anställningsprocess som arbetsgivaren avser genomföra. Krav för att representanten ska få delta måste dock vara att denne har kom- petens i diskrimineringsfrågor. Deltagandet ska röra samtliga anställningsprocessens olika led, som t.ex. upprättande av kravpro- fil, skrivande av annons, urval av de sökande, anställningsintervju samt anställningsbeslut. Deltagandet innebär dock inte att arbetsgi- varen har någon skyldighet att ta hänsyn till fackföreningens åsik- ter. Förslaget innebär inte någon inskränkning av arbetsgivarens ensamrätt att bestämma i anställningsfrågor. Fackföreningsrepre- sentanten ska dock ha full insyn i hela anställningsprocessen. Wilson för diskriminering kan antas minska dels genom att fler deltar i anställningsprocessen och dels genom att fackföreningen, om denna upptäcker diskriminering, förväntas meddela detta till de drabbade samt till Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. 
 Referenser 
 SOU 2006:59  
 Arbetslivets (o)synliga murar.  
 de los Taylor, Dunn (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:60  
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. 
 Foster, Smith (red.). Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån – röster om etnisk diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 321 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.5 
  
 Ändringar i diskrimineringslagstiftningen 
  
 5.5.1 
  
 Kriminalisering av instruktion att diskriminera 
  
 Vi föreslår  
 att ett förbud mot instruktion att diskriminera införs i 16 kap 9 § Brottsbalken. 
 Bakgrund 
 Utredningen har under arbetet vid flera tillfällen uppmärksammats på att något effektivt förbud mot instruktioner att diskriminera inte finns i den svenska lagstiftningen. Exempelvis har ett antal arbetsförmedlare hört av sig till utredningen och berättat hur arbetsgivare bett om att inte få några arbetssökande med utländsk bakgrund från arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlarna har då märkt att de inte kan anmäla arbetsgivarna till DO då varken de själva eller någon annan drabbats av diskriminering i lagens mening. 
 Nuvarande reglering 
 I Lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering anges i 3 § femte punkten att som förbjuden diskriminering även ska avses instruktioner att diskriminera. Med sådana instruktioner menas order eller instruktioner att diskriminera en person (genom direkt diskriminering, indirekt diskriminering eller trakasserier) åt någon som står i lydnads- eller beroendeförhållande till den som lämnar ordern eller instruktionen eller som gentemot denna åtagit sig att fullgöra ett uppdrag. 
 Regeringen uttryckte i förarbetena till lagen uttryckligen att just situationen när en arbetsgivare som söker arbetskraft ger anvis- ningar till arbetsförmedlingen om att arbetssökande med viss hud- färg ska väljas bort, är ett viktigt exempel på en situation när för- budet ska gälla (prop. 2002/03:65 s. 101). 
 En förutsättning för att förbudet mot instruktioner att diskrimi- nera ska gälla är dock att någon konkret person drabbats av diskri- mineringen. Förbudet mot diskriminering enligt nämnda lag är kopplat till möjligheten för en peReese som diskriminerats att kunna få skadestånd av den som diskriminerat. Om arbetsförmedlaren i det aktuella exemplet inte följer arbetsgivarens instruktion att dis- 
 322 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 kriminera så har heller ingen missgynnats varför arbetsgivarens instruktion att diskriminera går obestraffad. För att en instruktion att diskriminera ska träffas av diskrimineringsförbuden krävs även enligt de andra civilrättsliga diskrimineringslagarna (Lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan samt enligt Lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever) att instruktionen får effekt, dvs. att någon konkret missgynnas av den. 
 Utredningen bakom lagen (2003:307) om förbud mot diskrimi- nering diskuterade frågan om det bör krävas att instruktionen får en faktiskt diskriminerande effekt för att en instruktion ska bedö- mas som diskriminering. Utredningens slutsats blev att det är ordern eller instruktionen i sig som innebär diskriminering. Regeringen gjorde i propositionen följande bedömning. Av EG- direktivens lydelse (vilka lagen bygger på) framgår inte om själva instruktionen i sig ska anses utgöra diskriminering även om den inte åtlyds eller på annat sätt inte får effekt. Inte heller de exempel på regelns tillämpning som lämnades under förhandlingarna av direktivets tillkomst ger något besked. Saken fick enligt regeringen därmed bedömas utifrån allmänna lämplighetsöverväganden. Regeringen ansåg bland annat att utformningen av diskrimine- ringsförbudet bör stämma överens med de praktiska möjligheterna att tillämpa skadeståndssanktionen. Endast i det fall att en eller flera personer de facto har missgynnats kan någon yrka och tilldö- mas skadestånd. Regeringen ansåg det inte lämpligt att föreslå ett diskrimineringsförbud som inte kan föranleda någon påföljd. Att förbjuda instruktioner eller påtryckningar som inte missgynnar en person och som inte kan föranleda någon påföljd bedömde reger- ingen som knappast meningsfullt. Regeringen ansåg därför att en instruktion som inte får effekt inte ska omfattas av diskrimine- ringsförbudet (prop 2002/03:65 s. 102). Regeringen påpekade sam- tidigt att även en instruktion som inte åtlyds av den som tar emot den i vissa fall ändå kan ha en diskriminerande effekt: 
 Så kan vara fallet när instruktionen riktat sig mot en viss eller flera per- soner som således särskilt utpekas som tilltänkta föremål för diskrimi- nering. I ett sådant fall har den enskilde utsatts för en kränkning redan genom att pekas ut. Han eller hon har alltså missgynnats och bör vara oförhindrad att framställa anspråk om upprättelse (Ibid.). 
 323 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Den situation där instruktionen rör att diskriminera exempelvis invandrare eller personer med viss hudfärg i allmänhet omfattas dock som sagt inte av förbudet om instruktionen inte följs. 
 Diskrimineringskommittén fick i uppdrag att utreda om det bör införas ett förbud mot sådana instruktioner att diskriminera som inte leder till ett missgynnande i det enskilda fallet. Diskrimine- ringskommittén gjorde i sitt slutbetänkande bedömningen att ett sådant förbud inte är lämpligt, med bland annat följande motiver- ing: 
 Missgynnande är, som nämnts, ett nödvändigt kriterium för att disk- riminering sådant vi i dag känner begreppet skall kunna föreligga. Det finns inga skäl till att nu omforma diskrimineringsbegreppet eller att just i fråga om instruktioner att diskriminera göra ett undantag. Av systematiska skäl, och för att inte göra området mer svårgripbart än det redan är, är det tvärtom angeläget att diskrimineringsbegreppet hålls samman och behåller sin enhetliga utformning (SOU 2006:22 del 1 s. 398). 
 En svårighet med att förbjuda en åtgärd som inte får effekt, är vidare att den inte kan sanktioneras genom ekonomiskt skadestånd eller skadestånd på grund av kränkning. Om ingen missgynnas kan inget skadestånd utgå. Det förefaller inte bara meningslöst att före- slå ett diskrimineringsförbud som inte kan föranleda en sanktion. Mer än så tycks en sådan ordning kunna underminera respekten för diskrimineringsreglerna. Här kan också framhållas att  
 EG-direkti- 
  ven förutsätter att diskrimineringsförbuden sanktioneras genom effektiva, proportionerliga och avskräckande sanktioner. Ett dis- krimineringsförbud utan sanktion skulle inte vara förenligt med direktivens utgångspunkter. I och för sig skulle regeln kunna utformas så att ombudsmannen hos Nämnden mot diskriminering skulle kunna begära att instruktionen återtogs vid äventyr av vite. Detta framstår dock som en tillkrånglad metod (Ibid). 
 Vi delar diskrimineringskommitténs bedömning så som den uttrycks i det andra här citerade stycket. Ett osanktionerat förbud är knappast önskvärt. Inte heller framstår tanken om att ombuds- mannen hos Nämnden mot diskriminering skulle begära att en viss instruktion återtogs som en effektiv metod. Vi delar dock inte kommitténs bedömning i det första här citerade stycket. Att en konkret person missgynnats må vara förutsättningen för att dis- krimineringsförbuden i gällande diskrimineringslagar ska få effekt, men i begreppet diskriminering i exempelvis dess allmänna eller samhällsvetenskapliga mening kan instruktioner att diskriminera 
 324 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 exempelvis personer med en viss hudfärg definitivt ses som diskri- minerande. Så har också regeringen, som ovan nämnts, ansett att situationer där exempelvis en arbetsgivare som söker arbetskraft ger anvisningar till arbetsförmedlingen om att arbetssökande med viss hudfärg ska väljas bort bör omfattas av diskrimineringsförbu- det. Att detta förbud bara gäller i de fall instruktionen faktiskt åtlyds förefaller vara resultatet av att sanktionen i de civilrättsliga diskrimineringslagarna i övrigt är knutet till att en konkret person stämmer den diskriminerande på skadestånd. Att förbudet inte täcker här avsedda situation förefaller alltså vara resultatet av lag- tekniska svårigheter snarare än som en konsekvens av vad som hos allmänheten anses vara diskriminering. Att förbudet mot instruk- tioner att diskriminera enbart gäller när instruktionen följs framstår som stötande. 
 Vårt förslag 
 En möjlighet som inte förefaller ha övervägts tidigare är att göra instruktioner att diskriminera straffbart. I 16 kap 9 § Brottsbalken stadgas: 
 En näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekän- nelse genom att inte gå honom till handa på de villkor som näringsid- karen i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra, skall dömas för olaga diskriminering till böter eller fängelse i högst ett år. 
 Vad som sägs i första stycket om en näringsidkare tillämpas också på den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar samt på den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag. 
 För olaga diskriminering dömes även anordnare av allmän samman- komst eller offentlig tillställning och medhjälpare till sådan anordnare, om han diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att vägra honom tillträde till sammankomsten eller tillställningen på de villkor som gäller för andra. 
 Om någon som avses i  
 första-tredje 
  styckena på sätt som där sägs dis- kriminerar annan på grund av att denne har homosexuell läggning, döms likaledes för olaga diskriminering. 
 Vad gäller dessa begränsade områden finns alltså en dubbelreglering i lagstiftningen. Dels är diskriminering straffrättsligt förbjuden och 
 325 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 kan därför efter åtal leda till böter. Dels finns den civilrättsliga dis- krimineringslagstiftningen enligt vilken den diskriminerade kan kräva skadestånd av den som diskriminerat. Det ingick i diskrimi- neringskommitténs uppdrag att överväga om den straffrättsliga bestämmelsen borde avskaffas. Kommittén gjorde dock bedöm- ningen att det inte var lämpligt att bestämmelsen avskaffades. Bland annat ansågs avkriminalisering som olämpligt både ur en allmänpreventiv synvinkel och på grund av kriminaliseringens sym- bolfunktion (SOU 2006:22 del 1 s. 252). 
 Vi föreslår att ett förbud mot instruktioner att diskriminera införs i 16 kap 9 § Brottsbalken. Ett sådant existerar redan vad gäller näringsidkare som ger instruktioner att diskriminera men vi föreslår att förbudet även ska gälla instruktioner att diskriminera på de områden som täcks av de civilrättsliga diskrimineringslagarna, dvs. bl.a. arbetslivet (inklusive rekrytering), högskolan, skolan, arbetsmarknadspolitisk verksamhet, start eller bedrivande av när- ingsverksamhet, yrkesutövning, medlemskap, varor, tjänster och bostäder, socialtjänsten, socialförsäkringssystemet, arbetslöshets- försäkringen, studiestöd samt hälso- och sjukvården. Den exakta formuleringen av en sådan bestämmelse bör utformas när förslaget bereds på departement. Ledning kan dock fås av förbudet mot instruktioner att diskriminera i 3 § 5 p den civilrättsliga lagen om förbud mot diskriminering (SFS 2003:307). 
 Fördelar med förslaget 
 Genom en sådan reglering vi föreslår kommer ett förbud finnas mot instruktioner att diskriminera. Den som får vetskap att någon getts instruktioner att diskriminera, exempelvis genom att själv ha mottagit dem, kan anmäla händelsen till polisen. Det är dock väl känt att den straffrättsliga bestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap 9 § BrB inte är ett effektivt medel mot diskriminering, dels på grund av att beviskravet ställs mycket högt i och med att det är en straffrättslig bestämmelse och dels på grund av att rättsväsendet varit ineffektivt i bekämpandet av olaga diskriminering (se t.ex. SOU 2001:39; SOU 2005:56 s. 419 ff). Diskrimineringskommittén ansåg att bestämmelsen borde omarbetas för att bli mer användbar (SOU 2006:22 del 1 s. 252). Vi anser dock att dem allmänpreven- tiva effekten samt det faktum att den föreslagna bestämmelsen 
 326 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 säkerligen i åtminstone några fall kommer att tillämpas, motiverar den reglering vi föreslår. 
 Referenser 
  
 SOU 2001:39  
 Ett effektivt diskrimineringsförbud – om olaga diskri- minering och begreppen ras och sexuell läggning.  
 Betänkande från 1999 års diskrimineringsutredning. Stockholm: Reynolds. 
  
 SOU 2005:56  
 Det blågula glashuset – strukturell diskriminering i Sverige.  
 Betänkande från Utredningen om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:22  
 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning.  
 Stock- holm: Reynolds. 
  
