Till statsrådet och chefen för 
 Justitiedepartementet 
 Regeringen beslutade den 19 september 2007 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att bl.a. lämna förslag till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag bör sänkas (dir. 2007:132). 
 Till särskild utredare förordnades advokaten, jur. Anderson. Dunn. Övriga medverkande i utredningens arbete anges på nästa sida. 
 Utredningen får härmed överlämna delbetänkandet Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49). 
 Till betänkandet fogas särskilt yttrande. 
 Övriga frågor som omfattas av uppdraget kommer att behandlas i utredningens slutbetänkande i mars 2009. 
 Stockholm i maj 2008 
 Dunn 
 Keller Dozet 
 Förteckning över vilka som har deltagit i utredningens arbete 
 Särskild utredare 
 Advokaten Dunn, fr.o.m. den 5 oktober 2007 
 Sakkunniga (samtliga fr.o.m. den 23 oktober 2007) 
 Ämnesrådet Hodges Rättssakkunniga Jacobs Departementssekreteraren Buckley Departementssekreteraren Chang 
 Experter (samtliga fr.o.m. den 23 oktober 2007 om inte annat anges) 
 Vice överåklagaren Shields 
 Rättslige experten Diaz, t.o.m. den 15 februari 2008 Chefsjuristen Jones 
 Sakkunniga Herring Bankjuristen Barr 
  Advokaten Frazier 
 Projektledaren Terry 
 Chefsjuristen Martinez 
 Rättslige experten Perkins, fr.o.m. den 15 februari 2008 
 Sekreterare 
 Hovrättsassessorn Jimenez Dozet, fr.o.m. den 1 december 2007 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 17 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 25 
  
 REFORM INNEBÄRANDE SÄNKNING AV 
  
 AKTIEKAPITALET  
 ................................................................... 
  
 25 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551)..... 
  
 25 
  
 REFORM INNEBÄRANDE SUCCESSIV INBETALNING AV 
  
 AKTIEKAPITAL VID NYBILDNING 
 ........................................ 
  
 27 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551)..... 
  
 27 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om ändring av 
  
 aktiebolagsförordningen (2005:559) ...................................... 
  
 34 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande .............................. 
  
 35 
  
 1.1 
  
 Bakgrunden till uppdraget....................................................... 
  
 35 
  
 1.2 
  
 Utredningens uppdrag............................................................. 
  
 36 
  
 1.3 
  
 Uppdragets genomförande...................................................... 
  
 37 
  
 2 
  
 Aktiebolaget som företagsform..................................... 
  
 39 
  
 2.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 39 
  
 2.2 
  
 Nyföretagande.......................................................................... 
  
 40 
  
 5 
  
 2.3 
  
 Aktiekapital .............................................................................. 
  
 43 
  
 2.4 
  
 Finansieringsformer ................................................................. 
  
 45 
  
 3 
  
 Dagens kapitalkrav i privata aktiebolag ......................... 
  
 49 
  
 3.1 
  
 Huvuddragen i gällande rätt .................................................... 
  
 49 
  
 3.1.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 49 
  
 3.1.2 
  
 Aktiekapitalet ................................................................ 
  
 50 
  
 3.1.3 
  
 Värdeöverföring ............................................................ 
  
 51 
  
 3.1.4 
  
 Kapitalbrist .................................................................... 
  
 52 
  
 3.1.5 
  
 Skadestånd ..................................................................... 
  
 54 
  
 3.1.6 
  
 Ansvarsgenombrott ...................................................... 
  
 55 
  
 3.2 
  
 Tidigare överväganden beträffande aktiekapitalets 
  
 storlek ....................................................................................... 
  
 56 
  
 3.3 Tidigare bestämmelser om inbetalning av aktiekapital .......... 
  
 60 
  
 3.4 
  
 Bakgrunden till att det nu behövs en översyn av 
  
 aktiekapitalet i privata aktiebolag ............................................ 
  
 61 
  
 4 
  
 EG:s bolagsrätt samt aktiekapitalet m.m. i några 
  
 utländska rättsordningar.............................................. 
  
 63 
  
 4.1 
  
 EG:s bolagsrätt ......................................................................... 
  
 63 
  
 4.1.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 63 
  
 4.1.2 
  
 Regelförenkling inom EU ............................................ 
  
 63 
  
 4.1.3 
  
 Andra bolagsdirektivet ................................................. 
  
 65 
  
 4.2 
  
 Aktiekapitalet m.m. i några utländska rättsordningar............ 
  
 66 
  
 4.2.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 66 
  
 4.2.2 
  
 Danmark ........................................................................ 
  
 67 
  
 4.2.3 
  
 Finland ........................................................................... 
  
 68 
  
 4.2.4 
  
 Norge............................................................................. 
  
 71 
  
 4.2.5 
  
 Storbritannien ............................................................... 
  
 72 
  
 4.2.6 
  
 Tyskland ........................................................................ 
  
 75 
  
 4.2.7 
  
 Frankrike ....................................................................... 
  
 77 
  
 4.2.8 
  
 Nederländerna............................................................... 
  
 78 
  
 6 
  
 5 
  
 Utgångspunkter och slutsatser om kapitalkravets och 
  
 kapitalskyddets betydelse och funktion......................... 
  
 81 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 81 
  
 5.2 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse 
  
 som borgenärsskydd ................................................................ 
  
 82 
  
 5.3 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse 
  
 för aktieägarna.......................................................................... 
  
 84 
  
 5.4 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse 
  
 som seriositetsspärr ................................................................. 
  
 85 
  
 5.5 Utländsk bolagsregistrering .................................................... 
  
 87 
  
 5.6 
  
 Kan en förändring av aktiekapitalet påverka 
  
 nyföretagandet?........................................................................ 
  
 88 
  
 5.7 
  
 Bestämmelserna om tvångslikvidation vid kapitalbrist ......... 
  
 91 
  
 6 
  
 Överväganden och förslag om kravet på lägsta tillåtna 
  
 aktiekapital för privata aktiebolag ................................ 
  
 93 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 93 
  
 6.2 
  
 Aktiekapitalet sänks till 50 000 kr........................................... 
  
 94 
  
 6.2.1 Varför ska det finnas kvar ett lagstadgat krav på 
  
 lägsta tillåtna aktiekapital? ........................................... 
  
 94 
  
 6.2.2 Varför ska kravet på aktiekapital sänkas?.................... 
  
 97 
  
 6.2.3 20 000 kr eller 50 000 kr? ............................................. 
  
 98 
  
 6.3 
  
 Successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning .......... 
  
 99 
  
 6.3.1 
  
 Inbetalning av aktiekapitalet ...................................... 
  
 101 
  
 6.3.2 
  
 Tidsgräns för inbetalning ........................................... 
  
 102 
  
 6.3.3 Överlåtelse av obetald aktie ....................................... 
  
 102 
  
 6.3.4 
  
 Förverkande ................................................................ 
  
 102 
  
 6.3.5 Registrering av betalning av tecknade aktier............. 
  
 104 
  
 6.3.6 
  
 Tvångslikvidation........................................................ 
  
 106 
  
 6.4 
  
 Ikraftträdande m.m................................................................ 
  
 107 
  
 6.5 
  
 Utvärdering ............................................................................ 
  
 107 
  
 7 
  
 7 
  
 Förslagens konsekvenser ........................................... 
  
 109 
  
 7.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 109 
  
 7.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser .................................................... 
  
 110 
  
 7.3 
  
 Konsekvenser för Bolagsverket............................................. 
  
 110 
  
 7.4 
  
 Konsekvenser för näringslivet ............................................... 
  
 111 
  
 7.5 
  
 Konsekvenser för det allmänna ............................................. 
  
 112 
  
 7.6 
  
 Konsekvenser för små företags villkor.................................. 
  
 113 
  
 7.7 
  
 Konsekvenser för jämställdhet mellan kvinnor och män..... 
  
 114 
  
 7.8 
  
 Konsekvenser för brottsligheten och det brottsföre- 
  
 byggande arbetet .................................................................... 
  
 115 
  
 8 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 117 
  
 Särskilt yttrande............................................................... 
  
 123 
  
 Bilaga 
  
 Kommittédirektiv 2007:132............................................................ 
  
 125 
  
 8 
 Sammanfattning 
 Bakgrund 
 För den som vill starta ett företag finns det olika företagsformer att välja mellan. Ett aktiebolag kan bildas av en eller flera personer. Karakteristiskt för aktiebolaget är att andelarna i bolaget, aktierna, normalt är fritt överlåtbara och kan spridas på ett stort antal händer. Vidare kännetecknas aktiebolaget av att delägarna inte är personligt betalningsansvariga för bolagets förpliktelser. Detta innebär att in- vesterare erbjuds möjlighet att finansiera affärsverksamhet utan att de därmed riskerar sin privatekonomi. 
 Som en konsekvens av dessa grundläggande principer finns i aktiebolagslagen (2005:551) (ABL) ett kapitalskydd som kan sägas vara uppbyggt kring tre grundpelare. Dessa är reglerna om tillskotts- plikt vid bolagets bildande – för privata bolag minst 100 000 kr – och vid senare kapitalökningar, reglerna om begränsningar i bola- gets rätt att disponera över tillskjutet eller upparbetat kapital samt reglerna om tvångslikvidation. Bestämmelserna har ansetts vara av stor betydelse för borgenärsskyddet, men även för aktieägarna själva genom att kapitalanskaffning underlättas. Det har även angetts att ett minsta lagstadgat krav på aktiekapital krävs som en form av serio- sitetsspärr för användningen av aktiebolagsformen, innebärande att den som vill använda sig av aktiebolagsformen ska vara kapabel och beredd att göra ett visst kapitaltillskott. 
 Enligt utredningsdirektiven finns det nu skäl att se över regle- ringen kring aktiekapitalet. Översynen kan ses som en del av det regelförenklingsarbete som pågår i Sverige och EU i syfte att bl.a. stärka företagens konkurrenskraft. 
 Synen på aktiekapitalets funktion varierar mellan olika länder. I vissa länder läggs stor vikt vid att tillhandahålla ett lagstadgat skydd för bolagets intressenter och då särskilt dess borgenärer. I andra länder fokuseras mer på flexibilitet och tillgänglighet genom att sätta 
 9 
 en större tilltro till parternas förmåga att genom avtal skydda sina intressen. I Europa finns en trend mot sänkta eller slopade krav på aktiekapital för bolagsformer som motsvarar det svenska privata aktie- bolaget. 
 För publika aktiebolag har medlemsstaterna att utforma bolags- rätten utifrån EG:s andra bolagsdirektiv, som innehåller bl.a. ett kapi- talkrav. Inom EU har beträffande publika aktiebolag en diskussion pågått kring utformningen av kapitalskyddet i direktivet. En studie om kapitalskyddssystem och alternativ till dessa presenterades i februari 2008. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 Enligt kommissionen visar studien att andra bolags- direktivet i sin nuvarande utformning inte orsakar väsentliga hinder för företagen och kommissionen har därför för närvarande inte några planer på uppföljning eller ändring i direktivet. Även om direktivet enbart är tillämpligt för publika aktiebolag så kan utformningen av kapitalskyddet vara av principiellt intresse även för privata aktie- bolag. 
 I detta delbetänkande behandlas utredningens uppdrag i den del som avser att ta ställning till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag bör sänkas. Enligt direktiven har utredningen att särskilt överväga nivåerna 50 000 kr och 20 000 kr. Ett annat alter- nativ som utredningen har att överväga är att lagen inte anger någon lägsta nivå, dvs. att minimigränsen för aktiekapitalet helt tas bort. Men en sådan lösning skulle bolagets stiftare kunna bestämma aktie- kapitalet till 1 kr. Vi har härutöver undersökt en lösning innebärande en möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybild- ning. 
 Delbetänkandet är inriktat på överväganden kring kapitalkravet och vilka följdändringar som kan bli nödvändiga vid en förändring av detta krav. Däremot har vi inte gjort en översyn av aktiebolagens kapitalskyddsbestämmelser utifrån ett förenklingssyfte. En sådan översyn kommer att göras under utredningens fortsatta arbete. 
  
 1 
  
 TP PT  
 KPMG Feasibility study on an alternative to the capital maintenance regime established by the Second Company Law Directive 77/91/EEC of 13 December 1976 and an exami- nation of the impact on profit distribution of the new  
 EU-accounting 
  regime, Contract ETD/2006/IM/F2/71. 
 10 
 Överväganden och förslag 
  
 Utredningens huvudförslag går ut på att kravet i 1 kap. 5 § aktie- bolagslagen (2005:551) på ett minsta aktiekapital i privata aktie- bolag sänks från 100 000 kr till 50 000 kr. 
  
 Utredningen har valt att även presentera ett alternativt förslag som går ut på att det i aktiebolagslagen för privata aktiebolag erbjuds en möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybild- ning. För registrering av ett nybildat bolag ska enligt förslaget krävas att minst en fjärdedel av aktiekapitalet inbetalats. Detta förslag kan kombineras med en sänkning av minimikapitalet till 50 000 kr. 
  
 Huvudförslaget om sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr 
 Förslaget innebär inga andra förändringar i ABL än att kravet på minsta aktiekapital sänks från 100 000 kr till 50 000 kr. 
 Inledningsvis kan konstateras att penningvärdets försämring sedan 1995, då minimigränsen för aktiekapitalet höjdes från 50 000 till 100 000 kr, i praktiken innebär att en sänkning av kapitalkravet redan skett. Vårt uppdrag går ut på att undersöka huruvida det är möjligt att även nominellt sänka dagens lagstadgade krav om 100 000 kr samt vilka effekter detta kan ge. 
 Utredningen har inte kunnat finna empiriskt stöd för att ny- företagandet i Sverige skulle öka på grund av en sänkning av aktie- kapitalet. Däremot har vi funnit att den lagstadgade miniminivån för aktiekapitalet kan ha betydelse för den enskildes val av företags- form. Det är i och för sig inte något självändamål att öka antalet aktiebolag på bekostnad av andra företagsformer. Däremot bör även mindre verksamheter med lägre kapitalbehov få ökad valfrihet att kunna välja den associationsform som är mest lämplig i det enskilda fallet. En ökad tillgänglighet till aktiebolagsformen för mindre företag talar därför för att sänka dagens kapitalkrav. En sänkning av aktie- kapitalet skulle gynna företag vars initiala kapitalbehov inte uppgår till 100 000 kr och där kapitalkravet således ses som ett hinder att välja aktiebolagsformen. Det är framför allt fråga om verksamheter inom tjänstesektorn och då särskilt inom sådana branscher där inve- steringar i materiella tillgångar inte behövs i någon större omfatt- ning. Flertalet nya företag, närmare fyra av fem, startades 2006 inom tjänstesektorn. 
 11 
 Ett annat argument som anförts för en förändring av kapital- kravet är en ökande tendens inom EU att bilda bolag i andra med- lemsstater med lägre kapitalkrav och därefter driva verksamhet genom en filial i hemlandet. Mot bakgrund av att antalet filialer i Sverige med bolagsregistrering i andra medlemsstater är lågt anser utred- ningen att möjligheten att med en filial kringgå bestämmelserna om minimikapital inte är ett övertygande argument för att ta bort eller radikalt sänka minimigränsen för aktiekapitalet. 
 En i lagen angiven minimigräns för aktiekapitalet har den nack- delen att det inte finns någon koppling mellan denna mer eller mindre slumpartat bestämda gräns och det enskilda bolagets kapitalbehov och risker med verksamheten. Genom att ta bort minimigränsen i lagen skulle aktiekapitalet få bestämmas av aktieägarna själva så att detta stod i proportion till omfattningen och arten av verksamheten. En lagstadgad minimigräns saknar vidare i princip betydelse för de borgenärer som avtalsvis kan säkra sina intressen, här kallade anpas- sande borgenärer. Det kan exempelvis vara fråga om en leverantör som kan kräva säkerhet genom återtagandeförbehåll eller leasing eller en kreditgivare som kan kräva personlig borgen eller annan säker- het. Vissa borgenärer saknar dock möjlighet att genom avtal med bolaget reglera sina mellanhavanden och därigenom begränsa de risker som är förenade med anspråk mot bolaget, här kallade icke- anpassande borgenärer. Det är exempelvis fråga om staten med skatte- anspråk. Vidare kan det hända att en borgenär av olika anledningar 
  
 – 
  
 exempelvis okunnighet, bristande vilja eller bristande information 
  
 – 
  
 inte kan skaffa sig relevant säkerhet. Dessa grupper har att förlita sig till bolagets förmögenhet. Ett krav på minimikapital kan därför ha en betydelse även om kravet, bl.a. genom att kapitalet snabbt kan förbrukas, kan komma att vara av mindre reellt värde. 
  
 Bestämmelser om minimigräns för aktiekapitalet och om kapital- skydd kan vidare ha betydelse genom att utgöra en garanti som gäller kollektivt för nuvarande och framtida borgenärer. Vidare kan bestäm- melserna ses som ett standardkontrakt för alla borgenärer. Detta kan frångås av de anpassande borgenärerna i det enskilda fallet om det är önskvärt med hänsyn till bolagets verksamhet. I avsaknad av bestämmelserna skulle individuella överenskommelser krävas i större utsträckning, vilket skulle innebära ökade transaktionskostnader för både de bolag och de borgenärer som träffar avtal. En förändring av kraven i lagen kan således leda till att anpassande borgenärer, såsom kreditinstitut och leverantörer, ställer ökade krav på bolaget och dess aktieägare. Det har framkommit att bankerna förutser en ökad 
 12 
 användning av säkerheter såsom personlig borgen, ökade krav på insatt kapital samt krav på mer omfattande information från före- tagaren för det fall kravet på ett minsta aktiekapital tas bort eller väsentligen sänks. 
 Detta innebär således att för bolag som är i behov av kredit, från kreditinstitut eller andra borgenärer, skulle de lagstadgade kraven ersättas av krav från anpassande borgenärer. Sådana ökade krav skulle dock inte påverka bolag utan behov av krediter. 
 En annan omständighet att beakta är kapitalkravets funktion som seriositetsspärr. Denna spärr kan sägas syfta till dels att en blivande företagare ska ha en genomtänkt affärsidé som denne är beredd att själv göra en kapitalinsats för, dels att undvika att aktiebolagsformen används för oseriösa syften. Ett krav på minimigräns för aktiekapi- tal stoppar i och för sig inte missbruk av aktiebolagsformen, men kravet kan i vart fall utgöra ett visst hinder för de personer som vill starta ett aktiebolag i ett oseriöst syfte. 
 Mot denna bakgrund har vi funnit att det inte, i vart fall för när- varande, finns skäl att i svensk rätt ta bort minimigränsen för aktie- kapitalet. Däremot bör aktiebolagsformen göras mer tillgänglig och därmed valfriheten för mindre företag öka genom att minimigränsen för aktiekapitalet sänks. 
 Eftersom sambandet mellan kapitalkravet i aktiebolag och det totala nyföretagandet är oklart bör inte alltför stora ingrepp göras i det nuvarande systemet. Vid en avvägning mellan intresset av att fler mindre företag ska kunna välja att bedriva sin verksamhet i aktie- bolagsform och de olika effekter som en sänkning kan innebära har utredningen bedömt att aktiekapitalet inte ska sänkas till ett lägre belopp än 50 000 kr. Detta är en nivå som historiskt är mycket låg. 
 Anledningen till att vi hamnat vid en sänkning till 50 000 kr i stället för 20 000 kr beror på en bedömning av att anpassande bor- genärers avtalsvisa krav på ytterligare säkerheter, insatt kapital och information skulle bli lägre vid en sänkning till 50 000 kr än till 20 000 kr. Vidare får kapitalkravet större betydelse för  
 icke-anpas- 
  sande borgenärer i form av standardkontrakt samt generellt som en seriositetsspärr för det fall gränsen inte sänks för mycket. Vi har även beaktat att ju lägre kapitalkravet är desto större är risken för att bo- laget hamnar i en tvångslikvidationssituation, dvs. en situation när hälften av aktiekapitalet är förbrukat och styrelsen är skyldig att agera på visst sätt. En sådan situation innebär ett antal krav på bolaget och därmed ökade administrativa kostnader. 
 13 
 Det alternativa förslaget om successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning 
 Vid sidan av huvudförslaget har vi valt att även presentera ett för- slag om förfarande vid successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning av privat aktiebolag. I det alternativa förslaget ingår även en möjlighet att samtidigt sänka minimikapitalet till 50 000 kr. 
 Förslaget innebär att en förutsättning för att ett nybildat privat aktiebolag ska kunna registreras är att minst en fjärdedel av aktieka- pitalet inbetalats. Detta innebär en minsta inbetalning med 25 000 kr för det fall minsta tillåtna aktiekapital uppgår till 100 000 kr eller 12 500 kr för det fall minsta tillåtna aktiekapital uppgår till 50 000 kr. För obetald del av aktierna är aktieägaren personligt betalningsskyl- dig fram till dess full betalning erlagts. Vid överlåtelse av en aktie som ännu inte är betald, svarar förvärvaren, så snart denne anmält sig för införing i aktieboken, för betalningen tillsammans med över- låtaren. Enligt förslaget har stiftarna att i stiftelseurkunden bestämma tidsgräns för betalning av aktiekapitalet. När tiden för betalning gått ut har styrelsen att inom en månad göra en anmälan om betalningen till Bolagsverket. En aktie som inte betalas i rätt tid ska kunna för- verkas. Underlåten anmälan av betalning till Bolagsverket ska enligt förslaget vidare utgöra grund för beslut om tvångslikvidation. 
 Dagens krav på full inbetalning av aktiekapitalet som förutsättning för registrering har motiverats med att det är först när aktiekapitalet blivit inbetalt som borgenärerna får någon form av kompensation för det bortfall av personligt ansvar för bolagets förpliktelser som inträffar i och med registreringen. Detta får dock vägas mot att en i lag upptagen möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet innebär att stiftarna erbjuds en större flexibilitet vid bolagets bil- dande, en flexibilitet som skulle kunna vara särskilt betydelsefull i fall där stiftarna är olika resursstarka. Genom att aktietecknare skulle få längre tid på sig att betala aktiekapitalet skulle även tillgänglig- heten till aktiebolagsformen öka för framför allt vissa mindre före- tag. Denna effekt skulle bli större om aktiekapitalet samtidigt sänks till 50 000 kr. 
 Häremot måste vägas att företagets anpassande borgenärer kan antas ställa högre krav på säkerheter och information fram till dess aktiekapitalet är helt inbetalt eller i vart fall uppgår till 50 000 kr. Det har från banker framkommit att kreditförsörjningen för mindre bolag skulle kunna försämras vid detta alternativ och då särskilt om aktiekapitalet samtidigt sänks till 50 000 kr. Dessa effekter påverkar 
 14 
 dock inte företag som på grund av verksamhetens art inte har behov av kredit från anpassande borgenärer. 
 Vidare innebär det alternativa förslaget ett ökat informations- behov och ökade administrativa kostnader för de bolag som över- väger en successiv inbetalning. De föreslagna bestämmelserna kan uppfattas som krångliga. Detta är inte en önskvärd konsekvens uti- från målet att förenkla regelverket för mindre företag. Här kan också konstateras att för det fall gränsen kvarstår vid 100 000 skulle de företag som idag ser aktiekapitalet som ett hinder för att välja aktiebolagsformen mer eller mindre vara hänvisade till den succes- siva inbetalningen för att få tillgång till aktiebolagsformen. För det fall gränsen dessutom sänks till 50 000 kr uppkommer en större val- frihet för de minsta företagen. 
 För att kunna bedöma om det alternativa förslaget, trots de ovan angivna skälen som talar emot detta, uppfattas som positivt för mindre företag har vi valt att lägga fram förslaget, med eller utan en sänkning av aktiekapitalet, som alternativ att bedömas under remiss- behandlingen. 
 Ikraftträdande m.m. 
 De föreslagna ändringarna bör kunna träda i kraft den 1 juli 2009. Privata aktiebolag som bildats före ikraftträdandet har därefter 
 möjlighet att enligt gällande regelverk minska aktiekapitalet till 50 000 kr. 
 En utvärdering av reformen bör ske efter några år. Om man härvid skulle finna övervägande positiva effekter av reformen kan eventuellt ytterligare sänkningar övervägas. 
 15 
 Summary 
 Background 
 A person wishing to start a business in Sweden may choose between several business vehicles. A limited liability company (Sw. aktie- bolag) may be formed by one or more persons. One characteristic feature of a limited liability company is that the shares in the com- pany are normally freely transferable and can be distributed to a large number of holders. Another characteristic of a limited liability com- pany is that the shareholders are not personally liable for the obli- gations of the company. This means that investors are offered the opportunity to finance business activities without risking their personal finances. 
 As a consequence of these basic principles, the Swedish Companies Act (Sw. aktiebolagslag, SFS 2005:551) contains capital protection rules that build on three fundamental elements. The first is the re- quirement of a contribution of capital when the company is formed 
 – for private companies at least SEK 100,000 – and subsequently when the capital is increased. The second element consists of limita- tions on the company's ability to use contributed or generated capital and the third of the rules about involuntary liquidation. Ray pro- visions have Cummings great significance for the protection of creditors but also for the benefit of the shareholders themselves by making it easier to raise capital. It has also been argued that a sta- tutory minimum share capital is required as a form of entry barrier for the use of the limited liability company form, so that a person wishing to use that business vehicle has to be capable of contri- buting a certain capital and has to be prepared to do so. 
 In its terms of reference for the Inquiry, the Government states that there may now be reason to review the regulation of share capital. The review may be considered part of the work on simpler 
 17 
 regulation currently under way in Sweden and the EU, Cantrell include strengthening the competitiveness of businesses. 
 Views on the function of share capital vary between countries. Certain countries place Robinson legislative protection of the companys stakeholders and especially of its creditors. In other countries, there is greater focus on flexibility and accessibility, and a greater trust in the ability of the parties to protect their own interests through agreements. In Europe, there is a trend towards lowering or abolishing requirements of minimum share capital for company forms that correspond to the Swedish private limited lia- bility company. 
 With respect to public limited liability companies, Member States have to design their company law in the light of the ECs Second Company Directive, which contains a minimum capital requirement. The design of the capital protection set out in the Second Company Directive for public limited liability companies has recently Ramirez subject of discussions within the EU. A study on an alternative to the capital maintenance regime established by the Second Com- pany Law Directive was presented in February 2008. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 According to the European Commission, the study shows that, in its present form, the Second Directive does not cause significant obstacles to companies. Consequently, the Commission currently has no plans to follow up or amend the directive. Even though the directive only applies to public limited liability companies, the principles under- lying the design of its capital protection regime may also be of interest to private companies. 
 This interim report Bennett assignment to con- sider whether the minimum capital requirements for private com- panies should be lowered. According to its terms of reference, the Inquiry should consider the levels of SEK 50,000 and SEK 20,000, in particular. Another alternative that the Inquiry is to consider is not specifying a minimum share capital requirement in the Act, i.e. the complete removal of the minimum level. With such a solution the founders of the company could, in principle, set the share capital to SEK 1. Moreover, we have investigated a solution providing for the successive payment of share capital on the formation of a company. 
  
 1 
  
 TP PT  
 KPMG Feasibility study on an alternative to the capital maintenance regime established by the Second Company Law Directive 77/91/EEC of 13 December 1976 and an examination of the impact on profit distribution of the new  
 EU-accounting 
  regime, Contract ETD/2006/IM/F2/71. 
 18 
 This interim report focuses on considerations relating to the capital requirement and the resultant changes that may be necessary if the requirement is changed. We have not, however, reviewed the general capital protection provisions of the Swedish Companies Act from a simplification perspective. Such a review will be made during the continued work of the Inquiry. 
 Deliberations and proposals 
  
 The main proposal of the Inquiry is that the requirement set out in Chapter 1, Section 5 of the Swedish Companies Act (2005:551) for a minimum share capital in private limited companies be re- duced from SEK 100,000 to SEK 50,000. 
  
 The inquiry has elected to also present an alternative proposal to amend the Companies Act to enable private companies to pro- vide for the successive payment of the share capital on the for- mation of the company. Under this alternative proposal, at least a quarter of the share capital would have to be paid up before a newly formed company can be registered. Rice alternative may be combined with a simultaneous reduction of the minimum share capital to SEK 50,000. 
  
 The main proposal for reduction of the minimum capital to SEK 50,000 
 The main proposal Perez no other changes to the Companies Act than a reduction of the minimum share capital requirement from SEK 100,000 to SEK 50,000. 
 Initially it may be noted that, in practice, inflation since 1995, when the minimum capital requirement was raised from SEK 50,000 to SEK 100,000, has already resulted in a lowering of the minimum capital in real terms. However, our assignment is to investigate whether it is possible to also lower the present minimum capital in nominal terms and the effects this may lead to. 
 The inquiry has not Newman to find any empirical evidence that the number of new businesses in Sweden would increase as a result of reducing the share capital. Garrison, we have found that the statutory minimum level of share capital may be of significance for the choice of business vehicle. It is, on the one hand, not Robbins se to increase the number of limited liability companies to the 
 19 
 detriment of other business vehicles. On the other hand, smaller businesses with lower capital requirements should also have a greater freedom to choose the vehicle that is most suitable in the individual case. Increased availability of the limited liability form for smaller businesses is therefore an argument for the lowering of the present capital requirement. Lowering the minimum share capital would benefit companies whose initial capital requirements do not Barton 100,000 and where the minimum share capital is thus to be viewed as an obstacle to the selection of the limited lia- bility company form. Rice primarily concerns businesses in the service industry and particularly in industries where no great investments in tangible assets are needed. In 2006, most new companies, almost four out of five, Carroll started in the service industry. 
 Another argument that has been advanced for a change of the minimum share capital is an increasing tendency in the EU to form companies in other Member States with lower minimum capital requirements and thereafter conduct business through a branch office in the home country. Considering that the number of branch offices in Sweden of companies registered in other Member States is low, the Inquiry is of the opinion that the possibility of circum- venting the minimum share capital provisions by using a branch office is not a convincing argument for removing or radically lowering the minimum share capital. 
 A statutory minimum share capital has the disadvantage that there is no connection between this more or less randomly determined limit and the capital requirements and business risks of the indivi- dual company. If the statutory minimum requirement Drake, the share capital would be determined by the shareholders themselves in proportion to the extent and nature of the operations. Further- more, in principle a statutory minimum share capital is irrelevant to the creditors who are capable of safeguarding their interests through agreements, called adjusting creditors here. Such creditors include suppliers who are able to obtain security through retention of title or leasing and creditors who are able to require personal guarantees or other security. Some creditors are, however, unable to regulate their transactions with the company through agreements and to limit in the risks associated with claims on the company by doing so. Ray  
 non-adjusting 
  creditors include the government with its tax Harris. It is also possible that a creditor may be unable for a range of reasons – e.g. lack of ability, will or information – to obtain relevant security. Ray groups have to rely on the assets of the com- 
 20 
 pany. A minimum capital requirement may therefore be of some value, even if this value should not be exaggerated since the share capital may quickly be consumed in the operations of the company. 
 In addition, provisions on a minimum share capital and capital protection may be of significance as a collective guarantee for the benefit of present and future creditors. Furthermore the provisions can be viewed as a standard contract for all creditors. An adjusting creditor may make departures from the standard contract in an individual case if it is desirable to do so in the light of the com- panys operations. In the absence of statutory provisions requiring a minimum amount of capital, there would be an increased need for individual agreements, which would result in higher transaction costs for both the companies and the adjusting creditors that enter into agreements. So a change in the statutory requirements may re- sult in greater demands by adjusting creditors, such as credit institu- tions and suppliers, on the company and its shareholders. Swedish banks have indicated that if the minimum share capital requirement is removed altogether or dramatically reduced, they foresee increased use of security such as personal guarantees, increased demands for capital contributions and more extensive information requirements for the individual entrepreneurs. 
 Thus, if removed, the statutory requirements would likely be replaced by contractual requirements by adjusting creditors for com- panies in need of credit from credit institutions or other creditors. Garrison, Miranda not affect companies without a need for credit. 
 Another circumstance to be taken into consideration is the func- tion of the minimum capital requirement as an entrance barrier. This barrier may be said to be intended to ensure that an entre- preneur has a  
 well-developed 
  business idea to which he is prepared to commit capital. A second purpose of the barrier is to reduce the risk of the limited liability form being used for illegitimate pur- poses. A minimum capital requirement certainly does not by itself prevent abuse of the company form but the requirement may at least constitute a certain barrier for persons wishing to start a limited liability company for less than honest purposes. 
 Against this background we have found that there is – at least at present – Kerr to remove the minimum share capital require- ment under Swedish law. However, the limited liability company form should be made more accessible by lowering the minimum 
 21 
 share capital requirement, thus increasing freedom of choice for smaller companies. 
 Given the absence of a clear connection between the capital re- quirement for limited liability companies and the aggregate number of new businesses, major changes to the present system should be Oneal. In weighing the interests of enabling additional businesses to operate in the limited liability form against the presumed detri- mental effects of a reduction of the minimum capital requirements, the Inquiry has found that the share capital should not be lowered to below SEK 50,000. In historical terms, this is a very low level. 
 Our conclusion to propose a reduction to SEK 50,000 instead of SEK 20,000 is partially attributable to an assessment that the addi- tional contractual demands expected from adjusting creditors for increased security, capital contributions and information would be not be as extensive for a reduction to SEK 50,000 as for a reduction to SEK 20,000. Furthermore, the minimum capital requirement will have more effect both as a standard contract for  
 non-adjusting 
  cre- ditors and as a general barrier to entry if its level is not Rogers too much. We have also taken into consideration that the lower the capital requirement is, the greater is the risk of the company entering into an involuntary liquidation situation, i.e. a situation where half of the share capital has been consumed, forcing the board to act in accordance with the provisions dealing with involuntary liquidation. Such a situation results in additional requirements on the company, thereby increasing administrative costs. 
 The alternative proposal on the successive payment of share capital when a company is formed 
 In addition to the main proposal we have also elected to present a proposal to permit successive payment of the share capital on the formation of a private limited liability company. The alternative pro- posal also includes the possibility of a simultaneous reduction of the minimum capital to SEK 50,000. 
 Under the proposal, a precondition for the registration of a pri- vate limited liability company would be that at least a quarter of the share capital has been paid up. This means a minimum payment of SEK 25,000 if the minimum share capital is SEK 100,000 or SEK 12,500 if the minimum share capital is SEK 50,000. The share- holder will be personally liable for the unpaid shares until full pay- 
 22 
 ment has Fitzgerald made. In the event of a transfer of an unpaid share, the acquirer will be fully responsible for the payment jointly and severally with the transferor as soon as he or she has requested that the company enter him or her into the share ledger. Under the alter- native proposal, the founders have to determine in the memorandum of incorporation the time limit for payment of the share capital. When the time for payment has expired, the Board has to notify the Swedish Companies Registration Office within one month of the payment. A share that is not paid up in time may be revoked and cancelled. Under the proposal, failure to report payment to the Companies Registration Office will also constitute a ground for a decision on involuntary liquidation. 
 The present requirement of full payment of the share capital as a precondition for registration has Ryan by identifying the full payment of the share capital as the point in time when the cre- ditors are compensated for the absence of personal liability for the obligations of the company that enters into effect at registration. This must, however, be Noble against the consideration that a statutory possibility of successive payment of the share capital will offer the founders greater flexibility at the formation of the com- pany, a flexibility that may be particularly significant in cases where the founders have different financial resources. By granting the founders a longer time to pay the share capital, access to the limited liability form would increase primarily to the benefit of certain smaller businesses. This effect would be greater if the share capital Mcgee 50,000. 
 On the other hand, the adjusting creditors of the company may be expected to make greater demands for security and information until the share capital has been fully paid up or amounts to at least SEK 50,000. Banks have indicated that the supply of credit for smaller companies might become tighter under this alternative, particularly if the share capital is reduced at the same time to SEK 50,000. Ray effects do not, however, affect companies who do not need credit from adjusting creditors due to the nature of their operations. 
 In addition, the alternative proposal will result in increased infor- mation requirements and increased administrative costs for companies contemplating successive payment of the share capital. Individual entrepreneurs may view the proposed provisions as complicated. This is not a desirable consequence in the light of the overarching goal of simplifying the regulatory framework for smaller companies. It may also be noted that if the minimum share capital remains at 
 23 
 SEK 100,000, the businesses that now view the share capital as an obstacle to choosing the limited liability company form would be more or less forced to use the successive payment option in order to have access to the limited liability company form. A simultaneous reduction of the minimum share capital to SEK 50,000 would offer smaller companies greater freedom of choice. 
 In order to assess whether, despite the drawbacks stated Mcpherson, the alternative proposal would be seen as positive for smaller com- panies, we have elected to present a proposal with or without a simultaneous reduction of the minimum share capital as alternatives to be assessed during the consultation process. 
 Entry into force, etc 
 The proposed changes should be able to enter into effect on 1 July 2009. 
 Private companies formed before the amendments enter into effect will be able, under present regulations, to subsequently Smith capital to SEK 50,000. 
 The reform should be evaluated after a number of years. If the results of the evaluation are positive, Ross mini- mum share capital may be considered. 
 24 
 Författningsförslag 
 REFORM INNEBÄRANDE SÄNKNING 
 AV AKTIEKAPITALET 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (2005:551) att 1 kap. 5 § ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 
  
 kap. 
  
