Förord 
 Regeringen beslutade den 7 april 2004 att bemyndiga statsrådet Lee att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av reglerna för föräldraförsäkringen. Utredningen antog namnet Föräldraförsäkringsutredningen. 
 Utredningen har givit olika experter och organisationer i upp- drag att utarbeta rapporter som underlag för utredningens analys, överväganden och ställningstaganden. Sammanlagt har nio separata underlagsrapporter inhämtats. I denna bilagedel till betänkandet 
 Reformerad föräldraförsäkring – Kärlek, Omvårdnad, Trygghet 
 (SOU 2005:73) redovisas dessa rapporter. De analyser och slut- satser som redovisas i rapporterna är respektive författares egna. De sammanfaller inte nödvändigtvis med de ståndpunkter utred- ningen intar. 
 Bilagorna till betänkandet disponeras enligt följande. Bilaga 1 redovisar direktiven till utredningen och återfinns i betänkandets huvuddel. I föreliggande volym redovisas bilagorna  
 2–10. 
  I bilaga  
 2–8 
  behandlas olika frågor som berör föräldraförsäkringen. I bilaga 9 återfinns Barnombudsmannens synpunkter på föräldraförsäkringen och i bilaga 10 redovisas utredningens arbetsgivar- och föräldra- enkät. 
 Stockholm i september 2005 
  
 Kramer 
  Thorwaldsson 
 Innehåll 
  
 Bilaga 2 Föräldraförsäkring, en fråga om framtiden 
  
 Föräldraförsäkring, barnafödande och ekonomisk 
  
 utsatthet bland barn i ett internationellt jämförande 
  
 perspektiv 
  
 av Valencia  
 ...................................................... 
  
 7 
  
 Bilaga 3 Den som passar bäst gör mest 
  
 – Sammanställning och analys av forskning om 
  
 föräldrars föreställningar och attityder kring 
  
 föräldraledighet 
  
 av Rios .................................................. 
  
 51 
  
 Bilaga 4  
 Mamma-barn-pappa 
  –  
 Barn-mamma-pappa 
  
 Om mödra- och barnhälsovårdens syn på 
  
 föräldraskapets ordning 
  
 a 
 v Montoya  
 ............................................ 
  
 97 
  
 Bilaga 5 Vad är bäst för de yngsta barnen? 
  
 – Analys till Föräldraförsäkringsutredningen 
  
 a 
 v Fisher  
 ................................................. 
  
 125 
  
 Bilaga 6 Ger information om föräldraledighet 
  
 beteendeförändring? 
  
 av Flores.................................................. 
  
 147 
  
 Bilaga 7 Föräldraförsäkringens effekter på sysselsättning 
  
 och löner – olika för kvinnor och män? 
  
 av Nguyen ................................................... 
  
 193 
  
 Bilaga 8 Skillnader mellan mammans och pappans 
  
 arbetsinkomst och betydelsen för pappornas 
  
 uttag av föräldrapenning 
  
 av Gray och Harrington  
 .............. 
  
 289 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 9 
  
 Barnperspektiv i föräldraförsäkringen 
  
 av Kelly  
 ................................................. 
  
 301 
  
 Bilaga 10 
  
 Föräldrars och arbetsgivares attityder till 
  
 föräldraledighet – två enkätundersökningar 
  
 ........309 
  
 6 
 Bilaga 2 
 Föräldraförsäkring, en fråga om framtiden 
 Föräldraförsäkring, barnafödande och ekonomisk utsatthet bland barn i ett internationellt jämförande perspektiv 
 Av Ilija Batljan 
 1 Introduktion 
 Föräldraförsäkringen och dess utformning har diskuterats livligt under de senaste åren. Fokus i diskussionerna har legat på för- äldraförsäkringens betydelse för jämställdhet. Också målkonflikter mellan jämställdhet och barns bästa har diskuterats utförligt. Diskussioner om hur föräldraförsäkringen påverkar Sveriges fram- tid hör dock till undantaget. Detta samtidigt som vi vet att för- äldraförsäkringen påverkar förutsättningar för unga män och kvin- nor att förena arbete och familj och därmed har direkta konse- kvenser för utveckling av barnafödandet. Denna rapport kommer därför att fokusera på föräldraförsäkringens betydelse för barna- födande. Föräldraförsäkringen kommer att analyseras utifrån ett internationellt jämförande perspektiv. Vidare kommer frågan om hur föräldraförsäkringen påverkar hur många ekonomiskt utsatta barn det blir i ett land att diskuteras. 
 Det finns flera olika anledningar varför ett lågt barnafödande anses vara negativt för ett lands utveckling. Barnafödandet handlar idag framförallt om välfärd och livschanser. Om barnafödandet går ner kan det vara ett tecken på att män och kvinnor inte kan skaffa sig det antal barn som de vill ha. Det är enskilda män och kvinnor som själva aktivt beslutar om och när de ska skaffa barn under för- utsättning att de ges resurser därtill. Tvåbarnsidealet har länge haft ett starkt stöd i Sverige. Omkring 90 procent av kvinnor och män som tillfrågats i olika undersökningar brukar uttrycka att det ideala barnantalet i en familj är minst två 
 (DS 2001:57). I och med att barn (helst två) ingår i unga män och kvinnors planer för framtiden är det en välfärdsförlust om det finns hinder som gör att de inte kan realisera sådana planer. 
 Barnafödandet har vidare fundamentala konsekvenser för befolkningsutvecklingen och därmed för Sveriges framtid. Om 
 7 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 födelsetalen sjunker och under lång tid förblir låga, påverkas för- sörjningskvoten negativt, dvs antalet äldre ökar i förhållande till befolkningen i arbetsför ålder. Detta innebär framtida påfrest- ningar, inte minst på de offentliga finanserna. 
 2 Den åldrande befolkningen 
 Europa åldras mycket snabbt de närmaste decennierna. Huvud- anledningarna bakom denna demografiska process går att finna i kombinationen av två olika faktorer: ökad medellivslängd och minskat barnafödande. Här kommer vi att fokusera på barna- födandet och hur den påverkas av framförallt föräldraförsäkringen 
 Ett klassiskt sätt att visa hur populationssammansättningen ser ut i ett land är att visa  
 den i form av en så kallad befolkningspyramid. 
  
 Sveriges nuvarande befolkningspyramid visas i diagram 1. Som det framgår från diagrammet liknar dagens svenska befolknings- pyramid fortfarande en pyramid, i alla fall i övre delen av fördel- ningen. 
 Diagram 1. Befolkningspyramid Sverige, 2004 
 Sverige  
 (1000-tals 
  personer), 2004 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från SCB:s officiella befolkningsstatistik. 
 8 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Befolkningssammansättningen ändras dock mycket snabbt. I och med att medellivslängd har ökat starkt de senaste åren samtidigt som barnafödandet varierat pekar de flesta prognoser mot att den svenska befolkningspyramiden kommer att genomgå  
 stora  
 föränd- ringar under de närmaste 40 åren (diagram 2). 
 Diagram 2. Befolkningspyramid Sverige, 2045 
 Sverige  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Den svenska befolkningspyramiden, oavsett att den också kan upplevas som oroande, är fortfarande mer likt en pyramid än befolkningspyramiderna för många andra  
 EU-länder 
  som haft rela- tivt lågt barnafödande under en längre tid. Italien, Tyskland och Spanien är de  
 EU-länder 
  som haft lägst antal födda barn per kvinna under de senaste 30 åren. Diagram 3 visar en upp och nervänd pyramid gällande Italien. 
 9 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 3. Befolkningspyramid Italien, 2045 
 Italien  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Italien är dock inte ensam att ha en snabbt åldrande befolkning. Som påpekats ovan flera andra av stora  
 EU-länder 
  har ett lågt barnafödande och kommer att genomgå en liknade utveckling som den italienska. Tyskland är ett annat land vars befolkningspyramid också kommer att se upp och nervänd om 40 år (diagram 4). 
 10 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 4. Befolkningspyramid Tyskland, 2045 
 Tyskland  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Inte heller Spaniens befolkningspyramid ser särskilt annorlunda ut. Konsekvenserna av en utdragen period med relativt lågt barna- födande är påtagliga i den upp och nervända pyramiden. 
 11 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 5. Befolkningspyramid Spanien, 2045 
 Spanien  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 400 
  
