SOU 1998:154 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Inledning ........................................................................................ 
  
 9 
  
 1.1 
  
 Bakgrund .......................................................................... 
  
 9 
  
 1.2 
  
 Direktiven ....................................................................... 
  
 10 
  
 1.3 
  
 Kommitténs organisation ................................................. 
  
 11 
  
 1.4 
  
 Kommitténs arbetssätt och uppdrag ................................. 
  
 14 
  
 2 
  
 Historik 
  
 ........................................................................................ 
  
 17 
  
 2.1 . .............................. 
  
 En blick framåt och en blick tillbaka 
  
 17 
  
 2.1.1 ............................................................... 
  
 En blick framåt 
  
 17 
  
 2.1.2 .............................................................. 
  
 En blick tillbaka 
  
 18 
  
 2.2 .................. 
  
 Konsumtionstrender under de senaste 50 åren 
  
 22 
  
 3 
  
 Beskrivning .................................................av OAS verksamhet 
  
 37 
  
 3.1 ....................................................................... 
  
 Ungdomar 
  
 37 
  
 3.1.1 ............................................................ 
  
 Alkohål i huvudet 
  
 38 
  
 3.1.2 .......................................................... 
  
 Drick med huvudet 
  
 39 
  
 3.1.3 .............. 
  
 Förbättrad ålderskontroll och stopp för langning 
  
 40 
  
 3.2 ..................................................................... 
  
 Trafikanter 
  
 42 
  
 3.3 ............................................................... 
  
 Arbetsplatserna 
  
 45 
  
 3.4 .......................................................................... 
  
 Gravida 
  
 47 
  
 3.5 ................................................................. 
  
 Illegal alkohol 
  
 49 
  
 3.5.1 
  
 Övergripande målsättning för arbetet mot illegal 
  
 alkoholhantering ............................................................ 
  
 51 
  
 3.5.2 
  
 Opinionsinsatsen mot illegal alkohol................................ 
  
 53 
  
 3.5.3 
  
 Mål och verksamhet 1998 ............................................... 
  
 54 
  
 3.5.4 
  
 Arbetssätt ....................................................................... 
  
 54 
  
 3.5.5 
  
 Regionalt arbete.............................................................. 
  
 55 
  
 3.5.6 
  
 Kampanjdelen................................................................. 
  
 56 
  
 3.5.7 
  
 Rapporter ....................................................................... 
  
 57 
  
 3.5.8 
  
 Undersökningar............................................................... 
  
 59 
  
 3.5.9 
  
 Mätning av allmänhetens uppmärksamhet........................ 
  
 60 
  
 3.5.10 
  
 Frågeundersökning om illegal alkohol – den s.k. 
  
 nollmätningen ................................................................. 
  
 62 
  
 6 
  
 SOU 1998:154 
  
 3.5.11 
  
 Övriga insatser – Svartspritgruppen och tullen ................ 
  
 66 
  
 3.5.11.1 Svartspritgruppen .................................................................. 
  
 66 
  
 3.5.11.2 Generaltullstyrelsen ............................................................... 
  
 68 
  
 3.5.11.3 Alkoholinspektionen .............................................................. 
  
 70 
  
 3.6 
  
 Erfarenheter av hittilsvarande verksamhet........................ 
  
 71 
  
 4 
  
 OAS verksamhet 1999 ................................................................. 
  
 73 
  
 4.1 
  
 Illegal alkohol ................................................................. 
  
 73 
  
 4.1.1 
  
 Regionala och lokala aktiviteter....................................... 
  
 73 
  
 4.1.2 
  
 Internt förankringsarbete och egna aktiviteter .................. 
  
 74 
  
 4.1.3 
  
 Kommersiell och redaktionell kommunikation.................. 
  
 75 
  
 4.1.4 
  
 Undersökningar och rapporter ......................................... 
  
 75 
  
 4.2 
  
 Övriga aktiviteter 1999 ................................................... 
  
 76 
  
 4.2.1 
  
 Trafikområdet................................................................. 
  
 76 
  
 4.2.2 
  
 Gravida .......................................................................... 
  
 77 
  
 4.2.3 
  
 Arbetsplatser .................................................................. 
  
 77 
  
 4.2.4 
  
 Måttfulla och återhållsamma alkoholvanor ...................... 
  
 78 
  
 4.2.5 
  
 Ungdomar....................................................................... 
  
 78 
  
 5 
  
 OAS framtid ................................................................................ 
  
 79 
  
 5.1 
  
 Former och innehåll för ett långsiktigt samarbete ............. 
  
 79 
  
 5.1.1 
  
 Uppbyggnadsskedet ........................................................ 
  
 80 
  
 5.1.2 
  
 Klart att lansera .............................................................. 
  
 81 
  
 5.1.3 
  
 Fortsatt utvecklingsarbete ............................................... 
  
 82 
  
 5.1.4 
  
 Resultatet ....................................................................... 
  
 83 
  
 5.1.5 
  
 Statskontorets översyn .................................................... 
  
 86 
  
 5.2 
  
 OAS organisation ........................................................... 
  
 87 
  
 5.2.1 
  
 Framtidsgruppens och  
 OAS-ledamöternas 
  uppfattning 
  
 om ett framtida OAS....................................................... 
  
 88 
  
 5.3 
  
 Överväganden och förslag ............................................... 
  
 89 
  
 5.4 
  
 De olika organisationsalternativen ................................... 
  
 90 
  
 5.4.1 
  
 Alternativ 1 – en ideell förening....................................... 
  
 91 
  
 5.4.1.1 
  
 Bildandet av en ideell förening – tillvägagångssätt.................. 
  
 91 
  
 5.4.1.2 
  
 Förvaltning ............................................................................. 
  
 92 
  
 5.4.1.3 
  
 Skattemässiga förutsättningar ................................................. 
  
 94 
  
 5.4.1.4 
  
 Avtalsmässiga förutsättningar ................................................. 
  
 96 
  
 5.4.2 
  
 Alternativ 2 – en statlig delegation................................... 
  
 96 
  
 5.4.2.1 
  
 När inrättas delegationer......................................................... 
  
 99 
  
 5.4.3 
  
 Alternativ 3 – OAS gemensamma informationsinsatser 
  
 regleras i avtal .............................................................. 
  
 100 
  
 5.4.4 
  
 Kriterier och val av organisationsform........................... 
  
 101 
  
 5.5 
  
 OAS-kommitténs 
  förslag............................................................ 
  
 107 
  
 SOU 1998:154 
  
 7 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv ................................................................. 
  
 109 
  
 Bilaga 2 Framtidsgruppens kriterier .................................................. 
  
 115 
  
 Bilaga 3 
  
 Mål och medel för OAS ........................................................ 
  
 117 
  
 Bilaga 4 
  
 Kriterier för OAS samarbete ............................................... 
  
 121 
  
 Bilaga 5 
  
 Intervjuer om OAS framtid med medlemmar i 
  
 framtidsgruppen och OAS ledamöter .............................. 
  
 123 
  
 SOU 1998:154 
  
 9 
  
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Bakgrund 
  
 Under  
 1990-talet 
  har en hel del förändringar skett i Sverige inom alko- holområdet. En ny alkohollag har trätt i kraft.  
 Import-, 
  export,- tillverk- nings- och partihandelsmonopolen har avvecklats. Sverige har fått en växande konkurrensutsatt alkoholnäring. Nya statliga myndigheter har inrättats och en överflyttning av verksamheter och beslut har skett från stat till kommun. Parallellt med denna utveckling har inom många om- råden en ökad internationalisering skett. Den ökade internationalise- ringen har medfört både ett ökat handelsutbyte, ett ökat privat resande och ett närmande när det gäller attityder och värderingar. Internationella influenser och demografiska förändringar har gjort det svenska samhället mer heterogent. Bruket av alkohol är en del av kulturmönstret i Sverige och många andra länder, inte minst i Europa. Alla dessa förändringar och  
 EU-medlemskapet 
  har påverkat förutsättningarna för den svenska alkoholpolitiken och för olika aktörer inom alkoholområdet. 
 Den svenska alkoholpolitiken består av flera olika delar. Höga priser, detaljhandelsmonopol, begränsningar i tillgänglighet och i gränshandel samt information, utbildning etc. På ett område, information och opini- onsbildning, har regeringen tagit ett samarbetsinitiativ genom att tillsätta en kommitté som skall utveckla samarbetet mellan berörda myndigheter, försäkringsbolag och olika branschorganisationer på alkoholområdet. Kommittén kallar sig Oberoende Alkoholsamarbetet (OAS). Kommitténs uppgift är att initiera och uppmuntra olika aktörer att engagera sig i samverkan kring informations- och opinonsinsatser som har till syfte att stödja människor att fatta övervägda beslut om sin alkoholkonsumtion och att verka för måttfulla och återhållsamma alkoholvanor. OAS är ett forum för dialog mellan staten, försäkringsbolagen och branschorgani- sationerna i frågor relaterade till alkohol. OAS tar dock inte ställning i andra frågor än de som berör samverkan om information och opinions- bildning. Liknande samarbete mellan stat och branschorgan inom nä- ringslivet förekommer redan på flera håll utomlands. Ett sådant samar- betsorgan när det gäller att informera om alkoholen och dess risker är Èduc´alcool i provinsen Québec i Kanada. Éduc`alcool är en självständig 
  
 10  
 Utredningens direktiv och arbetssätt 
  
 SOU 1998:154 
  
 organisation, finansierad av alkoholbranschens intressenter, som infor- merar om alkoholens konsekvenser. 
  
 1.2 
  
 Direktiven 
  
 OAS verksamhet grundar sig på regeringens beslut den 9 januari 1997, som bemyndigade chefen för Socialdepartementet att tillsätta en kom- mitté med uppgift att organisera ett samarbete mellan branschorganisa- tioner, försäkringsbolag och berörda myndigheter m.fl. Kommittén fick i uppgift att verka för ett samarbete när det gäller olika informationsin- satser kring måttfullhet i bruket av alkohol och dess risker. Kommittén skulle även undersöka förutsättningarna för om och hur samarbetet skulle kunna organiseras i mer permanenta former och lämna förslag till organisationsform och fortsatt finansiering. 
 I direktiven (dir. 1997:3, se bilaga 1) redovisas de förändrade förut- sättningarna för att bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik. Målet för den svenska alkoholpolitiken, att begränsa alkoholens skadeverk- ningar, ligger fast och ambitionsnivån är oförändrat hög. Internationali- seringen och  
 EU-medlemskapet 
  innebär att det blir nödvändigt att söka delvis nya metoder och arbetssätt för att uppnå målen. Ett intensivare samarbete mellan de olika aktörerna på området uppges som nödvändigt liksom att fler aktörer utöver de traditionellt inblandade engageras i ar- betet. 
 Regeringskansliet förde under 1996 diskussioner med olika bransch- företrädare m.fl. om möjligheten att finna samarbetsformer som skulle kunna leda till att parterna på alkoholområdet i framtiden tar ett ökat socialt ansvar när det gäller det förebyggande informationarbetet och opinionsbildningen. Målet med diskussionerna var att få till stånd ett samarbete som skulle leda till gemensamma insatser i syfte att vid- makthålla eller förstärka en opinion till förmån för återhållsamma alko- holvanor i befolkningen och för punktnykterhet när det gäller vissa grupper och i vissa situationer. 
 I direktiven anges att ett annat viktigt prioriterat område att samverka kring är insatser som motverkar den illegala hanteringen, dvs. illegalt tillverkad eller insmugglad alkohol och langning till ungdomar. Utgångs- punkten för samarbetet är de prioriteringar som gjorts i den av berörda myndigheter upprättade nationella handlingsplanen för alkohol- och drogförebyggande insatser. 
 I direktiven redovisas också att alkoholpolitiska intressen och en- skilda företagsintressen inte alltid sammanfaller. Mot denna bakgrund anger direktiven att det krävs att målsättningen med samordningen och de särskilda aktiviteterna klarläggs noggrant. En helt nödvändig ut- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Utredningens direktiv och arbetssätt  
 11 
  
 gångspunkt för det framtida samarbetet är enligt direktiven att alla ac- cepterar den nationella handlingsplanens riktlinjer, liksom det faktum att en stor majoritet av svenska folket betraktar alkoholdrycker som ett in- slag i livet som de inte vill avvara. De flesta använder alkohol på ett så- dant sätt att det inte vållar problem, varken för dem själva eller sam- hället. Budskapet måste dock vara att alkoholkonsumtion är förenad med risker, vilka det är angeläget att informera om. I direktiven uttalades också att en mobilisering av krafter på lokal nivå är viktig för att för- stärka informationsinsatserna. 
 Kommittén ska enligt direktiven driva och samordna insatser som syftar till: 
  
 – 
  
 att sprida kunskap om alkoholens medicinska och sociala verk- ningar i olika skeden av livet, 
  
 – 
  
 att främja en alkoholfri uppväxt, 
  
 – 
  
 att motverka langning till ungdomar, 
  
 – 
  
 att eftersträva en måttfull alkoholkonsumtion bland dem som använder alkohol och särskilt bland dem som riskerar att bli storkonsumenter, 
  
 – 
  
 att verka för att kvinnans graviditetsperioder, arbetsplatserna och trafiken (till lands och sjöss) blir alkoholfria, 
  
 – 
  
 att genom attitydförändringar motverka konsumtionen av illegalt tillverkad eller insmugglad alkohol. 
  
 Kommitténs arbete, liksom de aktiviteter som genomförs genom olika överenskommelser, skall löpande dokumenteras och utvärderas. 
  
 1.3 
  
 Kommitténs organisation 
  
 Kommittén, som antagit namnet Oberoende Alkoholsamarbetet OAS, består av ledamöter från Socialdepartementet, Svenska Bryggareföre- ningen, Folkhälsoinstitutet, Sprit- och Vinleverantörernas Förening, Centralförbundet för Alkohol- och Narkotikaupplysning (CAN), Sveri- ges  
 Hotell-och 
  Restaurangföretagare, Vägverket, Alkoholinspektionen, Livsmedelshandlareförbundet (SSLF), Rikspolisstyrelsen, Kooperativa förbundet, Systembolaget, Försäkringsförbundet, Finansdepartementet och Generaltullsstyrelsen. Ordförande i kommittén är f.d. statssekretera- ren vid Socialdepartementet, Dougherty. Kommitténs ledamöter har enhälligt beslutat att inga ersättare ska utses. 
 De olika medlemmarna i OAS har formulerat egna programförkla- ringar om varför man ingår i samarbetet. Från R 
 egeringskansliet och Folkhälsoinstitutet  
 är intresset för samarbetet baserat på folkhälsopers- 
  
 12  
 Utredningens direktiv och arbetssätt 
  
 SOU 1998:154 
  
 pektivet. Sverige har inte råd med alkoholskadorna, varken ur ett eko- nomiskt eller mänskligt perspektiv. Det är dags att pröva nya åtgärder för att åstadkomma resultat inom ett antal områden, framförallt med tanke på nästa generation. Genom ett brett samarbete med många av dem som har anknytning till alkohol stärks förutsättningarna att nå framgång i arbetet med att förebygga risken för skador – medicinska och sociala – som alkoholen orsakar. 
 Från Svenska Bryggareföreningen, Sveriges Hotell- och Restau- rangföretagare  
 ( 
 SHR) 
 ,  
 Livsmedelshandlareförbundet (SSLF)  
 och  
 Marquez och Vinleverantörers förening (SVL)  
 sida betonas att de deltar i samarbetet för att de vill att alkoholdrycker skall brukas med måtta och vid rätt tillfälle – de vill inte att alkoholdrycker ska missbru- kas. SHR vill bidra till att stärka förtroendet för restaurangernas serve- ring av alkohol så att den utvecklas som en viktig och ansvarstagande del i samhälle och näringsliv. SVL är med i OAS för att visa att alko- holbranschen har ett ansvar för att bidra till en måttfull alkoholkonsum- tion bland befolkningen. 
  
 Centralförbundet för Alkohol- och Narkotikaupplysning (CAN)  
 är en kunskapsbank i alkohol- och narkotikafrågor. CAN är med i infor- mationssamarbetet eftersom CAN lägger stor vikt vid att information och annan förebyggande verksamhet sker på saklig och vetenskaplig grund. 
  
 Vägverket  
 verkar för den s.k. nollvisionen i trafiken, där ingår målet att ingen människa skall behöva skadas eller dödas på grund av alkohol i trafiken. Vägverket är med i OAS för att samverka kring information om alkohol och trafik. 
  
 Alkoholinspektionens  
 intresse är att se till så att alkohollagarna ef- terlevs. Inspektionen är även tillstånds- och tillsynsmyndighet för till- verkning och partihandel med sprit, spritdrycker, vin, starköl och öl. I Inspektionens uppgifter ingår att informera och utbilda om de regler som gäller för alkoholhanteringen och den ingår därför i OAS. 
  
 Rikspolisstyrelsen  
 är bl.a. med i OAS för att samarbeta kring be- kämpningen av den illegala alkoholhandeln eftersom den inte bara i sig är olaglig utan dessutom ofta är förknippad med annan brottslighet. 
  
 Kooperativa förbundet  
 är med i OAS i egenskap av en av Sveriges största detaljhandelskedjor. Och som en stor folkrörelse vill man på ett aktivt sätt verka för god hälsa och miljö bland medlemmar och kunder. 
  
 Försäkringsförbundets  
 medlemsbolag ger försäkringstagare som drabbas av skador och sjukdom ersättning samt hjälp vid rehabilitering. Försäkringsförbundet vill samverka med andra för att förebygga skador orsakade av alkohol i trafiken, på arbetsplatser och på människors hälsa och egendom. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Utredningens direktiv och arbetssätt  
 13 
  
 Systembolaget  
 är med i OAS eftersom bolaget har till uppgift att sälja alkoholdrycker med bra service och socialt ansvar. En hederlig och saklig information om Systembolagets varor omfattar också alkoholens risker. 
  
 Generaltullsstyrelsen  
 uppger att dess främsta anledning att delta i OAS är dess ansvar att bekämpa alkoholsmugglingen. För att lyckas med denna uppgift behövs hela samhällets stöd, bl.a. måste samhället verka för att den svenska befolkningen inte köper eller tar del av svart- sprit. 
 Till kommittén har knutits ett kansli som består av en sekreterare med ansvar för kansliet och OAS löpande verksamhet, utredningar, budget och planeringsfrågor och en projektledare som ansvarar för OAS opini- onsinsats mot illegal alkohol. Kansliet har också hjälp från kommittéser- vice. 
 Kommittén bedriver i egen regi en opinionsinsats mot illegal alkohol.  
 OAS-kommittén 
  har det övergripande ansvaret för  
 opinions-insatsen. 
  Insatsen leds av en styrgrupp med representanter från de organisationer och myndigheter inom OAS som finansierar eller på annat sätt aktivt stödjer arbetet mot illegal alkohol. Styrgruppens uppgift är att lämna förslag till  
 OAS-kommittén 
  när det gäller budget och verksamhetsplaner. Styrgruppen står för löpande övergripande beslut inom de ramar som kommittén beslutat. Styrgruppen har vidare i uppgift att samordna de olika delarna av opinionsinsatsen och stå för viss samordning när det gäller åtgärder mot illegal alkoholhantering som genomförs av de organi- sationer och myndigheter som ingår i OAS, t.ex. med Folkhälsoinstitutet, polisens (svartspritgruppen) och tullens arbete. 
 Opinionsinsatsen finansieras av stat och bransch gemensamt. OAS- kommittén förvaltar medlen för opinionsinsatsen. Ett förvaltningsavtal har tecknats med Kammarkollegiet. Kammarkollegiet sköter enligt avta- let den ekonomiska förvaltningen av medlen. Medlen redovisas i Social- departementets räkenskaper. 
 En projektledare har anställts för att leda opinionsinsatsens operativa arbete. Projektledarens huvuduppgift under 1998 har varit att planera och genomföra OAS del vid de regionala konferenser som genomförts på 28 orter runt omkring i Sverige och hålla kontakt med de pilotkommuner som bedriver arbete mot illegal alkoholhantering och langning. Till sin hjälp har projektledaren en arbetsgrupp som består av representanter från olika medlemmar i  
 OAS-kommittén. 
  I arbetsgruppen ingår bl.a. en av Folkhälsoinstitutets regionala samordnare. Folkhälsoinstitutet har ansvarat för fördelning och uppföljning av de medel som finansierat det regionala arbetet. 
  
 14  
 Utredningens direktiv och arbetssätt 
  
 SOU 1998:154 
  
 1.4 
  
 Kommitténs arbetssätt och uppdrag 
  
 OAS-kommittén 
  har sammanträtt sex gånger per år (1997 och 1998). De aktiviteter som genomförs i kommitténs namn måste godkännas av en enhällig kommitté. En av OAS viktigaste uppgifter är att samordna de olika aktörernas insatser när det gagnar det gemensamma målet och lig- ger inom OAS plattform.  
 OAS-kansliet 
  ingår mot denna bakgrund i oli- ka styr- eller arbetsgrupper för projekt som kommittén ställt sig bakom – s.k. i samverkan med  
 OAS-aktiviteter 
  
 OAS arbete ska bedrivas på ett sådant sätt att bredden i kommitténs sammansättning tillvaratas och därmed ger största möjliga genomslag för de opinions- och samordningsinsatser som stöds av kommittén. Alla deltagare i kommittén har påtagit sig ett särskilt ansvar att främja att bruk av alkohol sker ansvarsfullt och motverka missbruk av alkohol bå- de inom den egna organisationen eller företaget och i sina kontakter med allmänheten 
 I direktiven slås fast att en samordning av aktiviteter som finansieras av aktörer som i vissa fall har skilda intressen kräver att målsättningen med samordningen och de särskilda aktiviteterna noggrant klarläggs.  
 OAS-kommittén 
  har därför enats om gemensamma mål och medel för OAS, (se bilaga 3) och aktivitetsplan samt gemensamma kriterier för samarbetet, (se bilaga 4). 
 Aktiviteter som olika medlemmar genomför i egen regi utanför ramen för samarbetet med kommittén förväntas vara av sådan karaktär att bud- skapet inte strider mot grundvalarna för kommitténs arbete. Aktiviteter som inte godkänts av kommittén får inte åberopa kommitténs stöd eller använda sig av kommitténs namn eller logotype. 
 Kommitténs egna aktiviteter finansieras av deltagande företag, orga- nisationer och myndigheter. Samverkansaktiviteter finansieras ofta av en eller flera medlemmar i OAS. 
 I det policydokument som antagits av kommittén har uppdraget for- mulerats enligt följande: 
 Kommittén ska organisera ett alkoholförebyggande informations- samarbete mellan branschorganisationer, försäkringsbolag och berör- da myndigheter m.fl. kring bruk av alkohol, dess risker och skade- verkningar. Insatser ska genomföras som vidmakthåller eller förstär- ker en opinion till förmån för återhållsamma och måttfulla alkoholva- nor i befolkningen och motverkar bruk av alkohol på arbetsplatser och under kvinnans graviditetsperioder. Kommittén ska arbeta aktivt för att göra trafiken till ett totalt alkoholfritt område. Kommittén ska vidare arbeta för att alkoholdebuten skjuts upp genom att verka för 
  
 SOU 1998:154 
  
 Utredningens direktiv och arbetssätt  
 15 
  
 en alkoholfri uppväxt samt genomföra insatser som motverkar den illegala hanteringen av alkohol. 
 OAS huvuduppgift är att samordna informationsinsatser och aktiviteter på nationell nivå när behov finns eller när det finns samordningsvinster att hämta. Informationsinsatserna ska riktas till de målgrupper och de situationer som kommittén enat ställt sig bakom. OAS insatser ska följas upp och utvärderas för att mäta graden av måluppfyllelse. OAS uppdrag är inte att tillskapa en ny organisation som ska agera på den regionala eller lokala nivån utan uppdraget är att rikta uppmärksamhet på och öka kunskapen om de sakfrågor som OAS medlemmar beslutat att kraft- samla kring. Det konkreta arbetet bör utföras och organiseras utifrån lokala behov och förutsättningar. 
 Sättet att bedriva opinions- och informationsarbete ska vara flexibelt. Under det år som gått har det förekommit olika typer av aktiviteter och olika former av samordning inom OAS. Dessa har varit: 
  
 – 
  
 Opinionsinsatsen mot illegal alkohol 
  
 Avsändare och finansiär är OAS. 
  
 – 
  
 Trafikprojektet om kopplingen mellan alkoholism och rattfylleri. 
  
 Avsändare är delar av OAS. Vägverket och Försäkringsförbun- det är initiativtagare och aktiviteten sker i samverkan med OAS. Inom  
 OAS-samarbetet 
  bidrar Systembolaget, Folkhälsoinstitutet och Socialdepartementet med finansiering och hjälp att mark- nadsföra projektet. Ansvaret för projektledning ligger hos NTF. 
  
 – 
  
 Alkohål i huvudet – om kopplingen mellan för mycket alkohol och våld. Målgrupp: ungdomar över 18 år. 
  
 Avsändare och finansiär är Bryggareföreningen i samverkan med OAS. 
  
 – 
  
 Drick med huvudet – information om gränsvärden för skadlig alkoholkonsumtion. Målgrupp:  
  
 18–25 
  åringar. 
 Avsändare och finansiär är Folkhälsoinstitutet i samverkan med OAS. 
  
 – 
  
 Raka besked – om bättre ålderskontroller vid folkölsförsälj- ning. Målgrupp: personal anställda vid livsmedelsbutiker. 
  
 Avsändare och finansiär: Sveriges Livsmedelshandlare i sam- verkan med OAS och Handelsanställdas förbund. 
  
 16  
 Utredningens direktiv och arbetssätt 
  
 SOU 1998:154 
  
 – 
  
 Ansvarsfull alkoholhantering – ett utbildningspaket till hotell- och restauranganställda. 
  
 Avsändare och finansiär är Sveriges Hotell- och Restaurangfö- retagare i samverkan med OAS. 
  
 – 
  
 Mot langning till underåriga – en reklamfilm om vådan av att langa till ungdomar. Målgrupp: de som kan tänka sig att köpa ut till ungdomar. 
  
 Avsändare och finansiär är Systembolaget i samverkan med OAS. 
  
 – 
  
 Alkoholfria arbetsplatser – internt eget utvecklingsarbete. 
  
 OAS samarbetar med  
 Riks-Alna 
  för att utveckla metoder för det alkoholförbyggande och rehabiliterande arbetet på arbetsplatser- na. 
  
 – 
  
 Alkohol och graviditet  
  
 –  
 kvalitativ undersökning om inställ- ningen till alkohol bland barnmorskor och blivande föräldrar. 
 Ansvarig och finansiär: OAS i samarbete med Folkhälsoinstitu- tet. 
  
 – 
  
 På vems sida står du – Information om alkohol och graviditet 
  
 . Ansvarig och finansiär: Systembolaget i samverkan med OAS. 
  
 – 
  
 Konsumtionsundersökningar 
  
 ,  
 attitydmätningar  
 –  
 ett led i den löpande uppföljningen av OAS aktiviteter. 
 Ansvarig och finansiär är både OAS, Folkhälsoinstitutet, CAN, Systembolaget och övriga medlemmar i OAS. 
  
 SOU 1998:154 
  
 17 
  
 2 Historik 
  
 2.1 
  
 En blick framåt och en blick tillbaka 
  
 2.1.1 
  
 En blick framåt 
  
 OAS har tillkommit för att förutsättningarna på alkoholområdet änd- rats. Förändringarna i omvärlden har ökat trycket på förnyelse och ökat behovet av samarbete för att förhindra att dryckesvanor och dryckesmönster utvecklas som leder till ökade skador. Bl.a. handlar det om att utveckla samarbetet mellan stat och alkoholnäring på in- formationsområdet och öka det individuella, kollektiva och professio- nella ansvarstagandet.  
 OAS-kommittén 
  menar att en viktig väg för att uppnå detta mål är att förbättra informationen och opinionsbildning- en. Det behövs mer kunskaper om alkoholens verkningar, såväl soci- ala som medicinska, i olika situationer och skeenden i livet. 
 Inom Socialdepartementet har ett scenarieprojekt genomförts un- der våren 1998. Syftet med scenarierna var att skapa ett bredare un- derlag för alkohol- och narkotikapolitiska överväganden. En del av arbetet handlade om att lista den nuvarande alkoholpolitikens styrkor, svagheter, möjligheter och hot i perspektivet år 2005. Bl.a. diskutera- des de alkoholpolitiska instrumenten. Den övergripande slutsatsen i scenariearbetet var att de traditionella alkoholpolitiska verktygen med undantag för opinionsbildning, upplysning, information och forskning kommer att minska i betydelse därför att internationaliseringen och europaintegrationen hindrar oss att använda vissa av dem fullt ut, medan ett ökat individuellt och lokalt ansvarstagande med stöd av nya samarbetsformer och samverkansallianser av typ OAS kommer att få ökad betydelse och vara nya värdefulla instrument år 2005 (Alkohol- och narkotikasituationen inför år 2005: Scenarier om driv- krafter som påverkar förutsättningarna för svensk alkohol- och nar- kotikapolitik. Nationella ledningsgruppen för alkohol- och narkotika- förebyggande insatser, september 1998). 
 I scenarierarbetet har man blickat framåt. Eftersom det kan vara lätt att uppförstora samtidens betydelse kan det vara aktuellt att även blicka bakåt. När det gäller avvägningen mellan den enskildes behov och ansvar, kommersiella intressen och statlig inblandning i tillverk- 
  
 18  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 ning och försäljning av alkohol kan det därför vara på sin plats att ge en liten historisk tillbakablick. Kanske kan tillbakablicken öka förstå- elsen för att relationerna mellan staten och de kommersiella krafterna på alkoholområdet varierat och ständigt varit föremål för olika åtgär- der. OAS är nutidens samarbetsforum på alkoholinformationsområ- det mellan stat och näringsliv men historien har många exempel på hur man försökt att klara balansgången mellan kundernas efterfrågan, kommersiella intressen och statens och övriga aktörers behov av att minska alkoholens skadeverkningar – och även statens behov av in- komster för att täcka kostnaderna för alkoholens skadeverkningar. 
  
 2.1.2 
  
 En blick tillbaka 
  
 I ett delbetänkande av Alkoholpolitiska kommissionen (SOU 1994:25) har en historisk tillbakablick gjorts med utgångspunkt i oli- ka märkesår i den svenska alkoholpolitikens historia. Utredningen redovisar hur olika beslut har påverkats av utvecklingen inom restau- rangbranschen och alkoholnäringen och av inflytandet från folkrörel- ser och stat. Redovisningen här nedan bygger i huvudsak på uppgifter från Alkoholpolitiska kommissionens delbetänkande. 
 Under  
 1200-1400-talen 
  styrdes statens reglering till stor del av behovet att underlätta för personer som av olika skäl tvingades att resa omkring på den svenska landsbygden. Bl.a. lagfästes böndernas skyldighet att tillhandahålla mat och dryck till resande. På  
 1300-talet 
  anlades s.k. tavernor vid de allmänna vägarna, vilket var det första steget i restaurangnäringens utveckling i Sverige. Mot slutet av 1400- talet gjorde brännvinet sin entré. I dag är det svårt att tänka sig att brännvin fram till  
 1400-talet 
  endast användes som råvara vid kruttill- verkning. Brännvinet blev emellertid så snabbt populärt att Price re d.ä. blev tvungen att förbjuda brännvinsförsäljning för att det skulle bli något över till kruttillverkningen. 
 En mycket stor del av alkoholkonsumtionen ägde rum utanför hemmets väggar under den här perioden.  
 1500-talet 
  var gillenas år- hundrade. Det kan man avläsa i den mängd regler som infördes för att få bättre ordning på utskänkningen av alkoholdrycker. 
 Mot slutet av  
 1500-talet 
  ökade den statliga inblandningen. Hela restaurangrörelsen belades med s.k. accis. Införandet av accis ledde till att en hel del privata utskänkningsställen fick läggas ner. Myndig- heterna tvingades efter ett tag att lätta på restriktionerna när det blev brist på matserveringar och hotellrum. Paralleller kan dras till dagens situation. Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare har påtalat svå- righeterna för seriösa restaurangföretagare att överleva i konkurrens 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 19 
  
 med mindre seriösa aktörer. Man föreslår bl.a. sänkt moms och änd- rade skatteregler för de seriösa aktörerna. 
 Den första egentliga alkohollagstiftningen (1622 års allmänna gästgivare- och krögarförordning) kom också till för att reglera ut- skänkningen. Staten lagstiftade om att utskänkningsställena endast skulle ha tillstånd att servera en enda sorts alkohol för att myndighe- terna lättare skulle kunna kontrollera att drycken inte förfalskades. 
 Mot slutet av  
 1600-talet 
  var ordningsproblemen på krogarna så stora att man började införa begränsningar i öppettider. Bl.a. förbjöds all utskänkning under julmässor, gudstjänster och andra kyrkliga högtider. Importen belades med tullavgift och man försökte att förbe- hålla rätten att bränna sprit till enbart bryggarskrået. Detta lyckades inte helt utan husbehovsbränningen ökade på  
 1600-talet. 
  
 1731 trädde den första stora brännvinsförordningen i kraft. För- ordningen innebar att staten för första gången ingrep i den enskildes frihet att efter eget behag använda sin säd till bränning. Bakgrunden till förordningen var att många bönder använde för mycket säd till brännvin istället för att tillverka mjöl vilket ledde till att människor svalt. Under missväxt förbjöds husbehovsbränning helt. I början av  
 1800-talet 
  började potatisen att ersätta säden som råvara – brännvin- stillverkningen fördubblades. Början av  
 1800-talet 
  var den mest libe- rala tiden vad gäller alkoholregleringar. Detsamma gällde nivån på den genomsnittliga konsumtionen som låg mycket högt. Supandet och skadeverkningarna av alkohol ökade till den grad att motkrafter bör- jade växa upp. Den första nykterhetsföreningen bildades. Kommu- nerna fick vissa befogenheter att besluta om rättigheter för utminute- ring och utskänkning. Det kommunala vetot började ta form. I mitten av  
 1800-talet 
  förbjöds fylleri på allmän plats. 
 Samtidigt skedde också förändringar på tillverkningssidan. Hus- behovsbränningen började konkurreras ut av fabrikstillverkningen. Man började bilda lokala spritbolag. Avsikten var att vinsten skulle tillfalla kommunen eller användas till allmänna ändamål. Nykterhets- rörelsens framgångar och de ökade restriktionerna ledde till att sprit- konsumtionen halverades på ca 25 år. 1855 års försäljningsförord- ning betraktas som det första verkliga försöket att med hjälp av lag- stiftning pressa tillbaka superiet. De nya restriktionerna riktades framför allt mot husbehovsbränningen genom att handeln delades upp i partihandel, minuthandel och utskänkning. Mattvånget infördes. Utvecklingen kan ses som en kombination av förändringar i tillverk- ningsledet som både styrdes av marknadskrafter och lagregleringar (från husbehovsbränning till fabrikstillverkning) och efterfrågebe- gränsande lagreglering som ledde fram till en av de absolut största förändringarna i alkoholhanteringens historia. 
  