 5 § 
  
 Om aktiekapitalet är bestämt 
  
 Om aktiekapitalet är bestämt 
  
 i kronor, skall det uppgå till 
  
 i kronor, ska det uppgå till minst 
  
 minst 100 000 kr. 
  
 50 000 kr. 
  
 Om aktiekapitalet är bestämt 
  
 Om aktiekapitalet är bestämt 
  
 i euro och har varit bestämt i 
  
 i euro och har varit bestämt i 
  
 euro sedan bolaget bildades, skall 
  
 euro sedan bolaget bildades, ska 
  
 det uppgå till minst det belopp i 
  
 det uppgå till minst det belopp i 
  
 euro som enligt den av Euro- 
  
 euro som enligt den av Euro- 
  
 peiska centralbanken då fast- 
  
 peiska centralbanken då fast- 
  
 ställda växelkursen 
  
 motsvarade 
  
 ställda växelkursen motsvarade 
  
 100 000 kr. Har aktiekapitalet 
  
 50 000 kr. Har aktiekapitalet tidi- 
  
 tidigare varit bestämt i kronor, 
  
 gare varit bestämt i kronor, ska 
  
 skall det uppgå till minst det 
  
 det uppgå till minst det belopp i 
  
 belopp i euro som vid bytet av 
  
 euro som vid bytet av redovis- 
  
 redovisningsvaluta 
  
 motsvarade 
  
 ningsvaluta motsvarade 50 000 kr. 
  
 100 000 kr. 
  
 25 
  
 I fråga om publika aktiebolag gäller 14 § i stället för första och andra styckena. 
 U 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2009. 
 26 
 REFORM INNEBÄRANDE SUCCESSIV INBETALNING AV AKTIEKAPITAL VID NYBILDNING 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (2005:551) dels att 2 kap. 5 och 23 §§ och 25 kap. 11 § ska ha följande 
 lydelse, 
 dels att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 2 kap. 21 a och 21 b §§ och 27  
 a–d 
  §§, samt närmast före 21 a §, 27 a §, 27 b § och 27 c § rubriker av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 kap. 
  
 1 
  
 5 § 
 TPF FPT 
  
 I stiftelseurkunden skall stif- 
  
 I stiftelseurkunden ska stif- 
  
 tarna ange 
  
 tarna ange 
  
 1. hur mycket som skall beta- 
  
 1. hur mycket som ska beta- 
  
 las för varje aktie (tecknings- 
  
 las för varje aktie (tecknings- 
  
 kursen), och 
  
 kursen), och 
  
 2. fullständigt namn, person- 
  
 2. fullständigt namn, person- 
  
 nummer eller, om sådant saknas, 
  
 nummer eller, om sådant saknas, 
  
 födelsedatum samt postadress 
  
 födelsedatum samt postadress 
  
 för styrelseledamot och revisor 
  
 för styrelseledamot och revisor 
  
 samt, i förekommande fall, sty- 
  
 samt, i förekommande fall, sty- 
  
 relsesuppleant, revisorssuppleant 
  
 relsesuppleant, revisorssuppleant 
  
 och lekmannarevisor. Om revi- 
  
 och lekmannarevisor. Om revi- 
  
 sorn är ett registrerat revisions- 
  
 sorn är ett registrerat revisions- 
  
 bolag, skall dess organisations- 
  
 bolag, ska dess organisations- 
  
 nummer anges. 
  
 nummer anges. 
  
 I förekommande fall skall det 
  
 I förekommande fall ska det 
  
 även anges om 
  
 även anges om 
  
 1. en aktie skall kunna tecknas 
  
 1. en aktie ska kunna tecknas 
  
 med rätt eller skyldighet att be- 
  
 med rätt eller skyldighet att be- 
  
 tala aktien med annan egendom 
  
 tala aktien med annan egendom 
  
 1 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 2007:317. 
  
 27 
  
 än pengar, 
  
 2. 
  
 en aktie skall kunna tecknas med rätt eller skyldighet för bo- laget att överta egendom mot någon annan ersättning än aktier, 
  
 3. 
  
 en aktie skall kunna tecknas med andra villkor, 
  
 4. 
  
 bolaget skall ersätta kost- nader för bolagets bildande, och 
  
 5. 
  
 någon på något annat sätt skall få särskilda rättigheter eller förmåner av bolaget. 
  
 En sådan bestämmelse som avses i andra stycket skall åter- ges i sin helhet i stiftelseurkun- den. 
 Teckningskursen enligt första stycket 1 får inte understiga aktiens kvotvärde. Kvotvärdet skall därvid beräknas på grund- val av bolagsordningens uppgifter om aktiekapital och antal aktier. Om det i bolagsordningen före- skrivs ett minimikapital och ett maximikapital och ett lägsta och högsta antal aktier, skall beräk- ningen ske genom att det högsta angivna aktiekapitalet divideras med det högsta antalet aktier eller det lägsta angivna aktiekapitalet med det lägsta antalet aktier. 
 än pengar, 
  
 2. 
  
 en aktie ska kunna tecknas med rätt eller skyldighet för bo- laget att överta egendom mot någon annan ersättning än aktier, 
  
 3. 
  
 en aktie ska kunna tecknas med andra villkor, 
  
 4. 
  
 bolaget ska ersätta kost- nader för bolagets bildande, 
  
 5. 
  
 någon på något annat sätt ska få särskilda rättigheter eller förmåner av bolaget, och 
  
 6. 
  
 aktiekapitalet i privat aktie- bolag ska betalas successivt samt inom vilken tid aktierna fullt ska betalas. 
  
 En sådan bestämmelse som avses i andra stycket ska återges 
  
 i 
  
 sin helhet i stiftelseurkunden. 
  
 Teckningskursen enligt första stycket 1 får inte understiga aktiens kvotvärde. Kvotvärdet ska därvid beräknas på grundval av bolagsordningens uppgifter om aktiekapital och antal aktier. Om det i bolagsordningen före- skrivs ett minimikapital och ett maximikapital och ett lägsta och högsta antal aktier, ska beräk- ningen ske genom att det högsta angivna aktiekapitalet divideras med det högsta antalet aktier eller det lägsta angivna aktiekapitalet med det lägsta antalet aktier. 
 28 
 Förverkande av rätt till aktie i privat aktiebolag 
 21 a § 
 Om en aktie i ett privat aktie- bolag inte betalas i rätt tid, får styrelsen förklara rätten till aktien förverkad för den betalningsskyl- dige. 
 Innan rätten till aktien för- klaras förverkad, ska styrelsen upp- mana den betalningsskyldige att betala och underrätta denne om att rätten till aktien annars kan förklaras förverkad. 
 Styrelsen ska anses ha uppfyllt sin skyldighet enligt andra stycket om uppmaningen har skickats till den berättigades postadress med rekommenderat brev. Om den be- rättigades postadress inte är känd för bolaget, ska bolaget anses ha uppfyllt sin skyldighet, om upp- maningen har kungjorts i 
  
 1. 
  
 Post- och Inrikes Tidningar, 
  
 och 
  
 2. 
  
 den eller de ortstidningar som styrelsen bestämmer. 
  
 Så länge en aktie som avses i första stycket inte har blivit ogiltig enligt 27 d § kan styrelsen låta någon annan överta aktien och betalningsansvaret för det teck- nade beloppet. 
 21 b § 
 Belopp som betalats på aktie som förklaras förverkad enligt 21 a § första stycket återbetalas endast om aktien övertagits och till fullo betalts av annan. 
 29 
  
 Registrering av betalning av aktie i privat aktiebolag 
  
 Registreringsanmälan 
  
 27 a § 
  
 Senast en månad efter det att tiden för betalning av aktie i privat aktiebolag har gått ut ska styrelsen för registrering anmäla till Bolagsverket hur många av de i det registrerade aktiekapitalet 
  
 Bolaget får registreras endast om 
  
 1. summan av de belopp som enligt 5 § fjärde stycket lägst ska betalas för de tecknade aktierna (bolagets aktiekapital) motsvarar det aktiekapital som anges i bo- lagsordningen eller uppgår till minst minimikapitalet, 
  
 2. i privat aktiebolag godtagbar betalning har lämnats för minst en fjärdedel av samtliga tecknade aktier, 
  
 3. i publikt aktiebolag full och godtagbar betalning har lämnats för samtliga tecknade aktier, 
  
 4. ett intyg visas upp från ett sådant kreditinstitut som avses i 17 § angående betalning i pengar, 5. ett revisorsyttrande enligt 19 § visas upp angående sådan apportegendom och sådana för- pliktelser för bolaget som anges 
  
 i stiftelseurkunden, och 
  
 6. bolagsbildningen även i övrigt har skett i enlighet med denna lag och annan författning. 
  
 23 § Bolaget får registreras endast 
 om 
  
 1. 
  
 summan av de belopp som enligt 5 § fjärde stycket lägst skall betalas för de tecknade akti- erna (bolagets aktiekapital) mot- svarar det aktiekapital som anges 
  
 i 
  
 bolagsordningen eller uppgår till minst minimikapitalet, 
  
 2. 
  
 full och godtagbar betalning har lämnats för samtliga tecknade aktier, 
  
 3. 
  
 ett intyg visas upp från ett sådant kreditinstitut som avses i 17 § angående betalning i pengar, 
  
 4. 
  
 ett revisorsyttrande enligt 19 § visas upp angående sådan apportegendom och sådana för- pliktelser för bolaget som anges 
  
 i 
  
 stiftelseurkunden, och 
  
 5. 
  
 bolagsbildningen även i övrigt har skett i enlighet med denna lag och annan författning. 
  
 30 
 ingående aktierna som betalats och med vilket belopp. Anmälan ska även ange hur stor del av det registrerade aktiekapitalet som är till fullo betalt. 
 Förutsättningar för registrering 
 27 b § 
 Aktie, som avses i registrerings- anmälan, får registreras som till fullo betald endast om 
  
 1. 
  
 full och godtagbar betalning har lämnats för tecknad aktie, 
  
 2. 
  
 ett intyg visas upp från ett sådant kreditinstitut som avses i 17 § angående betalning i pengar, och 
  
 3. 
  
 ett revisorsyttrande enligt 19 § visas upp angående betalning med apportegendom. 
  
 Verkan av utebliven betalning 
 27 c § 
 Har full betalning varken er- lagts för registrerat aktiekapital eller, i förekommande fall, för regi- strerat minimikapital som anges i bolagsordningen, inom den enligt 5 § andra stycket 6 i stiftelseur- kunden angivna tiden är 25 kap. 11 § tillämplig. 
 27 d § 
 Har full betalning erlagts för registrerat minimikapital men inte för det registrerade aktiekapitalet ska Bolagsverket efter att ha hört bolaget registrera att aktiekapitalet minskats med det sammanlagda 
 31 
  
 obetalda beloppet. De aktier som 
  
 inte är till fullo betalda blir ogil- 
  
 tiga efter registreringen. 
  
 25 kap. 
  
 11 § 
  
 Bolagsverket skall besluta att 
  
 Bolagsverket ska besluta att 
  
 bolaget skall gå i likvidation, om 
  
 bolaget ska gå i likvidation, om 
  
 1. bolaget inte på föreskrivet 
  
 1. bolaget inte på föreskrivet 
  
 sätt har kommit in med anmälan 
  
 sätt har kommit in med anmälan 
  
 till Bolagsverket om sådan be- 
  
 till Bolagsverket om sådan be- 
  
 hörig styrelse, verkställande 
  
 hörig styrelse, 
  
 verkställande 
  
 direktör, särskild delgivnings- 
  
 direktör, särskild 
  
 delgivnings- 
  
 mottagare eller revisor som skall 
  
 mottagare eller revisor som ska 
  
 finnas enligt denna lag, 
  
 finnas enligt denna lag, 
  
 2. bolaget inte till Bolagsverket har kommit in med årsredo- visning och revisionsberättelse enligt 8 kap. 3 § första stycket årsredovisningslagen (1995:1554) eller, i förekommande fall, kon- cernredovisning och koncernrevisionsberättelse enligt 8 kap. 16 § samma lag inom elva månader från räkenskapsårets utgång, 
  
 3. bolaget efter beslut om att 
  
 3. bolaget efter beslut om att 
  
 aktiekapitalet skall vara bestämt 
  
 aktiekapitalet ska vara bestämt i 
  
 i kronor i stället för i euro har 
  
 kronor i stället för i euro har ett 
  
 ett registrerat aktiekapital eller 
  
 registrerat aktiekapital eller mini- 
  
 minimikapital som inte står i 
  
 mikapital som inte står i över- 
  
 överensstämmelse med 1 kap. 5 § 
  
 ensstämmelse med 1 kap. 5 § 
  
 eller, i fråga om publika aktie- 
  
 eller, i fråga om publika aktie- 
  
 bolag, 14 § och bolaget inte inom 
  
 bolag, 14 § och bolaget inte inom 
  
 sex månader från det att beslutet 
  
 sex månader från det att beslutet 
  
 fick verkan har anmält nödvän- 
  
 fick verkan har anmält nödvän- 
  
 diga beslut om ändring i bolags- 
  
 diga beslut om ändring i bolags- 
  
 ordningen och om ökning av 
  
 ordningen och om ökning av 
  
 aktiekapitalet för registrering, 
  
 aktiekapitalet för registrering, 
  
 eller 
  
 4. bolaget på grund av bestäm- 
  
 4. bolaget på grund av bestäm- 
  
 melserna i 19 kap. 6 eller 16 § är 
  
 melserna i 19 kap. 6 eller 16 § är 
  
 skyldigt att minska aktiekapi- 
  
 skyldigt att minska aktiekapi- 
  
 talet till ett belopp som under- 
  
 talet till ett belopp som under- 
  
 stiger lägsta tillåtna aktiekapital 
  
 stiger lägsta tillåtna aktiekapital 
  
 enligt 1 kap. 5 § eller, ifråga om 
  
 enligt 1 kap. 5 § eller, ifråga om 
  
 publika aktiebolag, 14 §. 
  
 publika aktiebolag, 14 §, eller 
  
 32 
  
 5. bolaget inte till Bolagsverket 
  
 kommit in med anmälan om be- 
  
 talning av 
  
 aktier enligt 2 kap. 
  
 27 a §. 
  
 Beslut om likvidation skall 
  
 Beslut 
  
 om likvidation ska 
  
 dock inte meddelas, om likvida- 
  
 dock inte meddelas, om likvida- 
  
 tionsgrunden har upphört under 
  
 tionsgrunden har upphört under 
  
 ärendets handläggning hos Bo- 
  
 ärendets handläggning hos Bo- 
  
 lagsverket och avgift som har 
  
 lagsverket och avgift som har 
  
 påförts enligt 26 § har betalats. 
  
 påförts enligt 26 § har betalats. 
  
 En fråga om likvidation enligt första stycket prövas av Bolags- verket självmant eller på ansökan av styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en aktieägare, en borgenär eller, i sådana fall som avses i första stycket 1, någon annan vars rätt är beroende av att det finns någon som kan företräda bolaget. 
 Beslutet om likvidation gäller omedelbart. 
 U 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2009. 
 33 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring av aktiebolagsförordningen (2005:559) 
 Härigenom föreskrivs att det i förordningen ska införas två nya paragrafer, 1 kap. 4 a och 4 b §§, samt närmast före 4 a § en ny rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 kap. 
 Betalning av aktie i privat aktiebolag 
 4 a § 
 I en anmälan för registrering enligt 2 kap. 27 a § aktiebolags- lagen (2005:551) ska anges vilka aktier som betalats och med vilket belopp. Vidare ska anges hur stor del av det registrerade aktiekapi- talet som är till fullo betalt. 
 4 b § 
 Vid en anmälan som avses i 4 a § ska följande handlingar ges in: 
 1. ett intyg från ett sådant kre- ditinstitut som avses i 2 kap. 17 § aktiebolagslagen (2005:551) angå- ende betalning i pengar, och 
 2. ett sådant revisorsyttrande angående apportegendom som av- ses i 2 kap. 19 § aktiebolagslagen. 
 U 
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2009. 
 34 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1 
  
 Bakgrunden till uppdraget 
  
 En del av regeringens strategi för ekonomisk tillväxt och ökad syssel- sättning är att underlätta för små företag att driva sin verksamhet och för nya företag att etablera sig. Regelverk för företagen bedöms kunna bli betydligt enklare och ändå lika effektiva. Den svenska regeringen satte hösten 2006 som mål att minska företagens admi- nistrativa kostnader 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 för samtliga statliga regelverk med sammanlagt 25 procent fram till hösten 2010. Regeringens syfte är att regelförenk- lingsarbetet ska leda till en märkbar förändring i företagens vardag. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 Även inom EU arbetas det med regelförbättringar. Europeiska rådet har betonat att det är viktigt att minska de administrativa bördorna för att stimulera Europas ekonomi, särskilt med anledning av åter- verkningarna för små och medelstora företag. På vårtoppmötet i mars 2007 antog rådet målet att företagens administrativa kostnader till följd av EG:s regelverk ska minska med 25 procent till 2012. 
 Regeringen har tillsatt flera utredningar i syfte att se över vilka lättnader som kan göras för små företag inom olika regelområden. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Utredningen om revisorer och revision (Ju 2006:11) har i ett del- betänkande lämnat förslag om avskaffande av revisionsplikten för små företag (SOU 2008:32). Av relevans i sammanhanget är även Utredningen om ytterligare förenklingar av redovisningsreglerna (Ju 2007:07) som ska överväga bl.a. om redovisningsreglerna, utifrån de möjligheter till lättnader och undantag för små och medelstora 
  
 1 
  
 TP PT  
 Med administrativa kostnader avses i Nuteks studier av företagens administrativa kost- nader, företagens kostnader att upprätta, lagra, eller överföra information eller uppgifter som föranletts av krav i lagar, förordningar, föreskrifter och allmänna råd. 
  
 2 
  
 TP PT  
 Prop. 2007/08:1 Utgiftsområde 24, s. 41 samt En märkbar förändring i företagens vardag, Regeringens handlingsplan för regelförenklingsarbetet – En redovisning av första steget, maj 2007. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Dir. 2006:96, dir. 2007:29 och dir. 2007:78. 
 35 
 företag som EG:s redovisningsdirektiv erbjuder, kan förenklas. Här kan också nämnas Utredningen om ett samordnat insolvensför- farande (Ju 2007:05) som ska överväga bl.a. hur förfarandet för före- tagsrekonstruktion kan förbättras och samordnas med konkursför- farandet. 
 Regeringen har vidare uttalat att kravet på aktiekapital samt frågan om tillskapandet av en ny företagsform med ett enkelt regelverk och begränsat ansvar för ägare bör ses över. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Av den anledningen till- sattes denna utredning. Utredningens huvudsakliga uppgift är att överväga förenklade associationsrättsliga regler för framför allt små aktiebolag. I detta delbetänkande behandlas dock enbart frågor kring kapitalkravet i privata aktiebolag. 
  
 1.2 
  
 Utredningens uppdrag 
  
 Utredningens direktiv fastställdes genom beslut vid regeringssam- manträde den 19 september 2007 (dir. 2007:132). Regeringens direk- tiv återges i bilagan. 
 Enligt direktivet ska utredaren i ett delbetänkande senast den 31 mars 2008 ta ställning till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag bör sänkas och utarbeta nödvändiga författ- ningsförslag. 
 En utgångspunkt beträffande överväganden om aktiekapitalet bör enligt direktiven vara att svenska aktiebolag även i fortsättningen ska ha ett visst aktiekapital, men att detta inte bör vara högre än vad som är nödvändigt för att det, tillsammans med vad som följer av annan reglering, i rimlig grad ska tillgodose förekommande bor- genärsintressen. Vidare bör beaktas att dessa intressen kan variera mellan olika branscher. Uppdraget enligt direktivet innebär i denna del sammanfattningsvis att utredaren ska: 
  
 analysera fördelar och nackdelar med gällande bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag, 
  
 överväga vilket belopp som lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag lämpligen bör bestämmas, 
  
 särskilt överväga lösningar som innebär att lägsta tillåtna aktie- kapital för privata aktiebolag bestäms till 50 000 kr eller 20 000 kr eller att lagen inte anger något lägsta tillåtna aktiekapital, 
  
 4 
  
 TP PT  
 Prop. 2007/08:1 Utgiftsområde 24 s. 24 samt prop. 2006/07:1 Utgiftsområde 24 s. 26 f. 
 36 
  
 belysa konsekvenserna av en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapi- tal, bl.a. för det allmänna och i fråga om skyddet för aktiebola- gets borgenärer, 
  
 undersöka om en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapital bör kom- bineras med åtgärder för att trygga borgenärernas ställning eller för att begränsa eventuella andra icke önskvärda effekter, och 
  
 utarbeta nödvändiga författningsförslag. 
  
 1.3 
  
 Uppdragets genomförande 
  
 Utredningens sakkunniga och experter har för de i delbetänkandet behandlade frågorna varit kallade till fyra sammanträden. 
 Utredningens beskrivningar och analyser bygger bl.a. på samtal med samt information och underlag från företrädare från Bolags- verket, Nutek, Skatteverket, Ekobrottsmyndigheten, Företagarna, FAR SRS, Advokatsamfundet, Svenska Bankföreningen, Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS), Statistiska centralbyrån (SCB), Näringslivets regelnämnd (NNR), Svenskt Näringsliv, Företagar- Förbundet, Kronofogdemyndigheten, Brottsförebyggande rådet (Brå) och Lantbrukarnas Riksförbund (LRF). Information har även inhämtats från en del av de beskrivna myndigheternas och organi- sationernas hemsidor. 
 Svenska Bankföreningen har anordnat ett möte med några av de största bankerna för diskussion kring bl.a. eventuella konsekvenser på bankernas kreditgivning vid ett förändrat minimikapital. 
 Samråd har skett med Utredningen om revisorer och revision, Utredningen om ytterligare förenklingar av redovisningsreglerna samt Utredningen om ett samordnat insolvensförfarande. 
 En del av arbetet har avsett kartläggning av några länders lagstift- ning och erfarenheter kring aktiekapitalet, som inhämtats genom experter i respektive land. Vidare har information inhämtats från rep- resentanter från den tidigare Aktiebolagsgruppen i Finland samt från den danska aktiebolagskommittén. Sekreteraren har i Köpenhamn besökt sekretariatet i den danska aktiebolagskommittén. 
 37 
 2 Aktiebolaget som företagsform 
  
 2.1 
  
 Inledning 
  
 För den som vill starta ett företag finns det olika företagsformer att välja mellan. Det vanligaste sättet för en privatperson att starta ett företag är att bli enskild näringsidkare. Vid verksamhet i denna form finns det inte någon klar gräns mellan den personliga ekonomin och företagets ekonomi. När flera personer vill starta ett företag tillsammans är en möjlighet att välja ett handels- eller kommandit- bolag. I handelsbolaget finns inte något lagstadgat krav på satsat kapital, men delägarna är personligt och solidariskt ansvariga för företagets skulder. I ett kommanditbolag är minst en delägare obe- gränsat personligt ansvarig för företagets skulder och övriga ansva- riga med satsat kapital. En annan möjlighet, när minst tre personer vill starta ett företag tillsammans, är att bilda en ekonomisk förening där målet ska vara att främja medlemmarnas ekonomiska intressen. I en ekonomisk förening är medlemmarnas ekonomiska ansvar i princip begränsat till medlemsinsatsen. Aktiebolag kan bildas av en eller flera personer. För att bilda ett aktiebolag krävs ett aktiekapi- tal om minst 100 000 kr och det personliga ansvaret för bolagets förpliktelser är i princip begränsat till aktiekapitalet, se närmare av- snitt 3.1. 
 I Sverige finns drygt 918 000 aktiva företag, varav drygt en fjärde- del utgörs av aktiebolag. I dagsläget räknas i Sverige cirka 95 pro- cent av företagen som små företag  
 (0–9 
  anställda) och av dessa är cirka 74 procent enmansföretag. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
  
 I statistiken över nya företag görs skillnad mellan nyregistrerade och nystartade företag. Med nystartade företag avses företag med helt ny verksamhet. Därmed ingår exempelvis inte ägarbyten, änd- ringar av juridisk form eller andra ombildningar. Dessa ingår där- emot i statistiken för nyregistrerade företag. 
  
 1 
  
 TP PT  
 Källa: Statistiska Centralbyrån (SCB). 
 39 
 Av statistik framgår att det 2005 nyregistrerades 22 215 aktie- bolag och 175 filialer, 2006 24 345 aktiebolag och 299 filialer samt 2007 28 864 aktiebolag och 430 filialer. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 Vidare framgår av statistiken för nystartade aktiebolag att det under 2005 nystartades 8 895 aktie- bolag och under 2006 8 778 aktiebolag. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Den fortsatta behandlingen i detta kapitel tar sikte på nystartade företag. 
  
 2.2 
  
 Nyföretagande 
  
 Nyföretagandet i Sverige har ökat de senaste åren. Under 2006 startades 44 386 nya företag, jämfört med 43 932 nya företag 2005, varav drygt 20 procent avsåg aktiebolag, 10 procent handels- eller kommanditbolag och 70 procent enskilda näringsidkare. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Flertalet nya företag, närmare fyra av fem, startades 2006 inom tjänstesektorn. Den starka konjunkturen är en del av förklaringen till att nyföre- tagandet ökat de senaste åren. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 Andelen företagare är dock låg i Sverige jämfört med andra EU- länder. Det finns flera orsaker till detta, både strukturella och kul- turella. Exempelvis har anställningsformen blivit en norm i Sverige, vilket sannolikt påverkat andelen företagare. Svenskt näringsliv har länge dominerats av industri- och storföretag och dessutom är den offentliga sektorn i Sverige betydligt större än i många andra länder. Allt fler företag startas idag inom tjänstesektorn, vilket torde vara en effekt av avregleringar inom vissa marknader samt av att kommuner och landsting i allt högre utsträckning väljer att köpa in verksamhet inom exempelvis skola, förskola, äldre- och handikappomsorg samt sjukvård. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT 
  
 Inställningen till företagande bland unga i Sverige är idag positiv. Hela 76 procent av den svenska befolkningen mellan 18 och 30 år kan tänka sig att bli företagare. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Detta tyder på att det finns en potential för nyföretagande. Nyföretagandet samt även ett företags tillväxt- och överlevnadmöjligheter påverkas dock av en mängd olika faktorer. Det kan vara fråga om den allmänna konjunkturen samt konkurrens och efterfrågan på den marknad där företaget verkar. Det 
  
 2 
  
 TP PT  
 Källa: Aktiebolagsregistret, Bolagsverket. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Källa: statistik från Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS).  
 4 
  
 TP PT  
 Källa: statistik från ITPS. 
  
 5 
  
 TP PT  
 Årsbok 08, Nutek. 
  
 6 
  
 TP PT  
 Underlag från Nutek till utredningen, Finns det ett samband mellan en sänkning av aktie- kapitalet och ökat nyföretagande,  
 2007-03536. 
  
 7 
  
 TP PT  
 Årsbok 08, Nutek. 
 40 
 kan vidare vara fråga om faktorer som skatteregler, svårigheter att starta respektive avsluta ett företag, administrativ börda, rådgivande service, finansiering, tillväxt, arbetsmarknad samt arbetsrätt, stor- leken på den offentliga sektorn i förhållande till den privata sektorn samt tillgången på förebilder inom entreprenörskap. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT  
 En annan faktor är att de offentliga trygghetssystemen idag är utformade för anställda och därför i vissa lägen missgynnar företagare. 
 En faktor som kan påverka nyföretagandet är alltså om ett regel- verk uppfattas som krångligt samt om detta medför stora admini- strativa kostnader. Här kan nämnas att Nutek gjort en studie av företagens administrativa kostnader till följd av associationsrättslig lagstiftning samt utifrån dessa resultat föreslagit vissa regelförenk- lingar. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT  
 Av studien framgår exempelvis att reglerna i aktiebolags- lagen innebär höga administrativa kostnader. 
 Överlevnadsgraden bland nystartade aktiebolag, tre år efter före- tagsstart, är cirka 81 procent vilket i jämförelse med andra företags- former är drygt 16 procentenheter högre. Aktiebolag är också till större del att bedöma som tillväxtföretag. 
 TPF 
  
 10 
  
 FPT  
 Det är svårt att dra några slutsatser om vad dessa skillnader mellan formerna beror på. Säkerligen är det en rad faktorer som är avgörande. En sådan kan vara att många av dem som väljer att bilda aktiebolag bestämt sig för att satsa kapital samt driva bolaget på heltid, medan en enskild näringsidkare i större omfattning även har en anställning vid sidan om. 
 Andelen kvinnor bland nya företagare steg från 34 procent 2005 till 35 procent 2006. Ökningen var starkast inom branschgruppen Utbildning, hälso- och sjukvård samt andra samhälleliga och person- liga tjänster där nyföretagandet bland kvinnorna ökade med 17 pro- cent. Andelen nya företagare med utländsk härkomst har under de senaste åren ökat och uppgick 2006 till 19 procent. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT 
  
 Valet av företagsform kan bero på bl.a. i vilken bransch före- taget ska verka och därmed vilket kapitalbehov företaget kommer att ha. Därutöver kan regelverket för respektive företagsform ha betydelse. 
 Nedanstående tabell beskriver utvecklingen för de mest förekom- mande företagsformerna under åren 1985 till 2006. Aktiekapitalet 
  
 8 
  
 TP PT  
 Se rapporten Nyföretagandet i Sverige, En kartläggning av policyåtgärder i ett internatio- nellt perspektiv samt kvantitativa analyser av nyföretagande i Sverige, ITPS, A2007:018. 
  
 9 
  
 TP PT  
 Näringslivets administrativa kostnader för associationsrätt, Nutek, R 2008:2. 
  
 10 
  
 TP PT  
 Se exempelvis Uppföljning av 2003 års nystartade företag – tre år efter start, ITPS, S2008:001. 
  
 11 
  
 TP PT  
 Nyföretagandet i Sverige 2005 och 2006, ITPS, S2007:004. 
 41 
 höjdes 1995 från 50 000 kr till 100 000 kr, se avsnitt 3.2, varefter andelen aktiebolag gick ner till förmån för gruppen enskilda närings- idkare, medan det totala antalet nystartade företag steg. Det före- faller med utgångspunkt häri sannolikt att aktiekapitalet påverkat valet av företagsform. 
 Tabell 2.1 Antal nystartade företag (1985 – 2006) efter juridisk form 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT 
  
 35 000 
  
 30 000 
  
 25 000 
  
 Antal 
  
 20 000 
  
 15 000 
  
 10 000 
  
 5 000 
  
 0 
  
 1985 
  
 1986 1987 
  
 1988 
  
 9 
  
 1990 1991 
  
 1992 
  
 93 
  
 1994 
  
 95 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 99 
  
 0 
  
 2001 2002 
  
 2003 
  
 04 
  
 2005 
  
 6 
  
 8 
  
 0 
  
 0 
  
 19 
  
 9 
  
 19 
  
 9 
  
 20 
  
 20 
  
 20 
  
 1 
  
 1 
  
 År 
  
 Enskilda näringsidkare  
  
  Handels- och kommanditbolag  
  Aktiebolag 
 I dagsläget väljer fler män än kvinnor att driva företag i aktiebolags- form, 56 procent jämfört med 38 procent. För utlandsfödda små- företagare är det vanligast att verka som enskild näringsidkare. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 Dessa förhållanden gäller även för nystartade företag även om både män och kvinnor vanligtvis väljer att starta företagandet som enskild näringsidkare. 
  
 12 
  
 TP PT  
 Källa: SCB. Urvalet för de första åren var jämförelsevis lågt och bör därför tolkas mer för- siktigt. 
  