 5.5.2 
  
 Diskrimineringsförbud vid medlemskap i organisationer 
  
 Vi föreslår  
 att diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet förbjuds ifråga om medlemskap eller medverkan i organisationer. 
 Bakgrund 
 I 8 § lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering finns ett för- bud mot diskriminering ifråga om medlemskap eller medverkan i en arbetstagarorganisation, arbetsgivarorganisation eller yrkesorga- nisation och förmåner som en sådan organisation tillhandahåller sina medlemmar. Vad gäller övriga organisationer finns inget för- bud mot diskriminering. Att nekas inträde i en förening eller annan organisation på grund av sin etniska eller religiösa tillhörighet är givetvis en kränkande upplevelse och diskriminering av detta slag borde vara förbjuden. Förutom kränkningen i sig kan diskrimine- ring vid medlemskap eller medverkan i föreningar även innebära andra konsekvenser. Många föreningar tillhandahåller samhällsnyt- tiga tjänster, exempelvis båtklubbar eller idrottsklubbar, och dis- krimineringen innebär således att exempelvis personer med utländsk bakgrund har sämre tillgång till dessa. Det framstår alltså 
 327 
 Utredningens förslag och rekommendationer SOU 2006:79 
 som viktigt att införa ett förbud mot diskriminering på detta område. 
 Rättslig reglering 
 För vissa föreningar finns lagstiftning som reglerar verksamheten. För dessa föreningar kan alltså i vart fall vissa former av diskrimine- ring redan i dag kunna vara förbjudna. Så stadgas exempelvis i 3 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar att ekono- miska föreningar inte får vägra någon inträde som medlem om det inte finns särskilda skäl, och enligt 2 kap. 2 § Bostadsrättslagen (1991:614) ska en bostadsrättsförenings stadgevillkor för medlem- skap vara utan verkan bland annat om ett visst medborgarskap ska utgöra förutsättning för inträde i föreningen eller om villkoren annars är skäliga. Dessa regler innehåller dock inte möjligheten att få skadestånd för kränkningen diskrimineringen innebär och saknar även de för den diskriminerade förmånliga bevisbörderegler som finns i diskrimineringslagstiftningen. Vad gäller så kallade ideella föreningar så finns överhuvudtaget ingen rättslig reglering. Att sådan saknas är positivt i den bemärkelsen att staten inte bör detalj- reglera ideella organisationers verksamhet, något som kan tyckas lämpligt med tanke på Regeringsformens stadgande om förenings- frihet (RF 2 kap 1 § p. 5). Samtidigt kan denna frihet inte tillåtas användas till att diskriminera. Intresset att bekämpa diskrimine- ringen måste anses vägra tyngre än intresset att inte lagreglera ide- ella föreningars verksamhet. Ett förbud mot diskriminering är också ett led i att öka möjligheterna att utnyttja föreningsfriheten för personer med utländsk bakgrund. 
 Vårt förslag 
 Vi föreslår att det i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering införs ett förbud mot diskriminering vid medlemskap eller med- verkan i organisationer och föreningar. Exakt hur detta ska utfor- mas får avgöras när förslaget bereds på departement, men förslags- vis bör det införas i anslutning till 8 § i lag 2003:307. Diskrimine- ringsförbudet ska både gälla medlemskap och medverkan och gäller således liksom 8 § såväl vid ansökan om medlemskap som medver- kan i den löpande verksamheten, exempelvis vid tillhandahållande 
 328 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 av förmåner organisationen eller föreningen erbjuder sina med- lemmar. Förbudet bör dock innehålla utrymme för undantag. För vissa föreningar bör etnisk eller religiös diskriminering i vissa fall vara tillåten. Detta bör gälla föreningar byggda på religiös eller etnisk grund. Förslagsvis kan förbudet således utformas så att diskriminering är förbjuden vid medlemskap eller medverkan i ide- ella och ekonomiska föreningar om inte föreningen kan visa sakliga skäl för varför diskriminering skulle vara tillåten. Sakliga skäl kan då vara att föreningen enligt sina stadgar är uppbyggd på religiös eller etnisk grund. 
  
 5.5.3 
  
 Privatpersoner ska kunna stämmas för diskriminering 
  
 Vi föreslår  
 att lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering ändras så att diskrimineringsförbudet även gäller för enskilda personer vid tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder. 
 Bakgrund 
 Enligt 9 § Lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering är dis- kriminering förbjuden vid yrkesmässigt tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder. Förbudet gäller alltså enbart vid  
 yrkesmässigt  
 tillhandahållande. En privatperson som exempelvis erbjuder all- mänheten att hyra dennes lägenhet är alltså inte förbjuden att dis- kriminera. Den straffrättsliga regleringen i 16 kap 9 § Brottsbalken är heller inte tillämplig då den bara gäller näringsidkare, dvs. även detta förbud gäller bara vid yrkesmässigt tillhandahållande av varor eller tjänster. 
 I samband med införandet av Lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering övervägde regeringen huruvida förbudet även skulle gälla för en privatperson som vänt sig till allmänheten med ett erbjudande om försäljning eller uthyrning. Regeringen ansåg att  
 EG-direktivet 
  kunde tolkas på olika sätt i denna fråga, och att det var rimligt att för tillfället inte utsträcka förbudet så långt. Man uttryckte dock följande: 
 Det finns emellertid enligt regeringens uppfattning anledning att ytterligare överväga frågan i vilken utsträckning och under vilka förut- sättningar en privatperson skall omfattas av ett diskrimineringsförbud. 
 329 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Regeringen avser mot denna bakgrund att ytterligare överväga denna fråga och återkomma i lämpligt sammanhang (prop. 2002/03:65). 
 Det har nu gått fyra år sedan dess och vi anser det lämpligt att regeringen nu utsträcker diskrimineringsförbudet till att gälla pri- vatpersoner. Inom ramen för den forskning utredningen bedrivit har förekommit vittnesmål om exempelvis diskriminering när pri- vatpersoner tillhandahållit bostäder (SOU 2005:69 s. 64 f). Det framstår som oacceptabelt att sådan diskriminering ska vara tillå- ten. 
 Vårt förslag 
 Vi föreslår att ordet yrkesmässigt tas bort ur första stycket 9 § Lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, så att detta stycke i stället lyder: 
 Diskriminering som har samband med kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder är förbjuden vid tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder 
 På så sätt innefattar förbudet privatpersoner men även exempelvis föreningar som ägnar sig åt försäljning eller uthyrning. 
 Referenser 
  
 SOU 2005:69  
 Sverige inifrån – röster om etnisk diskriminering 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 330 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.6 
  
 Rättsväsendet 
  
 5.6.1 
  
 Vidareutbildning för rättsväsendet 
  
 Vi föreslår  
 att Rikspolisstyrelsen, Riksåklagaren, Domstolsver- ket respektive Kriminalvården får i uppdrag att igångsätta omfattande vidareutbildning om strukturell diskrimine- ring/institutionell rasism med fokus på hur denna yttrar sig i rättsväsendet. 
 Bakgrund 
 I utredningens rapport  
 Är rättvisan rättvis?  
 (SOU 2006:30) påvisas en omfattande diskriminering inom rättsväsendet. Författarna till rapporten föreslår därför omfattande utbildningsinsatser rörande strukturell diskriminering inom rättsväsendet, vilka bör arrangeras inom rättsväsendets samtliga myndigheter. Utredningen har under- sökt i vilken mån sådan utbildning redan existerar i dag och det har visat sig att så sker i ytterst liten utsträckning. Inom polisen har inga sådana utbildningsinsatser gjorts överhuvudtaget. Polishög- skolan i Solna ansvarar för vidareutbildningen av polisen i Sverige. Hittills har ingen utbildning utarbetats där som berört strukturell diskriminering inom rättsväsendet. Under hösten 2006 kommer dock en kort kurs om hatbrott hållas för nyckelpersonal inom poli- sen och denna kurs ska ha vissa inslag där polisers egna attityder genomlyses och då även kunskap om strukturell diskrimine- ring/institutionell rasism kommer att ingå. Vad gäller vidareutbild- ning för åklagare och domare har vissa insatser redan genomförts. Exempelvis finns i den återkommande utbildningen, som i princip är obligatorisk för samtliga ordinarie domare, ett tre och en halv timmes inslag där DO medverkar och som rör mänskliga rättighe- ter, diskriminering, bemötande, lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, faktorer bakom diskriminering och ökad mångfald. Vissa andra inslag finns också i utbildning, och vidareutbildning, men dessa är förhållandevis korta, dvs. inslag på några timmar eller en halv dag. Därtill saknas också det fokus på bekämpning av dis- kriminering inom rättsväsendet forskningen aktualiserat, innehållet rör till stor del frågor om kulturella skillnader, ökad mångfald etc. Som påpekas i avsnittet om en ny politik i detta betänkande riskerar ett sådant synsätt att i sig vara diskriminerande. 
 331 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Vi föreslår att Rikspolisstyrelsen, Riksåklagaren, Domstolsver- ket respektive Kriminalvården får i uppdrag att igångsätta omfat- tande vidareutbildning om strukturell diskriminering/institutionell rasism med fokus på hur denna yttrar sig i rättsväsendet. Uppdra- get bör vara sådant att myndigheterna har att svara för att samtliga poliser genomgått sådan utbildning inom en viss tidsperiod, exem- pelvis två år. Denna utbildning ska särskilt gälla de resultat forsk- ningen visat angående diskriminering inom rättsväsendet och ha som mål att minska denna diskriminering genom att göra poliser, åklagare och domare medvetna om sina egna diskriminerande före- ställningar, den interna jargongen, attityder och diskriminerande handlingar. Ett viktigt inslag i utbildningen måste vara att upp- märksamma rättsväsendets aktörer på den diskriminering inom rättsväsendet som forskningen påvisat. 
 Utbildningen bör givetvis se annorlunda ut för de olika yrkes- grupperna. Åtminstone för poliser är det knappast möjligt att samtliga poliser skulle genomgå samma kurs på polishögskolan i Solna. Utbildningen bör då utformas så att polishögskolan i Solna tar fram en längre kurs riktad till nyckelpersoner på de olika läns- polismyndigheterna. Målet med utbildning är att ge dessa poliser god kunskap om ämnet för att dessa sedan ska kunna utbilda sina kollegor på lokal nivå i frågan. Vad gäller domare och åklagare är det möjligt att utbildningen kan ske mer centraliserat. En viktig del i utbildning bör vara kritisk granskning av den egna verksamheten på exempelvis den egna arbetsplatsen för att upptäcka diskrimine- ring/rasism. Exempelvis kan de studier som redan genomförts inom ramen för utredningen och tidigare, genomföras på den egna arbetsplatsen. Domstolar kan granska om man dömer ut hårdare straff till personer med utländsk bakgrund, åklagare om man oftare åtalar personer med utländsk bakgrund eller oftare begär dem häk- tade. Poliser kan granska vilken tid man lägger ner på förundersök- ningar, om man lägger ner mer energi på fall med utländska miss- tänkta etc. Detta måste dock ske i samarbete med utomstående forskare. 
 Referenser 
  
 SOU 2006:30  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet.  
 Stock- holm: Reynolds. 
  
 332 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.6.2 
  
 Inskränkning av patrullerande polisers utrymme för godtyckliga ingripanden 
  
 Vi föreslår  
 att en utredning tillsätts för att ge förslag på hur polisers diskriminerande agerande kan minskas. Utredningen ska undersöka möjligheten till att minska utrymmet för god- tyckligt utövande av de maktbefogenheter polisen har. Utred- ningen ska avväga på vilket sätt polisens befogenheter kan inskränkas. 
 Bakgrund 
 I utredningens forskningsrapport angående diskriminering inom rättsväsendet,  
 Är rättvisan rättvis?  
 (SOU 2006:30) konstateras att det tycks finnas ett samband mellan utrymmet för godtycke och diskriminering. När handlingsutrymmet är stort är också risken för diskriminering stor. När fördomar/rasistiska föreställningar får spelrum hos personer med institutionell makt blir konsekvenserna särskilt allvarliga. När lagar och regler finns som begränsar hand- lingsutrymmet, dvs. ovillkorligen slår fast hur olika fall ska behandlas, minskar risken för att lika fall behandlas olika. Ett område som särskilt uppmärksammats är det utrymme patrulle- rande poliser har: 
 Inte minst patrullerande poliser har ett betydande utrymme att själva avgöra om, i så fall på vilket sätt, och mot vilka personer de ska ingripa. Internationell forskning visar att poliser i sådana sammanhang oftare väljer att ingripa mot medlemmar av minoritetsgrupper med typiska utseenden/beteenden. Även svensk polisforskning ger stöd för en sådan tes (SOU 2006:30, s. 30). 
 Det framstår då som eftersträvansvärt att minska detta utrymme för godtycke. Samtidigt är avvägningen på vilket sätt detta utrymme ska minskas svår att göra. Att polisen har vissa befogenheter att ingripa mot personer innebär givetvis att brottslighet upptäcks. Om befogen- heterna inskränks så kan det förväntas få resultatet att mindre brotts- lighet upptäcks. Sambandet är inte alltid helt linjärt, men det kan inte förnekas att ett sådant samband finns. Det måste dock konstateras att den diskriminering som i dag kan konstateras inom polisen är oacceptabel. Den obligatoriska vidareutbildning om diskriminering utredningen föreslår för poliser kan delvis förväntas minska diskrimi- 
 333 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 neringen, men det vore att sätta allt för orealistiska förhoppningar till utbildning att detta ensamt skulle kunna avskaffa diskrimineringen. Vissa inskränkningar i polisens befogenheter och en tydligare regler- ing av rutiner vid ingripande framstår därför som befogade om de kan antas minska diskrimineringen. 
 Närmare om förslaget 
 Vilka befogenheter som bör inskränkas, och hur detta ska ske, måste utredas noggrant. Polisens befogenheter, särskilt sådana som berörts i rapporter där forskningen kunnat konstatera diskrimine- ring, måste gås igenom för att se vilka som kan inskränkas så att utrymmet för godtycke blir mindre och i vilka fall detta kan upp- väga den eventuella effektivitetsförlust som, åtminstone i vissa fall, kan antas följa. Det är också möjligt att det vad gäller vissa befo- genheter inte direkt blir nödvändigt att inskränka dem utan snarare formalisera utövandet av dem för att minska risken för diskrimine- ring. Så skedde exempelvis i Storbritannien efter  
 The Stephen Clark  
 (se vidare SOU 2006:73 s.  
 160–165), 
  för att försöka hindra polisens diskriminerande tillämpning av befogenheterna att stanna och visitera fotgängare. I Storbritannien tillämpas sedan dess ett förfarande där ett formulär vid varje ingripande ifylls, bl.a. om vilken brottsmisstanke som finns och de inblandade parternas etnicitet, där den stannade personen får behålla en kopia av for- muläret. 
 Referenser 
  
 SOU 2006:30  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet 
 . Stock- holm: Reynolds. 
  