 20  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Slutet av  
 1800-talet 
  dominerades av en strid om kunderna mellan det privata intresset (Reed) och samhällsintresset (kommunala destillatörerna). Det privata intresset förlorade och utvecklingen gick mot ett samhällsmonopol på försäljningen av alkohol. 
 Under denna tid växte också nykterhetsrörelsen. Det fanns två fa- langer inom nykterhetsrörelsen. En absolutistisk (IOGT) och en som i första hand vände sig mot brännvinsmissbruket (Santiago). Under  
 1900-talets 
  början, fram till folkomröstningen 1922, pågick diskus- sionen om totalförbud eller restriktioner. Samtidigt pågick en omfat- tande desintressering (minskning av det privata vinstintresset) av rus- dryckshanteringen. Dickerson var chef för AB Stockholmssystemet och genom dotterföretaget Grönstedt  Co förvärvade bolaget full- ständigt monopol inom vin- och spritförsäljningen i Stockholm. För att vinna kontroll över partihandel och tillverkning bildades 1912 än- nu ett dotterföretag AB Vin-  Spritcentralen. V  S inköpte Rei- mersholmsbolaget och hade därmed total kontroll. 1923 fick bolaget även formellt monopol. 
 Fram till  
 1940-talet 
  gick utvecklingen av  
 tillverkning-/försäljning 
  och lagstiftning i samma riktning. Motbok, inköpskontroll och matt- vång infördes. Systembolagen gavs ensamrätt att driva s.k. folk- restauranger. På  
 1940-talet 
  kom motreaktionerna, denna gång från två håll. Motboken ansågs av nykterhetsvänner bidra till att befolk- ningen konsumerade upp den maximala ransonen. Från annat håll framfördes kritik mot den alltför reglerade serveringen. Knepen att kringgå reglerna var många. I riksdagsdebatten ifrågasattes motboks- systemet. För att ge ett exempel på att ett liknande tankesätt som da- gens (även om ordvalet är annorlunda) förekom redan vid mitten av  
 1950-talet 
  när det gäller synen på information och opinionsbildning citeras riksdagsmannen Clark: Tyvärr måste vi nog slå fast, att det inte finns några genvägar på detta fält, lika lite som på andra där det gäller att råda bot på mänsklig vanart. Det finns bara den urgamla envisa kulturkampen, att ihärdigt fostra och ihärdigt försöka påverka människorna. Det är ett långvarigt uppfostringsar- bete, och det kan dröja sekler innan det verkar, men det är det enda man har att göra, och det finns i alla fall en möjlighet att därigenom steg för steg komma till ett bättre läge. 
 Motboken avskaffades 1955 och istället tillämpades höga skatte- påslag för att begränsa konsumtionen. Högprispolitiken visade sig vara ett effektivt sätt att begränsa alkoholkonsumtionen. De positiva resultaten ledde till att det vid mitten av  
 1960-talet 
  på nytt blev aktu- ellt att införa vissa lättnader i lagstiftningen som också hade effekt på tillverkning och försäljning. Mellanölet fick säljas i livsmedelsaffärer, mattvånget luckrades upp. Relativt snabbt ledde dock mellanölsför- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 21 
  
 säljningen till ökad alkoholkonsumtion, främst bland ungdomar. Re- dan 1977 förbjöds försäljning av mellanöl i livsmedelsbutikerna. 
 Från mitten av  
 1980-talet 
  genomfördes så på nytt olika föränd- ringar i liberal riktning och ett flertal detaljrestriktioner avskaffades. Sverige påbörjade sina förberedelser för ett medlemskap i EES och EU. Mellanölet återinfördes som särskild skatteklass men det säljs endast på Systembolaget eller serveras på restaurang. Systembolaget öppnade allt fler butiker, införde självbetjäning och utökade sitt sor- timent. 
 I och med Sveriges medlemskap i EU avskaffades  
 import-, 
  export- tillverknings- och partihandelsmonopolen. Ett nytt alkoholpolitiskt motiverat system för tillstånd, kontroll och tillsyn infördes. Det enda monopol som blev kvar var Systembolagets detaljhandelsmonopol. Efter nästan 80 år av statligt monopol började på nytt en privat alko- holnäring att växa upp inom import, export, tillverkning och parti- handel. 
 Efter  
 EU-inträdet 
  har den legala marknaden (både statlig och pri- vat) utsatts för påfrestningar från en växande illegal marknad, främst genom ökad smuggling (Generaltullsstyrelsens promemoria om alko- holsmuggling  
 1998-09-08). 
  Statens skatteintäkter från alkoholför- säljningen minskar. Prisinstrumentet som medel att minska konsum- tionen har försvagats både av den ökade illegala marknaden och av befolkningens ökade rörlighet över gränserna. 
 Antalet restauranger ökar. Andelen alkohol som konsumeras på restaurang är långsamt ökande (från ca 6 procent vid  
 80-talets 
  början till ca 20 procent 1998). En långsam förändring sker även av kon- sumtionsmönstren. Tidigare var Sverige ett land där spritkonsumtio- nen stod för en stor del av konsumtionen. Numera dricks nästan lika mycket alkohol i form av sprit, vin och öl. Det är främst ölkonsum- tionen som ökat under senare år. Men i ett längre perspektiv är det vinkonsumtionen som står för den största ökningen. Svenska folkets vana att främst dricka alkohol under helgerna består dock. I en nyli- gen genomförd undersökning (KALK) visade det sig att vi dricker ca 60 procent av all alkohol på fredagar och lördagar. 
 Kommunerna har fått ett allt större inflytande över alkoholserve- ringen. Ett ökat samarbete mellan kommunföreträdare och alkoholnä- ring har utvecklas. En liknande utveckling sker på statlig nivå. Den statliga alkoholhnteringen har minskat genom avvecklingen av till- verknings- och partihandelsmonopolen. Istället har en ny central stat- lig myndighet inrättats för tillståndsgivning, kontroll och tillsyn. Ett ökat samarbete med den legala näringen har inletts för att man till- sammans ska arbeta för att den ökade kommersialiseringen inte ska leda till ökade alkoholskador. En effekt av detta ökade samarbete är informationssamarbetet inom OAS. 
  
 22  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Förutsättningarna för och innehållet i alkoholpolitiken har som synes förändrats under åren. En faktor som är utmärkande för de se- naste årens utveckling är att förändringstakten har ökat. 
  
 2.2 
  
 Konsumtionstrender under de senaste 50 åren 
  
 Inom  
 OAS-samarbetet 
  har framtagits en mängd data som underlag för de regionala konferenserna som hållits under 1998 om illegal al- koholhantering och som underlag för OAS egen planering, t.ex. för att analysera behovet av information och för att utforma information, budskap m.m. Statistikbearbetning och analys har gjorts av den fri- stående utvärderingsgruppen och av Lindsey, sekreterare i utvärderingsgruppen. 
 Sett ur ett längre tidsperspektiv har den svenska alkoholkonsum- tionen varierat ganska kraftigt. Figur A visar utvecklingen av den registrerade konsumtionen (Systembolagets försäljning, restaurang- försäljningen och försäljningen av folköl omräknat till 100 % alkohol per invånare, 15 år och äldre) totalt och uppdelat på olika alko- holdrycker från 1950 till 1997. Efter andra världskriget var den re- gistrerade konsumtionen mycket låg (ca 4 liter ren alkohol). Från mitten av  
 1950-talet, 
  efter motbokens avskaffande, fram till mitten av  
 1970-talet 
  ökade konsumtionen kraftigt. Denna ökning ägde för öv- rigt rum i de flesta västeuropeiska länder och kan bl.a. förklaras av ett kraftigt ökat välstånd. Efter 1976 då konsumtionen i Sverige nåd- de sin topp med 7,7 liter, sjönk konsumtionen med 22 procent fram till 1984. Därefter har den enbart uppvisat smärre förändringar. Om man endast ser till den registrerade alkoholkonsumtionen kan en minskning iakttas, sedan 1996 har den registrerade konsumtionen minskat med ca 5 %. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 23 
  
 Figur A 
  
 8 
  
 Liter 100% alkohol 
  
 7 
  
 6 
  
 5 
  
 4 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 Total alkohol 
  
 Sprit 
  
 Starköl, folköl 
  
 Vin 
  
 Under 1980- och  
 90-talen 
  har problemet att få tillförlitlig kunskap om den totala alkoholkonsumtionen uppmärkssammats allt mer, alltså problemet att få kunskap om både den registrerade och den icke- registrerade konsumtionen. 
 Inom ramen för den s.k.  
 KALK-undersökningen 
  har man försökt att skatta utvecklingstrenden av den  
 icke-registrerade 
  alkoholkonsum- tionen från 1980 till 1996 (se Kühlhorn, m.fl., 1998). Skattningen visar, dels att den  
 icke-registrerade 
  konsumtionen av alkohol har ökat med ca 80 % från 1980 till 1996, dels att minskningen av konsumtio- nen i enlighet med försäljningsstatistiken kompenserats av en ökning av konsumtionen av  
 icke-registrerad 
  alkohol, vilket innebär att den totala alkoholkonsumtionen sannolikt har varit relativt stabil under senare år. Ytterligare tecken på att den  
 icke-registrerade, 
  i detta fall den illegala spritkonsumtionen, ökat under de senaste decennierna redovisas i tabell 1. 
  
 24  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 1 Andelen som uppger konsumtion av hembränt och smuggelsprit under det senas- te året. Resultat från olika riksrepresentativa undersökningar, bl.a. TEMO  
 1992-1998 
  18- 75 år 
  
 Andel som uppger bruk av 
  
 År 
  
 Undersökningar 
  
 Hembränt 
  
 Smuggelsprit 
  
 Hembränt eller 
  
 smuggelsprit 
 1 
  
 1967 
  
 RUS (n=2534) 
  
 1 
  
 .. 
  
 1974 
  
 SCB (n=942) 
  
 11 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1976 
  
 SCB (n=970) 
  
 7 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1980 
  
 IMU (n=1003) 
  
 10 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1982 
  
 SIFO (n=1036) 
  
 14 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1985 
  
 SIFO (n=1011) 
  
 13 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1989 
  
 SIFO (n=1044) 
  
 14 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1990 
  
 SIFO (n=1073) 
  
 12 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1992 
  
 TEMO (n=954) 
  
 11 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1993 
  
 TEMO (n=1001) 
  
 19 
  
 .. 
  
 .. 
  
 1994 
  
 TEMO (n=865) 
 2 
  
 20 
  
 5 
  
 23 
  
 1996 
  
 TEMO (n=1276) 
 2 
  
 22 
  
 5 
  
 25 
  
 1996 
  
 KALK (n=9998) 
 3 
  
 21 
  
 9 
 4 
  
 24 
  
 1997 
  
 VoT (n=2276) 
 2 
  
 19 
  
 12 
 4 
  
 26 
  
 1998 
  
 TEMO (n=1504) 
 2 
  
 20 
  
 10 
  
 26 
  
 1998 
  
 OAS-TEMO 
  (n=4527) 
  
 .. 
  
 .. 
  
 26 
  
 1 
  
 Samtliga utom OAS baserat på två frågor, i OAS en fråga om bruk av antingen hembränt eller smuggelsprit. 
  
 2 
  
 antalet som svarat på båda frågorna 
  
 3 
  
 Intervjuer fr o m  
  
 mars-1996 
  t.o.m .febr 1997. 
  
 4 
 Annorlunda formulerad. 
 Andelen som uppger bruk av hembränt ökade aningen under 1980- talet. Under  
 1990-talets 
  första år tycks en reell ökning ha ägt rum. Andelen som uppger att de druckit hembränt har därefter legat tämli- gen konstant runt ca 20 %. Andelen som uppger bruk av smug- gelsprit låg på  
 4–5 
  % i TEMO 1994 och 1996 men uppvisade en för- dubbling vid den senaste mätningen (10 %). Idag svarar ca en fjärde- del av svenskarna att de druckit hembränt eller smuggelsprit under de senaste 12 månaderna (se Smith, m.fl., 1999). Det är emellertid svårt att tolka svaren eftersom många av de som svarar ofta inte vet om de köpt hembränd sprit eller smuggelsprit. I dag säljs även smug- gelsprit i dunkar på liknande sätt som hembränt gör. 
 Den registrerade konsumtionsutvecklingen har tidigare varit en god indikator på utvecklingen av totalkonsumtionen vilket inte minst dess samband med olika alkoholrelaterade skador visat. I framtiden måste dock större hänsyn tas till den  
 icke-registrerade 
  alkoholkon- sumtionens utveckling och samband med skadenivåer. Det framgår av Figur A att spritkonsumtionen har sjunkit stadigt sedan slutet av  
 1970-talet. 
  Spritkonsumtionens andel av den totala konsumtionen har också minskat. 1967 var det senaste året som den registrerade sprit- konsumtionen stod för mer än 50 % av den registrerade totalkonsum- tionen av alkohol. Idag är den faktiska konsumtionen av sprit (på 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 25 
  
 grund av den  
 icke-registrerade 
  konsumtionen) med största sannolikhet nästan dubbelt så hög som den registrerade  
 (KALK-undersökningen). 
  Detta innebär att spritens andel av totalkonsumtionen är högre än vad den registrerade konsumtionen ger vid handen. 
 Tabell 2 redovisar den beräknade totala alkoholkonsumtionen  
 1996-97. 
  Siffrorna är baserade på  
 KALK-data. 
  Enligt denna skulle spritkonsumtionen uppgå till ca 2,7 liter ren alkohol årligen vilket motsvarar drygt en tredjedel av totalkonsumtionen. Vinkonsumtionen (bordsvin plus starkvin) uppgår till ca 2,2 liter 100 % alkohol vilket motsvarar drygt 28 % av den totala konsumtionen. Starkölskonsum- tionen beräknades till 1,59 liter (20 % av totalkonsumtionen) och folköl till 1,25 liter (16 %). 
  
 26  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 2 Skattningen av svenska folkets alkoholkonsumtion under 1996 
 1) 
 , uppdelad på olika sorter och delmängder 
  
 Alkoholsort och 
  
 Liter 
  
 Volymlit 
  
 Andel (%) 
  
 Andel (%) 
  
 delmängd 
  
 alkohol 
  
 1000 
  
 av resp 
  
 av den totala 
  
 100% per 
  
 alkoholsort 
  
 alkohol- 
  
 inv 15 år + 
  
 (alk 100% per 
  
 konsumtionen (alk 
  
 inv 
  
 100 % per inv 
  
 15 år +) 
  
 15 år +) 
  
 Sprit 
  
 Statistikförd försälj- 
  
 1,45 
  
 27 409 
  
 53,2 
  
 18,2 
  
 ning 
  
 Privat införd 
  
 0,54 
  
 10162 
  
 19,7 
  
 6,7 
  
 Inköpt smuggelsprit 
  
 0,21 
  
 3 884 
  
 7,5 
  
 4,6 
  
 Hemtillverkad 
  
 0,53 
  
 9 997 
  
 19,4 
  
 6,6 
  
 Teknisk sprit 
  
 - 
  
 73 
  
 0,1 
  
 0,0 
  
 Totalt 
  
 2,73 
  
 51525 
  
 100,0 
  
 34,2 
  
 Starkvin 
  
 Statistikförd försälj- 
  
 0,14 
  
 5 746 
  
 57,2 
  
 1,8 
  
 ning 
  
 Privat införd legalt 
  
 0,10 
  
 4259 
  
 42,8 
  
 1,3 
  
 Totalt 
  
 0,23 
  
 1 005 
  
 100,0 
  
 3,1 
  
 Bordsvin 
  
 Statistikförd försälj- 
  
 1,64 
  
 105 181 
  
 81,8 
  
 20,6 
  
 ning 
  
 Privat införd 
  
 0,18 
  
 11 391 
  
 8,9 
  
 2,2 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,19 
  
 11 395 
  
 9,4 
  
 2,4 
  
 Totalt 
  
 2,01 
  
 127 967 
  
 100,0 
  
 25,2 
  
 Stark/mellanöl 
  
 Statistikförd försälj- 
  
 1,35 
  
 186 484 
  
 81,4 
  
 16,9 
  
 ning 
  
 Privat införd 
  
 0,31 
  
 42621 
  
 18,6 
  
 3,9 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,00 
  
 51 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 Totalt 
  
 1,66 
  
 229 156 
  
 100,0 
  
 20,8 
  
 Folköl 
  
 1,25 
  
 255 372 
  
 100,0 
  
 15,7 
  
 Cider/Alkoläsk 
  
 0,08 
  
 10 716 
  
 100,0 
  
 1,0 
  
 Total alkohol 
  
 7,96 
  
 - 
  
 - 
  
 100,0 
  
 1)  
 Ca 1/10 del av skattningarna faller inom kalenderåret 1997. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 27 
  
 Tabell 2a Privatimporter under 1996 
 1) 
 , uppdelade efter avgifttsfria och icke avgiftsfria kvoter 
  
 vid inresan 
  
 Alkoholsort och 
  
 Liter 
  
 Andel (%) 
  
 Andel (%) 
  
 Andel (%) 
  
 delmängd 
  
 alkohol 
  
 av importen 
  
 av 
  
 av den 
  
 100% per inv 
  
 av resp 
  
 den totala 
  
 totala alko- 
  
 15 år 
  
 alkoholsort 
  
 importen 
  
 holkonsum- 
  
 tionen 
  
 Sprit 
  
 Högst 1 lit / inresa 
  
 0,36 
  
 67 
  
 32 
  
 4,6 
  
 Mer än 1 lit / inresa 
  
 0,18 
  
 33 
  
 16 
  
 2,2 
  
 All privatimport 
  
 0,54 
  
 100 
  
 48 
  
 6,7 
  
 Starkvin 
  
 Högst 2 lit / inresa 
  
 Hayes 
  
 90 
  
 9 
  
 1,2 
  
 Mer än 2 lit / inresa 
  
 0,008 
  
 10 
  
 1 
  
 0,1 
  
 All privatimport 
  
 0,105 
  
 100 
  
 9 
  
 1,3 
  
 Bordsvin 
  
 Högst 5 lit / inresa 
  
 0,16 
  
 89 
  
 14 
  
 2,0 
  
 Mer än 5 lit /inresa 
  
 0,02 
  
 11 
  
 2 
  
 0,2 
  
 All privatimport 
  
 0,18 
  
 100 
  
 16 
  
 2,2 
  
 Stark/mellanöl 
  
 Högst 15 lit / inresa 
  
 0,24 
  
 77 
  
 21 
  
 3,0 
  
 Mer än 15 lit /inresa 
  
 0,07 
  
 23 
  
 6 
  
 0,9 
  
 All privatimport 
  
 0,31 
  
 100 
  
 27 
  
 3,9 
  
 Totalt 
  
 Högst avgiftfri kvot 
  
 0,86 
  
 76 
  
 10,8 
  
 Mer än avgiftfri kvot 
  
 0,27 
  
 24 
  
 3,4 
  
 All privatimport 
  
 1,13 
  
 100 
  
 14,2 
  
 1)  
 Ca 1/10 del av skattningarna faller inom kalenderåret 1997. 
  
 28  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Alkoholkonsumtionens utveckling i olika grupper 
 Under efterkrigstiden har kvinnornas alkoholbruk ökat mer än män- nens. För vissa tidpunkter under perioden  
 1967-1998 
  är det möjligt att redovisa kvinnornas andel av den totala alkoholkonsumtionen (se tabell 3). 
 Tabell 3 Totalkonsumtionens fördelning mellan manliga och kvinnliga alkoholkonsumenter 
  
 1967 
  
 1978 
  
 1987-90 
  
 1992-94 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 RUS 
  
 NORD 
  
 SIFO 
  
 TEMO 
  
 TEMO 
  
 KALK 
  
 TEMO 
  
 Samtliga 
  
 Antal respon- 
  
 2029 
  
 1787 
  
 4357 
  
 2926 
  
 1303 
  
 2303 
  
 5054 
  
 denter 
  
 28  
 1 
  
 Andel nykterister 
  
 25 
  
 11 
  
 11 
  
 12 
  
 12 
  
 9 
  
 ( %) 
  
 Kvinnor 
  
 Antal respon- 
  
 1246 
  
 910 
  
 2152 
  
 1464 
  
 655 
  
 1203 
  
 2510 
  
 denter 
  
 35  
 1) 
  
 Andel nykterister 
  
 28 
  
 15 
  
 14 
  
 15 
  
 14 
  
 11 
  
 (%) 
  
 Andel kvinnliga 
  
 konsumenter av 
  
 samtliga 
  
 43,8 
  
 49,5 
  
 44,5 
  
 48,5 
  
 48,2 
  
 50,7 
  
 48,9 
  
 Kvinnors konsum- 
  
 tion i % av total- 
  
 konsumtionen 
  
 20,1 
  
 27,3 
  
 27,2 
  
 31,7 
  
 31,3 
  
 33,0 
  
 31,0 
  
 Män 
  
 Antal respondenter 
  
 1287 
  
 877 
  
 2205 
  
 1462 
  
 648 
  
 1100 
  
 2529 
  
 Andel nykterister 
  
 12 
  
 8 
  
 21  
 1) 
  
 8 
  
 8 
  
 9 
  
 7 
  
 ( %) 
  
 Andel manliga 
  
 konsumenter av 
  
 samtliga 
  
 56,1 
  
 50,5 
  
 55,2 
  
 51,5 
  
 51,8 
  
 49,3 
  
 51,1 
  
 Männens konsum- 
  
 tion i % av total- 
  
 konsumtionen 
  
 79,9 
  
 72,7 
  
 72,8 
  
 68,3 
  
 68,7 
  
 67.0 
  
 69,0 
  
 Medelkonsumtion 
  
 Konsumtion per 
  
 inv 
  
 15 år + liter alk 
  
 100 % enligt 
  
 försäljnings- 
  
 statistiken 
  
 7,03 
  
 7,10 
  
 6,39 
  
 6,26 
  
 6,00 
  
 5,90 
  
 - 
  
 1)  
 Avser personer som inte dricker alkohol under en normalvecka. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 29 
  
 År 1967 var kvinnornas andel av den totala konsumtionen 20 pro- cent, under  
 1990-talet 
  ökade den till mellan 31 och 33 procent. Ök- ningen av kvinnornas konsumtion har, av allt att döma, inträffat spe- ciellt efter motbokstiden och pågick främst under 1960- och  
 70-talen. 
  Under 1980- och  
 90-talen 
  har skillnaden i konsumtion mellan könen visat sig vara ganska konstant. Enligt surveyundersökningar från 1980- och  
 1990-talen 
  dricker männen ca  
 2–2,5 
  gånger mer alkohol än kvinnor. Vid slutet av  
 1960-talet 
  drack männen 4 gånger mer. Den långsiktiga ökningen av kvinnornas andel av totalkonsumtionen beror inte bara på att antalet kvinnliga alkoholkonsumenter ökat (färre ab- solutister). Kvinnor dricker även mer än vad som var fallet under tidigare decennier. 
 Åldersgrupper 
 I Sverige uppvisar ungdomarnas alkoholvanor likheter med trenden hos den övriga befolkningen. När den svenska alkoholkonsumtionen och åtskilliga alkoholrelaterade problem nådde sin topp under det sena  
 1970-talet 
  var alkoholmissbruket också mer utbrett bland ung- domarna än i dag. Det finns tecken på att alkoholproblemen ökade i större utsträckning bland ungdomar under denna tid. Analyser av den alkoholrelaterade (medicinska) dödligheten har visat att dödstalet ökade som kraftigast bland yngre människor mellan 1970 och 1976. 
 Från och med slutet av  
 1970-talet 
  och fram till mitten av  
 80-talet 
  minskade alkoholkonsumtionen bland ungdomar liksom bland vuxna. 
 Som helhet har perioden från början av  
 1980-talet 
  varit tämligen stabil när man ser till ungdomarnas genomsnittliga alkoholkonsum- tion. Det har förekommit små variationer men dessa har följt den all- männa utvecklingen. Det finns dock tecken på att konsumtionen av alkohol bland ungdomar ökat under senare år. Flera undersökningar (bl.a. CAN: skol- och värnpliktsundersökningar) under de senaste åren visar att andelen ungdomar som ofta berusar sig ökar och ande- len som aldrig berusar sig minskar. Bilden är dock inte helt entydig. I OAS, FHI:s, CAN:s och Systembolagets konsumtionsundersökning  
 (TEMO-98) 
  intervjuades ca 2 000 ungdomar i åldrarna  
 16–24 
  år varav ca 950 var i gymnasieåldern. Vid en närmare analys av svaren visade det sig att det fanns en signifikant skillnad i fråga om kon- sumtionsnivåer och kontakt med illegal alkohol mellan elever som går på praktiska program och elever på teoretiska program. Pojkar som går på praktiska program dricker mer alkohol per år än pojkar som går på de teoretiska linjerna. De kommer dessutom oftare i kontakt med hembränt och smuggelsprit än pojkarna på de teoretiska linjerna. Än större skillnader finns bland flickorna. Det är generellt så att 
  
 30  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 flickor som går på teoretiska program dricker mindre än flickor som går på praktiska program. Andelen flickor som går på praktiska pro- gram och kommit i kontakt med svartsprit ökar medan andelen flickor på de teoretiska programmen som kommit i kontakt med svartsprit minskar något. 
  
 Procent 
  
 Figur 1. Andelen som uppger att de köpt smuggelsprit eller hembränt 
  
 eller blivit bjuden på hembränt under de senaste 12 månaderna 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 Pojkar, teoretiskt program 
  
 Pojkar, praktiskt program 
  
 Flickor, teoretiskt program 
  
 Flickor, praktiskt program 
  
 1996 
  
 1998 
  
 Cl 100% alkohol per år 
  
 600 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 Pojkar, teoretiskt program 
  
 Pojkar, praktiskt program 
  
 Flickor, teoretiskt program 
  
 Flickor, praktiskt program 
  
 1996 
  
 1998 
  
 1998 (utan alkoläsk/cider) 
  
 Studier av frågeundersökningar genomförda under olika årtionden visar på tydliga åldersrelaterade skillnader i alkoholkonsumtion. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 31 
  
 Tabell 4 redovisar åldersskillnader enligt olika undersökningar ge- nomförda 1987 till 1998. 
 Tabell 4 Årskonsumtion i liter alkohol 100 % i olika åldrar, män och kvinnor 
 1) 
  
 Ålder 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 1987-90 
  
 1992- 
  
 1998 
  
 1987-90 
  
 1992-1994 
  
 1998 
  
 1994 
  
 (n=2205) 
  
 (n=1462) 
  
 (n=736) 
  
 (n=2152) 
  
 (n=1464) 
  
 (n=754) 
  
 18-24 
  
 10,0 
  
 8,6 
  
 7,7 
  
 3,3 
  
 4,1 
  
 4,2 
  
 25-29 
  
 10,3 
  
 9,0 
  
 6,0 
  
 3,0 
  
 3,9 
  
 2,8 
  
 30-39 
  
 7,5 
  
 7,4 
  
 7,7 
  
 3,0 
  
 3,4 
  
 2,7 
  
 40-49 
  
 6,7 
  
 6,8 
  
 6,0 
  
 3,2 
  
 3,4 
  
 2,7 
  
 50-64 
  
 5,4 
  
 5,8 
  
 6,4 
  
 2,3 
  
 3,0 
  
 2,8 
  
 65-70 
  
 3,9 
  
 4,2 
  
 5,6 
  
 1,0 
  
 1,5 
  
 2,0 
  
 71-74 
  
 4,5 
  
 3,6 
  
 3,1 
  
 1,2 
  
 1,0 
  
 1,3 
  
 Totalt 
  
 6,9 
  
 6,7 
  
 6,6 
  
 2,7 
  
 3,3 
  
 2,8 
  
 1998 
  
 Siffrorna under  
 1987-1990 
  är en hopslagning av resultatet i fyra årliga undersökningar genomförda SIFO.  
 1992-1994 
  är en hopslagning av tre årliga undersökningar genomförda av TEMO.  
 1 
 Undersökningen för 1990 har ett extremt högt totalvärde för kvinnor och detta påverkar skillnaderna mellan de två perioderna. 
 I samtliga urval är kvinnornas medelkonsumtion betydligt lägre än männens. De äldre åldersgrupperna tenderar att dricka mindre än de yngre. Att alkoholkonsumtionen generellt är lägre bland äldre än yng- re framkommer i såväl svenska som utländska studier. Det finns där- för fog för antagandet, att detta till stor del är en ålderseffekt, dvs. att personer med ökande ålder minskar alkoholkonsumtionen. En socio- logisk förklaring till denna ålderseffekt är, att sociala förväntningar och rollbeteenden skiljer sig åt för olika åldersgrupper. Det finns emellertid också andra faktorer som påverkar åldersprofilen, nämli- gen kohorteffekter (givna åldersgruppers specifika situation till följd av att de är födda under samma tidsperiod) och periodeffekter (givna åldersgruppers erfarenheter av specifika situationer som under en viss period förelegat i samhället). 
 Av speciellt intresse är konsumtionen av alkohol i mycket unga år. I tabell 5 redovisas årskonsumtionen för barn och ungdomar. I Sveri- ge finns i tolvårsåldern fortfarande få alkoholkonsumenter. Sedan debuterar allt fler och konsumtionen i tjugoårsåldern skiljer sig inte markant från äldre gruppers. 
  
 32  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 5 Könsfördelad årskonsumtion för barn och ungdomar 
  
 Ålder 
  
 Flickor 
  
 Pojkar 
  
 Antal 
  
 Medel- 
  
 Andel 
  
 Medel- 
  
 Antal 
  
 Medel- 
  
 Andel 
  
 Medel- 
  
 inter- 
  
 konsum- 
  
 konsu- 
  
 konsumtion 
  
 inter- 
  
 konsum- 
  
 konsu- 
  
 konsum- 
  
 vjuade 
  
 tion i cl alk 
  
 menter 
  
 i cl alk 100 
  
 vjuade 
  
 tion i cl alk 
  
 menter 
  
 tion i cl alk 
  
 100 % år 
  
 av de 
  
 % år per 
  
 100 % år 
  
 100 % år 
  
 som 
  
 konsument 
  
 per res- 
  
 per kon- 
  
 svarat 
  
 pondent 
  
 sument 
  
 12 
  
 200 
  
 1 
  
 12 
  
 5 
  
 216 
  
 1 
  
 20 
  
 7 
  
 13 
  
 188 
  
 5 
  
 20 
  
 25 
  
 224 
  
 3 
  
 26 
  
 11 
  
 14 
  
 211 
  
 11 
  
 30 
  
 35 
  
 221 
  
 15 
  
 38 
  
 41 
  
 15 
  
 192 
  
 41 
  
 52 
  
 79 
  
 208 
  
 57 
  
 66 
  
 86 
  
 16 
  
 240 
  
 100 
  
 78 
  
 129 
  
 241 
  
 149* 
  
 75 
  
 199* 
  
 17 
  
 209 
  
 137 
  
 88 
  
 155 
  
 210 
  
 222* 
  
 90 
  
 246* 
  
 18 
  
 192 
  
 189 
  
 89 
  
 213 
  
 180 
  
 447* 
  
 92 
  
 485* 
  
 19 
  
 157 
  
 243 
  
 94 
  
 258 
  
 217 
  
 482* 
  
 92 
  
 526* 
  
 20 
  
 167 
  
 215 
  
 90 
  
 238 
  
 195 
  
 590* 
  
 94 
  
 629* 
  
 21 
  
 174 
  
 245 
  
 94 
  
 260 
  
 204 
  
 529* 
  
 97 
  
 548* 
  
 22 
  
 200 
  
 233 
  
 93 
  
 251 
  
 216 
  
 569* 
  
 96 
  
 594* 
  
 23 
  
 179 
  
 191 
  
 88 
  
 218 
  
 204 
  
 530* 
  
 96 
  
 552* 
  
 24 
  
 175 
  
 195 
  
 94 
  
 206 
  
 181 
  
 530* 
  
 96 
  
 555* 
  
 Källa:SIFO:s ungdomsunderökningar, Kühlhorn, 1998. 
 *= Statistiskt säkerställda skillnader mellan könen (p= 
 Dryckesmönster 
 Hittills har vi enbart studerat skillnader mellan tidsperioder och grupper i den genomsnittliga alkoholkonsumtionen. Under senare år har också sättet att dricka, dryckesmönstret, fått ökad uppmärksam- het. Ett viktigt skäl är att sättet att dricka, förutom den totala voly- men, också påverkar omfattningen av speciellt de sociala alkoholre- laterade problemen. Med dryckesmönster menas ofta den tidsbestäm- da variationen i drickandet samt storkonsumtionstillfällen (berusningsdrickande). I Sverige är de intimt förknippade med var- andra: storkonsumtionstillfällen är förlagda till veckoslut och helgda- gar. I Sverige torde studier av dryckesmönster vara av särskilt stort intresse eftersom man kan befara att det typiska svenska dryckes- mönstret resulterar i specifika sociala problem. 
 Tabell 6 visar utvecklingen av omfattningen av storkonsum- tionstillfällen utifrån tre undersökningar genomförda 1967, 1992 och 1997. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 33 
  
 Tabell 6 Frekvens av tillfällen med stora alkoholintag, män och kvinnor 1967 
 1) 
 , 1992 
 2)  
 och 
  
 1997 
 2) 
  
 Åldersgrupper 
  
 Minst 2 
  
 En gång 
  
 2-6 
  
 Högst 
  
 Icke-konsu- 
  
 Ingen 
  
 Totalt 
  
 och år 
  
 gånger i 
  
 per 
  
 gånger 
  
 en gång 
  
 menter 
  
 infor- 
  
 mån 
  
 månad 
  
 årligen 
  
 per år 
  
 mation 
  
 Män 
  
 Alder  
 16-25 
  
 1967 (n=310) 
  
 13 
  
 11 
  
 12 
  
 48 
  
 15 
  
 1 
  
 100 
  
 1992 (n=186) 
  
 33 
  
 20 
  
 23 
  
 15 
  
 9 
  
 1 
  
 100 
  
 1997 (n=173) 
  
 26 
  
 19 
  
 21 
  
 23 
  
 12 
  
 - 
  
 101 
  
 Alder  
 26-45 
  
 1967 (n=454) 
  
 6 
  
 6 
  
 13 
  
 60 
  
 14 
  
 1 
  
 100 
  
 1992 (n=341) 
  
 21 
  
 13 
  
 30 
  
 26 
  
 10 
  
 1 
  
 100 
  
 1997 (n=441) 
  
 19 
  
 14 
  
 28 
  
 34 
  
 5 
  
 0 
  
 100 
  
 Alder  
 46-70 
  
 1967 (n=523) 
  
 4 
  
 4 
  
 5 
  
 67 
  
 18 
  
 1 
  
 99 
  
 1992 (n=374) 
  
 16 
  
 6 
  
 14 
  
 46 
  
 15 
  
 2 
  
 99 
  
 1997 (n=418) 
  
 14 
  
 8 
  
 19 
  
 49 
  
 10 
  
 0 
  
 100 
  
 Kvinnor 
  
 Alder  
 16-25 
  
 1967 (n=253) 
  
 1 
  
 2 
  
 4 
  
 74 
  
 18 
  
 1 
  
 100 
  
 1992 (n=187) 
  
 17 
  
 11 
  
 26 
  
 33 
  
 12 
  
 1 
  
 100 
  
 1997 (n=216) 
  
 15 
  
 19 
  
 20 
  
 35 
  
 10 
  
 0 
  
 99 
  
 Alder  
 26-45 
  
 1967 (n=438) 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 74 
  
 20 
  
 2 
  
 99 
  
 1992 (n=399) 
  
 11 
  
 7 
  
 21 
  
 49 
  
 12 
  
 1 
  
 101 
  
 1997 (n=561) 
  
 6 
  
 7 
  
 18 
  
 58 
  
 11 
  
 - 
  
 100 
  
 Alder  
 46-70 
  
 1967 (n=556) 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 56 
  
 37 
  
 5 
  
 100 
  
 1992 (n=417) 
  
 6 
  
 3 
  
 6 
  
 53 
  
 30 
  
 2 
  
 100 
  
 1997 (n=351) 
  
 4 
  
 3 
  
 7 
  
 67 
  
 18 
  
 0 
  
 99 
  
 Alkohol motsvarande minst ½ flaska sprit (37 cl) eller 1 flaska vin (75 cl) eller 6 burkar starköl, eller 8 burkar folköl. 
 Antalet sådana tillfällen har ökat över tid och störst har ökningen va- rit bland kvinnor. Bland kvinnorna framträder också under  
 1990-talet 
  stora skillnader mellan yngre och äldre. Det finns vidare studier som pekar på att koncentrationen av drickandet till veckoslut och helger ökat under de senaste decennierna snarare än minskat. Svenskarna dricker mer vin och öl än tidigare och mindre sprit. Denna förändring i valet av alkoholdrycker har således inte resulterat i ett förändrat dryckesmönster. 
  