 13 
  
 TP PT  
 Kvinnors och mäns företagande, En statistisk beskrivning, Nutek, september 2006 och Invandrares företagande, En statistisk beskrivning av utlandsföddas företagande i Sverige, Nutek, september 2007. 
 42 
 Tabell 2.2 Antal nystartade företag 2006 efter kön och juridisk form 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT 
  
 Enskild 
  
 Handels- eller 
  
 Aktiebolag 
  
 Samtliga 
  
 näringsidkare 
  
 kommanditbolag 
  
 Kvinna 
  
 12 637 
  
 1 107 
  
 1 671 
  
 15 415 
  
 Man 
  
 18 992 
  
 2 735 
  
 6 910 
  
 28 638 
  
 Bortfall 
  
 136 
  
 196 
  
 - 
  
 333 
  
 Tabell 2.3 Antal nystartade företag 2006 efter härkomst och juridisk form 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT 
  
 Enskild 
  
 Handels- eller 
  
 Aktiebolag 
  
 Samtliga 
  
 näringsidkare 
  
 kommanditbolag 
  
 Utländsk härkomst 
  
 6 160 
  
 850 
  
 1 235 
  
 8 246 
  
 Ej utländsk härkomst 
  
 24 631 
  
 2 940 
  
 7 029 
  
 34 600 
  
 Bortfall 
  
 838 
  
 188 
  
 514 
  
 1 540 
  
 En omständighet som kan påverka valet av företagsform är alltså inom vilken bransch företaget verkar. Kvinnor födda utomlands och kvinnor födda i Sverige är etablerade i ungefär samma branscher, främst inom handel, hotell och restaurang, finans- och företags- tjänster, samt utbildning, hälso- och sjukvård samt andra tjänster. När det däremot gäller män så driver utlandsfödda män i högre grad företag inom handel, hotell och restaurang och i lägre grad inom byggverksamhet, finans- och företagstjänster samt tillverkning än män födda i Sverige. 
  
 2.3 
  
 Aktiekapital 
  
 I dagsläget krävs i ett publikt aktiebolag ett minsta aktiekapital om 500 000 kr och i ett privat aktiebolag ett minsta aktiekapital om 100 000 kr. 
 I december 2007 fanns det 331 917 aktiebolag registrerade i aktie- bolagsregistret. Av dessa var drygt 1 100 publika aktiebolag. 
 Av tabellen nedan framgår registrerat aktiekapital i svenska kronor. Därutöver hade 392 bolag registrerat aktiekapital i euro. 
  
 14 
  
 TP PT  
 Källa: ITPS. 
  
 15 
  
 TP PT  
 Källa: ITPS. 
 43 
 Tabell 2.4 Svenska aktiebolag fördelade efter aktiekapitalets storlek i december 2007. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT 
  
 Aktiekapital 
  
 Antal aktiebolag 
  
 100 
  
 000 
  
 268 807 
  
 100 
  
 001–499 
  999 
  
 35 562 
  
 500 
  
 000 
  
 6 267 
  
 500 
  
 001–999 
  999 
  
 4 435 
  
 1 000 000– 
  
 16 454 
  
 Av tabellen framgår att 268 807 privata aktiebolag eller cirka 81 pro- cent av det totala antalet bolagen hade ett aktiekapital som exakt motsvarar lagens minimikrav, dvs. 100 000 kr. 
 Som framgår närmare i avsnitt 3.2 uppgick det ursprungliga kra- vet på aktiekapital 1895 till 5 000 kr. En höjning av kravet skedde 1973 till 50 000 kr och därefter 1995 till 100 000 kr. 
 Av diagrammet nedan framgår det för varje år gällande kravet på minsta aktiekapital omräknat till det värde det skulle ha i 2007 års penningvärde enligt index. Härav framgår bl.a. att kravet på lägsta aktiekapital 1895 med en sådan omräkning uppgick till cirka 280 000 kr, kravet på lägsta aktiekapital efter höjningen 1973 till cirka 290 000 kr och kravet på lägsta aktiekapital efter höjningen 1995 till cirka 115 000 kr. Vidare framgår att realvärdet enbart under en tioårsperiod innan höjningen 1973 varit under 50 000 kr. 
  
 16 
  
 TP PT  
 Källa: Aktiebolagsregistret, Bolagsverket. 
 44 
 Tabell 2.5 Kravet på aktiekapital omräknat enligt 2007 års penningvärde enligt index 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT 
  
 310000 
  
 300000 
  
 290000 
  
 280000 
  
 270000 
  
 260000 
  
 250000 
  
 240000 
  
 230000 
  
 220000 
  
 210000 
  
 200000 
  
 190000 
  
 180000 
  
 Antal 
  
 170000 
  
 160000 
  
 150000 
  
 140000 
  
 130000 
  
 120000 
  
 110000 
  
 100000 
  
 90000 
  
 80000 
  
 70000 
  
 60000 
  
 50000 
  
 40000 
  
 30000 
  
 20000 
  
 10000 
  
 0 
  
 1895 
  
 99 
  
 1903 
  
 07 
  
 1911 
  
 1915 
  
 1919 
  
 1923 
  
 27 
  
 1 
  
 1935 
  
 9 
  
 1943 
  
 1947 
  
 1951 
  
 1955 
  
 59 
  
 1963 
  
 67 
  
 1971 
  
 1975 
  
 1979 
  
 1983 
  
 1987 
  
 1 
  
 1995 
  
 9 
  
 2003 
  
 2007 
  
 3 
  
 3 
  
 9 
  
 9 
  
 18 
  
 19 
  
 9 
  
 19 
  
 19 
  
 19 
  
 19 
  
 19 
  
 19 
  
 1 
  
 År 
  
 2.4 
  
 Finansieringsformer 
  
 Vid start av ett företag krävs förutom en affärsidé normalt även ett startkapital. Storleken på kapitaltillskottet i inledningsskedet kan variera betydligt beroende på verksamhetens planerade omfattning och art. Vidare kan det under företagets fortlevnad finnas behov av ytterligare kapital för investeringar och tillväxt. 
 Ett aktiebolag kan finansieras av eget och främmande kapital. Eget kapital kan utgöras av aktiekapital eller andra tillskott från ägarna eller återinvesterad vinst samt främmande kapital av lån och krediter. En utgångspunkt brukar vara att ju större andel eget kapital företaget har desto större överlevnadschans har det. 
 Under 2006 finansierades drygt 70 procent av de nystartade före- tagen med egna medel. Andelen företag som till någon del finansierats med banklån uppgick till 12 procent, med stöd till start av närings- verksamhet till 15 procent och med medel från släkt och vänner till 5 procent. Tabellen nedan visar fördelningen av finansieringsformer i aktiebolag. Det kan konstateras att exempelvis drygt 20 procent 
  
 17 
  
 TP PT  
 SCB:s långsiktiga KPI/levnadskostnadsindex. Enligt SCB finns det en stor osäkerhet med så långa  
 KPI-beräkningar 
  som här är fallet. 
 45 
 av aktiebolagen har extern finansiering i form av banklån, medan 12 procent av alla företag har en sådan finansiering. Ett aktiebolag kan förekomma i flera grupper, dvs. ha blandad finansiering. 
 Tabell 2.6 Andelar nystartade aktiebolag  
 2002–2006 
  efter finansiering 
 TPF 
  
 18 
  
 FPT 
  
 Finansieringsform 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Egna medel 
  
 60,0 
  
 59,1 
  
 63,5 
  
 65,3 
  
 68,1 
  
 Släkt/vänner 
  
 6,8 
  
 7,3 
  
 5,0 
  
 5,9 
  
 4,4 
  
 Stöd till start till näringsverk 
  
 5,3 
  
 5,2 
  
 4,3 
  
 3,7 
  
 4,0 
  
 Banklån 
  
 21,8 
  
 23,3 
  
 20,6 
  
 20,4 
  
 19,4 
  
 Annat 
  
 6,2 
  
 5,2 
  
 6,6 
  
 4,7 
  
 4,1 
  
 För nystartade företag har under senare år banklån varit mest frekvent inom branschgruppen Transport och kommunikation, medan finan- siering med egna medel i störst utsträckning förekommit inom Finansiell verksamhet och andra företagstjänster. Under 2005 och 2006 visar statistiken inte någon skillnad på andelen män respektive kvinnor som lånar medel från banken. Däremot hade 2006 20 pro- cent av företagen som startades av en kvinna stöd till start av närings- verksamhet jämfört med 13 procent av männen. Bland kvinnorna finansierades 69 procent av de nya företagen med egna medel jämfört med 74 procent bland männen. Bland nya företagare av utländsk här- komst var andelen nystartade företag 2006 som bland annat finan- sierats med medel från släkt och vänner högre, 11 procent, jämfört med motsvarande andel bland företagare med svensk härkomst, 4 pro- cent. Av företagen som startades av en person med utländsk härkomst erhöll 16 procent stöd till start av näringsverksamhet jämfört med 15 procent bland personer med svensk härkomst. För banklån upp- gick motsvarande andelar till 11 respektive 12 procent. 
 TPF 
  
 19 
  
 FPT 
  
 Möjligheten att få finansiering genom banklån för ett nystartat aktiebolag beror ofta på en av banken gjord helhetsbedömning av ägarna och företaget. Bankerna bedömer det generellt som centralt att ägarna satsar eget kapital i bolaget som en kompensation för att företagaren inte blir personligt betalningsskyldig i bolaget. Därut- över har faktorer som affärsidé, budget, kassaflöde, likviditet, åter- betalningsförmåga samt eventuellt erbjudna säkerheter betydelse. Exempelvis kan för det fall enbart en mindre del eget kapital läggs 
  
 18 
  
 TP PT  
 Källa: ITPS. 
  
 19 
  
 TP PT  
 Nyföretagandet i Sverige 2005 och 2006, ITPS, S2007:004. 
 46 
 in i bolaget den enskilde vara tvungen att lämna personlig borgen eller andra säkerheter. 
 47 
  
 3 
  
 Dagens kapitalkrav i privata aktiebolag 
  
 3.1 
  
 Huvuddragen i gällande rätt 
  
 3.1.1 
  
 Inledning 
  
 De grundläggande bestämmelserna beträffande aktiebolag finns i aktiebolagslagen (2005:551) (ABL) och aktiebolagsförordningen (2005:559). 
 Ett aktiebolag kan enligt 1 kap. 2 § ABL vara antingen privat eller publikt. Det är stiftarna som vid bolagets bildande bestämmer om bolaget ska vara privat eller publikt. I 26 kap. ABL finns bestäm- melser om byte av bolagskategori. Endast publika bolag har rätt att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Vidare innehåller lagen särskilda regler, ofta innebärande strängare krav, som enbart är tillämpliga på publika bolag. Utredningens uppdrag att se över aktiekapitalet avser enbart privata aktiebolag. 
 Ett av aktiebolagets främsta kännetecken är att delägarna inte är personligt betalningsansvariga för bolagets förpliktelser, se 1 kap. 3 § första stycket ABL. Detta skiljer aktiebolagsformen från andra bolags- former, t.ex. handelsbolaget. Borgenärerna måste därför – i den utsträckning de inte har skaffat sig särskild säkerhet i form av pant eller borgen – hålla sig till bolagets förmögenhet för att få ut sina fordringar. 
 Kapitalskyddet i ABL är en återspegling av att aktieägarna inte personligen ansvarar för bolagets skulder. Det brukar talas om vik- ten av att en bolagsförmögenhet faktiskt skapas vid bildandet av bolaget och i möjligaste mån vidmakthålls under bolagets existens. Det har också anförts att det är rimligt att kräva att den som vill använda sig av aktiebolagsformen ska vara kapabel och beredd att göra ett visst kapitaltillskott. Om en företagare inte är beredd eller i stånd att göra en sådan kapitalinsats, bör denne inte tillåtas använda 
 49 
 aktiebolagsformen utan vara hänvisad till någon annan företagsform med personligt ansvar för företagets förbindelser. Sammantaget avser således ABL:s bestämmelser om kapitalskydd att skydda bolagsför- mögenheten för fordringsägarnas räkning. Det har också anförts att reglerna ytterst är till fördel för aktieägarna eftersom de under- lättar kapitalanskaffning i bolaget. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
  
 Med ett bolags borgenärer avses typiskt sett dess leverantörer, banker och andra institutionella kreditgivare samt staten genom sitt anspråk på skatter och eventuella krav på lönegaranti. För bolaget kan också förpliktelser uppstå på annat sätt än genom avtal exem- pelvis genom ett utomkontraktuellt skadestånd. Till ett aktiebolags borgenärer räknas även arbetstagarna, som har ett intresse av att det finns täckning för deras lönefordringar. 
 Utöver bestämmelserna i ABL finns bestämmelser inom andra rättsområden som verkar i borgenärernas intressen. Det är exempel- vis fråga om olika civilrättsliga regler som syftar till att skydda tredje man såsom sakrättsliga regler om äganderättsförbehåll eller bestäm- melser om återvinning och förmånsrätt inom obeståndsrätten. Det finns även straffrättsliga bestämmelser som kan vara av betydelse ur borgenärsskyddsintresse såsom bestämmelserna i 11 kap. brottsbalken om brott mot borgenärer m.m. Innehållet i dessa bestämmelser be- skrivs inte närmare. 
 Nedan presenteras huvuddragen av de bestämmelser i aktiebo- lagslagen som berör aktiekapitalet. 
  
 3.1.2 
  
 Aktiekapitalet 
  
 En väsentlig del av kapitalskyddet består i att aktiebolag enligt 1 kap. 4 § ABL ska ha ett aktiekapital. 
 Enligt 1 kap. 5 § ABL måste aktiekapitalet för privata aktiebolag minst uppgå till 100 000 kr eller motsvarigheten i euro. För publika aktiebolag gäller enligt 1 kap. 14 § ABL ett minsta aktiekapital om 500 000 kr eller motsvarigheten i euro. 
 Med aktiekapital avses summan av kvotvärdena för de aktier som givits ut vid bolagets bildande med tillägg för vad som efter bolagets bildande registrerats som ökning av aktiekapitalet och med avdrag för vad som registrerats som minskning av aktiekapitalet. Aktie- kapitalet bestäms vid bolagets bildande och utgör det lägsta belopp som ska tillskjutas vid bolagsbildningen. Aktiekapitalet kan senare 
  
 1 
  
 TP PT  
 Prop. 1973:93 s. 85 f. 
 50 
 både ökas och minskas, dock aldrig under minimikapitalet. Aktie- kapitalets storlek ska enligt 3 kap. 1 § 4 ABL framgå av bolagsord- ningen. Det kan avse ett fast belopp eller ett minimi- och maximi- kapital. 
 Bestämmelserna i 2 kap. ABL syftar till att garantera att de som har tecknat aktier i bolaget före bolagets registrering tillskjuter ett belopp som minst motsvarar aktiekapitalet, antingen i form av kon- tanta medel eller i form av annan egendom än pengar, s.k. apport- egendom. Tillskjutna kontanta medel ska före bolagets registrering sättas in på bankkonto. Pengarna får inte lyftas förrän hela det belopp som ska betalas i pengar har satts in på kontot. Eventuell apport- egendom ska enligt intyg av revisor ha lägst det värde som den har åsatts och kunna vara till nytta för bolaget. För att bolaget ska få registreras krävs enligt 2 kap. 23 § ABL att full och godtagbar betal- ning har lämnats för samtliga tecknade aktier. Anledningen till detta är att borgenärerna först när aktiekapitalet blivit inbetalt får någon form av kompensation för det bortfall av personligt ansvar för bola- gets förpliktelser som inträffar i och med registreringen. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 Här kan dock noteras att det tidigare i svensk rätt varit tillåtet med successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning, se närmare avsnitt 3.3. 
 Ett aktiebolags egna kapital är uppdelat i bundet och fritt kapital. Aktiekapitalet hör tillsammans med uppskrivningsfond, reservfond och kapitalandelsfond till det bundna kapitalet, se 5 kap. 14 § års- redovisningslagen (1995:1554) (ÅRL). Övrigt kapital är fritt kapital. Vad som utgör fritt respektive bundet eget kapital i bolaget har exempelvis betydelse för nedan beskrivna bestämmelser. 
  
 3.1.3 
  
 Värdeöverföring 
  
 I  
 17–20 
  kap. ABL finns bestämmelser om värdeöverföring, vilka är en viktig del av kapitalskyddet. Med värdeöverföring avses enligt 17 kap. 1 § ABL vinstutdelning, förvärv av egna aktier, minskning av aktiekapitalet eller reservfonden för återbetalning till aktieägarna, och annan affärshändelse som medför att bolagets förmögenhet minskar och som inte har rent affärsmässig karaktär för bolaget. 
 Den s.k. beloppsspärren i 17 kap. 3 § första stycket ABL innebär att en värdeöverföring får äga rum endast om det efter överföringen finns full täckning för bolagets bundna kapital. Beloppsspärren ska fastställas med utgångspunkt i vad som vid beslutstidpunkten är 
  
 2 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 204. 
 51 
 känt om förhållandena på balansdagen för den senaste fastställda balansräkningen. 
 Av andra stycket framgår att även om beloppsspärren inte med- för hinder, får värdeöverföring endast ske om den framstår som för- svarlig med hänsyn till de krav som verksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet, och bolagets konsolideringsbehov likviditet och ställning i övrigt. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Tanken bakom denna s.k. försiktighetsregel är att aktiebolag inte ska kunna genom- föra värdeöverföringar med större belopp än att dess ekonomiska ställning efter värdeöverföringen kan anses betryggande för fordrings- ägarna. Hur mycket kapital som till följd av försiktighetsregeln måste behållas i bolaget får prövas utifrån förhållandena i det enskilda fallet. En faktor som har betydelse vid denna prövning är storleken av det bundna kapitalet, sedd i relation till verksamhetens storlek. Ett bolag med ett litet bundet kapital har, typiskt sett, större behov av att be- hålla fritt eget kapital i bolaget. Ju mer omfattande bolagets verk- samhet är, desto större kan behovet av en marginal i form av ett större eget kapital vara. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Vidare kan det vara av betydelse hur stor andel av ett aktiebolags tillgångar som finansierats med eget kapital. 
 Ett beslut om utdelning med ett belopp som inkräktar på det bundna egna kapitalet eller strider mot försiktighetsregeln är en nullitet oavsett beslutets form och detta gäller även om bolaget vid beslutstillfället saknar fordringsägare. I 17 kap. 6 och 7 §§ ABL regleras återbäringsskyldighet samt bristtäckningsansvar vid olaglig värdeöverföring. Rättsföljderna vid olagliga förvärv av egna aktier regleras i 19 kap ABL. 
  
 3.1.4 
  
 Kapitalbrist 
  
 I 25 kap.  
 13–20 
  §§ ABL finns bestämmelser som ålägger bolagets styrelse och aktieägare att agera vid tecken på kapitalbrist i bolaget. Även dessa bestämmelser utgör en del av lagens kapitalskyddsregler. När marginalen mellan tillgångar och skulder minskat till en viss lägsta gräns måste aktieägarna antingen vidta åtgärder för att stärka bolagets ställning eller inleda en ordnad avveckling av bolaget. Det har ansetts rimligt att sätta en gräns för hur långt en verksamhet får fortsätta innan den i borgenärernas intresse måste avbrytas genom likvidation. Vidare skulle bestämmelserna om minimikapital bli i 
  
 3 
  
 TP PT  
 Se närmare om innebörden av de olika rekvisiten i prop. 2004/05:85 s. 381 ff.  
 4 
  
 TP PT  
 Prop. 2004/05:85 s. 751. 
 52 
 det närmaste meningslösa om det vore fritt att låta täckningen för aktiekapitalet sjunka hur lågt som helst. Genom bestämmelserna till- godoses också aktieägarnas intresse av att i tid bli varskodda om bolagets situation för att kunna överväga vilka åtgärder som lämpligen bör vidtas. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 Här kan också noteras att grunden för bestämmelserna om tvångs- likvidation inte såsom inom obeståndsrätten tar sikte på insolvens, dvs. oförmåga att betala förfallna skulder, utan i stället på insuffi- ciens, dvs. att skulderna överstiger tillgångarna. 
 Enligt 25 kap. 13 § ABL ska styrelsen agera när det finns skäl att anta att bolagets eget kapital, beräknat enligt 25 kap. 14 § ABL, understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet eller när det vid verkställighet enligt 4 kap. utsökningsbalken har visat sig att bolaget saknar tillgångar till full betalning av utmätningsfordringen. Den första åtgärd som styrelsen är skyldig att vidta i dessa situa- tioner är att genast upprätta och låta bolagets revisor granska en kontrollbalansräkning. Visar kontrollbalansräkningen att bolagets kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet ska sty- relsen hänskjuta frågan om bolaget ska gå i likvidation till bolags- stämman (första kontrollstämman) i enlighet med 25 kap. 15 § ABL. Kontrollbalansräkningen och ett yttrande av revisorn över denna ska läggas fram på stämman. Om bolagsstämman inte beslutar att bolaget ska träda i likvidation, har aktieägarna åtta månader på sig att läka kapitalbristen. Innan denna frist har löpt ut ska en ny bolags- stämma hållas, vid vilken en ny kontrollbalansräkning med bifogat yttrande av bolagets revisor ska läggas fram (andra kontrollstäm- man) i enlighet med 25 kap. 16 § ABL. Om denna inte visar att det egna kapitalet motsvarar minst det registrerade aktiekapitalet, är bolaget likvidationspliktigt. Om något likvidationsbeslut inte har fattats inom fristen är styrelsen enligt 25 kap. 17 § ABL skyldig att vända sig till domstol och begära ett beslut om likvidation. 
 Enligt 25 kap. 18 § ABL kan personligt betalningsansvar upp- komma för bolagets företrädare om dessa försummat sina skyldig- heter enligt 13, 15 eller 17 §§. Detta ansvar är strängare än det skade- ståndsansvar styrelseledamöterna har enligt 29 kap. ABL eftersom ingen skada behöver ha uppstått ur försummelsen. Bestämmelsen har till syfte att tvinga styrelsen att bevaka förändringar i bolagets egna kapital och ingripa när kapitalbristen blir kritisk. Vidare kan en aktieägare som, med vetskap om att bolaget är skyldigt att gå i 
  
 5 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 501, SOU 1999:36 s. 91, prop. 2000/01:150 s. 34 f. 
 53 
 likvidation, deltar i ett beslut att fortsätta bolagets verksamhet bli personligt betalningsansvarig enligt 25 kap. 19 § ABL. 
 Här kan också nämnas att det i 8 kap. 12 § ÅRL finns en bestäm- melse som ålägger styrelseledamöterna och verkställande direktören ett personligt betalningsansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget om de försummat sin skyldighet att sända in årsredo- visning och revisionsberättelse. Därutöver finns i olika skatteför- fattningar bestämmelser om att den som företräder bolaget kan bli personligen ansvarig för bolagets skatter och avgifter, s.k. företrä- daransvar, om dessa inte betalas i rätt tid. 
  
 3.1.5 
  
 Skadestånd 
  
 I 29 kap. ABL finns särskilda skadeståndsregler för bolagets olika företrädare. Det har ansetts att det är väsentligt för ett fungerande näringsliv att det finns verksamma incitament för företagsledningen i ett aktiebolag att fullgöra sina skyldigheter. 
 Enligt 29 kap. 1 § ABL ska en stiftare, styrelseledamot eller verk- ställande direktör som vid fullgörande av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bolaget ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas en aktieägare eller någon annan genom överträ- delse av ABL, bolagsordningen, tillämplig lag om årsredovisning eller de särskilda regler om prospektansvar som anges i 29 kap. 1 § 2 st. ABL. Motsvarande ansvar finns i 29 kap. 2 § ABL för revisor, lek- mannarevisor eller särskild granskare. En aktieägare ska enligt 29 kap. 3 § ersätta skada som han eller hon uppsåtligen eller av grov oakt- samhet tillfogar bolaget, en aktieägare eller någon annan genom att medverka till överträdelse av ABL, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen. 
 Bedömningen av uppsåt och oaktsamhet, adekvat orsakssamband mellan handling eller underlåtenhet och skadan följer allmänna skade- ståndsrättsliga principer. 
 Härutöver kan noteras att skadeståndsskyldighet även kan inträda enligt skadeståndslagen (1972:207) exempelvis på grund av att skada vållats genom brottslig handling. 
 54 
  
 3.1.6 
  
 Ansvarsgenombrott 
  
 Huvudregeln är således att aktieägarna saknar personligt ansvar för aktiebolagets förpliktelser. Ovan har redogjorts för bestämmelser som reglerar när bl.a. aktieägare ändå i vissa fall kan åläggas ansvar för bolagets förpliktelser. 
 I rättspraxis, se framför allt NJA 1947 s. 647, har det förekommit att en domstol bortsett från huvudregeln i ABL för att i stället ålägga aktieägarna ett generellt ansvar för bolagets samtliga förpliktelser när ett fasthållande av principen om aktieägarnas frihet från person- ligt ansvar ansetts leda till orimligt resultat, s.k. ansvarsgenombrott. 
 Varken i praxis eller doktrin har det fastslagits någon klar defini- tion av ansvarsgenombrott i Sverige. Uttalanden i såväl praxis som doktrin tyder dock på att ansvarsgenombrott kan komma i fråga i sådana fall där ett begränsat antal delägare driver en verksamhet som är osjälvständig i förhållande till delägarnas egen verksamhet (osjälvständighetsrekvisit), där delägare på ett stötande sätt använt bolagsformen för att minimera sin egen ersättningsskyldighet (otill- börlighetsrekvisit) och där bolaget utrustats med uppenbart otillräck- ligt kapitalunderlag (underkapitaliseringsrekvisit). 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT 
  
 Det har i tidigare lagstiftningssammanhang prövats huruvida ett generellt undantag från den grundläggande principen att aktieägarna inte svarar för bolagets förpliktelser ska införas. Betalningsansvars- kommittén föreslog i sitt betänkande Ansvarsgenombrott m.m. (SOU 1987:59), en allmän regel om ansvarsgenombrott. Lagrådet var dock kritiskt i sitt yttrande över lagrådsmissen och ansåg att lag- förslaget inte borde genomföras samt att en eventuell lagreglering borde föregås av en fördjupad utredning. Lagrådet anförde bl.a. att förslaget innebar undantag från den grundläggande associationsrätts- liga principen att delägare inte ansvarar personligen i aktiebolag och ekonomiska föreningar samt att denna princip är själva grunden för dessa associationsformer och avgörande för deras funktion i närings- livet. Den föreslagna lagstiftningen ansågs kunna innebära risker från rättssäkerhetssynpunkt genom att den grundläggande principen om ansvarets begränsning till det satsade aktiekapitalet i efterhand skulle kunna genombrytas på otillräckligt preciserade grunder. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT 
  
 Därefter fick Aktiebolagskommittén i uppdrag att utreda och föreslå bestämmelser om ansvarsgenombrott. Kommittén utredde frågan om ansvarsgenombrott vidare och presenterade sina slutsatser 
  
 6 
  
 PT  
 Dunlap, Bowman, Kapitalskyddet i aktiebolag, 5:e uppl. (2005), s. 204 ff. 
  
 TP 
  
 7 
  
 PT  
 Prop. 1990/91:198 s. 43 ff. 
  
 TP 
  
 55 
 härom i slutbetänkandet Ny aktiebolagslag (SOU 2001:1). Kom- mittén övervägde olika lagstiftningsmodeller för ansvarsgenombrott, men kom fram till att behovet av att lagstifta om institutet var ännu mindre än när Betalningskommitténs förslag framlades samt att det skulle vara svårt att utforma en generalklausul med bibehållen rätt- säkerhet. Slutsatsen var därför att något förslag om en generell regel om ansvarsgenombrott inte skulle läggas fram. Regeringen gjorde samma bedömning och någon generell regel om ansvarsgenombrott i ABL kom därför inte att införas. Motiveringen gick bl.a. ut på att det är av särskild betydelse att inte äventyra aktiebolagsformens användbarhet och attraktivitet. Att kunna tillskjuta kapital till ett bolag, och då även mer riskfyllda företagsinitiativ, utan att riskera mer än det tillskjutna kapitalet bedömdes utgöra en viktig förutsätt- ning för näringslivets utvecklingsmöjligheter. Försiktighet borde därför råda när det gäller att göra inskränkningar i principen om aktieägarnas frihet från personligt betalningsansvar. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT 
  
 3.2 
  
 Tidigare överväganden beträffande aktiekapitalets storlek 
  
 Redan den första svenska aktiebolagslagen, 1848 års förordning om lag angående aktiebolag, förutsatte att det i aktiebolaget fanns ett aktiekapital. Lagen uppställde emellertid inte något krav på kapitalets storlek. Vid övergången från ett koncessionssystem 
 TPF 
 9 
 FPT  
 till det nuva- rande normativsystemet i 1895 års aktiebolagslag 
 TPF 
 10 
 FPT  
 föreslogs att aktiebolag skulle ha ett aktiekapital, eller ett minimikapital, om minst 25 000 kr. Förslaget avvisades emellertid under utskottsbehand- lingen såsom alltför strängt, varefter riksdagen fastställde kravet till 5 000 kr. 
 TPF 
 11 
 FPT 
 1895 års aktiebolagslag kom att få en mycket kort giltighetstid. Omkring det förra sekelskiftet framställdes från olika håll önske- mål om förändringar i lagen, bl.a. i syfte att ge allmänheten bättre skydd mot osunda bolagsföretag, att förskaffa aktieägarna större trygghet mot att styrelsen missbrukade sin ställning och att åstad- komma skydd för minoriteten i aktiebolag mot förtryck från majo- 
  
 8 
  
 TP PT  
 Prop. 2005/05:85 s. 207 f. 
  
 9 
  
 TP PT  
 Detta innebar att Kungl. Maj:t i princip skulle granska alla förslag till aktiebolagsbildningar och därmed kunna bedöma om bolaget hade ett aktiekapital av tillräcklig storlek. 
  
 10 
  
 TP PT  
 Lag den 28 juni 1895 (nr 65) om aktiebolag. 
  
 11 
  
 TP PT  
 Proposition nr 6 vid 1895 års riksdag, Särskilda utskottets memorial nr 1 vid 1895 års riksdag. 
 56 
 ritetens sida. Med anledning därav tillsattes 1905 en kommitté med uppdrag bl.a. att utarbeta förslag till ny aktiebolagslag. Kommitténs lagförslag kom dock inte att innehålla något förslag på höjning av aktiekapitalet. I 1910 års aktiebolagslag 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 kom därför kravet på ett aktiekapital om 5 000 kr att bibehållas. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT 
  
 Cirka 40 år senare lämnades emellertid ett sådant förslag då Lag- beredningen i förslaget till 1944 års aktiebolagslag 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT  
 aktualiserade en höjning av kapitalkravet. Lagberedningen noterade att kapitalkravet för aktiebolag i andra länder, exempelvis Tyskland, var väsentligt högre än i Sverige. Detta ansågs emellertid vara betingat av att det i dessa länder fanns en annan kompletterande bolagsform, i Tyskland GmbH, med ett lägre kapitalkrav. Beredningen avvisade för sin del tanken på att i Sverige införa en sådan bolagsform. Lagberedningen ansåg det inte heller motiverat att genomföra någon annan ändring av kapitalkravet än som motsvarade penningvärdeförändringen under de gångna decennierna och föreslog att kravet på aktiekapitalets minsta storlek skulle höjas till 10 000 kr. I propositionen till riks- dagen föreslogs också detta belopp, men riksdagen lät 5 000 kr kvar- stå som nedre gräns. 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT 
  
 En höjning av kapitalkravet övervägdes på nytt av Aktiebolags- utredningen i betänkandet Förslag till lag om aktiebolag m.m. (SOU 1971:15). Utredningen ansåg en höjning nödvändig, men menade, i likhet med Lagberedningen, att höjningen borde stanna vid vad som motsvarar penningvärdeförändringen. Förslaget gick ut på en höjning till 20 000 kr, dock endast för bolag som bildades efter den nya aktiebolagens ikraftträdande. Förslaget i fråga om aktiekapitalets minsta storlek blev hårt kritiserat. Vid remissför- farandet framkom nämligen att många ansåg att hänsynen till det allmänna, de anställda och övriga borgenärer krävde att gränsen för aktiekapitalets minsta storlek skulle sättas betydligt högre än vad utredningen förordat. Regeringen tog intryck av remisskritiken och föreslog att den nedre gränsen skulle bestämmas till 50 000 kr och att höjningen, efter viss övergångstid, även skulle gälla äldre aktie- bolag (prop. 1973:93). Denna nya reglering innebar i huvudsak att ett aktiebolag vars aktiekapital den 6 juni 1973 inte uppgick till 50 000 kr, under en övergångsperiod hade att välja mellan att öka 
  
 12 
  
 TP PT  
 Lag den 12 augusti 1910 (nr 88) om aktiebolag. 
  
 13 
  
 TP PT  
 Proposition nr 54 vid 1910 års riksdag, Meyer utlåtande nr 44 vid 1910 års riksdag.  
 14 
  
 TP PT  
 Lag (1944:705) om aktiebolag. 
  
 15 
  
 TP PT  
 Lagberedningens förslag till lag om aktiebolag (SOU 1941:8 och 9), Lagrådets utlåtande över lagberedningens förslag till lag om aktiebolag m.m. (SOU 1942:47), Första särskilda utskottets utlåtande nr 1 vid 1944 års riksdag, Proposition nr 5 vid 1944 års riksdag. 
 57 
 sitt aktiekapital till 50 000 kr eller att träda i likvidation. Övergångs- tiden utsträcktes i omgångar till utgången av 1981. Ett bolag som vid denna tidpunkt varken hade ökat sitt aktiekapital till 50 000 kr, trätt i likvidation eller försatts i konkurs avfördes ur aktiebolags- registret och var därmed upplöst. För bolagets förpliktelser svarade därefter styrelseledamöter och verkställande direktör samt, i för- hållande till sina aktieinnehav, aktieägare. 
 Motiveringen för 1973 års höjning av aktiekapitalet var att det ansågs nödvändigt med en betydande kapitalinsats för att de som står bakom bolaget och ska svara för rörelsen ska kunna uppfylla för- pliktelser mot anställda, det allmänna och andra borgenärer. Det påtalades att om en företagare inte är beredd eller i stånd att göra en sådan kapitalinsats, borde han inte tillåtas använda aktiebolagsformen utan vara hänvisad till någon annan företagsform där han personligen svarar för företagets förbindelser. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT  
 Syftet med höjningen var alltså att skapa bättre garantier för att kunna täcka de olika fordringsägar- nas behov, men också för att göra det svårare för oseriösa företagare att etablera sig i aktiebolagsformen. 
 Höjningen gav upphov till starka krav, framför allt från små- företagens sida, på att det i svensk lagstiftning skulle erbjudas ett alternativ till aktiebolaget. Detta ledde till att en utredning härom tillsattes. 1974 års bolagskommitté lämnade 1978 sitt delbetänkan- de Andelsbolagslag (SOU 1978:66). I betänkandet föreslogs en ny bolagsform, andelsbolag, där ägarna i likhet med aktieägare inte skulle ha något personligt ansvar för bolagets förpliktelser. Den för aktie- bolag gällande gränsen för minimikapital om 50 000 kr ansågs alltför hög för mindre företag. Efter en avvägning mellan borgenärsintresset och intresset av att nyetableringen av företag inte onödigtvis skulle försvåras föreslogs att den nedre gränsen för insatskapitalet i andels- bolag skulle vara 20 000 kr. För aktiebolag föreslogs gränsen höjas från 50 000 kr till 125 000 kr. Förslagen fick omfattande kritik vid remissbehandlingen och kom aldrig att genomföras. 
 Kapitalkravet höjdes åter i samband med den uppdelning i privat och publikt aktiebolag som trädde i kraft den 1 januari 1995. 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT  
 Genom lagändringen tillkom nuvarande kapitalkrav om 100 000 kr för nybildade privata bolag och 500 000 kr för publika bolag. Höjning- en av kapitalet för existerande privata bolag skulle vara genomförd senast den 31 december 1997. I samband med höjningen konstatera- 
  
 16 
  
 TP PT  
 Prop. 1973:93 s. 85 f. 
  