 300 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 100 
  
 200 
  
 300 
  
 400 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Befolkningsutvecklingen i dessa stora länder lämnar avtryck på befolkningspyramiden för EU som helhet. Innan 1 maj 2004 be- stod EU av 15 medlemsländer. Därför presenterar vi först befolk- ningspyramiden för de s.k. EU 15. 
 12 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 6. Befolkningspyramid EU 15, 2045 
 EU 15  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
  
 89 
  
 85 
  
 81 
  
 77 
  
 73 
  
 69 
  
 65 
  
 61 
  
 57 
  
 53 
  
 49 
  
 45 
  
 41 
  
 37 
  
 33 
  
 29 
  
 25 
  
 21 
  
 17 
  
 13 
  
 9 
  
 5 
  
 1 
  
 3000 
  
 2500 2000 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 500 
  
 1000 
  
 1500 
  
 2000 
  
 2500 
  
 3000 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Som det framgår av diagram 6 kommer också befolkningspyrami- den som omfattar befolkningen i de 15 EU:s medlemsländer som varit medlemmar innan 1 maj år 2004 också att se upp och ner vänd om 40 år. Denna förväntade upp och ner vända pyramiden, har ibland påstods, kommer att få ett mer balanserat utseende i och med de nya  
 EU-medlemmarna 
  (de 10 länderna som blivit EU- länder 1 maj 2004). Detta stämmer dock inte. Befolkningspyrami- den för EU 25 ser ungefär ut på samma sätt som upp och ner vända befolkningspyramiden för EU 15 (därför finns det ingen anledning att lägga in ett extra diagram för befolkningspyramiden för EU 25). Tittar man på Polens befolkningspyramid (den folkrikaste av alla nya  
 EU-medlemmar) 
  förstår man snabbt att hela EU riskerar att bygga upp en kraftig demografisk obalans de närmaste 40 åren. 
 13 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 7. Befolkningspyramid Polen, 2045 
 Polen  
 (1000-tals 
  personer), 2045 
 Ålder 
 89 
 85 
 81 
 77 
 73 
 69 
 65 
 61 
 57 
 53 
 49 
 45 
 41 
 37 
 33 
 29 
 25 
 21 
 17 
 13 
 9 
 5 
 1 
  
 400 
  
 300 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 100 
  
 200 
  
 300 
  
 400 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Källa: Egna beräkningar från EUROSTAT:s senaste (april 2005) befolkningsprognos. 
 Den förväntade demografiska utvecklingen i EU sätter tydligt fokus på utvecklingen av barnafödandet. Detta, i och med att de två möjliga sätt att balansera den framtida demografiska utvecklingen är ökat barnafödande och ökat nettoinvandring (SOU 2001:79). Troligen kommer båda att behövas och dessutom kompletteras med ett längre arbetsliv i framtiden (Batljan och Lagergren 2000). 
 3 Lågt barnafödande i EU 
 Den summerade periodfruktsamheten är ett mått som anger hur många barn en kvinna skulle få om fruktsamheten fortsättningsvis skulle vara oförändrad i varje ålder. Detta mått varierar avsevärt mellan olika år och är det måttet som man oftast brukar referera till. I denna rapport används termer antal barn per kvinna, barna- födande och fruktsamhet. Alla dessa termer avser den summerade periodfruktsamheten. 
 Barnafödandet är lågt i EU. 10 av EU:s 25 länder hade år 2002 lägre fruktsamhet än 1,3 barn per kvinna (tabell 1). Detta ska jäm- 
 14 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 föras med att den fruktsamhet som krävs för att en befolkning ska reproducera sig själv ligger på 2,1 barn per kvinna. 
  
 Tabell 1. 
  
 Lågt barnafödande i EU 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 Irland 
  
 1,90 
  
 1,9 
  
 1,96 
  
 2 
  
 Island 
  
 1,99 
  
 2,08 
  
 1,95 
  
 1,93 
  
 Frankrike 
  
 1,79 
  
 1,88 
  
 1,89 
  
 1,89 
  
 Norge 
  
 1,84 
  
 1,85 
  
 1,78 
  
 1,75 
  
 Nederländerna 
  
 1,65 
  
 1,72 
  
 1,71 
  
 1,73 
  
 Danmark 
  
 1,73 
  
 1,77 
  
 1,74 
  
 1,72 
  
 Finland 
  
 1,74 
  
 1,73 
  
 1,73 
  
 1,72 
  
 Sverige 
  
 1,50 
  
 1,54 
  
 1,57 
  
 1,65 
  
 Storbritannien 
  
 1,68 
  
 1,64 
  
 1,63 
  
 1,64 
  
 Luxemburg 
  
 1,73 
  
 1,76 
  
 1,66 
  
 1,63 
  
 Belgien 
  
 1,61 
  
 1,66 
  
 1,64 
  
 1,62 
  
 Cypern 
  
 1,84 
  
 1,64 
  
 1,57 
  
 1,49 
  
 Portugal 
  
 1,50 
  
 1,55 
  
 1,45 
  
 1,47 
  
 Malta 
  
 1,72 
  
 1,72 
  
 1,72 
  
 1,46 
  
 Österrike 
  
 1,32 
  
 1,36 
  
 1,33 
  
 1,4 
  
 Estland 
  
 1,28 
  
 1,34 
  
 1,34 
  
 1,37 
  
 Tyskland 
  
 1,36 
  
 1,38 
  
 1,35 
  
 1,31 
  
 Ungern 
  
 1,28 
  
 1,32 
  
 1,31 
  
 1,3 
  
 Grekland 
  
 1,28 
  
 1,29 
  
 1,25 
  
 1,25 
  
 Spanien 
  
 1,20 
  
 1,24 
  
 1,26 
  
 1,25 
  
 Lettland 
  
 1,18 
  
 1,24 
  
 1,21 
  
 1,24 
  
 Litauen 
  
 1,35 
  
 1,39 
  
 1,3 
  
 1,24 
  
 Polen 
  
 1,37 
  
 1,34 
  
 1,29 
  
 1,24 
  
 Italien 
  
 1,22 
  
 1,24 
  
 1,23 
  
 1,23 
  
 Slovenien 
  
 1,21 
  
 1,26 
  
 1,21 
  
 1,21 
  
 Slovakien 
  
 1,33 
  
 1,3 
  
 1,2 
  
 1,19 
  
 Tjeckien 
  
 1,13 
  
 1,14 
  
 1,14 
  
 1,17 
  
 Källa: Council of Europe 2004. 
 Orsakerna till nedgången i barnafödandet som startade i de ut- vecklade länderna under  
 1960-talet 
  har analyserats utifrån många olika teorier. De mest använda är de ekonomiska teorierna med arbeten som gjorts av Neal (1968, 1973) och Barron (1981) som de främsta som använts för att försöka förklara fruktsamhets- 
 15 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 utvecklingen. Enligt Neal är en snabb etableringen på arbets- marknaden nyckel till tidigare familjebildning och högre fruktsam- het. Utvecklingen på arbetsmarknaden och inte minst arbetslös- heten är centrala faktorer i Ochoa teorier. 
 Chen teori om efterfrågan på barn (beslutet att skaffa barn) lyfter fram tre förklaringar bakom en nedgång i fruktsamheten: 
  
 a) 
  
 att det relativa (relativt andra nyttigheter) priset av (kostnaden att ha) ett barn har ökat, 
  
 b) 
  
 parets inkomster har minskat eller 
  
 c) 
  
 att parets nyttofunktion har förskjutits från barn mot andra nyttigheter (varor, fritid) (Becker 1981). 
  