 34  
 Historik 
  
 SOU 1998:154 
  
 Regioner 
 Trots att konsumtionen av den  
 icke-registrerade 
  alkoholen har ökat har vi i Sverige en förhållandevis god kontroll över utvecklingen av alkoholkonsumtionen i riket både totalt sett och uppdelat för män och kvinnor och ungdomar och vuxna. Riktar vi i stället vårt intresse på att se om det finns regionala eller lokala skillnader är dock kunskapen mer begränsad. 
 Nyligen genomförda studier (Svenska alkoholvanor i förändring Red: Björ och Kühlhorn, 1998) visar att skillnaderna i alkoholvanor och alkoholrelaterad dödlighet minskat mellan länen under de senaste  
 30–40 
  åren, inte minst mellan storstadslänen och övriga län. Utjäm- ningstrenden visade sig vara kraftigast i analyser av självrapporterad alkoholkonsumtion (enligt surveydata). Enligt dessa data har kon- sumtionsskillnaderna mellan storstadsregioner och resten av landet i stort sett jämnats ut under de senaste 25 åren (se Kühlhorn, m.fl., 1998). Analyser av den alkoholrelaterade dödsorsaksstatistiken 1973- 93 (levercirros, alkoholism, Leach och alkoholförgiftning) visade också på en viss men klart svagare utjämningstrend mellan regioner under hela perioden men trots detta kvarstår betydande skill- nader mellan land och stad i dödlighet. Figur B visar på utvecklingen av spridningen av den alkoholrelaterade dödligheten i procent av me- delvärdet från 1973 till 1996. Spridningen låg tämligen konstant eller ökade t.o.m. under  
 1970-talet 
  under den tid som den alkoholrelatera- de dödligheten steg. Därefter och fram till början av  
 1990-talet 
  har spridningen minskat, alltså under en period då också den alkoholre- laterade dödligheten har minskat. Under de senaste åren finns dock inga tecken på ytterligare utjämning mellan länen. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Historik  
 35 
  
 Spridning mellan länen  
 1973-96 
  i alkoholrelaterad 
 C.V. (standardavvikelsen i procent av medelvärdet) 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 AAAA=Alkoholism/alkoholberoende 
  
 10 
  
 Parsons 
  
 Alkoholförgiftning 
  
 Alkoholmissbruk 
  
 0 
  
 7374 
  
 7576 
  
 7778 
  
 7980 
  
 8182 
  
 8384 
  
 8586 
  
 8788 
  
 8990 
  
 9192 
  
 9394 
  
 9596 
  
 AAAA 
  
 Levercirros 
  
 Totala antalet dödsfall 
  
 Alkoholism/alkoholberoende 
  
 En möjlig förklaring till utjämningen mellan länen är att länsindel- ningars betydelse som markör för kulturella skillnader i allmänhet och även för dryckeskulturer har minskat. Avståndsfaktorns betydel- se för människor har krympt betydligt under de senaste decennierna. Nya dryckestrender sprids troligen fortare idag än tidigare. Ju mer folk i olika regioner kommunicerar med varandra desto svårare blir det för regionala kulturer att överleva. Ett exempel på den utjämning som skett är att dödligheten 1980 var fyra gånger så hög i de län som hade högst dödlighet jämfört med de län som hade lägst dödlighet. 1998 är dödligheten endast dubbelt så hög i länen med högst död- lighet jämfört med de som har lägst dödlighet. 
 Större skillnader återfinns dock mellan olika kommuner, även mellan kommuner inom ett och samma län. Idag är dödligheten ca 5– 6 gånger högre i de kommuner som har högst dödlighet, jämfört med de med lägst dödlighet. Medan skillnader i konsumtion och dödlighet mellan länen till viss del troligen uttrycker skillnader i dryckeskultu- rer, är det troligt att skillnader mellan kommuner i större utsträckning uttrycker skillnader i socioekonomiska förhållanden. 
  
 SOU 1998:154 
  
 37 
  
 3 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 3.1 
  
 Ungdomar 
  
 Bland ungdomar förknippas konsumtion av alkohol ofta med att bli vux- en. Något som tyvärr har lett till att många tonåringar gör sin alkoholde- but alltför tidigt, då de varken har fysisk eller psykisk mognad att hante- ra alkohol. OAS ska verka för en alkoholfri uppväxt. OAS har beslutat att prioritera samarbete som inriktas på att bekämpa langning och för- säljning av illegal alkohol till ungdomar, att upprätthålla åldersgränser vid försäljning och servering och att motverka berusningsdrickande. Un- der 1998 har några av medlemmarna i OAS genomfört olika aktiviteter riktade till ungdomar. Det finns både likheter och olikheter mellan de 
  
 38  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 olika insatserna. En viktig gemensam nämnare är att informationen syf- tar till att stärka det enskilda ansvaret, inte bara i det egna förhållnings- sättet till alkohol utan även ansvaret för andra och det yrkesmässiga an- svar som anställda inom OAS branschorganisationer har. 
  
 3.1.1 
  
 Alkohål i huvudet 
  
 Under 1998 genomfördes en informationssatsning i Svenska Bryggare- föreningens och Stiftelsen  
 Non-Violences 
  informationsprogram Alkohål i huvudet. Satsningen skedde i samverkan med OAS. 
 Inför informationssatsningen genomförde Bryggareföreningen en un- dersökning där man försökte få veta varför ungdomar dricker. Inte helt oväntat visade undersökningen att ungdomar dricker bl.a. för att de vill bli berusade. De uppgav att de kände sig mer säkra och vågade mer när de drack. Undersökningen visade också att ungdomar är trötta på att enbart höra hur farligt det är att dricka alkohol. Samtidigt visade under- sökningen att det är rädslan för att bli full och utsättas för våld som upplevs som mest negativt med alkohol. Berusning och rädsla för våld är därför en utgångspunkt för Bryggareföreningens kampanj. Kampanjen består av tre filmer som våren 1998 visades på en filmduk, uppsatt på en vägg vid Stureplan i Stockholm, och på TV3 och  
 Z-TV. 
  Filmerna visar ett händelseförlopp där alkohol ingår och där huvudpersonerna råkar in i situationer de inte riktigt har kontroll över. Filmerna har öppna slut så att betraktaren själv får fylla i vad som händer sen. 
 Bryggareföreningen skickade ut en tidning till ca 102 000 personer födda 1980 där kända unga skribenter berättade om sina erfarenheter av alkohol, berusning och sex. Vidare producerades en hemsida med lik- nande uppläggning. 
  
 Non-Violence 
  ansvarade för ett skolprogram som vände sig till elever som gick sista terminen i gymnasiet. Skolprogrammet var uppbyggt kring föreläsningar och efterföljande diskussioner.  
 TV-filmerna 
  använ- des för att starta en diskussion bland ungdomarna.  
 Non-Violence 
  besökte 20 skolor och mötte ca 7 000 elever under våren 1998. Lärare och elever uppmanades vid besöken att söka stipendier för att på egen hand fort- sätta det förebyggande arbetet med alkohol och ungdomar. De skolor som ingick i skolprogrammet erbjöds även att delta i en tävling. Under försommaren åkte vinnarna av tävlingen till Miami och fick tillsammans med representanter för  
 Non-Violence 
  besöka det riktiga Miami Vice och se hur deras förebyggande ungdomsarbete fungerade. Under hösten 1998 beräknar  
 Non-Violence 
  att besöka ca 11 skolor. 
 Bryggareföreningen har följt upp vårens aktiviteter. En eftermätning har skett av projektets olika delar. Eftermätningen av tidningens genom- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 39 
  
 slag visade att den hade nått ut till 77 procent av målgruppen. Av dessa hade 89 procent läst eller bläddrat i tidningen. 43 procent hade sparat den, 88 procent tyckte att den var intressant, 92 procent tyckte att den var trovärdig och 70 procent tyckte att den förmedlade något till dem. Av de som hade tagit del av tidningen hade 76 procent börjat fundera över hur andra förhåller sig till alkohol och 50 procent (38 000 ungdo- mar) hade börjat fundera över sitt eget förhållande till alkohol. 
 När det gäller skolprogrammet har det visat sig vara svårare än be- räknat att komma in på skolorna. Enligt  
 Non-Violence 
  har det bl.a. be- rott på den nya individuella skolplanen som innebär att ett visst antal timmars undervisning ska garanteras i alla ämnen. Uteblir en timme måste den kompenseras. Erfarenheten – att det har blivit svårt att kom- ma in på gymnasieskolan – bekräftas också av andra än Bryggareföre- ningen och  
 Non-Violence. 
  Samma erfarenheter har gjorts av Socialde- partementets  
 Drugsmart-projekt 
  och Folkhälsoinstitutet. Den nya gym- nasieskolans organisation ställer stora krav på långsiktig planering för att få möjlighet att lämna information till och föra en dialog med gymna- sieelever om alkohol. En annan väg är att utveckla arbetet med ANT- kontaktpersoner och samarbetet med Skolverket, för att på så sätt möj- liggöra att tid frigörs för alkoholförebyggande arbete i gymnasieskolan. De ändrade förutsättningarna för alkoholförebyggande arbete riktat till gymnasieelever är något som bör lyftas fram mer i diskussionen om det framtida informations- och opinionsarbetet riktat till ungdomar. 
 En kvantitativ eftermätning av målgruppens attityder har gjorts. 63 procent av målgruppen  
 18-åringar 
  har hört talas om Alkohål i huvu- det. 45 bidrag lämnades in till Alkohål i huvudets tävling. 
 Information om Alkohål i huvudet och  
 TV-filmer 
  har visats i olika sammanhang, bl.a. på Socialdepartementets Resource Konferens i Stockholm i maj 1998, på OAS regionala konferens i Stockholm i juni 1998 och på Ungdomsdisco i Gallerian i Stockholm under Vattenfesti- valen sommaren 1998. 
  
 3.1.2 
  
 Drick med huvudet 
  
 Under 1995 påbörjade Folkhälsoinstitutet sin rikstäckande insats för att informera om gränsvärden för skadlig alkoholkonsumtion och ge impul- ser till hur man kan dricka klokare, den s.k. djurkampanjen. Djurkampanjen har rönt stort intresse och över 130 000 personer ring- de under 1996 till Folkhälsoinstitutets  
 020-nummer 
  som lanserades via kampanjen. I november 1997 startade Folkhälsoinstitutet på tredje året, nu i samverkan med OAS, en ny rikstäckande omgång av sin informa- tionsinsats. Under 1997/98 är målgrupperna för informationsinsatsen 
  
 40  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 ungdomar mellan  
 18–25 
  år, tonårsföräldrar och lokala kontaktpersoner. Folkhälsoinstitutet har valt att koncentrera sina insatser på målgruppen  
 18–25-åringar 
  eftersom det är i dessa åldrar man konsumerar som mest alkohol i livet. Syftet med insatserna är att skapa uppmärksamhet kring den egna alkoholkonsumtionen, varna för dåliga vanor pga alltför hög alkoholkonsumtion, hjälpa föräldrar att sätta gränser och fungera som stöd för lokalt förebyggande arbete. Man vill få ungdomar att själva sö- ka information, i första hand genom att ringa ett  
 020-nummer. 
  För att nå en ung målgrupp producerade Folkhälsoinstitutet världens första telefonsåpa. Den som ringer  
 020-numret 
  deltar själv i såpan genom knappval. Förutom telefonsåpan lanserades kampanjen via en webbsida 
 – Hur dricker du – som en grupp ungdomar på Fryshuset producerat tillsammans med en reklambyrå. Två reklamfilmer producerades, båda handlar om personer som dagen innan har druckit för mycket. Via an- nonser och vykort spreds budskap och information om webbsidan och informationstelefonnumret. Folkhälsoinstitutet samarbetade med tidning- en Martin som publicerade artiklar om ungdomar och alkohol. Tidningen Martin läses av stora grupper tonårsflickor. I samarbete med OAS pre- senterades informationskampanjen vid Aftonbladets rockgala på Cirkus. 
 Informationsinsatsen bygger mycket på lokalt engagemang. Ute i lä- nen ordnades olika aktiviteter. Målet med kampanjen var att ge kunskap om gränsvärden för skadlig konsumtion, förstärka unga flickors kunskap om att de tål alkohol sämre än pojkar, acceptans och kunskap om alko- holfria zoner. 
 Informationskampanjen lanserades vid en välbesökt presskonferens i november 1997 och fick bra genomslag i medierna. 
 Under kampanjperioden satt skyltar med djur och lappar med infor- mationstelefonnumret uppe i tågvagnar, tunnelbanan och bussar. Över 100 000 vykort och 16  
 000–18 
  000 affischer gick åt. 
 Reklamfilmerna visades vid 196 tillfällen och nådde 590 000 perso- ner i målgruppen. Telefonnumret har haft 250 000 besökare sedan no- vember 1997. Hemsidan har besökts av 63 000 personer. 
  
 3.1.3 
  
 Förbättrad ålderskontroll och stopp för langning 
  
 Systembolaget arbetar löpande med alkoholinformation. Kampanjen Leg 25 startades 1991 och pågår fortfarande. Syftet med kampanjen är att få alla kunder som är yngre än 25 år att självmant visa legitima- tion när de gör sina inköp. Det har funnits annonser i dagspress, reklam- filmer på bio, affischer i butikerna och broschyrer till kunderna. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 41 
  
 Under 1997 började visningen av Cisneros  
 Raul-filmerna 
  mot langning. Under hösten 1997 genomförde Systembolaget två undersökningar, en kvantitativ undersökning som ska fungera som en nollmätning inför framtiden om vilka attityder som finns till Systembolagets filmer och langning. Undersökningen genomfördes som gruppintervjuer med tjejer och killar i åldern  
 20–25 
  år som hade yngre syskon. De flesta intervju- personerna uppfattade Cisneros  
 Raul-filmerna 
  som roliga. Budskapet att handla gärna på Systemet men köp inte ut samt att det är ditt ansvar om någon råkar illa ut uppfattades tydligt. Det uppfattades vidare gene- rellt som fel att köpa ut till ungdomar som är runt  
 15–16 
  år, men de flesta av intervjupersonerna kunde tänka sig att köpa ut till bekanta som är runt 18 år. De skäl som framfördes till varför de kunde tänka sig att köpa ut till personer som är under 20 år var följande; 
  
 – 
  
 de känner personen 
  
 – 
  
 de blir tillfrågade om de vill köpa en flaska vin 
  
 – 
  
 personen som frågar uppfattas som mogen 
  
 – 
  
 personen bör vara mellan 16 och 18 år 
  
 – 
  
 drickandet ska äga rum på en speciell plats 
  
 – 
  
 det känns bättre att köpa ut till flickor än pojkar. 
  
 Resultatet av undersökningarna användes som utgångspunkt för det fortsatta arbetet med kampanjer mot langning. Under 1998 producerades två nya filmer mot langning i samverkan med OAS. Filmerna visades bl.a. i samband med skolavslutningarna och Smith. 
 Livsmedelshandlareförbundet (SSLF) producerade  
 –tillsammans 
  med  
 ICA-handlarna, 
 D-gruppen, 
  Hemköp, Dagab och Bergendahls – i sam- arbete med OAS en tidning, Swanson, som delades ut till all perso- nal i butiker som tillhör förbundets medlemmar. I tidningen informerades om de lagar och regler som gäller för folkölsförsäljning. I tidningen går ordföranden i Handelsanställdas förbund och VD:n för Svensk Handel ut tillsammans och redovisar sin enighet bakom målet 0 (noll) olagliga folköl. Båda betonar vikten av att lagen följs och att ingen skapar egna regler som på minsta vis mjukar upp tillämpningen. Tidningen innehåller också praktiska råd om hur man ska bemöta kunder som vill köpa folköl när man är osäker på om de är 18 år. 
  
 42  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 3.2 
  
 Trafikanter 
  
 Även om antalet motorförare som påträffas alkoholpåverkade har mins- kat under de senaste åren är problemet fortfarande stort. 19 % av alla motorfordonsförare som dör i trafiken är alkoholpåverkade. Vidare be- räknas att ungefär fyra miljoner rattfylleribrott begås årligen. Polisen upptäcker ca 12 000, vilket är i ungefär samma antal som en dags be- räknat rattfylleri. Ett viktigt mål för  
 OAS-samarbetet 
  är att minimera skador och dödlighet i trafiken som är relaterade till alkohol. 
 Vi har en stark social norm mot rattfylleri i Sverige. I de flesta grup- per är det inte socialt accepterat att köra bil efter att man har druckit alkohol, men det finns undantag. Framförallt är det tre grupper som står för merparten av rattfylleriet. Den ena gruppen är ungdomar i åldern 18– 25 år, som står för en fjärdedel av rattfylleriet (tidigare en tredjedel), den andra är kriminella och den tredje är alkoholmissbrukare. Ungdomarna adresseras sedan tre år i det landsomfattande projektet Civilkurage. Men de andra två grupperna, som står för merparten, är målgrupper i ett nytt projekt om rattfylleri och alkoholism, som produceras av Vägverket, Försäkringsförbundet och NTF i samverkan med OAS. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 43 
  
 Syftet med projektet är att väcka diskussion kring rattfylleriets starka koppling till alkoholmissbruk, genom ett par olika, men sammankoppla- de kommunikationsåtgärder. Projektet bygger på ett brett samarbete mellan olika aktörer både inom och utanför  
 OAS-samarbetet. 
  På många sätt har trafikprojektet fungerat som ett första pilotprojekt för samver- kan. Opinionsinsatsen mot illegal alkohol har varit OAS pilotprojekt när det gäller att bygga upp ett projekt i egen regi, trafikprojektet har varit det första försöket att samordna olika medlemmar inom  
 OAS-samarbetet 
  bakom ett projekt där projektledningen ligger utanför OAS, hos NTF. 
 Projektet består av två huvudaktiviteter med flera stödjande sidoakti- viteter. Huvudaktiviteterna är en  
 TV-programserie 
  som produceras av Thompson och visas i TV 4 och omfattar tvåx25 minuters pro- gram som tar upp rattfylleri ur såväl offrets som förövarens synvinkel, med en efterföljande debatt på 50 minuter och ett antal utbildningspaket med videofilmer, handledning och faktamaterial specialdesignade för olika målgrupper. TV4 sänder programmen i december 1998. I an- slutning till  
 TV-programserien 
  anordnades en telefonsluss och en infor- mationstelefonlinje i samarbete med Folkhälsoinstitutet. Samma 020- nummer, som har inarbetats under ca tre års djurkampanj, användes. 
  
 44  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Efter TV4:s programserie kommer Systembolaget att aktualisera pro- blemet alkohol och trafik i sina butiker. 
 Flera olika kanaler har upparbetats för att marknadsföra både pro- gramserien och utbildningspaketet. Rikspolisstyrelsen kommer att an- vända utbildningspaketet i sin internutbildning. Poliser har medverkat i framtagningen av det utbildningspaket som vänder sig till poliser. Folk- hälsoinstitutets länskontaktpersoner kommer att engageras i arbetet med att sprida kunskap om  
 TV-program 
  och utbildningspaket. Folkhälsoin- stitutetets webbsida Drick med huvudet kommer att kompletteras med material om alkohol och trafik, OAS har spritt information om projektet till landets samtliga socialchefer, osv. Olika aktiviteter kommer att pågå under kampanjeperioden. Polisen kommer bl.a. att intensifiera sin trafik- övervakning. 
 NTF producerar alla delar av projektet i samråd med övriga deltagare samt leder projektet i sin helhet. En styrgrupp har tillsatts med medlem- mar från Vägverket, Försäkringsförbundet, MHF, NTF och OAS kansli. 
 År 2000 kommer den femtonde internationella konferensen om Booker, Drugs and Traffic Safety att hållas i Stockholm, som också stod som värd för den allra första konferensen år 1950. Sverige har Grant hela perioden varit ett föregångsland inom området alkohol och tra- fik. Sverige har varit världsledande inom forskningen och vidtagit åtgär- der som andra länder följt med stort intresse. Flera medlemmar inom  
 OAS-samarbetet 
  deltar i förberedelserna av konferensen. President i the International Council on Alcohol, Drugs and Traffic Safety (ICADTS), den organisation som står bakom konferensserien är Thompson, som också är ordförande i organisationskommittén för konferensen. Han är Vägverkets expert på alkohol och trafik och verkets representant i OAS. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 45 
  
 3.3 
  
 Arbetsplatserna 
  
 Alkoholdrycker uppfattas av många som något som ibland kan vara trevligt i samband med god mat eller på en fest, men som är direkt livs- farligt på en arbetsplats. Alkohol försämrar koordination och reaktions- förmåga och är den direkta orsaken till alltför många arbetsplatsolyckor. Ofta hinner en missbrukare förlora både familj och vänner innan han eller hon förlorar jobbet. Arbetsplatsen är därför en viktig fast punkt. 
 Enligt arbetsmiljölagstiftningen bör varje arbetsgivare utarbeta en egen alkoholpolicy och ta fram ett handlingsprogram för hur företa- get/myndigheten och dess anställda ska agera. En policy och handlings- plan bör omfatta både det förebyggande arbetet och hur man ska agera när missbruk uppdagas bland de anställda eller när någon bryter mot de regler för alkoholförtäring som gäller inom företaget/myndigheten. Lara dier från Sverige och USA visar att alkoholproblemen står för 2,5 pro- cent av den totala lönekostnaden. Att förebygga missbruk och rehabilite- ra anställda med problem lönar sig alltså, både ur ett mänskligt och ett ekonomiskt perspektiv. En viktig del av  
 OAS-samarbetet 
  är att på olika 
  
 46  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 sätt bidra till att öka medvetenheten om riskerna och kostnaderna för- knippade med alkohol på arbetsplatserna. Ett sätt att bidra i detta arbete är att OAS medlemmar har beslutat sig för att försöka föregå med gott exempel och därigenom bidra till ökad medvetenhet om att alkohol inte har i arbetslivet att göra. Under 1998 genomförs en kartläggning av OAS medlemmars alkoholpolicy/handlingsplaner. Med kartläggningen som bas har diskussioner inletts med  
 Alna-Riks. 
  Alna drivs av SAF, LO och TCO i syfte att förebygga missbruk i arbetslivet. Kartläggningen och samarbetet med  
 Alna-Riks 
  ska ligga till grund för det fortsatta ar- betet mot alkohol på arbetsplatserna. 
 Ett samarbete har redan inletts mellan Alna och SHR inom OAS. Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare (SHR) är ett arbetsgivarför- bund och en branschorganisation som organiserar hotell- och restaurang- företag i Sverige. SHR organiserar 3 100 hotell- och restaurangarbets- platser runt om i Sverige. Under 1997 utarbetade SHR i samarbete med OAS ett utbildningspaket som består av en grundläggande lärobok och tre arbetsböcker med totalt 295 frågor om alkoholpolitik, regler om till- stånd och tillsyn, om personalens möjligheter att påverka både den egna och gästernas alkoholkonsumtion och frågor som riktas direkt till serve- ringstillståndshavare. Utbildningspaketet har fått namnet Ansvarsfull alkoholhantering. Paketet är tänkt som ett hjälpmedel i det dagliga arbe- tet för restaurangpersonal och serveringstillståndshavare. De som dagli- gen yrkesmässigt hanterar alkoholdrycker bör ha grundläggande kunska- per om de bestämmelser som gäller för alkoholservering, kunskap om dryckerna som sådana och vad som händer när man dricker alkohol, fy- siskt och psykiskt. Fram till oktober 1998 hade ca 1 000 exemplar av utbildningspaketet beställts av SHR:s olika medlemsföretag. En särskild insats kommer även att riktas till kommunernas tillsynsenheter under hösten 1998. 
 Under 1999 kommer ett projekt att geomföras gemensamt av SHR, Alna och OAS. Projektet har till syfte att integrera arbetet med att få till stånd en ansvarsfull alkoholhantering med ett alkoholförebyggande ar- bete på de utvalda arbetsplatserna. Ett urval kommuner kommer att er- bjudas att delta i arbetet. I projektet kommer medarbetare från Alna, OAS och SHR att delta. Projektet finansieras till lika delar av OAS och SHR. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 47 
  
 3.4 
  
 Gravida 
  
 De flesta kvinnor avstår från alkohol när de får reda på att de är gravida. Alla vill ju föda friska barn och det är i allmänhet ingen större uppoff- ring att under en kortare period avstå från t.ex. alkohol och rökning. 
 Sambandet mellan alkohol och fosterskador är väl belagt, men de barn som uppvisar s.k. fetalt alkoholsyndrom har som regel utsatts för stora mängder alkohol under fosterlivet. Forskningen har ännu inte kun- nat visa om det finns någon säker lägre gräns. Det enda riktigt säkra är därför att avstå helt. Trots att mödra- och barnavårdscentralerna gör stora insatser föds alltjämt cirka 100 barn per år med fetalt alkohol- syndrom i Sverige. Ett ständigt pågående informationsarbete riktat till blivande föräldrar är nödvändigt för att nå det uppenbara målet – att inga barn skall behöva födas med alkoholskador i Sverige. 
 Folkhälsoinstitutets insatser inriktas på att kombinera information med att utveckla metoder för att förebygga fosterskador på grund av alkoholkonsumtion. Folkhälsoinstitutet har ett väl uppbyggt samarbete med mödra- och barnavårdscentraler runt om i Sverige. Bl.a. har man 
  
 48  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 producerat material av olika slag, som videofilmer (Silversträngen, Owens vets viktigaste nio månader, samt översättning av den danska filmen En skaev start), broschyrer till personal och blivande föräldrar, gratisboken "En dans på rosor" till unga flickor i gymnasiets avslutningsklasser m.m. Man har också genomfört annonskampanjer på temat "Graviditet – Vit zon" i student- och nöjestidningar, samt i form av gratisvykort på uni- versitet, högskolor och på restauranger. Ett  
 15-tal 
  lokala projekt har fått stöd för metodutveckling. 
 Systembolaget har under 1998 producerat en informationsskrift om alkohol och graviditet i samarbete med OAS. Informationsskriften finns bl.a. i Systembolagets butiker. 
 OAS genomförde under november 1997 en mindre, kvalitativ under- sökning bland  
 MVC-barnmorskor 
  och gravida kvinnor i Storstockholm. Data samlades in genom personliga intervjuer med barnmorskor och gruppintervjuer med gravida kvinnor. 
 Resultaten visar att samtliga barnmorskor rekommenderar nollgräns vad gäller alkoholkonsumtion under graviditet. Bland de gravida kvin- norna finns en mycket hög medvetenhet om att alkohol och graviditet inte hör ihop. Barnmorskornas uppfattning är att ytterst få gravida kvinnor konsumerar alkohol under graviditeten. Resultatet bland de gravida tyder på att några avstår helt men att andra dricker alkohol under graviditeten, även om det rör sig om mycket små mängder vid speciella tillfällen. Un- dersökningen visar att gravida kvinnor inte är någon homogen grupp. Det är  
 OAS-kommitténs 
  åsikt att kommunikationen med de gravida bör anpassas till de olika delmålgrupper som framträder i undersökningen och att kommunikationen och informationen om alkohol och graviditet bör bli mer individualiserad. Rapportens resultat har diskuterats med Folkhälsoinstitutet och planer finns på fortsatt samarbete. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 49 
  
 3.5 
  
 Illegal alkohol 
  
 Ändrade införselregler, ökad smuggling och annan illegal alkoholhante- ring är faktorer som utsätter alkoholpolitiken för ökat tryck. Regeringen uppdrog därför i november 1995 åt Rikspolisstyrelsen (RPS) att till- sammans med Läkemedelsverket, Folkhälsoinstitutet, Alkoholinspektio- nen och Generaltullsstyrelsen, efter samråd med Svenska kommunför- bundet och länsstyrelserna, kartlägga omfattningen av och karaktären på den olovliga sprithanteringen i landet och lämna förslag till lämpliga åt- gärder för att minska denna hantering. Utredningen, som kom att kallas Svartspritsutredningen, har bl.a. föreslagit att en kriminalisering av köp och innehav av hembränt och smuggelsprit inte kan avfärdas utan ytter- ligare utredning. Man föreslog också att en ändring av straffskalorna skulle övervägas. Svartspritsgruppen förelog vidare att en långsiktig in- formationssatsning skulle startas för att förändra attityderna till och kunskaperna om den illegala alkoholhanteringen. 
  
 50  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Den Nationella ledningsgruppen under ledning av socialministern före- slog, på initiativ från OAS, under våren 1997 att  
 OAS-kommittén 
  skulle ansvara för en bred och långsiktig opinionsinsats mot den illegala alko- holhanteringen. Parallellt med opinionsinsatsen skulle de berörda myn- digheterna, som ingår i både Nationella ledningsgruppen och OAS, på olika sätt prioritera bekämpningen av smuggling, illegal tillverkning och langning till minderåriga. Den s.k. Svartspritutredningen fick i uppdrag att sprida den polisiära metod för bekämpning av svartsprit som grup- pen hade utvecklat. 
 Inom regeringskansliet pågår ett flertal olika utredningar som berör området. En särskild utredare har tillkallats med uppdrag att se över vis- sa bestämmelser i alkohollagen samt i lagen om försäljning av teknisk sprit m.m. Utredningen har bl.a. att behandla den promemoria, Svartsprit och ungdomar, som upprättades av Svartspritgruppen. 
 För att effektivisera arbetet mot den illegala alkoholhanteringen har bl.a. regeringskansliets representanter i OAS framfört att det finns behov av samordning och informationsutbyte mellan de olika aktörerna på om- rådet. Det gäller såväl de insatser som görs av myndigheter på central nivå, som av branschorganisationer och av myndigheter på regional och lokal nivå. Många olika organisationer och myndigheter har till uppgift 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 51 
  
 att följa arbetet, t.ex. Svenska kommunförbundet när det gäller kommu- nernas förebyggande arbete, Folkhälsoinstitutet när det gäller det före- byggande folkhälsoarbetet och länssamrådsgruppernas arbete, Alkoho- linspektionen när det gäller tillsynen av tillverkning och partihandel, Rikspolisstyrelsen och Generaltullstyrelsen när det gäller de brottsbe- kämpande delarna och OAS när det gäller opinionsinsatsen mot illegal alkohol. 
 Mycket av det långsiktiga arbetet sker dock på lokal nivå. Det har därför framförts som önskvärt från regeringskansliets ledamöter att ar- betet mot illegal alkoholhantering blir en naturlig del av kommunernas förebyggande arbete på alkoholområdet, t.ex. tas med i kommunernas alkoholpolitiska program. Det är också önskvärt att kommunerna bred- dar sitt samarbete med övriga aktörer på det lokala planet. 
 För att kunna utvärdera det arbete som bedrivs finns behov av en samlad bild av resultaten av de olika insatserna, både på lokal och cen- tral nivå. Berörda myndigheter, forskare m.fl. genomför redan idag olika undersökningar med anknytning till området illegal alkohol både på cen- tral och lokal nivå men någon egentlig samordning sker inte. Under den tid som OAS opinionsinsats pågår och eventuellt även därefter finns där- för behov av att, i vissa delar, samordna dessa undersökningar för att få en samlad utvärdering. En fristående utvärderingsgrupp bestående av bl.a. olika alkoholforskare har i uppgift att stå för denna samordning och för den slutliga utvärderingen av insatserna. Till den fristående utvärde- ringsgruppen har från OAS sekretariat även knutits en sekreterare på halvtid. 
  
 3.5.1 
  
 Övergripande målsättning för arbetet mot illegal alkoholhantering 
  
 De tre övergripande alkoholpolitiska målen för samhällets samlade insat- ser mot illegal alkohol är att: 
  
 – 
  
 minska tillgången på illegal alkohol 
  
 – 
  
 minska efterfrågan av illegal alkohol genom att öka kunskaperna om och ändra attityderna till illegal alkoholhantering 
  
 – 
  
 minska konsumtionen av illegal alkohol genom att ändra människors beteenden. 
  
 52  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Minska tillgången 
 Att minska tillgången på illegal alkohol är i första hand en uppgift för polis och tull men det är även en viktig uppgift för samarbetet på lokal och regional nivå mellan allmänheten, myndigheter, organisationer och branschföreträdare. 
 Ändra attityder 
 Huvudansvaret för arbetet med attitydpåverkan på central nivå är i första hand  
 OAS-kommittens, 
  genom opinionsinsatsen mot illegal alko- hol. 
 På lokal nivå ingår ofta attitydpåverkande delar i de alkoholpolitiska program som upprättats i de flesta kommuner. På regional nivå har läns- samrådsgrupperna en viktig roll i det förebyggande arbetet där attityd- påverkan är en del. 
 Det övergripande attitydmålet har brutits ner i följande delmål: 
  
 – 
  
 Öka kunskapen hos de myndigheter som har till uppgift att bekämpa den illegala alkoholhanteringen genom att verka för att frågan priori- teras. De problem som den illegala alkoholen skapar bör lyftas fram i personalens utbildning och fortbildning. 
  
 – 
  
 Öka kunskaperna i samhället om att illegal alkoholhantering ofta är storskalig och har kopplingar till grov kriminalitet av annat slag. 
  
 – 
  
 Öka kunskaperna om att konsumtion av illegal sprit kan leda till stora sociala och medicinska skador. 
  
 – 
  
 Öka kunskaperna om vad det innebär för individen och för samhället i stort, och framför allt för utsatta ungdomsgrupper, om den illegala marknaden växer. 
  
 – 
  
 Minska acceptansen i samhället för illegal alkoholhantering och lang- ning till minderåriga, både bland ungdomar och vuxna. 
  
 Ändra beteende 
 Att ändra befolkningens beteende, att minska konsumtionen av illegal alkohol är naturligtvis slutmålet för både OAS opinionsinsats, kommu- nernas förebyggande arbete och polisens/tullens operativa arbete. Ut- gångspunkten för OAS opinionsinsats är att det vid sidan av olika regler och bestämmelser är nödvändigt att stärka den enskilda individens eget ansvarstagande för att begränsa den illegala alkoholens skadeverkningar. Det är också nödvändigt att uppnå större medvetenhet och handlingsbe- redskap både hos allmänhet, myndigheter och branschorganisationer för att de olika insatserna ska ge en varaktig effekt. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 53 
  
 Det övergripande slutmålet kan brytas ner i följande mätbara delmål: 
  
 – 
  
 Färre personer ska köpa och dricka illegal alkohol. 
  
 – 
  
 Färre personer ska tillverka illegal alkohol. 
  
 – 
  
 Färre personer ska smuggla alkohol. 
  
 – 
  
 Färre personer ska sälja illegal alkohol. 
  
 – 
  
 Färre personer ska langa alkohol till minderåriga. 
  
 3.5.2 
  
 Opinionsinsatsen mot illegal alkohol 
  
 Bakgrund 
 Ett sätt att bekämpa den illegala alkoholhanteringen är via information och opinionsbildning. Mot bakgrund av Svartspritutredningens förslag, som redovisas i departementspromemorian Svartsprit och ungdomar (Ds 1997:8) tog OAS initiativ till en opinionsinsats mot illegal alkoholhante- ring. Opinionsinsatsen ska pågå i  
 3–5 
  år och genomförs i två steg. Det första steget pågår under hela 1998 och riktas till centrala och lokala myndigheter, branschorganisationer och andra viktiga aktörer. Syftet med det första steget är att det ska bereda väg för ett andra steg som innehåller en bredare informationsinsats som riktas till allmänheten och speciella målgrupper. Steg två inleds vid årsskiftet 1998/1999. 
 Det finns två viktiga skäl till varför OAS har prioriterat en bred opi- nionsinsats mot den illegala alkoholanteringen. Det är hotet från en väx- ande organiserad brottslighet och omsorgen om den unga generationen. 
 Organisation 
  
 OAS-kommittén 
  har det övergripande ansvaret för opinionsinsatsen. In- satsen leds av en styrgrupp med representanter från de organisationer och myndigheter inom OAS som finansierar eller på annat sätt aktivt stödjer arbetet mot illegal alkohol. Styrgruppens uppgift är att lämna förslag till  
 OAS-kommittén 
  när det gäller budget och verksamhetsplaner. Under den tid opinionsinsatsen pågår ska styrgruppen stå för löpande övergripande beslut, policyfrågor m.m. inom de ramar som kommittén har angivit. Styrgruppen har vidare i uppgift att samordna de olika de- larna av opinonsinsatsen och stå för viss samordning när det gäller åt- gärder mot illegal alkoholhantering som genomförs av de olika organisa- tioner och myndigheter som ingår i OAS, t.ex. med Folkhälsoinstitutets, Svartspritsgruppens och tullens arbete. 
 En projektledare har anställts för att leda det operativa arbetet. Pro- jektledarens huvuduppgift under 1998 har varit att planera och genomfö- 
  
 54  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 ra OAS del vid de regionala konferenser som anordnats i samtliga län i Sverige och vid behov hålla kontakt med de kommuner som bedriver arbete mot illegal alkoholhantering och langning. Till sin hjälp har pro- jektledaren en arbetsgrupp som består av representanter från olika med- lemmar i  
 OAS-kommittén. 
  I arbetsgruppen ingår en av Folkhälsoinsti- tutets regionala samordnare. Folkhälsoinstitutet har ansvarat för fördel- ning och uppföljning av de medel som stöder det regionala arbetet. Folk- hälsoinstitutets kontaktpersoner har i sin tur ansvarat för den regionala samordningen. 
  
 3.5.3 
  
 Mål och verksamhet 1998 
  
 Under hela 1998 pågick opinionsinsatsens första steg. Det första steget handlade om att nå ut till landets olika myndigheter och opinionsbildare, från norr till söder. Målsättningen med det första steget var: 
  
 – 
  
 att skapa en gemensam uppfattning om problemets omfattning och karaktär bland berörda aktörer, 
  
 – 
  
 att förankra uppfattningen om att köp och bruk av illegal alkohol får negativa effekter på folkhälsan samt medför ökade risker för akuta skador, 
  
 – 
  
 att öka kunskapen om de kopplingar som finns mellan tillverkning och handel med illegal alkohol och övrig kriminell verksamhet, t.ex. narkotikasmuggling, 
  
 – 
  
 att samordna medlemmarna i OAS bakom en informationsinsats och ett opinionsskapande arbete med en gemensam kommunikationsstra- tegi nationellt, regionalt och lokalt, 
  
 – 
  
 att engagera fler aktörer än idag i ett långsiktigt arbete mot den ille- gala alkoholhanteringen. 
  