 17 
  
 TP PT  
 Prop. 1993/94:196. 
 58 
 de regeringen att bestämmelserna i EG:s andra bolagsdirektiv 
 TPF 
  
 18 
  
 FPT  
 om minimikapital inte var tillämpliga på utländska motsvarigheter till privata aktiebolag. Regeringen ansåg att det likväl var tid att revidera bestämmelserna om lägsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag och angav att en höjning av gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital skulle innebära en förstärkning av skyddet för borgenärerna. Det an- fördes vidare att detta skulle komma bolagen själva till del eftersom det under sådana förhållanden kunde antas bli lättare för bolagen att få för rörelsen nödvändig kredit. Ytterligare motiv som anfördes för höjningen av kapitalgränsen var en förhoppning om att en väsent- lig höjning av aktiekapitalet skulle kunna bidra till att motverka det missbruk av aktiebolagsformen för olika slag av ekonomisk brotts- lighet som ibland förekommit. Vidare konstaterades att det krav på aktiekapital som lades fast 1973 vid den aktuella tidpunkten på grund av penningvärdeförsämringen motsvarade mer än 200 000 kr. En sådan stor höjning ansågs dock inte motiverad utifrån bl.a. att detta skulle innebära betydande svårigheter för de mindre aktiebolagen att in- förskaffa ytterligare kapital samt att det skulle försvåra etablering av nya företag. Förslaget blev således att aktiekapitalet för privata aktiebolag skulle stanna vid 100 000 kr. Vidare föreslogs en treårig övergångsperiod för existerande bolag. 
 I förarbetena till den nu gällande aktiebolagslagen angavs att det är angeläget att aktieägarnas frihet från personligt betalningsansvar även i privata aktiebolag balanseras av ett aktiekapital av viss storlek och att tidigare anförda skäl för ett aktiekapital av viss nivå alltjämt gjorde sig gällande. Ett minimibelopp om 100 000 kr ansågs även fortsättningsvis utgöra en lämplig avvägning mellan olika intressen. 
 TPF 
  
 19 
  
 FPT  
 Några förändringar angående aktiekapitalets storlek föreslogs därför inte. 
  
 18 
  
 TP PT  
 Rådets andra direktiv av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolags- männens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (77/91/EEG, EGT L 26, 31.1.1977, s. 1), senast ändrat genom direktiv 2006/68/EG av den 6 september 2006 (EUT L 264, 25.9.2006, s. 32). 
  
 19 
  
 TP PT  
 Prop. 2004/05:85 s. 211 ff. 
 59 
  
 3.3 
  
 Tidigare bestämmelser om inbetalning av aktiekapital 
  
 Enligt gällande rätt ska samtliga tecknade aktier till fullo betalas för att bolaget ska få registreras. I svensk rätt har dock tidigare funnits bestämmelser om successiv inbetalning av aktiekapital vid nybildning. Enligt 1895 års aktiebolag skulle aktiekapitalet senast inom ett år från bolagets bildande vara till fullo betalt. I 1910 års aktiebolagslag ändrades tiden för full betalning till två år. Enligt 1944 års aktiebolag, 27 § samt  
 40–47 
  §§, fanns också en möjlighet att göra en successiv inbetalning av aktiekapitalet. För att bolaget skulle få registreras krävdes att minst hälften av aktiekapitalet erlagts genom betalning i pengar eller med annan egendom. Vidare skulle aktierna senast inom två år från aktiebolagets bildande vara fullt betalda. För obetald del av aktien skulle en skuldförbindelse lämnas till bolaget. Om aktien överläts var köparen, om denne infördes i aktieboken som ägare, skyldig att betala resterande belopp. En tidigare aktieägare kunde dock i fall av konkurs inom två år från det att aktierna skulle betalats bli betalningsskyldig för återstoden. I lagen fanns vidare bestämmelser om påföljder för det fall aktierna inte betalades i tid eller efter anmaning. 
 Aktiebolagsutredningen föreslog i betänkandet Förslag till aktie- bolagslag m.m. (SOU 1971:15) att bestämmelserna om successiv inbetalning av aktiekapitalet skulle finnas kvar, dock med den ändringen att full betalning av aktierna inklusive eventuell överkurs skulle erläggas inom ett år från bolagets registrering. Bestämmel- serna kom dock att ändras på så sätt att registrering blev beroende av att hela aktiekapitalet inbetalats. Av förarbetena framgår att det ansågs uppenbarligen angeläget att bolaget snarast tillförs de medel som ska konstituera dess aktiekapital samt att erfarenheten visade att tidigare regler på den punkten inte varit tillfredsställande. 
 TPF 
  
 20 
  
 FPT  
 Det påtalades att det särskilt i bolag med förhållandevis lågt aktiekapital förekom att aktiekapitalet i själva verket aldrig tillfördes bolaget. Genom ökade krav på inbetalning av aktiekapitalet och genom skärpt kontroll av att inbetalning verkligen ägt rum skulle en sanering kom- ma till stånd samt därigenom vissa typer av skatteflyktsåtgärder kunna försvåras. Mot detta vägdes att det för personer med förbindelser med bolag under bildande kunde vara fördelaktigare att bolaget kunde registreras trots att aktietecknarna inte gjort alla nödvändiga kontanta 
  
 20 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 202 ff. 
 60 
 inbetalningar. Detta i stället för att registreringen skulle fördröjas därför att aktietecknarna var tvungna att först samla ihop pengar. Hänsynen till borgenärsintressena, särskilt det allmännas skattean- språk, ansågs dock vara avgörande för att kräva full betalning. Bolaget skulle således få tillåtelse att uppträda i eget namn först när borgenärsintressena var fullständigt tryggade genom att hela aktie- kapitalet var inbetalt. Därmed ansågs borgenärerna få en ersättning för det personliga ansvar för bolagets förbindelser som faller bort i och med registreringen. 
  
 3.4 
  
 Bakgrunden till att det nu behövs en översyn av aktiekapitalet i privata aktiebolag 
  
 Frågan om kapitalkravets betydelse är omdiskuterad både inom EU och i flera medlemsstater. När det gäller publika aktiebolag måste EG:s andra bolagsdirektiv beaktas, vari det bl.a. finns krav på ett minsta aktiekapital om 25 000 euro. På senare tid kan dock, när det gäller bolagsformer som motsvara det svenska privata aktiebolaget, skönjas en viss trend i flera av EU:s medlemsstater mot sänkta eller slopade krav på aktiekapital. I Storbritannien har sedan länge gällt att ett privat aktiebolag inte behöver ha mer än ett brittiskt pund i aktie- kapital. Inte heller i Frankrike behöver numera ett privat aktiebolag ha något minsta aktiekapital och i Nederländerna har föreslagits att kravet på ett minsta aktiekapital ska avskaffas. Vidare har i Finland och Spanien sänkningar av aktiekapitalet för privata aktiebolag genomförts och i Tyskland finns ett förslag om en sådan sänkning, se avsnitt 4. 
 Denna utveckling mot sänkta eller slopade krav på minimigräns för aktiekapitalet för bolagsformer som motsvarar det svenska privata aktiebolaget kan delvis ha sin grund i den konkurrenssituation som uppstått efter avgöranden från  
 EG-domstolen. 
  I det s.k. Centros- målet 
 TPF 
  
 21 
  
 FPT  
 fastställdes nämligen att etableringsfrihet enligt  
 EG-fördra- 
  get innebär en rätt att starta bolag i en medlemsstat med den med- lemsstatens lagstiftning samt att bedriva hela verksamheten genom en filial i en annan medlemsstat och därigenom undgå tillämpning av denna stats bestämmelser om bolagsbildning. I avgörandet Überseering 
 TPF 
  
 22 
  
 FPT  
 slogs fast att ett aktiebolag som är bildat i ett med- 
  
 21 
  
 TP PT  
  
 C-212/97 
  Centros Ltd ./. Erhvervs- og Selskabsstyrelsen [1999] EGT  
 I-1459. 
  
 22 
  
 TP PT  
  
 TranÜberseering ./. Nordic Construction Company Baumanagement GmbH (NCC), EGT C 323, 21.12.2002, s. 12. 
 61 
 lemsland som tillämpar registreringsprincipen ska betraktas som ett aktiebolag även i de medlemsländer som inte tillämpar denna princip, i detta fall Tyskland. Registreringsprincipen innebär att ett bolag anses lyda under det lands bolagsrättsliga reglering där bolaget är in- registrerat oberoende av var det har sitt faktiska säte. Denna prin- cip tillämpas bl.a. i Storbritannien, Nederländerna och de nordiska länderna. Sätesprincipen innebär i stället att ett bolag lyder under den bolagsrättsliga lagstiftning i det land där bolaget har sitt faktiska säte. 
 Slutligen har i avgörandet Inspire Art 
 TPF 
  
 23 
  
 FPT  
 slagits fast att medlems- länderna inte har möjlighet att genom en särskild reglering som omfattar utländska bolag pålägga dessa strängare krav exempelvis i fråga om aktiekapital eller styrelseansvar mot borgenärer än vad som gäller enligt registreringslandets lag. 
 Efter dessa avgöranden har det allt oftare förekommit att närings- idkare i en medlemsstat, exempelvis Tyskland, bildar bolag med säte i en annan medlemsstat, exempelvis Storbritannien, och sedan be- driver verksamheten i hemlandet genom en filial. Syftet torde van- ligen vara att använda bolagsrätten i bolagets rättsliga hemvist och på så vis exempelvis kringgå strängare kapitalkrav i hemlandet. Även i Sverige förekommer det att företag i annonser erbjuder hjälp att starta ett engelskt bolag, med minimalt kapital, med en filial i Sverige. Här kan dock påpekas att det i aktiebolagsregistret för närvarande enbart finns drygt 300 filialer registrerade i Sverige med bolagshem- vist i Storbritannien och att det totalt finns drygt 1 700 filialer. 
 Enligt utredningens direktiv kan de skäl som talar för ett aktie- kapitalskrav i privata bolag i och för sig fortfarande göra sig gällande. Det påtalas dock att nuvarande bestämmelser emellertid, särskilt i ett förenklingsperspektiv, kan utgöra ett hinder mot startande av aktiebolag. I synnerhet kan reglerna framstå som onödigt betung- ande för tjänste- och kunskapsföretag utan behov av kapitalkrävande tillgångar. Mot denna bakgrund finns det anledning att överväga om det nu är dags att sänka kravet på aktiekapital i privata aktie- bolag. 
  
 23 
  
 TP PT  
  
 C-167/01 
  Kamer van Kophandel en Fabrieken voor Amsterdam ./. Inspire Art Ltd, EGT C 275, 15.11.2003, s. 10. 
 62 
  
 4 
  
 EG:s bolagsrätt samt aktiekapitalet m.m. i några utländska rättsordningar 
  
 4.1 
  
 EG:s bolagsrätt 
  
 4.1.1 
  
 Inledning 
  
 Inom EU har under en längre tid pågått ett harmoniseringsarbete inom bolagsrätten för att skapa en likvärdig, men inte nödvändigt- vis enhetlig, bolagslagstiftning i de olika medlemsstaterna. Harmo- niseringsarbetet bedrivs i huvudsak genom direktiv, s.k. bolags- direktiv, som normalt är avsedda att implementeras i de enskilda medlemsstaterna genom nationellt bindande rättsakter. Direktiven förelägger medlemsstaterna att uppnå vissa övergripande resultat inom viss tid, men reglerar inte i detalj hur detta ska ske. Till stor del utgår bolagsdirektiven från att det i medlemsstaterna finns två former av bolag med begränsat ägaransvar. Bolagsdirektiven tillämpas i huvudsak på de publika aktiebolagen. 
 Av intresse för denna utredning är främst EG:s andra bolags- direktiv, 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 det s.k. kapitaldirektivet. 
  
 4.1.2 
  
 Regelförenkling inom EU 
  
 Som nämnts inledningsvis pågår inom EU ett arbete med regelför- enklingar i syfte att bl.a. stimulera Europas ekonomi. Kommissionen initierade 1996 ett pilotprojekt – Simpler Legislation for the Internal 
  
 1 
  
 TP PT  
 Rådets andra direktiv av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolags- männens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga. (77/91/EEG, EGT L 26, 31.1.1977, s. 1), senast ändrat genom direktiv 2006/68/EG av den 6 september 2006 (EUT L 264, 25.9.2006, s. 32). 
 63 
 Market (SLIM) – i syfte att utreda hur lagstiftningen på den inre marknaden ska kunna förenklas. Vid vårtoppmötet 2007 beslutade stats- och regeringscheferna, på förslag av kommissionen, att före- tagens administrativa kostnader till följd av EG:s regelverk ska minska med 25 procent till 2012. Härvid betonades att minskning av admi- nistrativa bördor är en viktig åtgärd för att stimulera Europas ekonomi och då särskilt genom dess återverkningar för små och medelstora företag. EU:s regelverk på områdena bolagsrätt samt redovisning och revision har lyfts fram som prioriterade områden i detta initiativ. Kommissionen har i ett meddelande, Meddelande från Kommissionen om ett förenklat företagsklimat på områdena bolagsrätt, redovisning och revision, KOM(2007) 394, lämnat sina inledande synpunkter i ämnet samt inlett en diskussion med medlemsstaterna om hur regel- förenkling kan ske. 
 På senare tid har alltså innehållet i vissa av de bolagsrättsliga direktiven diskuterats utifrån ett behov av att förenkla EU:s bolags- rätt. När det gäller kapitaldirektivet har frågor kring reformering och modernisering av kapitalreglerna diskuterats. Exempelvis lämnade 2004 den s.k. High Level Group of Company Law Experts, sin slut- rapport om hur den europeiska bolagsrätten bör moderniseras vari bl.a. kapitalreglerna ingick. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 Expertgruppen kritiserade kapitalreglerna bl.a. utifrån att aktiekapitalet inte är anpassat till bolagens verksam- het och därmed inte skyddar aktiebolagens borgenärer, att aktie- kapitalet är ett primitivt mått på bolagens förmåga att betala sina skulder, att regelverket inte är flexibelt samt kostsamt för företagen samt att det är otillräckligt att bedöma hur stor del av bolagets till- gångar som kan distribueras enbart utifrån årsredovisningen. 
 På uppdrag av kommissionen inleddes i september 2006 en stu- die om ett alternativ till system om bevarande av kapital. I studien, 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 som presenterades i februari 2008, behandlas kapitalskyddssyste- men i fem medlemsstater; Frankrike, Tyskland, Polen, Sverige och Storbritannien samt i fyra stater utanför EU; Australien, Kanada, USA (Kalifornien och Delaware) och Nya Zeeland. Vidare studeras alternativa ordningar för kapitalskydd som tidigare föreslagits av Williamson, Hill, 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Lutter Group 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT  
 och Dutch 
  
 2 
  
 TP PT  
 Report of the High Level Group of Company Law Experts on a Modern Regultory Frame- work for Company Law in Europe, 4 november 2004. 
  
 3 
  
 TP PT  
 KPMG Feasibility study on an alternative to the capital maintenance regime established by the Second Company Law Directive 77/91/EEC of 13 December 1976 and an examination of the impact on profit distribution of the new  
 EU-accounting 
  regime, Contract ETD/2006/IM/F2/71. 
  
 4 
  
 TP PT  
 Davis, Reforming Capital, 15 EBLR (2004), sid 919 ff. 
  
 5 
  
 TP PT  
 Lutter (Ed.), Legal Capital in Europe, ECFR Special Volume 1, 2006. 
 64 
 Group. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 Förslagen varierar från en partiell till en full reform av kapi- talskyddet. Det handlar framför allt om en reducering av aktie- kapitalets och balansräkningens betydelse i borgenärsskyddet till förmån för införandet av ett adekvat solvenstest. 
 Enligt kommissionen visar studien att andra bolagsdirektivet i sin nuvarande utformning inte orsakar väsentliga hinder för företa- gen. I nuläget har därför kommissionen inte några planer på upp- följning eller ändring i direktivet. 
 Här kan också nämnas att det inom EU pågår ett arbete med att eventuellt införa ett privat europabolag. 
  
 4.1.3 
  
 Andra bolagsdirektivet 
  
 Det andra bolagsdirektivet är tillämpligt, när det i en medlemsstat finns två bolagsformer utan personligt ägaransvar eller en sådan bo- lagsform men två kategorier av den, på den bolagsform/kategori som är avsedd för typiskt sett stora bolag med många ägare. Detta innebär att medlemsstater som skiljer mellan publika och privata aktiebolag är skyldiga att tillämpa direktivet på publika aktiebolag. 
 Direktivet består av sju avsnitt med materiellt innehåll. Här redo- görs endast för de artiklar gällande kapitalkravet som kan vara av intresse för de frågor som behandlas i detta betänkande. 
 Av artikel 6 framgår att medlemsstaternas lagstiftning ska före- skriva att ett kapital på minst 25 000 euro måste tecknas för att bo- laget ska få bildas eller få tillstånd att börja sin verksamhet. Enligt första punkten i artikel 9 måste aktier som ges ut mot vederlag då bolaget bildas eller får tillstånd att börja sin verksamhet vara betalda till minst 25 procent av det nominella beloppet eller, om sådant saknas, av det bokförda parivärdet. Enligt andra punkten ska aktier som har getts ut mot apportegendom vara fullt betalda inom fem år från bolagsbildningen eller tillståndet att börja verksamheten. 
 Artiklarna 15 och 16 anger dels inom vilka ramar bolaget kan betala ut medel till aktieägarna, dels under vilka förutsättningar aktie- ägare som mottagit en utbetalning i strid med dessa bestämmelser ska kunna bli återbetalningsskyldiga. 
 Frågan kring kapitalbrist i bolaget regleras genom artikel 17. Av första punkten framgår att vid betydande förlust av det tecknade kapitalet ska kallelse inom den tid som anges i medlemsstaternas 
  
 6 
  
 TP PT  
  
 Boschma/Mooney/Schutte-Veenestra, 
  Alternative Systems for Capital Protection, Final Report, 2005. 
 65 
 lagstiftning ske till en bolagsstämma, som ska pröva om bolaget ska upplösas eller om andra åtgärder ska vidtas. Enligt andra punkten får gränsen för betydande förlust inte sättas högre än till hälften av det tecknade kapitalet. 
 Som ovan framgår är kapitaldirektivet inte tillämpligt på svenska privata aktiebolag. Det kan dock vara av visst systematiskt intresse att inte utforma regler som skiljer sig alltför mycket från huvuddra- gen i detta direktiv. 
  
 4.2 
  
 Aktiekapitalet m.m. i några utländska rättsordningar 
  
 4.2.1 
  
 Inledning 
  
 Krav på aktiekapital har funnits i olika länder sedan aktiebolagslag- stiftningens uppkomst. I Europa, särskilt i de kontinentaleuropeiska länderna, håller lagstiftaren fast vid detta krav medan man i bl.a. Förenta staterna och Australien i praktiken sedan länge övergett modellen med ett lagstadgat krav på ett aktiekapital. Enligt den kon- tinentaleuropeiska rättstraditionen ses aktiekapitalet som en garanti för borgenärerna, medan det enligt den anglosaxiska rättstraditionen i stället i ökande grad har varit upp till företagen och deras borge- närer att genom avtal komma överens om villkoren för exempelvis kreditgivning. 
 Nedan redogörs för hur kapitalkravet i bolagsformer utan person- ligt betalningsansvar ser ut enligt några utländska rättsordningar samt för några av länderna hur ansvaret ser ut vid kapitalbrist i bolaget. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Genomgången avser framförallt den bolagsrättsliga lagstiftningen och i vissa fall något om insolvenslagstiftning. När det gäller regler till skydd för bolagets borgenärer kan dock sådana bestämmelser, på samma sätt som i svensk rätt, även finnas inom andra rättsområden, exempelvis skadeståndsrätt och straffrätt. Detta kan innebära svårig- heter vid jämförelser av hur borgenärsskyddet ser ut totalt sett. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT 
  
 7 
  
 TP PT  
 Avsnittet bygger delvis på material från de olika länderna samt på den genomgång av vissa utländska rättsordningar som återfinns i betänkandena Aktiebolagets kapital (SOU 1997:22) och Likvidation av aktiebolag (SOU 1999:36). Länderna utgör ett urval av dem som brukar undersökas i aktiebolagsrättsliga utredningar och som kan vara av särskilt intresse när det gäller kapitalkrav. 
  
 8 
  
 TP PT  
 Jfr. Gonzalez, Stone, A Synthetic View of Different Concepts of Creditor Protection, or: A  
 High-Level 
  Framework för Corporate Creditor Protection, European Business Organi- zation Law Review 2006/7 s. 363. 
 66 
  
 4.2.2 
  
 Danmark 
  
 Aktiekapital 
 I Danmark finns två bolagsformer utan personligt ägaransvar. Det är aktieselskab (A/S) som motsvarar det svenska publika aktiebolaget och anpartsselskab (ApS), som motsvarar det svenska privata aktie- bolaget. 
 Aktieselskab regleras genom lov om aktieselskaber, lov nr. 370 af 13. juni 1973. I samband med Danmarks inträde i EU 1972 till- skapades bolagsformen anpartssselskab som reglerades i anparts- selskabsloven af 1973. I syfte att förenkla bestämmelserna skedde en omfattande revidering för anpartsselskaber genom lov om anparts- selskaber nr. 378 af 22. maj 1996. En av anledningarna till ändring- arna i anpartsselskabsloven var att det visade sig nödvändigt att sänka det då gällande kapitalkravet om 200 000 danska kronor. 
 Ett aktieselskab ska ha ett i bolagsordningen angivet aktiekapital som inte får vara lägre än 500 000 danska kronor. Ett anpartsselskab ska, efter den sänkning som gjordes 1996, ha ett s.k. anpartskapital om minst 125 000 danska kronor. Anpartskapitalet samt eventuell överkurs ska vara till fullo inbetalt innan bolaget kan registreras. Dessa bestämmelser har framför allt motiverats med hänsynen till bolagets borgenärer. 
 Åtgärder vid kapitalbrist 
 Om hälften av aktiekapitalet gått förlorat ankommer det på styrelsen att inom sex månader sammankalla en bolagsstämma och att vid denna dels lämna en redogörelse för bolagets ekonomi, dels föreslå åtgärder som bör vidtas. Bestämmelserna är inte sanktionerade på annat vis än genom det skadeståndsansvar som generellt åvilar sty- relsens ledamöter. Skulle bolagsstämman inte besluta om åtgärder för att komma till rätta med kapitalbristen eller inte genomföra dessa åtgärder inom en av Erhvervs- och Selskabsstyrelsen fastställd tids- frist kan myndigheten besluta om upplösning av bolaget. Bolaget kan dock beviljas en längre tidsfrist under vilken en sanering av bolagets finansiella situation ska ske. 
 67 
 Pågående utredningsarbete 
 Sedan 2006 arbetar en särskild kommitté på uppdrag av Økonomi- og Erhvervsministeriet med att lämna förslag på hur den danska aktiebolagsrätten kan förenklas. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT  
 Avsikten är att en modernisering och förenkling ska ske som ska bidra till enkla och flexibla regler i syfte att reducera de administrativa kostnaderna för bolagen utan att skyddet för borgenärer och aktieägare tas bort. Arbetet förväntas vara färdigt under senare delen av 2008. En del av uppdraget går ut på att lägga fram förslag angående kravet på ett minsta aktiekapital. 
  
 4.2.3 
  
 Finland 
  
 Aktiekapital 
 Liksom i Sverige finns det i Finland endast en bolagsform utan per- sonligt ägaransvar. För att anpassa den finländska aktiebolagslagen till EG:s bolagsdirektiv infördes 1997 bestämmelser som innebär att det, på samma sätt som i Sverige, numera finns två kategorier av aktie- bolag, privata och publika. 
 TPF 
  
 10 
  
 FPT  
 De privata bolagen benämns 
 Yksityinen osakeyhtiö (Ab/Oy) och de publika bolagen benämns Julkinen osakeyhtiö (Abp/Oyj). Aktiekapitalet var vid denna tidpunkt minst 50 000 finska mark för privata bolag och 500 000 finska mark för publika bolag. Kapitalkravet för privata bolag ändrades senare till 8 000 euro. Enligt övergångsbestämmelser föreskrevs för bolag med ett mindre kapital en övergångstid om sju år, vilken senare förlängdes tills vidare tills något annat föreskrivs. 
 I mars 2003 lämnades ett betänkande av Aktiebolagsgruppen an- gående förslag till en ny aktiebolag. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT  
 Som en utgångspunkt för dessa förslag angavs att aktiebolagsrätten är en viktig konkurrensfaktor och att ett fungerande bolagsrättsligt system kan attrahera utländska investeringar och även minska de finländska bolagens benägenhet att flytta delar av sina funktioner och i sista hand sitt huvudkontor utomlands. En annan utgångspunkt var att bolagsrättens konkur- 
  
 9 
  
 TP PT  
 Här kan nämnas att Økonomi- og Erhvervministieriet som grund för kommissionens arbete låtit inhämta information om vissa delar av den bolagsrättsliga regleringen i England och Wales, Tyskland, Italien, Frankrike, Holland, Irland, Spanien, Norge, Sverige, Finland och Australien, se rapporten Selskabsretlig regulering i udvalgte lande från  
 Ibarra 
  Advokatfirma, november 2006, www.eogs.dk/sw31726.asp. 
  
 10 
  
 TP PT  
 Kommittébetänkande 1992:32, proposition 89/96. 
  
 11 
  
 TP PT  
 Aktiebolagsarbetsgruppens betänkande Oikeusministeriö Työryhmämietintö 2003:12, Osakeyhtiölakiityöryhmän mietintö (www.om.fi/19389.htm). Sammanfattning på svenska s. 19 ff. 
 68 
 renskraft inte får stå i konflikt med skyddet för borgenärernas och minoritetsaktieägarnas intresse samt att brister i lagstiftningen kan öka behovet av avtalsarrangemang som i sin tur kan medföra onödiga kostnader. Ytterligare en utgångspunkt som nämndes var att regle- ringen av aktiebolag måste reglera frågor som tangerar den ekono- miska gråzonen och den ekonomiska brottsligheten. Denna borde dock i första hand inriktas på att trygga förutsättningarna för hederlig företagsverksamhet och det ansågs oklart om ekonomisk brottslighet överhuvudtaget kan förebyggas genom bolagsrättsliga bestämmelser. 
 Aktiebolagsgruppen valde att inte lägga fram något förslag be- träffande ändringar av miniminivån för aktiekapitalet och inte heller regeringen lade fram ett sådant förslag. Riksdagen valde ändå att sänka minimikapitalet. Den nya aktiebolagslagen trädde i kraft den 1 september 2006. 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 Enligt lagen är minimikapitalkravet för privata bolag 2 500 euro och för publika bolag 80 000 euro. Ett av målen med den nya lagen var att tillgodose den småskaliga företagsam- hetens behov. En sänkning av minimikapitalet till 2 500 euro moti- verades med att detta skulle underlätta företagsetableringar. 
 Enligt finsk rätt måste full betalning för samtliga aktier vara erlagda före registreringen. Före 1997 fanns dock en möjlighet till successiv inbetalning genom att minst hälften av beloppet för akti- erna skulle betalas vid registrering och resterande inom ett år. Då detta inte ansågs vara ett bra system, bl.a. eftersom många aktie- ägare glömde bort att göra inbetalningen, infördes i stället krav på full betalning. 
 Enligt den finska Patent- och registerstyrelsen registrerades drygt 60 procent fler aktiebolag i handelsregistret under året efter det att lagen trätt i kraft än under de 12 månader som föregick lagens ikraft- trädande. Drygt 70 procent av de nybildade aktiebolagen i Finland har ett registrerat minimikapital om 2 500 euro. Bolag som bildats innan lagens ikraftträdande kan besluta om minskning av aktiekapi- talet ner till den nya lägstanivån. Hitintills har dock få bolag valt att genomföra en sådan minskning. 
  
 12 
  
 TP PT  
 Regeringens proposition med förslag till ny lagstiftning om aktiebolag, RP 109/2005 rd, Ekonomiutskottets betänkande 7/2006 rd. 
 69 
 Åtgärder vid kapitalbrist 
 Innan den nya aktiebolagslagen 2006 trädde i kraft hade Finland liknande bestämmelser som Sverige beträffande tvångslikvidation vid kapitalbrist. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 Dessa bestämmelser var dock inte sanktionerade med något personligt betalningsansvar såsom i Sverige, utan med de van- liga skadeståndsreglerna i aktiebolagslagen. 
 I den nya aktiebolagslagen har bestämmelserna om tvångslik- vidation till viss del ändrats. Bakgrunden till detta är att de tidigare bestämmelserna inte ansågs fungera i praktiken, att de var opropor- tionellt stränga samt att de internationellt hade en exceptionell karaktär. De nya bestämmelserna i aktiebolagslagen (20 kap. 23 § osakeyhtiölaki 624/2006) lyder enligt följande. 
 Om bolagets styrelse konstaterar att bolagets eget kapital utgör mindre än hälften av aktiekapitalet, skall styrelsen utan dröjsmål upprätta ett bokslut och en verksamhetsberättelse för att klarlägga bolagets ekono- miska ställning. Om bolagets eget kapital enligt balansräkningen utgör mindre än hälften av aktiekapitalet, skall styrelsen utan dröjsmål samman- kalla bolagsstämman för att besluta om sanering av bolagets ekonomi. Bolagsstämman skall hållas inom tre månader från det att bokslutet upp- rättats. På framläggande av bokslutet och verksamhetsberättelsen och sändandet av dem till aktieägarna tillämpas 5 kap. 21§. 
 Om styrelsen konstaterar att bolagets eget kapital är negativt, skall den utan dröjsmål göra en registeranmälan om förlusten av aktiekapi- talet. Registeranteckningen om förlusten av aktiekapitalet kan strykas till följd av bolagets registeranmälan, om bolagets eget kapital enligt en till registeranmälan fogad balansräkning som undergått revision utgör hälften av aktiekapitalet. 
 I stället för att bolaget ska träda i likvidation ska alltså ett offentlig- görande genom registrering ske när bolagets eget kapital är mindre än hälften av aktiekapitalet. Det har visat sig att borgenärer lägger stor vikt vid om det via handelsregistret visar sig att ett företag har kapitalbrist eller inte. 
 I den nya lagen har vidare aktieägarnas skadeståndsansvar skärpts genom att ansvar för brott mot aktiebolagslagen eller bolagsord- ningen inte längre förutsätter grovt vållande utan oaktsamhet är tillräckligt. 
  
 13 
  
 TP PT  
 Se närmare SOU 1999:36 s. 70 ff. 
 70 
  
 4.2.4 
  
 Norge 
  
 Aktiekapital 
 Norge har gått från en bolagsform utan personligt ägaransvar till två bolagsformer. Det är fråga om aksjeselskap (AS) som i första hand är avsedd för små och medelstora företag med en begränsad ägar- krets och allmennaksjeselskap (ASA) som i första hand är avsedd för större företag med en stor och växlande ägarkrets. Bolagsformen be- stäms av rätten att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Aksjeselskaper regleras i lov om aksjeselskaper av 13. juni 1997 nr 44 och allmennaksjeselskaper i lov om allmennaksjeselskaper av 13. juni 1997 nr 45. Dessa två lagar är ett resultat av lagstiftningsarbete under  
 1990-talet 
  för att anpassa norsk aktiebolagsrätt till  
 EG-rätten. 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT 
  
 För aksjeselskaper gäller krav på ett aktiekapital om minst 100 000 norska kronor och för allmennaksjeselskaper gäller ett krav om minst 1 miljon norska kronor. 
 Åtgärder vid kapitalbrist 
 Förutom att ett norskt bolag ska ha ett aktiekapital enligt ovan ska det även ha ett eget kapital som vid varje tidpunkt är försvarligt med hänsyn till risken och omfattningen av bolagets verksamhet. Om det kan antas att bolagets eget kapital är lägre än vad som krävs för den bedrivna verksamheten ska styrelsen föreslå stämman lämp- liga åtgärder för att ge bolaget ett försvarligt eget kapital. Detsamma gäller om det kan antas att det egna kapitalet motsvarar mindre än hälften av aktiekapitalet. Om styrelsen inte finner det meningsfullt att föreslå några åtgärder för att komma till rätta med underkapitali- seringen eller om sådana åtgärder inte låter sig genomföras, ska sty- relsen föreslå att bolaget likvideras. Bestämmelsen sanktioneras av skadeståndsreglerna för styrelsens ledamöter. 
 Vid en s.k. efterkontroll av lagarna genomfördes ett antal änd- ringar som trädde i kraft den 1 januari 2007. I förarbetena till efter- kontrollen 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT  
 diskuterades bl.a. vad handlingsplikten för styrelsen, när det egna kapitalet motsvarar mindre än hälften av aktiekapitalet, innebar. Det klargjordes att detta enbart var ett självständigt alter- 
  
 14 
  
 TP PT  
 NOU 1992:29; Ot. prp. nr. 36 1993/94 om Lov om aksjeselskaper; Innst. O. Nr. 45; Forh. O. 1994/95 s. 627; NOU 1996:3; Ot. prp. nr. 23 1996/97; Ot. prp. nr. 39 1996/97; Innst. O. nr. 80 1996/97. 
  
 15 
  
 TP PT  
 Ot.prp. nr 55  
 (2005-2006). 
  
 71 
 nativ till när styrelsen måste agera, men att handlingsplikten även i dessa fall ska leda till att bolaget ska ha ett försvarligt eget kapital. Det räcker således inte att få täckning för halva aktiekapitalet. En omformulering gjordes i lagtexten för att klargöra detta. 
  