 SOU 2006:73  
 Den segregerande integrationen – om social samman- hållning och dess hinder.  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 334 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.7 
  
 Utbildningsväsendet 
  
 5.7.1 
  
 Programstöd 
  
 Vi föreslår  
 att ett programstöd för forskning om struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet skapas för minst 5 forskare med docentkompetens (som kan handleda), 3 postdoktjänster och 5 doktorandtjänster i 6 år. Stödet ska utlysas för forskningsfältet struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och spridas på olika ämnesområden. 
 Bakgrund 
 Strukturell/institutionell diskriminering sker i och i samverkan mellan flera samhällsområden och diskrimineringsgrunder. Den strukturella diskrimineringens komplexa karaktär kräver gränsöver- skridande forskning mellan samhällsområden och akademiska discipliner och institutioner. Det finns därför ett behov av tvärve- tenskaplig intersektionell forskning som fokuserar på hur olika mekanismer bakom systematisk över- och underordning samverkar med varandra (jfr FAS, 2003:35). 
  
 29 
  
 Regeringen har genom Utbildningsdepartementet uttalat ambi- tionen att skapa kreativa och framgångsrika spetsforskningsmil- jöer, som ges förutsättningar att konkurrera med de allra främsta internationella forskarna (Vetenskapsrådet, 2003:1). I flera länder som bedriver framstående forskning om strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet finns ofta mycket bättre finansiella möjligheter att rekrytera de mest kvalificerade forskarna, t.ex. genom privata donationer och årliga elevavgifter. För att beviljas medel för grundforskning från EU krävs mycket starka grupperingar av forskare i Sverige (Ibid.). Forskningen om strukturell diskriminering i Sverige saknar insti- tutionellt stöd och vilar på individuella forskares initiativ och kon- takter. Möjligheter till kunskapsuppbyggnad är under dessa omständigheter tämligen små. Om Sverige ska kunna skapa krea- tiva och framgångsrika spetsforskningsmiljöer som kan svara på de 
  
 29  
 För en diskussion om behovet av institutionella förutsättningar för kunskapsproduktion om strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet, se förslag 5.3.2 om inrättandet av ett forskningsorgan. 
 335 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 kunskapskrav som ställs krävs således mycket större resurser än de i dag befintliga. 
 Närmare om förslaget 
 Syftet med programstöd är att i ett längre perspektiv förstärka och bygga ut forskarmiljöer eller för att förstärka forskning inom en viss profil. Det är en form av basstöd som ska göra det möjligt för etablerade forskargrupper att ta upp nya eller utveckla befintliga frågeställningar och bearbeta dem under en längre tid. Vanligen kopplas programstödet till befintliga forskningsmil- jöer/institutioner under en begränsad tidsperiod  
 (5–6 
  år) (Ibid.), vilket är den tidsperiod som vi också föreslår. Denna tidsperiod krävs för att få fram en doktorandkull, för att doktorer ska meri- tera sig för att bli docenter och för att docenter ska meritera sig för att bli professorer. 
 Att satsa på bidragsgivning i form av större rambidrag över längre tid för att främja starka forskningsmiljöer är en forsknings- strategi som Vetenskapsrådet förespråkar och den riktning som de arbetar i. Vetenskapsrådet poängterar också problemet med mins- kande bidrag från stiftelser, vilket ytterligare ökar ansvaret för statsmakterna (genom de statliga forskningsråden) att finansiera kunskapsutvecklingen. 
 Vi gör bedömningen att kunskapsbehovet är så omfattande att ett programstöd måste skapas för forskning om struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet 
  
 30 
  
 . Något sådant har inte förekommit tidigare inom detta ämne. Programstöd är dock relativt omfattande på andra områden. Som exempel kan nämnas att av FAS totala bidrag 2004 gavs ca 25 procent till programstöd (Regeringens proposition 2004/05:80, s. 40). Ämnen som tidigare fått stöd kan nämnas IT- forskning, genusforskning, äldreforskning, IMER m.m. Vad gäller programstödet till  
 IMER-forskning, 
  som gäller integration och migration i vid mening (Internationell migration och etniska rela- tioner), har den svenska  
 IMER-forskningen 
  inte i någon större utsträckning intresserat sig för frågan om strukturell/institutionell diskriminering och således heller inte svarat mot de kunskapsbehov som finns (se mer om detta i förslag 5.3.2 om inrättandet av ett nytt forskningsorgan). 
  
 30  
 Se mer om detta i beskrivningen förslag 5.3.2 om inrättandet av en forskningsstiftelse. 
 336 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Vem bör ansvara för programstödet? 
 Lämpligast bör programstödet förvaltas inom ramen för en eller ett fåtal befintliga tvärvetenskapliga miljöer med anknytning till insti- tutioner vid landets universitet och högskolor. Att förlägga stödet till ett befintligt lärosäte möjliggör doktorandtjänster, docenturer och professurer, ett behov som den föreslagna forskningsstiftelsen (se förslag 5.3.2) inte inom en överskådlig framtid kan tillgodose. Urval av forskarmiljö görs lämpligen genom en bedömning av internationella granskare, dvs. ledande forskare i världen. 
 Referenser 
  
 FAS (2003)  
 An Evaluation of Swedish International Migration and Ethnic Relations (IMER) Research  
 1995–2002 
 , 
  
  FAS. 
  
 Regeringens proposition 2004/05:80  
 Forskning för ett bättre liv 
 . Vetenskapsrådet (2003)  
 Stöd till starka forskningsmiljöer.  
 (Sam- 
 manfattning)  
 2003-02-24. 
  
 5.7.2 
  
 Tillåt aktiva åtgärder mot negativ särbehandling i högskolan 
  
 Vi föreslår  
 att aktiva åtgärder mot negativ särbehandling, s.k. positiv särbehandling på grund av etnicitet blir tillåten i hög- skolan. 
 Bakgrund 
 Diskrimineringskommittén hade bland annat i uppdrag att utreda om positiv särbehandling på grund av etnicitet angående lika möj- ligheter till högskolestudier skulle vara tillåtet. Utredningen drog slutsatsen att detta inte skulle vara tillåtet. Detta trots att man före- slog att etnisk diskriminering på grund av etnicitet skulle vara tillåten i arbetslivet och ansåg att positiv särbehandling på grund av kön angående lika möjligheter till högskolestudier skulle vara tillå- tet. Beslutet att inte tillåta etnisk positiv särbehandling i högskolan tycks sakna motivering i kommitténs betänkande. Kommittén listar i sitt betänkande argument för och argument mot positiv särbe- 
 337 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 handling inom högskolan men förefaller sedan inte motivera varför man fastnat för  
 mot-alternativet. 
  De argument man för fram mot positiv särbehandling är i huvudsak desamma man fört fram mot positiv särbehandling inom arbetslivet, där kommittén trots allt kom fram till att positiv särbehandling bör tillåtas. Argumenten utöver de som också avser arbetslivet som förs fram är bland annat att SCB konstaterat att ungdomar med utländsk härkomst totalt sett inte kan betraktas som underrepresenterade på högskolan. Detta argument är dock märkligt då kvinnor totalt sett inte är underrepresenterade på högskolan heller, men detta hindrar givet- vis inte att positiv särbehandling ska tillåtas på de utbildningar där de ändå är underrepresenterade. Samma sak ska givetvis gälla för studenter p.g.a. utländsk härkomst. Därtill kommer att även om personer med utländsk härkomst totalt sett inte är underrepresen- terade så finns en underrepresentation för personer med  
 viss  
 utländsk bakgrund. Som Diskrimineringskommittén nämner på annan plats i sitt betänkande framgår av SCB:s rapport att studen- ter med nationell härkomst i Afrika har en låg studienärvaro inom de flesta utbildningar. Ytterligare ett argument Diskriminerings- kommittén har gentemot positiv särbehandling är att antagning till högskolan styrs av ett regelverk för tillträde. Dessa bestämmelsers utformning och tillämpning har avgörande betydelse för antag- ningen. Därför menar kommittén att en bestämmelse om positiv särbehandling inte har samma betydelse för högskolan som när det gäller arbetsmarknaden när det gäller att påverka möjligheterna att få tillträde. Detta räcker dock enligt vår mening inte som skäl för att inte göra det tillåtet att använda positiv särbehandling för de högskolor som så önskar, och förklarar heller inte varför positiv särbehandling skulle vara tillåten p.g.a. kön men inte på grund av etnicitet. 
 Enligt 7 § andra stycket lagen (2001:1286) om likabehandling i högskolan ska visserligen inte diskrimineringsförbudet gälla om behandlingen är berättigad av hänsyn till ett särskilt intresse som uppenbarligen är viktigare än intresset av att förhindra diskrimine- ring i högskolan. Det är dock oklart om detta stadgande kan sägas tillåta positiv särbehandling i dag. (se Svea hovrätts dom 21 decem- ber 2005 i Mål nr T  
 1040-05, 
  domen har meddelats prövningstill- stånd av Högsta Domstolen). 
 338 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Närmare om förslaget 
 Diskrimineringskommittén föreslog att förbudet mot diskrimine- ring i fråga om utbildning i den föreslagna nya lagen om förbud och andra åtgärder mot diskriminering, inte ska gälla om behandlingen är ett led i strävanden att främja lika möjligheter till högskolestu- dier oavsett kön (positiv särbehandling). Vi förslår att det efter ordet kön i lagtexten läggs till eller etnisk tillhörighet. Om inte diskrimineringskommitténs förslag på ny lag går igenom föreslår vi att lydelsen införs i den befintliga lagen (2001:1286) om likabe- handling i högskolan. 
  
 5.7.3 
  
 Motivering av överklagandenämndens beslut 
  
 Vi föreslår  
 att Överklagandenämnden för högskolan (ÖNH) blir skyldig att närmare motivera sina beslut i överklaganden rörande anställningar. 
 Bakgrund 
  
 I  
 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis  
 (SOU 2006:40) har utredningen undersökt diskrimineringen inom utbildningsväsendet, inklusive högskolorna. I denna rapport uppmärksammades under en genomgång av samtliga fall Överkla- gandenämnden för högskolan (ÖNH) handlagt rörande etnisk dis- kriminering, att ett stort antal av fallen helt saknade skäl för avgö- randet. Besluten saknade alltså fullständigt någon förklaring till hur ÖNH resonerat och hur man motiverat att avslå överklagandena (samtliga överklaganden rörande diskriminering hade avslagits). I vissa andra ärenden fanns visserligen en motivering men denna utgjordes då av en standarformulering på ett par meningar som inte gav någon ledning kring vilka skäl ÖNH haft för beslutet. Endast i ett fåtal fall fanns en längre motivering av hur ÖNH resonerat men även i dessa fall var motiveringen ibland knapphändig (se vidare SOU 2006:40 s. 371). ÖNH är sista instans för samtliga anställ- ningsärenden inom högskolan och det är givetvis önskvärt att det av ÖNH:s beslut framgår hur man resonerat. Detta framstår som särskilt angeläget mot bakgrund av vad utredningen funnit angå- ende diskriminering inom högskolan (ibid:  
  
 405–463) 
  
  och den kritik 
  
 339 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 utredningen riktat mot ÖNH angående hur nämnden hanterar dessa fall (ibid:  
 349–404). 
  Ur de klagandes perspektiv är det givet- vis också fördelaktigt att kunna se hur ÖNH resonerat. Ytterligare en anledning till att ställa särskilda krav på motivering av ÖNH:s beslut är att ÖNH i flera avseenden liknar en förvaltningsdomstol. 
 Närmare om förslaget 
 Förslagsvis kan det i Förordningen (1992:404) med instruktion för Överklagandenämnden för högskolan införas ett stadgande om att det av ÖNH:s beslut i anställningsfrågor tydligt ska framgå vilka skäl man haft för beslutet. Att motiveringskravet avgränsas till anställningsfrågor beror på att dessa är de enda som granskats av utredningen. Det är möjligt att kravet även ska ställas vad gäller andra beslut, vilket i sådana fall får avgöras i ett senare skede. Sam- tidigt är inte nödvändigtvis alla beslut av så stor betydelse för de inblandade som just beslut i anställningsfrågor, att samma krav på motivering måste ställas. 
 Referenser 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis.  
 Stockholm: Reynolds. 
  