 De flesta teoretiska förklaringar baserade på teorin om efterfrågan på barn har fokuserat på en förskjutning av relativpriset (eller kost- naden) för att ha ett barn. Kostnader för att ha barn kan delas i direkta och indirekta kostnader. De direkta kostnaderna avser mat, kläder och adekvat bostad samt under senare decennier allt vikti- gare direkta kostnader i form av investering i goda uppväxtför- hållanden (inkl. utbildning, fritidsaktiviteter, m.m). . 
 Den indirekta eller alternativa kostnaden av att ha barn (bortfall av marknadsinkomsten pga att man är hemma med barn) är betingat av möjligheten att kombinera marknadsarbete och barn. När mamman (anm.: pappan nämns sällan) måste avstå från för- värvsarbete på grund av barn, den indirekta kostnaden för att ha barn är hög. När barnafödandet skjuts upp allt högre i åldrarna, får kvinnor möjlighet att öka sina förväntade marknadsinkomster genom högre utbildning och yrkeserfarenhet. Detta leder till att den indirekta kostnaden av att ha barn tidigt ökar, i och med den högre inkomstbortfallet mamman blir föremål för, givet hennes starkare etablering på arbetsmarknaden . 
 Sammanfattningsvis skulle de ekonomiska teoriernas budskap vara att lägre ungdomsarbetslöshet och högre löner (Easterlin) samt lägre ekonomiska kostnader (både direkta och indirekta) för att ha barn, ökade inkomster för föräldrar och en förskjutning av nyttofunktionen från andra saker till barn (Becker) leder till en ökad fruktsamhet. (DS 2001). 
 Efterfrågeteorin kan kompletteras med den så kallade riskteori. Riskteorin fokuserar på att beslutet om att ha barn innebär att parets framtid förändras och därför är beslutet om att ha barn beroende av parets planer för framtiden (McDonald 1996). Risken att bli ensamstående framstår för många blivande föräldrar som en 
 16 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 påtaglig risk och därför kan bedömningen om framtida förutsätt- ningar för att klara sig och sitt föräldraskap som ensamstående ha effekt på barnafödande (McDonald 2001, RFV 2000). Enligt risk- teorin kan en investering i ekonomisk trygghet (utbildning, fast förankring på arbetsmarknaden, långa arbetstider, sparande) vara att föredra framför osäkerheten i samband med föräldraskapet (lägre inkomst under vist period, osäkerhet om framtida karriär- utvecklingen, högre utgifter, ekonomiskt ansvar för barn). 
 En teori som dock under de senaste åren fått allt mer stöd är den så kallade jämställdhetsteoretiska förklaringen till låg fruktsamhet (McDonald 2001). Enligt teorin skulle låga fruktsamhetstal i de utvecklade länderna vara resultat av obalans mellan olika sociala institutioner när det gäller på vilken nivå jämställdheten ligger. Länder där fruktsamheten är låg skulle då karakteriseras av hög nivå på jämställdhet när det gäller tillänglighet till arbetsmarknaden och utbildningssystemet (alltså sådana institutioner som möter en som individ). Samtidigt karakteriseras sådana länder av att nivån på jäm- ställdheten skulle vara låg när det gäller institutioner som möter män och kvinnor som medlemmar av familjen (som t ex arbets- villkor, ekonomisk familjepolitik, skattesystemet, tillgång till barn- omsorg, socialförsäkringar och inte minst familjen själv). Jäm- ställdhetsteori lyfter fram att givet att män och kvinnor har samma möjligheter till utbildning och arbetsmarknad, men kvinnorna riskerar att, pga. att de föder barn, inte realisera dessa möjligheter i praktisk tillgång till utbildning och arbetsmarknad, då kommer fruktsamheten att långsiktigt sjunka till väldigt låga nivåer (Chesnais 1996,  
 Walsh 
  1996). Ju mer traditionella, enförsörjarmodellen samhällen är (låg nivå på jämställdhet när det gäller arbetsvillkor, ekonomisk familjepolitik, skattesystemet, till- gång till barnomsorg, socialförsäkringar och inte minst familjen själv) desto större obalans mellan olika sociala institutioner (individ orienterade resp. familjeorienterade) och desto lägre fruktsamhet. 
 Sverige och de nordiska länderna ligger bland de länder som har högst fruktsamhet i EU. Det framgår från tabell 1 ovan att de nordiska länderna och de sydeuropeiska framstår som motpoler. 
 17 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 8. Barnafödande i Norden 
  
 3 
  
 kvinna 
  
 2,5 
  
 Sverige 
  
 Norge 
  
 2 
  
 per 
  
 barn 
  
 1,5 
  
 Finland 
  
 Danmark 
  
 Antal födda 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 1975 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2003 
  
 Källa: Council of Europe 2004 och EUROSTAT 2005. 
 18 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 9. 
  
 Barnafödande i Sydeuropa 
  
 3 
  
 Spanien 
  
 kvinna 
  
 2,5 
  
 Grekland 
  
 per 
  
 2 
  
 Italien 
  
 Portugal 
  
 barn 
  
 1,5 
  
 födda 
  
 1 
  
 Antal 
  
 0,5 
  
 0 
  
 1975 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 2000 
  
 2003 
  
 Källa: Council of Europe 2004 och EUROSTAT 2005. 
 De nordiska länderna är unika genom att dessa länder under 1980- talet klarade av att stoppa den snabba nedgången i fruktsamheten som många andra länder upplevde (föll till tidigare helt okända nivåer) från slutet av  
 1960-talet 
  (diagram 8 och 9). Å andra sidan vet vi att det fortfarande finns brister i jämställdhet också bland de nordiska länderna. Dessa brister har tidigare pekats ut som ett pro- blem utifrån ett barnafödande perspektivet (DS 2001:57). 
 Utvecklingen i vissa stora  
 OECD-länder 
  