 4.2.5 
  
 Storbritannien 
  
 Aktiekapital 
 I Storbritannien finns enligt den nu gällande Companies Act 1985 en bolagsform utan personligt ägaransvar. På motsvarande sätt som enligt svensk rätt inrymmer dock bolagsformen två kategorier, näm- ligen private limited liability company (Ltd) och public limited liability company (Richardson). I oktober 2009 kommer Companies Act 2006 att träda i kraft. 
 Kapitalreglerna i Companies Act bygger på en distinktion mellan vad som benämns som Turner samt issued share capital. Detta kan jämföras med möjligheten enligt svensk rätt att i bolagsordningen ange minimi- och maximikapital och på så vis kunna möjliggöra sänk- ning eller ökning av aktiekapitalet utan ändring av bolagsordningen. 
 Bolagets verkliga aktiekapital representeras av det vid varje tidpunkt utelöpande aktierna i bolaget, the issued capital. Tidigare fanns det inte något krav på minsta authorised eller issued capital. Till följd av EG:s regelverk ändrades bestämmelserna och idag gäller att ett publikt aktiebolag ska ha ett s.k. authorised och issued share capital om minst 50 000 brittiska pund. Ett publikt aktiebolag måste innan verksamheten får påbörjas emittera aktier till ett värde av 50 000 brittiska pund varav betalning för minst en fjärdedel måste ha erlagts. 
 För privata aktiebolag gäller att aktieägarna själva har att besluta om aktiekapitalets minsta storlek. Bolaget måste dock ha minst en ägare och därmed minst en share in issue. Det s.k. authorised share capital beslutas ofta till ett högre belopp för att möjliggöra fram- tida kapitalökningar utan stämmobeslut, medan issued share capital sätts lågt. Det är vanligt att authorised share capital bestäms till 1 000 brittiska pund uppdelat på 1 000 aktier med ett nominellt värde på ett brittiskt pund per aktie. Issued share capital bestäms ofta till ett brittiskt pund. Kravet på authorised share capital kommer att för privata aktiebolag försvinna i och med Companies Act 2006. 
 72 
 Ett privat aktiebolag har möjlighet att skjuta upp inbetalningen av aktiekapitalet, helt eller delvis, s.k. uncalled share capital. Det finns ingen lagstadgad tidsgräns för när aktiekapitalet måste vara in- betalt utan det är upp till stiftarna att bestämma de närmare villkoren härför. Det föreligger dock en skyldighet att betala in obetald del vid anfordran eller vid bolagets upplösning. Det är vanligt att det i bolagsordningen bestäms en avbetalningsplan samt villkor om att ränta utgår på obetald del. Vidare kan det föreskrivas att aktierna kan förverkas om en aktieägare inte fullgör betalningen. Betalning kan ske i pengar eller med apportegendom. 
 Det är möjligt enligt brittisk rätt att överlåta en helt eller delvis obetald aktie. Om anfordran om betalning skett innan överlåtelsen är det dock vanligt att det av bolagsordningen framgår att säljaren är fortsatt betalningsskyldig gentemot företaget för obetald del. Vidare kan det av bolagsordningen framgå att köparen ska godkännas av ledningen för att kunna registreras. 
 En delägare som sålt aktier som inte är helt betalda kan i enlighet med Insolvency Act vid bolagets upplösning bli betalningsskyldig för det obetalda beloppet. I första hand ska dock betalning sökas hos den existerande delägaren. Vidare är en tidigare delägare inte betalningsskyldig för det fall denne avgått som delägare minst ett år innan offentliggörandet av upplösningen. 
 Ansvar vid kapitalbrist i bolaget 
 I engelsk rätt finns borgenärsskyddsregler i den insolvensrättsliga regleringen som ålägger bolagsledningen plikt att inleda ett insol- vensförfarande då verksamheten går dåligt. 
 Section 214 Insolvency Act (IA 1986) innehåller bestämmelser om ansvar för wrongful trading vid bolagets konkurs. Dessa inne- bär att en styrelseledamot kan bli ersättningsskyldig mot bolaget eller konkursboet om denne insåg eller bort inse att det inte fanns någon rimlig utsikt att bolaget kunde undvika att bli insolvent. För ansvar krävs att en styrelseledamot insett eller bort inse that there was no reasonable prospect that the company would avoid going into insolvent liquidation och att denne vid tidpunkten inte vid- tagit åtgärder för att nedbringa the potential loss to the companys creditors. Det är endast konkursförvaltaren eller likvidatorn som har talerätt vid wrongful trading och en sådan talan kan endast bli aktuell sedan bolaget försatts i s.k. insolvent liquidation. Genom 
 73 
 ett s.k. balance sheet test avgörs när bolaget var konkursmässigt, exempelvis när tillgångarna var otillräckliga för betalning av skulder och andra förpliktelser. 
 En styrelseledamot kan alltså undvika ansvar även om denne insett eller bort inse att det inte fanns någon möjlighet att undvika att bolaget skulle bli insolvent om denne vidtagit åtgärder som syftat till att minska den förlust som bolagsborgenärerna därigenom riske- rade att drabbas av. Vad en enskild styrelseledamot borde ha dragit för slutsatser samt vidtagit för åtgärder bestäms utifrån vad en för- nuftig och omsorgsfull person som både har: 
 the general knowledge, skill and experience that may reasonably be expected of a person carrying out the same functions as are carried out by that director in relation to the company; and the general know- ledge, skill and experience that that director has. 
 Det är därför viktigt att styrelseledamöterna kontinuerligt informerar sig om bolagets ekonomiska ställning, vidtar åtgärder som att regel- bundet hålla möten för genomgång av bolagets ekonomiska situation samt när så behövs utarbeta en handlingsplan för att exempelvis minska bolagets utgifter. 
 Det som i enlighet med dessa bestämmelser återbetalas till boet ingår i de tillgångar som ska fördelas mellan borgenärerna. 
 I section 213 IA 1986 finns vidare ansvar för s.k. fraudulent trading. För sådant ansvar måste dock konkursförvaltaren visa att en styrelseledamot handlat med bedräglig avsikt. 
 Kreditgivning 
 På samma sätt som i Sverige gör banker i Storbritannien en helhets- bedömning av bolaget vid kredit- och riskprövning. Vid kreditgiv- ning till ett nystartat mindre bolag som för banken är en okänd kund och där tillgångarna är begränsade krävs ofta personliga säkerheter. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT  
 En annan möjlighet är att banken kräver en ökad nivå på aktiekapi- talet samt att en viss del av detta måste behållas inom bolaget så länge skuldförhållandet består. Detta kan också förbättra bolagets kontraktuella förhållande till kunder och leverantörer. Det är dock ovanligt att bolag beslutar om ökning av aktiekapitalet. 
  
 16 
  
 TP PT  
 Fraser, Lawrence, Finance för Small and  
 Medium-Sized 
  Enterprises, A report on the 2004 UK Survey of SME Finances, University of Warwick. 
 74 
  
 4.2.6 
  
 Tyskland 
  
 Aktiekapital 
 I Tyskland finns två bolagsformer utan personligt betalningsansvar, Aktiengesellschaft (AG), som huvudsakligen är avsedd för mycket stora företag vars aktier är föremål för omsättning, och Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH), som i huvudsak används av små och medelstora företag med en begränsad ägarkrets. AG regleras genom Aktiengesetz vom 6. September 1965 och upptar i stor ut- sträckning detaljerade och tvingande bestämmelser. GmbH regleras genom Gesetz betreffend die Gesellschaft mit beschränkter Haftung vom 20. April 1892 (GmbHG), vilken erbjuder ägarna en större frihet att i bolagsavtalet reglera framför allt de interna förhållandena i bolaget. För båda bolagsformerna finns tvingande bestämmelser som ska garantera att aktiekapital tillförs och stannar i bolaget. 
 För ett AG ska aktiekapitalet uppgå till minst 50 000 euro och för ett GmbH till minst 25 000 euro. 
 Enligt tysk rätt finns det både för AG och GmbH en möjlighet för stiftarna att betala in aktiekapitalet successivt. För GmbH gäller i enlighet med 7 § GmbHG att inbetalning måste ske med minst 25 procent av varje stiftares andel, dock minst 50 procent av det totala aktiekapitalet inklusive överkurs. För det fall ett bolag enbart bildas av en person måste säkerhet ställas för obetalt belopp. Resten av inbetalningen förfaller vid krav från bolaget eller i enlighet med en betalningsplan i bolagsordningen. För det fall betalning sker genom apportegendom ska hela beloppet inbetalas vid bolagets bil- dande. Andelar som inte är fullt betalda kan säljas av en delägare till en tredje person eller till en annan delägare. För det fall det efter överlåtelsen endast finns en delägare kvar så måste dock denne betala resterande del inom tre månader, 19 § GmbHG. Bolaget kan enbart köpa egna andelar som är fullt betalda, 33 § GmbHG. 
 Ansvar vid kapitalbrist i bolaget 
 I GmbH har den verkställande direktören ett stort ansvar för att reagera om bolaget går dåligt. Enligt 49 § GmbHG ska den verk- ställande direktören kalla till bolagsstämma om det av en balansräk- ning framgår att aktiekapitalet är till hälften förbrukat. Vidare måste den verkställande direktören om skulderna överstiger tillgångarna eller bolaget inte kan betala sina löpande skulder inom tre veckor 
 75 
 ge in en konkursansökan vilken blir offentlig. Denna plikt är förenad med ett personligt betalningsansvar för den verkställande direktören, 64 § GmbHG. Aktieägarna kan enligt allmänna skadeståndsregler bli skadeståndsskyldiga för det fall de agerar mot bolagets intressen. 
 Pågående reform 
 Den tyska bolagsrätten är på väg mot en omfattande reform. Den 23 maj 2007 antogs regeringspropositionen Gesetz zu Moderni- sierung des  
 GMBH-Rechts 
  und Luna Missbräuchen 
 – MoMiG och förändringarna förväntas träda i kraft under som- maren 2008. 
 Enligt ett pressmeddelande från det tyska justitiedepartementet om den nya regleringen innebär MoMiG en avreglering i viss mån samt en flexibilitet i syfte att förenkla bildning av GmbH. Vidare kommer regleringen att innebära ett bättre skydd för kreditgivare när bolagen hamnar i kris eller i en insolvenssituation. En förhopp- ning med regleringen är att bolagsformen ska vara attraktiv i den internationella konkurrensen. 
 En del av förslaget går ut på att kravet på minsta kapital ska sänkas från dagens 25 000 euro till 10 000 euro, i syfte att underlätta att starta ett GmbH. Bestämmelserna om successiv inbetalning av aktiekapitalet ska finnas kvar, dock med den förändringen att det inte längre kommer att ställas något krav på säkerhet för det fall bolaget bildas av enbart en person. 
 Vidare innehåller reformen ett alternativ till start av ett nytt bolag och då framför allt sådana där behovet av kapital inte är särskilt stort exempelvis inom tjänstesektorn. För ett sådant entreprenörsbolag, s.k. Unternehmergesellschaft (UG), ska det inte finnas något krav på minsta aktiekapital vid bildandet. Däremot är avsikten att UG ska åläggas en skyldighet att avsätta 25 procent av den årliga vinsten i bundna fonder i balansräkningen till dess detta uppgår till minimi- beloppet, dvs. 10 000 euro, som krävs för ett vanligt GmbH. När denna gräns är nådd kan ett UG införas i handelsregistret och tillåtas ändra sitt firmanamn till att inkludera beteckningen GmbH. 
 76 
  
 4.2.7 
  
 Frankrike 
  
 Aktiekapital 
 I Frankrike finns i huvudsak tre former av bolag utan personligt ägaransvar. Det är société anonyme (SA), som typiskt sett används av större företag med en stor och växlande ägarkrets, société par actions simplifiée (SAS), som främst är avsedd för joint venture- bolag eller helägda dotterbolag samt société à responsabilité limitée (SARL), som framför allt används av mindre företag. Regleringen för dessa bolagsformer fanns tidigare i Loi No  
 66-537 
  sur les sociétés commerciales. Genom antagande av föreskriften nr  
 2000-912 
  av den 18 september 2000 infördes bestämmelserna i Titel 2 av Code de commerce. Lagtexten kompletteras med bestämmelser som med- delas genom dekret. 
 För SA eller SAS gäller som krav på minsta aktiekapital 37 000 euro. För bolag som vänder sig till allmänheten för kapital- anskaffning ska aktiekapitalet uppgå till minst 225 000 euro. Vid bildande av bolaget ska minst hälften av aktiekapitalet inbetalas. Resten ska inbetalas inom fem år. Innan full betalning skett av aktie- kapitalet tillåts dock inte någon emission av värdepapper eller ökning av aktiekapitalet. 
 För SARL gällde tidigare ett krav på minsta aktiekapital om 7 500 euro. Kravet på ett lägsta belopp avskaffades 2003 och även vissa andra lättnader gjordes i regelverket. Det är dock vanligt att ett SARL bestämmer aktiekapitalet kring 5 000 till 8 000 euro. 
 Vid bildandet av bolaget ska, för det fall betalning sker i pengar, minst tjugo procent av det bestämda aktiekapitalet inbetalas. För det fall betalning sker i apportegendom ska aktiekapitalet betalas fullt ut vid registreringen. På motsvarande sätt som för SA ska aktie- kapitalet vara till fullo inbetalt, genom en eller flera insättningar, inom fem år. Tidsgränsen är föranledd av borgenärsintressen. Det är möjligt att överlåta en delvis obetald aktie, varvid överlåtaren jämte förvärvaren är betalningsskyldig för resterande belopp. Traditionellt har aktiekapitalet setts som ett skydd för ett SARL:s borgenärer. Nuförtiden kräver dock bankerna vanligtvis någon form av person- lig säkerhet från aktieägarna eller ledningen för att bevilja lån till bolaget. 
 77 
 Ansvar vid kapitalbrist i bolaget 
 För det fall det av den årliga balansräkningen framgår att aktiekapi- talet är till hälften förbrukat ska vissa åtgärder vidtas. Inom fyra månader efter årsstämman ska en extrastämma hållas för att besluta om bolaget ska träda i likvidation eller om bolaget kan fortsätta trots förlusterna. Vidare ska bolagets finansiella situation offentliggöras. Den verkställande direktör som inte följer dessa krav kan straffas med fängelse eller böter eller både och. 
 För det fall aktieägarna beslutat om att företaget ska fortsätta sin verksamhet ska en balansräkning, senast efter två år, visa att aktiekapitalet är återställt till minst hälften. Om så inte är fallet ska bolaget minska aktiekapitalet. Om en sådan reglering inte sker kan intressenter till bolaget begära att bolaget likvideras. 
 Vidare finns bestämmelser om när bolaget befinner sig i en in- solvenssituation, dvs. att bolagets skulder överstiger tillgångarna, och som inte kan betala förfallna skulder. Den verkställande direktören ska då inge en ansökan till Tribunal Du Commerce som har att antingen inleda ett likvidationsförfarande eller ett konkursförfarande. Om förfarandet visar att bolaget inte kan betala sina skulder på grund av misskötsel eller att ledningen vidtagit åtgärder för egen vinning kan en eller flera verkställande direktörer bli helt eller delvis betal- ningsansvariga för bolagets skulder. 
  
 4.2.8 
  
 Nederländerna 
  
 I Nederländerna finns ett antal olika bolagstyper med begränsat an- svar för delägarna. De bolagsformer som här kan vara av intresse är 
 Naamloze vennootschap (N.V.), som kan jämföras med ett publikt aktiebolag, samt Besloten vennootschap (B.V.), som kan jämföras med ett privat aktiebolag. Kravet på ett minsta aktiekapital är i dagsläget 45 000 euro för N.V. och 18 000 euro för B.V. 
 Här kan nämnas att aktiebolagslagstiftningen i Nederländerna historiskt sett varit liberal. Successivt skedde dock en skärpning av lagstiftningen. Dessa skärpningar ledde dock till att det blev alltmer vanligt att holländska bolag bildades i exempelvis Storbritannien och verkade i Nederländerna genom en filial. Krav infördes då på att en holländsk filial till exempelvis ett brittiskt privat aktiebolag bl.a. skulle ha ett aktiekapital motsvarande vad som krävs för B.V. 
 78 
  
 EG-domstolen 
  underkände dock i fallet  
 Inspire-Art 
  sådana krav, se avsnitt 3.4. 
 Mot bakgrund bl.a. av detta har lagstiftaren i Nederländerna åter sökt ett mer liberalt regelverk. I november 2006 godkände den neder- ländska regeringen ett förslag från en expertgrupp om ändringar i lagstiftningen beträffande B.V. 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT  
 Ändringarna förväntas träda i kraft den 1 januari 2009. 
 Förslagen går i korthet ut på följande. Syftet har varit att göra B.V. till en mer fristående rättsfigur gentemot N.V., samt att skapa en enhetlig grundstruktur som erbjuder ökade möjligheter att skräd- darsy bolagsstrukturen efter verksamhetens specifika behov. Ett annat syfte sägs vara att göra det enklare för juridiska personer att röra sig över landsgränserna. Förslaget går bl.a. ut på ändringar i skyddet för kapital och därmed även för borgenärerna. De nu gällande be- stämmelserna anses ofta vara formalistiska utan att för den delen vara särskilt effektiva med avseende på borgenärsskyddet. 
 Ett av förslagen går ut på att avskaffa kravet på ett minsta aktie- kapital i syfte att förenkla bolagsbildningen. I stället bör enligt för- slaget det bli styrelsens och aktieägarnas ansvar att komma överens om att tillskjuta kapital till bolaget. Inför exempelvis en utdelning måste styrelsen utföra ett solvenstest för att säkerställa att utdel- ningen inte påverkar bolagets möjligheter att fullgöra sina betal- ningsförpliktelser. För det fall styrelsen beslutar om utdelning trots att testet visat på fara för bolagets solvens kan styrelseledamöterna bli solidariskt ansvariga för den av utdelningen orsakade förlusten för bolaget. Vidare presumeras utdelningen vara rättsstridig i detta av- seende om bolaget ansöker om konkurs inom ett år efter utdelningen. En aktieägare som med vetskap om bolagets situation mottagit sådan utdelning kan bli återbetalningsskyldig. 
  
 17 
  
 TP PT  
 Expert Group set up by the Minister of Justice and the State Secretary of Economic Affairs. Summary of report Simplification and flexibilisation of Dutch private company (B.V.) law. 
 79 
  
 5 
  
 Utgångspunkter och slutsatser om kapitalkravets och kapitalskyddets betydelse 
  
 och funktion 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Karakteristiskt för aktiebolaget är att andelarna i bolaget, aktierna, normalt är fritt överlåtbara och kan spridas på ett stort antal händer. Vidare kännetecknas aktiebolaget av att delägarna inte är personligt betalningsansvariga för bolagets förpliktelser. Detta innebär att in- vesterare erbjuds möjlighet att finansiera affärsverksamhet utan att de därmed riskerar sin privatekonomi. Som en konsekvens av dessa grundläggande principer finns i ABL ett kapitalskydd som kan sägas vara uppbyggt kring tre grundpelare: reglerna om tillskottsplikt vid bolagets bildande och vid senare kapitalökningar, reglerna om be- gränsningar i bolagets rätt att disponera över tillskjutet eller upp- arbetat kapital samt reglerna om tvångslikvidation. Gällande rätt beskrivs närmare i avsnitt 3.1. 
 Som framgår av avsnitt 4.2.1 skiljer sig synen på bolagsrättens funktion och syfte åt mellan olika länder i Europa. Enligt den konti- nentaleuropeiska bolagsrätten läggs stor vikt vid tillhandahållande av ett lagstadgat skydd för bolagets intressenter i allmänhet och bo- lagets borgenärer i synnerhet. Enligt den anglosaxiska bolagsrätten är det i stället mer fokus på flexibilitet och tillgänglighet genom att tilltro sätts till parternas möjligheter att genom avtal skydda sina intressen. 
 För publika aktiebolag har medlemsstaterna att utforma bolags- rätten utifrån EG:s andra bolagsdirektiv, som innehåller bl.a. krav på ett minsta aktiekapital. Detta innebär att den bolagsrättsliga lag- stiftningen för publika aktiebolag är mer likartad mellan medlems- 
 81 
 staterna än när det gäller regleringen för privata aktiebolag. Kapi- talskyddssystemet i direktivet har diskuterats under lång tid, se av- snitt 4.1.2. Det har också lagts fram ett antal förslag på reformering av kapitalskyddssystemet. Efter att en studie visat att det nuvaran- de systemet inte innebär några väsentliga hinder för företagen har kommissionen dock för närvarande valt att inte reformera reglerna. 
 Kring aktiebolaget finns, på motsvarande vis som för andra före- tagsformer, en mängd olika intressenter. Det är fråga om bolagets aktieägare samt företagsledningen, arbetstagare, leverantörer och kun- der, kreditgivare samt staten genom anspråk på skatter och i före- kommande fall utbetald lönegaranti. Vidare kan det vara fråga om ofrivilliga fordringsägare som exempelvis har ett utomobligatoriskt skadeståndsanspråk mot bolaget. 
 Avsikten är att i detta avsnitt närmare undersöka kapitalkravets och kapitalskyddets betydelse och funktion samt vidare vad som talar för att ändra dagens bestämmelser kring aktiekapitalet för pri- vata aktiebolag. Det kan konstateras att det finns skillnader i synen på kapitalskyddsreglerna och att vid utformningen av sådana bestäm- melser olika intressen måste vägas mot varandra. Exempelvis anses i vissa fall regler om kapitalskydd kunna förhindra transaktioner till borgenärernas nackdel, medan reglerna i andra fall anses medföra onödiga kostnader och hinder för företag. 
  
 5.2 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse som borgenärsskydd 
  
 Borgenärer har generellt ett intresse av att aktieägarna binder visst kapital som kan tjäna som buffert i sämre tider, men som även kan påverka aktieägarnas benägenhet att inte ta alltför stora risker i verk- samheten. För borgenärernas möjlighet att få betalt för sina ford- ringar är det vidare viktigt att det finns en marginal mellan bolagets tillgångar och skulder samt att bolagets egna kapital inte förbrukas i för stor omfattning. Det kan inledningsvis konstateras att det inte är möjligt eller ens önskvärt att förhindra att ett företag gör dåliga affärer eller att ett bolag av olika anledningar hamnar på obestånd. All företagsverksamhet är förknippad med viss risk och samtliga bolagets borgenärer kan inte i en obeståndssituation påräkna att få full betalning för sina fordringar. 
 Kravet på ett minsta aktiekapital har i svensk rätt historiskt upp- fattats ha stor betydelse för borgenärsskyddet. Ett lagstadgat krav 
 82 
 på minimikapital kan dock kritiseras eftersom det bestämda be- loppet vanligtvis är så lågt att det kan förbrukas på kort tid. Vidare finns det inte, med en bestämd beloppsgräns, någon koppling mellan lagens krav på minsta kapital och det enskilda bolagets kapital- behov eller riskerna med verksamheten. Nivån kan således i många fall vara för hög eller för låg i förhållande till det enskilda bolagets verksamhet. Kapitalgränserna är därtill mer eller mindre slumpartat bestämda. Detta är omständigheter som generellt brukar anföras som skäl för att avskaffa krav på minimikapital. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
  
 Vidare har kravet på ett minimibelopp knappast någon betydelse för de borgenärer som i stället avtalsvis kan säkra sina intressen. Det kan exempelvis vara fråga om en leverantör som kan kräva säker- het genom återtagandeförbehåll eller leasing eller en kreditgivare som för ett lån kan kräva personlig borgen eller annan säkerhet. I länder där det inte finns något krav på minimikapital för privata aktie- bolag, exempelvis Storbritannien och Frankrike, har borgenärerna att i större utsträckning ställa krav på kapitaltillskott i bolaget samt att begära säkerheter för sina fordringar. I den rättsekonomiska litte- raturen brukar man tala om anpassande (eng. adjusting) borgenärer. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
  
 Alla borgenärer har dock inte möjlighet att genom avtal med bo- laget reglera sina mellanhavanden och därigenom begränsa de risker som är förenade med deras anspråk mot bolaget. Det är fråga om staten med anspråk på skatter samt i vissa fall lönegaranti. Det kan också vara fråga om borgenärer med utomkontraktuella anspråk. Dessa borgenärer kallas ibland  
 icke-anpassande 
  (eng.  
 non-adjusting). 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT 
  
 Vidare kan det hända att en borgenär av olika anledningar – exem- pelvis okunnighet, bristande vilja eller bristande information – inte kan skaffa sig relevant säkerhet. Dessa grupper har att förlita sig till bolagets förmögenhet. Ett krav på minimikapital kan därför ha bety- delse för dessa borgenärer även om den, bl.a. på grund av att kapitalet snabbt kan förbrukas, kan komma att vara av mindre reellt värde. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT 
  
 Kapitalskyddsbestämmelser kan vidare ha betydelse på så sätt att de utgör en garanti som gäller kollektivt för nuvarande och framtida borgenärer. I avsaknad av dessa bestämmelser skulle individuella 
  
 1 
  
 TP PT  
 Brennan, Miller, The Future of Legal Capital, European Business Organization Law Review, 2004/5 s. 437, Gonzalez, Stone, A Synthetic View of Different Concepts of Creditor Pro- tection, or: A  
 High-Level 
  Framework for Corporate Creditor Protection, European Business Organization Law Review, 2006/7 s. 371 och 386. 
  
 2 
  
 TP PT  
 Se Bahchuck, Smith och Wright, Phillips, The Uneasy Case for the Priority Secured Claims in Bankruptcy, 105 YALE L.J. (1996), s. 857, 881 ff. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Thomas och Wright, Jacobs. 
  
 4 
  
 TP PT  
 Jfr. Wilkins, Lopez, Legal Capital: An Outdated Concept?, European Business Organization Law Review, 2006/7 s. 15 och 20. 
 83 
 överenskommelser krävas i större utsträckning. I och för sig kan en individuell överenskommelse vara till fördel på så sätt att hänsyn tas till den nuvarande situationen för bolaget. Den innebär dock också en ökad transaktionskostnad för både de bolag och de borgenärer som träffar avtal. I en rättsordning med kapitalskyddsbestämmelser kan dessa två möjligheter komplettera varandra. Borgenärer kan där- med med utgångspunkt ifrån och utöver de tvingande kapitalskydds- bestämmelserna vidta olika åtgärder för att skydda sina intressen. Till sist kan bestämmelserna ses som ett standardkontrakt för de  
 icke-anpassande 
  borgenärerna. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 5.3 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse för aktieägarna 
  
 Ett annat motiv för bestämmelserna om kapitalkrav och kapital- skydd har varit att dessa underlättar kapitalanskaffning för aktieägar- na. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 Bakgrunden till detta motiv är utgångspunkten att bristfälliga skyddsbestämmelser i lagen kan försämra bolagens möjligheter att skaffa extern finansiering samt tvinga dem att betala ett högre pris för denna. 
 En viktig faktor för exempelvis en bank vid kreditgivning är att företagaren gör en egen kapitalinsats samt att det råder balans mellan bolagets egna och externa kapital. Det lagstadgade kravet på aktie- kapital samt skyddet för detta utgör dock enbart en av flera aspekter som avgör om ett bolag kan beviljas kredit eller inte. Ett bolags kreditvärdighet bedöms utifrån uppskattningar om dess återbetal- ningsförmåga, av om bolaget har såsom säkerhet lämpliga tillgångar, bolagsegendomens sammansättning i övrigt, skuldbelastning, bola- gets omsättning och likviditetsställning, framtidsutsikter, egenskaper hos ledningen m.m. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Även om kapitalskyddsreglerna kan påverka för- hållandet mellan aktörerna så använder sig alltså olika borgenärer, exempelvis kreditgivare och leverantörer, därutöver i vissa fall av överenskomna säkerheter. 
 Som ovan beskrivits kan kapitalskyddsbestämmelserna i ABL således ses som ett standardkontrakt som kan frångås i det enskilda fallet om detta är önskvärt med hänsyn till bolagets verksamhet. Bakom detta ligger synen att de bolagsrättsliga lagreglerna under- 
  
 5 
  
 TP PT  
 Schön, a.a., s. 439 ff. 
  
 6 
  
 TP PT  
 Prop. 1973:93 s. 85 f. 
  
 7 
  
 TP PT  
 Robinson, Holmes, Grant, 1952, s. 9 f. 
 84 
 lättar avtalsbildningen, eftersom parterna inte i varje enskilt fall behöver förhandla och dokumentera de närmare villkoren. Om de tvingande kraven lindras på något sätt kan därför i stället anpas- sande borgenärer ställa ökade krav på bolaget och dess aktieägare. Exempelvis har i utredningen framkommit att bankerna förutser en ökad användning av säkerheter såsom personlig borgen samt i vissa sammanhang ett krav på mer omfattande information från före- tagaren för det fall kravet på ett minsta aktiekapital tas bort eller väsentligen sänks. En förändring av kapitalkraven skulle i enlighet med detta resonemang påverka de aktiebolag som söker extern finan- siering för sin verksamhet. Exempelvis finansierar omkring 20 pro- cent av de nystartade aktiebolagen en del av sin verksamhet genom banklån, se avsnitt 3.4. Härtill kommer behov av lån och andra kre- diter under företagets fortlevnad. 
 Som exempel på vilka konsekvenser lagändringar kan förväntas få utifrån dessa aspekter kan paralleller dras med den s.k. förmånsrätts- reformen som trädde i kraft den 1 januari 2004, vilken bl.a. innebar ändrad förmånsrätt för företagsinteckningar. Av ITPS:s 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT  
 utvärdering framgår att bankernas förutsättningar vid konkurser förändrades i och med reformen och att detta fått genomslag i banksystemet. Re- formen innebar att den särskilda förmånsrätten försvann och att företagsinteckningens värde reducerades från 100 till 55 procent. Bankerna anpassade sig till de nya förutsättningarna och förändrade sitt synsätt på säkerheter, vilket ledde till ett ökat risktagande för företagare i form av borgen eller privata pantsättningar. Slutsatsen i utvärderingen var vidare att bankerna påverkat de mindre företagen att öka sitt eget kapital eller att hitta andra former av finansierings- lösningar såsom fakturabelåning eller leasing och att kostnaderna på så vis ökat. 
  
 5.4 
  
 Bestämmelserna kring aktiekapitalet och dess betydelse som seriositetsspärr 
  
 Ytterligare ett skäl för ett lagstadgat krav på ett minsta aktiekapital som framförts är att detta utgör en seriositetsspärr. Spärren kan sägas syfta till dels att en blivande företagare ska ha en genomtänkt affärsidé som denne är beredd att själv göra en kapitalinsats för, dels att undvika att aktiebolagsformen används för oseriösa syften. 
  
 8 
  
 TP PT  
 Förmånsrättsreformen, En utvärdering av reformens konsekvenser för små och medelstora företag, Institutet för tillväxtpolitiska studier, A2007:014. 
 85 
 Aktiekapitalet samt skyddet för detta avser att reducera och förhindra otillbörligt nyttjande av de fördelar aktiebolagsformen erbjuder. Detta har både ett samhälleligt intresse och ett intresse för de olika intressenterna kring aktiebolaget. Vidare kan de lagstadgade bestäm- melserna ha särskild betydelse för de  
 icke-anpassande 
  borgenärer som inte avtalsvis kan säkra sina intressen. 
 Det brukar alltså anföras att det behövs en tröskel i syfte att redu- cera risken för att aktiebolag används i oseriösa syften. När mini- migränsen för aktiekapitalet 1973 höjdes från 5 000 kr till 50 000 kr påpekades att den låga gränsen om 5 000 kr möjliggjort att aktie- bolagsformen i betydande utsträckning använts för att uppnå skatte- mässiga fördelar samt att aktiebolagsformen ofta använts av företag för vilka denna form inte varit avsedd. Detta ansågs vålla stora svårig- heter vid taxeringskontrollen och underlätta skatteflyktsåtgärder av olika slag. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT  
 Vid 1995 års höjning från 50 000 kr till 100 000 kr angavs som ett skäl, utöver penningvärdesförsämringen, att en väsentlig höjning skulle kunna bidra till att motverka det missbruk av aktie- bolagsformen för olika slag av ekonomisk brottslighet som ibland förekommit. 
 TPF 
  
 10 
  
 FPT 
  
 Brottslighet inom och oseriös användning av aktiebolagsformen förekommer mer inom vissa branscher än andra. Aktiekapitalet måste dock av naturliga skäl gälla för alla branscher. Det kan konstateras att en höjning av aktiekapitalet utifrån syftet att utgöra en högre seriositetsspärr även påverkar branscher med små eller obetydliga problem avseende laglydnad. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT  
 På motsvarande sätt kan dessa intres- sen vägas mot varandra vid en sänkning av aktiekapitalet. 
 Gällande rätt avser således att tillförsäkra att företaget vid bil- dandet tillförs ett visst minsta kapital. Bestämmelserna om inbe- talning kan dock på olika sätt kringgås. Detta behöver inte alltid vara fråga om olagliga förfaranden. Ett exempel är förfaranden kring s.k. lagerbolag. Det är fråga om bolag som är bildade, granskade och registrerade aktiebolag som ligger i lager hos speciella ombud för försäljning. Det är möjligt att skapa ett sådant lager, utan att bin- da stora belopp, genom att ett aktiekapital om 100 000 kr passerar genom flera nybildade bolag i en serie. Det stora flertalet lagerbo- lagsbildare hanterar regelverket på ett riktigt sätt och säljer inte ett lagerbolag om inte aktiekapitalet finns intakt i bolaget. Det finns dock även oseriösa lagerbolagsbildare som bildar och lagerhåller 
  
 9 
  
 TP PT  
 Prop. 1973:93 s. 88. 
  
 10 
  
 TP PT  
 Prop. 1993/94:196 s. 82. 
  
 11 
  
 TP PT  
 Slutbetänkandet Ekonomisk brottslighet i Sverige (SOU 1984:15). 
 86 
 aktiebolag utan att det finns täckning för aktiekapitalet och där bolaget sedan kan användas för ekonomisk brottslighet. 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 Detta är ett sätt att använda aktiebolagsformen i ett oseriöst syfte. Ett annat vanligt sätt att utnyttja aktiebolag i brottsliga syften är att använda bolagen som bas för kreditbedrägerier. Ytterligare ett är att använda bolagen som s.k. målvaktsbolag i härvor med svart arbetskraft. Mål- vaktsbolagen har oftast som enda uppgift att ställa ut osanna fakturor och att fungera som betalningsförmedlare i den kontanthantering som brottsuppläggen förutsätter. Hos personer som ägnar sig åt sådan brottslighet är det väl känt att ett aktiebolag endast kan användas en begränsad tid i brottsligt syfte innan samhällets kontrollmekanismer kan slå till. Brottsuppläggen förutsätter därför att det ständigt finns nya aktiebolag att tillgå som kan ersätta de bolag som förbrukats. Mot bakgrund av detta kan konstateras att kravet på ett minsta aktiekapital i ett bolag i och för sig inte stoppar missbruk, men det utgör i vart fall ett visst hinder för personer som vill starta ett aktiebolag i oseriöst syfte. 
  