 3.5.4 
  
 Arbetssätt 
  
 För att nå de mål som sattes upp beslutade OAS att inleda sitt arbete med tre typer av aktiviteter: 
  
 – 
  
 Regionala konferenser för att nå regionala och lokala nyckelpersoner. 
  
 – 
  
 Mediaaktiviteter både lokalt och nationellt. 
  
 – 
  
 Undersökningar och uppföljning. 
  
 Under våren och hösten 1998 kanaliserade  
 OAS-kommittén 
  fakta och budskap om den illegala alkoholmarknaden via regionala upptaktskonfe- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 55 
  
 renser, redaktionella insatser av olika slag, faktatrycksaker, annonser och  
 TV-filmer. 
  Opinionsinsatserna på det nationella planet hade två syften. De skulle skapa en opinion för arbetet inom det politiska etablis- semanget, på företag, inom organisationer och föreningar och fungera som ett stöd för det lokala arbete som pågår runt om i landet. 
  
 3.5.5 
  
 Regionalt arbete 
  
 Opinionsinsatsens regionala arbete mot illegal alkoholhantering har un- der 1998 i huvudsak koncentrerats på att anordna 28 regionala upp- taktskonferenser i hela Sverige. På konferenserna har presenteras fakta om illegal alkohol och exempel på hur man kan arbeta för att bekämpa den. Konferenserna har anordnas av de regionala länssamrådsgrupperna i samarbete med OAS och Folkhälsoinstitutet. Folkhälsoinstitutet har finansierat de regionala insatserna. 
 Konferenserna har i första hand riktats till opinionsbildare, eldsjälar, ansvariga myndigheter, ideella organisationer och representanter från branschorganisationerna. Knappt 3 000 personer har deltagit. Av dessa representerade 18 % polis- eller tullväsendet, knappt hälften (47 %) and- ra myndigheter, 13 % branschföreträdare och 15 % frivilligorganisatio- nerna. Återstående 7 % har varit politiker eller studerande. Dessutom har nästan 100 föreläsare framträtt. Nästan alla kommittéledamöter har medverkat vid konferenserna. 
 Representanter från länssamrådsgrupperna, polisen, tullen och alko- holforskare har medverkat både i planeringen av de regionala konferen- serna och som föreläsare. Både tull och polis har regelbundet informerat massmedia. 
 Mediagenomslaget från de regionala konferenserna har varit mycket stort under både våren och hösten. De regionala konferenserna har beva- kats av lokalpress, radio och TV, samt i vissa fall även TT. Konferen- serna har genererat knappt tusen temarelaterade artiklar och cirka hund- ra radio- och  
 TV-inslag. 
  Det allmänna intrycket hos arrangörerna är att frågan om illegal alkohol, med hjälp av pressbevakningen av konferen- serna har nått ut till allmänheten. 
 Nästan alla upptaktskonferenser har följts upp med hjälp av en enkät. Cirka 1 200 har svarat på enkäten. Merparten av deltagarna har sagt sig vara nöjda med konferensen och har ansett att de fått användbar infor- mation. Enkätsvaren från vårens och höstens konferenser ger samma bild, 96 % svarar att det varit väl använd tid att delta. 
 I planeringen ingår att de regionala arrangörerna ska följa upp resul- tatet av konferenserna. Uppföljningsarbetet kommer att utformas olika 
  
 56  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 och baseras på de lokala/regionala behoven. Några regioner har t.ex. valt att arrangera uppföljningskonferenser. 
 Merparten av landets kommuner har antagit drog- och/eller alkohol- politiska handlingsprogram. Tyvärr är det fortfarande få av dessa som specifikt nämner begreppet illegal alkoholhantering. Inför nästa års pla- nering är detta en viktig uppgift (se vidare under kapitlet OAS verksam- heter 1999). Det faktum att den illegala alkoholen inte omnämns i hand- lingsprogrammen ska dock inte tolkas som att frågan inte är känd i kommunerna. I de flesta kommuner känner man till förekomsten av langning till minderåriga, hembränning och smuggling. Lokalt arbete mot illegal alkoholhantering finns på flera håll och fler kommer att starta sådant under kommande år. Från de lokala aktörerna och OAS- kommittén betonas att en fortsatt långsiktig nationell insats behövs för att arbetet ska ge resultat. Det finns en utbredd kritik mot korta ad hoc- insatser och tillfälliga kampanjer i såväl kommuner och landsting som folkrörelser. 
 Ett exempel på ett lokalt arbete som pågår är mammagruppen i Umeå. Mamman till en  
 13-årig 
  pojke i Holmsund höll på att förlora sin son, som druckit hembränt och många mammor hörde av sig efter detta. Man beslöt att bilda en föräldragrupp för att bekämpa illegal alkohol- hantering. Bl.a. har gruppen stoppat en langare vid Valborg, men vikti- gast är det positiva stöd man kan ge varandra och den hjälp föräldrarna kan ge sina barn att t.ex. motstå grupptryck. 
  
 3.5.6 
  
 Kampanjdelen 
  
 Under perioden 27 april till 15 maj 1998 pågick den rena kampanjdelen av opinionsinsatsen. Målet för denna del av arbetet var att via olika publika kanaler skapa kännedom och kunskap om den illegala alkohol- hanteringen och dess negativa kopplingar. Filmer och annonser skulle skapa en negativ attityd till smuggling, illegal tillverkning och langning. Kampanjinslagen syftade också till att understödja det regionala och lo- kala arbetet. 
 Under 3 veckor i april visades ett antal olika inslag i TV3, TV4 och Kanal 5. Filmerna visade på ett dokumentärt sätt okända sidorna av hembränning och spritsmuggling, nämligen kopplingen till den kriminella världen. Filmerna är gjorda av Goodman som vann flera utmärkel- ser på MTV Musical Award. 
 En serie annonser publicerades under perioden 29 april till 10 maj där en fördjupad bild av problematiken och kopplingen till en kriminell värld och dess handlingar gavs. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 57 
  
 30 000 exemplar av en informationsbroschyr som ger bakgrund och fakta gällande den illegala alkoholhanteringen i Sverige har spritts. 
 En s.k. verktygslåda med såväl mallar för annonser, affischer, enkla trycksaker och radiosnuttar som tips och konkreta förslag angående oli- ka massmediaaktiviteter har distribuerats via Internet och OAS kansli. 
 Affischer har delats ut till de regionala arrangörerna av upptaktskon- ferenserna. 
 En egen webbsida har producerats där fakta av olika slag har funnits tillgänglig. Den innehåller undersökningsresultat, nya fakta, rapporter m.m. 
 I november och december 1998 visades reklamfilmerna mot hem- bränning och svartsprit på nytt i TV. Diskussioner inleddes med de olika  
 TV-kanalerna 
  för att de skulle intressera sig för problemet med illegal alkohol och även bidra med redaktionell bevakning av den illegala alko- holhanteringen. 
  
 3.5.7 
  
 Rapporter 
  
 OAS har publicerat 4 rapporter om illegal alkohol: 
  
 1. 
  
 Vill du sponsra den kriminella världen – Köp hembränt eller smug- gelsprit, 
  
 2. 
  
 Polisiära metoder för bekämpning av svartsprit, 
  
 3. 
  
 Kalk-rapporten 
  
  – Svenskarnas konsumtion av alkohol från legala och illegala källor vid mitten av  
 1990-talet 
  och 
  
 4. 
  
 Från Hembränt till Mariakliniken. 
  
 Dessutom har OAS producerat och distribuerat olika typer av stödmate- rial till både myndigheter, skolor och olika organisationer. Här följer en redovisning av materialåtgången fram till den 15 november 1998. 
  
 58  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Vill du sponsra den kriminella världen? 
  
 30 000 
  
 Köp hembränt eller smuggelsprit 
  
 Polisiära metoder för bekämpning 
  
 av svartsprit 
  
 ca 750 
  
 Sammanställning av polisiär försöksverksamhet 
  
 Kalk-rapporten 
  
 800 
  
 Svenskarnas konsumtion av alkohol från legala 
  
 och illegala källor vid mitten av  
 1990-talet 
  
 Från hembränt till Mariakliniken 
  
 ca 2 500 
  
 Fakta om ungdomar och svartsprit 
  
 Vi tänker inte torrlägga Sverige... 
  
 ca 90 000 
  
 (Den s.k. missionsskriften som 
  
 beskriver  
 OAS-samarbetets 
  uppgift 
  
 och inriktning) 
  
 fördelat enligt nedan 
  
 Bryggareföreningen 
  
 6 500 
  
 CAN 
  
 400 
  
 SHR 
  
 5 000 
  
 Vägverket 
  
 20 000 
  
 UVOS 
  
 6 000 
  
 Alkoholinspektionen 
  
 300 
  
 SSLF 
  
 10 000 
  
 Medl.org. 
  
 25 000 
  
 RPS 
  
 5 000 
  
 Systembolaget 
  
 1 000 
  
 Försäkringsförbundet 
  
 200 
  
 regionala konferenser 
  
 Affischer 
  
 180 
  
 Inbladningsannons 
  
 311 600 
  
 Bildexempel på vad OAS skall inrikta sig på 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 59 
  
 3.5.8 
  
 Undersökningar 
  
 OAS-kommittén 
  beslutade att avsätta medel ur den gemensamma bud- geten för opinionsinsatsen till uppföljning och utvärdering. En fristående utvärderingsgrupp har tilldelats ansvaret för utvärderingen. Till utvärde- ringsgruppen har knutits en forskare på halvtid. I första hand kommer uppföljningen att ske via konsumtions- och attitydundersökningar för att mäta om insatserna får någon effekt på olika målgruppers inställning till och konsumtion av illegal alkohol. 
 CAN och FHI genomför löpande undersökningar på alkoholområdet. Under den tid som OAS opinionsinsats pågår kommer t.ex. CAN:s skol- undersökningar att kompletteras med frågor om hembränt, smuggelsprit och langning. Löpande attitydmätningar kommer att genomföras för att följa allmänhetens attityder till illegal alkohol. 
 Under perioden 23 mars till 5 juni 1998 (flertalet intervjuer genom- fördes under mars och april) genomfördes den s.k. nollmätningen (TEMO 1998). Nollmätningen ska fungera som bas för kommande atti- tyd- och konsumtionsundersökningar. Totalt genomfördes 5 404 inter- vjuer med personer mellan 16 och 75 år. Intervjupersonerna fick svara på frågor om konsumtion av och inställning till illegal alkohol. 
 En mediaanalys baserad på över 130 pressklipp gjordes av Rikta kommunikation under sommaren 1998. 
 För att få veta om allmänheten hade uppmärksammat och förstått de rena kampanjdelarna  
 (TV-filmer 
  och annonser) gjordes en mätning vid slutet av opinionskampanjen. Drygt 700 personer fick svara på om de uppmärksammat informationen mot svartsprit. 
 CARAT Sverige genomförde en tittaruppföljning för att se om kam- panjen hade nått de avsedda målgrupperna. 
 En utvärdering av de regionala konferenserna har genomförts av OAS arbetsgrupp. C:a 700 personer har svarat på frågor om konferen- sernas innehåll och användbarhet. 
 Till de regionala konferenserna har material producerats om lä- nets/kommunernas alkoholkonsumtion, främst illegal alkohol, tillslag av polisen och skador. 
 Folkhälsoinstitutet och OAS har samlat in uppgifter från Folkhälso- institutets länskontaktpersoner om de regionala konferenserna har bidra- git till att utveckla eller stödja det lokala arbetet. Resultatet av enkäten kommer att ligga till grund för Folkhälsoinstitutets och OAS fortsatta regionala arbete. 
  
 60  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 3.5.9 
  
 Mätning av allmänhetens uppmärksamhet 
  
 En förutsättning för att allmänheten längre fram skall ändra attityder och beteende som ett resultat av de insatser som OAS har initierat är att man har tagit del av insatserna. En viktig uppgift för OAS var att undersöka om insatserna har nått ut till allmänheten. Därför gjordes i maj 1998 en mätning för att ta reda på om allmänheten hade uppmärksammat Mccormick och annonserna. Undersökningen genomfördes av CARAT. Nedan följer en beskrivning av uppmärksamheten bland allmänheten i stort och en detaljerad beskrivning av skillnader mellan män och kvinnor. 
 Sammantaget  
 38,5 %  
 av samtliga tillfrågade har sett reklamen eller informationen mot svartsprit i tidningar eller TV (tabell 10). Av dessa 38,5 % (271 av totalt 703 personer) svarar 43,9 % (tabell 11) – eller  
 16,9 %  
 av samtliga tillfrågade – att de kan beskriva reklamen/- informationen. Enligt CARAT är detta en relativt bra siffra med tanke på kampanjens omfattning. Som jämförelse kan nämnas Föreningsspar- bankens kampanj för att skapa kännedom om sitt nya varumärke. Martin satsade ca 100 miljoner kronor och uppnådde ca 50 % spontan kän- nedom (att jämföra med 38,5 % för OAS som satsade ca 10 miljoner kronor). 
 Tabell 10 Antal och andel som uppmärksammat reklamen eller informationen mot svartsprit 
  
 Sett reklamen eller informationen 
  
 Frekvens 
  
 Procent 
  
 Ja 
  
 271 
  
 38,5 
  
 Nej 
  
 432 
  
 61,5 
  
 Totalt 
  
 703 
  
 100,0 
  
 Tabell 11 Antal och andel av de 271 tillfrågade som sagt att de sett reklamen/informationen och som kan beskriva den 
  
 Kan beskriva denna 
  
 Frekvens 
  
 Procent 
  
 Ja 
  
 119 
  
 43,9 
  
 Nej 
  
 152 
  
 56,1 
  
 Totalt 
  
 271 
  
 100,0 
  
 Vidare ställdes ett antal frågor om inställningen till svartsprit. Det visade sig att 70 % redan innan kampanjen startade hade kännedom om att det finns en koppling mellan illegal sprit och organiserad brottslighet. Här är dock internbortfallet hela 54 % varför det är svårt att dra några mer långtgående slutsatser. När man talar om kampanjer använder man ofta 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 61 
  
 uttrycket kampanjräckvidd. Räckvidden bör ligga mellan 40 och 60 %. Den förväntade räckvidden för OAS var  
 45–50 
  %. Resultatet hamnade på 46 %. 
 Den allra första frågan som ställdes var en attitydfråga som beskriver en speciell handlingssituation. Frågan hade följande lydelse 
 : 
  
 Antag att du skulle bjuda på fest och gästerna förväntar sig att du bju- der på starksprit. Skulle du då kunna tänka dig att köpa dig en dunk hembränt eller ett par flaskor smuggelsprit? 
 Följande svarsfördelning framkom 
 : 
  
 Tabell 12 Svarsfördelning på frågan om man kan tänka sig köpa en dunk hembränt/smuggelsprit för att bjuda gäster på fest. 
  
 Skulle köpa 
  
 Antal 
  
 Procent 
  
 Ja, utan tvekan 
  
 96 
  
 13,7 
  
 Förmodligen ja 
  
 89 
  
 12,7 
  
 Bara i nödfall 
  
 59 
  
 8,4 
  
 Nej aldrig 
  
 459 
  
 65,3 
  
 Totalt 
  
 703 
  
 100,0 
  
 Nära tvåtredjedelar svarade att de aldrig skulle kunna tänka sig att köpa hembränt eller smuggelsprit för ett sådant syfte. Drygt en femtedel upp- ger att de utan tvekan eller förmodligen skulle köpa. 
 Fördelning på olika bakgrundsvariabler 
 Kön 
 En större andel män (41 %) än kvinnor (36 %) uppger att de sett reklam eller information mot svartsprit den senaste tiden. Skillnaden är icke sta- tistiskt signifikant. Likaså visade det sig att av de som sett reklamen/- informationen är det en större andel män som kan beskriva den (46 % mot 42 %). Skillnaden är icke statistiskt signifikant. Det visade sig även vara en större andel män än kvinnor som uppgav att de före kampanjen haft kännedom om kopplingen mellan illegal sprit och organiserad brottslighet (Dock ingen signifikant skillnad). 
 Vad gäller benägenheten att köpa hembränt eller smuggelsprit finns tydliga skillnader mellan män och kvinnor, se tabell 4. 
  
 62  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 13 Köpa hembränt eller smuggelsprit enligt fråga fördelat på män och kvinnor (%). 
  
 Skulle köpa 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 (n=284) 
  
 (n=314) 
  
 Ja, utan tvekan 
  
 23,6 
  
 6,1 
  
 Förmodligen ja 
  
 16,5 
  
 9,2 
  
 Bara i nödfall 
  
 8,8 
  
 7,3 
  
 Nej aldrig 
  
 51,1 
  
 77,4 
  
 Totalt 
  
 100,0 
  
 100,0 
  
 3.5.10 
  
 Frågeundersökning om illegal alkohol – den s.k. nollmätningen 
  
 Under våren 1998 genomförde TEMO på uppdrag av bl.a. OAS en frå- geundersökning rörande attityder till och bruk av illegal alkohol. Sam- manlagt intervjuades 5 504 personer varav 2 000 ungdomar mellan 16– 24 år. En mer ingående beskrivning av tillvägagångssätt och resultatre- dovisning publiceras i OAS rapportserie. I detta avsnitt presenteras en- dast några av de viktigaste resultaten vad gäller attityder och beteenden. 
 Attityder till illegal alkohol 
 I undersökningen ställdes många frågor om inställningen till bl.a. smug- gelsprit och hemtillverkad sprit. Idag är det enligt svensk lag förbjudet att tillverka, sälja, och inneha (för försäljning) hemtillverkad sprit. Enligt varusmugglingslagen är inte bara smugglingen otillåten utan också för- säljning, innehav och köp av smuggelsprit. I tabell 1 redovisas attityder- na till olika påståenden om illegal sprit. Männen uppvisar en mer tillå- tande inställning än kvinnor och yngre en mer tillåtande än äldre. Den mest tillåtande inställningen svarar åldersgruppen  
 20–29 
  år för. Det är också här som alkoholkonsumtionen är högst. Flera tidigare studier har visat på ett mycket kraftigt samband mellan egen konsumtion och attity- der till alkohol. Ju mer man dricker desto mer tillåtande hållning till al- kohol och alkoholpolitik i allmänhet och också till illegal alkohol (se t.ex. FHI  CAN, 1998; Smith m.fl. (OAS); 1998, SIFO:s Alkoholtypolo- gier). Liknande samband framkom också i analyser av detta undersök- ningsmaterial (Smith, m.fl., OAS, 1998). Av tabellen framgår vidare att i nästan alla åldersgrupper (utom män  
 20–24 
  år) instämde en majo- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 63 
  
 ritet av de svarande i påståendet att det borde vara straffbart att köpa hembränt. 
 Tabell 14 Attityder till svartsprit och  
 icke-registrerad 
  sprit. Andelen som instämmer helt och hållet eller delvis 
  
 Män 
  
 16-19 
  
 20-24 
  
 25-29 
 30-39 
  
 40-49 
  
 50-59 
  
 60-69 
  
 70-75 
  
 Totalt 
  
 Det bör vara lagligt 
  
 31 
  
 39 
  
 44 
  
 39 
  
 27 
  
 22 
  
 21 
  
 13 
  
 30 
  
 att tillverka sprit för 
  
 eget bruk 
  
 Det är en bagatellartad 
  
 48 
  
 65 
  
 66 
  
 70 
  
 69 
  
 64 
  
 52 
  
 43 
  
 62 
  
 förseelse att smuggla 
  
 sprit för eget bruk 
  
 Det bör var staffbart 
  
 53 
  
 48 
  
 53 
  
 55 
  
 56 
  
 64 
  
 69 
  
 78 
  
 59 
  
 att köpa hembränt 
  
 Det bör vara lagligt 
  
 Kvinnor 
  
 20 
  
 25 
  
 27 
  
 23 
  
 17 
  
 10 
  
 8 
  
 5 
  
 17 
  
 att tillverka 
  
 sprit för eget bruk 
  
 Det är en bagatellartad 
  
 33 
  
 47 
  
 53 
  
 54 
  
 53 
  
 46 
  
 33 
  
 27 
  
 46 
  
 förseelse att smuggla 
  
 sprit för eget bruk 
  
 Det bör var staffbart att 
  
 53 
  
 57 
  
 60 
  
 62 
  
 71 
  
 78 
  
 78 
  
 87 
  
 69 
  
 köpa hembränt 
  
 I undersökningen ställdes ett antal mer handlingsorienterade frågor. Delar av resultaten framgår av tabell 2. Tabellen är inte uppdelad på män och kvinnor men om svaren bryts ner på män/kvinnor framkommer samma sak som ovan, nämligen att männen är mer tillåtande. En större andel män säger sig kunna tänka sig att köpa illegal alkohol enligt de olika frågealternativen. Inte oväntat säger en klar majoritet att de kan tänka sig att köpa sprit av en bekant som reser mycket utomlands och som varje gång tar in en liter sprit legalt. Den lägsta andelen potentiella köpare visade sig gälla köp av en främmande person som säljer hem- bränt eller smuggelsprit (ja, absolut, ja, kanske: 3 %) följt av en bekant som köpt hembränt eller smuggelsprit via bekantas bekanta (9 %). Det tycks som om relationen till säljaren och/eller tillverkaren är mycket vik- tig för beslutet att köpa eller ej. Ju närmare relation desto större andel som kan tänka sig att köpa illegal sprit. 
  
 64  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 15 Attityder till svartsprit och  
 icke-registrerad 
  sprit 
  
 Antag att du skulle bjuda på fest och gästerna 
  
 Ja, 
  
 Ja, 
  
 Nej, 
  
 Nej, 
  
 förväntar sig att du bjuder på starksprit. 
  
 absolut 
  
 kanske 
  
 troligen 
  
 absolut 
  
 Skulle du då kunna tänka dig att köpa dig en 
  
 inte 
  
 inte 
  
 Vet ej 
  
 dunk hembränt eller  
 tre-fyra 
  flaskor... 
  
 av en god vän som Du vet har kommit 
  
 över ett parti insmugglad märkessprit? 
  
 19 
  
 18 
  
 16 
  
 46 
  
 1 
  
 av en bekant som köper hembränt direkt 
  
 9 
  
 9 
  
 12 
  
 70 
  
 1 
  
 av tillverkaren? 
  
 av en bekant som köpt hembränt eller 
  
 smuggelsprit via bekantas bekanta? 
  
 4 
  
 5 
  
 10 
  
 80 
  
 1 
  
 av en främmande person som Du har 
  
 hört säljer hembränt eller smuggelsprit? 
  
 1 
  
 2 
  
 6 
  
 91 
  
 0 
  
 direkt av en för Dig känd husbehovs- 
  
 12 
  
 11 
  
 7 
  
 69 
  
 1 
  
 brännare 
  
 av en bekant som reser mycket utomlands 
  
 och som varje gång tar in en liter starksprit 
  
 61 
  
 15 
  
 4 
  
 20 
  
 1 
  
 lagligt? 
  
 Bruk av illegal alkohol 
 Det är sedan tidigare känt att yngre personer och män oftare uppger att de har druckit illegal alkohol än vad äldre personer respektive kvinnor gör. Detta bekräftas också i denna studie – se tabell 3. Samma frågor ställdes i den ungdomsundersökning som genomfördes 1996. Resultaten ger icke oväntat vid handen att män och yngre uppger större andelar än kvinnor och äldre. Tabellen visar på andra intressanta förhållanden. Vid en jämförelse mellan 1996 och 1998 (i åldersgruppen  
 16–24 
  år) fram- kommer generellt sett små ökningar.Den största ökningen har skett bland dem som uppger att de köpt smuggelsprit. Vidare framkommer att ök- ningen mellan 1996 och 98 är tydligare bland kvinnor än män. I 1998 års undersökning inkluderas också äldre personer än 24 år. Tabellen visar att köp av smuggelsprit, till skillnad mot köp av hembränt, är vanligare bland äldre än bland yngre. Fr.o.m. åldersgruppen  
 40–49 
  år uppger en större andel att de har köpt smuggelsprit än den andel som har köpt hem- bränt. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 65 
  
 Tabell 16 OAS  
 TEMO-mätning 
  våren 1998 (n=5054) och TEMO:s ungdoms- undersökning 1996 (n=2004). I procent 
  
 År 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Bjuden på 
  
 Köpt 
  
 Köpt 
  
 Bjuden på 
  
 Köpt 
  
 Köpt 
  
 hembränt 
  
 hembränt 
  
 smuggel- 
  
 hembränt 
  
 hembränt 
  
 smuggel- 
  
 sprit 
  
 sprit 
  
 1996: 
  
 16-19 
  
 64 
  
 32 
  
 9 
  
 55 
  
 18 
  
 2 
  
 20-24 
  
 72 
  
 34 
  
 11 
  
 46 
  
 10 
  
 2 
  
 1998: 
  
 16-19 
  
 59 
  
 33 
  
 16 
  
 54 
  
 22 
  
 9 
  
 20-24 
  
 74 
  
 44 
  
 26 
  
 50 
  
 23 
  
 9 
  
 25-29 
  
 60 
  
 30 
  
 25 
  
 42 
  
 14 
  
 10 
  
 30-39 
  
 55 
  
 23 
  
 22 
  
 28 
  
 9 
  
 4 
  
 40-49 
  
 43 
  
 15 
  
 19 
  
 21 
  
 4 
  
 6 
  
 50-59 
  
 30 
  
 12 
  
 14 
  
 13 
  
 2 
  
 4 
  
 60-69 
  
 19 
  
 6 
  
 13 
  
 3 
  
 - 
  
 3 
  
 70-75 
  
 13 
  
 2 
  
 11 
  
 2 
  
 1 
  
 4 
  
 Till sist uppmärksammas regionala skillnader i bruket av illegal sprit. Kunskapen om regionala skillnader i alkoholvanor är begränsad. Detta gäller inte minst bruket av illegal alkohol. Tabell 4 sammanfattar delar av resultaten. En mer fullständig redogörelse återfinns i OAS kommande regionala rapport. Tabellen ger vid handen att skillnaderna mellan olika län är relativt stora. Vidare framkommer skilda regionala mönster för bruk av smuggelsprit och bruk av hembränt. Vad gäller hembränt uppvi- sar norrlandslänen de högsta andelarna. Även län som Halland, Uppsala och Östergötland visade höga andelar. Storstadslänen svarade för rela- tivt låga andelar. Smuggelspriten tycks dock ha sin största utbredning i de län som ligger närmast kontinenten. Högst andelar uppvisar f.d. Malmöhus län och f.d. Kristianstad län, följt av Halland och Blekinge. Närheten till Danmark är troligen en viktig förklaring till att dessa län uppvisar höga andelar. Detta är också orsaken till att f.d. Göteborgs och Bohus län ligger högre upp i denna lista över smuggelsprit än i fråga om hembränt. Stockholms län ligger lågt vad gäller smuggling. Många av de län som uppvisar höga andelar brukare av hembränt uppvisar låga an- delar konsumenter av smuggelsprit. 
  
 66  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Tabell 17 Andel som druckit hembränt eller smuggelsprit, blivit bjuden på smuggelsprit och 
  
 hembränt under senaste 12 månaderna, länsvis (procent) 
  
 Andel som 
  
 Andel som 
  
 Andel som 
  
 druckit 
  
 blivit bjuden på 
  
 blivit 
  
 hembränt eller 
  
 hembränt 
  
 bjuden på 
  
 smuggelsprit 
  
 under senaste 
  
 smuggelsprit 
  
 under senaste 
  
 12 mån. 
  
 under senaste 
  
 12 mån. 
  
 12 mån. 
  
 Län 
  
 Län 
  
 Län 
  
 Halland 
  
 37 
  
 Dalarna 
  
 47 
  
 Malmöhus 
  
 35 
  
 Västernorrland 
  
 33 
  
 Uppsala 
  
 45 
  
 Kristianstad 
  
 32 
  
 Östergötland 
  
 32 
  
 Värmland 
  
 44 
  
 Halland 
  
 32 
  
 Västerbotten 
  
 30 
  
 Gävleborg 
  
 44 
  
 Blekinge 
  
 30 
  
 Malmöhus 
  
 30 
  
 Halland 
  
 43 
  
 Kronoberg 
  
 27 
  
 Uppsala 
  
 30 
  
 Östergötland 
  
 42 
  
 Jönköping 
  
 26 
  
 Kristianstad 
  
 30 
  
 Jämtland 
  
 42 
  
 Södermanland 
  
 25 
  
 Värmland 
  
 29 
  
 Jönköping 
  
 38 
  
 Uppsala 
  
 25 
  
 Kronoberg 
  
 29 
  
 Kronoberg 
  
 38 
  
 Älvsborg 
  
 24 
  
 Gävleborg 
  
 29 
  
 Västmanland 
  
 38 
  
 Gbg och Bohus 
  
 23 
  
 Dalarna 
  
 28 
  
 Västerbotten 
  
 37 
  
 Jämtland 
  
 22 
  
 Jämtland 
  
 27 
  
 Södermanland 
  
 37 
  
 Örebro 
  
 22 
  
 Södermanland 
  
 27 
  
 Västernorrland 
  
 36 
  
 Östergötland 
  
 22 
  
 Kalmar 
  
 26 
  
 Örebro 
  
 36 
  
 Dalarna 
  
 21 
  
 Jönköping 
  
 24 
  
 Malmöhus 
  
 35 
  
 Gävleborg 
  
 21 
  
 Västmanland 
  
 23 
  
 Norrbotten 
  
 34 
  
 Kalmar 
  
 20 
  
 Älvsborg 
  
 23 
  
 Kalmar 
  
 34 
  
 Stockholm 
  
 19 
  
 Gbg och Bohus 
  
 23 
  
 Kristianstad 
  
 31 
  
 Gotland 
  
 18 
  
 Norrbotten 
  
 23 
  
 Gbg och B 
  
 31 
  
 Västerbotten 
  
 17 
  
 Stockholm 
  
 22 
  
 Stockholm 
  
 30 
  
 Västmanland 
  
 16 
  
 Blekinge 
  
 22 
  
 Skaraborg 
  
 29 
  
 Skaraborg 
  
 15 
  
 Örebro 
  
 21 
  
 Blekinge 
  
 27 
  
 Västernorrland 
  
 12 
  
 Skaraborg 
  
 21 
  
 Älvsborg 
  
 27 
  
 Värmland 
  
 10 
  
 Gotland 
  
 12 
  
 Gotland 
  
 20 
  
 Norrbotten 
  
 9 
  
 3.5.11 
  
 Övriga insatser – Svartspritgruppen och tullen 
  
 3.5.11.1 
  
 Svartspritgruppen 
  
 Regeringen har beviljat totalt 8 miljoner kronor till Rikspolisstyrelsens och Svartspritgruppens arbete mot svartsprit. Inom svartspritgruppen har man utarbetat en modell för polisiärt arbete mot svartsprit. Under november  
 -97 
  inbjöd man samtliga länspolismästare att inkomma med förslag till åtgärder. Av de inlämnade förslagen valde svartspritgruppen att stödja tolv av initiativen. Projekten genomfördes för att försöka finna och utveckla lämpliga metoder för insatser mot olovlig sprithantering. Projekten har utvärderats av externa forskare. Bearbetningen har resulte- rat i en metodmodell för den polisiära bekämpningen av svartsprit. I metodmodellen har den rent attitydpåverkande delen i princip lämnats utanför. Attitydpåverkan sker inom OAS opinionsinsats. Metoden kräver dock ett nära samarbete med andra myndigheter för att lyckas. Den rena 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 67 
  
 projektverksamheten upphörde under 1998. Insatserna har därefter in- riktats på att bygga upp en varaktig strategi där polisen ska ha en central roll i det operativa samverkansarbetet. Svartspritgruppen erbjöd under våren 1998 samtliga länspolismästare ekonomiskt stöd för implemente- ring av metodmodellen. Sammanlagt har 14 län beviljats stöd för att komma igång med arbetet enligt den metodmodell som Svartspritgruppen utvecklat på basis av utvärderingen av försöksverksamheten. Insatser pågår i följande 14 län. 
  
 Blekinge län 
  
 Skåne län 
  
 Dalarnas län 
  
 Södermanlands län 
  
 Gotlands län 
  
 Uppsala län 
  
 Gävleborgs län 
  
 Västerbottens län 
  
 Jämtlands län 
  
 Västernorrlands län 
  
 Kalmar och Kronobergs län 
  
 Västmanlands län 
  
 Norrbottens län 
  
 Örebro län 
  
 Samtliga länspolismästare ålades att inkomma med delredovisningar tre gånger per år. Den första redovisningen har lämnats i oktober 1998. Här nedan ges två exempel på pågående insatser inom polisen. 
 Gävleborgs län 
 En fast organisation för att varaktigt bekämpa svartspriten har inrättats. Omfattande ungdomsfylleri och ett stort tipsinflöde ledde till att polisen gjorde en särskild satsning mot gymnasieskolans danser. Insatserna ledde till att en mängd allvarliga brott och grov kriminalitet uppdagades. Brotten är direkt relaterade till ungdomars drogmissbruk. 
 Skåne län 
 I Skåne pågår en hel del olika aktiviteter, bl.a. har kontaktnäten utvid- gats med daglighandelns grossister vilket har gett goda resultat. 
  
 68  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Svartspritgruppen har löpande samarbetat med OAS projektledning för opinionsinsatsen. Gruppens sekreterare har deltagit i planeringen och genomförandet av de regionala konferenserna mot illegal alkohol som hållits runt omkring i Sverige under 1998. 
 Svartspritgruppen fortsätter att följa utvecklingen inom de polismyn- digheter som har fått särskilda medel. Under maj 1999 kommer ett semi- narium att genomföras med representanter från polismyndigheterna i de aktuella länen. 
  
 3.5.11.2 
  
 Generaltullstyrelsen 
  
 Generaltullstyrelsen ingår sedan 1998 i  
 OAS-samarbetet. 
  Här nedan föl- jer en kort redovisning baserad på en promemoria som upprättades av Kontrollbyrån vid Generaltullstyrelsen till OAS möte i september 1998. 
 Under 1998 har beslagen av insmugglad alkohol ökat markant jäm- fört med tidigare år. Fram till och med den 31 augusti 1998 hade det beslagtagits 335 135 liter alkohol, vilket skall jämföras med drygt 16 088 liter för samma period 1995. De senaste siffrorna (t.o.m. 21 ok- tober 1998) visar att 433 324 liter alkohol har beslagtagits. Av dessa var 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 69 
  
 217 710 liter  
 96-procentig 
  alkohol. Omräknat till  
 45-procentig 
  drickbar alkohol innebär detta att 651 034 liter beslagtagits fram till den 21 okto- ber. Den beslagtagna alkoholen motsvarar en skatt på 185 miljoner kro- nor. Tullens beslag för tiden  
 1995–1998 
  är större än de sammanlagda beslagen för tiden  
 1955–1994. 
  
 Beslag av smugglad sprit 1995 - 1998 januari - oktober 
 varav 217 710 liter var 96 % alkohol 
  
 450 000 
  
 400 000 
  
 350 000 
  
 varav 134 615 
  
 liter var 96 % 
  
 300 000 
  
 alkohol 
  
 250 000 
  
 281 941 
  
 433 324 
  
 Antal liter 
  
 200 000 
  
 varav 5 000 
  
 liter var 96 % 
  
 varav 89 162 
  
 150 000 
  
 alkohol 
  
 liter var 96 % 
  
 100 000 
  
 alkohol 
  
 50 000 
  
 377 620 
  
 52 506 
  
 0 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 Källa: Generaltullstyrelsen 27 oktober 
 Beslag av smugglad alkohol 1995 - 1998 januari - oktober 
  
 700 000 
  
 651 034 
  
 600 000 
  
 Omräknad till drickbar alkohol = 45 % 
  
 Redovisning i liter 
  
 500 000 
  
 466 778 
  
 439 556 
  
 400 000 
  
 300 000 
  
 200 000 
  
 100 000 
  
 57 506 
  
 0 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 Källa: Generaltullstyrelsen 27 oktober 1998 
  
 70  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 Omfattning 
 Enligt tullen har misstankar om en ökning av den organiserade alko- holsmugglingen till Sverige funnits sedan Sveriges inträde i EU årsskiftet 1994/95. Omfattningen av tullens beslag för 1995 t.o.m.1998 visar att dessa misstankar har besannats. Under perioden 1995 t.o.m. 1998 har alkoholsmugglingen ökat samtidigt som en omfattande minskning av de inbetalade punktskatterna på alkohol har skett enligt punktskattekontoret i Ludvika. Därtill kommer den minskade registrerade försäljningen av spritdrycker från Systembolaget. Under perioden  
 januari–november 
  1998 minskade försäljningen av spritdrycket med drygt 4% jämfört med sam- ma period 1997 (detaljhandeln). Enligt tullen är det svårt att säga om den ökade smugglingen påverkar omfattningen av annan illegal sprithantering (hembränning, denatuering av teknisk sprit). Det finns enligt tullen dock indikationer på att priset på hembränd sprit har sjunkit på grund av kon- kurrensen från insmugglad sprit. 
 Tullverket har antagit en åtgärdsplan för att komma tillrätta med al- koholsmugglingen. Den innehåller åtgärder på flera plan t.ex.: 
  
 – 
  
 internationell samverkan 
  
 – 
  
 riktad informationsinhämtning 
  
 – 
  
 utveckling av tekniska system för underrättelseinhämtning och övervakning 
  
 – 
  
 målinriktade spaningsinsatser 
  
 – 
  
 krav på leverantörer att ställa säkerhet för alkoholtransporter 
  
 – 
  
 informationsinsatser riktade till allmänheten – OAS opinionsin- sats 
  
 – 
  
 straffskärpning – förslag inlämnat till varusmugglingsutredning- en 
  
 Generaltullstyrelsen har tagit initiativ till en utredning som syftar till att få bättre kunskaper om samhällets samlade kostnader föranledda av smuggling. Utredningen kommer att ske i samarbete med bl.a. Alkoholin- spektionen, Rikspolisstyrelsen och Folkhälsoinstitutet. 
  