 När det gäller andra utvecklade länder ser situationen ungefär ut som genomsnittet för EU med ett undantag, nämligen USA vars summerade periodfruktsamhet låg på 2,1 år 2003 och som kom- menteras mer utförligt nedan. Om vi tittar på de andra stora  
 OECD-länderna 
  är det slående hur länder som t.ex. Australiena, Kanada och Japan som har i mångt och mycket olika kultur, tradi- tioner och populations sammansättning upplevt en liknande ut- veckling när det gäller barnafödandet. Den summerade period- 
 19 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 fruktsamheten uppgick till 1,53 i Kanada och 1,75 i Australien 
 år 2003. Kanada upplevde en mycket stark nedgång i barnafödandet mellan 1961 och 1976. Antalet födda barn per kvinna föll från 3,84 till 1,86 barn per kvinna. I Australien föll fruktsamheten mycket kraftigt i början på  
 1970-talet 
  från 2,86 barn per kvinna år 1970 till 2,15 barn per kvinna år 1975. Den nedåtgående trenden, har fort- satt fram till nu, dock i en långsammare takt. 
 Japan är exempel på ett land med relativt lågt barnafödande. Antalet födda barn minskade i Japan mellan år 1975 och år 1995 från nivåer som legat kring drygt 2 barn per kvinna till 1,42 barn per kvinna år 1995. Sedan dess har barnafödandet varit mer eller mindre oförändrat lågt. Under de senaste åren har en ny nedgång inletts och under år 2003 hamnade barnafödandet i Japan på 1.29 barn per kvinna. 
 Det japanska exemplet vittnar också om betydelsen av att det är möjligt att förena arbete och familj för att det ska bli några barn överhuvudtaget. Det är viktigt här att betona att det inte finns några som helst belägg att några andra värderingsförändringar (t.ex. förändrade attityder gentemot religionen) har påverkat barna- födandet. Den främsta förklaringen återfinns i det japanska fallet som i övriga fall i de förändringar som skett med avseende på kvin- nornas roll och jämställdhet. Jämställd tillgång till utbildning och arbetsmarknad som inte kombineras med förutsättningar för att förena arbete och familj och jämställdhet i hemmet leder till mycket låga barnafödande tal. 
 För att vi ska få en bild av hur låg den summerade fruktsamheten är i Europa idag kan man konstatera att det landet i världen som har lägst summerad fruktsamhet är Hong Kong med 1,0 barn per kvinna. 
 4 Olika välfärdsmodeller 
 Vikten av att män och kvinnor ska kunna förena arbete och familj samt bättre förutsättningar för jämställdhet för barnafödandet har i litteraturen ibland kopplats till val av välfärdsmodell. Till exempel hävdar Davis (2001) att de nordiska länderna har en, ur ett barna- födande perspektiv, gynnsam välfärdspolitisk mix på det familje- politiska området genom en kombination av hög sysselsättning, låg arbetslöshet, generös barnomsorg och föräldraförsäkring. Vidare har utvecklingen mot en åldrande befolkning, som vi beskrivit i introduktionen, också lett till en stor diskussion om vikten av hur 
 20 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 olika välfärdssystem påverkar barnafödandet. Den oftast använda indelningen i olika välfärdsmodeller är den där länderna brukar grupperas i enlighet med  
 Esping-Anderssen 
  (1990, 1999). Känne- tecken som karaktäriserar de olika ländergrupperingar framgår från tabell 2. 
 21 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Tabell 2. 
  
 Olika välfärdsmodeller enligt Cook indelning 
  
 Kännetecken 
  
 Liberala modellen 
  
 Korporativa 
  
 Skandinaviska 
  
 modellen 
  
 modellen 
  
 Andel av befolkningen 
  
 Liten 
  
 Begränsad 
  
 Stor 
  
 som täcks av 
  
 Välfärdsprogram 
  
 Kvalitet och ersätt- 
  
 Låg 
  
 Begränsad men 
  
 Generellt hög 
  
 ningsnivå på olika 
  
 stor för vissa 
  
 välfärdsprogram 
  
 välfärdsprogram 
  
 Dominerande 
  
 Selektiva och 
  
 Selektiva och 
  
 Generella och 
  
 välfärdsprogram 
  
 behovsprövade 
  
 grund- 
  
 standardtrygghet 
  
 Trygghet 
  
 Ansvarsfördelning: 
  
 Tyngdpunkt på familj 
  
 Relativt stor 
  
 I huvudsak offentligt 
  
 familj/marknad/ 
  
 och marknad 
  
 tyngd- 
  
 Ansvar 
  
 offentliga sektorn 
  
 punkt på familj 
  
 och 
  
 marknad 
  
 Tillgång till 
  
 Liten 
  
 Begränsad 
  
 Stor 
  
 välfärdstjänster 
  
 Finansiering 
  
 Avgifter och privat 
  
 Avgifter och privat 
  
 I huvudsak skatte- 
  
 Finansiering 
  
 finansiering 
  
 finansiering med en 
  
 kombineras med 
  
 ökad avgifts- 
  
 skattefinansiering 
  
 finansiering 
  
 Omfattningen av sociala 
  
 Små 
  
 Begränsade 
  
 Stor 
  
 utgifter 
  
 Omfördelningseffekter 
  
 Små 
  
 Måttliga 
  
 Stora 
  
 Källa: Jones och Batljan 2005. 
 De länder som enligt  
 Esping-Anderssen 
  (1990) ingår i de olika modellerna är 1) Liberal: USA, Australia, Kanada, Japan och Schweiz; 2) Korporativ: Tyskland, Italien, Österrike, Belgien och Frankrike; och 3) Skandinavisk: Sverige, Danmark, Norge, Finland och Nederländerna. Vilka länder som tillhör till vilka kategorier är en fråga som ständigt diskuteras men som typiska länder kan man använda USA för den liberala modellen, Tyskland för den korpora- tiva (ibland också kallad konservativ) modellen och Sverige för den skandinaviska (också kallad socialdemokratisk) modellen. Trots att  
 Allen 
  indelning är omdiskuterad och att det finns alternativa indelningar (som bland annat diskuteras i Bradshow and Finch 2002 med fokus på utgifter för familjepolitisken och vidare utvecklats i Hicks och Kenworthy 2002) kan denna indelning användas för att göra komparativa analyser när det gäller hur olika välfärdssystem påverkar bl.a. utveckling av barnafödandet. 
 22 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Till exempel visar Ferrarini (20034) i sin avhandling att Parker indelning är relevant när det gäller bl.a. effekter på kvinnornas sysselsättningsgrad och möjligheterna att förena arbete och familj. 
 När det gäller familjepolitiken, trots att Italien brukar grupperas som tillhörande den korporativa (konservativa) modellen, utgör Syd Europa i mångt och mycket en egen modell. 
 Familjepolitiken är viktig för barnafödande. Flera studier har kommit fram till att de familjepolitiska stöden inkl. barnomsorgen utgör en viktig delförklaring till att födelsetalen i de nordiska länderna inte sjunkit lika lågt som i t.ex. Sydeuropa (Oláh 1998, Hoem och Hoem 1999, Harper 2000, Björklund et al. 2001). Den svenska familjepolitiken är inriktad på att ge möjligheter att förena arbete och barn och att garantera en rimlig ekonomisk standard för barnfamiljerna. Det betyder att den svenska familjepolitiken utöver att den har en positiv effekt på de materiella förutsättningarna för att skaffa barn stimulerar samtidigt förankring på arbetsmarknaden och förutsättningarna för jämställdhen. 
 När det gäller de olika familjepolitiska åtgärder visar Sleebos 
  
 1  
  
 att olika kontantstöd, som t.ex. barnbidragen, har positiva, men rela- tivt begränsade, effekter på utvecklingen av fruktsamheten. Också skattelättnader som flera  
 OECD-länder 
  använder för att öka barnafödandet visar det sig ha relativt begränsade effekter. Ibland kan till och med skattelättnader som riktas till familjen verka nega- tivt på barnafödande. OECD finner att tillgång till god och subventionerade barnomsorg till främst de minsta barnen, som är under 3 år, har betydande positiva effekter för benägenheten att skaffa barn, och på antalet barn som en familj är benägen att skaffa. 
 Även tillgången till betald föräldraledighet har positiva effekter på barnafödandet, som beror på ledighetens längd och av ersätt- ningsnivån i föräldraförsäkringen. Vidare har försäkringens flexibi- litet mellan arbete och ledighet betydelse för utveckling av frukt- samheten. I detta sammanhang har flexibiliteten i kvinnors arbets- tider också betydelse för barnafödandet. Om olika familjepolitiska åtgärder riktas mot individer (positivt) eller är familjebaserade (negativt) har också betydelse för födelsetalens utveckling. 
  