 5.5 
  
 Utländsk bolagsregistrering 
  
 Som framgår av avsnitt 3.4 finns det idag en möjlighet att inom EU fritt välja att starta ett bolag i den medlemsstat som erbjuder den mest förmånliga bolagslagstiftningen och därefter bedriva själva verk- samheten genom en filial i en eller flera andra medlemsstater. Denna möjlighet kan innebära att tvingande bestämmelser om kapitalkrav, som alltjämt finns i flera medlemsstater, urholkas. Detta har satt press på lagstiftaren i medlemsstaterna och en utveckling har i flera länder skett mot sänkta eller slopade krav på en minsta nivå på aktiekapitalet. 
 Även i Sverige har, som ovan nämnts, som ett argument för en förändring av kapitalkravet anförts att allt fler företag använder sig av bolagsrätten i ett annat  
 EU-land 
  och därefter bedriver verksam- heten genom en filial i hemlandet. Antalet filialer i Sverige med bolagsregistrering i andra medlemsstater är dock lågt. Exempelvis finns det i Sverige drygt 300 filialer till brittiska privata aktiebolag. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 Här kan nämnas att det ser ut på liknande sätt i Danmark. Däremot ser det annorlunda ut i Tyskland där det bildas 
  
 12 
  
 TP PT  
 Lagerbolag och ekonomisk brottslighet, Ekobrottsmyndigheten, Rapport 2003:3.  
 13 
  
 TP PT  
 Källa: Aktiebolagsregistret. 
 87 
 omkring 6 000 filialer per år till brittiska privata aktiebolag. 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT  
 Skälen till att en företagare väljer att registrera sitt bolag i ett annat EU- land kan dock vara helt andra än att slippa det lagstadgade kapitalkravet såsom skatterättsliga hänsyn eller en möjlighet att låna pengar ur bolaget utan hinder av aktiebolagslagens låneförbud. Möjligheten att på detta sätt med en filial kringgå bestämmelserna om minimikapital är därför inte, i vart fall för närvarande, ett övertygande argument för att ta bort eller radikalt sänka minimigränsen för aktiekapitalet i Sverige. 
  
 5.6 
  
 Kan en förändring av aktiekapitalet påverka nyföretagandet? 
  
 I Sverige är inställningen till företagande positivt och detta särskilt bland unga. På vägen fram till att bli företagare upplevs dock ett antal hinder såsom risktagande, krångligt regelverk samt svårigheter med finansiering. Det kan även innebära ett risktagande att välja bort en anställning med den därtill hörande tryggheten. 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT  
 I Sverige pågår därför ett arbete inom olika regelområden i syfte att underlätta för mindre företag att starta, driva och utveckla sin verksamhet. Det är exempelvis fråga om borttagande av revisionsplikten samt minskad administrativ börda. Det pågår även ett arbete med att förbättra trygghetssystemet för företagare. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT  
 Översynen av aktiekapitalet utgör med andra ord enbart en mindre del av det totala arbete som pågår för att stimulera företagandet i Sverige. 
 Av underlag från Nutek framgår att det finns studier 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT  
 som pekar på att krav på minimikapital i vissa fall verkar ha viss negativ effekt på antalet nya företag. Detta kan exempelvis vara fallet när satsning- ar ska göras på innovativa idéer som kan innebära en större risk än normalt. Utredningen har dock inte kunnat finna något empiriskt stöd för att nyföretagandet i sin helhet skulle öka på grund av ett sänkt krav på aktiekapital. 
 En jämförelse kan i detta sammanhang göras med Finland. Efter det att den finländska aktiebolagslagen förändrats, vilket innebar 
  
 14 
  
 TP PT  
 Wilkins, Lopez, a.a., s. 26. 
  
 15 
  
 TP PT  
 Underlag från Nutek, Finns det ett samband mellan en sänkning av aktiekapitalet och ökat nyföretagande,  
 2007-03536. 
  
 16 
  
 TP PT  
 Utredningen om trygghetssystem för företagare, N 2006:11. 
  
 17 
  
 TP PT  
 Peterson, Shepherd, Small Business Economics 2007,  
 28:171-186, 
  samt undersökningar i forsk- ningsprojekt om högutbildade svenskars entreprenöriella aktiviteter, Miller m.fl., Institutet för entreprenörskap- och småföretagsforskning vid Handelshögskolan i Jönköping. 
 88 
 bl.a. en sänkning av aktiekapitalet, har det enligt statistik från finska Patent- och Registerstyrelsen bildats fler nya aktiebolag, men även totalt fler nya företag. Det är dock svårt att bedöma vilken bety- delse det sänkta aktiekapitalet haft härför samt huruvida, i vart fall, en del av uppgången är tillfällig beroende på att ett antal företagare inväntat den nya lagstiftningen. 
 Här kan också poängteras att den eftersträvade effekten inte enbart avser att få fler nya företagare utan även att en stor andel av dessa har överlevnadspotential och förmåga till tillväxt. Överlevnads- graden för aktiebolag är i dagsläget hög, drygt 80 procent, och en stor andel bedöms som tillväxtföretag, se avsnitt 2.2. Liksom ny- företagandet påverkas ett företags överlevnadsförmåga av en mängd faktorer inom olika rättsområden såsom skatterätt och arbetsrätt. Troligtvis skulle en förändring av enbart kapitalkravet generellt inte få någon större betydelse för överlevnads- och tillväxtförmågan. En företagare skulle även fortsättningsvis ha ett intresse av att verksam- heten tillförs relevant kapital. Däremot är det möjligt, såsom fram- går nedan, att fler av dem som idag väljer att bli enskilda närings- idkare i stället skulle välja aktiebolagsformen. Detta skulle kunna innebära att även företagare vars verksamhet utgör en bisyssla eller för vilken det inte finns några egentliga tillväxtplaner skulle välja aktiebolagsformen. 
 För den som vill starta företag i Sverige finns ett antal olika före- tagsformer att välja mellan, se avsnitt 2.1. Även om aktiebolaget inte är den mest använda företagsformen så har den vissa fördelar gent- emot andra företagsformer. En väsentlig sådan fördel ur företagarens perspektiv är att aktieägarna inte personligen ansvarar för bolagets förpliktelser och därmed kan hålla företagets ekonomi åtskilt från den privata ekonomin. Det kan även finnas skattefördelar som gör att aktiebolag i vissa avseenden kan vara att föredra framför enskild firma. 
 TPF 
  
 18 
  
 FPT  
 Vidare kan, i vissa fall, kontakter med olika intressenter underlättas genom att verksamheten bedrivs i aktiebolagsformen. Exempelvis ställer vissa företag krav på att deras leverantörer ska vara aktiebolag. Aktiebolagsformen kännetecknas också av ett gott anseende, vilket innebär att formen kan göra det enklare och till och med vara en förutsättning för att få extern finansiering. Det kan även vara en fördel för de företag som bedriver handel med 
  
 18 
  
 TP PT  
 En utredare har från Finansdepartementet fått i uppdrag att se över de skattemässiga vill- koren för företagande i olika organisationsformer och där en utgångspunkt för uppdraget är att det är önskvärt med så långt möjligt likformiga och neutrala regler för olika organisations- former. Förslag ska lämnas under våren 2008. 
 89 
 utlandet samt vid offentlig upphandling. Aktiebolaget är vidare en flexibel företagsform som kan användas för skilda slag och storlek av verksamhet. En stor andel av aktiebolagen består idag av enmans- och fåmansbolag. 
 Många nyföretagare väljer att starta sin verksamhet som enskild näringsidkare, se avsnitt 2.2. En anledning härtill kan vara nivån på aktiekapitalet. Här kan nämnas att drygt 80 procent av samtliga aktie- bolag i dagsläget drivs med ett aktiekapital som motsvarar lagens minimikrav. Alla som startar ett företag behöver ett startkapital. Företagets behov av kapitaltillskott är dock beroende av verksam- hetens art och omfattning. Huvuddelen av de företag som i dags- läget etableras i Sverige ingår i tjänstesektorn, se avsnitt 2.2. Tjänste- och kunskapsföretag där det till största del handlar om att ställa sin arbetskraft till förfogande, och även handelsföretag, har normalt lägre startkostnader och lägre investeringsbehov och det är således inte alltid som kapitalbehovet i dessa företag uppgår till ett belopp om 100 000 kr. Även småföretagarerepresentanter framhåller att dagens kapitalkrav för vissa mindre företagare, och då framförallt inom tjänstesektorn, utgör ett hinder för att välja aktiebolaget som företagsform. En annan omständighet som talar för att aktiekapi- talet kan ha betydelse för den enskildes val av företagsform är att nyföretagandet i aktiebolagsformen minskade samtidigt som nyföre- tagandet som enskild näringsidkare ökade när aktiekapitalet höjdes 1995, se avsnitt 2.2. 
 Det är i och för sig inte något självändamål att öka antalet aktie- bolag på bekostnad av andra företagsformer. Även om ett lägre kapitalbehov hos ett nystartat företag innebär ett lägre ekonomiskt risktagande så kan dock även dessa företag ha affärsmässiga skäl till att vilja använda sig av aktiebolagsformen. 
 TPF 
  
 19 
  
 FPT  
 Också mindre verk- samheter med lägre kapitalbehov bör ha större valfrihet att kunna välja den associationsform som är mest lämplig i den enskilda fallet. En sänkning av minsta tillåtna aktiekapital skulle öka tillgängligheten till aktiebolagsformen för företag med lägre kapitalbehov. 
  
 19 
  
 TP PT  
 Wilkins, Lopez, a.a., s. 18 och 27. 
 90 
  
 5.7 
  
 Bestämmelserna om tvångslikvidation vid kapitalbrist 
  
 Här kan något särskilt nämnas om bestämmelserna om tvångs- likvidation vid kapitalbrist i 25 kap.  
 13–20 
  §§ ABL. Innehållet i bestämmelserna beskrivs närmare i avsnitt 3.1.4. 
 Bakgrunden till bestämmelserna är att det har ansetts rimligt att sätta en gräns för hur långt en verksamhet får fortsätta innan bolaget i borgenärernas intresse antingen inleder en ordnad avveckling av bolaget eller vidtar åtgärder för att stärka bolagets ekonomiska ställ- ning. Vidare blir aktieägarna i tid varskodda om bolagets situation för att kunna överväga vilka åtgärder som lämpligen kan vidtas. Kon- sekvensen av en underlåtenhet att upprätta kontrollbalansräkning medför personligt och solidariskt betalningsansvar för alla förbin- delser som bolaget ingått därefter. 
 En olägenhet som kan anföras mot bestämmelserna är att dessa utgår från ett bolags insufficiens, dvs. att skulderna överstiger till- gångarna, och inte såsom inom andra regelområden, exempelvis kon- kursrätten, på insolvens, dvs. oförmåga att betala förfallna skulder. Bestämmelserna kan bidra till att bolaget väljer ett så lågt aktiekapital som möjligt. 
 TPF 
  
 20 
  
 FPT  
 Vidare kan för det fall ett aktiebolag har ett registrerat aktiekapital som överstiger minimigränsen om 100 000 kr bolaget vid en situation innebärande likvidationsplikt minska aktiekapitalet för att höja täckningsgraden och därmed komma ur likvidations- situationen. 
 Det kan vidare ifrågasättas om bestämmelserna skapar de rätta förutsättningarna för att på ett tidigt stadium upptäcka och åtgärda förekommande kapitalbrist. När ett bolag har ett lågt aktiekapital kan det också hända att insolvens inträder först. Vidare kan den om- ständigheten att bestämmelserna i ABL bygger på insufficiens inne- bära att ett bolag som får löpande kassatillskott i form av lån från ett moderbolag eller annan aktieägare och därmed kan möta sina be- talningsförpliktelser ändå kan komma att likvideras. Detta medan ett bolag som är sufficient får fortsätta sin verksamhet, i vart fall enligt aktiebolagsrättens regler, även om bolaget saknar likvida medel att möta sina löpande förpliktelser. 
 De beskrivna olägenheterna utgör i och för sig skäl för att när- mare se över bestämmelserna. En annan omständighet som har betydelse är de förslag som lämnats till regeringen i betänkandet Av- 
  
 20 
  
 TP PT  
 Gonzalez, a.a., s. 387. 
 91 
 skaffande av revisionsplikten för små företag (SOU 2008:32). För- slagen innebär bl.a. ett avskaffande av revisionsplikten så att denna plikt enbart ska gälla för knappt fyra procent av aktiebolagen. Vilka konsekvenser detta kan komma att medföra är dock oklart och det är möjligt att många bolag alltjämt kommer att behålla revisionen alternativt någon annan form av kontrollåtgärd. 
 För det fall bestämmelserna om tvångslikvidation vid kapitalbrist samt de därtill fogade bestämmelserna om personligt betalnings- ansvar för styrelsen och aktieägare tas bort skulle en möjlighet vara att i stället införa ett personligt betalningsansvar för en styrelseleda- mot eller ägare om denne drivit bolaget vidare trots att denne insåg eller bort inse att det inte fanns rimlig utsikt att bolaget skulle kunna undvika insolvens. För att undgå ansvar kunde krävas att vederbö- rande vidtagit relevanta åtgärder för att förbättra bolagets ställning. Dessa bestämmelser skulle tillsammans med skadeståndsreglerna i ABL samt bestämmelser i konkurslagen och straffbestämmelser om brott mot borgenärer utgöra det huvudsakliga skyddet för borgenärer. 
 Här ska dock beaktas att Sverige i enlighet med artikel 17 i det andra bolagsrättsliga direktivet måste föreskriva en täckningskon- troll för publika aktiebolag. Även om detta inte är bindande för regleringen för privata aktiebolag så finns det även omständigheter som talar emot ett borttagande av bestämmelserna om tvångslikvi- dation vid kapitalbrist för dessa bolag. Bestämmelserna har funnits under lång tid och har blivit väl etablerade som en del av kapital- skyddet. Vidare kan det för den enskilde företagaren vara till fördel att bestämmelserna är kopplad till ett så tydligt kriterium som halva det registrerade aktiekapitalet. Det är troligt att ansvar kopplat till en insolvensregel skulle uppfattas som mer oklar och svårtillämpad. 
 På motsvarande vis som i Finland skulle en annan möjlighet till reformering av bestämmelserna kunna vara att i stället för tvångs- likvidation föreskriva krav på offentlighet. Detta skulle innebära att styrelsen alltjämt har att agera när det saknas täckning för halva det registrerade aktiekapitalet, men att förpliktelsen går ut på en offentlig registrering. Härigenom skulle borgenärer m.fl. få kännedom om att ett företag har kapitalbrist och kunna följa vilka åtgärder som vidtas i anledning därav. Fördelen med att aktieägarna i tid blir varskodda skulle därmed alltjämt bestå. 
 Vi kommer inte att i detta delbetänkande närmare analysera beho- vet av reformering av ovan angivna bestämmelser. I stället kommer vi att överväga behovet av detta i vårt fortsatta arbete. 
 92 
  
 6 
  
 Överväganden och förslag om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Som framgår av avsnitt 3.4 har det ansetts att det nu finns skäl att se över regleringen kring aktiekapitalet. Detta beror delvis på den utveckling som sker och har skett inom EU samt i vissa av medlems- staterna. Vidare kan frågan ses som en del av det regelförenklings- arbete som pågår i Sverige och EU i syfte att bl.a. stärka företagens konkurrenskraft. 
 Tidigare överväganden beträffande aktiekapitalet har i huvudsak rört frågan till vilken nivå minimigränsen bör bestämmas. Vid de höjningar av minimigränsen för aktiekapitalet som skett har en starkt bidragande orsak varit behovet av att göra en indexreglering i för- hållande till penningvärdet. Den senaste höjningen skedde 1995 då gränsen höjdes från 50 000 kr till 100 000 kr. Penningvärdets för- sämring sedan 1995 innebär i praktiken att en sänkning av kapital- kravet redan skett. Utredningens uppdrag går ut på att undersöka om det är möjligt att även nominellt sänka det nuvarande lagstad- gade kravet om 100 000 kr. 
 Enligt direktiven ska en utgångspunkt för utredningen vara att svenska privata aktiebolag även i fortsättningen ska ha ett visst aktie- kapital, men att detta inte bör vara högre än vad som är nödvändigt för att det, tillsammans med vad som följer av annan reglering, ska tillgodose förekommande borgenärsintressen. Frågan måste bedömas mot bakgrund av uppdragets huvudsyfte nämligen att resultatet av en regelförändring i praktiken ska innebära en förenkling för mindre företag. 
 I uppdraget ingår att särskilt överväga om aktiekapitalet bör sättas lägre än idag och i så fall särskilt överväga nivåerna 50 000 kr och 
 93 
 20 000 kr. Ett annat alternativ som utredningen har att överväga är att lagen inte anger någon lägsta nivå, dvs. att minimigränsen för aktie- kapital helt tas bort. Med en sådan lösning skulle bolagets stiftare kunna bestämma aktiekapitalet till 1 kr. Vi har härutöver undersökt en lösning innebärande en möjlighet till successiv inbetalning av aktie- kapitalet vid nybildning. 
 Det pågår för närvarande ett flertal utredningar som har till upp- drag att inom olika regelområden se över vilka förändringar som kan göras i syfte att stimulera företagandet i Sverige. Frågan om aktiekapitalet kan således ses som en mindre pusselbit i det totala arbetet med att föreslå förändringar som kan komma att göras både inom ABL samt inom andra regelverk. 
 I detta avsnitt framgår våra överväganden och förslag. Delbe- tänkandet är inriktat på överväganden kring kapitalkravet i privata aktiebolag och hur detta bör se ut samt vilka följdändringar som för- anleds av detta. Däremot har aktiebolagens kapitalskyddsbestämmel- ser inte behandlats utifrån ett förenklingssyfte. Denna fråga kommer i stället att behandlas i vårt fortsatta arbete. Vi har valt att presentera två alternativa författningsförslag, varvid dock förslaget under av- snitt 6.2 förordas. 
  
 6.2 
  
 Aktiekapitalet sänks till 50 000 kr 
  
 Huvudförslag: Kravet i 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (2005:551) på ett minsta aktiekapital i privata aktiebolag sänks till 50 000 kr. 
 Förslaget innebär inga andra förändringar i regelverket i ABL än att kravet på ett minsta aktiekapital sänks från 100 000 kr till 50 000 kr. 
  
 6.2.1 
  
 Varför ska det finnas kvar ett lagstadgat krav på lägsta tillåtna aktiekapital? 
  
 Vi har övervägt ett alternativ innebärande att det inte längre i lagen ska finnas något lagstadgat krav på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag. Stiftarna till ett bolag skulle således kunna starta detta med 1 kr i aktiekapital. För de företag som skulle välja att ha ett så lågt bundet kapital i bolaget skulle vissa bestämmelser i ABL i praktiken förlora sin betydelse. Andra bestämmelser i lagen skulle som en följd av förändringen behöva reformeras. 
 94 
 Bestämmelserna i 17  
 kap.–20 
  kap. ABL, se närmare avsnitt 3.1.3, skulle kunna bestå oförändrade. Det bundna kapitalet i ett privat bolag skulle i och för sig i praktiken kunna bestå av 1 kr och den s.k. beloppsspärren i 17 kap. 3 § första stycket ABL torde därvid inte längre ha någon reell innebörd. Däremot skulle den i lagen an- givna s.k. försiktighetsregeln vid värdeöverföringar i 17 kap. 3 § andra stycket ABL alltjämt göra sig gällande. En översyn av bestämmel- serna i 25 kap.  
 13–20 
  §§ ABL om tvångslikvidation vid kapitalbrist, se avsnitt 3.1.4, skulle dock vid borttagande av kravet på lägsta aktiekapital vara behövligt eftersom bestämmelserna utgår från att åtgärder av styrelsen ska ske om det finns skäl att anta att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet. Se närmare under avsnitt 5.7 beträffande vad en sådan reform skulle kunna innebära. 
 Genom att ta bort den lagstadgade gränsen för minimikapitalet skulle den positiva effekten uppstå att aktiekapitalet skulle få be- stämmas av aktieägarna själva så att detta stod i proportion till om- fattningen av den utövade verksamheten. Detta skulle innebära att minimikapitalkravet inte längre skulle bli detsamma för alla bolag utan skulle kunna bestämmas utifrån bolagets storlek, verksamhetens art, omfattning och risker m.m. Särskilt företag vars kapitalbehov inte uppgår till 100 000 kr skulle gynnas av en sådan förändring. 
 Vidare utgör, vilket framgår av avsnitt 5.2, dagens krav på aktie- kapital knappast något egentligt borgenärsskydd. Även detta talar för att dagens kapitalkrav skulle kunna tas bort. Kravet på aktie- kapital tillsammans med bestämmelserna om kapitalskydd kan dock ändå, och då särskilt för de borgenärer som inte avtalsvis kan reg- lera sitt förhållande till bolaget, ha betydelse. Ett borttagande av kravet på minsta aktiekapital samt till följd därav vissa förändringar i de tvingande bestämmelserna om kapitalskydd skulle innebära att en anpassning inom borgenärskollektivet skulle behöva ske. De krav i lagen som tas bort skulle i stället i många fall behöva regleras mellan parterna genom avtal eller av aktieägarna i bolagsordningen. Som framgår i avsnitt 5.3 skulle detta kunna medföra att banker och andra finansiärer i stället kräver ett visst minsta insatt kapital, ökade säker- heter såsom personlig borgen samt ökad information av företagen. Även leverantörers användning av exempelvis återtagandeförbehåll och leasing eller krav på kontant betalning kan komma att förändras. Detta ställer krav på borgenärernas förmåga att handla rationellt genom att i en större omfattning kunna bedöma kreditrisker och handla utifrån dessa. En reform skulle inledningsvis medföra ökade 
 95 
 transaktionskostnader för vissa borgenärer och bolagen själva efter- som de individuella avtalen skulle bli mer omfattande. På längre sikt skulle dock förmodligen mer standardiserade avtalsklausuler användas. För aktieägare och bolag som är i behov av kredit från finansiärer eller leverantörer skulle i praktiken de nu lagstadgade kraven ersättas av krav från anpassande borgenärer. Någon förenkling ur denna aspekt blir det således inte fråga om. Sådana ökade krav skulle dock inte påverka aktieägare i exempelvis ett mindre företag där det inte finns något behov av krediter. För denna grupp skulle således ett borttagande av kravet i lagen vara mer positivt. 
 Utifrån företagarnas perspektiv skulle alternativet innebära en ökad tillgänglighet till aktiebolagsformen, men detta till priset av att anpassande borgenärer i ökad utsträckning skulle ställa hårdare krav för att säkerställa sina fordringar. Dessa avtalsvis ställda krav skulle också i viss mån gynna borgenärer som inte kan reglera för- hållandet till bolaget. Ett borttagande av kapitalkravet samt ändringar i kapitalskyddet uppfattas dock exempelvis av Skatteverket såsom en försämring i borgenärsskyddet. 
 En annan konsekvens som är att beakta vid ett borttagande av delar av kapitalskyddet är huruvida principen om det begränsade personliga ansvaret kan komma att inskränkas. Detta kan bli fallet eftersom anpassande borgenärer som kompensation för att det inte längre finns något kapitalkrav kommer att i större omfattning kräva någon form av personlig säkerhet. Därigenom finns risk för en ur- holkning av principen om det begränsade ansvaret för bolagets för- pliktelser. Vidare måste beaktas om en sådan urholkning skulle kunna bli fallet på grund av ett ökat antal rättsfall angående s.k. ansvars- genombrott. I avsnitt 3.1.6 redogörs närmare för olika rekvisit som bedöms avgörande för om ansvarsgenombrott kan komma i fråga. Vid en jämförelse med exempelvis USA, där flera borgenärsskydds- regler saknas i förhållande till svensk rätt, så är praxis kring ansvars- genombrott betydligt mer utvecklad. Ett borttagande av kapitalgrän- sen skulle i en större utsträckning leda till fall där det ifrågasätts huruvida aktieägarna för den verksamhet som bedrivs har tillfört ett tillräckligt kapital och som således skulle ha betydelse för det s.k. underkapitaliseringsrekvisitet. En sådan rättsutveckling skulle kunna äventyra aktiebolagsformens användbarhet och attraktivitet eftersom den grundläggande principen att delägare inte ansvarar personligen är grunden för aktiebolagets funktion i näringslivet. Det skulle således kunna öka osäkerhetsmomentet i all närings- verksamhet i aktiebolagsform. 
 96 
 Även om således en hel del kan tala för att kravet på ett lägsta aktiekapital borde tas bort, inte minst eftersom detta inte innebär något större skydd för borgenärerna, så finns det som framgår ovan även skäl som talar emot ett sådant borttagande. Som framgår när- mare av avsnitt 5.5 finns det inte heller anledning att i dagsläget förändra regelverket på grund av att bolag hemmahörande i Sverige väljer att registrera sitt bolag i en annan  
 EU-medlemsstat. 
  Eftersom bestämmelserna i EG:s andra bolagsdirektiv om kapitalkrav och kapitalskydd gällande publika aktiebolag inte för närvarande avses reformeras så finns det inte heller av det skälet anledning att på samma sätt överväga en reform av den svenska rätten. Det kan inte heller bortses från att kapitalkravet anses ha en betydelse som seriositets- spärr när det gäller att skydda aktiebolagsformen från att utnyttjas i oseriösa syften, se avsnitt 5.4. Vi har därför kommit fram till att det i vart fall inte för närvarande finns skäl att i svensk rätt ta bort kravet på minimikapital. 
  
 6.2.2 
  
 Varför ska kravet på aktiekapital sänkas? 
  
 Som tidigare framförts har konkurrensaspekter mellan medlemssta- terna i EU inte ansetts som ett övertygande argument för att sänka aktiekapitalet, se avsnitt 5.5. 
 Vi har inte heller funnit övertygande stöd för att en sänkning av aktiekapitalet i sig skulle påverka nyföretagandet. Däremot skulle en sänkning av kapitalkravet innebära att aktiebolagsformen blir mer tillgänglig för vissa företagare, se närmare avsnitt 5.6. I många branscher krävs det ett startkapital som minst motsvarar dagens mini- minivå och ibland långt mer än så. För dessa verksamheter skulle det knappast innebära någon fördel med ett sänkt aktiekapital. Det handlar i stället om de företag där kapitalbehovet inte uppgår till ett belopp om 100 000 kr och där kravet på kapital således ses som ett hinder att välja aktiebolagsformen. Kapitalbehovet varierar betydligt beroende av framför allt verksamhetens art och omfattning. Enligt en studie 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 är den genomsnittliga kostnaden för att starta ett företag cirka 87 000 kr. Då avses både kostnader för att komma igång med verksamheten och personliga kostnader för att klara sig under etable- ringsfasen. Detta talar för att en sänkning skulle vara till fördel för i vart fall en viss grupp av företagare. Det är framför allt verksamheter 
  
 1 
  
 TP PT  
 Entreprenörsspegeln 2007, utgiven av Forum för småföretagsforskning, Handelshögskolan i Stockholm och Nutek. 
 97 
 inom tjänstesektorn, där investeringar i materiella tillgångar inte be- hövs i någon större omfattning, som kan behöva ett lägre kapital- krav. Under 2006 utgjorde nystartade företag inom tjänstenäringar en andel om 82 procent av alla nystartade företag. Inom tjänste- näringar avsåg drygt 40 procent finansiell verksamhet och andra företagstjänster, 35 procent utbildning, hälso- och sjukvård samt andra samhälls- och persontjänster, 21 procent varuhandel, repara- tioner samt restaurang- och hotellrörelse samt 4 procent transport och kommunikation. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
  
 Ett stort antal nya småföretagare skulle därmed kunna uppfatta en sänkning av kapitalkravet som positivt och därmed överväga att använda aktiebolagsformen. En ökad valfrihet för företag med lägre kapitalkrav talar därför för en sänkning av aktiekapitalet. Som redan inledningsvis påtalades har dock försämringen av penningvärdet sedan 1995 i realiteten redan inneburit en sänkning av kapitalkravet. Frågan är således om några och i så fall vilka negativa effekter som kan inträda på grund av en sänkning. Nedan görs en sådan avväg- ning i förhållande till de i direktiven angivna beloppsgränserna om 20 000 kr och 50 000 kr. 
  
 6.2.3 
  
 20 000 kr eller 50 000 kr? 
  
 Ovan har redogjorts för olika effekter som kan förutses om kravet på minimikapital tas bort. Det kan ifrågasättas om vissa av dessa effekter även kan få betydelse vid en sänkning av aktiekapitalet. 
 En första fråga är huruvida en sänkning av aktiekapitalet skulle påverka borgenärerna så att de för att kompensera sänkningen i stället skulle ställa ökade krav på bolagen avseende exempelvis säkerheter och information. Det har i utredningen framkommit att bankerna bedömer att en mindre sänkning av kapitalkravet kan ske utan dessa effekter. Det är dock omöjligt att bedöma var denna gräns går och detta kan även variera mellan olika borgenärer. Effekter av ökade krav från anpassande borgenärer kan dock förutses bli mindre vid en sänkning till 50 000 kr än till 20 000 kr. Vidare har, som ovan an- förts, vissa företag inte behov av kredit m.m. och skulle därför inte beröras av en sådan effekt. Generellt kan dock ett ökat krav på personliga säkerheter, som förutses bli fallet om gränsen sätts för 
  
 2 
  
 TP PT  
 Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS), Nyföretagandet i Sverige 2005 och 2006, S2007:004, s. 41. 
 98 
 lågt, innebära en inskränkning av principen om det begränsade per- sonliga ansvaret och därmed fördelarna med aktiebolagsformen. 
 För  
 icke-anpassande 
  borgenärer som inte avtalsvis kan säkra sina fordringar är det rimligt att en sänkning av kapitalkravet uppfattas som en försämring och då i ännu högre utsträckning om gränsen sänks till 20 000 kr än till 50 000 kr. 
 Som framgått ovan är ett skäl för att ha kvar kravet på minimi- kapital att detta anses utgöra en seriositetsspärr på så sätt att risken minskar för att aktiebolagsformen används i otillbörligt syfte, se av- snitt 5.4. Denna spärr får naturligtvis större effekt ju högre kapital- kravet är. 
 En annan omständighet att beakta är att ju lägre kapitalkravet är desto större risk råder för att bolaget hamnar i en tvångslikvidations- situation. En sådan situation innebär ett antal krav på bolaget och därmed ökade administrativa kostnader. 
 Efter en avvägning mellan intresset av att fler mindre företag ska få ökad tillgång till aktiebolagsformen och de olika effekter som en sänkning innebär har vi kommit fram till att en sänkning bör ske men inte till en lägre nivå än 50 000 kr. Förslaget går således ut på att kravet på minsta aktiekapital för privata aktiebolag sänks från 100 000 kr till 50 000 kr. Detta är en nivå som historiskt är mycket låg, se avsnitt 2.3. 
  
 6.3 
  
 Successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning 
  
 Alternativt förslag: I aktiebolagslagen (2005:551) erbjuds en möjlig- het till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning av privat aktiebolag innebärande att minst en fjärdedel av aktie- kapitalet ska inbetalas vid bildandet. Förslaget kan kombineras med en sänkning av minimikapitalet till 50 000 kr. 
 Vi har övervägt ett alternativ innebärande en möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning. Denna möjlighet har tidigare erbjudits enligt svensk rätt, se avsnitt 3.3. Som framgår nedan finns det både för- och nackdelar med en sådan reglering. Vid sidan av huvudförslaget har vi valt att även presentera hur en lagreglering med successiv inbetalning vid nybildning skulle kunna 
 99 
 se ut. I det alternativa förslaget ingår även en möjlighet att sam- tidigt sänka minimikapitalet till 50 000 kr. 
 Effekterna av en sådan lagreglering kan till stor del jämföras med dem som kan förmodas uppstå vid en sänkning av aktiekapitalet. 
 Genom en i lag erbjuden möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet skulle stiftarna erbjudas en större flexibilitet vid bola- gets bildande. Detta skulle kunna vara särskilt betydelsefullt i fall där stiftarna är olika resursstarka. Genom att aktietecknarna skulle få längre tid på sig att betala aktiekapitalet skulle även tillgänglighet till aktiebolagsformen öka till fördel för framför allt vissa mindre företag. Denna effekt skulle bli större om aktiekapitalet samtidigt sänktes till 50 000 kr. 
 Möjligheten till en successiv inbetalning av aktiekapitalet vid ny- bildning erbjuds enligt flera länders rättsordningar och då både för motsvarande publika och privata aktiebolag. Det är exempelvis fallet i England, Tyskland, Italien, Frankrike och Nederländerna. Bestäm- melserna är i huvudsak utformade enligt EU:s andra bolagsdirektiv av vilket framgår att minst 25 procent av det nominella beloppet eller det bokförda parivärdet ska betalas vid bolagets bildande. Däremot krävs i samtliga av länderna Sverige, Danmark, Norge och Finland att hela aktiekapitalet ska betalas in vid bolagets bildande för att kunna registreras. Enligt svensk rätt har detta motiverats med att det är först när aktiekapitalet blivit inbetalt som borgenärerna får någon form av kompensation för det bortfall av personligt ansvar för bolagets förpliktelser som inträffar i och med registreringen. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT 
  
 En effekt av successiv inbetalning av aktiekapitalet kan bli att före- tagets anpassande borgenärer ställer högre krav på säkerheter och information fram till dess aktiekapitalet är helt inbetalt. Exempelvis har från olika banker framförts att krav på personlig borgen eller krav på att ägarna tillskjuter egna medel förutses bli fallet intill dess hela aktiekapitalet är inbetalt eller i vart fall uppgår till 50 000 kr. Sådana krav skulle kunna bli än mer påtagliga om aktiekapitalet sam- tidigt sänks till 50 000 kr och därmed kunna få negativa effekter på kreditförsörjningen för mindre bolag. Liksom tidigare framhållits påverkar dock detta förhållande inte de företag som på grund av verk- samhetens art saknar behov av kredit från exempelvis kreditinstitut eller leverantörer. 
 Förslaget innebär ett ökat informationsbehov för den som avser att bilda ett företag. Bestämmelserna kan vidare uppfattas som krång- 
  
 3 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 204. 
 100 
 liga. De bolag som överväger en successiv inbetalning av aktiekapi- talet får ett visst administrativt arbete och därmed ökade admini- strativa kostnader. Detta är inte en önskvärd konsekvens utifrån målet att förenkla regelverket för mindre företag. 
 Härtill kommer att lagstiftaren både i Sverige och i Finland gått ifrån ett tidigare system med successiv inbetalning efter negativa erfarenheter utifrån att full inbetalning inte alltid skedde. En över- gång till full betalning motiverades bl.a. med hänsyn till borgenärs- intressena och då särskilt det allmännas skatteanspråk, se avsnitt 3.3. 
 Mot dessa olika negativa effekter får dock ställas att aktiebolags- formen blir mer tillgänglig för mindre företag. 
  