 3.5.11.3 
  
 Alkoholinspektionen 
  
 Alkoholinspektionen har fått i uppdrag av regeringen att  i samråd med Generaltullsstyrelsen, Rikspolisstyrelsen, Läkemedelsverket och Folkhäl- soinstitutet följa utvecklingen och bedöma omfattningen och karaktären på den illegala alkoholhanteringen vad avser tillverkning och distribution. Inspektionen ska vidare i samråd med de övriga myndigheterna lämna förslag på hur den illegala alkoholhanteringen kan minskas. Uppdraget skall avrapporteras till regeringen senast den 1 september 1999. Alko- 
  
 SOU 1998:154 
  
 Beskrivning av OAS verksamhet  
 71 
  
 holinspektionen har avsatt en heltids årsarbetskraft för projektet Illegal alkoholhantering. En preliminär arbetsplan har presenterats. Planen omfattar följande delar: 
  
 p 
  
 En allmän beskrivning av rättsläget. 
  
 p 
  
 En kartläggning av vad övriga myndigheter gjort, gör och/eller ska göra på området. 
  
 p 
  
 En kartläggning av den olovliga tillverkningen och försäljningen av alkohol i Sverige. Alkoholinspektionen kommer att läsa och analysera ett urval av de cirka 800 domar som finns tillgängliga hos det särskilda skattekontoret i Ludvika samt läsa förunder- sökningsprotokoll för att få en bättre bild av distributionen av hembränt. 
  
 p 
  
 En kartläggning av varusmugglingen av alkoholdrycker till Rodriguez. Alkoholinspektionen kommer att läsa och analysera ett ur- val av de domar som finns tillgängliga hos Generaltullstyrelsen och gå igenom förundersökningsprotokoll för att eventuellt få en bättre bild av distributionen av smuggelsprit. 
  
 p 
  
 En genomgång av domar angående administrativa ingripanden, återkallelser och varningar i serveringsärenden för att se i vilken omfattning förekomsten av svartsprit har varit anledning till in- gripandet. 
  
 p 
  
 Intervjuer med personer som avtjänar straff för brott mot alko- hollagen eller varusmugglingslagen. 
  
 p 
  
 En sammanställning av diverse statistiska uppgifter och av läns- styrelsens årsrapporter (frågor om svartsprit kommer att ställas). 
  
 3.6 
  
 Erfarenheter av hittillsvarande verksam- het 
  
 En av de viktigaste utredningsuppgifterna för  
 OAS-kommittén 
  har varit att utreda om ett samarbete mellan staten och dess myndigheter, alkohol- näringen, försäkringsbranschen och livsmedelsbranschen om alkoholin- formation och opinionsbildning är möjlig och effektiv. Redogörelsen ovan har gjorts för att ge en bild av hur verksamheten inom OAS och dess medlemmar har fungerat under den tid som OAS har varit verksamt. Viktiga erfarenheter har gjorts som ger vägledning i det fortsatta arbetet. Dessa har varit följande: 
 1. Det går att samordna alkoholinformationsinsatser på områden där samsyn råder. 
  
 72  
 Beskrivning av OAS verksamhet 
  
 SOU 1998:154 
  
 2. 
  
 Det har varit viktigt att samarbetet har byggt på konsensusprinci- 
  
 pen. 
  
 3. 
  
 En annan viktig förutsättning för samarbetet har varit att parterna visar respekt för varandras olika roller och kulturer, att de accepterar de gemensamma kriterierna för samarbetet och inte driver särintressen inom OAS ram. Tveksamheter har uppstått vid några få tillfällen men verk- samheten har för den skull inte äventyrats, eftersom samtliga medlemmar 
  
 i 
  
 OAS efter viss diskussion ställt sig bakom de antagna kriterierna för samarbetet. Något som i sig visar att samarbetet har varit verkningsfullt. 
  
 4. 
  
 Det har varit en fördel för informations- och opinionsarbetet att ha ett forum med uppgift att samordna informationsaktiviteter både vad gäller tidsplanering, budskap och resurser. 
  
 5. 
  
 När man lyckas knyta ihop OAS olika samarbetspartners budskap till ett gemensamt har budskapet fått större genomslag i bl.a. media. En gemensam avsändare (som består av företrädare för flera olika intressen) har förutsättning att få större legitimitet bland allmänheten eftersom den sammanhållande logotypen visar att det råder stor enighet bakom bud- skapet. En gemensam avsändare blir också en bekräftelse på att infor- mationen inte är en partsinlaga. 
  
 6. 
  
 Det pågår en ständig ström av information och de flesta människor uttalar i dag att de har svårt att uppfatta och ta till sig all information som ges. Det tyder också på att det finns vinster med att öka samord- ningen av informationsspridningen för att få större genomslag. 
  
 7. 
  
 Att utforma ett gemensamt budskap om måttfulla och återhåll- samma alkoholvanor som passar svenska förhållanden kommer att bli en viktig del i den framtida alkoholpolitiken. 
  
 Slutligen kan konstateras att en förutsättning för informations- och opi- nionssamarbetet har varit att det sker på lika villkor. Ett framtida OAS bör varken domineras av staten och dess myndigheter eller av alkoholnä- ringens olika organisationer. 
 En mer utförlig beskrivning av OAS uppbyggnadsarbete och resultat ges i kapitel 5 om OAS framtid. 
  
 SOU 1998:154 
  
 73 
  
 4 OAS verksamhet 1999 
  
 4.1 
  
 Illegal alkohol 
  
 Opininonsinsatsen mot illegal alkohol fortsätter och ska pågå i minst två år. Målsättningen för den fortsatta insatsen är högt ställd. OAS ska: 
  
 – 
  
 skapa medvetenhet hos befolkningen om att illegal alkoholkonsumtion utgör ett problem för individ och samhälle, 
  
 – 
  
 påverka attityder till illegal alkoholkonsumtion hos befolkningen så att man anser det felaktigt att inköpa illegalt införd eller tillverkad al- kohol, 
  
 – 
  
 få färre personer att köpa, dricka eller smuggla illegal alkohol. 
  
 Det handlar alltså om att ändra attityden hos stora delar av befolkningen och på sikt även dess beteende. Huvudmålgrupper för det andra steget är ungdomar, vuxna i deras omgivning, vuxna i distributionsledet och nyckelpersoner i det alkoholförebyggande arbetet. 
  
 4.1.1 
  
 Regionala och lokala aktiviteter 
  
 Under det första halvåret pågår fortfarande det regionala arbete som har initierats på de konferenser som har ägt rum under 1998 i landets samt- liga län. Varje länskontaktperson har fått ca 100 000 kronor som ska användas till olika insatser inom opinionsinsatsens ram. Finansieringen av dessa regionala aktiviteter ryms inom de 3,5 miljoner kronor som Folkhälsoinstitutet avsatte 1998 för länskontaktpersonernas regionala aktiviteter. 
 Under 1999 ska arbetet inriktas både på att behålla det regionala nät- verket som en kanal ut i landet och på att utveckla kontakterna med OAS pilotkommuner och andra aktörer som har påbörjat ett praktiskt arbete mot den illegala alkoholen. 
 För att nå de uppsatta målen för opinionsinsatsen krävs ett långsiktigt arbete. En viktig aktör i det förebyggande arbetet är Folkhälsoinstitutet 
  
 74  
 OAS Verksamhet 1999 
  
 SOU 1998:154 
  
 och det nätverk institutet bygger upp. I Folkhälsoinstitutets förebyggan- de arbete med att minska alkoholens skadeverkningar kommer arbetet mot den illegala alkoholen att vara en integrerad del. Under hösten 1998 genomför Folkhälsoinstitutet i samarbete med OAS en uppföljning av den första regionala satsningen. Resultatet av uppföljningen ska bl.a. ligga till grund för den mer detaljerade planeringen av det fortsatta regi- onala och lokala arbetet. En stor del av det operativa arbetet med att stimulera och initiera fortsatt regionalt arbete mot illegal alkohol bör diskuteras och ske i samarbete mellan Schultz och OAS. Även andra aktörer på den regionala nivån, t.ex. frivilligorganisationer, branschföreträdare och myndigheter bör involveras i både diskussioner- na och i arbetet. 
 Under 1999 kommer OAS fortsätta att verka för att stärka den lokala förankringen i arbetet mot den illegala alkoholhanteringen. Det är önsk- värt och naturligt att det fortsatta arbetet integreras i kommunernas ar- bete. På lokal nivå är det också naturligt att knyta ihop de olika delarna, det polisiära operativa arbetet och det förebyggande arbete som bedrivs av frivilligorganisationer, branschföreträdare, föräldrar m.fl. i kommu- nen. 
 Diskussioner har inletts mellan Socialdepartementet och Kommun- förbundet om framtida strategier för det alkohol- och drogförebyggande arbetet i kommunerna. Det lokala arbetet mot den illegala alkoholhante- ringen ska integreras i kommunernas strategiarbete. Ett tvåårigt kompe- tenshöjande arbete i Kommunförbundets regi påbörjas under 1999. OAS roll i förhållande till den lokala och regionala nivån kommer att vara stödjande och inriktad på att ta fram bra material och användbara kun- skaper om den illegala alkoholhanteringen, om konsumtionsmönster och attityder till illegal alkohol. 
  
 4.1.2 
  
 Internt förankringsarbete och egna aktiviteter 
  
 En viktig uppgift under 1999 blir att bättre förankra opinionsinsatsen inom de organisationer och myndigheter som ingår i OAS. Ett internt opinionsarbete kommer att prioriteras. Ett av målen är att integrera ar- betet mot den illegala alkoholen i de policydokument/handlingsplaner angående alkohol som finns inom de myndigheter och organisationer som ingår i OAS. 
 En viktig målgrupp för OAS opinionsinsats är politiker på både lokal och nationell nivå. Under 1999 planeras träffar med viktiga politiska nyckelpersoner. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS Verksamhet 1999  
 75 
  
 4.1.3 
  
 Kommersiell och redaktionell kommunikation 
  
 En kommunikationsplan har utarbetats för opinonsinsatsen. Det övergri- pande målet för kommunikationen är att minska den sociala acceptansen i samhället för illegal alkoholhantering dvs. tillverkning, langning, för- säljning och köp av sådan alkohol samt att skapa kännedom och kunskap om kopplingarna till organsierad brottslighet. Kommunikationen ska utgå från en tro på den enskilda människans förmåga att fatta beslut om hur hon eller han vill agera. Kommunikationen ska vara fri från pekpin- nar och förmynderi. Samtidigt är det viktigt att kommunikationen bygger på rationella argument och fakta. 
 Under 1999 kommer en – alternativt två – större mediakampanjer att genomföras. En kampanj under våren 1999 då nya reklamfilmer om den illegala alkoholen kommer att visas i TV, en under hösten då en doku- mentärfilm visas. 
 Diskussioner med flera olika  
 TV-kanaler 
  har inletts för att intressera kanalerna för problemet med den framväxande illegala alkoholmarkna- den. Målet för diskussionerna är att kanalerna på eget initiativ ska vilja gå vidare och undersöka den illegala marknaden i Sverige, särskilt dess utnyttjande av ungdomars nyfikenhet att pröva alkohol. Ett samarbete har redan inletts med ZTV. 
 Under 1999 kommer OAS att fortsätta att publicera uppgifter om konsumtion av och attityder till illegal alkohol. I  
 OAS-serien 
  planeras minst en rapport med undersökningsresultat. 
 Fakta och övrigt material som produceras av OAS kommer att spri- das i huvudsak via OAS egen webbsida. Den kommer att vidareutveck- las för att bättre kunna ge aktuell information om både OAS arbete och övrigt som pågår relaterat till bl.a. illegal alkohol. 
  
 4.1.4 
  
 Undersökningar och rapporter 
  
 En plan för utvärderingen av OAS opinionsinsats mot illegal alkohol har utarbetats av den fristående utvärderingsgruppen KAMEL. Utvärde- ringsgruppens sekreterare, alkoholforskaren Lindsey, kommer tillsammans med gruppen att ansvara för samordning av undersökning- arna och analys av det insamlade materialet. 
  
 76  
 OAS Verksamhet 1999 
  
 SOU 1998:154 
  
 Utvärderingsplanen 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 vår 
  
 sommar- 
  
 vinter 
  
 vår 
  
 sommar- 
  
 vinter 
  
 vår 
  
 sommar- 
  
 vinter 
  
 höst 
  
 höst 
  
 höst 
  
 Huvud- 
  
 noll- 
  
 ett-års 
  
 två-års 
  
 material: 
  
 mätning 
  
 mätning 
  
 mätning 
  
 Mindre 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 ja 
  
 attityd/ 
  
 kunskaps- 
  
 mätn: 
  
 Andra 
  
 data: 
  
 Fråge- 
  
 Skol- 
  
 Skol- 
  
 Skol- 
  
 under-sökn: 
  elever 
  
 elever 
  
 elever 
  
 TEMO- 
  
 TEMO- 
  
 vuxen 
  
 vuxen 
  
 Vpl 
  
 Vpl 
  
 Vpl 
  
 CARAT- 
  
 mätn. 
  
 Andra 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 System- 
  
 möjliga 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 bolaget 
  
 data: 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 Polis/ 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 tull 
  
 Under 1999 kommer även en djupintervjustudie att genomföras och eventuellt en mediaanalys. 
 Förutom utvärderingen av OAS opinionsinsats är det väsentligt att genomföra en ny större undersökning där syftet är, som i KALK, att kvantifiera delmängder, både bland allmänheten och bland alkoholpro- blematiker. Det är OAS mening att en sådan ny  
 KALK-studie 
  bör ge- nomföras om ca  
 3–4 
  år. Den undersökningen skulle då dels mäta omfatt- ningen av den konsumerade mängden icke registrerad alkohol, dels mäta förändringar från KALK 1996. 
  
 4.2 
  
 Övriga aktiviteter 1999 
  
 4.2.1 
  
 Trafikområdet 
  
 Vägverkets, Försäkringsförbundets och NTF:s trafikprojekt i samverkan med OAS fortsätter även under 1999. Flera utbildningspaket kommer att tas fram och distribueras till olika yrkeskategorier/målgrupper. 
 Folkhälsoinstitutets informationsmaterial Drick med huvudet har kompletterats med uppgifter om alkohol och trafik. På Internetsidan 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS Verksamhet 1999  
 77 
  
 kommer det första svenska spelet om alkohol och trafik att finnas. Besö- karen kommer att få prova på att köra en bana med olika alkoholhalter i blodet för att därmed se vilka skillnader det blir i körresultat. Till spelet är kopplat en faktadel om alkohol och trafik. Folkhälsoinstitutets infor- mationstelefonnummer kommer även 1999 att innehålla uppgifter om alkohol och trafik. 
 Inom trafikprojektet har diskussioner förts om ytterligare TV- program 1999. Inom  
 OAS-samarbetet 
  har framförallt Vägverket och Försäkringsförbundet aktualiserat behovet av ytterligare insatser mot högkonsumenter som står för den allra största delen av trafiknykterhets- brotten. Projektledningen för trafikprojektet har vid flera tillfällen besökt USA för informationsutbyte och filminspelningar. I USA pågår många intressanta projekt som mycket väl skulle kunna anpassas för svenska förhållanden och till vissa delar genomföras även här. 
  
 4.2.2 
  
 Gravida 
  
 Tillsammans med Schultz och eventuellt andra intresserade planerar OAS ett fortsatt samarbete kring alkohol och graviditet, bl.a. för att man i framtiden ska kunna ge mer individualiserad information (vid sidan av den basinformation som ges till alla) och utveckla bättre metoder för att kommunicera med olika typer av gravida kvinnor. I det arbetet är det viktigt att ta tillvara erfarenheterna av olika projekt som pågår runt omkring i landet. Erfarenheterna från den relativt begränsade kvalitativa undersökningen av inställningen till alkohol bland barnmors- kor och blivande föräldrar, som genomfördes av OAS 1998, bör ligga till grund för en mer omfattande undersökning på samma tema. Från Folkhälsoinstitutets sida är en riktad studie kring FAS (fetalt alkohol- syndrom) och FAE (fetala alkoholeffekter) planerad och skall påbörjas under 1999. Ett interaktivt multimediaprogram (MIMMI) bl.a. om alko- hol och graviditet, har producerats och kommer att erbjudas alla mörda- vårdscentraler under 1999. 
  
 4.2.3 
  
 Arbetsplatser 
  
 Resultatet av OAS kartläggning av medlemmarnas alkoholpolicies och handlingsprogram beräknas vara klar i början av 1999. Under 1999 kommer arbetet att inriktas på att stödja och utveckla det interna arbetet inom OAS. Målet är att i samarbete med bl.a.  
 Alna-Riks 
  utveckla verk- ningsfulla metoder, dels för det alkoholförebyggande arbetet och dels för 
  
 78  
 OAS Verksamhet 1999 
  
 SOU 1998:154 
  
 det rehabiliterande alkoholrelaterade arbetsmiljöarbetet på OAS arbets- platser. 
 Under 1999 kommer ett Hotell- och Restaurangprojekt att genomfö- ras tillsammans med SHR och Alna på ca 10 orter runt omkring i Sveri- ge. Målet är att ett urval av restauranger på dessa orter ska få ett per- sonligt besök där restaurangägare och anställda ges möjlighet att dels ta upp sina egna behov men även få information om SHR:s syn på miss- bruk av droger eller alkohol på arbetsplatser och SHR:s syn på ansvars- full alkoholhantering. Restaurangerna kommer även att att få informa- tion om vad Alna kan stödja arbetsplatsen med. Inom projektet kommer man också att sträva efter att etablera ett samarbete med de utvalda or- ternas kommunala tillsynsenheter. 
  
 4.2.4 
  
 Måttfulla och återhållsamma alkoholvanor 
  
 En av  
 OAS-samarbetets 
  prioriterade uppgifter är att verka för måttfulla och återhållsamma alkoholvanor bland Sveriges befolkning. Vid sidan om opinionsinsatsen mot illegal alkohol kommer OAS att initiera en in- sats för måttfulla och återhållsamma alkoholvanor. Arbetet beräknas starta under våren 1999. Ett material som redan nu finns är embryot till ett medicinskt informationsprogram om vad som händer i kroppen när man dricker alkohol. 
  
 4.2.5 
  
 Ungdomar 
  
 Folkhälsoinstitutet planerar att fortsätta sin informationssatsning Drick med huvudet. Man planerar även att utveckla Drick med huvudets hemsida. 
 Systembolaget har producerat två nya filmer på temat "Leg 25". Fil- merna skall visas på  
 SF-biograferna 
  första och tredje kvartalet  
 –99. 
  Syftet är att få ungdomar mellan 20 och 25 år att visa legitimation när de besöker Systembolagets butiker.  
 Sekundär-målgruppen 
  är ungdomar i åldern  
 17–20 
  år med budskapet – ingen idé att ens försöka. För att motverka langning till ungdomar har Systembolaget producerat två nya  
 PapiRaul-reklamsnuttar 
  för radio. Två nya filmer kommer att produ- ceras under 1999. Målgruppen för langningskampanjen är  
 20–23-år- 
  ingar och budskapet är "att inte köpa ut". Sekundärmålgrupp är föräld- rar. Aktiviteterna kommer att ske i samarbete med OAS. 
  
 SOU 1998:154 
  
 79 
  
 5 OAS framtid 
  
 5.1 
  
 Former och innehåll för ett långsiktigt samarbete 
  
 Redan från start uttalades från regeringens sida (Dir:1997:3) att kom- mittéformen endast var en tillfällig lösning i avvaktan på att formerna för ett mer långsiktigt samarbete skulle utvecklas.  
 OAS-kommittén 
  fick i uppgift att undersöka förutsättningarna för ett eventuellt framtida per- manent OAS. Ett förslag till organisationsform och fortsatt finansiering ska lämnas till regeringen senast den 30 augusti 1999. 
 Innan förslag till organisationsform presenteras har kommittén haft att ta ställning till om samarbetet inom OAS ska permanentas. I direkti- ven formulerades vissa uppdrag till kommittén, t.ex. ska kommittén or- ganisera ett samarbete mellan parter med i vissa delar olika intressen. Kommittén ska uppmuntra till ett mer ansvarsfullt bruk av alkohol och engagera olika aktörer i arbetet mot missbruk och för måttfullhet i bru- ket av alkohol och söka samordna de olika aktörernas insatser. Kom- mittén ska arbeta med enhällighet som princip. Inom kommittén har dis- kussioner förts och uppdragen i direktiven har kompletterats med ytterli- gare målsättningar som kommittén har formulerat i en gemensam platt- form och en gemensam strategi för samarbetet. 
 De viktigaste frågeställningarna som kommittén har haft i uppgift att utreda är följande: 
  
 p 
  
 Är OAS ett effektivt sätt att bedriva informations- och opinions- arbete på? 
  
 p 
  
 Har OAS lyckats organisera och uppmuntra till ett samarbete mellan parter med i vissa delar olika intressen? 
  
 p 
  
 Är  
  
 OAS-samarbetet 
  rätt väg för att uppnå ett mer ansvarsfullt bruk av alkohol och måttfulla och återhållsamma alkoholvanor hos befolkningen? 
  
 80  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 5.1.1 
  
 Uppbyggnadsskedet 
  
 Under det första året av OAS existens har samarbetet och dialogen inom OAS utvecklats fortlöpande. Inför OAS lansering i november 1997 prio- riterades arbetet med att utarbeta en gemensam plattform och att hitta gemensamma kriterier för samarbetet. Både plattformen och kriterierna växte fram i ett nära samarbete med samtliga OAS medlemmar, bl.a. intervjuades alla OAS ledamöter. Under intervjun ställdes frågor om förväntningar på och motiv för samarbetet, önskemål om gemensamma informationssatsningar, egna eventuella åtaganden osv. I diskussionerna utkristalliserades de områden där medlemmarna har ett gemensamt syn- sätt och där det därmed finns möjlighet till samarbete om information och opinionsbildning. Samsynen handlar bl.a. om total avhållsamhet från alkohol i trafiken, under kvinnans graviditetsperioder och i arbetet. Det finns också en gemensam uppfattning om att ungdomar ska förhindras att få tag på alkohol och att den illegala alkoholmarknaden ska bekäm- pas. 
 Ett område utpekades som det största omedelbara hotet av samtliga medlemmar: Framväxten av en omfattande illegal marknad. Den illegala marknaden är både ett hot mot den svenska alkoholpolitikens fundament (detaljhandelsmonopol, åldersgränser och högprispolitiken) och ett hot mot den legala alkoholnäringen. OAS aktiviteter i egen regi inleddes mot denna bakgrund med en gemensam insats mot den illegala alkoholhante- ringen. Samtliga medlemmar hade, av olika skäl, ett samhälleligt och/eller ett kommersiellt intresse av att bekämpa den illegala markna- den. 
 När det gäller synen på vuxnas alkoholkonsumtion finns däremot vis- sa skillnader. Bland medlemmarna i OAS finns ingen enad syn på den s.k. totalkonsumtionsmodellen – att det finns ett samband mellan den totala konsumtionen i ett land och alkoholskadornas omfattning. Det finns inte heller någon gemensam syn på prisinstrumentets betydelse och på alkoholmonopolets vara eller icke vara. OAS är ett samarbete upp- byggt kring det som förenar och kring samverkan om informations- och opinionsbildning. OAS är ett forum för dialog mellan staten och bran- schorganisationerna i frågor relaterade till alkohol. OAS tar dock inte ställning i andra frågor än de som berör samverkan om information och opinionsbildning. 
 Det är förenligt med ett deltagande i OAS att framföra särintressen i frågor som ligger utanför OAS plattform om man gör det i den egna or- ganisationens namn och så länge medlemmarna inte för ut motstridiga budskap i de frågor som ingår i OAS plattform. Det är däremot inte för- enligt med  
 OAS-samarbetet 
  att i OAS namn gå ut och framföra åsikter i dessa frågor, eftersom de ligger utanför ramarna för samarbetet. Att 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 81 
  
 denna rågång måste hållas klar, har varit en av de viktigaste erfarenhe- terna av OAS första år. Det är också en förutsättning för ett framtida  
 OAS-samarbete. 
  Ett framtida OAS måste vara tydligt utåt när det gäller medlemmarnas olika roller utanför samarbetets ramar. 
 Inom kommittén har även andra frågor berörts, t.ex. om det i OAS namn ska utvecklas etiska regler för försäljning och marknadsföring. Diskussionerna resulterade i att branschorganisationerna i egen regi ut- arbetade och enade sig kring etiska regler för hur branschen bör uppträ- da på ett ansvarsfullt sätt. 
 När det gäller synen på berusningsdrickande och missbruk finns enighet inom OAS. I direktiven sägs att kommittén ska verka för mått- fulla alkoholvanor. Inom kommittén har målsättningen konkretiserats något och har nu följande lydelse: att kommittén ska förstärka en opini- on för måttfulla och återhållsamma alkoholvanor i befolkningen i syfte att minska alkoholens skadeverkningar. 
  
 5.1.2 
  
 Klart att lansera 
  
 Under hösten 1997 presenterades OAS och dess första insats för en stör- re publik. Ett presseminarium anordnades där den s.k. KALK- undersökningen presenterade sina preliminära resultat om svenskarnas konsumtion av alkohol från legala och illegala källor. KALK var ett re- sultat av ett tidigare samarbete mellan fem av OAS medlemmar, nämli- gen Vin  Sprit AB, Systembolaget AB, Svenska Bryggareföreningen Folkhälsoinstitutet och Alkoholinspektionen. Under flera år hade olika undersökningar av det s.k. mörkertalet (icke registrerad alkohol som säljs utanför Systembolaget och restaurangerna) kommit fram till olika resultat. De skilda resultaten medförde att det fanns en osäkerhet om hur stor den svenska totalkonsumtionen av alkoholdrycker är. För att undan- röja denna osäkerhet gick dessa organisationer med delvis olika alkohol- politiska intressen ihop och gav fyra olika forskare (Eckart Kühlhorn, ordf., Bishop, Golden och Brooks) i uppdrag att genomföra en av de största frågeundersökningar som gjorts i Sverige. Över 10 000 personer intervjuades under ett helt år om sin alkoholkon- sumtion under de två dagarna närmast före intervjudagen. I Kalkunder- sökningen vägdes även uppgifter in baserade på studier av alkoholpro- blematiker och personer som lagförts för grövre brott. 
  
 KALK-undersökningen 
  visade att av den totala alkoholkonsumtionen kom ca 13 procent från illegala källor. Om man enbart betraktar sprit- konsumtionen kom mellan 30 och 35 procent från illegala källor. Ung- domar och storkonsumenter var de viktigaste kundgrupperna. 
  
 82  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 Undersökningens resultat blev den gemensamma faktabasen för OAS opinionsinsats mot illegal alkohol. En gemensam problembeskrivning var helt nödvändig för att OAS medlemmar tillsammans skulle kunna gå ut i en gemensam aktion. Den positiva effekten av samarbetet inom KALK- projektet hade stor betydelse för det fortsatta  
 OAS-samarbetet. 
  OAS presseminarium var mycket välbesökt och resultatet fick stor spridning i både dagstidningar och etermedia. Presseminariet följdes av en presskon- ferens där OAS och opinionsinsatsen mot illegal alkohol presenterades. 
  
 5.1.3 
  
 Fortsatt utvecklingsarbete 
  
 Under 1998 har fortlöpande diskussioner förts inom OAS och bland OAS medlemmar om hur ett effektivt och verkningsfullt informations- och opinionsarbete bör bedrivas. Inom OAS finns en mycket bred och allsidig kompetens som många gånger haft en positiv effekt på det kon- kreta arbetet. Det har varit viktigt att finna ett arbetssätt som ger ut- rymme för de olika kulturerna. Inom branschorganisationerna har man t.ex. stor erfarenhet av marknadsföring och näringsverksamhet. Inom myndigheterna har man kunskaper om den illegala marknaden, alkoho- lens skadeverkningar, förebyggande arbete m.m. Ett första försök att utveckla ett integrerat arbetssätt var opinionsinsatsen mot illegal alkohol. Opinionsinsatsen kom att bestå av både marknadsföring i form av TV- reklam, annonser m.m., ett brett regionalt och lokalt samarbete där både myndigheter och bransch involverades och ett intimt samarbete med al- koholforskare. Inom insatsen arbetade OAS medlemmar aktivt, i kontakt med media för att intressera dem för frågan, men också för att lämna nya fakta eller nyheter. På grund av OAS bredd har det också varit möjligt att samordna polisens och tullens operativa arbete med OAS opinionsin- sats. En av OAS presskonferenser hölls t.ex. i tullens lager med beslag- tagen sprit. Genom att utnyttja Folkhälsoinstitutets nätverk har länskon- taktpersonerna och OAS hållit en intensiv kontakt med lokalpressen. Vid samtliga regionala konferenser som hållits under 1998 har föreläsarna presenterat lokala och regionala fakta om olika aktiviteter och om alko- hol och en presskonferens har anordnats dit lokal press och lokal TV inbjudits. 
 Nästa uppgift för kommittén blir att utforma information om mått- fulla och återhållsamma alkoholvanor som passar svenska förhållanden. En gemensam definition kommer att göras av begreppet måttfull och återhållsam konsumtion i OAS budskap. Detta kommer blir en av OAS viktigaste utvecklingsuppgifter under 1999. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 83 
  
 5.1.4 
  
 Resultatet 
  
 1. Det är möjligt att organisera och uppmuntra ett samarbete 
 Erfarenheterna från det hittillsvarande arbetet visar att det är möjligt att organisera ett meningsfullt samarbete mellan parter med i vissa delar motstridiga intressen, när det råder stor enighet bakom budskapet. Under den korta period som OAS funnits har flera olika samarbetsprojekt på- börjats (se kapitel 3). En förutsättning för samarbete är att medlemmar- na har möjlighet att vid sidan om OAS fortsätta att driva sina legitima särintressen så länge de inte strider mot den gemensamma plattformen. Staten och dess myndigheter kan sprida information till stöd för de alko- holpolitiskt motiverade restriktionerna. Alkoholnäringen kan driva sina branschintressen. 
 2. Informationssamarbetet måste vara klart avgränsat 
 Det är viktigt inför framtiden att se att samordningen av informationsin- satser inom OAS endast omfattar avgränsade delar av informationsar- betet på alkoholområdet. Det finns alkoholinformation som inte bör eller kan drivas i OAS namn eller med stöd av OAS, t.ex. information om alkoholens generella risker, information om svenska alkoholpolitiken och motiven bakom den eller information för att sprida branschens särintres- sen. En konsekvens av denna erfarenhet är att det även i framtiden finns behov av statlig alkoholinformation vid sidan om OAS. Folkhälsoin- stitutet och Systembolaget har i uppgift att ansvara för dessa delar. På samma sätt kommer de olika branschorganisationerna att ha behov av att informera om sina produkter eller tjänster. 
 3. Ett fungerande samarbete ger större legitimitet till informationen 
 En gemensam avsändare, som består av flera olika intressen, får ofta en större legitimitet eftersom den gemensamma avsändaren visar att det råder stor enighet om budskapet. 
 4. Samarbetet måste bygga på konsensus och en gemensam plattform och strategi 
 Ett samarbete mellan till vissa delar oliktänkande kräver att alla ställer sig bakom det som företas i samarbetsorganisationens namn. En gemen- sam plattform och strategi för arbetet krävs. OAS har lyckats finna en gemensam plattform och möjliga samarbetsområden och har även lyck- ats formulera gemensamma budskap på de områden samarbetet omfat- 
  
 84  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 tar. Ett konkret exempel på detta är informationsskriften Vi tänker inte torrlägga... som OAS gav ut hösten 1997. 
 5. Samarbetet måste bygga på nytänkande och kulturutbyte 
 En av styrkorna med OAS är dess bredd och kontakt med skilda kultu- rer. Inom OAS kan en dialog ske där de olika synsätten bryts i ett ge- mensamt forum. Dialogen och kulturutbytet har bl.a. lett till att företrä- dare från branschorganisationerna på alkoholområdet tagit egna initiativ för att förbättra egenkontrollen inom alkoholnäringen. Det har också lett till att statliga myndigheter i högre grad än tidigare intresserat sig för den växande icke registrerade konsumtionen av alkohol. I många frågor har det visat sig att viljan att ta ett ökat ansvar är gemensam. Kommittén har också fått ta del av helt nya aspekter på det förebyggande arbetet, t.ex. har Försäkringsförbundet utarbetat en policy angående alkohol, läkemedel och droger i trafiken som bland annat tar upp frågan om er- sättningsreglerna i trafikförsäkringen till skadade som kört rattfulla. Det är viktigt att nytänkande blir något som karaktäriserar OAS informa- tions- och opinionsarbete i framtiden. 
 6. OAS möjliggör ett effektivt sätt att bedriva informations- och opini- onsarbete 
 Endast drygt 1,5 år har gått sedan OAS bildades och det är för tidigt att säga något bestämt om insatsernas resultat innan de har utvärderats. Några tendenser kan dock redan ses. Det informationsmaterial som OAS gemensamt har tagit fram har fått en mycket stor spridning. Ett och samma material, med ett gemensamt budskap från stat och näringsliv, har kunnat spridas till anställda inom livsmedelskedjorna, anställda vid bryggerier och restauranger, regionala kontaktpersoner för de statliga myndigheterna m.fl. Om denna större kontaktyta och det gemensamma budskapet också leder till att befolkningen ändrar sina attityder till t.ex. illegal alkohol och sina alkoholvanor, får de kommande utvärderingarna visa. 
 Ett annat exempel på att samarbetet har resulterat i ett effektivt in- formationsarbete är det s.k. trafikprojektet. Både FHI och Systembolaget har i uppdrag att uppmärksamma frågan om alkohol och trafik. I och med OAS beslut att ställa sig bakom NTF:s, Vägverkets och Försäk- ringsförbundets trafikprojekt valde FHI och Systembolaget att medverka i detta projekt i stället för att bedriva egna separata projekt vid sidan om. I och med detta blev det möjligt att samordna en mängd aktiviteter både i tid och innehåll. Under december 1998 och januari 1999 kommer flera 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 85 
  
 koordinerade aktiviteter om kopplingen alkohol, trafik och alkoholism att ske. 
 Ett gemensamt informationsmaterial är ofta billigare att producera och distribuera än om flera olika aktörer var och en producerar och dist- ribuerar olika material som i stort sett handlar om samma fråga och dessutom sprids till samma målgrupp. Det är kostnadseffektivt att sam- producera material när samsyn finns om både vad materialet ska inne- hålla och vad syftet med materialet bör vara. Ett gemensamt agerande ökar dessutom förutsättningarna för att få fram erforderliga resurser för ett framgångsrikt projekt. 
 7 
 .  
 Ett nära samarbete mellan myndigheter, informationsspridare och forskare är verkningsfullt 
 En viktig lärdom från arbetet med opinionsinsatsen mot illegal alkohol är de positiva effekter som det intima samarbetet med alkoholforskare och statistiker har haft. Tillsammans med en grupp forskare lades grunderna för utvärderingen innan insatsen startade. En fristående utvärderings- grupp bestående av alkoholforskare utsågs. En halvtids alkoholforskare, anställd av  
 OAS-sekretariatet, 
  utsågs till sekreterare för gruppen. Inom den fristående utvärderingsgruppen utarbetades frågeformulär med frå- gor om både konsumtion av och attityder till illegal alkohol. Innan den rena kampanjdelen startades gjordes en s.k. nollmätning. Resultatet av nollmätningen bör kunna fungera som ett hjälpmedel både i kartlägg- ningen och utvärderingen av det lokala arbetet. Mätningarna ska uppre- pas under den tid opinionsinsatsen pågår 
 .  
 Samarbetet har även resulterat i att en mängd data tagits fram till OAS regionala konferenser om illegal alkohol. 
 En förutsättning för att informations- och opinionsarbete på nationell nivå ska få effekter är att insatserna leder till lokalt och regionalt enga- gemang. Fakta och information måste därför tas fram om såväl övergri- pande frågor som regionala/lokala förhållanden. En erfarenhet som gjorts till följd av OAS opinionsarbete mot den illegala alkoholen är att konsumtions- och  
 attityd-undersökningar 
  om alkohol i framtiden bör utformas på ett sådant sätt att det är möjligt att göra både regionala ned- brytningar och nedbrytningar på mindre målgrupper. När material bryts ner på undergrupper (män, kvinnor, unga, gamla osv.) och på regioner ges den differentierade information som är nödvändig för att man ska kunna bedriva ett effektivt informations- och opinionsarbete. Undersök- ningar av denna storlek är kostsamma vilket ytterligare talar för att det finns vinster med att samordna även frågeundersökningar i framtiden. 
  