 5.7.4 
  
 Utbildning för grindvakter 
  
 Flera av utredningens rapporter synliggör att enskilda individer ofta bidrar till reproduktionen av strukturell/institutionell diskri- minering utan att de är medvetna om det. Vi ser därmed ett stort behov av teoretisk och praktisk kunskap om maktojämlikheter och antirasism i särskilda yrkesgrupper. Sådan kunskap kan ge utrymme för att personer med institutionell makt i nyckelroller, s.k. gateke- epers, medvetandegörs om sin egen roll i reproduktionen av rasis- tiska stereotyper och ojämlikhet samt uppmärksammas på metoder för att motverka detta i det vardagliga praktiska arbetet. 
 340 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 Obligatoriska inslag i högskoleutbildningar 
  
 Vi föreslår  
 att krav på kunskap om strukturell/institutionell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet skrivs in i examensförordningen för folkhögskollärarexamen, juris kandidatexamen, läkarexamen, lärarexamen, social omsorgsexamen, socionomexamen samt studie- och yrkesvägle- darexamen. 
 Hur universiteten och högskolorna arbetar för att uppnå ett sådant mål är upp till respektive lärosäte, men vi vill rekommendera inrät- tandet av specifika kurser snarare än att mainstreama (dvs. att all undervisning ska genomsyras av) frågan om antirasism, då vi annars tror att det faller mellan stolarna, vilket uppmärksammats i forskning och utvärdering av genusperspektiv i olika ämnen samt praktiskt jämställdhetsarbete. 
 Fortbildning 
  
 Vi föreslår  
 att Utbildningsdepartementet ger Högskoleverket i uppdrag att i samverkan med forskare och lämplig högskola eller universitet, utarbeta ett förslag till en  
 10-poängs 
  fortbildnings- kurs på högskolenivå om antirasistisk teori och praktiskt arbete. 
 Vi rekommenderar vidare att landsting och kommuner erbjuder fortbildning i antirasistisk teori och praktik till exempelvis läkare, lärare, socialarbetare/sekreterare samt studie- och yrkes- vägledare. 
 Obligatoriska inslag i grundutbildningar som föreslås ovan når inte redan i dag yrkesverksamma. Därför är det nödvändigt att univer- siteten och högskolorna kan erbjuda yrkesverksamma en kompe- tensutveckling. Denna utbildning ska utbilda spjutspetsar och är inte i första hand tänkt som en utbildning som många ska genomgå. Däremot kan dessa spjutspetsar bidra till att sprida kun- skapen på respektive arbetsplats. Det är möjligt att en sådan kurs kan bli en del av de grundutbildningar som föreslås ovan. 
 För att fler ska kunna utbildas på grundnivå bör kommuner och landsting erbjuda anställda sådan fortbildning. 
 341 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 5.7.5 
  
 Revidering av värdegrunden 
  
 Vi föreslår  
 att talet om värdegrund stryks ur läroplanen och ersätts med ett tydligt antidiskrimineringsperspektiv. 
 Bakgrund 
 Utredningens forskningsantologi om utbildning visar i flera bidrag att den svenska gemensamma värdegrunden formas av etnocent- riska idéer om det Europeiska och den svenska tillhörigheten (SOU 2006:40, s. 27) Genom att idén om värdegrund bygger på ett etablerat  
 vi-och-dom-tänkandet 
  betraktas invandrare som för- ändringsobjekt som saknar nödvändiga egenskaper för att kunna verka i ett demokratiskt samhälle (Ibid: 15). Det framgår att idén om en gemensam värdegrund är otydlig och i praktiken inrymmer kulturrasistiska föreställningar (Ibid:  
 299–305). 
  Genom styrdoku- mentets formuleringar och skolpersonalens tolkning utifrån sitt sunda förnuft och egna värderingar har värdegrundsdiskursen reproducerat snarare än förändrat ojämlika relationer inom skolan (Ibid: 14). 
 Regeringen anser att det behövs en tydligare koppling mellan värdegrunden och de mänskliga rättigheterna (Utkast till lagråds- remiss med förslag till en ny skollag m.m., s. 143). Vårt förslag innebär dock att helt överge talet om värdegrund och i stället ha ett huvudfokus på diskriminering. I kartläggningen av situationen för de mänskliga rättigheterna i Sverige 2005 (del II) har utvärderaren av den första handlingsplanen framfört synpunkten att begreppet värdegrund i läroplanerna bör ersättas med mänskliga rättigheter och demokrati. Regeringen delar tyvärr inte denna uppfattning. 
 Närmare om förslaget 
 Genom de överflyttningar av bestämmelser och riktlinjer som gjorts från läroplan till förslag till ny skollag, samt det faktum att läroplanen inte förändrats sedan 1994 är det sannolikt att en kom- mitté inom en snar framtid får i uppdrag att göra en översyn och revidering av läroplanen. Att en översyn är aktuell framgår i  
 En 
  
 342 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna  
 2006–2009, 
  (skr. 2005/06:95) 
  
 31 
  
 En sådan kommitté bör få i uppdrag att formulera ett förslag till de ändringar som vi här föreslår. 
 Referenser 
 Utkast till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag m.m. 2005-  
 06-20, 
  U2005/5584/S. 
 Skr. 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättig- heterna  
 2006–2009. 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis.  
 Stockholm: Reynolds 
  
 5.7.6 
  
 Diskrimineringskontaktperson i varje skola 
  
 Vi föreslår  
 att varje skola får en skyldighet att utse kontaktper- soner som ska arbeta med diskrimineringsfrågor. Dessa kon- taktpersoner ska fungera som en länk mellan elever och deras föräldrar å ena sidan och skolpersonal å den andra, samt i före- kommande fall ha kontakt med DO. 
 Bakgrund 
 Utredningen har i rapporten  
 Utbildningens dilemma  
 (SOU 2006:40) kunnat konstatera att det finns en utbredd diskriminering inom den svenska skolan. Därmed är det positivt att det nyligen stiftats en lag (SFS 2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Av utredningens rapport framgår dock att skolpersonal haft en tendens att inte lyssna på elevers klagomål om diskriminering och ta dem på allvar. 
  
 31  
 I samband med den översyn av skolans styrdokument som följer av införandet av en ny skollag, avser regeringen att i läroplanerna förtydliga att de mänskliga rättigheterna är en central del av skolans demokratiuppdrag och att kunskap om de mänskliga rättigheterna skall förmedlas inom skolan. (skr. 2005/06:95 s. 116). 
 343 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Vårt förslag 
 För att underlätta för elever som blivit diskriminerade att påtala problemet hos lärare, skolledning, DO eller på annat sätt få upp- rättelse, föreslår vi att varje skola ska ha en kontaktperson i diskri- mineringsfrågor. Dessa kontaktpersoner ska fungera som en länk mellan elever och deras föräldrar å ena sidan och skolpersonal å den andra. Varje skola ska vara skyldig att ha en sådan kontaktperson. Kontaktpersonen ska ta tillvara elevernas intresse när eleverna ansett sig ha blivit diskriminerade, och kan med fördel även arbeta med annat förebyggande arbete mot diskriminering. Kontaktper- sonen anställs av skolan. Personen kan även ha andra arbetsupp- gifter men dessa får inte utgöra ett hinder för kontaktpersonens arbete mot diskriminering. Kontaktpersonen måste ha kompetens i diskrimineringsfrågor. Kontaktpersonen bör inte vara en lärare då det blir märkligt om en elev vill anklaga kontaktpersonen för dis- kriminering när denne undervisat. Lämpligare är alltså att kontakt- personen arbetar som elevstödjare även på andra sätt. 
 Rättslig reglering 
 För att kontaktpersoner verkligen ska bli verklighet på landets skolor är det nödvändigt att det blir en skyldighet för skolorna att ha sådana kontaktpersoner. Förslagsvis kan en bestämmelse som stadgar skolornas skyldighet att utse sådana kontaktpersoner infö- ras i Lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Det kan vara lämpligt att införa en sådan bestämmelse i anslutning till 7 § nämnda lag som berör skolans skyldighet att förebygga och förhindra trakasserier eller annan kränkande behandling. Den exakta utformningen av en sådan bestämmelse och var den bör placeras kan dock beslutas när förslaget bereds på departement. 
 Referenser 
  
 SOU 2006:40  
 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis 
 . Stockholm: Reynolds. 
  
 344 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.8 
  
 Krav på ideella organisationer 
  
 5.8.1 
  
 Stödet till Centrum mot rasism villkoras 
  
 Vi föreslår  
 att regeringen instruerar den nya myndigheten som ansvarar för stödet att i kriterierna för stöd till Centrum mot rasism ställa krav på att anställda och styrelseledamöter inte ska ha partipolitiska uppdrag. 
 Organisationen Centrum mot rasism bildades 2003 och får 5,5 miljoner per år. Tanken bakom bildandet, liksom de visioner som centret formulerade vid bildandet, gick bl.a. ut på att vara en kritisk granskande aktör av politiker och andra makthavare. Det är utredningens bedömning att interna partipolitiska intressen och konflikter har bidragit till att centret inte lyckats bli den kritiska röst som avsågs (jfr den liknande kritiken i Integrationsverket, 2006). Det är också utredningens bedömning att utsikterna att centret utvecklas till en sådan kritisk granskande aktör är minimala i dess nuvarande form, bl.a. på grund av den partipolitisering som centret genomgått under de senaste åren. Ett flertal som arbetar på centret eller sitter i centrets styrelse har partipolitiska uppdrag. Därför föreslår vi att stödet till CMR villkoras. 
 Referenser 
  
 Integrationsverket (2006)  
 Utvärdering av Centrum mot rasism – Redovisning byggd på Rambölls slutrapport april 2006 samt ekonomisk revision oktober 2005 
 . Norrköping: Integrations- verket. 
  
 5.8.2 
  
 Antidiskrimineringsvillkor i statliga bidrag till ideella organisationer 
  
 Vi föreslår  
 att det för statsbidrag till stora ideella organisationer ställs ett villkor att organisationen aktivt ska arbeta mot diskri- minering samt aktivt arbeta för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund. 
 345 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Bakgrund 
 Föreningslivet är en viktig institution för samhällslivet i dagens Sverige. Inte minst tillhandahåller olika ideella organisationer som föreningar samhällsnyttiga tjänster till sina medlemmar. Forsk- ningen visar dock på en diskriminering inom föreningslivet. Inom exempelvis fackföreningsrörelsen, hyresgäströrelsen och idrottsrö- relsen är andelen personer med utländsk bakgrund betydligt mindre bland förtroendeposterna än den är bland de vanliga medlemmarna. Mycket tyder på att detta i stor utsträckning beror på diskriminering inom föreningarna (Bengtsson, 2004: 26). Perso- ner med utländsk bakgrund är också signifikant underrepresente- rade i vissa ideella organisationer som idrottsföreningar, fackliga organisationer och konsumentorganisationer (Ibid: 24). 
 Bland annat mot denna bakgrund föreslår vi ett förbud mot dis- kriminering för medlemskap och medverkan i föreningar (se vidare detta förslag). Men även om lagstadgat förbud är viktigt så kan det knappast förväntas att förbudet kommer att avskaffa diskrimine- ringen. Det är osäkert om exempelvis diskrimineringsförbudet på arbetsmarknaden lett till en minskning av diskrimineringen, men i vart fall kan konstateras att antalet fall som lett till fällande domar är ytterst litet i förhållande till den omfattande diskriminering som trots allt kunnat konstateras förekomma. Detta kan antas bero dels på att tämligen få som diskriminerats bryr sig om att anmäla detta, dels på att det krävs att man kan dokumentera och bevisa diskrimi- neringen på något sätt för att ha framgång i domstol. För att verk- ligen komma tillrätta med diskrimineringen räcker alltså inte ett lagstadgat förbud mot diskriminering, utan det krävs att förening- arna själva aktivt arbetar mot diskriminering. 
 Många föreningar stöttas ekonomiskt av det offentliga genom olika bidrag från stat, kommun och landsting. År 2003 uppgick de statliga bidragen till ideella organisationer till 6,5 miljarder kronor (Statskontoret, 2004). Det framstår som orimligt att staten eko- nomiskt ska stödja föreningar som inte aktivt arbetar mot diskri- minering. Det kan givetvis inte krävas att samtliga föreningar ska arbeta aktivt mot diskriminering för att de ska få bedriva sin verk- samhet, men det är rimligt att för större organisationer eller före- ningar ställa ett sådant krav för att föreningarna ska få ekonomisk hjälp av staten. Vi föreslår därför att det som villkor för statliga bidrag till stora ideella organisationer ställs att organisationen eller föreningen aktivt ska arbeta mot diskriminering samt aktivt arbeta 
 346 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund. Att krav ställs för att bidrag ska beviljas sker redan i viss utsträckning. Kra- ven kan variera, men när krav förekommer är det ofta krav på demokratisk uppbyggnad, geografisk spridning, minimiantal med- lemmar och fortvarig verksamhet (Statskontoret, 2004). Kraven kan också vara mer detaljerade. Exempelvis angav regeringen i bud- getpropositionen för 2006 att det var en förutsättning för att 400 miljoner kronor skulle fördelas idrottsrörelsen, inom ramen för det s.k. Handslaget mellan staten och idrotten, att idrottsrörelsen fort- sätter och intensifierar sitt arbete för att nå nya grupper av främst barn och ungdomar, att hålla tillbaka avgifterna, att förbättra möj- ligheterna för flickors deltagande, att motverka droger samt att vidareutveckla samarbetet med skolorna (Justitiedepartementet, 2006). 
 Närmare om förslaget 
 Statskontoret fann i sin kartläggning av bidrag till ideella organisa- tioner att en majoritet av bidragen saknar författningsstöd. Lag- stiftning och förordningar förekom sparsamt. För närvarande utre- der en särskild utredare (Folkrörelseutredningen, Ju 2005:12) bland annat om det finns behov av gemensamma principer för den statliga bidragsgivningen till folkrörelserna och det övriga föreningslivet, t.ex. om bidrag ska ges, vilken bidragsform som bör användas och vilka villkor som ska knytas till bidraget (Direktiv 2005:117). Vi avstår därför från att ta ställning till om kravet på aktivt arbete mot diskriminering och för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund ska stadgas i lag eller annan föreskrift. Hur kravet genomförs vad gäller framtida bidrag och hur kravet ska införas i ett eventuellt framtida regelverk får bestämmas när förslaget bereds på departement. Det står däremot klart att krav på stora ideella organisationer att aktivt arbeta mot diskriminering samt aktivt arbeta för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund, är en nödvändighet. 
 347 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 Referenser 
 Bengtsson, Moore. Föreningsliv, makt och integration – ett inledande perspektiv. I:  
 Föreningsliv, makt och integration.  
 Rapport från integrationspolitiska maktutredningen 
 .  
 Ds 2004:49. 
  