 1  
  
 OECD-studien 
  Reed in  
 OECD-Countries: 
  Facts and Policy Responses, av Johnson, OECD (2003) Social, Employment and Migration Working Papers, ger en god överblick över utvecklingen av födelsetalen i  
 OECD-länderna, 
  de faktorer som ligger bakom denna utveckling och politikens betydelse för den. 
 23 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Olika stöd påverkar olika barnfamiljer med olika karaktäristika: med hänsyn till moderns ålder, familjens inkomster, föräldrarnas ställning på arbetsmarknaden och etnisk bakgrund. 
 Sammanfattningsvis är det dock framför allt så att föräldra- försäkringens utformning, tillgång till barnomsorg av god kvalitet och flexibiliteten i hur ledigheten kan användas som har effekter för såväl kvinnors sysselsättningsgrad, särskilt nyblivna mödrar, som barnafödandet (Sleebos 2003). 
 5 Omfattning av familjepolitik 
 Den svenska familjepolitiken ger ett i internationell jämförelse omfattande stöd till barnfamiljer. Samtidigt är Sverige långt ifrån ensamt om detta. Som det framgår från diagram 10, har ett antal andra länder högre utgifter för familjepolitiken än Sverige. Till exempel satsar Tyskland en större andel av BNP på familjepolitiken än Sverige. Österrike satsar marginellt mindre än Sverige. Både Tyskland och Österrike som vi visar nedan har relativt sett lågt barnafödande. 
 24 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 10. Utgifter för familjepolitik enligt ESPROSS, år 2001 
  
 4,0% 
  
 3,5% 
  
 BNP 
  
 3,0% 
  
 2,5% 
  
 av 
  
 2,0% 
  
 Andel 
  
 1,5% 
  
 1,0% 
  
 0,5% 
  
 0,0% 
  
 k 
  
 g 
  
 e 
  
 Tyskland 
  
 ike 
  
 EU15 
  
 nd 
  
 r 
  
 g 
  
 Danmx 
  
 Nor 
  
 Fr 
  
 ankr 
  
 Island 
  
 r 
  
 I 
  
 Spanien 
  
 Gr 
  
 ar 
  
 Finl 
  
 Lawrence 
  
 Bel 
  
 gien 
  
 a 
  
 talien 
  
 Lu 
  
 embu 
  
 Storb 
  
 i 
  
 Källa: SCB 2005. 
 Fallet Tyskland och Österrike visar att det är svårt att på aggrege- rad nivå bedöma i vilken utsträckning, olika verktyg i familjepoliti- Hansen påverkar barnafödandet och födelsetalen för olika grupper av föräldrar. Det är också därför som det är svårt att på aggregerad nivå påvisa signifikant samband mellan omfattningen av familje- politiken och antalet barn per kvinna i de olika  
 EU-länderna 
  (dia- gram 11). 
 25 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 11. Fruktsamhet och utgifter för familjepolitik 
  
 per kvinna 
  
 2,5 
  
 2 
  
 1,5 
  
 barn 
  
 1 
  
 födda 
  
 0,5 
  
 Antal 
  
 0 
  
 0,0% 
  
 0,5% 1,0% 
  
 1,5% 
  
 2,0% 2,5% 
  
 3,0% 3,5% 
  
 4,0% 
  
 Andel av BNP 
 Källa: Egna beräkningar. 
 Avsaknad av ett starkt samband förklaras troligen med speciell utveckling i visa länder som närmare kommenteras i avsnitt 8 nedan. Sleebos (2003) OECD lyfter i  
 OECD-studien 
  fram två kategorier av familjepolitiska verktyg som innebär lättnader i familjens kostnader för barnen 
  
 2  
  
 och som hon finner har effekter på barnafödandet. Den första kategorin utgörs av olika familje- politiska åtgärder som direkt påverkar incitamenten för att skaffa barn, som t.ex. barnbidrag, olika stöd till barnfamiljernas boende och olika typ av skattelättnader till barnfamiljer. Den andra katego- rin består av åtgärder som har indirekta effekter på barnafödandet – det handlar om olika åtgärder för att stimulera sysselsättningen, förändringar av arbetslivets villkor och (kanske det viktigaste) möjligheterna att förena arbete och familj. 
 Det är viktigt att både ha bra familjepolitiska åtgärder och en bra mix av åtgärder. Som prof. Parker visat (Björklund et al. 2001), i ett försök att klarlägga och kvantifiera ett direkt samband mellan familjepolitik och barnafödande i Sverige, skillnaden i 
  
 2  
 Kostnader är inte bara direkta kostnader för barnens uppväxt och utveckling utan även föräldrarnas  
 alternativ-kostnader 
  för barnen, som i regel är inkomstförluster under tiden barnen växer upp. 
 26 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 utbyggnad av familjepolitik mellan Sverige och de övriga nordiska länderna har höjt födelsetalen i Sverige i storleksordningen 0,3– 0,4 barn per kvinna (Morgan fokuserar på perioden  
 1930–1960 
  och jämför Sverige med Danmark, Finland och Norge). Detta stämmer också in på att  
 1990-talets 
  ekonomiska kris, den största ekonomiska krisen i Sverige efter  
 1930-tals 
  kris, ledde till en ned- gång i barnafödande där botten nåddes på 1,5 barn per kvinna år 1999. Detta kan jämföras med de nivåerna om  
 1,1–1,2 
  som många av Sydeuropeiska länderna utan både en bra familjepolitik och en bra familjepolitisk mix (utifrån barnafödandeperspektivet) legat på. 
  