 86  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 5.1.5 
  
 Statskontorets översyn 
  
 Regeringen gav 1997 OAS i uppdrag att lämna förslag om sin egen framtid. Under 1998 gav regeringen Statskontoret i uppdrag att kartläg- ga vissa centrala och regionala myndigheters och andra organisationers ansvar och uppgifter på alkohol- och narkotikaområdet. I uppdraget in- gick också att lämna ett principiellt förslag till en ny myndighetsstruktur på området. Statskontoret överlämnade den sista oktober 1998 en rap- port Samordning mot droger- kartläggning och skiss till ny myndighets- struktur på alkohol- och narkotikaområdet (1998:22). 
 I rapporten konstaterar Statskontoret att likartad kampanj- och upp- lysningsverksamhet, riktad till samma målgrupper bedrivs såväl av cent- rala myndigheter som av organ i regeringskansliet (OAS, Nationella led- ningsgruppen). Statskontoret föreslår att ansvaret för informationssats- ningar bör ligga på myndighetsnivå. Regeringsinitiativ bör förmedlas i form av uppdrag. Myndigheterna bör därvid huvudsakligen fungera som beställare och i förekommande fall som avsändare. Frivilligorganisa- tioner och näringslivsorgan bör i större utsträckning svara för utform- ning och genomförande. Statskontoret framför att man kan överväga att knyta en permanent branschsamarbetsdelegation för informa- tionsverksamhet – efterträdare till OAS – till en ny stabsmyndighet med dess chef som ordförande. I förhållande till nuvarande kommittéform begränsas då rollen till att vara rådgivande till myndigheten och ett fo- rum för att komma överens om vissa insatser. 
 Statskontoret har i sin utredning inte närmare gått in och analyse- rat vilken typ av information och opinionsbildande arbete den nya orga- nisationen bör utföra. Någon definition av vad man menar med begrep- pet informations- och opinionsarbete har inte heller framförts. 
 Inför framtiden, när informations- och opinionsarbete med all sanno- likhet kommer att bli allt viktigare, är det nödvändigt att närmare analy- sera mål, motiv och metoder för informations- och opinonsarbetet. Inom  
 OAS-samarbetet 
  har det t.ex. visat sig viktigt att noga pröva vilken in- formation som kan spridas i samarbete med andra parter än staten, vil- ken information som även fortsättningsvis endast kan ha staten som av- sändare och vilken information som endast kan ha alkoholnäringen som avsändare. Det är att förenkla problemet att endast se det som en organi- sationsfråga. Även om en samordning av liknande information till sam- ma målgrupper är önskvärd så är det inte möjligt att  
 all  
 information kan ha samma avsändare. Tanken bakom OAS är att det ska finnas ett forum där de olika parterna på alkoholområdet kan delta. Ett forum där aktö- rerna från fall till fall ges möjlighet att ta ställning till om avsändaren bör/kan vara OAS och om en gemensam avsändare gör det lättare att uppnå målet för insatsen. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 87 
  
 OAS anser att det är viktigt att det i framtiden finns ett sådant forum som har till uppgift att uppmärksamma och bevaka om och när informa- tionsinsatser blir mer effektiva genom ett brett samarbete med många olika kanaler ut i samhället. Från OAS sida anser vi vidare att informa- tion som har många kanaler och informationsspridare har större chans att nå ut till målgrupperna än information som hänvisas till en eller få kanaler. Ibland är det dessutom så att målgruppen för informationen är både allmänheten, offentliganställda, frivilligorganisationer och anställda inom  
 alkohol-, 
  livsmedels- eller försäkringsbranschen. I många samman- hang är det är mot denna bakgrund enligt OAS uppfattning en stor fördel om avsändaren är ett samarbetsorgan där samtliga aktörer ingår, istället för att avsändaren är en enskild aktör. En annan viktig faktor att ta hänsyn till när man diskuterar samarbete mellan staten och dess myn- digheter och andra aktörer är enligt OAS att samarbetet just förutsätter samarbete. Framtidens samarbetsorganisation mellan stat och bransch måste växa fram i en dialog mellan parterna, baserad på de frågor som samarbetsparterna önskar samarbeta kring. OAS första år har gett goda erfarenheter som belyser hur ett långsiktigt och fungerande samarbete bör byggas upp. OAS framtid måste med andra ord i första hand, inom vissa ramar, formuleras av medlemmarna i OAS själva. 
 Sammanfattningsvis anser kommittén att det gångna årets erfarenhe- ter har gett tillräckliga resultat och erfarenheter för att gå vidare och lägga grunden till ett långsiktigt samarbete i ett framtida OAS. 
  
 5.2 
  
 OAS organisation 
  
 Mot bakgrund av ovanstående tillsatte OAS den 11 mars 1998 en ar- betsgrupp som fick namnet Framtidsgruppen med uppgift att utarbeta underlag för kommitténs förslag om OAS framtid. Framtidsgruppens arbete skulle grundas på kommitténs bedömningar och på de riktlinjer som regeringen föreslagit i sin proposition Former för verksamhet som är beroende av statligt stöd, m.m. (prop 1995/96:61 Bet.1995/96:LU7). 
 Framtidsgruppen fick i uppgift att ta fram tre olika alternativ: 
  
 p 
  
 Ideell förening 
  
 p 
  
 Statlig delegation 
  
 p 
  
 Samarbetsavtal mellan två grupperingar (staten och dess myndig- heter och branschens organisationer) 
  
 88  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 5.2.1 
  
 Framtidsgruppens och  
  
 OAS-ledamöternas 
  uppfattning om ett framtida OAS 
 För att utreda förutsättningarna för ett mer långsiktigt åtagande från de i OAS ingående myndigheterna och organisationerna på  
 alkohol-, 
  försäk- rings- och livsmedelsområdena genomfördes under våren och sommaren intervjuer med ledamöter i OAS och medlemmar i den av kommittén ut- sedda Framtidsgruppen. 
 Under intervjun ställdes frågor om framtida samverkansform, statens roll i samarbetet, finansiering, verksamhetens innehåll m.m. Intervjufrå- gorna hade sänts över i förväg för att ge intervjupersonerna möjlighet att förankra sina svar inom den egna myndigheten/organisationen. Majori- teten av de intervjuade ledamöterna hade emellertid inte haft möjlighet att inhämta den egna styrelsens eller företagsledningens synpunkter vil- ket innebar att de svar som redovisas i bilaga 5 endast representerar  
 OAS-ledamoten 
  eller framtidsgruppsrepresentanten. Här nedan följer en mycket kort sammanfattning av vad som framkom under intervjuerna. 
 Majoriteten av de intervjuade kunde tänka sig att OAS blev antingen en ideell förening eller en statlig delegation. Den avgörande frågan var inte organisationsformen i sig utan man betonade vikten av att finna den organisationsform som möjliggör ett samarbete som går att förverkliga inom rimlig tid. Majoriteten framhöll vidare att grundförutsättningen för ett framtida OAS var att det kunde fungera som ett forum för samverkan mellan stat och näringsliv när det gäller alkoholinformation och opini- onsbildning. OAS måste fungera som ett forum för nya initiativ, som en idéspruta och som ett forum för korsbefruktande diskussioner om alko- holinformation. Samtliga framhöll att statens deltagande är en förutsätt- ning för ett framtida OAS. Samtliga intervjuade ansåg också att nuva- rande plattform för OAS arbete är bra, men att man samtidigt måste ha en viss flexibilitet när nya viktiga frågor eller områden aktualiseras på grund av förändringar i omvärlden. Alla intervjuade ansåg vidare att det krävs att alla är eniga när en ny medlem ska väljas in och att ett med- lemskap bör följas av ett långsiktigt åtagande. Samtliga medlemmar be- tonade att ett medlemskap i OAS bör vara förenat med ett finansiellt åtagande. 
 OAS bör ha en liten flexibel organisation, dvs. en mindre basorgani- sation och aktiviteter i form av projekt. 
 När det gäller frågan om vilken typ av alkoholinformation och opini- onsbildning som bör ske inom OAS ram framfördes många förslag. En- ligt majoriteten av de intervjuade bör OAS utveckla information som bidrar till att ett moget förhållningssätt till alkohol utvecklas, ett förhåll- ningssätt som mer handlar om måttfullhet än om berusning. En annan gemensam nämnare var att OAS bör arbeta för att öka kunskapen hos 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 89 
  
 allmänheten om alkoholens verkningar på ett nyanserat och faktabetonat sätt. En utgångspunkt för OAS information ska vara att en stor majoritet av svenska folket betraktar alkoholdrycker som ett naturligt inslag i livet och använder alkohol på ett sådant sätt att det inte vållar problem. 
 När det gäller sammansättningen var de flesta intervjuade nöjda med den sammansättning som kommittén haft men många framförde också att man i framtiden bör se över vilka som ska vara med i ett permanent OAS. 
  
 5.3 
  
 Överväganden och förslag 
  
 OAS-kommittén 
  anser att informations- och opinionsarbete på alkoho- lområdet kommer att spela en viktig roll i framtiden. Informationsinsat- ser ska inte genomföras isolerat utan integreras i ett brett samarbete och samordnas med andra aktiviteter. Arbetet måste vara långsiktigt och ut- föras i nära samarbete mellan myndigheter, branschföreträdare, forskare och andra viktiga aktörer på alkoholområdet. De erfarenheter som gjorts inom  
 OAS-samarbetet 
  ger god vägledning och tillräcklig grund för att föreslå att det nuvarande samarbetet permanentas. 
 Under utredningens gång har det framstått som allt tydligare att det inte är organisationsformen i sig som är huvudfrågan utan det handlar om att formulera gemensamma kriterier och ett bra innehåll för samar- betet. Kommittén har enat sig bakom en gemensam plattform och om ett arbetssätt som gör att alla ledamöter ges ett inflytande över OAS verk- samhet. Grunden för ett framtida OAS är därmed till viss del redan lagd. En viktig fråga för utredningen har därför varit hur dagens arbetssätt ska kunna befästas och ytterligare utvecklas i en permanent organisation. Mot bakgrund av de tidigare diskussionerna inom OAS och några av intervjusvaren formulerade kommittén de kriterier som de ansåg viktiga för den framtida organisation. Dessa kriterier var följande: 
  
 ê 
  
 Den framtida organisationen ska vara lätt att bilda. Bildandet av organisationen ska vara både politiskt, ekonomiskt och administra- tivt hanterbart. Den nya organisationen måste finnas på plats inom en snar framtid. 
  
 ê 
  
 Den nya organisationen ska vara trovärdig i breda kretsar. Den ska inte representera något särintresse. 
  
 90  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 ê 
  
 Den ska representera ett tydligt, jämställt och långsiktigt åtagan- de där ej statliga medlemmar ska vara jämställda med övriga med- lemmar. Oavsett organisationsform bör det statliga inflytandet över den löpande verksamheten inte vara dominerande. 
  
 ê 
  
 Den ska ha ett ansikte utåt. 
  
 ê 
  
 Det ska finnas tillräckligt många intressenter som är beredda att stå för baskostnaderna och dela på ansvaret för den nya organisatio- nens finansiering och verksamhet. 
  
 ê 
  
 Den ska tillåta ett flexibelt arbetssätt. 
  
 ê 
  
 Den ska vara ett forum för diskussion och fungera som idékälla för gemensamma eller enskilda initiativ. 
  
 ê 
  
 Den ska möjliggöra ett samarbete med parter som står utanför den egna organisationen. 
  
 ê 
  
 Den ska vara en sluten associationsform men inte förhindra att kret- sen vidgas vid behov. 
  
 ê 
  
 För att bli medlem i organisationen ska man ställa upp bakom dess gemensamma plattform. 
  
 ê 
  
 Alla principiellt viktiga beslut måste fattas enhälligt. 
  
 ê 
  
 Ett deltagande måste vara förenat med någon form av minimiåta- gande. 
  
 5.4 
  
 De olika organisationsalternativen 
  
 Som tidigare nämnts kan ett samarbete mellan stat och näringsliv på al- koholinformationsområdet organiseras på flera sätt. Inom OAS- kommittén har tre tänkbara alternativ utretts 
 Alternativ 1: ideell förening. 
 Alternativ 2: statlig delegation 
 Alternativ 3: samarbetsavtal 
 Syftet med följande avsnitt är att ge en beskrivning av de olika organisa- tionsalternativen. När det gäller föreningsalternativet görs även en ge- nomgång för att se om ett framtida OAS skulle kunna uppfylla de for- mella krav som ställs för att bli en förening. Beskattningsfrågan är också väsentlig för val av organisation. Kapitlet innehåller därför en redogörel- se för skattereglerna för ideella och allmännyttiga föreningar. Därefter följer ett avsnitt som redovisar hur de olika organisationsformerna svarar mot de kriterier som kommittén formulerat för sitt framtida samarbete. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 91 
  
 5.4.1 
  
 Alternativ 1 – en ideell förening 
  
 När en privaträttslig form krävs för statlig verksamhet som är beroende av återkommande tilldelning av anslagsmedel ska främst formerna aktie- bolag och ideell förening användas. (Regeringens proposition 1995/96:61. bet 1995/96:LU7). I propositionen slås fast att statlig verk- samhet i första hand bör bedrivas i myndighetsform. I några fall kan det vara aktuellt att en statlig uppgift istället utförs i en privaträttslig verk- samhetsform,. t.ex. när det finns statsfinansiella eller andra skäl för sta- ten att samverka med någon annan. Men även då staten själv finansierar och driver en verksamhet kan behovet av en självständig framtoning för verksamheten utgöra skäl för att utnyttja en privaträttslig verksamhets- form. Enligt regeringen kan  
 verksamhets-formen 
  ideell förening övervä- gas i sådana fall där det hos en större krets finns intresse för den uppgift som skall delegeras. I OAS fall rör det sig om att det finns intresse hos en större krets att samverka kring alkoholinformation och opinionsbild- ning. Från regeringens sida betonas vikten av att staten tillsammans med övriga föreningsbildare ska ha ett avgörande inflytande i föreningen, t.ex. genom att i föreningens stadgar ta in bestämmelser om rätten att utse styrelsemedlemmar samt om hur rösträtten utövas vid förenings- möten. 
 Utgångspunkten för en ideell förening är att årsmötet har rätten att utse styrelse etc. Verksamheten ska ges en tydlig självständighet. För att undvika alltför stora svängningar kan verksamhetsmålet för föreningen omgärdas med barriärer till skydd mot att tillfälliga opinioner genomför ändringar av verksamhetens mål. Via stadgar och avtal kan föreningens medlemmar ges lika stort formellt ansvar och inflytande över föreningens angelägenheter. Statens inflytande regleras också via stadgar och avtal. 
 Ideella föreningar som får särskilt organisationsanslag måste uppfylla vissa krav. De måste lämna in både en anslagsframställan och en årsre- dovisning och de har samma krav på revision som anslagsfinansierade myndigheter. Krav på hur de statliga medlen ska användas preciseras i tidsbegränsade avtal mellan staten och föreningen. Regeringen bör vara avtalspart för staten vid upprättande av sådana avtal. 
  
 5.4.1.1 
  
 Bildandet av en ideell förening – tillvägagångssätt 
  
 När stadgar antagits och styrelse utsetts är föreningen OAS en juridisk person. OAS stadgar  
 måst 
 e innehålla: 
  
 r  
 föreningens namn 
  
 92  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 r  
 föreningens ändamål 
  
 r 
  
 hur beslut i föreningens angelägenheter åstadkoms Dessutom  
  
 bö 
 r stadgarna innehålla 
  
 r 
  
 verksamhetens slag 
  
 r 
  
 den ort där styrelsen ska ha sitt säte 
  
 r 
  
 regler om hur medlemmar ska vinna in- och utträde 
  
 r 
  
 regler om hur medlemsavgifter bestäms 
  
 r 
  
 uppgift om antalet styrelseledamöter och suppleanter 
  
 r 
  
 uppgift om antalet revisorer 
  
 r 
  
 uppgift om tiden för styrelsens och revisorernas uppdrag 
  
 r 
  
 uppgift om hur styrelseordföranden ska utses 
  
 r 
  
 beslutsförhetsregler för styrelsen 
  
 r 
  
 uppgift om räkenskapsår 
  
 r 
  
 regler för föreningssammanträden 
  
 r 
  
 regler om hur beslut fattas på föreningssammanträden 
  
 r 
  
 regler om vilka ärenden som ska förekomma på ordinarie före- ningsmöte 
  
 r 
  
 regler om hur man ska förfara med föreningens tillgångar sedan skulderna betalats vid dess upplösning. 
  
 Innan en förening bildas bör man även reglera medlemmarnas ekonomis- ka rättigheter och skyldigheter i ett finansieringsavtal. Enskilda med- lemmar och styrelseledamöter är i princip fria från ansvar för förening- ens förpliktelser. 
 En ideell förening kan finansieras med olika former av avgifter (inträdesavgifter, årsavgifter, särskilda uttaxeringar, insatser m.m.) 
  
 5.4.1.2 
  
 Förvaltning 
  
 En ideell förening har normalt följande förvaltning: 
  
 r 
  
 En föreningsstämma som beslutar. 
  
 r 
  
 En styrelse som förvaltar. 
  
 r 
  
 En chefstjänsteman som antingen fungerar som en relativt själv- ständig VD eller som en verkställande kanslichef. 
  
 r 
  
 Ett kansli av varierande storlek. 
  
 Föreningen kan också inrätta olika typer av råd eller beredande organ. Det förekommer också att en fullmäktigeförsamling, representantför- samling eller liknande handhar vissa uppgifter i stämmans ställe. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 93 
  
 a. En ideell eller allmännyttig ideell förening? 
 För att staten ska medverka i en förening krävs i regel att föreningen klassas som  
 allmännyttig.  
 Det är dock inte nödvändigt. För att klassas som en allmännyttig ideell förening ställs särskilda krav. Här nedan föl- jer en mycket kortfattad beskrivning av vilka krav som ett framtida OAS måste uppfylla för att få lyda under de regler som gäller för en ideell förening och en allmännyttig ideell förening. 
  
 1. 
  
 Intresseområdet för samverkan mellan staten och andra måste identifi- eras. Detta gäller både för en vanlig ideell förening och en allmännyttig förening. 
  
 2. 
  
 Det ideella målet bör vara klart och tydligt. (Gäller alltid) 
  
 3. 
  
 Verksamhetens art och finansiering bör harmonisera med det ideella ändamålet. (Gäller alltid). 
  
 4. 
  
 För att klassas som en allmännyttig ideell förening måste föreningen ha en öppen associationsform. Detta är ett ett generellt krav om man ska få klassas som förening, både som en vanlig ideell förening och en all- männyttig förening. En vanlig ideell förening kan emellertid vara mer eller mindre sluten. För att föreningen ska klassas som allmännyttig fö- rening ställs däremot absoluta krav på öppenhet. Vissa avgränsningar kan dock vara förenliga med kraven men huvudregeln är att alla som är beredda att följa föreningens stadgar och omfattar dess ändamål ska ha rätt att bli medlemmar i föreningen. 
  
 5. 
  
 Bildandet av en ideell förening måste ske som en del i den statliga budgetprocessen (Gäller alltid). Riksdagen måste för statens del godkän- na engagemanget i föreningen. Riksdagen ska godkänna verksamhetens inriktning och statens ekonomiska åtaganden. Innan beslut fattas av riksdagen måste kommittén utreda om det finns behov av ändrad lag- stiftning. 
  
 Innan staten kan avtala om medlemskap måste regeringen utse tecknare av avtal, slutligt godkänna avtalet samt utse personer med fullmakt att företräda staten vid föreningsstämman. (Alternativt kan regeringen dele- gera detta till ett statsråd) 
 Övriga avtalstecknare måste få ett liknande beslut från sina respekti- ve beslutsorgan. 
  
 94  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 5.4.1.3 Skattemässiga förutsättningar 
 Skattskyldighet 
 En annan faktor som kan ha betydelse för OAS framtid är de skattemäs- siga förutsättningarna för verksamheten. För ideella föreningar gäller som huvudprincip samma beskattningsregler som för andra näringsidka- re, dvs. obegränsad skattskyldighet. Däremot kan ideella föreningar som har allmännyttiga ändamål få en förmånlig behandling i skattehänseende och bli begränsat skattskyldiga. 
 För att föreningen inte ska bli skattepliktig krävs: 
  
 p 
  
 att den klassas som allmännyttig av skattemyndigheten 
  
 p 
  
 att  
  
 75-80 
  % av verksamheten är inriktad på det allmännyttiga än- damålet 
  
 p 
  
 att dess verksamhet är ideell 
  
 p 
  
 att ingen utdelning sker till medlemmarna 
  
 p 
  
 att föreningen har mer än två medlemmar 
  
 p 
  
 att föreningen är bidragsberoende (inte finansieras via ersättning för utförda tjänster) 
  
 p 
  
 att föreningen inte får vägra någon inträde eller utesluta någon som delar föreningens målsättning och följer dess stadgar. 
  
 För att man definitivt ska veta om en förening blir befriad från skatt, måste ett förhandsbesked begäras av skatterättsnämnden. 
 Rörelseinkomster 
 Allmännyttiga ideella föreningar är undantagna från skattskyldighet för rörelseinkomster av försäljning av böcker, affischer m.m. En förutsätt- ning för skattefrihet är att den huvudsakliga delen av rörelseinkomsterna kommer från den skattefria delen av föreningens verksamhet. 
 Om en ideell förening inte uppfyller kraven på allmännyttigt ändamål, verksamhetens art, öppenhet i medlemsantagning och inkomstanvänd- ning, blir föreningen obegränsat skattskyldig. 
 Medlemsavgifter 
 Medlemsavgifter beskattas inte. Anslag och bidrag från offentlig myn- dighet, annan organisation eller privatperson undantas från beskattning om pengarna går till den allmännyttiga verksamheten. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 95 
  
 Grundavdrag 
 En allmännyttig förening, som är skattskyldig för inkomst medges ett grundavdrag på 15 000 kr. Avdraget görs av skattemyndigheten. 
 Den ideella föreningen betalar inkomstskatt, avkastningsskatt och särskild löneskatt på pensionsförmåner på samma sätt som övriga ar- betsgivare. 
 Deklarationsskyldighet 
 Deklaration ska lämnas av ideell förening om underlag för avkastnings- katt, löneskatt och skattepliktiga inkomster är högre än 15 000 kr. För den förening som helt eller delvis undantagits från skattskyldighet läm- nas en särskild uppgift till skattemyndigheten. Självdeklaration och sär- skild uppgift ska lämnas enligt bokföringsmässiga grunder vilket innebär att redovisning ska ske för inkomster och utgifter som belöper på räken- skapsåret. En ideell förening kan ha annat räkenskapsår än kalenderår. En allmännyttig ideell förening kan ges befrielse från skyldigheten att lämna särskild uppgift. 
 Arbetsgivaravgift 
 Har en förening anställda ska föreningen betala arbetsgivaravgifter och göra avdrag för preliminär skatt. 
 Moms 
 Det är bara den som har momspliktig omsättning som får dra av moms på inköp av varor och tjänster. Förutsättningen är att man i en yrkes- mässig verksamhet har skattepliktig omsättning av varor eller tjänster. Allmännyttiga ideella föreningar som inte är skattskyldiga vid inkomst- beskattningen är inte heller skyldiga att betala moms. Föreningen ska då inte ta ut moms vid försäljning av varor och tjänster och får därför inte dra av moms på inköp för denna verksamhet. 
 Ideella föreningar som inte är allmännyttiga och bedriver en verk- samhet som uppfyller kraven på näringsverksamhet ska betala moms för sådan omsättning av varor och tjänster som är skattepliktig. Det är ingen skillnad mellan dessa föreningar och vanliga näringsidkare. 
  
 96  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 5.4.1.4 
  
 Avtalsmässiga förutsättningar 
  
 Om staten ska finansiera en ideell förening via anslag krävs ett s.k. kon- sortialavtal (här kallat huvudavtal). Huvudavtalet sluts mellan de som avser att tillsammans bilda en förening och vara dess första medlemmar. I huvudavtalet överenskommer parterna om ett gemensamt uppträdande i vissa frågor rörande föreningens angelägenheter, t.ex. om hur styrelse och ordförande ska utses. Huvudavtalet bör finnas innan riksdagen eller styrelserna tar ställning. Det bör m.a .o. vara ett villkorat avtal. 
 En del av huvudavtalet bör vara förslag till stadgar. Stadgarna kan emellertid inte börja gälla förrän de har fastställts av den konstituerade föreningsstämman. 
 Förutom huvudavtal bör även finansieringsavtalet vara klart innan ärendet går vidare. I avtalet ska de finansiella åtagandena slås fast, t.ex. om medlemmarna har sk maximiåtaganden för budget eller om budget- beloppen fastställs med fasta belopp. Likaså bör avtalet innehålla beslut om eget kapital ska finnas eller ej. En förening bör enligt Statskontoret ha ett finansieringsavtal som gäller under en rimligt lång period (i alla fall när en förening startar). Normalt avtalar parterna om ett  
 3-årigt 
  åta- gande. De exakta beloppen fastställs däremot via budgetårsvisa beslut. 
  
 5.4.2 
  
 Alternativ 2 – en statlig delegation 
  
 Föreningsalternativet bygger på att staten och de olika branschorganisa- tionerna delar på ansvaret. Det andra alternativet – statlig delegation – innebär att huvudansvaret för verksamheten och finansieringen ligger kvar hos staten. Eftersom ett viktigt kriterium, som formulerats av OAS- kommittén för det fortsatta samarbetet, är att parterna i samarbetet ska vara jämställda, innebär detta alternativ vissa problem. Detta problem uppstår även om den ideella föreningens basorganisation till stor del fi- nansieras av staten. En förutsättning för att bilda en statlig delegation är därför enligt kommittén att man på frivillig väg lyckas reglera delegatio- nens arbetsformer och finansiering. Medlemmarna i OAS bör, på samma sätt som man har gjort under kommittéperioden, frivilligt kunna komma överens om att alla viktiga beslut ska vara enhälliga, samt att projekt som drivs i egen regi bör samfinansieras. Projekt som drivs i OAS regi bör kunna styras av en av OAS utsedd styrgrupp. I styrgruppen ska re- presentanter från statliga myndigheter och från branschorganisationer finnas representerade. 
 En statlig delegation påminner i mycket om en kommitté men har en annan organisatorisk status, den blir en egen myndighet. En kommitté är en del av regeringskansliet 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 97 
  
 När staten bedriver verksamhet i privaträttsliga former löses ofta fi- nansieringen genom att medel tillskjuts föreningen/bolaget som kapital eller löpande bidrag. Medlemmarna kan emellan sig reglera de finansie- ringsfrågor som uppkommer genom aktieägaravtal, konsortialavtal eller särskilt finansieringsavtal. Kommittén anser att en liknande lösning bör eftersträvas om OAS blir en statlig delegation. 
 Huvudprincipen är dock att staten finansierar statliga myndigheters verksamhet (en delegation är en myndighet) genom anslag över statsbud- geten. Det är emellertid möjligt att delvis finansiera en statlig verksamhet med hjälp av privata intressenter. Inget hindrar en myndighet att tillhan- dahålla tjänster mot avgift. Det förekommer också att statliga myndig- heter får gåvor eller bidrag från givare utanför staten. När bidrag ges till statliga myndigheter, till skillnad mot avgifter, tillfaller den prestation som utförs av myndigheten någon annan än den som lämnar bidraget. 
 Om en delegations basorganisation och projekt ska samfinansieras kan detta lösas via olika avtal. I OAS fall skulle det både kunna röra sig om bidrag till verksamheten och avgifter för tjänster. De olika projekten som bedrivs i OAS regi finansieras redan i dag med bidrag från bran- schorganisationerna. Som bidragsgivare har man möjlighet att ställa villkor att en viss verksamhet ska bedrivas för det bidrag som lämnas. Om de i OAS ingående branschorganisationerna/bolagen lämnar bidrag till OAS har de alltså rätt att ställa sådana villkor (se prop. 1995/96:220 s. 44, jfr SOU 1996:14 s. 202). Villkoren får dock inte utformas på ett sådant sätt att man skulle kunna uppfatta det som om man har bildat en stiftelse. 
 Om OAS kansli ska samfinansieras bör man utforma den privata fi- nansieringen som avgifter för tjänster. 
 De skattemässiga konsekvenserna för de privata intressenterna i OAS blir olika om man lämnar bidrag för en prestation som i princip tillfaller en annan (projektstöd) eller om man ser det som köp av tjänster av myn- digheten (betalar för kansliets arbete). Skattetekniskt är det ingen skill- nad om OAS medlemmar ger bidrag till OAS som kommitté eller dele- gation. Skattereglerna för köp av tjänster är de som gäller för alla typer av köp av tjänster. 
 För statens del måste de budgetmässiga konsekvenserna beaktas. Det bidrag som staten lämnar till verksamheten måste anvisas som anslag över statsbudgeten. Om övriga avgifter eller bidrag från de privata in- tressenterna i OAS är anpassade till utgifterna (går jämnt ut) så behö- ver troligtvis inte dessa inkomster redovisas på statsbudgeten. I OAS fall ska inkomster och utgifter balansera varandra över tiden. 
 Mellanhavandena mellan staten och de privata intressenterna i OAS regleras på ett sådant sätt att de inte kan uppfattas som statsstöd eller handelshinder vilket är oförenligt med  
 EG-reglerna. 
  
 98  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 En statlig delegations syfte, verksamhet, sammansättning och besluts- former regleras primärt i en förordning med instruktion för delegationen. I OAS fall krävs även ett kompletterande avtal. Det som behöver regle- ras i avtalet är bidragen med belopp och tidsperiod samt vad de som är finansiärer har rätt att få för bidragen Vidare kan det vara nödvändigt att i avtalet reglera vilka krav staten ställer på sina medkontrahenter. Det kan t.ex. finnas anledning att i avtalet reglera användningen av OAS- namnet och  
 OAS-logotypen. 
  (Ett sådant avtal kan inte binda tredje man). 
 Av avtalet måste framgå om det handlar om köp av tjänster eller om bidrag. Avtalet måste också reglera hur samarbetet ska avslutas. OAS har redan i dag ett gemensamt åtagande, fonden i Nordbanken, som för- valtas av Kammarkollegiet. Ett avtal finns mellan OAS och Kammar- kollegiet. 
 Ett avtal träffas av regeringen som företrädare för staten. Avtal måste träffas med var och en av de privata intressenterna. Tekniskt kan det lösas på olika sätt, antingen med hjälp av ett avtal som alla skriver på eller genom ett avtal mellan staten och var och en av de privata intres- senterna. Om det finnas behov av att reglera vissa frågor de privata in- tressenterna sinsemellan, bör man ha ett gemensamt avtal som alla skri- ver på. För OAS del förefaller detta alternativ vara det lämpligaste. Om avtal mellan staten och branschen innebär att staten binder sig för utgif- ter för flera år krävs ett särskilt bemyndigande från riksdagen (se prop. 1995/96:220 s.) 
 De statliga myndigheternas deltagande i OAS regleras i princip inte i avtal. De ingår i staten som är en och samma juridiska person. Deras medverkan i delegationen och villkoren för detta kan i princip beslutas av regeringen, efter normal beredning. 
 Det avtal som upprättas mellan deltagarna i OAS bör begränsas till ett juridiskt/tekniskt dokument där nödvändiga formella, ekonomiska och juridiska frågor regleras. Övriga frågor som rör samarbetet bör istället formuleras i någon form av policydokument. Eventuellt kan samarbetet även regleras i delegationens instruktion. 
 OAS som delegation kommer att omfattas av det statliga ekonomi- administrativa regelverket och av resultatstyrningen. OAS ska därmed lämna årsredovisning och budgetunderlag, RRV ska granska den finan- siella redovisningen och resultatredovisningen. Detta kan vara både po- sitivt och negativt för OAS räkning. Å ena sidan hamnar OAS i ett stat- ligt regelverk, å andra sidan underlättar detta OAS administration efter- som det finns klara regler och rutiner att följa. 
 En annan viktig faktor är att regeringen varje år ska formulera mål för OAS verksamhet i regleringsbrev. Det innebär en viss begränsning av övriga deltagares inflytande. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 99 
  
 5.4.2.1 
  
 När inrättas delegationer? 
  
 En delegation inrättas när regeringen under en begränsad tid vill sam- ordna olika insatser eller när en angelägen fråga kräver kraftfulla åtgär- der. Regering och riksdag har en restriktiv inställning till inrättandet av nya små myndigheter. Förslag att inrätta en statlig delegation bör därför vara välmotiverat. Här nedan följer några exempel på när delegations- formen valts. Exemplen ger en bra bild av när delegationsformen tilläm- pas. 
 Ett par av de mest kända delegationerna är Arvsfondsdelegationen och  
 AIDS-delegationen. 
  Delegationerna inrättades med ställning som myndigheter inom Regeringskansliet. Allmänna  
 Arvsfonds-delegationens 
  uppgifter framgår av en förordning om Allmänna arvsfonden. Enligt ett regeringsbeslut svarar Allmänna arvsfonden för samtliga egna kostna- der. Arvsfondsdelegationen kvarstår inte som en myndighet inom Rege- ringskansliet. Det är inte förenligt med principen om Regeringskansliet som en myndighet (man kan inte ha en myndighet inom en myndighet). Arvsfondsdelegationen är nu en myndighet med organisatorisk knytning till Regeringskansliet. 
  
 AIDS-delegationen 
  tillsattes den 9 maj 1985.Den hade till uppgift att samordna arbetet med att begränsa spridningen av sjukdomen AIDS. Fr.o.m den 1 juli 1991 ( Protokoll vid regeringssammanträde  
 1991-06- 
  20) hade delegationen ställning som myndighet inom regeringskansliet. Regeringen bemyndigade chefen för Socialdepartementet att tillkalla le- damöter, att utse ordförande samt att besluta om sakkunniga, experter och annat biträde åt delegationen. 
  
 AIDS-delegationens 
  arbete reglerades i särskilda föreskrifter. Bl.a. innehöll föreskrifterna uppgifter om hur delegationen skulle vara sam- mansatt och att delegationen fick knyta särskilda referensgrupper till sig. Delegationen hade även en permanent samrådsgrupp. Kostnaderna för delegationen belastade Socialdepartementets anslag och anställningsvill- koren för kansliet var motsvarande de som gällde för kommittéanställda. 
 Ett annat nyare exempel är delegationen för Kunskapslyftet. Den har ställning som myndighet men ingår inte i den reguljära statsförvaltning- en. Den har ett särskilt ändamål (fördela bidrag). Uppdraget är tidsbe- gränsat. Delegationen består av tjänstemän från berörda departement och företrädare från Svenska kommunförbundet, Skolverket, AMS och Kun- skapslyftskommittén. 
 Enligt en promemoria från Kunskapslyftskommittén kan en delega- tions verksamhet sägas innebära ett mellanting mellan självständig myn- dighetsutövning och direkt regeringsstyrning. En delegationsmodell är ett alternativ eller komplement till de förvaltningsmyndigheter som redan arbetar inom ett aktuellt verksamhetsområde. Det kan finnas flera skäl 
  
 100  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 för modellen i ett enskilt fall, t.ex. att det är svårt att välja en ansvarig myndighet bland flera möjliga när frågorna är av tvärsektoriell karaktär eller att uppgiften är avgränsad i tiden och kräver snabbt genomförande. En delegation inrättas när man snabbt vill få igång en verksamhet eller snabbt genomföra ett politiskt beslut. 
 Beslut om att inrätta en delegation tas normalt av regeringen. Om delegationen finansieras via anslag krävs ett riksdagsbeslut. I OAS fall handlar det om att regeringen i budgetpropositionen begär medel till OAS verksamhet. 
  