 Direktiv 2005:117  
 Den statliga folkrörelsepolitiken i framtiden 
 . Beslut vid regeringssammanträden den 27 oktober 2005. 
  
 Justitiedepartementet (2006)  
 Budgetproposition 2006.  
 Faktablad om budgetpropositionen för 2006 som överlämnades till riksda- gen den 20 september 2005. Hopkins/c6/05/00/90/8177cca9.pdf 
  
 Statskontoret (2004)  
 Bidrag till ideella organisationer. Kartläggning, analys och rekommendationer 
 . Rapport 2004:17. http://www. statskontoret.se/upload/Publikationer/2004/200417.pdf 
  
 348 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.9 
  
 Krav på kommuner 
  
 5.9.1 
  
 Förslag om kommuners skyldighet för integrationsprojekt riktade till  
  
 icke-marginaliserade 
  och  
 icke-stigmatiserade 
  förorter 
  
 Vi föreslår  
 att kommuner åläggs att genomföra integrations- projekt riktade till  
 icke-marginaliserade 
  och  
 icke-stigmatiserade 
  bostadsområden för att höja kunskapen om segregationens mekanismer och konsekvenser för hela samhället. 
 Bakgrund 
 Den etniska boendesegregationen har två sidor. Å ena sidan kan marginaliserade och stigmatiserade områden beskrivas som områ- den där boende med utländsk bakgrund är kraftigt överrepresente- rade. Å andra sidan är också områden där vita svenska välbe- ställda personer är överrepresenterade segregerade områden. Trots detta riktas oftast insatser mot segregation och för integration endast mot de marginaliserade och stigmatiserade områdena, trots att de mer välbeställda vita svenska bostadsområdena är lika segregerade. Boende i de senare områdena kan dessutom på ett mer aktivt sätt medverka till segregationen genom att konkurrera om resurser med de marginaliserade och stigmatiserade områdena, motsätta sig att personer med utländsk bakgrund flyttar in i områ- det, diskriminera personer med utländsk bakgrund i sitt vardagliga liv samt genom att välja att enbart bo i välbeställda, vita svenska segregerade områden. 
 Vårt förslag 
 Vi föreslår att kommunala integrationsinsatser igångsätts i de icke- marginaliserade och  
 icke-stigmatiserade 
  segregerade bostadsområ- dena där personer utan utländsk bakgrund är överrepresenterade. Dessa integrationsinsatser ska syfta till att ändra diskriminerande uppfattningar i dessa områden samt ge de boende där en insikt i deras egen roll för vidmakthållandet av segregationen. Detta kan ske genom informationsmaterial och anordnandet av kontinuerliga fokusgruppdiskussioner. Även personer som inte bor i området 
 349 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 men som ändå verkar där kan med fördel inbjudas att delta i dis- kussionerna, som representanter för bostadsbolag, föreningsliv och liknande. Diskussionerna kan förslagsvis hållas i allmänna lokaler, skolor eller samlingslokaler i bostadsområdena. 
 Då insatserna ska anpassas efter lokala förhållanden så långt som möjligt är det lämpligast att kommunerna ansvarar för dessa. Vi föreslår därför att kommunerna åläggs att inom ramen för sin löpande verksamhet bedriva dessa projekt. Eftersom segregationen i huvudsak är ett storstadsproblem (se förslag 5.4.1 om förtur till offentliga arbeten) föreslår vi att endast vissa kommuner i anslut- ning till storstäder blir skyldiga att genomföra sådana projekt. Regeringen bör, liksom vad gäller förslaget om förtur till offentliga arbeten, ges möjlighet att i förordningsform ange vilka kommuner som är aktuella. Enligt 8 kap 5 § RF är det lagformen som är den rätta om kommunerna ska åläggas något. Förslagsvis bör därför en lag utformas som ålägger kommunerna skyldigheten att genomföra projekt av det slag vi föreslår. Särskilt då förslaget kommer att innebära vissa ökade kostnader i den kommunala verksamheten framstår en lagreglering som mest lämplig. Kommunallagen lämpar sig inte för detaljreglering i särskilda frågor och det förefaller inte vara lämpligt att införa skyldigheten i någon annan befintlig lag som berör kommuners verksamhet. En ny lag bör alltså utformas. Den exakta lydelsen av en sådan bör kunna utformas när förslaget bereds på departement, men generellt kan sägas att lagen bör ange att kommunerna inom ramen för sin löpande verksamhet ska bedriva integrationsprojekt av den art som här beskrivits. Därtill bör det anges riktlinjer för projekten, vad de ska syfta till och huvudsakligt innehåll. Ett visst utrymme för kommunerna att själva ta fram material och anpassa projekten efter lokala förhållanden bör dock lämnas. Därtill bör lämpligen lagen innehålla en bestämmelse om att Regeringen får meddela föreskrifter om hur den närmare tillämpningen ska ske. 
 350 
  
 SOU 2006:79 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 5.10 
  
 Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 
  
 5.10.1 
  
 Bättre villkor i hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 
  
 Vi föreslår  
 att irreguljära immigranter ges tillgång till subven- tionerad vård och mediciner i samma utsträckning och på samma villkor som asylsökande. Bl.a. innebär det att staten med ett schablonbelopp ersätter vårdinrättningar som behandlat irre- guljära immigranter. 
  
 Vi föreslår  
 också tydligare regler för sjukvårdspersonal att inte uppge irreguljära immigranters närvaro vid vårdinrättningar. 
 Bakgrund 
 Vi ser i utredningens rapport (SOU 2006:78) att regeringens ambi- tion om en tydlig hållning gentemot irreguljära immigranter överordnas medicinsk konsekvensbedömning, folkhälsoperspektiv, smittskyddsperspektiv, för att inte nämna rättighetsperspektiv på hälsa. Vården av irreguljära immigranter i Sverige styrs i dagsläget inte av hälso- och sjukvårdslagen, Läkarförbundets etiska regler eller mänskliga rättigheter utan av en högst medveten politisk ovilja att erkänna dessa människor som en patientgrupp. 
 Samtidigt har ansvariga inom vården under en lång tid inte opponerat utan verkar följa de politiska besluten. Under 2005 har bl.a. flera frivilliga organisationer som MSF diskuterat praxis med olika vårdinrättningar, utan resultat till förändring. Nyligen har det börjat ske en positiv förändring i Västsverige: Sahlgrenska Univer- sitetssjukhuset i Göteborg har beslutat att gömda flyktingar och andra personer utan avtal eller försäkring skall erhålla akut och annan omedelbar vård vid Sahlgrenska Universitetssjukhuset, oav- sett betalningsförmåga vid ögonblicket. Vidare har ett antal etik- seminarier för berörd personal bokats in på sjukhusledningens uppdrag, vilket visar på en tydlig intention att förankra beslutet i verkligheten. 
 Brist på subventionerad vård och mediciner för irreguljära immi- granter är en allvarlig fråga för dessa individer och etisk fråga för samhället i stort. Tillgången till vård skulle kunna förbättras avse- värt om det fanns ett regelverk som med ett schablonbelopp ersatte 
 351 
  
 Utredningens förslag och rekommendationer 
  
 SOU 2006:79 
  
 vårdinrättningar som behandlar irreguljära immigranter. Detta skulle även minska irreguljära immigranters rädsla att söka vård eftersom det skulle minska chanser att bli stigmatiserade och dis- kriminerade i samma grad genom särbehandling. Problemet är i första hand politiskt. 
 Närmare om förslaget 
 Ett nytt regelverk bör inrättas för att underlätta för irreguljära immigranters tillgång till subventionerad hälso- och sjukvård och mediciner utan hotet att bli tagen av polis- eller migrationsmyndig- heter. Inom EU har flera länder, bl.a. Spanien, upprättat ett vård- kort särskilt för irreguljära immigranter. Ett sådant system bör utredas av socialdepartementet och socialstyrelsen med stöd av verksamma frivilliga organisationer, som t.ex. Läkare utan gränser. Särskilt bör barns, gravidas och äldres behov beaktas. 
 Att använda sig av ett schablonbelopp underlättar för att skyddas personernas identitet, då myndigheter inte behöver kopplas in överhuvudtaget. Detta kan minska rädslan för irreguljära immi- granter att söka vård och kommer att göra det mycket enklare för alla parter. Enkelheten är viktig för att inte skapa särbehandling. Samtidigt är det viktigt att sjukhusen kan ansöka om extra ersätt- ning för extra kostsam vård samt att schablonbeloppet kan justeras efter hand, t.ex. om antalet irreguljära immigranter ökar. 
 Med irreguljära immigranter menas också de som inte varit inne i asylprocessen. 
 Referenser 
  
 SOU 2006:78  
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering 
 . Stock- holm: Reynolds. 
  
 352 
 6 Kostnads- och konsekvensanalys 
 Enligt 14 § kommittéförordningen ska en beräkning göras av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för såväl det offentliga som det privata. När förslagen innebär kostnader för det offentliga ska förslag på finansiering anges. 
 Om förslagen innebär konsekvenser enligt 15 § kommitté- förordningen ska dessa anges. 
 Utredningen ska enligt direktiven föreslå åtgärder för att mot- verka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. Våra förslag berör en stor mängd verksamheter och kommer att få betydande långsiktiga konsekvenser för en rad samhällsområden. I avsnittet här analyseras främst de omedelbara stats- och kommu- nalekonomiska effekterna av förslagen. 
 Vi föreslår finansiering för de flesta åtgärderna, genom omdis- ponering av befintliga löpande medel. Vissa av åtgärderna kan dock inte finansieras genom sådana omdisponeringar utan kräver ökade intäkter. 
  
 6.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 Regeringen har aviserat en satsning på integration under  
 2006–2008 
  i storleksordningen två miljarder kronor. Huvuddelen av utred- ningens förslag kan genomföras genom omdisponering av dessa medel. Utredningen bedömer att en sådan omdisponering skulle medföra såväl betydande effektivitetsvinster som omfattande lång- siktiga samhällsekonomiska vinster. 
 353 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 SOU 2006:79 
  
 6.1.1 
  
 Ny politik 
  
 I ett långsiktigt perspektiv kommer en ny politik och de åtgärder som här föreslås att medföra betydande samhällsekonomiska vins- ter. Om ojämlikheten och den strukturella/institutionella diskrimi- neringen minskar kommer fler ha möjlighet till en fullvärdig utbildning och ett arbete som bättre motsvarar kompetensen. Detta leder i sin tur till minskad ohälsa, minskade välfärds- kostnader och en högre grad av social sammanhållning i samhället. Detta leder till minskad brottslighet. Här finns med andra ord enorma möjligheter till minskade offentliga utgifter. 
  
 6.1.2 
  
 Ny myndighet för lika möjligheter och likvärdiga utfall samt introduktionsmyndighet 
  
 Genom den föreslagna omorganiseringen av Integrationsverket kan medel för en ny myndighet frigöras. Medlen för projekt- och verk- samhetsstöd flyttas från Integrationsverket till myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall liksom kostnaderna för dess handläggning. 
 Integrationsverkets medel som omfattar introduktion föreslås överföras till/finansiera inrättandet av en ny introduktionsmyn- dighet (se förslag 5.2.1). Resterande medel av Integrationsverkets årliga budget överförs till den föreslagna granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall. Även om vissa kostnader kan öka för att myndigheten lokaliseras till Stockholmsregionen, då kostnader för löner och lokaler lönerna är högre i Stockholm, be- dömer vi inte att det innebär någon merkostnad för statsfinanserna. 
 Den föreslagna nedläggningen av  
 IM-enheten 
  och en uppbygg- nad av en annan enhet med ansvar för den nya politiken, bör kunna klaras med samma budget som dagens. 
  