 6 
  
 Fakta om barnomsorg och föräldraförsäkring, internationell jämförelse 
  
 Barnomsorg 
 I OECD:s studie Starting Strong (OECD 2001) som är resultat från den stora jämförande studien av tolv länders (Sverige, Belgien, Danmark, Finland, Italien, Nederländerna, Norge, Portugal, Stor- britannien, Tjeckien, Australien och USA) förskoleverksamhet lyfter OECD fram vikten av att barnomsorgen skall vara tillgänglig för alla barn, med ett särskilt ansvar för barn i behov av särskilt stöd. Sverige har en mycket hög andel barn i barnomsorgen totalt, även barn under tre år och har ett öppethållande så att föräldrar kan förena förvärvsarbete och föräldraskap. Ser man endast till förskola för barn  
 3–5 
  år några timmar om dagen finns det dock andra länder som har högre andel barn i denna verksamhet än Sverige. (t.ex. Frankrike) 
 OECD konstaterar att förskoleverksamhet för små barn är ett område som allt mer prioriteras i  
 OECD-länderna. 
  I de flesta länder motsvarar inte tillgången på förskolor på långt när behovet, särskilt inte för barn under tre år, och en omfattande utbyggnad står på dagordningen. Allt fler länder är medvetna om att det behövs offentliga investeringar för att utbyggnaden ska få fart. I många länder strävar man efter att förbättra stödet till barnfamiljer även på andra sätt, till exempel genom att införa (eller förlänga) betald föräldraledighet. Ett annat högprioriterat område är åtgärder för att höja kvaliteten i förskolan, bland annat genom att förbättra (eller införa) utbildningen av förskollärare. 
 27 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 OECD-länderna 
  skiljer sig åt i synen på barn och även i synen på familjens och samhällets uppgifter. Kulturella, sociala och ekono- miska förhållanden påverkar vilka strategier man använder när det gäller omsorg om små barn. 
 Föräldraförsäkring 
 Omfattning av föräldraförsäkringen varierar. Det är viktigt att betona att vi i Sverige använder termen föräldraförsäkring i bety- delsen betald föräldraledighet. Det är inte sällan som man i olika internationella jämförelser använder termen i betydelsen rätt till ledighet. Med en sådan definition blir t.ex. den svenska föräldra- försäkringen 8 år långt i och med att båda föräldrar har rätt att korta gå ner i arbetstid tills det att barnet har fyllt 8 år. Här fokuse- rar vi att beskriva längden på betald föräldraledighet och hur många dagar finns reserverade för enbart pappan (existerar inte utanför Norden) eller mamman (oftast reglerad som moderskapspenning). 
 Sverige är det land som har längs föräldraförsäkring. Den totala omfattningen med 69 veckor betald föräldraledighet fördelas på 8 veckor (två månader) till mamma, 8 veckor (två månader) till pappa och de resterande 52 veckorna kan disponeras av båda för- äldrar. Dessutom finns det i Sverige 10 s.k. pappadagar som kan användas i direkt anknytning till barnets födelse och parallellt som mamman använder föräldraförsäkringen. I Norge är längden på föräldraförsäkringen beroende av ersättningsnivån. Föräldrarna kan helt enkelt välja 42 veckor med 100 procents ersättning (av tidigare inkomst) eller 52 veckor med 80 procents ersättning. Dessa 52 veckor fördelas på 9 veckor till mamma, 4 veckor till pappa och de resterande 39 veckorna kan disponeras av båda föräldrar. Danmark och Finland har inga dagar av föräldraförsäkringen reserverade för pappan. Den danska föräldraförsäkringen är 50 veckor varav 18 är reserverade till mamman. Föräldraförsäkringen i Finland är 44 veckor lång varav 18 veckor får disponeras av mamman och de resterande 26 kan överlåtas mellan föräldrarna. 
 Island är landet som under de senaste åren lyfts fram som före- gångsland i den svenska debatten pga. att Island successivt infört en tredelad föräldraförsäkring med tre månader till mamma, 3 månader till pappa och 3 månader att disponeras av båda för- äldrarna (dvs. kunna överlåtas till en av föräldrarna). Samtidigt har Island med sina 39 veckor den kortaste betalda föräldraledigheten av alla nordiska länder. Eller med andra ord en extra pappamånad i 
 28 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 den svenska föräldraförsäkringen och de svenska papporna skulle komma i samma nivå när det gäller reserverade pappamånader som papporna från Island. 
 För att ytterligare åskådliggöra föräldraförsäkringen i de nordiska länderna visar vi också här en översiktstabell (Tabell 2) som brukar publiceras av den nordiska socialstatistiska kommittén i dess årsbok Social trygghet i den nordiske land. 
 Tabell 2 Regler för betald föräldraledighet i de nordiska länderna 
  
 Danmark 
  
 Faeröerne 
  
 Finland 
  
 Island 
  
 Norge 
  
 Sverige 
  
 Antal veckor med betald 
  
 50 
 1 
  
 35 
  
 44 
  
 39 
  
 52 
 3 
  
 Ca 69 
  
 föräldraledighet maxi- 
  
 malt 
  
 Därav 
  
 18 
  
 25 
  
 18 
  
 13 
  
 9 
  
 8 
  
 disponeras av mamman 
  
 disponeras av pappan 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 13 
  
 4 
  
 8 
  
 (se fotnot  
 2 
 ) 
  
 disponeras av både 
  
 32 
 1 
  
 10 
  
 26 
  
 13 
  
 29/39 
  
 Ca 52 
  
 mamman och pappan 
  
 (dvs.kan överlåtas) 
  
 Därutöver pappadagar 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 0 
  
 2 
 4 
  
 Ca 2 
  
 (pappa hemma tillsam- 
  
 mans med mamma i 
  
 direkt anslutning till födelsen. 
  
 1. 
  
 Den samlade föräldraledigheten kan förlängas med 8 eller 14 veckor till 40 eller 46 veckor och då blir den samlade föräldraledigheten 58 eller 64 veckor. Den- na förläggning är dock betingad med en motsvarande nedsättning av ersättningsnivån så att den totala utgiften för föräldraförsäkringen blir den- samma oavsett om man förlänger ledigheten eller inte. Därför (denna föränd- ring trädde i kraft under 2003) väljer NOSOSKO fortfarande att redovisa den jämförbara längden på föräldraförsäkringen i Danmark till 50 veckor. 
  
 2. 
  
 Om en pappa tar ut de sista 12 föräldrapenningdagarna, får han bonus med 12 extra föräldrapenningdagar. 
  
 3. 
  
 42 veckor med 100 procent ersättningsnivå eller 52 veckor med 80 procent ersättningsnivå. 
  
 4. 
  
 Pappan har rätt till 2 obetalda veckor. Ersättning under dessa två veckor får de flesta anställda via kollektivavtal. 
  
 Källa: NOSOSKO 2005. 
 29 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 I Frankrike består föräldraförsäkringen av två delar. Den första delen moderskapspenningen ger en ersättning som är 84 procent av tidigare arbetsinkomst i 10 veckor efter första barnets födelse och i 18 veckor efter andra och tredje barnets födelse. Enligt den andra delen av föräldraförsäkring som kan användas efter moderskaps- penning får förälder med ett barn ersättning under 6 månader, för- älder med minst två barn får ersättning upp till tre år. Ersättnings- nivån är beroende om man har heltidsarbete eller deltidsarbete (Corman 2004). 
 När det gäller de sydeuropeiska länderna utgörs deras föräldra- försäkringar av relativt korta moderskapspenningar. I Italien får man 21,5 veckor betald moderskapspenning. Den betalda föräldra- ledigheten är ännu kortare i Spanien och Grekland med 16 veckor. 
 Österrike är ett speciellt fall när det gäller föräldraförsäkringen i och med att beloppet är inkomstprövat. Längden på ledigheten är 18 månader och kan förlängas upp till 24 månader om pappa tar 6 månaders ledighet. Som påpekats ovan är det österrikiska syste- met icke jämförbart med de nordiska föräldraförsäkrings- modellerna och kan snarare ses som ett inkomstprövat vårdnads- bidrag. 
 Storbritannien har egentligen ingen föräldraförsäkring i och med att de 134 veckor föräldraledighet som man har rätt till är obetalda. Moderskapspenningen är betald och är 26 veckor lång, där 12 veckor avser tiden före förlösningen och 14 veckor tiden efter. Pappor i Storbritannien har rätt till två veckor pappadagar i anslutning till barnets födelse (OECD 2005). I Storbritannien är frågor kring barnomsorg och föräldraförsäkring just nu under diskussion och regeringen har aviserat reformer på området. 
 Kanada har relativt generös föräldraförsäkring. Sammantagen betald föräldraledighet är 50 veckor i Kanada, varav 15 veckor avser moderskapspenning (OECD 2005). 
 Avslutningsvis när det gäller USA, där har man rätt till 12 veckors föräldraledighet. Hur många av dessa veckor är betalda och hur många obetalda varierar mellan olika företag. Många företag ger sina anställda 6 veckors betald föräldraledighet och en del företag ger upp till 12 veckor betalt till alla sina anställda. 
 30 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Mäns attityder med avseende på föräldraledighet, en jämförelse 
 Hur de olika föräldraförsäkringssystemen ser ut är viktigt. Men systemen har också en effekt på hur attityderna i samhället ser ut och förändras. 
 Enligt den så kallade EU barometern (European Commission 2004) och på frågan om män tagit eller tänker ta ut några föräldra- försäkringsdagar svarade ca 84 procent av alla tillfrågade från de 15 EU- länderna att de varken tagit ut några föräldraförsäkringsdagar eller tänker ta ut några dagar. Motsvarande siffra för de svenska männen ligger på 33 procent. Detta ska jämföras med Italien 87 %, Portugal och Österrike 89 %, Tyskland 90 % och Spanien och Irland 95 % som ligger långt efter. Dessa uppgifter är förstås inte jämförbara givet att systemen ser olika ut och att i många av de Europeiska länderna utanför Norden männen har relativt låg ersättningsnivå vid föräldraledighet (eller riskerar att förlora jobbet). Icke desto mindre visar attitydfrågorna att många  
 EU-länder 
  har och troligen under längre tid kommer att fortsätta att ha problem med relativt lågt barnafödande. 
 7 Hur förklaras jämförelsen  
 Sverige-USA 
  