 5.4.3 
  
 Alternativ 3 – OAS gemensamma informationsinsatser regleras i avtal 
  
 Det har varit svårt att hitta något konkret exempel på att staten valt av- talsformen för sin verksamhet, som är relevant för OAS. Ett exempel är SIPRI som var ett enkelt bolag, gemensamt för staten och Landstings- förbundet. I dag är SIPRI en ideell förening och ett avtal mellan staten och Landstingsförbundet reglerar samarbetet. 
 En möjlighet för OAS skulle kunna vara att staten träffar ett avtal med föreningen OAS om vilket samarbete som ska bedrivas, och vilket ansvar som avtalsparterna ska ta inom alkoholinformationsområdet. Fö- reningen OAS består i detta exempel enbart av företrädare för  
 alkohol-, 
  livsmedels- och försäkringsbranschen. Statliga bidrag till föreningen OAS skulle ges på samma villkor som till andra privaträttsliga organi- sationer, alltså via en myndighet. 
 De allmänna förutsättningarna för att staten ska lämna ekonomiskt bidrag slås fast i ett avtal mellan staten och OAS. Allt som inte står i avtalet faller helt utanför det reglerade samarbetet. OAS ändamål och organisation måste vara utformat på ett sådant sätt att staten kan lämna bidrag till föreningen. Stadgar måste utformas på ett sådant sätt att sta- tens synpunkter beaktas, t.ex.: 
  
 ë 
  
 Föreningen måste uppfylla kraven på att vara en juridisk person. 
  
 ë 
  
 Föreningens existens får inte bli beroende av bidraget från staten. 
  
 ë 
  
 Staten bör ha rätt att utse ledamot i föreningens styrelse, eventuellt även en revisor. 
  
 ë 
  
 Stadgarna bör ge rätt för staten att godkänna stadgeändringar så länge staten lämnar ekonomiskt bidrag till uppbyggnaden av verk- samheten. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 101 
  
 En konsekvens av avtalsformen är att en av OAS viktigaste uppgifter, att fungera som ett forum för diskussion mellan staten och dess myndig- heter och branschens företrädare, försvinner. OAS blir i denna modell en förening med en begränsad statlig medverkan. Staten finns endast med som finansiär, eventuellt med en styrelseledamot och som avtalspart. Föreningen OAS skulle få en liknande ställning som övriga föreningar som är beroende av statliga bidrag. Föreningen skulle inte uppfattas som en gemensam organisation för staten och dess myndigheter och övriga parter. 
 Det finns ytterligare en avtalsmodell som innebär ännu ett steg bort från OAS som en samlande organisation. I denna modell avtalar staten med de parter som vill samarbeta kring definierade projekt. En sådan modell innebär att OAS inte blir någon egen juridisk person. Konsekven- sen av denna modell är att ett eventuellt kansli blir hängande i luften eftersom det inte finns någon  
 organisation-/arbetsgivare 
  som har ansvar för kansliet. En möjlighet är att projektanställa personer för särskilda uppgifter. Staten och övriga avtalspartner måste då komma överrens om vem som ska stå som arbetsgivare och ansvarig för varje pro- jekt/projektledare. 
  
 5.4.4 
  
 Kriterier och val av organisationsform 
  
 Inom kommittén har man utrett de förmodade för- och nackdelarna med de olika organisationsformerna, om nuvarande arbetsformer, plattform och de av kommittén formulerade kriterierna ska gälla för den nya orga- nisationen. Kommittén har även övervägt aktiebolagsformen och stiftel- seformen men valt att inte gå vidare in på de alternativen i den fortsatta utredningen. Även om aktiebolagsformen kan användas för icke vinstgi- vande verksamhet är den formen ändå främst avpassad för kommersiell verksamhet. Aktiebolagsformen har inte bedömts ha sådana fördelar i övrigt att den skulle uppväga den nämnda nackdelen. När det gäller bil- dandet av nya stiftelser med statlig medverkan, råder för närvarande stor försiktighet, varför även det alterantivet har lämnats utanför utredningen. 
 De flesta kriterier kan uppfyllas inom både en ideell förening och en statlig delegation. De flesta administrativa och finansiella förberedelser- na är dock lättare att genomföra vid bildandet av en delegation. Delega- tionsformen innebär ett större inflytande för staten. För övriga medlem- mar i OAS kan delegationsformen innebära mindre inflytande. Samtidigt innebär delegationsformen ett större ansvarstagande för staten medan föreningsformen innebär ett större ansvarstagande för övriga medlem- mar. De olika organisationsformernas konsekvenser för samarbetet beror också mycket på hur avtal, instruktioner eller stadgar utformas. 
  
 102  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 Två av organisationsformerna framstår dock som svårgenomförliga, nämligen avtal mellan staten och föreningen OAS och den renodlade avtalsformen. Båda dessa alternativ domineras av minustecken. De är administrativt svårhanterliga, ansvarförhållandena blir oklara, det blir inget ansikte utåt osv. Det första avtalsalternativet innebär att OAS blir en egen juridisk person som enbart består av branschmedlemmar. Den privaträttsliga sammanslutningen tecknar därefter ett avtal med staten som reglerar anslag och inflytande. OAS blir däremot inte en juri- disk person som består av både stat och näringsliv. Det andra avtalsal- ternativet är ett rent avtalsförhållande där staten tecknar individuella avtal med övriga samarbetspartners. I ett sådant alternativ finns ingen ny organisation eller juridisk person. 
 Alternativen statlig delegation och ideell förening skiljer sig åt när det gäller juridisk status (föreningen är en egen juridisk person, en öppen association), jämställdheten och kravet på ett långsiktigt finansiellt an- svarstagande. På minussidan för den statliga delegationen finns det fak- tum att delegationsformen innebär att det är staten som är den juridiska personen. På minussidan för den ideella föreningen finns kravet på öp- penhet (öppen associationsform) och kraven på ett jämställt långsiktigt finansiellt åtagande från samtliga föreningsbildare. Ett annat minus för den ideella föreningen är att det är relativt svårt att bilda en förening där staten ingår som bildare av föreningen. Avgörandet ligger på riksdagsni- vå. 
 Efter genomgången av de olika kriterierna och organisationsformerna beslutade kommittén att ej förorda något av avtalsalternativen. Ett ge- mensamt forum för samarbete mellan stat och näringsliv ansågs angelä- get. 
 Förslag till framtida organisation 
 Kommittén har utrett flera olika alternativ till framtida organisation men har inte funnit något förslag som vunnit full enighet. Kommittén lämnar mot denna bakgrund två förslag varav det ena är en statlig delegation som övergångslösning under 3 – 5 år och det andra förslaget en pri- vaträttslig organisation t.ex. ideell förening. Kommittén tar inte nu ställ- ning till vilken organisation som bör väljas efter en statlig delegation, om en sådan skulle inrättas. 
 Kommittén anser att den avgörande frågan inte är organisationsfor- men i sig, även om det finns för- och nackdelar med båda de föreslagna organsiationsformerna, utan den viktigaste uppgiften är att finna en or- ganisationsform som möjliggör ett fortsatt brett, effektivt och menings- fullt samarbete, och som går att förverkliga inom en rimlig tid. En grundförutsättning för ett framtida OAS är att den nya organisationen 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 103 
  
 kan fungera som ett forum för samverkan mellan stat och näringsliv när det gäller alkoholinformation och opinionsbildning. Den nuvarande platt- formen för OAS arbete bör också fortsättningsvis gälla som utgångs- punkt för samarbetet. En viss flexibilitet måste emellertid finnas när nya viktiga frågor eller områden aktualiseras på grund av förändringar av förutsättningarna inom alkoholområdet. 
 Konsensusprincipen, dvs enighet, bör gälla vid beslut om OAS verk- samhet och vid inval av nya medlemmar. Ett medlemskap i det framtida OAS bör även vara förenat med ett finansiellt åtagande. OAS bör bestå av en liten basorganisation (kansli) som kan kompletteras med projek- torganisation i lämplig form för större engagemang. 
 Alternativ 1. Den statliga delegationen OAS (övergångsform i  
 3–5 
  år) 
 Grundprinciper 
 Staten tar huvudansvaret för den statliga delegationen OAS under ett övergångsskede. OAS syfte, verksamhet, sammansättning och besluts- former regleras primärt i en förordning med instruktion för delegationen. Instruktionen bör begränsas till ett juridiskt/tekniskt dokument där nöd- vändiga formella, ekonomiska och juridiska frågor regleras. Övriga frå- gor som rör samarbetet bör formuleras i någon form av policydokument som baseras på de samlade erfarenheter som erhållits under kommittéar- betet. Delegationen ska arbeta enligt konsensusprincipen. 
 Finansieringen av basorganisationen sker genom anslag över stats- budgeten. Informations/opinionsinsatser finansieras av de organisationer (motsvarande) som står bakom delegationens medlemmar. 
 OAS får status av egen myndighet under Socialdepartementet. OAS blir en organisation som har rätt att agera i eget namn. OAS får i uppgift att under en begränsad tid samordna informations- och opinionsinsatser på alkoholområdet i enlighet med kommitténs förslag. OAS huvudupp- gifter bör vara de som anges i måldokumentet för den nuvarande kom- mittén OAS. 
 Delegationens sammansättning 
 Delegationens slutliga sammansättning bör fastställas av regeringen efter att ärendet har beretts på sedvanligt sätt inom regeringskansliet. Rege- ringen utser en ordinarie ledamot per deltagande organisation (motsvarande) och en personlig suppleant. En förutsättning för att få nominera en delegationsmedlem är att man förbinder sig att bidra till 
  
 104  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 finansieringen av OAS egna insatser. Det vill säga att alla medlemmar i OAS ska bidra till finansieringen av informations- och opinionsinsatser som bedrivs i OAS egen regi och/eller som samverkansprojekt. Storleken på bidragen kan variera men grundprincipen är att alla under en avgrän- sad tidsperiod, som beslutas av delegationen, ska medfinansiera något av de projekt som delegationen enhälligt beslutar att driva i egen regi eller som samverkansprojekt. Delegationen fastslår en miniminivå för med- lemmarnas informationsinsatser. Alla medlemmar behöver alltså inte anslå pengar till samtliga gemensamma aktiviteter men däremot måste de bidra till någon av de gemensamma aktiviteter som delegationen beslutar om. Delegationen bör även fastslå någon form av miniminivå vad gäller informations- och opinionsarbetet. 
 Delegationen OAS kommer att omfattas av det statliga ekonomiadmi- nistrativa regelverket och av resultatstyrningen. OAS ska lämna årsredo- visning och budgetunderlag, Riksrevisionsverket ska granska den finan- siella redovisningen och resultatredovisningen. Målen för OAS verksam- het formuleras i regleringsbrev för OAS. En förutsättning för det framti- da samarbetet är att målformuleringar sker i dialog med delegationens medlemmar och att mål och plattform är i linje med kommitténs förslag. 
 Beslut om att inrätta delegationen OAS tas av regeringen. Delegatio- nens ordförande måste vara en person som har samtliga delegationsleda- möters förtroende. Delegationens beslutsordning regleras delvis genom instruktion och delvis genom frivilligt avtal. Eftersom delegationen har till syfte att samordna informationsinsatser är det viktigt att enighet råder i följande frågor: 
 Mål och plattform 
 Kriterier för samverkan 
 Budget och verksamhetsplaner 
 Aktiviteter i OAS regi 
 Samverkansaktiviteter 
 Val av ordförande 
 Medlemmars inval och beslut om uteslutning 
 Basorganisation 
 Kansliet finansieras av staten via anslag. Kansliet bör bestå av 3 perso- ner. Den totala kostnaden uppskattas till ca 3 miljoner kronor per år. I den statliga delegationens budget ingår även en investeringsbudget. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 105 
  
 Alternativ 2. Den privaträttsliga organisationen OAS (permanent organisation 
 ) 
  
 I dagsläget förefaller ideell förening att vara den mest passande pri- vaträttsliga organisationsformen. Någon definitiv ståndpunkt till vilken privaträttslig organisationsform som bör bli bestående för OAS tar dock inte kommittén. Oavsett val av privatträttslig organisation föreslår kom- mittén att: 
  
 ë 
  
 ej statliga medlemmar i OAS finansierar 50 procent av OAS basor- ganisation via medlemsavgifter. Staten betalar resterande 50 procent via anslag över statsbudgeten. 
  
 ë 
  
 alla aktörer som antingen arbetar med  
  
 alkoholinformation-/opinions- 
  bildning eller bedriver näringsverksamhet på alkoholområdet ska be- redas möjlighet att vara med i föreningen. 
  
 ë 
  
 medlemmar i OAS ska bidra till finansieringen av informations- och opinionsinsatser som bedrivs antingen i OAS egen regi och/eller som samverkansprojekt. Föreningen bör fastslå den lägsta tillåtna finan- sieringsnivån för deltagande i föreningen. 
  
 Medlemskapet i föreningen innebär dessutom att samtliga medlemmar bör söka samordna sina informationsinsatser när budskapet ligger i linje med organisationens plattform och samarbetet kan få positiva effekter på arbetet att uppnå de gemensamma målen. 
 Den totala budgeten ( bas och projekt) för den ideella föreningen OAS föreslås vara densamma som för den statliga delegationen OAS. Skilladen är att staten finansierar en större andel av  
 informations-/opin- 
  ionsinsatserna i föreningsalternativet än i delegationsalternativet. 
 Styrelsens sammansättning 
 Samtliga medlemmar som bidrar till basfinansieringen bör ha rätt att utse en ordinarie ledamot och en suppleant i styrelsen. För varje ordinarie sty- relseedamot utses en personlig suppleant. Styrelsen väljer ordförande. Föreningens ordförande bör vara en person som har samtliga med- lemmars förtroende. 
  
 106  
 OAS framtid 
  
 SOU 1998:154 
  
 Eftersom föreningen har till syfte att samordna informationsinsatser är det viktigt att enighet råder i följande frågor: 
 Mål och plattform. 
 Kriterier för samverkan. 
 Budget och verksamhetsplaner 
 Aktiviteter i OAS regi 
 Samverkansaktiviteter 
 Val av ordförande 
 Medlemmars inval och beslut om uteslutning 
  
 Basorganisationen  
 bör vara den samma som för den statliga delegatio- nen. Total budget för basorganisationen: ca 3 miljoner kronor/år. 
 Avtal 
 Ideella föreningar som får särskilt organisationsanslag måste uppfylla vissa krav. Den privaträttsliga organisationen OAS måste lämna in en anslagsframställan och en årsredovisning varje år. OAS kommer att ha samma krav på revision som anslagsfinansierade myndigheter. Rege- ringen kommer att vara avtalspart för staten och användningen av de statliga medlen preciseras i tidsbegränsade avtal mellan staten och före- ningen. Ett s.k. konsortialavtal bör slutas mellan samtliga medlemmar i OAS. I avtalet kommer OAS medlemmar överens om ett gemensamt uppträdande i vissa frågor rörande föreningens angelägenheter, t.ex. hur styrelse och ordförande ska utses. Avtalet innehåller även förslag till stadgar. 
 På samma sätt måste ett finansieringsavtal upprättas där de finansi- ella åtagandena slås fast. OAS finansieringsavtal bör reglera medlemsav- gifternas storlek, budget för basorganisationen, finansieringsnivå för information/opinionsbildning och beslut om OAS startkapital. Ett med- lemskap i den privaträttsliga organisationen bör vara förenat med ett minst  
 3-årigt 
  åtagande. 
  
 SOU 1998:154 
  
 OAS framtid  
 107 
  
 5.5 
  
 OAS-kommitténs 
  
  förslag 
 Kommittén föreslår att 
  
 ì 
  
 OAS – ett samarbete mellan regeringskansliet, branschorganisatio- ner, försäkringsbolag och berörda myndigheter m.fl. – ombildas till antingen en statlig delegation (under en övergångsperiod) eller en pri- vaträttslig organisation, t.ex. en ideell förening, 
  
 ì 
  
 samarbetet ska initiera, samordna och effektivisera informations- och opinionsinsatser för att främja måttfullhet och återhållsamhet i alko- holbruket samt motverka alkoholskador, 
  
 ì 
  
 OAS ska fungera som ett forum för dialog mellan staten och dess myndigheter, branschorganisationer, företag m.fl. i frågor relaterade till alkohol och dess risker. OAS ska dock inte ta ställning i andra frågor än de som berör samverkan om informations- och opinions- bildning, 
  
 ì 
  
 samarbetet bygger på de erfarenheter som erhållits under kommitté- perioden och på den plattform och de kriterier som formulerats inom det nuvarande kommittésamarbetet, 
  
 ì 
  
 en finansiell miniminivå för deltagandet i den nya organisationen fastslås, 
  
 ì 
  
 en organisationskommitté tillsätts med uppgift att förbereda inrättan- det av en ny samarbetsorganisation så snart som möjligt, dock senast fr.o.m. 1 januari 2000. 
  
 108  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:154 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 1  
 109 
  
 Bilaga 1 finns endast i den tryckta upplagan 
  
 SOU 1998:154 
  
 111  
 Bilaga 1 
  
 112  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:154 
  
 SOU 1998:154 
  
 113  
 Bilaga 1 
  
 114  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:xx 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 2  
 115 
  
 Bilaga 2 Framtidsgruppens kriterier 
  
 ê 
  
 Den framtida organisationen ska vara lätt att bilda. 
  
 Ê 
  
 Bildandet av organisationen ska vara politiskt hanterbart. 
  
 Ë 
  
 Bildandet av organisationen ska vara administrativt hanterbart. 
  
 ê 
  
 Den ska även fortsättningsvis vara politiskt och administrativt han- terbar. 
  
 ê 
  
 Den ska representera ett tydligt, jämställt och långsiktigt åtagande.  
  
 Ê  
 Ej statliga medlemmar ska vara jämställda. 
  
 Ë  
 Det statliga inflytandet bör inte vara mer än 50 procent (om OAS blir en ideell förening). 
  
 ê 
  
 Den ska ha ett ansikte utåt. 
  
 ê 
  
 Det ska finnas minst 10 fasta/långsiktiga intressenter som är beredda att stå för baskostnaderna och dela på ansvaret för den nya organi- sationens verksamhet. 
  
 ê 
  
 Den ska tillåta ett flexibelt arbetssätt. 
  
 ê 
  
 Den ska vara ett forum för diskussion och fungera som idékälla för gemensamma eller enskilda initiativ. 
  
 ê 
  
 Den ska möjliggöra ett samarbete med parter som står utanför den egna organisationen. 
  
 ê 
  
 Den ska vara en sluten associationsform men inte förhindra att kret- sen vidgas vid behov. 
  
 ê 
  
 För att bli medlem i organisationen ska man ställa upp bakom kom- mitténs gemensamma plattform. 
  
 ê 
  
 Alla principiellt viktiga beslut måste fattas enhälligt. 
  
 116  
 Bilaga 2 
  
 SOU 1998:154 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 3  
 117 
  
 Bilaga 3 Mål och medel för OAS 
 Branschsamarbetskommitténs uppdrag 
 Kommittén ska organisera ett alkoholförebyggande informationssamar- bete mellan branschorganisationer, försäkringsbolag och berörda myn- digheter m.fl. kring bruk av alkohol, dess risker och skadeverkningar. Insatser ska genomföras som vidmakthåller eller förstärker en opinion till förmån för återhållsamma och måttfulla alkoholvanor i befolkningen och motverka bruk av alkohol på arbetsplatser och under kvinnans gra- viditetsperioder. Kommittén ska arbeta aktivt för att göra trafiken till ett totalt alkoholfritt område. Kommittén ska vidare arbeta för att alkohol- debuten skjuts upp genom att verka för en alkoholfri uppväxt samt ge- nomföra insatser som motverkar den illegala hanteringen av alkohol. 
 Kommittén ska undersöka hur man kan organisera samarbetet i mer permanenta former och lämna förslag till organisationsform och fortsatt finansiering. 
 Mål 
  
 * 
  
 Att förstärka en opinion för måttfulla och återhållsamma alkoholva- nori befolkningen i syfte att minska alkoholens skadeverkningar. 
  
 * 
  
 Att öka befolkningens kunskaper om alkoholens medicinska och soci- ala verkningar i olika skeden av livet och verka för en alkoholfri gra- viditet. 
  
 * 
  
 Att stödja människor, främst äldre ungdomar, att fatta övervägda beslut om sin alkoholkonsumtion och därmed minska berusnings- drickandet. 
  
 * 
  
 Att öka insikten hos föräldrar/vuxna och ungdomarna själva om att en alltför tidig alkoholdebut innebär både fysiska, psykiska och soci- ala faror. 
  
 * 
  
 Att verka för att ungdomar som inte uppnått de gällande 18- och 20-  
  
 års-gränserna 
  inte får tillgång till alkohol genom bl a en effektiv ål- derskontroll och genom att bekämpa langning. 
  
 * 
  
 Att verka för att arbetsplatserna och trafiken blir alkoholfria. 
  
 118  
 Bilaga 3 
  
 SOU 1998:154 
  
 * 
  
 Att genom attitydförändringar och aktiva insatser bekämpa konsum- tionen av illegalt tillverkad eller insmugglad alkohol. 
  
 Kommittén ska, inför varje delaktivitet, bryta ner ovanstående mål i ope- rativa uppföljningsbara delmål. 
 Kommitténs roll 
 Inom regeringen finns en nationell ledningsgrupp som har till uppgift att samordna ett förstärkt alkohol- och narkotikaförebyggande arbete. Ut- gångspunkt för arbetet är de prioriteringar som gjorts i den upprättade nationella handlingsplanen för alkohol- och drogförebyggande insatser. Inom den nationella ledningsgruppens ram kommer ett antal alkohol- och drogförebyggande insatser med huvudsaklig inriktning på ungdomar att starta under de närmaste åren. Insatserna ska utgå ifrån lokala behov och ha som mål att utveckla modeller och metoder för förebyggande in- satser. 
 Alkoholbranschsamarbetskommittén – OAS är ett samarbetsorgan mellan å ena sidan regeringen och dess myndigheter och å andra sidan branschorgan inom näringslivet. Kommitténs roll är att initiera olika typer av insatser utifrån den strategi och målsättning som kommitténs medlemmar enigt ställt sig bakom. Kommitténs uppgift är att uppmuntra olika aktörer att engagera sig i arbetet mot missbruk och för återhåll- samhet och måttfullhet i bruket av alkohol och att, där det gagnar det gemensamma målet, söka samordna de olika aktörernas insatser. De om- råden som kommittén kommer att verka inom är alkohol och trafik, al- kohol på arbetsplatser, en alkoholfri uppväxt, alkohol och graviditet, alkohol och våld samt illegal alkoholhantering. Kommittén ska också uppmärksamma om de olika målgrupperna kvinnor, män och ungdomars alkoholvanor och förutsättningar skiljer sig åt. Kommitténs arbete ska med andra ord fokuseras på samordning samt opinions- och informa- tionsinsatser som riktar sig till de målgrupper och de situationer som kommittén enat sig kring. 
 Kommitténs arbete ska bedrivas på ett sådant sätt att bredden i kom- mitténs sammansättning tillvaratas och därmed ger största möjliga ge- nomslag för de opinions- och samordnings insatser som stöds av kom- mittén. Alla deltagare i kommittén har påtagit sig ett särskilt ansvar för att främja att bruk av alkohol sker ansvarsfullt och för att motverka missbruk av alkohol, både inom den egna organisationen eller företaget och i sina kontakter med allmänheten. Samarbete ska ske med regering- ens nationella ledningsgrupp. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 3  
 119 
  
 De aktiviteter som ska genomföras i kommitténs namn måste god- kännas av en enhällig kommitté. Samlande är en logotyp och grafisk ma- nual som ska förekomma i alla informationsinsatser i kommitténs regi. Deltagarna i kommittén åtar sig att medverka till att aktiviteterna får största möjliga spridning och stöd, t.ex. genom att utnyttja befintliga kanaler som butiker eller branschorganisationernas eget material. Varje intressent kan därutöver genomföra egna aktiviteter eller aktiviteter i samverkan med andra intressenter. Om dessa aktiviteter sker inom om- råden som kommittén verkar inom ( t.ex. alkoholinformation om trafik, graviditet, osv. ) bör dessa redovisas för den samlade kommittén innan de presenteras för en bredare allmänhet och de får inte strida mot kom- mitténs gemensamma plattform. 
 Kommitténs egna aktiviteter samfinansieras av deltagande företag, organisationer och myndigheter. Idéer och förslag till opinionsinsatser ska presenteras och förankras i kommittén. För att uppnå samordnings- vinster och långsiktighet i arbetet ska kommittén upprätta en aktivitets- plan över samtliga aktiviteter som planeras både i kommitténs egen regi och av de myndigheter och organisationer som ingår i kommittén. 
 En viktig del i kommitténs arbete är att hela tiden utvärdera sina in- satser. Uteblivna effekter bör analyseras och ligga till grund för nya ställningstaganden om insatsernas inriktning och genomförande. Av de medel som avsätts till olika typer av opinionsinsatser ska en viss del re- serveras till uppföljnings- och utvärderingsarbete av kommitténs insat- ser. En plan för utvärdering bör upprättas inför varje aktivitet i kommit- téns regi. 
 Prioriterade insatser 
 Ungdomar 
 Bland ungdomar förknippas konsumtion av alkohol ofta med att bli vux- en. Något som tyvärr lett till att många tonåringar gör sin alkoholdebut alltför tidigt, innan de vare sig har fysisk eller psykisk mognad att hante- ra alkohol. Kommittén kommer att inrikta sitt arbete på att bekämpa langning och försäljning av illegal alkohol till ungdomar, att upprätthålla åldersgränser vid försäljning och servering och motverka berusnings- drickande bland äldre ungdomar. Sambandet alkohol och våld kommer att uppmärksammas särskilt. 
 Trafikanter 
  
 20–30 
  procent av alla som dödas i trafiken har alkohol i blodet, åtta av tio av dem som drunknar likaså. Ett viktigt mål är att minimera skador och dödlighet i trafiken som är relaterade till alkohol. Kommittén kom- 
  
 120  
 Bilaga 3 
  
 SOU 1998:154 
  
 mer med olika metoder att stödja bl.a. Vägverkets, försäkringsbolagens och polisens arbete med att minska skadorna i trafiken. 
 Ilegal handel med alkohol 
 En rapport har nyligen publicerats av en arbetsgrupp som tillsattes av regeringen för att klarlägga omfattningen av den illegala alkoholhante- ringen i landet. I rapporten konstateras att den illegala alkoholens ut- bredning är växande. Risken för att unga människor hamnar i alkoholbe- roende ökar eftersom de ofta är målgrupp för illegal alkoholhantering. Smuggling och tillverkning av illegal alkohol är idag till stor del en kri- minell verksamhet i stor skala. Mot denna bakgrund kommer kommittén att prioritera insatser som leder till att nuvarande negativa utvecklingst- render när det gäller ökad illegal alkoholhantering stoppas. 
 Arbetsplatserna 
 Alkohol hör inte hemma på arbetsplatserna. På vissa arbeten är alkohol- konsumtion förenat med direkt fara, t.ex. inom sjukvården, på byggar- betsplatser, inom flyget, kollektivtrafiken osv. På senare tid har också framkommit att arbetsplatser är en av de kanaler som försäljare av ille- gal alkohol använder för att få ut sina varor. Flera av de som deltar i kommittén representerar dessutom arbetsplatser som är särskilt utsatta, t.ex. restaurangnäringen. Det är därför naturligt att alkoholfria arbets- platser är ett av de områden som kommitténs medlemmar enats sig kring. 
 Gravida 
 Att alkohol är skadligt för barn under graviditeten är känt sedan länge. Ett framgångsrikt förebyggande arbete har bedrivits av bl.a. Mödra- och barnavårdscentralerna. Under senare år har emellertid uppgifter fram- kommit att inställningen till total avhållsamhet under graviditeten inte är lika självklar som tidigare. Mot denna bakgrund är det viktigt att kun- skap och alkoholens verkningar under graviditeten på nytt sprids ut. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 4  
 121 
  
 Bilaga 4 Kriterier för OAS samarbete 
  
 í 
  
 Utgångspunkten för kommitténs samarbete är att majoriteten av svenska folket betraktar alkoholdrycker som en del av vårt samhäl- les kultur. 
  
 í 
  
 En annan viktig utgångspunkt är de prioriteringar som gjorts i den nationella handlingsplanen för alkohol- och drogförebyggande in- satser. 
  
 í 
  
 Kommitténs insatser ska vidmakthålla eller förstärka en opinion till förmån för återhållsamma och måttfulla alkoholvanor i befolkning- en. 
  
 í 
  
 Kommitténs insatser ska syfta till att ge människor ökade möjlig- heter att fatta övervägda beslut om sin alkoholkonsumtion så att risken för alkoholrelaterade skador och kostnader för samhället minskar. 
  
 í 
  
 Myndigheter och representanter från alkoholnäringen som deltar i kommitténs arbete ska bidra till att nå de alkoholpolitiska målen ge- nom ett ansvarsfullt uppträdande på marknaden i syfte att motverka missbruk av alkohol. 
  
 í 
  
 Kommittén bör driva och samordna insatser som syftar till 
  
 – 
  
 att sprida kunskap om alkoholens medicinska och sociala verk- ningar i olika skeden av livet och verka för att kvinnans graviditet- sperioder blir helt fria från alkohol, 
  
 – 
  
 att främja en alkoholfri uppväxt, 
  
 – 
  
 att bekämpa langning till ungdomar, 
  
 – 
  
 att eftersträva en måttfull alkoholkonsumtion bland dem som använder alkohol och särskilt bland dem som riskerar att bli stor- konsumenter, 
  
 – 
  
 att verka för att arbetsplatserna och trafiken blir alkoholfria, 
  
 – 
  
 att bekämpa konsumtion och försäljning av illegalt tillverkad eller insmugglad alkohol. 
  
 í 
  
 Kommittén skall arbeta med enhällighet som princip. De aktiviteter som skall genomföras i kommitténs namn måste godkännas av en enhällig kommitté. Varje intressent genomför sina aktiviteter an- tingen i egen regi eller i samverka med flera intressenter. Kommit- téns sekretariat deltar i förberedelser och samordning av insatserna. 
  
 122  
 Bilaga 4 
  
 SOU 1998:154 
  
 í 
  
 Kommitténs aktiviteter finansieras av deltagande företag, organisa- tioner och myndigheter. 
  
 í 
  
 Aktiviteter som olika intressenter/samarbetsparter genomför i egen regi utanför ramen för samarbetet med kommittén, förväntas vara av sådan karaktär att budskapet inte strider mot grundvalarna för kommitténs arbete. Aktiviteter som inte godkänts av kommittén får inte åberopa kommitténs stöd eller använda sig av kommitténs namn eller logotype. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 123 
  
 Bilaga 5 Intervjuer om OAS framtid med medlemmar i framtidsgruppen och OAS ledamöter 
 För att utreda förutsättningarna för ett mer långsiktigt åtagande från de i OAS ingående myndigheterna och organisationerna på alkohol, försäk- rings- och livsmedelsområdena genomfördes under våren och sommaren 1998 intervjuer med de personer som antingen ingår i den av kommittén utsedda arbetsgruppen som har till uppgift att utreda OAS framtid (den s.k. framtidsgruppen) och med ledamöterna i OAS. 
 Under intervjun ställdes frågor om framtida samverkansform, statens roll i samarbetet, finansiering, verksamhetens innehåll m.m. Här nedan följer en kort sammanfattning av vad som framkom under intervjuerna. Intervjupersonerna uttalar sig endast som medlemmar i OAS. I ett senare skede kommer de organisationer och myndigheter som ingår i OAS att ta slutlig ställning. 
 2.1 Branschorganisationer och bolag 
 Fråga 1. OAS – egen juridisk person 
 Flertalet intervjuade som representerar branschorganisationer i OAS, utom KF:s representant i framtidsgruppen och Försäkringsförbundets representant, ställde sig positiva till att OAS i framtiden helst bör bli en egen juridisk person. KF:s representant ställde sig tveksam till om KF kan vara med i en ideell förening. Detta har bland annat sin orsak i att alkoholfrågan inte är en av medlemmarna prioriterad fråga. Från För- säkringsförbundet framfördes liknande invändningar. 
  
 124  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Fråga 2. Val av  
 associations- /organisationsform 
  
 Ingen av de intervjuade vill ännu helt binda sig för någon organisations- form men några ställer sig negativa till att OAS ombildas till förening (t.ex. SHR) eller framför att de troligen inte kan vara med som en av bildarna (t.ex. KF och Försäkringsförbundet). Majoriteten av de inter- vjuade kan tänka sig båda organisationsformerna. Den avgörande frågan verkar emellertid inte vara organisationsformen i sig utan samtliga inter- vjuade betonar vikten av att finna den organisationsform som möjliggör ett samarbete och som går att förverkliga. Majoriteten av branschföre- trädarna ställer sig positiva till föreningsformen men kan även tänka sig andra organisationsformer, t.ex. delegationsformen. 
  
 Repr. SVL:  
 Samverkan bör utformas så att de reguljära finansiärerna har inflytande. SVL tar inte ställning till om OAS bör bli en förening eller en delegation i dagsläget. Staten bör dock vara en part och en av finansiärerna utan att OAS för den skull måste vara direkt knutet till regeringskansliet. Regeringen bör bestämma vem som ska vara statens representant. 
  
 Repr. Systembolaget:  
 Om staten deltar i ett framtida OAS, oavsett or- ganisationsform, bör Systembolaget vara med. Möjligen är delegations- formen bättre än den ideella föreningsformen. En alkoholinformations- delegation bör i längden inte ligga direkt under regeringen utan det borde uppdras åt någon myndighet att inrätta en samverkansdelegation. Sys- tembolaget ställer sig inte avvisande till att pröva en permanent organi- sation för samverkan på alkoholinformationsområdet men det kan vara för tidigt att säga på vilken nivå samarbetet ska ligga. 
  
 Repr. Bryggareföreningen:  
 Föreningsformen är att föredra. Sta- tens/regeringskansliets deltagande är en förutsättning för att en perma- nent organisation ska kunna fungera. Motorn i samverkan är en öppen dialog med den offentliga sektorn. Deltagarna i OAS bör vara de som är beredda att ingå ett avtal – eventuellt kan 3 år vara ett lämpligt åtagan- de. 
  
 Repr. SSLF:  
 Regeringens deltagande är nödvändigt om OAS ska kunna fungera som egen organisation. Det är kopplingen och samarbetet med regeringen som ger auktoritet till en framtida förening. SSLF är positiva till att delta i en framtida förening. Ett alternativ till förening är någon form av avtal som reglerar samarbetet. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 125 
  
 Repr. KF:  
 KF kan troligen inte vara med som en av bildarna av en ide- ell förening. OAS bör i framtiden behålla någon form av stark statlig inblandning för att KF ska kunna medverka. Delegationsalternativet tor- de därför vara den bästa lösningen om KF ska delta mer permanent. Avtal som form för samverkan är givetvis också en möjlig lösning. 
  
 Repr. SHR:  
 Grundförutsättningen för OAS är att staten och näringsli- vet samverkar. Huvudansvaret är statens och SHR vill i första hand överlämna till staten att bestämma verksamhetsformen. Från SHR:s sida är det ett starkt önskemål att samverkan sker med Socialdepartementet. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet 
 : Anser att det är för tidigt att binda sig för en permanent organisation. Alternativet att ombilda OAS till en statlig delegation är därför att föredra. Ett starkt engagemang från staten är nödvändigt. 
 Fråga 3. Plattform 
 Samtliga intervjuade tyckte att dagens plattform för OAS arbete är bra. Försäkringsförbundets representant framförde att begränsningen till en- bart alkohol till viss del begränsar arbetet på trafikområdet. Försäkrings- förbundet anser att även läkemedel och droger i trafiken är viktigt. 
 Fråga 4. Öppen eller sluten association/organisation 
 Ingen ansåg att OAS ska ha en helt öppen associationsform. De flesta tyckte att man skulle tillämpa någon form av inval i föreningen. De som träder in bör också vara beredda på ett mer långsiktigt åtagande. 
  
 Repr. SVL 
 : De som träder in i föreningen bör ställa upp på ett  
 3-årigt 
  åtagande. 
  
 Repr. Systembolaget 
 : Ingen öppen associationsform. De som ska träda in bör enhälligt accepteras av medlemmarna. Stiftarna av föreningen bör ha någon form av vetorätt vid invalsförfarandet. 
  
 Repr. Bryggareföreningen 
 : Man ska vara beredd att ingå avtal för att få bli medlem. T.ex. bör man kunna ställa upp på ett engagemang i minst 3 år. 
  
 126  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Repr. SSLF och KF 
 : Ingen öppen associationsform. För KF:s del handlar det om att de troligtvis inte kan vara med om OAS blir en före- ning. 
  