 6.1.3 
  
 Forskningsstiftelse och programstöd 
  
 Anslag 26:1 till Vetenskapsrådet för forskning är för 2007 beräknat till drygt tre miljarder och anslag 26:2 till forskning för Forsk- ningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap uppgår till 316,5 miljo- ner kronor. Vi föreslår att medel om 53 miljoner till programstöd omdisponeras inom ramen för 26:1 och/eller 26:2, liksom den engångskostnad som uppkommer genom inrättandet av en forsk- 
 354 
  
 SOU 2006:79 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 ningsstiftelse på 300 miljoner kronor. Bland annat kan medel för programstödets finansiering tas från regeringens satsning på 300 miljoner kronor (inom ramen för 26:2) för starka forsknings- miljöer med internationell konkurrenskraft. Här förutsätts också en betydande samfinansiering från bl.a. universitet, högskolor och forskningsinstitut. Således kan möjligen en del av programstödet finansieras av de lärosäten som stödet lokaliseras till. 
 Med tanke på de stora kunskapsbehov som myndigheter och andra aktörer har är en prioritering av kunskap om struktu- rell/institutionell diskriminering nödvändig. 
 Kostnadskalkyl för forskningsstiftelse 
 Vi har kalkylerat kostnaderna för ett forskningsorgan med 20 anställda, forskare inklusive andra, t.ex. administrativ personal. 
  
 1  
  
 Som utgångspunkt för kalkylen har vi valt Läkemedels- förmånsnämnden (LFN) och Handikappombudsmannen (HO) och identifierat tre typer av kostnader; Kostnader för personal, kostnader för lokaler och övriga kostnader (i övriga kostnader 
 ingår IT). 
 Med stöd i myndighetsförebilderna har vi kommit fram till föl- jande kalkyl: 
  
 Kostnaderna är av tre slag; personal, lokaler och övriga. 
  
 De samlade kostnaderna per medarbetare är 620 000 kronor per år. 
  
 Lokalkostnaderna är 200 000 kronor per medarbetare. 
  
 De övriga kostnaderna är lite mer komplicerade. Vi har antagit fasta kostnader på 2 miljoner kronor och kostnader per med- arbetare på 100 000 kronor. 
  
 Med dessa antaganden får vi en total årlig verksamhetskostnad för ett organ med 20 medarbetare, på 20,4 miljoner kronor per år. 
 Finansieringen bör i huvudsak utgöras av avkastningen på stiftel- sens medel. Medlen i stiftelsen kan ej användas till verksamhet, endast dess avkastning. Det skulle alltså bli fråga om en engångs- kostnad och inget som belastar statsfinanserna efter att stiftelsen bildats. 
  
 1  
 Tack till Burton, ämnessakkunnig ekonom på sektionen för kommittéservice. 
 355 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 SOU 2006:79 
  
 Vi föreslår att fonden bör uppgå till minst 300 miljoner svenska kronor, vilket skulle ge en ungefärlig årlig avkastning på 15 miljo- ner givet att fonden ger en avkastning på 5 procent. 
  
 2  
  
 Med denna kalkyl återstår att finna finansiering för drygt 5 miljoner. Stiftelsen bör kunna utnyttja extern finansiering, t.ex. i form av  
 EU-bidrag. 
  Givet institutets internationella prägel bör en del medel också inkomma genom samfinansiering av gemensamma forsknings- projekt med andra forskningsmiljöer. Stiftelsen kan också finansie- ras genom att bedriva viss affärsverksamhet (t.ex. uppdrags- forskning), medan anslagsmedel från regeringen inte är tillåtet enligt stiftelselagen. Detta bör täcka resterande 5 miljoner kronor. 
 Kostnadskalkyl för programstöd 
 Kostnaderna för programstödet uppskattas till 53 miljoner kronor, vilket baseras på en beräkning på 5 docenttjänster, 3 postdok- tjänster och 5 doktorandtjänster i 6 år. Till detta har lagts arbets- givar- och sociala avgifter samt s.k. overheadkostnader vilket totalt omfattar ungefär den dubbla kostnaden för löner. 
  
 6.1.4 
  
 Medborgarråd 
  
 En ungefärlig uppskattning ger vid handen att varje medborgarråd har behov av ca tre anställda. En grov kalkyl för lönekostnader för tre anställda bör rendera en årlig total lönekostnad kostnad på ca 1,5 miljoner. Därutöver ska 500 000 anslås för verksamhet och övriga kostnader såsom t.ex. lokalkostnader där inte kommunen erbjuder gratis lokal för medborgarrådet. Den totala kostnaden är beroende av hur många råd som inrättas. Om en försöks- verksamhet initieras med 10 medborgarråd, uppgår kostnaderna till 20 miljoner kronor. 
 Regeringen avsatte inför valet 2002 till riksdagspartierna 29 miljoner kr för riktad information till bl.a. röstberättigade med 
  
 2  
 Kammarkollegiets räntekonsortie har i genomsnitt de senaste 5 åren givit en årlig avkastning på ca 6%. Aktiekonsortiet å andra sidan som präglas av en högre volatilitet gav 2005 en avkastning på 33% (Kammarkollegiet, 2005) Ofta skapas riktlinjer för hur placeringarna skall fördelas mellan ränte- och aktiekonsortiet (placeringsregler) vilket brukar ligga på mellan  
 40-60%, 
  där verksamhet som är långsiktig brukar placera en större andel i det mera riskfyllda aktiekonsortiet (Arvsfonden har t.ex. 80% i aktiekonsortiet) men som över tid spås ge mer avkastning (samtal med  
 Hammond 
  Carter, avdelningschef på Kammarkollegiets Avdelning för kapitalförvaltning 060509). 
 356 
  
 SOU 2006:79 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 utländskt medborgarskap. Utvärderingen visade en marginell effekt (se Bäck  Soininen, 2004). Regeringen har inför 2006 års val avsatt 15 miljoner kronor för särskilda medel till riksdagspartierna för informationsinsatser, bl.a. ämnade för grupper röstberättigade i samhället som antas vara i behov av särskild information, t.ex. röst- berättigade med utländskt medborgarskap. Regeringen har också i den s.k. demokratisatsningen avsatt 20 miljoner kr för att öka val- deltagandet och för att uppmärksamma röstningens betydelse. 
 Vi föreslår att de medel som i framtiden ämnas avsättas för att stimulera till ett ökat valdeltagande bland personer med invandrar- bakgrund i stället omdisponeras och används till att finansiera en del av kostnaden för medborgarråden. 
  
 6.1.5 
  
 Förtur till offentliga arbeten 
  
 Som nämnts i anslutning till förslaget måste samtliga offentliga arbetsgivare undersöka personalsammansättningen på arbetsplatsen för att se om en skyldighet att tillämpa förturen vid nyanställning föreligger. Därför ska varje berörd arbetsgivare vara skyldig att upprätta ett register över sina anställda, var de bor och deras dekla- rerade inkomst. Den lilla merkostnad som på grund av ökad admi- nistration uppstår vid rekrytering anser vi att respektive arbets- givare kan betala inom ramen för befintlig budget. Detsamma gäller för de merkostnader som uppstår i rekryteringsprocessen då arbetsgivaren ska undersöka om den sökande är berättigad till för- tur. Om man begränsar förturen till att bara omfatta arbetsgivare vars personalstyrka överstiger ett visst antal, kan man anta att dessa merkostnader är försumbara. 
 En viss kostnad kommer dock att uppkomma vad gäller utvärdering och uppföljning av förturen. Därtill måste regeringen kontinuerligt beställa forskning angående situationen för de margi- naliserade områdena för att se om ytterligare områden efter en tid är berättigade till förtur eller det inte längre är motiverat för andra områden. Dessa uppgifter bör klaras inom ramen för befintliga (eller kommande) myndigheters verksamhet och skulle således inte innebära en ökad kostnad för statsfinanserna. 
 357 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 SOU 2006:79 
  
 6.1.6 
  
 Skärpning av lag om allmän platsanmälan och obligatoriska kravprofiler vid rekrytering 
  
 Vi förslår att arbetsgivare vid rekrytering, på förhand måste upp- rätta kravprofiler. På detta sätt tvingas arbetsgivaren på förhand ta ställning till vilka egenskaper och meriter som är av betydelse för anställningsbeslutet. Att i samband med rekrytering upprätta en tydlig kravprofil ökar möjligen kostnaderna för rekrytering, men ökar också chanserna att arbetsgivaren kommer fram till en krav- profil som bättre än vid avsaknad av sådan, stämmer överens den kompetens som krävs för tjänsten. 
 Förslaget om skärpning av lag om allmän platsanmälan innebär också att arbetsgivare sannolikt får fler sökande vid utlysta tjänster. Samtidigt kommer förmodligen fler kvalificerade sökande att söka tjänsten. Sammantaget innebär de båda förslagen att arbetsgivaren får fler sökande som i större utsträckning har rätt meriter. Chansen ökar helt enkelt att de(n) mest kvalificerade söker tjänsten. Kost- naderna som uppkommer av upprättandet av kravprofil samt admi- nistreringen av fler sökanden bör inte överskrida vinsterna med att få den bäst meriterade att söka jobbet och ska sammantaget inte innebära några ökade kostnader. 
 Förslaget innebär att fler lediga jobb anmäls hos Arbets- förmedlingen, vilket betyder en större arbetsbelastning för AF. Det är därför nödvändigt att mer medel avsätts för detta. Det särskilda uppdrag som AMS föreslås få för att undersöka brott mot lagarna innebär också merkostnader. 
 AMS har regeringens uppdrag att upprätta ett samarbete mellan arbetsförmedlingen och bemanningsföretag, där man placerar en arbetslös akademiker i ett mindre företag med en subvention. Denna åtgärd tycks inte ha haft avsedd effekt. Vi föreslår därför att de medel som avsatts för detta ändamål används till finansiering av de uppdrag som vi föreslår till AMS fram till 2007 då de budgete- rade medlen för ovan försöksverksamhet upphör. 
  
 6.1.7 
  
 Ändringar i diskrimineringslagstiftningen 
  
 Vi föreslår diskrimineringsförbud där förbud hittills inte gällt – i fråga om föreningar och privatpersoner. Dessa förslag har som avsikt att få märkbar effekt. En önskvärd och förväntad konsekvens 
 358 
  
 SOU 2006:79 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 är att icke godtagbar negativ särbehandling i dessa situationer kan antas minska genom de nya diskrimineringsförbuden. 
 De ändringar som föreslås leder sannolikt till en ökning i anmäl- ningar till DO. Sannolikt är ökningen dock inte så omfattande. Allt medan lagarna mot diskriminering förändras till att omfatta allt fler aktörer, områden om situationer, ökar antalet anmälningar. Detta kan också bero på en ökad medvetenhet hos allmänheten om lagar- nas existens. Detta är naturligtvis en positiv utveckling. Vi menar dock att den marginella ökning av arbetsbelastning som dessa för- slag förutspås innebära för DO, inte är av den omfattning som krä- ver stora ökningar av DO:s budget. Däremot är det dock vår mening att DO i allmänhet, alternativt den av diskriminerings- kommittén föreslagna gemensamma ombudsmannamyndigheten, bör få ökade anslag för att kunna utvidga och förbättra sitt arbete. I regeringens ekonomiska vårpropositionen 2006 aviseras också en förstärkning av DO:s budget med 13 miljoner per år för 2007 och 2008. Dessa ökningar bör täcka de små merkostnader som våra för- slag innebär. 
 Våra förslag till utökad diskrimineringslagstiftning kommer möjligen att också påverka domstolarnas arbetsbörda. Detta gäller både Arbetsdomstolen och i viss mån de allmänna domstolarna. Dock är det så att det utökade skydd mot diskriminering som följt av en förstärkt civilrättslig lagstiftning 1999, 2003 respektive 2005 inte i särskilt stor utsträckning ökade antalet ärenden i AD. Flera ärenden avgjordes genom förlikning. Genom de höga beviskrav som krävs för att väcka åtal enligt diskrimineringsförbudet i brottsbalken, förefaller det osannolikt att förslaget skulle innebära en avsevärd ökning av arbetsbelastningen för domstolarna. 
  
 6.1.8 
  
 Utbildning 
  
 Att införa vissa krav i examensordningen innebär ingen större mer- kostnad. De förändringar som detta innebär i själva utbildningen bör kunna finansieras inom respektive lärosätes befintliga budget. Att utveckla utbildningens innehåll, att ta bort och lägga till inne- håll måste betraktas som ett fortlöpande arbete som ryms inom ramen för den verksamhet som lärosätena bedriver. 
 Att däremot skapa en spjutspetsutbildning på högskolenivå krä- ver vissa resurser. De rekommendationer som ges till kommuner och landsting om fortbildning kräver också de resurser. Vi föreslår 
 359 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 SOU 2006:79 
  
 att merkostnaden för fortbildning på högskolenivå och för fort- bildning för kommuner och landsting, skall finansieras genom att medel tas från nedläggning av utbildningar i interkulturell kompe- tens/kulturkompetens. 
  
 6.1.9 
  
 Åtgärder för rättsväsendet 
  
 De kostnader som uppkommer av den utbildning som föreslås bör vara kostnader som inryms i myndigheternas ordinarie kompetens- utbildning och utvecklings- och effektiviseringsarbete. 
  
 6.1.10 
  
 Diskrimineringskontaktpersoner i skolan 
  
 Lag (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling i skolan, kräver bl.a. att skolorna arbetar aktivt och målin- riktat för att förebygga diskriminering och kränkande behandling av elever och barn. Detta förslag är ett sätt att leva upp till lagens krav och kan därför anses ligga inom ramen för vad som kan krävas av en skola. På de skolor där det finns kurator eller annan elevstödjare bör dessa uppgifter kunna ges till sådan. I de fall sådan saknas kan försla- get innebära vissa ökade kostnader för kommunerna/skolorna. Regeringen har i den ekonomiska vårpropositionen 2006 aviserat ett statsbidraget till kommuner för att förbättra elevernas resultat i skolor med hög andel elever med utländsk bakgrund och låg måluppfyllelse. Bidraget skall användas till att anställa 1 000 resurspersoner. Delar av detta statsbidrag bör omdisponeras för att finansiera diskriminerings- kontaktpersoner i skolan. 
  