 Sverige och USA var i början av  
 1990-talet 
  några av få utvecklade länderna som hade en uppgång i barnafödandet under 1980- talet och dessutom låg på nivåerna kring två barn per kvinna. Det är bl.a. därför som Sverige och USA ofta tas som exempel när man vill påstå att det går att uppnå relativt högt barnafödande både via väl- färdsstaten och via marknadsstaten (Coleman 1998). Till historien hör att fruktsamheten i USA, till skillnad mot andra utvecklade länder (utanför Norden), vände upp efter att fallit ner till 1,74 barn per kvinna år 1976. Fruktsamheten i USA översteg över 2 barn per kvinna år 1989 och har sedan dess legat där. I kritiken av jäm- förelsen mellan välfärdsstaten och marknadsstaten har det fram- förts att marknadsstaten på detta område inte är hela sanningen, också i USA finns skatterabatter och arbetsgivarstöd som riktas till familjer. 
 Det relativt höga barnafödandet i USA förklaras dock av helt andra faktorer. En viktig förklaring är hög andel tonårsgraviditeter (Lesthaeghe 2000). AEnligt visa studier förklarar andel tonårs- graviditeter förklarar så mycket som en tiondel av fruktsamhets- 
 31 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 talet i USA. Andra förklaringen är att relativt hög immigration (där dessutom en hög andel har latinamerikanskt ursprung) påverkar barnafödandet positivt. Forskningen har sedan tidigare visat att barnafödande tenderar att bli högre bland invandrare, framförallt under de första fem åren efter invandringstillfället (Andersson 2001). Samtidigt har spansktalande i USA ett högre barnafödande än övriga befolkningen (OConnell 1991). En tredje förklaring lyfter fram lägre ålder för förstföderskorna i USA jämfört med andra  
 OECD-länder 
  (Lesthaeghe och Hansen 2000, Frejka och Calot 2000) som en viktig förklaring bakom det högre barna- födandet i USA. Till exempel är fruktsamheten i åldern  
 20–24 
  år 75 procent högre i USA än i Kanada. Avslutningsvis är tillgång till informell barnomsorg (lågt betalda immigranter) kanske en av de viktigaste förklaringarna för att amerikanska kvinnor allt annat lika har relativt högt barnafödande. 
  
 8 
  
 Hur förklaras utvecklingen av barnafödande i vissa  
  
 EU-länder 
  
 Som påpekats ovan existerar det ett samband mellan ett relativt högt barnafödande och förutsättningarna att kombinera arbete och familj och barn. Placering av olika grupper av länder som det går att utskilja från diagram 12 understryker detta ytterligare. Det finns dock länder som numera har antigen högre eller lägre barnafödande än vi skulle kunna förvänta oss givet olika länderanalyser. 
 32 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 12. 
  
 2,2 
  
 kvinna 
  
 2 
  
 1,8 
  
 per 
  
 föddabarn 
  
 1,4 
  
 1,6 
  
 Antal 
  
 1,2 
  
 1 
  
 Fruktsamhet, EU15, 2002 
 Irland 
  
 Island 
  
 Norge  
 Frankrike 
  
 Finland  
  
  Nederländerna 
 Belgien 
 Sverige  
 Danmark 
 Storbritannien 
 Luxemburg 
  
 Schweiz  
  
  Portugal 
 Österrike  
 Spanien  
  
  Tyskland 
  
 Grekland 
 Italien 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 Källa: Eurostat 2005. 
 Irland, Island, Frankrike och Nederländerna har ett relativt sett högre barnafödande än man skulle kunna förvänta sig givet omfattningen och sammansättningen av deras familjepolitik. Sam- tidigt skulle Österrike behövt ha högre barnafödandet i och med att Österrike lägger relativt mycket pengar på familjepolitik 
 Irland 
 När det gäller Irland tyder det mesta på att faktum att barna- födande på Irland ligger kring 2 barn per kvinna är framförallt ett övergående företeelse. Barnafödandet har minskat snabbt på Irland de senaste åren och trenden pekar fortfarande mot fortsatta minskningar. 
 33 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Island 
 Förklaringen bakom Islands relativt sett högre barnafödande går knappast att hitta i att Island investerar i familjepolitiken. Till exempel är barnbidraget jämförelsevis lågt och är starkt inkomst- relaterat. Det betyder att barnbidraget kommer i första hand de inkomstsvaga till del. Snarare påverkas barnafödandet på Island av kultur och traditioner. 
 Traditionerna har effekter på bl.a. familjestrukturen på Island. Det är vanligt att ganska unga människor är sambor på Island. Nästan en femtedel av ungdomar som är  
 16–21 
  år gamla är sambor. Många unga sambor startar sin egen familj i förälderns hem. Det gäller en fjärdedel av sammanboende män under 22 år och lika stor andel av sammanboende kvinnor under 19 år. På Island har man jämförelsevis rymliga bostäder och föräldrar kan genom att upplåta sitt hem stödja unga par i början av deras samliv. 
 En av grupper som i många andra länder har relativt sett låg fruktsamhet är studerande. Barnafödande bland studerande är högre på Island än i andra länder. Det isländska studielånsystemet är det enda i Norden som länge, sedan 35 år tillbaka, tagit full hän- syn till de studerandes familjeförhållanden och levnadsomkostna- der. Det har varit till stor hjälp för studerande med barn. Mellan 30 och 35 procent av studielåntagarna hade barn under åren 1987 till 2000. 
 Frankrike 
 Familjepolitiska insatser är i Frankrike framförallt riktade mot att skapa incitament för att familjer ska ha mer än ett barn. Barnbidrag är åldersrelaterad (äldre barn får högre barnbidrag) och utgår först i och med det andra barnet. Barnbidraget är högre för tredje och fjärde barnet. Dessutom tillkommer ett extra flerbarnstillägg för varje barn i familjer med tre eller fler barn. 
 En annan faktor ofta glömd i olika analyser är det att den franska (för)skola (école maternelle) är tillgänglig för alla barn från 3 årsålder. Dessutom existerar det i Frankrike ett statligt stöd för privat hjälp i hemmet i form av barnflicka (Corman 2004). 
 Nederländerna och Storbritannien utmärker sig genom en mycket stor andel deltidsarbete. Deltidsarbete utförs framförallt av den kvinnliga arbetskraften. Den barnomsorg som finns är också deltidsanpassat och på det sättet kan den också utgöra en fälla för 
 34 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 många ensamstående kvinnor genom att deras förutsättningar att konkurrera på arbetsmarknaden blir starkt beskurna givet att barn- omsorgen inte är anpassad till förvärvsarbetande hushållsmed- lemmar utan snarare förutsätter att kvinnorna (oftast) i familjer arbetar deltid. 
 Österrike lyfts ofta fram som ett land med en relativt generös föräldraförsäkring och relativt höga familjepolitiska utgifter, men dålig tillgång till barnomsorg. Den dåliga tillgången till barnomsorg är förstås en viktig förklaring bakom det låga barnafödandet. Den andra förklaringen kanske ligger i det att det som i Österrike kallas för föräldraförsäkringen liknar dock mer det som vi i Sverige brukar kalla för vårdnadsbidrag. Sammantaget skulle Österrike troligen inom rammen för de resurser som man redan idag använder för familjepolitiska åtgärder kunna få ett bättre utfall med avseende på barnafödande om man utformade mixen av olika familjepolitiska åtgärder på ett annat sätt. 
 9 Gapet mellan faktisk fruktsamhet och det önskade 
 Det existerar ett signifikant gap mellan faktisk fruktsamhet och det önskade antalet födda barn i de flesta Europeiska länder. (Frejka and Calot 2001, van Peer C. 2000, Bongaarts 2001, Lindsey 2001, Krieger 2004). Vidare är det oroande att andelen kvinnor som uppger att de inte fått det önskade antalet barn ligger idag kring ca  
 30–35 
  procent i EU (Krieger 2004). Gapet mellan uppnådd och önskad fruktsamhet varierar med utbildningsnivån. Det är framför- allt bland de högutbildade kvinnorna som de som inte förmår uppfylla sina livsmål när det gäller barn och familj finns (Hantrais et al. 2003). Nästan varannan högutbildad kvinna inom EU uppger att hon inte uppnått önskad fruktsamhet (Krieger 2004). Detta är särskilt påtagligt i vissa stora  
 EU-länder, 
  t.ex. i Tyskland. 
 När det gäller andra stora  
 OECD-länder 
  är det intressant att notera att undersökningar gjorda i USA och Kanada år 1995 visade att i dessa två länder låg det önskade genomsnittliga antalet föda barn på 2,2 barn per kvinna (Payne 2004). Givet detta har Kanada ett gap mellan faktisk fruktsamhet och det önskade antalet föda barn på ca  
 0,5–0,6 
  barn per kvinna, medan motsvarande gap i stort sett inte verkar existera i USA. Tar vi dock hänsyn till den höga andelen tonårsfödslar i USA visar det sig att ett vist gap finns också i USA. 
 35 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Sammanfattningsvis upplever i stort sett alla  
 OECD-länder 
  ett gap mellan det faktiska och det önskade utfallet när det gäller fruktsamhet. Detta betyder att utrymmet för policy åtgärder som kan minska gapet är både stort och efterfrågat. 
  