 6.3.1 
  
 Inbetalning av aktiekapitalet 
  
 Förslaget innebär att stiftarna får avgöra om möjligheten till suc- cessiv inbetalning av aktiekapitalet ska användas eller inte. Stiftarna har därmed att, i förekommande fall, i stiftelseurkunden ange inom vilken tid aktiekapitalet ska betalas. Vidare har stiftarna möjlighet att i bolagsordningen närmare ange vad som ska gälla härför, exem- pelvis att betalning ska ske efter anmaning av styrelsen. 
 En lagreglering innebärande successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning kan utformas på olika sätt. Vi har valt att föreslå att aktietecknare vid bolagets bildande ska inbetala minst en fjärdedel av samtliga tecknade aktier inklusive eventuell överkursfond för att kunna registreras. Detta utgår från utformningen i EG:s andra bolags- direktiv samt regleringen i flera andra länder och då avseende både publika och privata aktiebolag. Detta innebär en lägsta inbetalning vid bolagets bildande om 25 000 kr för det fall minsta tillåtna aktiekapital uppgår till 100 000 kr eller 12 500 kr för det fall minsta tillåtna aktiekapital uppgår till 50 000 kr. 
 För obetald del av aktierna uppstår en betalningsförpliktelse för aktieägaren gentemot bolaget. En fordran som har uppkommit genom att aktiekapital har tecknats, men inte betalats in ska tas upp som en egen rubrik i balansräkningen, se 3 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554) med hänvisning till bilaga 1 till lagen. 
 I de jämförda länderna varierar reglerna huruvida apportegen- domen måste betalas till fullo vid registrering eller om successiv inbetalning får ske. Vi har inte funnit skäl att föreslå annat än att successiv inbetalning av aktiekapitalet även, på samma sätt som en- ligt 1944 års aktiebolagslag, ska kunna ske med apportegendom. 
 101 
  
 6.3.2 
  
 Tidsgräns för inbetalning 
  
 För obetald del av aktierna är aktieägaren således personligt betal- ningsansvarig och denna skyldighet upphör först sedan full betalning erlagts. Enligt det andra bolagsdirektivet gällande publika aktiebolag ska aktier som har getts ut mot apportegendom vara fullt betalda inom fem år från bolagsbildningen eller tillståndet att börja verk- samheten. Fråga är om det i lagen ska finnas en tidsgräns för när aktiekapitalet ska vara till fullo inbetalt eller om det ska vara upp till aktieägarna att själva reglera detta. För de flesta jämförda länderna finns det inte någon i lagen utsatt tid för inbetalning. Inte heller en- ligt svensk rätt bör det i lagen finnas någon sådan tidsgräns. Det blir således stiftarna själva som har att besluta om vilka tidsgränser som ska gälla för inbetalning av aktiekapitalet. 
  
 6.3.3 
  
 Överlåtelse av obetald aktie 
  
 Enligt 2 kap. 21 § första stycket ABL får en skuld på grund av aktie- teckning inte kvittas mot en fordran hos bolaget. Kvittningsför- budet har motiverats med att borgenärer som är aktietecknare inte bör gynnas framför andra fordringsägare i den mån bolaget visar sig vara insolvent. 
 Enligt andra stycket samma paragraf gäller att vid överlåtelse av en aktie som ännu inte är fullt betald, är förvärvaren, så snart han eller hon anmält sig för införing i aktieboken, ansvarig för betalningen tillsammans med överlåtaren. 
 Dessa bestämmelser blir på samma sätt tillämpliga vid successiv inbetalning vid nybildning. 
  
 6.3.4 
  
 Förverkande 
  
 Det är angeläget att styrelsen har möjlighet att vidta adekvata åtgär- der om en tecknad aktie inte betalas i tid. Enligt gällande rätt finns sådana bestämmelser när det exempelvis gäller nyemission. De nya bestämmelserna om successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybild- ning bör därför i detta avseende utformas i enlighet med dessa. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT 
  
 Detta innebär att om en aktie inte betalas i rätt tid, dvs. den tid som framgår av stiftelseurkunden eller om så bestämts efter anmaning 
  
 4 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 337 och prop. 2004/05:85 s. 353. 
 102 
 av styrelsen, så ska styrelsen ha rätt att förklara aktien förverkad. Denna bestämmelse ska dock inte begränsa bolagets möjligheter att i stället driva in fordran på sedvanligt sätt. 
 Innan rätten till aktien förklaras förverkad ska styrelsen upp- mana den betalningsskyldige att betala och underrätta denne om att rätten till aktien annars kan förklaras förverkad. När det gäller be- stämmelserna kring nyemission finns det inte i lagtexten något krav på särskild form för betalningsuppmaningen. Även en muntlig betalningsuppmaning är således tillräcklig. Eftersom det kan vara svårt att bevisa att en uppmaning med korrekt innehåll avlämnats föreskrivs att styrelsen ska anses ha uppfyllt sin skyldighet om en skriftlig uppmaning har skickats till den berättigades postadress med rekommenderat brev. Om den berättigades postadress inte är känd för bolaget, ska styrelsen anses ha uppfyllt sin skyldighet, om upp- maningen gjorts i dels Post- och Inrikes tidningar, dels den eller de ortstidningar som styrelsen bestämmer. Denna reglering bör på motsvarande sätt gälla för föreverkande av aktier vid successiv in- betalning vid nybildning. 
 Så länge en förverkad aktie inte förklarats ogiltig kan styrelsen låta någon annan överta aktien och betalningsansvaret för det teck- nade beloppet. Detta innebär att själva förverkandeåtgärden inte medför att aktien upphör att existera. Den bör därför inte tas bort från aktieboken, men en anteckning ske att aktien förverkats för aktietecknaren. 
 En förverkad aktie kan vara delvis betald av aktieägaren. En fråga är huruvida detta belopp ska återbetalas till aktieägaren efter för- verkandet. 
 Regleringen i 1944 års aktiebolagslag i detta avseende var föl- jande. 
 Då aktie förklaras förverkad, kan vad å aktien inbetalts ej återfordras. Har aktie förklarats övertagen av annan, må ej heller vad som tidigare inbetalats återfordras, förrän den som övertagit aktien till fullo betalt denna. 
 I 1975 års aktiebolagslag fanns inte längre någon möjlighet till suc- cessiv inbetalning av aktiekapitalet. I 2 kap. om bolagets bildande fanns dock bestämmelser om förverkande av aktie som inte betalats i tid. Om en aktie förklarats förverkad och inte övertagits av annan som erlagt full betalning, skulle den, för vilken aktien förverkats, gentemot bolaget svara för en femtedel av full betalning för aktien. 
 103 
 I förarbetena till 1975 års lag 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT  
 uttalades att den ursprunglige aktie- tecknaren borde befrias från sitt betalningsansvar, om hans aktier förklarats föreverkade och övertagits av annan som erlagt full betal- ning för aktierna. Om full betalning inte hade erlagts av annan som övertagit aktierna, uppkom frågan i vilken utsträckning den ursprung- lige aktietecknaren borde vara skyldig att fullgöra sina förpliktelser mot bolaget trots att aktierna förverkats. Det ansågs oskäligt, om en stor del av aktiekapitalet betalats in och aktietecknare på grund av t.ex. ekonomiska svårigheter inte kunde fullfölja sitt åtagande, att hela det inbetalda beloppet blev förverkat. För att skapa en schablon- regel bestämdes att bolaget skulle kunna kräva ersättning med en femtedel av det belopp som skulle betalas för aktien. Om aktieteck- naren betalat mer hade han alltså rätt att få tillbaka överskjutande belopp. Dessa bestämmelser ägde motsvarande tillämpning vid ny- emission. 
 I förarbetena till den nu gällande aktiebolagslagen ansågs att de gällande bestämmelserna om förverkande i allt väsentligt borde ha samma innebörd i den nya lagen. När det gällde bestämmelsen om att den för vilken aktie har förverkats ska svara för en femtedel av aktiens värde om aktien inte övertas av någon annan ansågs dock att denna inte skulle tas med. Detta beroende på att bestämmelsen aldrig tillämpats samt att bestämmelsens effekt på aktietecknarnas betalningsvilja ansågs obetydlig. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT 
  
 Mot bakgrund av detta finns det inte anledning att nu reglera på annat sätt än att belopp som betalats på aktie som förklaras för- verkad enligt 2 kap. 21 a § första stycket ABL enbart återbetalas om aktien övertagits och till fullo betalts av annan. 
  
 6.3.5 
  
 Registrering av betalning av tecknade aktier 
  
 För att successiva inbetalningar av tecknade aktier ska bli offentliga och för att kontroll ska kunna ske av att betalning sker i rätt tid krävs att Bolagsverket efter anmälan registrerar betalning. Därför ska styrelsen, inom en månad efter att tiden för att betala aktier gått ut vara skyldig att till Bolagsverket anmäla betalning av aktierna för registrering. När detta ska ske beror på vad som stadgats i stiftelse- urkunden. Vidare kan vara överenskommet att betalning ska ske efter anmaning av styrelsen. Detta innebär att styrelsen kan ha att 
  
 5 
  
 TP PT  
 Prop. 1975:103 s. 306 ff. 
  
 6 
  
 TP PT  
 Prop. 2004/05:85 s. 353. 
 104 
 till Bolagsverket inkomma med anmälan om registrering av betal- ning flera gånger. 
 Betalning för aktierna får endast registreras när full och godtagbar betalning har lämnats för de i anmälan upptagna tecknade aktier. Prövningen av om kravet på godtagbar betalning av aktier är upp- fyllt förutsätts ske på grundval av uppvisat intyg från kreditinstitut enligt 2 kap. 17 § ABL angående betalning i pengar och uppvisat yttrande från revisor enligt 2 kap. 19 § ABL angående betalning med apportegendom. I detta sammanhang kan noteras att Utredningen om revisorer och revision i sitt delbetänkande Avskaffande av revisions- plikten för små företag (SOU 2008:32) lämnat förslag om att knappt 4 procent av aktiebolagen ska ha revisionsplikt. Det yttrande som avses i 2 kap. 19 § ABL kan dock avges av en revisor som är fristå- ende från bolaget. Förslaget om att det inte längre, för vissa företag, ska vara krav på att ha en revisor kopplad till bolaget har därför inte betydelse i här aktuellt hänseende. 
 En anmälan för registrering ska utformas i enlighet med bestäm- melserna i 1 kap. 1 och 2 §§ aktiebolagsförordningen (2005:559). Vidare bör i aktiebolagsförordningen tas in bestämmelser om att det i anmälan om betalning av aktie ska anges vilken eller vilka aktier som betalats och med vilket belopp samt hur stor del av det regi- strerade aktiekapitalet som är till fullo betalt. Vidare att ett intyg från ett sådant kreditinstitut som avses i 2 kap. 17 § ABL och ett revisorsyttrande enligt 2 kap. 19 § ABL ska ges in. Enligt 3 kap. 1 § punkten 6 aktiebolagsförordningen ska en avgift om 800 kr betalas vid registreringsanmälan. 
 Om full betalning inte erläggs för registrerat aktiekapital eller, i förekommande fall, registrerat minimikapital som anges i bolags- ordningen, inom den i stiftelseurkunden angivna tiden är bestäm- melserna om likvidation i 25 kap. ABL tillämpliga, se avsnitt 6.3.6. 
 Om bolag som i sin bolagsordning angett minimi- och maximi- kapital och det registrerade aktiekapitalet är högre än minimikapi- talet, kan en särskild reglering behövas. Om anmälan om betalning visar att visserligen så många aktier som ingår i minimikapitalet blivit till fullo betalda, men ej samtliga aktier därutöver, ska Bolags- verket efter bolagets hörande registrera nedsättning av det förut registrerade aktiekapitalet med beloppet av de aktier som inte blivit till fullo betalda. Att en sådan nedsättning kan ske utan iakttagande av de borgenärsskyddsregler som annars gäller vid nedsättning av aktiekapitalet kan försvaras med att borgenärerna under bolagets bildningsstadium alltid bör räkna med risken att full inbetalning 
 105 
 inte kommer att ske av tecknat aktiekapital till den del det överstiger det i bolagsordningen angivna minimikapitalet. I och med att ned- sättningen registreras blir de aktier som ingår i nedsättningsbeslutet ogiltiga. 
  
 6.3.6 
  
 Tvångslikvidation 
  
 För det fall bolaget i vissa fall underlåter att agera på visst sätt kan Bolagsverket besluta att bolaget ska gå i likvidation. Detta ska enligt 25 kap. 11 § ABL exempelvis ske när bolaget inte till Bolagsverket på föreskrivet sätt har kommit in med anmälan om styrelse eller med årsredovisning. På samma sätt bör Bolagsverket kunna besluta om likvidation om bolaget inte inom föreskriven tid, dvs. tid angiven i stiftelseurkunden eller efter anmaning från styrelsen, inkommer med anmälan om betalning av aktierna. 
 Av 25 kap. 11 § andra stycket ABL framgår, att ett beslut om likvidation inte ska meddelas, om likvidationsgrunden har upphört under ärendets handläggning hos Bolagsverket. Av 25 kap. 11 § tredje stycket ABL framgår att Bolagsverket självmant eller på ansökan av styrelsen, styrelseledamot, VD, aktieägare eller borgenär kan ta upp frågan om likvidation. Enligt 25 kap. 11 § fjärde stycket ABL gäller beslutet om likvidation omedelbart. 
 I 25 kap.  
 24–27 
  §§ ABL finns bestämmelser om handläggningen av frågor om likvidation hos Bolagsverket och allmän domstol. Bolagsverkets beslut om likvidation förutsätter att dessa bestäm- melser iakttagits. Bolagsverket ska således förelägga bolaget, samt aktieägare och borgenärer som vill yttra sig i ärendet, att komma in med ett skriftligt yttrande eller efterfrågade handlingar till verket inom viss tid. Bolaget får därigenom minst en månad på sig för att komma in med ett yttrande. Föreläggandet ska delges bolaget, om det kan ske på annat sätt än enligt  
 15–17 
  §§ delgivningslagen (1970:428). Bolagsverket ska kungöra föreläggandet i Post- och Inrikes Tid- ningar minst en månad före utgången av den utsatta tiden. 
 Bolagsverkets beslut får enligt 31 kap. 3 § ABL överklagas till tingsrätten. För överklagandet gäller lagen (1996:242) om domstols- ärenden. Rätten kan enligt 26 § andra stycket denna lag besluta om inhibition. 
 106 
  
 6.4 
  
 Ikraftträdande m.m. 
  
 De föreslagna ändringarna i aktiebolagslagen (2005:551) och aktie- bolagsförordningen (2005:559) bör kunna träda i kraft den 1 juli 2009. 
 Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte för huvud- förslaget eller det alternativa förslaget.Vad gäller det förstnämnda, har privata aktiebolag som bildats innan ändringens ikraftträdande möjlighet att därefter minska aktiekapitalet till 50 000 kr. Detta ska dock ske på sedvanligt sätt för minskning av aktiekapital i enlighet med bestämmelserna i 20 kap. ABL. 
 Det alternativa förslaget om successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning för privata aktiebolag avser enbart privata aktiebolag som bildas efter ändringarnas ikraftträdande. 
  
 6.5 
  
 Utvärdering 
  
 Vid utarbetande av förslagen har, som tidigare redovisats, en avväg- ning gjorts mellan olika intressen. För att kunna bedöma om utfallet av dessa avvägningar bedömts på ett riktigt sätt samt för att närmare se effekterna av en förändring av aktiekapitalet bör en utvärdering av lagändringarna ske efter några år. Om man i denna utvärdering finner övervägande positiva effekter av reformen kan eventuellt ytter- ligare sänkningar övervägas. Vidare bör beaktas den fortsatta utveck- lingen på området i EU och i medlemsstaterna. Eventuella ytterligare förändringar på synen kring kapitalkravet och kapitalskyddet kan utgöra skäl för att i Sverige åter se över frågan. 
 107 
 7 Förslagens konsekvenser 
  
 7.1 
  
 Inledning 
  
 Kommittéer och särskilda utredare har att i betänkandet redovisa relevanta konsekvenser av förslagen i enlighet med bestämmelser i kommittéförordningen (1998:1474). 
 Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäk- terna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska enligt 14 § kommittéförordningen en beräkning av dessa kon- sekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhälls- ekonomiska konsekvenser i övrigt ska även dessa redovisas. Medför förslagen en kostnadsökning eller inkomstminskning för det allmänna ska förslag till finansiering lämnas. 
 Vidare ska enligt 15 § kommittéförordningen sådana konsekven- ser för förslagen redovisas som har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspoli- tiska målen. 
 Vidare framgår av utredningens direktiv vissa konsekvenser som särskilt ska belysas. Det är fråga om konsekvenser för enskilda eller allmänna intressen, t.ex. på skatteområdet, effekter för bolagens upp- låning och kreditvärdighet samt för förekomsten av s.k. personlig borgen och säkerhetsarrangemang, påverkan på företagens admini- strativa kostnader, effekter för möjligheterna att förebygga och utreda ekonomisk brottslighet samt konsekvenser i ett jämställdhetsper- spektiv och då särskilt i fråga om kvinnors företagande. 
 Som framgår av avsnitt 6 har vi valt att presentera två tänkbara reformer, med en möjlighet till kombination av dessa. Det är dock förslaget om en sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr som för- 
 109 
 ordas. Nedan gjorda beskrivning av olika konsekvenser avser båda reformerna. För det fall någon skillnad i konsekvenserna kan förut- ses mellan alternativen anges detta särskilt. Några konsekvenser har beskrivits i avsnitt 5 och 6 varför det i vissa delar hänvisas till dessa avsnitt. 
  
 7.2 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 Förslagens konsekvenser för Bolagsverket redovisas i avsnitt 7.3, för näringslivet i 7.4 och för det allmänna i 7.5. 
 Huvudförslaget att aktiekapitalet sänks till 50 000 kr föranleder enligt vår bedömning inte några övriga ekonomiska konsekvenser. 
 Det alternativa förslaget om successiv inbetalning av aktiekapi- talet kan däremot utöver vad som nedan anges innebära ökade kostnader för staten. Förslaget innebär att Bolagsverket får ökade arbetsuppgifter, vilka i och för sig kommer att avgiftsfinansieras se avsnitt 7.3. Vidare innebär förslaget en ny grund för likvidations- ärende enligt ABL. Detta kan innebära att kostnaden för att arvo- dera likvidatorer kan öka. 
 Som beskrivs under avsnitt 5.6 har det inte gått att dra någon slutsats om att en förändring av kravet på aktiekapital för privata aktiebolag i sig skulle leda till ett ökat nyföretagande i Sverige. Några samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt kan därför inte förutses. 
  
 7.3 
  
 Konsekvenser för Bolagsverket 
  
 Huvudförslaget om en sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr skulle kunna innebära ett ökat antal nybildade aktiebolag, men samtidigt en viss minskning av antalet nybildade enskilda firmor och han- delsbolag, se avsnitt 5.6. Eftersom granskning och registrering av aktiebolag är mer komplicerad än motsvarande registreringsarbete för de andra företagsformerna kan förslaget innebära en ökad arbets- belastning för Bolagsverket. En sådan ökning bedöms emellertid inte bli större än att den kan hanteras inom den normalt bedrivna verk- samheten. 
 Det alternativa förslaget om en successiv inbetalning av aktie- kapitalet vid nybildning av privata aktiebolag skulle påverka Bolags- verkets arbetsuppgifter på ett mer omfattande sätt. Förslaget innebär 
 110 
 att styrelsen i ett privat aktiebolag kan välja att betala och anmäla inbetalda belopp av aktiekapitalet successivt. 
 Den nya modellen skulle innebära att Bolagsverkets datasystem skulle behöva byggas ut så att information om beslutat aktiekapital och om hittills inbetalt aktiekapital kan ingå. Vidare skulle krävas en viss programutveckling för att införa system i syfte att övervaka att inbetalning sker i rätt tid. Denna anpassning av datasystemen bedöms kosta cirka en miljon kronor. 
 Förslaget innebär vidare att om bolaget inte betalar aktierna inom den tid som framgår av stiftelseurkunden eller efter anmaning från styrelsen har Bolagsverket att förelägga bolaget om sådan betalning. I fall då föreläggandet inte följs ska Bolagsverket besluta om att bolaget ska gå i likvidation. Handläggningen kan följa dagens be- stämmelser härom. Detta innebär arbete i form av likvidationsföre- läggande, delgivningsåtgärder, kungörelser i Post- och Inrikes Tid- ningar, likvidationsbeslut samt utseende av likvidator. Bolagsverket utför redan i dagsläget sådan likvidationshantering på grund av andra likvidationsgrunder och har upparbetade rutiner härför. 
 Det är osäkert hur många nybildade privata aktiebolag som kan komma att använda sig av en möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet samt hur många av dessa som kan komma att hamna i en tvångslikvidationssituation. Det kan dock antas att antalet bolag som väljer successiv inbetalning blir fler för det fall kravet på ett minsta aktiekapital kvarstår vid 100 000 kr än om gränsen samtidigt sänks till 50 000 kr. 
 Med utgångspunkten att omkring 20 000 nya aktiebolag per år skulle välja successiv inbetalning av aktiekapitalet kan ett ökat resursbehov uppskattas till motsvarande 20 till 25 årsarbetskrafter. 
 Behovet av resursförstärkningar enligt ovan skulle delvis kunna finansieras genom en höjning av registreringsavgiften för aktiebolag. 
  
 7.4 
  
 Konsekvenser för näringslivet 
  
 I avsnitt 5.2 och 5.3 har närmare redogjorts för hur förändringar av aktiekapitalet kan komma att påverka borgenärers agerande och hur förändringar i ABL kring kapitalkrav och kapitalskydd kan inne- bära en utökad avtalsanvändning. Det kan exempelvis vara fråga om ytterligare krav på kapitalinsats, på personlig borgen eller annan säkerhet, på information om bolaget samt krav från leverantörer på kontant betalning. De förändrade kraven enligt lag kan alltså skapa 
 111 
 ett ökat behov av individuella avtalsarrangemang med åtföljande kostnader inom näringslivet. 
 Förslagen innebär att aktiebolagslagens grundkonstruktion kring kapitalkrav och kapitalskydd är oförändrad, vilket innebär att inga större anpassningar av denna anledning behöver ske inom närings- livet. Som framgår av avsnitt 5.6 och 6.2.2 bedöms en sänkning av aktiekapitalet innebära att nystartade företag med ett lägre kapital- behov i större utsträckning kommer välja aktiebolagsformen för sin verksamhet. Detta är framför allt fråga om små företag med verk- samhet inom tjänstesektorn. Näringslivet kan av denna anledning förändras på så sätt att fler företagare väljer aktiebolagsformen. 
 Huvudförslaget angående en sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr bedöms inte få någon större effekt när det gäller anpas- sande borgenärers agerande gentemot ett privat aktiebolag. Aktie- kapitalet kommer även fortsättningsvis att enbart vara en av flera faktorer i exempelvis bedömningen av ett företags kreditvärdighet, dvs. förmåga att betala sina skulder. 
 Inte heller när det gäller det alternativa förslaget om successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning kan några större effekter för anpassande borgenärer ses. De företag som väljer att använda denna möjlighet kan dock eventuellt mötas av hårdare krav på exem- pelvis personlig borgen eller återtagandeförbehåll till dess hela aktie- kapitalet är inbetalt. En kombination av dessa förslag kan leda till högre krav på alternativa säkerheter. 
  
 7.5 
  
 Konsekvenser för det allmänna 
  
 Som tidigare beskrivits kan staten som  
 icke-anpassande 
  skatteborge- när inte skydda sig genom att ta säkerhet för eventuella framtida skatteskulder. Staten, som genom Skatteverket är en stor fordrings- ägare i konkurser, har inte heller längre någon förmånsrätt för skattekrav vid konkurs. Vidare kan staten efter en konkurs stå med kostnader för lönegaranti. 
 Som framgår av avsnitt 5.2 har dagens kapitalkrav om 100 000 kr inte något större reellt värde eftersom en sådan summa snabbt kan förbrukas inom bolaget. Kravet är inte heller utformat i förhållande till det enskilda bolagets verksamhet och dess risker. Att det i lagen finns ett kapitalkrav samt bestämmelser om skydd för detta får dock anses innebära ett visst, om än begränsat, skydd för det allmännas krav på skatter m.m. Här är det dock mer hela systemet i sig samt 
 112 
 dess funktion som standardkontrakt som har betydelse än själva beloppet. Vidare innebär kravet på aktiekapital såsom en seriositets- spärr en reduktion av risken för oseriös verksamhet och därmed risk för skatteflyktsåtgärder. Här kan beloppsgränsen ha en viss betydelse. 
 Enligt vår bedömning medför en sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr mot ovanstående bakgrund inte någon större konsekvens för staten som skatteborgenär. 
  
 7.6 
  
 Konsekvenser för små företags villkor 
  
 Huvudsyftet med utredningen är att se över vilka aktiebolagsrätts- liga bestämmelser som kan ändras i syfte att underlätta för små företag att driva sin verksamhet och för nya företag att etablera sig. I detta delbetänkande har dock endast frågor kring kapitalkravet för privata aktiebolag utretts. 
 Huvudförslaget om sänkning av aktiekapitalet till 50 000 kr be- döms kunna leda till att fler små företag, framförallt när kapitalbe- hovet inte uppgår till dagens krav på aktiekapital, kan välja aktie- bolagsformen för sin verksamhet. Detta kan uppfattas som positivt för företagaren ur flera aspekter, se avsnitt 5.6 och 6.2.2. Förslaget innebär förutom sänkningen inte några andra förändringar i ABL. Regelförändringen bedöms därmed varken innebära minskade eller ökade administrativa kostnader för företagen. 
 Däremot innebär det alternativa förslaget om successiv inbetal- ning av aktiekapitalet vid nybildning ett antal författningsändringar, se avsnitt 6.3, vilka kan uppfattas göra regelverket mer krångligt. Härmed uppstår nya informationskrav i ABL. Här kan exempelvis jämföras med reglerna för nyemission som enligt Nuteks mätningar är ett av de för företagaren mest kostsamma avsnitten i ABL. Detta beror till stor del på att företag som ska genomföra en nyemission till stor del anlitar konsulthjälp och juridisk kompetens. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 På mot- svarande sätt kan antas att mindre företag som skulle välja att använda ett regelverk om successiv inbetalning skulle behöva viss konsult- hjälp. 
 Det alternativa förslaget innebär således en ökad administrativ börda. I och för sig är det upp till stiftarna till bolaget att avgöra om de vill använda sig av den i lagen erbjudna möjligheten till suc- cessiv inbetalning. För det fall gränsen för aktiekapital kvarstår vid 
  
 1 
  
 TP PT  
 Nuteks rapport Näringslivets administrativa kostnader för associationsrätt, R 2008:02. 
 113 
 100 000 kr skulle dock de företag som idag ser aktiekapitalet som ett hinder till aktiebolagsformen mer eller mindre vara hänvisade till den successiva inbetalningen för att få tillgång till aktiebolags- formen. För det fall gränsen dessutom sänks till 50 000 kr uppstår dock en större valfrihet för de minsta företagen. 
  
 7.7 
  
 Konsekvenser för jämställdhet mellan kvinnor och män 
  
 Andelen kvinnliga företagare är låg i Sverige jämfört med andra EU- länder. Omkring 25 procent av alla företag drivs av kvinnor och an- delen har varit i stort sett oförändrad sedan 1997. Andelen före- tagare födda utomlands är omkring 12 procent. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 Allt fler kvinnor och även invandrare startar dock nya företag och då framför allt inom tjänstesektorn. 2006 var 35 procent av nyföretagarna kvinnor. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Av de företag som 2006 startades av kvinnor avsåg 94 procent verksam- het inom tjänstenäringar. Drygt 45 procent av dessa tjänsteföretag verkade inom utbildning, hälso- och sjukvård eller andra samhälls- och personliga tjänster. För män var motsvarande siffra avseende tjänstenäringar 77 procent och av dessa tjänsteföretag verkade drygt 50 procent inom finansiell verksamhet och andra företagstjänster. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Utlandsfödda män verkade dock i hög grad inom handel, hotell och restaurang. 
 Kvinnor väljer i större utsträckning enskild firma som företags- form. Under 2006 valde 11 procent av kvinnorna och 24 procent av männen att starta ett företag i aktiebolagsform. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 Som tidigare angetts är en konsekvens av förslagen att aktiebolags- formen blir mer tillgänglig för de företag där kapitalbehovet inte är så stort. Det är framför allt fråga om företag inom tjänstesektorn där det till största delen handlar om att ställa sin arbetskraft till förfogande. Förslagen innebär alltså att både kvinnliga och manliga företagare, oavsett födelseland, med verksamhet som innebär ett lägre kapitalbehov får en större tillgång till aktiebolagsformen. Efter- som kvinnor till större del verkar inom de delar av tjänstesektorn där verksamheten innebär ett lägre kapitalbehov kan kvinnors före- 
  
 2 
  
 TP PT  
 Statens företagsfrämjande insatser, Når de kvinnor och personer med utländsk bakgrund?, Riksrevisionen, RiR 2007:11. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Nuteks Årsbok 2008. 
  
 4 
  
 TP PT  
 Nyföretagandet i Sverige 2005 och 2006, Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS), S2007:004. 
  
 5 
  
 TP PT  
 Statistik från ITPS avseende antal nystartade företag efter juridisk form och kön. 
 114 
 tagande dock särskilt gynnas av förslagen. Detta gäller både kvin- nor födda utomlands och kvinnor födda i Sverige eftersom dessa är etablerade i ungefär samma branscher, dvs. främst inom utbildning, hälso- och sjukvård samt andra tjänster, finans- och företagstjänster samt handel, hotell och restaurang. Nio av tio kvinnliga nyföretagare, oavsett födelseland, startar sina företag inom dessa branscher. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT 
  
 7.8 
  
 Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet 
  
 I avsnitt 5.4 redogörs för aktiekapitalets betydelse som seriositets- spärr. Ett syfte med kapitalkravet har således ansetts vara att und- vika att aktiebolagsformen används för oseriösa syften och detta har även varit en omständighet som beaktats vid tidigare höjningar av gränsen för kapitalkravet. 
 Det händer dock att aktiebolagsformen används i oseriösa syften. Det kan exempelvis vara fråga om att aktiebolag bildas som s.k. lagerbolag, där det endast under en kort tid finns täckning för aktie- kapitalet, och som därefter säljs för att användas för tveksamma ändamål. Vidare förekommer det att aktiebolag köps av oseriösa personer i avsikt att plundras eller som bas i kreditbedrägerier. Vissa brottsupplägg med exempelvis s.k. målvaktsbolag innebär att det måste finnas nya aktiebolag att tillgå när ett tidigare inte längre går att använda. 
 Lagstiftningsåtgärder i syfte att hindra den ekonomiska brottslig- heten har delvis varit inriktade mot sådana branscher där ekonomisk brottslighet är mer förekommande. Det har exempelvis varit fråga om åtgärder såsom särskilda satsningar inom åklagare och polis eller förändrade regler om näringsförbud och i straffbestämmelser. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Det är därför svårt att veta hur stor betydelse ett formellt hinder som kapitalkravet har för att förhindra missbruk i aktiebolagsformen. Slutsatsen i avsnitt 5.4 är dock att kravet på ett minsta aktiekapital i och för sig inte stoppar missbruk, men att det i vart fall kan utgöra ett visst hinder för personer som vill starta ett aktiebolag i oseriöst syfte. 
 En sänkning av aktiekapitalet innebär att detta hinder blir något lägre och därmed ökar risken något – i vart fall teoretiskt – för att 
  
 6 
  
 TP PT  
 Invandrares företagande, En statistisk beskrivning av utlandsföddas företagande i Sverige, Nutek, september 2007. 
  
 7 
  
 TP PT  
 Espinoza, Ekobrott, liksom!, SvJT 2000 s. 937 ff. 
 115 
 aktiebolagsformen väljs för oseriös verksamhet. Beträffande möjlig- heten till successiv inbetalning av aktiekapitalet blir hindret för den som har oseriösa avsikter ännu lägre genom att bolaget kan registre- ras och därmed användas redan efter det att en fjärdedel av aktie- kapitalet inbetalats. Vid jämförelsen av kapitalkravet i andra länder, se avsnitt 4, har dock inget framkommit som tyder på att problem med oseriös verksamhet i privata aktiebolag ökat efter ett förändrat kapitalkrav. 
 116 
 8 Författningskommentar 
 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 
 Kommentaren av 1 kap. 5 § avser huvudförslaget om en sänkning av aktiekapitalet för privata aktiebolag. Denna kan dock även bli aktuell vid det alternativa förslaget om möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning. Kommentaren i övrigt avser enbart ändringar på grund av det alternativa förslaget om successiv inbetal- ning av aktiekapitalet vid nybildning av privat aktiebolag. 
 1 kap. 5 § 
 Ändringen innebär att kravet på ett minsta aktiekapital sänks från 100 000 kr till 50 000 kr. 
 2 kap. 5 § 
 Ändringen innebär att ytterligare en punkt för privat aktiebolag införs avseende vad stiftelseurkunden i förekommande fall kan inne- hålla. 
 I andra stycket 6 föreskrivs att i stiftelseurkunden ska i förekom- mande fall för privat aktiebolag anges om successiv betalning för aktiekapitalet ska ske samt den tid inom vilken aktierna ska betalas. Någon yttersta tidsgräns anges inte. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.1 och 6.3.2. 
 117 
 Förverkande av rätt till aktie i privat aktiebolag 
 Omedelbart före 2 kap. 21 a § har en ny rubrik satts in om förver- kande av rätt till aktie i privat aktiebolag. Ändringen är föranledd av förslaget i 2 kap. 21 a och 21 b §§ om att förverkande av aktie ska kunna ske när successiv inbetalning av aktiekapitalet har bestämts i stiftelseurkunden och betalning av aktie inte gjorts i rätt tid. 
 2 kap. 21 a § 
 Paragrafen, som är ny, har utformats med 13 kap. 26 § ABL som förebild. 
 I första stycket föreskrivs att om en aktie inte betalas i rätt tid, får styrelsen förklara rätten till aktien förverkad för den betalnings- skyldige. 
 Enligt andra stycket ska styrelsen innan rätten till aktien förklaras förverkad uppmana den betalningsskyldige att betala och under- rätta denne om att rätten till aktien annars kan förklaras förverkad. Styrelsen ska anses ha uppfyllt denna skyldighet om uppmaningen har skickats till den berättigades postadress med rekommenderat brev. Om den berättigades postadress inte är känd för bolaget, ska bolaget anses ha uppfyllt sin skyldighet, om uppmaningen har kun- gjorts i 
  
 1. 
  
 Post- och Inrikes Tidningar, och 
  
 2. 
  
 den eller de ortstidningar som styrelsen bestämmer. 
  