 6.1.11 
  
 Kommuners skyldighet för integrationsprojekt 
  
 Förslaget kommer att innebära vissa ökade kostnader för kommu- nerna. Vi föreslår att detta finansieras genom ett statsbidrag. 
  
 6.1.12 
  
 Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 
  
 Att erbjuda subventionerad akutvård (på samma sätt som för per- manent boende) för irreguljära immigranter innebär vissa ökade kostnader. Vi föreslår att detta finansieras genom ett statsbidrag. 
 360 
  
 SOU 2006:79 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 6.2 
  
 Andra konsekvenser 
  
 6.2.1 
  
 Konsekvenser för det kommunala självstyret 
  
 Förslaget om medborgarråd innebär att kommunernas absoluta makt i lokala frågor minskar. Detta kan betraktas som ett omväl- vande avsteg från principen om det kommunala självstyret. Dessa förändringar får bedömas i relation till intentionerna med förslaget, en förbättrad lokaldemokrati. 
  
 6.2.2 
  
 Konsekvenser för brottsligheten 
  
 Förslagen kan antas leda till en minskad misär, ökad social sam- manhållning och minskad brottslighet och påverka det brottsföre- byggande arbetet i positiv riktning. 
 Genom att några av förslagen gör att vissa handlingar, som i dag är tillåtna, kriminaliseras, kan man anta att brottsligheten ökar. Om lagarna dock får avsedd effekt så kommer inte fler brott att begås. I vilken utsträckning en nykriminalisering av vissa handlingar leder till att fler brott begås är således svårt att bedöma på förhand, men förefaller osannolikt. 
 Genom att ansvaret för tillsynen av lagen om obligatorisk plats- anmälan föreslås flyttas från rättsväsendet till AMS, i samband med skärpningen av tillsynen, så uppstår av detta förslag inga nya belastningar på rättsväsendet. 
  
 6.2.3 
  
 Konsekvenser för jämställdheten 
  
 Utredningens direktiv anger att åtgärderna skall syfta till att föreslå åtgärder för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. Således föreslås inga åtgärder som endast syftar till att uppnå jämställdhet mellan könen. Förslaget om forskningsstiftelsen anger att forskning ska bedrivas i ett inter- sektionellt perspektiv. Detta innebär förvisso inga direkta konse- kvenser, men bör förbättra kunskapsläget, vilket på längre sikt kan innebära positiva konsekvenser. 
 361 
  
 Kostnads- och konsekvensanalys 
  
 SOU 2006:79 
  
 6.2.4 
  
 Konsekvenser för integrationspolitiken 
  
 Genom att en ny politik och bl.a. nya institutioner föreslås är det vår bedömning att integrationspolitikens mål lättare kan uppnås genom förslagen. Se kapitel 5 om utredningens förslag till åtgärder för en motivering av denna bedömning. 
  
 6.2.5 
  
 Konsekvenser för den personliga integriteten 
  
 Att arbetsgivare upprättar register över de anställdas bostads- område och taxerad inkomst, som föreslås i förslaget om förtur, får anses falla inom ramen för vad som redan är offentliga uppgifter och innebär därför ingen kränkning av den personliga integriteten. Det strider inte heller mot PUL (se vidare diskussion i avsnitt 5.4.1). 
  
 6.2.6 
  
 Konsekvenser för små företag 
  
 Små företag saknar många gånger särskild rekryteringskompetens. Resursanspråket för att anmäla lediga jobb är också proportionellt sett högre i små företag jämfört med större personalorganisationer. Om inga undantag görs för små företag vad gäller förslagen om skärpning av lag om allmän platsanmälan och obligatoriska krav- profiler vid rekrytering, uppstår en viss administrativ merkostnad. Detta får dock vägas mot intentionerna i förslagen och den sanno- lika vinsten av att faktiskt få tillgång till fler sökande med rätt kompetens. 
 Referenser 
 Trevino, Clark, Weiss (2004)  
 Politisk annonsering eller nätverkande? Uppföljning och utvärdering av partiernas särskilda informationsinsatser till invandrarväljare vid 2002 års val.  
 Göteborg: Förvaltningshögskolan. 
 362 
 Bilaga 1 
 Dir. Makt, integration och strukturell diskriminering 2004:54 
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 april 2004. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall 
  
 identifiera strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet, 
  
 i den mån sådan diskriminering kan påvisas, identifiera och ana- lysera mekanismerna bakom den och dess konsekvenser för makt och inflytande samt allmänt dess konsekvenser i förhål- lande till de integrationspolitiska målen och 
  
 föreslå åtgärder för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möj- ligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. 
  
 Utredaren skall slutredovisa uppdraget senast den 30 juni 2006. 
 Bakgrund 
 Integrationspolitikens mål 
 Enligt beslut av riksdagen (senaste ändringen enligt prop. 2002/03:01, utgiftsområde 8, bet. 2002/03:SfU2, rskr. 2002/03:46) är målen för integrationspolitiken: 
  
 lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, 
  
 en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund, 
  
 en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt för olikheter inom de gränser som följer av samhällets grund- 
  
 363 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:79 
  
 läggande demokratiska värderingar och som alla oavsett bak- grund skall vara delaktiga i och medansvariga för. 
 Integrationsverket har i uppdrag av regeringen att lämna en årlig rapport om tillståndet och utvecklingen inom olika samhällssekto- rer när det gäller situationen för invånare med utländsk bakgrund. 
 Lagstiftning mot diskriminering 
 Lagstiftningen mot diskriminering i Sverige är främst inriktad på skydd för individer som diskrimineras i konkreta situationer. Flera förstärkningar av individskyddet i lagstiftningen har skett de senaste åren. Civil- och offentligrättslig lagstiftning som berör etnisk och religiös diskriminering finns i lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhö- righet, religion eller annan trosuppfattning och i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. En straffrättslig bestämmelse om olaga diskriminering finns i 16 kap. 9 § brottsbal- Ruiz. Den senaste förstärkningen av skyddet mot diskriminering ägde rum den 1 juli 2003 då lagen (2003:307) om förbud mot dis- kriminering trädde i kraft. Genom den nya lagen utvidgades skyd- det mot diskriminering på grund av bl.a. etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning till att omfatta ett flertal samhällsom- råden. 
 Aktuellt utredningsarbete om diskriminering 
 Arbetet med att ytterligare stärka skyddet mot diskriminering pågår i flera av regeringen tillsatta utredningar. 
 Diskrimineringskommittén (N 2002:6) har i uppdrag att bl.a. överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsom- råden (dir. 2002:11). Kommittén skall, enligt tilläggsdirektiv från den 28 maj 2003, redovisa uppdraget senast den 1 juli 2005. 
 Den 11 september 2003 beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. lämna förslag till åtgärder för att mot- verka diskriminering och annan kränkande behandling inom skol- väsendet (dir. 2003:114). Utredaren skall redovisa delar av uppdra- 
 Williams 1 
 get i ett delbetänkande våren 2004 och slutredovisa uppdraget senast den 31 oktober 2004. 
 Integrationspolitiska maktutredningen (Ku 2000:02) har haft i uppdrag att beskriva och analysera fördelningen av makt och infly- tande inom olika delar av det svenska samhället ur ett integrations- politiskt perspektiv (dir. 2000:57). Regeringen har i dag beslutat att utredningen skall upphöra. I utredarens uppdrag ingick bl.a. att undersöka i vilken utsträckning skillnader i makt och inflytande är relaterade till strukturella förhållanden i det svenska samhället eller till det förhållningssätt samhällets institutioner har till personer med olika etnisk bakgrund samt i vilken mån andra förklarings- faktorer spelar in. Utredaren hade i uppdrag att särskilt belysa vilka strukturella hinder eller möjligheter som motverkar respektive befrämjar invandrares makt och inflytande inom de samhällsområ- den som studeras. Ett flertal forskningsrapporter initierades av utredaren. Den första rapporten publicerades i februari 2003. Ytterligare fyra rapporter färdigställdes i mars och april 2004. Åter- stående rapporter kommer att publiceras i departementsserien (Ds). 
 Utredningen om strukturell diskriminering (Ju 2003:09) har i uppdrag att redovisa den kunskap som finns om strukturell diskri- minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet i Sverige samt i relevanta delar i andra länder (dir. 2003:118). Utredaren skall vidare föreslå åtgärder mot strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet samt åtgärder för att fylla luckor i kunskapen om sådan diskriminering i Sverige. Utredaren skall redovisa sitt arbete senast den 31 mars 2005. 
 Definitioner 
 Definitionen av begreppen strukturell respektive institutionell dis- kriminering varierar och det saknas en tydlig avgränsning mellan dem. För enkelhetens skull används här begreppet strukturell dis- kriminering som en sammanfattande benämning för båda dessa begrepp. Med strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet avses således i dessa utredningsdirektiv regler, normer, rutiner, vedertagna förhållningssätt och beteenden i insti- tutioner och andra samhällsstrukturer som utgör hinder för att i praktiken uppnå lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk eller 
 365 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:79 
  
 religiös tillhörighet. Sådan diskriminering kan vara synlig eller dold och den kan ske avsiktligt eller oavsiktligt. 
 Diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet och religiös tillhö- righet har här samma innebörd som i lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning och i lagen (2003:307) om för- bud mot diskriminering. Enligt 1 § respektive 4 § i dessa lagar avses med etnisk tillhörighet att någon tillhör en grupp av personer som har samma nationella eller etniska ursprung, ras eller hudfärg. Alla personer har en etnisk tillhörighet. I dessa direktiv avses dock de som i praktiken främst diskrimineras på grund av sin tillhörighet och som har sämre möjligheter till makt och inflytande i samhället, t.ex. invandrargrupper och nationella minoriteter. Nämnda lagar anger även religion eller annan trosuppfattning som diskrimine- ringsgrund. För enkelhetens skull används i dessa direktiv begrep- pet religiös tillhörighet. Det finns inte någon uttrycklig definition av religion eller trosuppfattning i lagarna. Enligt förarbetena avses dock endast trosuppfattningar som har sin grund i eller samband med en religiös åskådning (prop. 2002/03:65 s. 82). 
 Behovet av en utredning om makt och integration med särskilt fokus på strukturell diskriminering 
 Integrationsverkets årliga rapport och andra rapporter visar att människor med utländsk bakgrund inom en rad områden har en sämre situation än befolkningen i övrigt och att det integrations- politiska målet om allas lika rättigheter och möjligheter inte har uppnåtts. Det finns även tecken på att strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet kan förekomma inom flera samhällsområden. Som redovisats ovan har Integrationspolitiska maktutredningens uppdrag bl.a. omfattat uppgiften att belysa vilka strukturella hinder som motverkar invandrares makt och infly- tande. Utredningen har i de rapporter som hittills har redovisats pekat på vissa strukturella hinder. Sådana hinder kan utgöra eller medföra strukturell diskriminering. 
 Ombudsmannen mot etnisk diskriminering överlämnade rap- porten Diskriminering av romer i Sverige till regeringen den 14 mars 2004. I syfte att effektivt kunna bekämpa diskrimineringen av romer krävs, enligt denna rapport, ett strukturellt perspektiv som 
 366 
 Bilaga 1 
 tar hänsyn till sådana regelverk och normsystem i samhället som begränsar romers möjligheter till lika villkor. 
 För att uppnå lika rättigheter och möjligheter för alla i samhället oavsett etnisk eller religiös tillhörighet är det av yttersta vikt att alla former av etnisk eller religiös diskriminering, både individuella och strukturella, motverkas. Som framgår ovan har det rättsliga skyddet mot diskriminering på individnivå stärkts och utredningar pågår om möjligheterna att åstadkomma ytterligare förstärkningar av det skyddet. Det behövs dock ytterligare åtgärder för att motverka strukturell diskriminering eftersom den formen av diskriminering inte går att komma till rätta med endast genom ett individskydd mot diskriminering. 
 Som framgår ovan har Utredningen om strukturell diskrimine- ring bl.a. i uppgift att föreslå åtgärder för att fylla luckor i kunska- pen om sådan diskriminering. Det ingår dock inte i den utredning- ens uppdrag att genom egna undersökningar eller forskning ta fram den kunskap som saknas. Den 18 mars i år överlämnade denna utredning ett preliminärt underlag om luckor i kunskapen till Justitiedepartementet. Utredningen framhåller bl.a. att det finns forskning som behandlar ojämlikhet mellan olika etniska grupper men att det i mycket stor utsträckning saknas forskning som analy- serar mekanismerna bakom diskriminering. En orsak till detta ver- kar, enligt utredningen, vara en utbredd förnekelse av strukturell diskriminering. Utredningen rekommenderar därför att de me- kanismer som orsakar diskriminering analyseras närmare. Utred- ningen betonar även att en generell lucka inom forskningen är hur hållbara maktförändringsprocesser skapas i syfte att främja integra- tion. 
 En särskild utredare behöver därför tillsättas för att identifiera strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörig- het i Sverige. I den mån sådan diskriminering kan påvisas behöver mekanismerna bakom den identifieras och analyseras. Vidare behö- ver dess konsekvenser för makt och inflytande i Sverige samt all- mänt dess konsekvenser i förhållande till de integrationspolitiska målen identifieras och analyseras. Det finns även behov av att stu- dera i vilken mån det finns skillnader i hur bl.a. kvinnor och män drabbas av sådan diskriminering. 
 Det finns även behov av förslag till åtgärder för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörig- het och för att öka de reella möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. 
 367 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2006:79 
  