 Repr. SHR 
 : Ingen öppen associationsform. Invalsförfarande. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet 
 : Invalsförfarande, man bör noga pröva vilka som ska ingå i en framtida förening eller delegation. 
 Fråga 5 Finansiering/avtal 
 De flesta anser att kansliet (personalkostnader och  
 OH-kostnader 
  + en mindre summa till information) ska finansieras genom att samtliga med- lemmar betalar en grundavgift. SHR vill att staten ska ansvara för finan- sieringen av kansliet. Alla är överens om att aktiviteter i OAS regi ska budgeteras för sig och bedrivas i projektform. Alla anser vidare att det är OAS medlemmar som ska avgöra om de vill vara med och finansiera de projekt/aktiviteter som OAS beslutar att driva eller ej. Samtidigt betonar intervjupersonerna (olika starkt) att ett medlemskap i OAS är förenat med någon form av finansiellt åtagande. 
  
 Repr. SVL 
 : Ett litet kansli 1- 1,5 personer finansieras med en grundplåt som också innehåller möjlighet att driva en viss basverksamhet. Projekt budgeteras för sig. Eftersom SVL är en branschorganisation som är be- roende av medlemmarnas ekonomiska bidrag har SVL svårt att binda sig för någon exakt nivå. Möjligheten att bidra till OAS finansiering be- stäms av försäljningsutvecklingen. SVL kan troligen teckna ett  
 3-årigt 
  avtal. Finansiering av kansliet bör vara enligt principen 50 procent från stat/myndigheter och 50 från övriga parter. 
  
 Repr. Systembolaget:  
 Systembolaget är berett att bidra med en fast summa plus medel till kampanjer. Systembolaget kan också bidra med personella resurser. Ett  
 3-årsavtal 
  skulle vara möjligt om det utformades så att ett åtagande från Systembolaget är möjligt. Grundfinansieringen bör vara lika för alla. 
  
 Repr. Bryggareföreningen:  
 Kan tänka sig att engagera sig i ett framti- da OAS genom ett  
 3-årigt 
  avtal. Ett föreningskansli som finansieras ge- nom en basavgift som eventuellt kan vara differentierad. Ett annan alter- nativ är att staten står för 50 % av kostnaden för kansliet + OH kostna- der och övriga står för den andra halvan. Branschens halva skulle för- slagsvis finansieras som en fast avgift lika för alla. I dagsläget förordar 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 127 
  
 Bryggareföreningen att OAS blir en ideell förening som består av ca 5 parter, regeringskansliet och de kommersiella aktörerna på alkoholområ- det. 
  
 Repr. SSLF  
 : Kan tänka sig ingå avtal med finansiella åtaganden. En baskostnad för kansli som delas mellan staten och branschen. Miller schens halva skulle delas lika mellan medlemmarna. I övrigt kan OAS fungera som idag genom att aktiviteter finansieras av de som är berör- da/villiga att finansiera aktiviteten. För SSLF:s del handlar det mycket om att bidra på andra sätt än pengar, t.ex. genom att distribuera materi- al, engagera sig i lokalt arbete m.m. SSLF kan tänka sig ett åtagande som sträcker sig 2  
 -3 
  år framåt. 
  
 Repr. KF 
 : KF kan troligen inte medverka i en form som innebär förhål- landevis stora årliga fasta kostnader. Sannolikt kan dock KF stå för kostnaden för material och övrigt arbete som de genomför inom KF. T.ex. kostnader för att förbättra ålderskontroller, att genomföra olika projekt om alkohol m.m. Vissa opinionsinsatser som rör verksamheten eller ligger i konsumentkooperationens medlemmars intresse kan antagli- gen också få ekonomiskt stöd. 
  
 Repr. SHR:  
 OAS måste ha ett kansli. Några personer måste ha som huvuduppgift att ansvara för driften av OAS och dess olika engage- mang. Eftersom OAS är ett initiativ från Socialdepartementet bör kansli- et finansieras av staten. Medlemmarna i OAS medverkar i olika aktivi- teter. Det är viktigt att aktiviteterna har sin upprinnelse i OAS plattform. När det gäller projekt som bedrivs i OAS regi (ej medlemmarnas egna aktiviteter som sker i samverkan med OAS) anser SHR att alla måste vara med och lägga någon form av insats. Den kan i vissa fall enbart vara symbolisk men det är viktigt att alla är med och står bakom de akti- viteter som OAS driver i egen regi. Det bör enligt SHR inte heller vara någon huvudregel att aktiviteter ska betalas enligt  
 50–50 
  regeln. Huvud- ansvaret för det alkoholförebyggande arbetet ligger hos staten. Det måste finnas tyngd bakom OAS argumentering . Det är det som är viktigast – inte valet av finansiering. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet:  
 Förbundet kan inte åta sig att vara en fast finansiär. Förbundet kan i dagsläget dock tänka sig att vara med och finansiera projekt som syftar till att minska skadorna av alkohol i trafi- ken vilket är positivt för branschen. Ett möjligt alternativ när det gäller OAS är att man också skulle söka samarbete med enskilda försäkrings- bolag, antingen som medlemmar eller som samarbetspartners i enskilda 
  
 128  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 projekt. Om OAS ombildas till en statlig delegation är Försäkringsför- bundet i dagsläget intresserat att ingå. Ett ställningstagande som dock slutligen måste göras mot bakgrund av vad som blir resultatet av samar- betet i OAS. En utvärdering av OAS verksamheter måste göras fortlö- pande. 
 Fråga 6 OAS ledning 
 De flesta intervjuade talar om någon form av chefstjänsteman (VD) och medhjälpare. Några framför att det finns ett behov av en chef som är drivande och karismatisk och en kanslichef som håller ordning. Andra säger att chefstjänstemannen måste vara väl hemmastadd i statlig admi- nistration och ha god kunskap om alkoholpolitiken. Om man väljer före- ningsalternativet anser de flesta att styrelsen bör bestå av samtliga av- talstecknare eller eventuellt samtliga som är medlemmar i OAS. Ordför- anden bör vara neutral eller så bör ordförandeskapet reserveras för statssekreteraren vid Socialdepartementet. Ordföranden bör dock verka för OAS bästa utan partsintressen. 
  
 Repr. SVL:  
 En chefstjänsteman med en halvtidsassistent. Chefsperso- nen bör inte identifieras med någon sida, inte ha en alkoholpolitisk profil men gärna vara en eldsjäl. Styrelsen bör bestå av de reguljära fi- nansiärerna. Staten kan garanteras ordförandeskapet eller så kan ordför- anden hämtas från neutral mark. 
  
 Repr. Systembolaget:  
 En chefstjänsteman krävs som måste kunna al- koholfrågan. Lobbyegenskaper viktiga. En person som inte står på nå- gons sida. Eventuellt kan man börja med en projektanställning. Därut- över behövs ytterligare en person. Alla stiftarna bör ingå i styrelsen. Ordföranden bör vara neutral, en person med högt förtroende. 
  
 Repr. Bryggareföreningen 
 : Styrelsen bör bestå av samtliga intressen- ter. Ordföranden bör väljas och gärna vara en utifrån kommande person. Statssekreteraren på Socialdepartementet kan också vara en tänkbar per- son. 
 Chefstjänstemannen ska vara en entusiastisk person som kan sälja in idéer, jämka viljor osv. Därutöver behövs en administratör som kan hålla i kansliet. 
  
 Repr. SSLF:  
 En drivande VD behövs och ett flexibelt kansli. Styrelsen bör bestå av samtliga medlemmar. Ordföranden bör vara en neutral per- son. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 129 
  
 Repr. SHR 
 : Statssekreteraren på Socialdepartementet bör vara ordfö- rande. Alternativt en högt uppsatt politiker. Det är viktigt att det finns en politisk anknytning mellan ledningen för OAS och regering/riksdag. Marshall på kansliet måste vara väl hemmastadd i statlig administration och ha kunskap om hur myndigheter arbetar. De bör ha god kunskap om alkoholpolitiken /näringen och gärna erfarenhet av långsiktigt opinions- arbete. De som arbetar på kansliet bör vara odogmatiska och kunna se alkoholfrågan från två håll (stat och bransch). De bör också ha förmåga att se alternativa lösningar och ha en god social kompetens. De måste vara personer som kan röra sig i de två världar som finns representerade i OAS. I delegationen eller föreningen bör principen 1 man 1 röst tilläm- pas. Avgörande beslut bör vara enhälliga. När det gäller olika pro- jekt/opinionsinsatser bör de som står för finansieringen ha ett större in- flytande. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet:  
 Det måste finnas ett kansli med hög ser- vicenivå som står för samordning. Ledning och kansli måste återspegla någon form av balans mellan stat och näringsliv. Ordföranden bör vara en som har en stark position i staten. Viktigast är att det är en neutral och trovärdig person som representerar OAS och inte företräder något partsintresse. 
 Fråga 7 Vilken typ av alkoholinformation och opinionsbildning bör ske inom OAS ram? 
 Här framför intervjupersonerna olika förslag. 
  
 Repr. SVL 
 : OAS bör stå för information om måttfullhet. En tänkbar uppgift för ett framtida OAS skulle kunna vara att granska och godkän- na annonser som marknadsför alkohol (om vi får alkoholreklam). De ska alla innehålla ett  
 OAS-budskap 
  (som i Kanada). En möjlig åtgärd redan i dag är att man använder måttfullhetsbudskapet på den reklam som är tillåten idag (restauranger, flyg). OAS skulle med respekt kunna driva måttfullhetsbudskapet. 
  
 Repr. Systembolaget:  
 OAS uppgift bör vara att kraftsamla kring någon stor aktion varje år. Kan man nå kraftsamling kring budskap kan man nå längre, få bättre resultat. Driva information om alkoholfria miljöer. 
  
 Repr. Bryggarföreningen:  
 OAS roll bör vara att fungera som forum för initiativ – samlade initiativ där det inte är viktigt med egen avsända- 
  
 130  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 re, där gemensamma intressen finns. En annan viktig fråga är alkohol på arbetsplatserna. OAS kan arbeta för en annan inställning på arbetsplat- serna. OAS kan fungera som idéspruta och inspiratör för kommersiella aktörer. Finna de lönsamma korsbefruktande diskussionerna – t.ex. öka medvetenheten om att det finns pengar att tjäna på att få ner alko- holproblemen för samtliga aktörer. 
  
 Repr. SSLF:  
 OAS är viktigt för att det kan fungera som brygga mellan regering – myndigheter och branscherna. För SSLF är ungdomsfokuse- ringen viktig och samarbetet mellan branschorganisationerna. Livsme- delshandeln är beredd att ta ett större ansvar för att en ökad kommersia- lisering inte ska leda till ökat ungdomsmissbruk, t.ex. höja åldersgränser för folköl, inga tillfälliga prisnedsättningar m.m. 
  
 Repr. KF 
 : Kan troligen samarbeta med OAS i olika projekt kopplade till KF:s arbetsplatser, t.ex. insatser för att uppmärksamma att ålders- reglerna upprätthålls vid ölförsäljning och alkholförebyggande insatser. KF borde också kunna medverka i arbetet att bekämpa den illegala han- teringen. 
  
 Repr. SHR 
 : OAS bör vara ett forum för samarbete mellan stat och nä- ringsliv. Under  
 1990-talet 
  har det skett en positiv förändring i regering och riksdags förhållningssätt till Hotell- och Restaurangnäringen. OAS arbete och plattform ser SHR som en förlängning av den utvecklingen. OAS viktigaste uppgift är att bidra till utvecklingen av ett annat förhåll- ningssätt till alkoholen (måttfullhet m.m.). Inom OAS kan stat och nä- ringsliv utveckla ett budskap som är gemensamt och även utveckla me- toder för att föra ut det budskapet. En viktig mottagare är enligt SHR alkoholstrukturen dvs. de tunga intressenterna, riksdagen, alkoholpoli- tiskt aktiva m. fl, t.ex. borde Socialutskottet informeras om OAS arbete. Målet för OAS informationsarbete är att allmänheten ska kunna tillräck- ligt mycket om alkohol och dess verkningar så att de kan dricka på ett sådant sätt att det inte medför alkoholskador. OAS skulle även kunna arrangera seminarier eftersom OAS är en trovärdig avsändare. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet:  
 För oss är det viktigt att samarbetet i OAS får positiva effekter på arbetet att minska alkoholens skadeverk- ningar i trafiken. En viktig målgrupp på trafiknykterhetsområdet är per- soner med alkoholproblem. OAS bör också ha till uppgift att informera om var man kan söka hjälp. OAS uppgift bör vara att samordna med- lemmarnas insatser för att få bättre resultat. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 131 
  
 Fråga 8 Samverkansparter 
 I stort sett är samtliga nöjda med den sammansättning som OAS har idag. Intervjupersonerna lägger tonvikten på lite olika aktörer men ingen framför att sammansättningen bör ändras, möjligen bör kretsen vidgas eller begränsas något. 
  
 Repr. SVL  
 : Viktiga samarbetspartners är aktörer som kommersiellt hanterar alkohol, inklusive Systembolaget och regeringskansliet. Myn- digheter som har verksamhet inom områden som kan vara aktuella. 
  
 Repr. Systembolaget 
 : Eventuellt bör en myndighet ta över regerings- kansliets roll. 
  
 Repr. Bryggareföreningen 
 : Viktiga samarbetspartner är restauranger- na, dagligvaruhandeln, Systembolaget, SVL, Försäkringsbolagen och de fackliga organisationerna (arbetsplatsområdet/skador), regeringskansliet, vägverket/trafiknykterhetsorganisationerna (trafikområdet), Alkoholin- spektionen, FHI. 
  
 Repr. SSLF 
 : Livsmedelsindustrin, Bryggarna, de fackliga organisatio- nerna, myndigheter som är verksamma på området, Försäkringsbran- schen, Kommunförbundet. 
  
 Repr. KF:  
 Viktigaste samarbetsparterna för insatser av de slag som KF troligen kan medverka i blir de fackliga organisationerna och olika ex- pertorgan på alkoholområdet,  
 ALNA-rådet 
  t.ex. 
  
 Repr. SHR 
 : Sammansättningen av medlemmar i OAS borde kanske ses över något. En del av de som är medlemmar idag kanske skulle vara fasta samarbetspartners istället. 
  
 Repr. Försäkringsförbundet 
 : Dagens sammansättning är bra, eventu- ellt skulle enskilda försäkringsbolag, BRÅ och NTF ingå, antingen som medlemmar eller samarbetspartners. 
  
 132  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Fråga 9 Förberedelser 
 För de flesta branschorganisationer som igår i OAS finns inga formella hinder för att deras organisation/bolag ska kunna ingå i ett framtida OAS. Vad som krävs är ofta ett beslut i organisationens styrelse. Ett undantag är dock KF, KF:s representant i framtidsgruppen tror inte att det finns någon möjlighet för KF att vara med och bilda en förening. När det däremot gäller möjligheten att vara med och finansiera OAS verk- samhet framför de flesta branschorganisationer att de måste ha medlem- marnas stöd för att åta sig ett finansiellt ansvar, vilket innebär en viss föreberedelse tid och även en viss osäkerhet. De finansiella bidragen till OAS måste tas med i respektive organisations budgetberedning. 
 Regeringskansliets uppfattning 
 Fråga 1. OAS - egen juridisk person 
 Regeringskansliet betonar vikten av att man kan hitta en form som är friare än dagens. Den nya organisationen bör därför vara organisatoriskt fristående och kunna agera i eget namn. 
 Fråga 2. Val av  
 associations-/organisationsform 
  
 Repr. Regeringskansliet 
 : OAS bör i framtiden ha en form som medger att basorganisation och eventuella projekt finansieras av samtliga parter genom någon form av avgifter eller projektstöd. Staten kommer alltid att ha en särställning, oavsett organisationsform, men övriga parter bör ges lika tyngd. I dagsläget verkar delegationsformen mest realistisk även om inrättandet av en statlig delegation också inrymmer vissa komplikationer. På sikt är kanske föreningsformen att föredra men det är troligtvis för tidigt att redan idag starta en ideell förening. Det är alltför många frågor som måste lösas om staten och branschen ska bilda en förening på alkoholinformationsområdet. Det är riksdagen som ska ta ställning till om statlig verksamhet ska utföras i en privaträttslig verksamhetsform eller myndighetsform. Starka motiv måste finnas för att staten ska vara med och bilda en förening. Samma förhållande gäller om staten skall inrätta en delegation. En delegation kan emellertid tillsättas om den har ett avgränsat och klart syfte och dess uppdrag är tidsbegränsat. Delega- tionsformen innebär ett mer självständigt och långsiktigt engagemang än valet av kommittéformen innebär. Delegationen är en organisatoriskt självständig enhet och kan som sådan agera i eget namn. Det finns starka 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 133 
  
 motiv för ett statligt engagemang i syfte att samordna och initiera akti- viteter som bidrar till att minska alkoholens skadeverkningar eftersom den svenska alkoholpolitiken utsätts för stora påfrestningar i dagsläget. Det finns en stor risk för att skadorna ökar i framtiden. Det är dock vik- tigt att en eventuell delegation kan få sådana instruktioner att den medger en sådan verksamhet och ett sådant arbetssätt som medlemmarna i OAS eftersträvar. Detta är en fråga som måste utredas innan man kan ta slut- lig ställning till vilken organisationsform som passar OAS syften bäst. Vi bör fortfarande arbeta utifrån 3 eller åtminstone 2 alternativ, det är för tidigt att binda sig för någon bestämd form. 
 Fråga 3. Plattform 
  
 Repr. Regeringskansliet 
 : OAS plattform (dagens) bör ses som en minsta gemensamma nämnare. Det framtida OAS bör ha en viss flexibi- litet även när det gäller plattformen. Nya frågor kan dyka upp som krä- ver förändringar. 
 Fråga 4. Öppen eller sluten association/organisation 
  
 Repr. Regeringskansliet 
 : OAS kan inte ha en helt öppen associations- form. Nya medlemmar bör väljas in och ett medlemskap bör följas av någon form av åtagande. Eventuellt kan OAS i framtiden ha en kärna som åtar sig ett större ansvar och därutöver medlemmar som väljs in mera utifrån att de fungerar som samarbetspartner i separata projekt. 
 Fråga 5. Finansiering/avtal 
  
 Repr. Regeringskansliet:  
 Samtliga medlemmar bör dela på kostnaderna för ett gemensamt kansli. Detta bör – om det är formellt möjligt – gälla oavsett om OAS blir förening eller en statlig delegation. Det är viktig för att åtagandet ska bli jämställt och för att ansvaret ska delas av samtliga medlemmar. Staten kan stå för en större del (t.ex. 50 procent) medan övriga medlemmar bidrar till resterande kostnader. En möjlig lösning är att övriga medlemmar betalar resterande kostnader i lika stora andelar. Projekt bör särfinansieras. 
  
 134  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Fråga 6. OAS ledning 
  
 Repr. Regeringskansliet:  
 Det är svårt att redan idag ha någon bestämd åsikt om ledning och storlek på kansliet. Även denna fråga är avhängig vilken verksamhet OAS kommer att bedriva och i vilken omfattning. Man bör bestämma en viss miniminivå på det permanenta kansliet. En realistisk nivå är 3 personer. Färre personer kan bli för sårbart. Även kansliet bör ha möjlighet till internt idéutbyte och diskussioner. En neutral VD eller kanslichef är nödvändig. Utöver miniminivån bör kansliet vara flexibelt. Kansliet bör projektanställa folk när behov finns, t.ex. när OAS bedriver egna aktiviteter. Ordförandeskapet kan vara rullande eller så reserveras ordförandeskapet för staten. Frågan om ordförandeskap behöver diskuteras vidare och beror på vilken organisa- tionsform som blir aktuell. 
 Fråga 7. Vilken typ av alkoholinformation och opinionsbildning bör ske inom OAS ram? 
  
 Repr. Regeringskansliet 
 : OAS fyra alkoholfria områden (trafik, gravi- ditet, ungdom, arbetsplatser) är givna områden för OAS när det gäller alkoholinformation. Dessutom bör OAS verka för måttfulla och återhåll- samma alkoholvanor och för att gällande alkoholpolitiskt motiverade regler följs, t.ex. bekämpa den illegala handeln. I övrigt bör OAS inte begränsa verksamhetens innehåll. Framtiden kan föra med sig föränd- ringar som kräver att OAS initierar insatser inom andra områden. Från regeringskansliets sida är det angeläget att OAS uppmärksammar allt som kan leda till att alkoholskadorna ökar. OAS bör bedriva information eller opinionsbildning för att minska alkoholskadorna. Formen för OAS arbete bör vara flexibel och anpassas från fall till fall. 
 Fråga 8. Samverkansparter 
  
 Repr. Regeringskansliet 
 : Alla organisationer som ingår i OAS bör ha en representant i styrelsen (1 per organisation). Det bör råda balans mellan myndigheter och bransch. Eventuellt kan man även ha mera passiva medlemmar som endast inbjuds till föreningsstämma eller om OAS blir en delegation inbjuds till samarbete i projektform. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 135 
  
 Myndigheternas och CAN:s uppfattning 
 De uppfattningar som redovisas nedan är endast myndigheternas OAS- ledamöters åsikter. 
 Fråga 1. OAS – egen juridisk person 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet  
 är en statlig myndighet som har till uppgift att bedriva alkoholförebyggande arbete. Det är därför naturligt att det före- byggande arbetet i första hand ligger hos den myndighet som har rege- ringens uppdrag på området. Det är regering och riksdag som har att besluta om det ska finnas en samordnande organisation som ska kunna agera som egen juridisk person. 
  
 Repr. Vägverket  
 tycker att OAS ska bli en egen juridisk person som kan agera i eget namn. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 En samarbetsorganisation mellan staten och branschen har en viktig funktion eftersom man i dagens situation måste hitta nya sätt att gå vidare för att på så sätt minska alkoholens skadeverkningar. 
 Repr. Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN):  
 Samarbetet i OAS behöver en längre tid av stabilisering innan det känns aktuellt med mer omfattande organisatoriska förändringar. 
  
 Repr. Rikspolisstyrelsen:  
 OAS bör bli en egen juridisk person. 
 Fråga 2. Val av  
 associations-/organisationsform 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet: 
 . Initiativet att bilda OAS har kommit från regeringskansliet. Som myndighet tar därför Folkhälsoinstitutet inte ställning till de olika alternativa organisationsformerna. Kanske är dele- gationsformen ett bättre alternativ för Folkhälsoinstitutet eftersom det statliga inflytandet och ansvarstagandet är tydligare. Från Folkhälsoin- stitutets utgångspunkt är det däremot inte nödvändigt att den nya organi- sationen är knuten till regeringskansliet. Det viktigaste med en ny orga- nisation är att den möjliggör ett brett samarbete. Myndigheter, som Folkhälsoinstitutet, bör inte enbart samarbeta inom sin egen sektor utan försöka skapa ett samarbete över gränserna, t.ex. med näringslivet. 
  
 136  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Repr. Vägverket:  
 Det statliga engagemanget är viktigt. Det är också viktigt att den nya organisationen har legitimitet. Kanske ger delega- tionsformen en större legitimitet åt OAS och dess aktiviteter än före- ningsformen gör. Fram till idag har regeringskansliets engagemang varit avgörande för att ge OAS ett större genomslag och en legitimitet i breda- re kretsar. Föreningsalternativet kan bli ett svårare alternativ för Väg- verket eftersom Verket under senare år varit inblandat i olika externa åtaganden. Det kan ifrågasättas varför Vägverket ska vara med och bil- da en förening på detta område. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 Situationen inom alkoholnäringen, med många små bolag, försvårar bildandet av en förening. Ett samarbetsor- gan måste vila på en stabil grund. Därför är nog delegationsformen den enda möjliga i dagsläget. Alkoholinformation är i första hand en statlig angelägenhet. Det är inte ens säkert att styrkeförhållandena skulle bli mer jämlika i en förening eftersom styrkeförhållandena inom branschen inte är det. Det finns endast några få stora aktörer som skulle ha möjlig- het att finansiera en ideell förening. 
  
 Repr. CAN:  
 En statlig delegation är att föredra i dagsläget. Det statliga engagemanget är viktigt för OAS framtid. I dag finns det också mycket som talar för att delegationen ligger under Socialdepartementet. 
  
 Repr. RPS 
 : En ideell förening är att föredra. RPS samverkar även i andra sammanhang i föreningar som har till uppgift att på olika sätt fö- rebygga och bekämpa brott. Den statliga delegationsformen är också möjlig om det visar sig att den av olika skäl skulle vara lämpligare. Om OAS blir en ideell förening kan RPS emellertid inte bli en betalande medlem. 
 Fråga 3. Plattform 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet:  
 Nuvarande plattform är bra. Huvudmålet är att begränsa alkoholens skadeverkningar. 
  
 Repr. Vägverket 
 : Nuvarande plattform är bra. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen 
 : Dagens plattform är bra. Man bör dock vara öppen för förändringar. 
  
 Repr. CAN 
 : Det framtida OAS bör byggas på en plattform som över- ensstämmer med dagens. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 137 
  
 Repr. RPS 
 : Dagens plattform fungerar bra. Från RPS sida är det främst de delar av plattformen som handlar om bekämpning av den illegala verksamheten som är viktig 
 Fråga 4. Öppen eller sluten association/organisation 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet:  
 FHI har ingen uppfattning. Alla viktiga be- slut bör dock tas enhälligt. För att få använda OAS måste alla ställa upp. 
  
 Repr. Vägverket 
 : Man bör bli invald i OAS och frågan om nya med- lemmar är en av de frågor där koncensus krävs för att en ny medlem ska kunna väljas in. Alla viktiga principiella beslut bör tas enhälligt. Det är viktigt att alla känner att de kan stå bakom besluten, även detta är viktigt för organisationens legitimitet och trovärdighet. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 OAS bör vara en sluten associa- tion/organisation. Detta är ytterligare ett argument som talar mot före- ningsalternativet. En ideell förening är en öppen associationsform. 
  
 Repr. CAN:  
 Om OAS ombildas till en förening bör den inte vara öppen. En ny medlem måste ställa upp bakom den plattform som OAS antagit och acceptera OAS arbetsformer. Dessutom bör inval av nya medlemmar ske enhälligt. 
  
 Repr. RPS 
 : Om OAS blir en ideell förening bör någon form av invals- förfarande tillämpas. Total enighet är inte nödvändig men minst 2/3 bör rösta för ett inval. Kravet för att bli medlem bör vara att man ställer upp bakom plattformen och är beredd att stå för antingen viss finansiering eller på annat sätt bidrag i OAS arbete. 
 Fråga 5. Finansiering/avtal 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet 
 : Har inga synpunkter på hur finansieringen av kansliet ska lösas men det bör vara flera som ställer upp och finansierar OAS aktiviteter. Sättet att finansiera kan variera från fall till fall. FHI har bidragit till opinionsinsatsen genom att finansiera det regionala ar- betet. Det har fungerat bra. FHI kan även bidra med kunskaper och per- soner som kan delta i arbetet. 
  
 Repr. Vägverket:  
 Staten bör ha huvudansvaret för finansieringen av kansliet men från Vägverkets sida är det inte någon avgörande fråga om 
  
 138  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 kansliet finansieras av staten eller av staten och branschen gemensamt. Däremot är det viktigt att de olika informationsinsatserna finansieras gemensamt. Huvudfinansiärer för de olika aktiviteterna bör vara de som är intresserade av att agera. Vägverket kan bidra med pengar men även med annat som kan bli aktuellt. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 Finansieringsfrågan är det stora problemet. Det vore enklare om vi kunde lösa finansieringen på samma sätt som man gjort i Kanada. Inom alkoholnäringen finns det endast några få bo- lag som har möjlighet att bidra med några större summor. Det finns dessutom bolag där de utländska intresserna är stora. Det är svårt för företag med utländska ägare att förstå varför de, som inte kan annonsera överhuvudtaget i svenska dagspress, skall bidra till informationskam- panjer mot svartsprit. Finansieringen av basorganisationen måste vara löst i ett framtida OAS. Det troligaste är att staten måste bidra med be- tydligt mer än baskostnaderna. Därutöver måste man hitta någon mer stabil finansiering av de projekt som OAS ska bedriva. 
  
 Repr. CAN 
 : Ser inte finansieringen av kansliet som någon avgörande fråga. Om staten bär kanslikostnaden så kan övriga medel läggas på al- koholinformation. När det gäller OAS informationsinsatser bör principen  
 50–50 
  gälla för OAS egna aktiviteter. Vissa avsteg från principen kan bli nödvändiga men varje undantag måste prövas noga. Ett alternativ är att principen inte gäller för varje enskild aktivitet utan för OAS sam- mantagna aktiviteter under en viss period. CAN kan inte bidra med pengar i första hand utan med arbetstid, erfarenheter, kunskap och nät- verk för att bidra till genomförandet av vissa aktiviteter, sprida material och eventuellt ta visst ansvar för utvärderingen av OAS insatser. 
  
 Repr. RPS  
 kan inte bidra till OAS finansiering utan statens del måste gå via regeringskansliets anslag. OAS kansli bör finansieras av både stat och bransch  
 (50–50). 
  Det är en viktig princip för att markera det gemen- samma ansvaret för OAS. OAS egna aktiviteter bör finansieras via en gemensam pott som avsätts budgetårsvis. OAS styrelse beslutar om "pottens" storlek och om dess användning. En verksamhetsplan bör fin- nas för varje budgetårs aktiviteter. 
 Fråga 6. OAS ledning 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet :  
 OAS bör ha ett litet kansli, oavsett vilken organisationsform som väljs. Den bör ledas av en person som är förtro- gen med svensk alkoholpolitik och ha alla medlemmars förtroende. I den 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 139 
  
 nya organisationens styrelse (eller i delegationens) bör alla ha en repre- sentant. I övrigt är det för tidigt att uttala sig om kansli och ledning från FHI:s sida. I konkreta projekt kan OAS med fördel söka andra samar- betspartners (utanför OAS). 
  
 Repr. Vägverket:  
 Från Vägverkets sida har man inga bestämda åsikter om kansliets bemanning m.m. Det är viktigt att de personer som arbetar är trovärdiga och ger OAS legitimitet. De bör representera hela bredden av samarbetet och kunna fungera i båda världarna. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen 
 : OAS bör nog ha en ordförande (statlig de- legation) som är en statlig tjänsteman, t.ex. statssekreteraren vid Social- departementet. Eftersom staten bör stå för huvuddelen av finansieringen bör ordföranden vara en person som kan ta ekonomiska beslut och som har politisk auktoritet. Det bör finnas en chefstjänsteman för kansliet och eventuellt ett arbetande arbetsutskott. Ordföranden i arbetsutskottet skulle med fördel kunna väljas från alkoholnäringen. 
  
 Repr. CAN 
 : OAS bör ha ett litet kansli. Kansliet bör ledas av en person som både kan entusiasmera och samordna OAS medlemmar. Det bör vara en drivande person som har en djup medvetenhet om vad plattfor- men innebär och är hängiven området. När OAS bedriver större projekt bör externa projektledare anställas. I övrigt kan OAS arbeta vidare med liknande arbets- och ledningsorganisation som i dag. En styrel- se/delegation som tillsätter styrgrupper som har till uppgift att leda en- skilda projekt. 
  
 Repr. RPS 
 : OAS måste ha ett eget kansli. Kansliet måste ha en chef som är allmänt driftig, kreativ och som har samtliga medlemmars förtro- ende. En mycket viktig egenskap är social kompetens. Ordföranden bör väljas av styrelsen men det är önskvärt att ordföranden som idag är statssekreteraren i Socialdepartementet. Det ger organisationen en viss tyngd. 
 Fråga 7. Vilken typ av alkoholinformation och opinionsbildning bör ske inom OAS ram? 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet:  
 OAS bör hålla sin information till de områ- den/frågor alla är överens om. Aktiviteterna bör växa fram i en dialog inom OAS för att tillsammans hitta de informationsfrågor som OAS ska aktivera sig i. Man bör även diskutera vilka frågor som OAS ska driva och vilka frågor de olika organisationerna som ingår i OAS ska driva i egen regi. Ibland har beslutsprocessen gått lite för fort och man har kan- 
  
 140  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 ske förlitat sig för mycket på reklambyrån. Inom OAS bör finnas en stor öppenhet och medlemmarna bör få vara med i diskussionen och plane- ringen av informationsinsatserna. OAS bör inte utvecklas till att fungera som remissinstans eller få en konkurrerande roll till de organisationer som ingår. Gränsdragningen mot Folkhälsoinstitutet är viktig. 
  
 Repr. Vägverket 
 : Det är viktigt att hålla särintressen utanför OAS. Så- dana kommer alltid att finnas. För OAS del gäller det att utnyttja bred- den i samarbetet och hitta de frågor som samlar alla. Det är viktigt att få med så många som möjligt för att uppnå synergieffekter. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 OAS bör även fortsättningsvis arbeta på liknande sätt som kommittén gjort hitintills. Arbetet bör utgå från den ram som slagits fast för OAS arbete. OAS har en viktig uppgift även som forum för dialog med branschen. Från Alkoholinspektionens sida anser man att måttfullhetsbudskapet är avgörande för att samarbetet ska bli framgångsrikt. Det är också viktig att arbeta för att alkoholbranschen ska leva under sunda konkurrensvillkor, t.ex. motarbeta den illegala hanteringen. De seriösa aktörerna ska få hjälp så att de inte slås ut av de oseriösa aktörerna. Det vinner alla på. 
  
 Repr. CAN:  
 OAS bör i första hand fungera som ett komplement till de i OAS ingående organisationernas/myndigheternas egna informations- och opinionsarbete. OAS bör vara avsändaren när det är naturligt att sam- verka med andra – när man kan identifiera gemensamma intressen. T.ex. har OAS en viktig roll att stå som avsändare när alla i OAS är överrens om både innehåll och målsättning. Genom  
 OAS-samarbetet 
  kan man nå ut bredare än om någon går ut ensam. Via OAS har man tillgång till fler kanaler. Huvudansvaret för alkoholinformation till allmänheten bär dock staten, vilket inte innebär att det måste vara staten som själv driver alla verksamheter. 
  
 Repr. RPS.  
 Vårt främsta intresse är att OAS bedriver ett aktivt arbete mot svartspriten. Därutöver bör OAS verka för ett måttfullare förhåll- ningssätt till alkohol. Missbruk av alkohol och berusningsdrickande får allvarliga konsekvenser på polisens arbete och från polisens sida är det därför naturligt att att OAS på olika sätt verkar för att minska alkoho- lens skadeverkningar och därmed indirekt bidrar till brottsbekämpning- en. 
  
 SOU 1998:154 
  
 Bilaga 5  
 141 
  
 Fråga 8. Samverkansparter 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet 
 : Den sammansättning som OAS har idag är bra. Samarbetet inom opinionsinsatsen har fungerat bra och det är en möjlig väg för fortsatt samarbete. 
  
 Repr. Vägverket 
 : Samarbetet inom OAS har fungerat bra med nuva- rande sammansättning. Det har gett större slagkraft att ha alla parter bakom när man går ut och agerar än om vi agerat var och en för sig. Arbetet blir också mer effektivt när man samordnar de olika parternas insatser. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen:  
 De viktigaste samverkansparterna för Al- koholinspektionen är branschen (alkoholnäringen, länsstyrelserna och kommunen). OAS sammansättning har därför varit bra från inspektio- nens sida. 
  
 Repr. CAN 
 : Framtidens samverkansparter bör i stort sett vara de som samverkar i dag inom OAS. OAS kan även ha ett mer ad hocbetonat samarbete med organisationer, myndigheter m.fl. i enskilda frågor eller i särskilda projekt. 
  
 Repr. RPS 
 : Kommunförbundet saknas i dagens OAS. De har en viktig roll när det gäller serveringstillstånd m.m. OAS bör sträva efter ett brett samarbete. Det är också viktigt att det är ett samarbete på hög nivå. Det har varit positivt att medlemsskapet i OAS inneburit ett "personligt" åta- gande i och med att ersättare inte accepterats. 
 Fråga 9. Förberedelser 
  
 Repr. Folkhälsoinstitutet 
 : FHI är en statlig myndighet och om regering- en beslutar att FHI ska ingå i en förening eller en delegation så bereder det inga svårigheter. 
  
 Repr. Vägverket  
 kan teckna samarbetsavtal om finansiering men som alla andra myndigheter är det svårt att lova ett flerårigt finansiellt åta- gande. Anslag m.m. bestäms budgetårsvis. 
  
 Repr. Alkoholinspektionen 
 : Vi är en statlig myndighet så vi har endast att följa regeringens beslut. Vi är positiva till att ingå i ett framtida OAS eftersom vårt arbete bygger på samarbete med branschen. 
  
 142  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1998:154 
  
 Repr. CAN 
 : Det är CAN:s styrelse som har att besluta om ett eventuellt medlemskap i ett framtida OAS. Styrelsen sammanträder ungefär fem gånger om året. 
  
 Repr. RPS:  
 Från vår sida räcker det troligtvis med en sedvanlig bered- ning för att myndigheten ska kunna ta beslut.