 Enligt tredje stycket kan styrelsen, så länge en aktie som avses i första stycket inte har blivit ogiltig enligt 27 d §, låta någon annan överta aktien och betalningsansvaret för det tecknade beloppet. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.4. 
 2 kap. 21 b § 
 I bestämmelsen, som är ny, föreskrivs att belopp som betalats på aktie som enligt 21 a § förklarats förverkad endast återbetalas om aktien övertagits och till fullo betalats av annan. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.4. 
 118 
 2 kap. 23 § 
 Ändringarna i punkterna 2 och 3 innebär att privat aktiebolag en- dast kan registreras om godtagbar betalning har lämnats för minst en fjärdedel för samtliga tecknade aktier. För publikt aktiebolag gäller alltjämt som förutsättning för registrering att full och godtagbar betalning har lämnats för samtliga tecknade aktier. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.1. 
 Registrering av betalning av aktie i privat aktiebolag 
 Omedelbart före rubriken till 2 kap. 27 a § har en ny rubrik satts in om registrering av betalning av aktie i privat aktiebolag. Ändringen är föranledd av förslaget i 2 kap. 27  
 a–d 
  §§ om förfarandet vid Bolags- verket vid registrering av betalning av aktie i privat aktiebolag. 
 Registreringsanmälan 
 Omedelbart före 2 kap. 27 a § har en rubrik satts in om registrerings- anmälan. 
 2 kap. 27 a § 
 Paragrafen, som är ny, behandlar när anmälan om registrering av betalning av aktiekapitalet senast ska ske. 
 Av bestämmelsen framgår att senast en månad efter det att tiden för betalning av aktie har gått ut ska styrelsen för registrering till Bolagsverket anmäla hur många av de i det registrerade aktiekapi- talet ingående aktierna som betalats och med vilket belopp. Vidare ska anmälan ange hur stor del av det registrerade aktiekapitalet som är till fullo betalt. 
 Av 2 kap. 5 § följer att stiftarna, när de vill ha en successiv in- betalning av aktiekapitalet, i stiftelseurkunden har att bestämma när inbetalningar ska ske. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.2. 
 119 
 Förutsättningar för registrering 
 Omedelbart före 2 kap. 27 b § har en rubrik satts in om förutsätt- ningar för registrering. 
 2 kap. 27 b § 
 Paragrafen, som är ny, reglerar förutsättningarna för att Bolagsverket för de aktier som upptas i registreringsanmälan ska registrera full betalning. 
 I första punkten anges att full och godtagbar betalning ska ha erlagts för tecknad aktie. 
 Av andra punkten framgår att för betalning i pengar ska ett intyg visas upp från ett sådant kreditinstitut som avses i 2 kap. 17 §. 
 Av tredje punkten framgår att för betalning med apportegendom ska ett revisorsyttrande enligt 2 kap. 19 § visas upp. 
 För registrering krävs alltså att betalning skett med så mycket som framgår av registreringsanmälan samt att den har kommit bo- laget tillhanda på föreskrivet sätt. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.5. 
 Verkan av utebliven betalning 
 Omedelbart före 2 kap. 27 c § har en rubrik satts in om verkan av utebliven betalning. 
 2 kap. 27 c § 
 Paragrafen, som är ny, reglerar verkan av utebliven betalning. 
 I bestämmelsen föreskrivs att om full betalning varken har erlagts för registrerat aktiekapital eller, i förekommande fall registrerat minimikapital som anges i bolagsordningen, inom den enligt 2 kap. 5 § andra stycket 6 angivna tiden, är 25 kap. 11 § tillämplig. 
 120 
 27 d § 
 Paragrafen, som är ny, reglerar fall där det i bolagsordningen finns angivet ett minimi- och maximikapital samt då det registrerade aktie- kapitalet är högre än det i bolagsordningen angivna minimikapitalet. 
 Av bestämmelsen framgår att om full betalning erlagts för regi- strerat minimikapital men inte för det registrerade aktiekapitalet ska Bolagsverket efter att ha hört bolaget registrera att aktiekapitalet minskats med det sammanlagda obetalda beloppet. De aktier som inte är till fullo betalda blir ogiltiga efter registreringen. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.5. 
 25 kap. 11 § 
 Ändringen innebär att en ny punkt införs beträffande när Bolags- verket ska besluta att bolaget ska gå i likvidation. 
 I första stycket 5 föreskrivs som likvidationsgrund om bolaget inte till Bolagsverket har kommit in med anmälan om betalning av aktier enligt 2 kap. 27 a §. 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.6. 
 121 
 Särskilt yttrande 
 av Herring 
 Sänkt aktiekapital till 50 000 kr och möjlighet till successiv inbetalning 
 För att förbättra företagsklimatet är tillgången till lämpliga företags- former utan onödigt höga trösklar och stor regelbörda av största vikt. Det innebär alltid ett ekonomiskt risktagande att vara företagare och det är därför en naturlig drivkraft att söka begränsa det person- liga risktagandet. Små företag kan vara sårbara. För att stimulera nyföretagande är det viktigt att ägaren kan välja en företagsform som passar utifrån sin egen situation och den planerade verksamheten. 
 Det nuvarande kapitalkravet för att registrera ett privat aktie- kapital, 100 000 kr, innebär ett hinder för många företagare. Det är en av anledningarna till att de allra flesta startar företaget som en- skilda näringsidkare, oavsett om det är en adekvat företagsform för affärsverksamheten eller inte. 
 Enligt uppgifter från Nutek är fyra av fem nystartade företag verksamma inom tjänstebranschen. Omkring 80 % av de nystartade aktiebolagen har finansierat sin företagsstart på annat sätt än med banklån. För närmare källhänvisningar se betänkandet avsnitt 2. Sam- mantaget talar det för att många nystartade aktiebolag inte har be- hov av ett aktiekapital på 100 000 kr och att aktiekapitalet bör sänkas. 
 Som utredningen visar skulle ett helt slopande av kapitalkravet för de privata aktiebolagen troligen leda till krav från leverantörer och andra borgenärer att bolaget och/eller dess ägare ska ställa säkerhet för bolagets förpliktelser. Det kan också förutses att staten skulle ställa olika former av kontroll- och kompensationskrav för sina an- språk på skatter om aktiekapitalet togs bort helt. För företagen är det givetvis ingen nytta med ett sänkt kapitalkrav om bolagsformen skulle få dåligt rykte och tillkommande regler skulle försvåra verk- samheten. Det är helheten som räknas och därför bör sänkningen 
 123 
 avpassas så att den kan ske utan att det leder till försämringar på andra områden för bolagen och deras ägare. 
 Jag anser att utredningens huvudalternativ borde vara att kravet på aktiekapital sänks till 50 000 kr i kombination med rätt till successiv inbetalning. Därigenom skulle alla nystartade aktiebolag få möjligheten till successiv betalning och de som kan och vill till- skjuta hela aktiekapitalet från början kan göra det. För att kunna registrera aktiebolaget anser jag att ett tillskott på 20 000 kr behövs. Tillskott ska kunna ske kontant eller genom apport. Det ska inte finnas någon lagstadgad tidsgräns för att inbetala återstående del av aktiekapitalet. Den frågan får lösas av stiftarna och preciseringar ska kunna ske i bolagsordningen. 
 Detta förslag erbjuder flexibilitet och kan bidra till att skapa ett bättre företagsklimat i Sverige, genom att underlätta nyföretagande i bolagsform med begränsat personligt ansvar. Det kan också stärka svenska företags konkurrenskraft internationellt. Många av våra grannländer har sänkt kapitalkraven för motsvarande bolagsformer på senare år. 
 En svårighet för den som vill starta företag och själv ta ansvar för sin försörjning är den ekonomiska risk som automatiskt följer med att vara företagare. Det är lätt sagt att 100 000 kr inte är ett särskilt högt kapital, men det är långt ifrån tillräckligt för den som ska starta företag att spara ihop till aktiekapitalet. Det hör till undantagen att ett nystartat företag redan från början har det ekonomiska utrymme som krävs för att löneuttag åt ägaren. Det betyder att företagaren normalt är hänvisad till egna besparingar eller lån från nära och kära för sin försörjning. 
 Genom en ordentlig sänkning av nivån för minimikapitalet till 50 000 kr kombinerat med möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet skapas också bättre förutsättningar för en faktisk an- passning av nivån på aktiekapitalet i varje bolag utifrån verksam- hetens behov och omfattning. 
 Den lösning jag förordar uppfyller mycket väl direktivens ut- gångspunkt att svenska aktiebolag även i fortsättningen bör ha ett visst aktiekapital men att detta inte behöver vara högre än vad som är nödvändigt för att i rimlig grad tillgodose borgenärsintressena. Möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet är ingen ny figur inom aktiebolagsrätten utan har funnits tidigare i svensk rätt och finns även i flera av våra grannländer. 
 124 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Ett enklare aktiebolag 
  
 Dir. 
  
 2007:132 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 19 september 2007 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ska ta ställning till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag bör sänkas och utarbeta nödvän- diga författningsförslag. 
 Utredaren ska också lämna förslag till andra ändringar av aktie- bolagslagen och aktiebolagsförordningen som innebär förenklingar för aktiebolagen. Arbetet ska särskilt inriktas på de små aktiebola- gens behov av förenklade associationsrättsliga regler. 
 Utredaren ska vidare överväga om det behövs en ny företagsform utan personligt betalningsansvar som är särskilt avpassad för närings- verksamhet i liten skala. 
 Slutligen ska utredaren ta ställning till om en bolagsmans ansvar för ett handelsbolags förpliktelser bör bli föremål för särskild pre- skription viss tid efter bolagsmannens utträde ur bolaget. 
 Utredaren ska i ett delbetänkande senast den 31 mars 2008 redovisa resultatet av sina överväganden om kravet på lägsta tillåtna aktie- kapital för privata aktiebolag. Uppdraget i övrigt ska redovisas senast den 31 mars 2009. 
 Vägen mot enklare regler för små aktiebolag 
 Åtgärder som underlättar för små aktiebolag att driva sin verk- samhet eller för nya aktiebolag att etablera sig är ett viktigt inslag i regeringens strategi för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. Regeringen har också som målsättning att de administrativa kost- naderna för företagen på grund av de statliga regelverken ska minska med 25 procent till år 2010 (se prop. 2006/07:1, utg.omr. 24, s. 27). 
 125 
 För att bidra till att uppnå denna målsättning och underlätta för företagen har två utredningar redan tillsatts på det associationsrätts- liga området. Utredningen om revisorer och revision har i uppdrag att föreslå de lagändringar som krävs för att ta bort revisionsplikten för de små företagen (se dir. 2006:96 och 2006:128). Vidare har rege- ringen beslutat om direktiv till en särskild utredare som ska föreslå förenklingar av redovisningsreglerna (se dir. 2007:78). 
  
 EG-kommissionen 
  har inlett ett motsvarande arbete för att åstad- komma regelförenklingar för europeiska företag. Enligt meddelandet En strategisk översyn av programmet Bättre lagstiftning inom Europeiska unionen, KOM(2006) 689 ska de administrativa kostna- derna för europeiska företag minska med 25 procent fram till år 2012. Kommissionen har aviserat att förslag till lagstiftningsåtgärder på det bolagsrättsliga området kommer att lämnas med början kring års- skiftet 2007/08. 
 En näringsidkare som vill driva sin verksamhet utan personligt ansvar är i dag i princip hänvisad till att bilda eller köpa ett aktie- bolag. Den associationsrättsliga regleringen som rör aktiebolag finns i aktiebolagslagen (2005:551). Aktiebolagslagen gäller för både stora och små aktiebolag liksom för aktiebolag med en enda aktieägare och för aktiebolag med ett stort antal aktieägare. Regleringen är omfattande; lagen innehåller mer än 800 paragrafer. I Sverige finns omkring 325 000 aktiebolag, därav drygt 1 000 publika. Flertalet av de privata bolagen har endast en ägare. 
 Det är mot denna bakgrund naturligt att nu även se över möjlig- heterna till sådana ändringar i aktiebolagslagen och aktiebolagsför- ordningen som innebär förenklingar för aktiebolagen. En fråga som särskilt bör övervägas i det sammanhanget är om nuvarande krav på aktiekapitalets storlek i privata aktiebolag bör ändras. Det bör även övervägas om det finns anledning att skapa en ny företagsform för små verksamheter. (Se prop. 2006/07:1, utg.omr. 24, s. 27.) Arbetet bör anförtros en särskild utredare. 
 Kapitalkravet 
 Ett aktiebolag måste ha ett visst aktiekapital. För ett privat aktie- bolag gäller att aktiekapitalet måste uppgå till minst 100 000 kr. Kravet på att bolaget ska ha ett visst aktiekapital innebär i princip ett krav på att det ska finnas en viss marginal mellan tillgångarna och skulderna. I kravet ligger bl.a. att det vid bolagets bildande ska 
 126 
 tillskjutas egendom som motsvarar aktiekapitalets belopp och att det inte får ske någon värdeöverföring från bolaget (t.ex. vinstut- delning) om denna skulle innebära att aktiekapitalet togs i anspråk. Bestämmelserna om aktiekapital syftar till att trygga borgenärernas intressen och kompensera dem för att de inte kan göra gällande något personligt betalningsansvar mot bolagets ägare. Det har också anförts att det är rimligt att kräva att den som vill använda sig av aktiebolagsformen ska vara kapabel och beredd att göra ett visst kapitaltillskott. 
 I Europa finns en trend mot sänkta eller slopade krav på aktie- kapital för bolagsformer som motsvarar det svenska privata aktie- bolaget. Ett franskt privat aktiebolag behöver t.ex. numera inte ha något aktiekapital och i Spanien har kravet på visst aktiekapital sänkts kraftigt. I Storbritannien har sedan länge gällt att ett privat aktiebolag inte behöver ha mer än ett pund i aktiekapital. 
  
 EG-kommissionen 
  genomför just nu en studie som ska innefatta en analys av det kapitalskyddssystem som EG:s andra bolagsrätts- liga direktiv, det s.k. kapitaldirektivet, bygger på (rådets andra direk- tiv av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördra- get avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga [77/91/EEG, EGT L 26, 31.1.1977, s. 1, Celex 31977L0091]). Syftet är att få fram underlag inför en eventuell översyn av  
 EG-direktivet. 
  Detta är visserligen bara tillämpligt på publika aktiebolag men studien, som ska vara slutförd hösten 2007, kan förväntas vara av principiellt intresse också när det gäller kapitalskyddet i andra slag av bolag. 
 Även i Sverige har det ifrågasatts om kravet på aktiekapital för privata aktiebolag är sakligt motiverat. Det har ibland hävdats att kravet bör sänkas eller rentav tas bort. 
 Justitiedepartementet anordnade i november 2006 ett samråds- möte där kravet på aktiekapital i privata aktiebolag behandlades. De deltagare som yttrade sig framförde skäl både för och emot en sänk- ning av lägsta tillåtna aktiekapital. 
 Skälen för att ett aktiebolag ska ha ett visst aktiekapital gör sig i och för sig fortfarande gällande. Särskilt i ett förenklingsperspektiv kan emellertid de nuvarande bestämmelserna om aktiekapital utgöra ett hinder mot startande av företag. I synnerhet för tjänste- och kun- skapsföretag utan behov av kapitalkrävande tillgångar kan bestäm- melserna framstå som onödigt betungande. Ett annat förhållande 
 127 
 som ger anledning att ifrågasätta om de nuvarande bestämmelserna är ändamålsenliga är att det allt oftare förekommer att utländska aktiebolag, med lägre aktiekapital än svenska aktiebolag, bedriver verksamhet i Sverige genom en filial. Det finns mot den bakgrun- den anledning att överväga om det nu är dags att sänka kravet på aktiekapital i svenska privata aktiebolag. 
 En utgångspunkt för dessa överväganden bör vara att svenska aktiebolag även i fortsättningen ska ha ett visst aktiekapital men att detta inte bör behöva vara högre än vad som är nödvändigt för att det, tillsammans med vad som följer av annan reglering, i rimlig grad ska tillgodose förekommande borgenärsintressen. Det bör härvid beaktas att dessa kan variera mellan olika branscher. Utredaren bör alltså överväga om kravet på aktiekapital bör sättas lägre än i dag och vilken nivå som i så fall bör väljas. Nivåer som särskilt bör över- vägas är 50 000 kr och 20 000 kr. Ytterligare ett alternativ som bör övervägas är att lagen inte anger någon lägsta nivå; bolagets stiftare skulle med en sådan lösning kunna bestämma aktiekapitalet till 1 kr. 
 I uppdraget bör det ingå en analys av de konsekvenser som för- ändringar av detta slag skulle kunna få i olika avseenden. Bland annat bör utredaren belysa om lägre krav på aktiekapital kan befaras gå ut över andra enskilda eller allmänna intressen, t.ex. på skatteområdet. Det bör också belysas vilka effekter som förändringar av det angivna slaget kan få för bolagens upplåning och kreditvärdighet samt för förekomsten av s.k. personlig borgen och andra säkerhetsarrange- mang. Den internationella utvecklingen liksom utvecklingen på redo- visningsområdet måste också beaktas. 
 Det bör i sammanhanget undersökas om en sänkning av kapital- kravet för privata aktiebolag behöver kompletteras med åtgärder som säkerställer borgenärsskyddet eller som begränsar eventuella andra icke önskvärda effekter av sänkningen. Ett exempel på en sådan åt- gärd är att införa ett oaktsamhetsansvar som i ökad utsträckning gör det möjligt att vid konkurs eller företagsrekonstruktion utkräva be- talning från de personer som drivit verksamheten. I Storbritannien gäller bestämmelser av det slaget (liability for wrongful trading). 
 Utredaren ska därför 
  
 analysera fördelar och nackdelar med gällande bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag, 
  
 överväga till vilket belopp lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag lämpligen bör bestämmas, 
  
 128 
  
 särskilt överväga lösningar som innebär att lägsta tillåtna aktie- kapital för privata aktiebolag bestäms till 50 000 kr eller 20 000 kr eller att lagen inte anger något lägsta tillåtna aktiekapital, 
  
 belysa konsekvenserna av en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapi- tal, bl.a. för det allmänna och i fråga om skyddet för aktiebo- lagets borgenärer, 
  
 undersöka om en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapital bör kom- bineras med åtgärder för att trygga borgenärernas ställning eller för att begränsa eventuella andra icke önskvärda effekter, och 
  
 utarbeta nödvändiga författningsförslag. 
  
 Andra förenklingsåtgärder 
 På senare år har åtgärder vidtagits för att underlätta för företagande i aktiebolagsform. Sålunda har den förra aktiebolagslagen, från år 1975, ersatts med en ny, avsevärt mer överskådlig och flexibel lag. Vidare har nya regler införts om elektronisk ingivning till Bolagsverket av anmälningar för registrering, ansökningar och årsredovisningshand- lingar. Som har framgått ovan finns det dock mer att göra för att minska den administrativa regelbördan för svenska aktiebolag. 
 Som ett led i arbetet med att identifiera förenklingsmöjligheter beslutade regeringen i mars 2007 att uppdra åt Verket för näringslivs- utveckling (Nutek) att mäta företagens administrativa kostnader till följd av regelverket på det associationsrättsliga området. Mätningen, som ska ske i samverkan med bl.a. näringslivets organisationer och vara klar senast vid utgången av 2007, ansluter till en motsvarande mätning som  
 EG-kommissionen 
  har initierat i fråga om  
 EG-lag- 
  stiftningen. 
 På motsvarande sätt som på redovisningsområdet grundar sig de svenska aktiebolagsrättsliga reglerna till stor del på EG:s bolags- rättsliga direktiv. Vissa  
 EG-regler 
  gäller alla aktiebolag, t.ex. det s.k. publicitetsdirektivet (68/151/EEG), medan andra, t.ex. fusionsdirek- tivet (78/855/EEG), endast gäller publika aktiebolag. Även den senare typen av regler har dock helt eller delvis genomförts också beträffande privata aktiebolag. Lagstiftaren har nämligen, naturligt nog, strävat efter enhetliga regler (se t.ex. prop. 1993/94:196 s. 89). På många punkter hindrar direktiven alltså inte att det införs enklare regler för privata aktiebolag. Ett exempel är kravet på aktiekapital, som har behandlats ovan. Det finns nu skäl att i högre grad än hittills 
 129 
 använda det utrymme som kan finnas att förenkla den aktiebolags- rättsliga lagstiftningen. 
 Det finns även andra frågor inom aktiebolagsrätten som inte kan hänföras till något av  
 EG-direktiven 
  men som bör belysas och över- vägas med inriktning på att åstadkomma förenklingar för företagen. Bl.a. har Bolagsverket, på regeringens uppdrag, redovisat ett antal förslag till förenklingar i aktiebolagslagen och aktiebolagsförord- ningen (dnr Ju2006/8869/L1 och Craig/MK). Verket föreslår t.ex. att förekommande krav på ingivande av bolagsstämmoproto- koll i vissa anmälningsärenden, t.ex. vid anmälan av beslut om änd- ring av bolagsordningen, tas bort eller modifieras. Förslag har också framförts om att ytterligare förbättra möjligheterna till elektronisk kommunikation med Bolagsverket. Det finns skäl att studera dessa och andra förslag närmare. 
 De här diskuterade förenklingarna i det aktiebolagsrättsliga regel- verket bör göras inom ramen för aktiebolagslagens och aktiebolags- förordningens nuvarande struktur. Det kan dock finnas anledning att inom denna ram göra ytterligare skillnader i regleringen för publika respektive privata aktiebolag. 
 En annan fråga som bör tas upp i detta sammanhang rör de nya regler om beslutsordningen för ersättningar till ledande befattnings- havare som gäller sedan den 1 juli 2006 (se prop. 2005/06:186 och bet. 2005/06:LU31). Det har från näringslivet hävdats att ersättnings- frågor hanteras bättre inom ramen för den självreglering som finns på området för bolagsstyrning. Utredaren bör, med utgångspunkt i den rekommendation som  
 EG-kommissionen 
  har antagit (kommis- sionens rekommendation av den 14 december 2004, 2004/913/EG) analysera hur de nya bestämmelserna har fungerat och överväga behovet av förändringar. 
 Den nya aktiebolagslagen innebär en systematisk modernisering av den svenska aktiebolagsrätten. I syfte att göra lagen mer lättill- gänglig för små och medelstora bolag har t.ex. de särbestämmelser som avser publika aktiebolag placerats i slutet av varje kapitel (se vidare prop. 2004/05:85 s. 200 ff.). Det är tänkbart att ytterligare åtgärder av detta slag kan vidtas. Om utredaren gör bedömningen att det inte behövs någon ny företagsform (se nästa avsnitt), får denna fråga särskild betydelse. 
 Många aktiebolag har små administrativa resurser. Det är därför viktigt att det är lätt för aktiebolagen att skaffa sig den information de behöver. Detta gäller både information om rättsregler och annan typ av information, t.ex. om innehållet i bolagsregistret. 
 130 
 Bolagsverket erbjuder i dag en betydande mängd information, blanketter m.m., bl.a. på verkets webbplats. Utredaren bör i samråd med verket överväga om det bör göras ytterligare insatser, t.ex. en särskild regelsamling för de små aktiebolagen. 
 Utredarens arbete ska innefatta en bred och åtgärdsinriktad dialog med Bolagsverket, näringslivets organisationer och andra berörda samt inledas med en kartläggning av förekommande rättsliga och administrativa problem för aktiebolagen. Dialogen ska särskilt in- riktas på de små bolagen. 
 Utredaren får ta upp alla frågor om förenkling av de aktiebolags- rättsliga reglerna som aktualiseras under utredningsarbetet, om det bedöms motiverat och det finns utrymme för det under utrednings- tiden. Arbetet ska dock främst inriktas på de små aktiebolagens problem. 
 Utredaren ska därför 
  
 analysera om de regler som har tillkommit i samband med genom- förandet av EG:s bolagsrättsliga lagstiftning är onödigt betungan- de för de privata aktiebolagen, 
  
 överväga om det bör göras några ytterligare materiella ändringar i aktiebolagslagen eller aktiebolagsförordningen för att förenkla för aktiebolagen, i synnerhet de små aktiebolagen, 
  
 utvärdera bestämmelserna om beslutsordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolagen, 
  
 överväga om aktiebolagslagen genom redaktionella ändringar i något avseende kan göras enklare att tilllämpa för små aktie- bolag, 
  
 lämna förslag till ytterligare insatser som kan göras för att sprida information om det aktiebolagsrättsliga regelverket till de små aktiebolagen, 
  
 utarbeta nödvändiga författningsförslag, och 
  
 allsidigt belysa konsekvenserna av författningsförslagen. 
  
 Förslagen ska vara utformade så att aktiebolagens administrativa börda, särskilt de små bolagens, minskas så långt det är möjligt utan att andra viktiga intressen som t.ex. skyddet för aktiebolagets borge- närer, skattekontrollen och bekämpandet av ekonomisk brottslighet eftersätts. 
 131 
 Behövs det en ny företagsform? 
 Som har framgått finns det enligt den svenska aktiebolagslagen redan i dag två alternativa kategorier av aktiebolag utan personligt betal- ningsansvar för delägarna, nämligen publika respektive privata aktie- bolag. Den ena bolagskategorin, publika aktiebolag, omfattar typiskt sett större bolag med stor spridning av aktierna, medan den andra kategorin, privata aktiebolag, företrädesvis omfattar små bolag med ett mindre antal ägare. Den svenska aktiebolagslagstiftningen har därmed en struktur som i sina huvuddrag överensstämmer med vad som gäller i övriga  
 EU-länder, 
  även om många andra länder har valt att – till skillnad från Sverige – reglera de båda bolagskategorierna i två skilda lagar. 
 Under senare år har flera medlemsstater i EU övervägt att gå längre än att dela in aktiebolag i privata och publika, nämligen att införa en ny företagsform utan personligt betalningsansvar för närings- verksamhet i mindre skala. I flertalet fall har man emellertid stannat för att rikta in sig på att förenkla den befintliga regleringen. 
 Även i Sverige har det i olika sammanhang förts fram önskemål om en ny företagsform, utan personligt betalningsansvar för delägar- na och särskilt avpassad för näringsverksamhet i liten skala. Det har hävdats att aktiebolagslagen i alltför hög tsträckning är konstruerad med utgångspunkt i de större företagens förutsättningar och behov. Det har sagts att den som vill starta ett litet aktiebolag inte vågar ta steget, därför att han eller hon möter ett regelsystem som uppfattas som alltför krångligt. Detta mönster är särskilt tydligt bland kvinnor, som står för en ökande andel av nyföretagandet inom de sektorer – tjänster och handel – där också behovet av kapital ofta till en början är begränsat. 
 Skapandet av en ny företagsform är dock en stor och svår fråga. Befintliga svenska företagsformer har som regel vuxit fram under lång tid och som en del i en internationell utveckling. Vid det samrådsmöte om en ny företagsform för näringsverksamhet i liten skala som Huffman anordnade i november 2006 fick idén om en sådan företagsform ett blandat mottagande. Vid sam- rådsmötet förordade sålunda en klar majoritet av de deltagare som yttrade sig att förenklingsarbetet först och främst bör ta sikte på att förenkla den gällande aktiebolagslagen, inte på att tillskapa en ny företagsform. Mot denna bakgrund är det tydligt att en närmare behovs- och problemanalys behöver göras innan det går att ta 
 132 
 ställning till om en ny företagsform bör tillskapas och hur en sådan i så fall bör vara konstruerad. 
 Frågan om vilka fördelar och nackdelar en ny företagsform kan föra med sig bör nu övervägas närmare (jfr bet. 2006/07:CU11). I en första etapp bör de problem de associationsrättsliga reglerna innebär för små aktiebolag kartläggas. Utifrån denna kartläggning bör – med beaktande av de förenklingsförslag som lagts fram – behovet av en ny företagsform analyseras. Om det sedan resultatet av denna analys har utvärderats finns skäl att gå vidare, bör i en andra etapp en utredare få i uppdrag att lägga fram förslag till be- hövlig ny lagstiftning. Dessa direktiv behandlar bara arbetet under den första etappen. 
 En möjlighet är att skapa en ny företagsform, avsedd specifikt för små verksamheter, med utgångspunkt från vad som gäller enligt aktiebolagslagen. Betydande delar av aktiebolagslagens regelverk skulle emellertid kunna undvaras, särskilt om arbetet inriktas på en- mansbolag. Som ett exempel kan nämnas bestämmelserna om aktie- bolagets organisation. Därmed skulle man förhållandevis enkelt kunna ta fram regelverket för en ny företagsform med flera av aktiebola- gets fördelar men med en mindre omfattande och mera överskådlig reglering. Eventuella svårigheter att utforma regler som ger företag som växer möjlighet till en smidig övergång mellan olika företags- former måste dock vägas in i sammanhanget. 
 Ett alternativ är givetvis att bygga upp ett regelverk för en ny företagsform från grunden utan att ta avstamp i aktiebolagslagen. Detta skulle förmodligen ge ännu bättre förutsättningar att mejsla fram ett enkelt regelverk för näringsverksamhet i liten skala. Ett sådant arbete kan dock antas vara mera tidskrävande. 
 En särskild fråga är vilken typ av små aktiebolag som ett even- tuellt fortsatt arbete med en ny företagsform bör inriktas på. Aktie- bolag används ju för mycket olika ändamål. I debatten har det sagts att möjligheten att förenkla för enmansbolag är störst. Enligt andra debattinlägg är behovet av enklare regler störst för ägarledda få- mansbolag; i sådana bolag är det väsentligt att förebygga konflikter mellan aktieägarna genom enkla och klara regler, något som den utbredda användningen av särskilda aktieägaravtal illustrerar. En ytterligare kategori aktiebolag där det sägs finnas en potential för regelförenklingar är helägda dotterbolag. 
 133 
 Utredaren ska därför 
  
 kartlägga vilka övergripande problem som befintliga bolagsrätts- liga regler innebär för små aktiebolag, 
  
 analysera om de materiella reglerna, även med hänsyn till de för- slag som läggs fram av utredaren, på bolagsrättens område allmänt sett är mer omfångsrika och komplexa än vad som är nödvändigt för de små aktiebolagens behov, 
  
 härvid uppmärksamma om vissa typer av verksamheter, – de som ovan har benämnts enmansbolag, ägarledda fåmansbolag och helägda dotterbolag – bör särbehandlas i något avseende, 
  
 ta ställning till om en ny företagsform utan personligt betal- ningsansvar bör skapas, 
  
 om ett behov av en ny företagsform konstateras, ta ställning till inriktningen på ett eventuellt fortsatt arbete med frågan och skissera de huvudsakliga kännetecknen för den nya företags- formen, och 
  
 ta del av de erfarenheter och överväganden som gjorts i andra europeiska länder och i Nordamerika när det gäller införandet av en ny företagsform utan personligt ägaransvar för små verk- samheter. 
  
 Vid bedömningen av om det finns ett behov av en ny företagsform ska utredaren utgå från att skattereglerna för den nya företagsformen 
 – så långt som möjligt – ska vara desamma som de som gäller för aktiebolag. 
 Preskription av fordran mot en bolagsman efter utträde ur handelsbolaget 
 Enligt 2 kap. 20 § första stycket lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag svarar bolagsmännen solidariskt för bolagets skulder. En bolagsman som avgår svarar dock inte för de förbindel- ser som uppkommer efter avgången, om bolagets medkontrahent kände till eller borde ha känt till att bolagsmannen avgått (22 §). 
 Om ett krav preskriberas i förhållande till bolaget, kan detta förhål- lande åberopas av en bolagsman som grund för preskription av hans eller hennes medansvar (accessorisk preskription). Däremot kan en bolagsmans medansvar inte preskriberas särskilt. Högsta domstolen har i ett avgörande år 2005 konstaterat att detta gäller även efter det att bolagsmannen har avgått ur handelsbolaget (NJA 2005 s. 438). 
 134 
 I vissa fall kan alltså en före detta bolagsman ställas inför betalnings- krav som, om preskriptionslagens huvudregel om tioårig preskrip- tion hade gällt särskilt i förhållande till honom eller henne, hade varit preskriberat. 
 I avgörandet säger Högsta domstolen att det kan anföras skäl för en annan ordning, men att det inte finns något rättsligt stöd för att hävda att en särskild tioårig preskription i den beskrivna situa- tionen skulle vara gällande rätt. Domstolen anför vidare att, om en sådan regel ska införas, det bör ske genom lagstiftning. 
 Det kan tilläggas att enligt förordningen om europeiska ekono- miska intressegrupperingar (rådets förordning av den 25 juli 1985 om europeiska ekonomiska intressegrupperingar [EEIG; 2137/85/EEG, EGT L 199, 31.7.1985, s.  
 1–9, 
  Celex 31985R2137]) gäller för mot- svarande situation en preskriptionstid på fem år från offentliggöran- det av medlemmens avgång. 
 Utredaren ska därför 
  
 ta ställning till om en bolagsmans ansvar för ett handelsbolags förpliktelser bör bli föremål för särskild preskription viss tid efter det att bolagsmannen har utträtt ur handelsbolaget, 
  
 om detta bedöms vara lämpligt, överväga hur en preskriptions- regel bör vara utformad, och 
  
 utarbeta nödvändiga författningsförslag. 
  
 Övriga frågor 
 De ärenden med anknytning till förenklingar av de bolagsrättsliga reglerna som finns i Justitiedepartementet och som kommer in till departementet under utredningstiden kommer i den mån det bedöms lämpligt och efter samråd med utredaren att överlämnas till denne. 
 Arbetets bedrivande 
 Utredaren ska göra de internationella jämförelser som anses befo- gade. Situationen i andra, med Sverige jämförbara länder, ska särskilt beaktas. Samråd bör, när det är lämpligt, ske med  
 EG-kommissionen. 
  
 Utredaren ska i sitt arbete föra en dialog med och inhämta syn- punkter från Bolagsverket, Nutek, Ekobrottsmyndigheten, Skatte- verket, Kronofogdemyndigheten, FAR SRS, Näringslivets regelnämnd (NNR), Företagarna, FöretagarFörbundet och Svenskt Näringsliv. 
 135 
 En dialog bör även föras med andra parter som kan bedömas bli särskilt berörda av förslagen och övervägandena. 
 Utredaren ska hålla sig informerad om och beakta det pågående arbetet med att ta bort revisionsplikten för små företag som f.n. bedrivs inom Utredningen om revisorer och revision (dir. 2006:96 och 2006:128) samt arbetet med ytterligare förenklingar av redovis- ningsreglerna, m.m. (dir. 2007:78). Detsamma gäller arbetet inom Utredningen om ett samordnat insolvensförfarande (dir. 2007:29). Utredaren ska vidare följa det arbete med bolagsrättsliga frågor som pågår inom EU. 
 Utredaren ska även följa och beakta redovisningen av det uppdrag som regeringen den 22 mars 2007 gav till Nutek om att mäta före- tagens administrativa kostnader på associationsrättens område. 
 Utredaren ska redovisa konsekvenserna för näringslivet och för det allmänna av de förslag som läggs fram. Vid bedömningen av för- slagens påverkan på företagens administrativa kostnader ska utredaren ta hjälp av Nutek. Om förslagen kan bedömas medföra ökade kost- nader för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. 
 Utredaren ska belysa vilka effekter som föreslagna förenklingar har för möjligheterna att förebygga och utreda ekonomisk brotts- lighet. 
 Utredaren ska redovisa vilka konsekvenser som de förslag som lämnas har i ett jämställdhetsperspektiv, särskilt i fråga om kvinnors företagande (jfr prop. 2006/07:1, utg.omr. 24, s. 26). 
 Utredaren ska i ett delbetänkande senast den 31 mars 2008 redo- visa resultatet av sina överväganden om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag. 
 Uppdraget i övrigt ska redovisas senast den 31 mars 2009. Om utredaren finner det lämpligt, får dessa delar av uppdraget redovisas i ett eller flera delbetänkanden. 
 (Justitiedepartementet) 
 136