 Integrationsverket har i sitt arbete bl.a. till uppgift att särskilt beakta diskriminerande strukturer och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering har en viktig roll i arbetet mot etnisk och religiös diskriminering. Det finns således anledning att inhämta kunskap även från dessa myndigheter. 
 Det finns behov av att stimulera en samhällsdebatt i dessa frågor. Ett underlag för en sådan debatt kan med fördel utgöras av resultat från utredarens arbete. Resultaten bör därför redovisas löpande i rapporter under arbetets gång. 
 Uppdrag 
 Utredaren skall identifiera strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet i Sverige. 
 I den mån sådan diskriminering kan påvisas skall utredaren iden- tifiera och analysera mekanismerna bakom den och dess konse- kvenser för makt och inflytande i Sverige samt allmänt dess konse- kvenser i förhållande till de integrationspolitiska målen. 
 Utredaren skall identifiera och analysera i vilken mån det finns skillnader i hur flickor och pojkar respektive kvinnor och män drabbas av strukturell diskriminering på grund av etnisk eller reli- giös tillhörighet. 
 Utredaren skall föreslå åtgärder för att motverka strukturell dis- kriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst ris- kerar att utsättas för sådan diskriminering i Sverige. Det ingår dock inte i utredarens uppdrag att föreslå författningsändringar. 
 Kostnadsberäkningar, konsekvensbeskrivningar samt finansie- ringsförslag skall i förekommande fall redovisas enligt bestämmel- serna i kommittéförordningen (1998:1474). Riktlinjer för konse- kvensanalyser finns i Statsrådsberedningens publikation Kommit- téhandboken (Ds 2000:1). Utredaren skall särskilt bedöma försla- gens konsekvenser för berörda myndigheter och företag. 
 Utredaren skall beakta resultaten i de rapporter som har initierats av Integrationspolitiska maktutredningen och Utredningen om struktu- rell diskriminering. Vidare skall utredaren bedriva sitt arbete i särskilt nära kontakt med Utredningen om strukturell diskriminering, Integ- rationsverket och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. 
 Utredaren bör löpande lämna rapporter under arbetets gång. Utredaren skall slutredovisa uppdraget senast den 30 juni 2006. 
 368 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Utredningen om makt, 
  
 Dir. 
  
 integration och strukturell diskriminering 
  
 2006:67 
  
 (Ju 2004:04) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 24 maj 2006 
 Förlängd tid för uppdraget 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 22 april 2004 tillkallade statsrådet Morrison en särskild utredare för att bl.a. identifiera strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörig- het (dir. 2004:54). Enligt direktiven skall uppdraget slutredovisas senast den 30 juni 2006. 
 Tiden för slutredovisning av uppdraget förlängs, vilket innebär att utredaren skall slutligt redovisa resultatet av sitt arbete senast den 1 augusti 2006. 
 369 
 Bilaga 2 
 Referensgrupp forskare 
 Knocke, Lopez Mulinari, Carter, Morales, Mills, Malone,  
 Hamilton, Jones, Aleksandra 
 371 
 Bilaga 3 
 Dialoggruppen 
  
 Travis, 
  
 Sims 
  
 Akademikerförbundet SSR 
  
 Anthony, 
  
 Lawson 
  
 Miljöpartiet 
  
 Price, 
  
 Brown 
  
 Vänsterpartiet 
  
 Perez, 
  
 Turner 
  
 Agora 
  
 Narti, 
  
 Aguirre 
  
 Folkpartiet 
  
 Pizarro, 
  
 Alejandra 
  
 Fackligt aktiva invandare (FAI) 
  
 Collins, 
  
 Farbod 
  
 Svenskt Näringsliv 
  
 Sherifay, 
  
 Martinez 
  
 Socialdemokraterna 
  
 Berry, 
  
 Dixon 
  
 Folkpartiet 
  
 373 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Skola  Samhälle. U. 
  
 2. 
  
 Omprövning av medborgarskap. Ju. 
  
 3. 
  
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. N. 
  
 4. 
  
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 5. 
  
 Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. 
  
 Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. N. 
  
 6. 
  
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
  
 EG-direktiv 
  2004/83/ EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. 
  
 7. 
  
 Studieavgifter i högskolan. U. 
  
 8. 
  
 Mångfald och räckvidd. U. 
  
 9. 
  
 Kontroll av varor vid inre gräns. Fi. 10. Ett förnyat programkontor. U. 11. Spel i en föränderlig värld. Fi. 
  
 12. Rattfylleri och sjöfylleri. Ju. 
 13. Djurskydd vid hästavel. Jo. 
 14. Samernas sedvanemarker. Jo. 
 15. Detaljhandel med nikotinläkemedel. S. 
 16. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Fö. 
  
 17. 
  
 Ny häkteslag. Ju. 
  
 18. 
  
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. Fö. 
  
 19. 
  
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Ju. 
  
 20. 
  
 Tonnageskatt. Fi. 
  
 21. 
  
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Ju. 
  
 22. 
  
 En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Ju 
  
 23. 
  
 Nya skatteregler för idrotten. Fi. 
  
 24. 
  
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. S. 
  
 25. 
  
 Arbetslivsresurs. Ett statligt ägt 
  
 bolag efter sammanslagning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. N. 
  
 26. 
  
 Sverige som värdland för interna- tionella organisationer. UD. 
  
 27. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. S. 
  
 28. 
  
 Nya upphandlingsregler 2. Fi. 
  
 29. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. S. 
  
 30. 
  
 Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. Ju. 
  
 31. 
  
 Anställ unga! U. 
  
 32. 
  
 God sed vid lönebildning – Utvärde- ring av Medlingsinstitutet. N. 
  
 33. 
  
 Andra vägar att finansiera nya vägar. N. 
  
 34. 
  
 Den professionella orkestermusiken 
  
 i 
  
 Sverige. U. 
  
 35. 
  
 Värdepapper och kontrolluppgifter. Fi. 
  
 36. 
  
 För studenterna ... 
  
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. U. 
  
 37. 
  
 Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet. Ju. 
  
 38. 
  
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. U. 
  
 39. 
  
 Ett utvidgat miljöansvar. M. 
  
 40. 
  
 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Ju. 
  
 41. 
  
 Internationella sanktioner. UD. 
  
 42. 
  
 Plats på scen. U. 
  
 43. 
  
 Översyn av atomansvaret. M. 
  
 44. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. N. 
  
 45. 
  
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker 
  
 vi 
  
 barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
  
 Det ser lite olika ut ... En kartlägg- ning av den offentligt finansierade kulturen för barn. U. 
 46. Jakten på makten. Ju. 
  
 47. 
  
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. Ju. 
  
 48. 
  
 Bidragsbrott. Fi. 
  
 49. 
  
 Asylsökande barn med uppgivenhets- symtom – trauma, kultur, asylprocess. UD. 
  
 50. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. 
  
 + 
  
 Författningsbilaga. Fi. 
  
 51. 
  
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
  
 + 
  
 Daisy. U. 
  
 52. 
  
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
  
 1988–2002. 
  Ju. 
  
 53. 
  
 Partierna nominerar. 
  
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. Ju. 
  
 54. 
  
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Översyn av teckenspråkets ställning. S. 
  
 55. 
  
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. Fi. 
  
 56. 
  
 Ansvarsfull servering – fri från diskriminering. S. 
  
 57. 
  
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. S. 
  
 58. 
  
 Sanktionsavgift i stället för straff 
  
 – områdena livsmedel, foder och djur- skydd. Jo. 
  
 59. 
  
 Arbetslivets (o)synliga murar. Ju. 
  
 60. 
  
 På tröskeln till lönearbete. Diskrimi- nering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. Ju. 
  
 61. 
  
 Asylförfarandet – genomförandet av asylprocedurdirektivet i svensk rätt. UD 
  
 62. 
  
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. N. 
  
 63. 
  
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. Ju. 
  
 64. 
  
 Internationella kasinon i Sverige. En ut- värdering. Fi. 
  
 65. 
  
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. S. 
  
 66. 
  
 Hästtävlingar – på lika villkor. Jo. 
  
 67. 
  
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. N. 
  
 68. 
  
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. U. 
  
 69. 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet. 
  Fi. 
  
 70. 
  
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. Ju. 
  
 71. 
  
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. S. 
  
 72. 
  
 Öppna möjligheter med alkolås. N. 
  
 73. 
  
 Den segregerande integrationen. Om social sammanhållning och dess hinder. Ju. 
  
 74. 
  
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. Fi. 
  
 75. 
  
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. U. 
  
 76. 
  
 Otillbörliga affärsmetoder. Jo. 
  
 77. 
  
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. U. 
  
 78. 
  
 Hälsa, vård och strukturell dis- kriminering. Ju. 
  
 79. 
  
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. Ju. 
  
 Statens offentliga utredningar 2006 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. [12] 
 Ny häkteslag. [17] 
 Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. [19] 
 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskri- mineringen. [21] 
 En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. 
 Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst sammanfattning och daisy. [22] 
 Är rättvisan rättvis? 
 Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. [30] 
 Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. [37] 
 Utbildningens dilemma 
 Demokratiska ideal och andrafierande praxis. [40] 
 Jakten på makten. [46] 
 Ökade möjligheter till trafiknykterhets- kontroller vid gränserna. [47] 
 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska valrörelser  
 1988–2002. 
  [52] 
 Partierna nominerar. 
 Exkluderingens mekanismer – etnicitet och representation. [53] 
 Arbetslivets (o)synliga murar. [59] 
 På tröskeln till lönearbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund. [60] 
 Forensiska institutet. Ny myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rätts- psykiatri. [63] 
 Oinskränkt produktskydd för patent på genteknikområdet. [70]. 
 Den segregerande integrationen. 
 Om social sammanhållning och dess hinder. [73] 
 Hälsa, vård och strukturell diskriminering. [78] 
 Integrationens svarta bok. Agenda för jämlikhet och social sammanhållning. [79] 
 Utrikesdepartementet 
 Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till  
 EG-direktiv 
  2004/83/EG angående 
 flyktingar och andra skyddsbehövande. [6] 
 Sverige som värdland för internationella organisationer. [26] 
 Internationella sanktioner. [41] 
 Asylsökande barn med uppgivenhetssymtom 
 – trauma, kultur, asylprocess. [49] 
 Asylförfarandet – genomförandet av asyl- procedurdirektivet i svensk rätt. [61] 
 Försvarsdepartementet 
 Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. [16] 
 Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. [18] 
 Socialdepartementet 
 Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] 
 Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. [24] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård. [27] 
 Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. [29] 
 Teckenspråk och teckenspråkiga. 
 Översyn av teckenspråkets ställning. [54] 
 Ansvarsfull servering – fri från diskri- minering. [56] 
 En bättre tillsyn av missbrukarvården. [57] 
  
 Att ta ansvar för sina insatser. Socialtjänstens stöd till våldsutsatta kvinnor. [65] 
 Stöd till hälsobefrämjande tandvård del 2. [71] 
 Finansdepartementet 
 Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. [20] 
 Nya skatteregler för idrotten. [23] Nya upphandlingsregler 2. [28] 
 Värdepapper och kontrolluppgifter. [35] Bidragsbrott. [48] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. +Författningsbilaga. [50] 
 Ny associationsrätt för försäkrings- företag. + Författningsförslag. [55] 
 Internationella kasinon i Sveige. En ut- värdering. [64] 
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  [69] 
 En ny lag om värdepappersmarknaden. Supplement. [74] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Skola  Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. [8] 
 Ett förnyat programkontor. [10] Anställ unga! [31] 
 Den professionella orkestermusiken i Sverige. [34] 
 För studenterna... 
 – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar. [36] 
 Vuxnas lärande. En ny myndighet. [38] Plats på scen. [42] 
 Tänka framåt, men göra nu. Så stärker vi barnkulturen. + Bilaga/rapport: 
 Det ser lite olika ut... En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn. [45] 
 Tillgänglighet, mobil TV samt vissa andra radio- och  
 TV-rättsliga 
  frågor. 
 + Daisy. [51] 
 Klenoder i tiden. En utredning om samlingar kring scen och musik. [68] 
 Jämställdhet i förskolan – om betydelsen av jämställdhet och genus i förskolans pedagogiska arbete. [75] 
 Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. Analyser och förslag till åtgärder. [77] 
 Jordbruksdepartementet 
 Djurskydd vid hästavel. [13] Samernas sedvanemarker. [14] 
 Sanktionsavgift i stället för straff 
 – områdena livsmedel, foder och djurskydd. [58] 
 Hästtävlingar – på lika villkor. [66] Otillbörliga affärsmetoder. [76] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Ett utvidgat miljöansvar. [39] Översyn av atomansvaret. [43] 
 Näringsdepartementet 
 Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. [3] 
 Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. [4] 
 Organisering av regional utvecklingspolitik 
 – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisationsutredning- en för regional tillväxt. [5] 
 Arbetslivsresurs. 
 Ett statligt ägt bolag efter sammanslag- ning av Samhall Resurs AB (publ) och Arbetslivstjänster. [25] 
 God sed vid lönebildning – Utvärdering av Medlingsinstitutet. [32] 
 Andra vägar att finansiera nya vägar. [33] 
 Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. [44] 
 Testa och öva i norra Sverige. Center i Arvidsjaur. [62] 
 Fritid till sjöss och i hamn. Förslag till finansiering av service till sjöfolk. [67] 
 Öppna möjligheter med alkolås. [72]