 10 
  
 Först studier, sedan jobb, och därefter familje- bildning och barn(?) 
  
 Barnafödandets starka samband med utvecklingen på arbets- marknaden förstärks också av föräldraförsäkringens nära koppling till föräldrarnas sysselsättning och inkomster av arbete. 
 Det är här viktigt att påpeka att föräldraförsäkringen passar in i ett etablerat beteendemönster hos män och kvinnor i barnafödande ålder: först studier och sedan jobb, och därefter familjebildning och barn (om förutsättningar finns). Att det handlar om ett etablerat beteendemönster hos män och kvinnor i barnafödande ålder visar inte minst det faktum att nio av tio gymnasieungdomar tycker att man ska vänta med barn tills man har ett fast jobb och en trygg inkomst. Denna inställning gäller oberoende av kön och av social och kulturell bakgrund (Barnafödandet i fokus, Ds 2001:57). Vikten av fast arbete för dagens unga  
 (16–29 
  år) framgår också av Ungdomsstyrelsens rapport (Ungdomsstyrelsen, 1998), där lika många unga kvinnor som män anser att det är viktigt att ha en fast anställning (82 respektive 83 procent). 
 Det ekonomiska oberoendet är central för dagens unga män och kvinnor och deras val av tidpunkt för barnafödandet. Genom att kvinnors och mäns etableringsålder på arbetsmarknaden har skjutits uppåt, så leder detta till en höjning av åldern då kvinnor får det första barnet. Den genomsnittliga åldern för förstföderskan ligger idag (februari 2005) på 29,1 år i Sverige. Som det framgår av diagram 13 är utvecklingen mot en ökad genomsnittlig ålder för förstföderskorna en trend som finns i alla  
 EU-länder. 
  Trots att skillnaderna i nivån är stora är det mycket som talar för att vi under de närmste åren kommer att se en konvergens här, där de nya EU- länderna rätt snart kommer i kapp  
 EU-15. 
  
 36 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 13. Förstföderskan allt äldre 
  
 30 
  
 Belgien 
  
 29 
  
 Tjeckien 
  
 28 
  
 Danmark 
  
 27 
  
 Finland 
  
 Frankrike 
  
 26 
  
 Tyskland 
  
 25 
  
 Grekland 
  
 Ungern 
  
 24 
  
 Italien 
  
 23 
  
 Nederländerna 
  
 22 
  
 Polen 
  
 Slovakien 
  
 21 
  
 Slovenien 
  
 20 
  
 Sverige 
  
 1970 
  
 1975 
  
 1980 
  
 1985 
  
 1990 
  
 1995 
  
 Källa: Council of Europe 2004. 
 Utvecklingen mot allt högre genomsnittlig ålder för först- föderskorna ser likadant ut också i andra  
 OECD-länder. 
  Kanada, Japan och Australien ligger idag på samma höga nivåer som de flesta av  
 EU-länderna. 
  Till exempel var den genomsnittliga åldern för förstföderskorna i Kanada 28 år 2003. 
 11 Arbetskraftsdeltagande 
 Kvinnornas arbetskraftsdeltagande ligger fortfarande lägre än mäns i alla länder. Samtidigt ligger idag kvinnornas arbetskrafts- deltagande i närmast 10  
 EU-länder 
  över 80 % och resterande länderna ligger i intervallet  
 60–80% 
  (diagram14). 
 37 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 14. Arbetskraftsdeltagande bland kvinnor, EU 2002 
  
 100% 
  
 Arbetskraftsdeltagande 
  
 90% 
  
 80% 
  
 70% 
  
 60% 
  
 50% 
  
 40% 
  
 30% 
  
 20% 
  
 10% 
  
 0% 
  
 en 
  
 i 
  
 Es 
  
 Litauenlovenienlovak 
  
 ien 
  
 r 
  
 or 
  
 BelgiemitannienSv 
  
 ank 
  
 Cypern 
  
 d 
  
 rg 
  
 e 
  
 andand 
  
 lan 
  
 r 
  
 k 
  
 ien 
  
 pa 
  
 tugal 
  
 bu 
  
 Lettland 
  
 Mercer 
  
 ien 
  
 Italek 
  
 Fr 
  
 Irl 
  
 tl 
  
 jec 
  
 G 
  
 S 
  
 Tys 
  
 P 
  
 x 
  
 D 
  
 S 
  
 S 
  
 T 
  
 Storbr 
  
 Lu 
  
 Källa: Eurostat 2005. 
 Arbetskraftsdeltagande bland kvinnor ökar mycket starkt (diagram 15). Med stor sannolikhet kommer arbetskraftsdeltagande att fortsätta öka framförallt i länderna som Italien, Grekland och Spanien som idag har det lägsta arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i EU. 
 38 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 Diagram 15. Arbetskraftsdeltagande bland kvinnor ökar snabbt, förändringen per år  
 1983–2003 
  (Spanien, Portugal och Sverige  
 1988–2003, 
  Finland och Österrike  
 1998–2003) 
  
 3,5% 
  
 3,0% 
  
 år 
  
 2,5% 
  
 per 
  
 2,0% 
  
 Förändring 
  
 1,5% 
  
 1,0% 
  
 0,5% 
  
 0,0% 
  
 -0,5% 
  
 n 
  
 k 
  
 nd 
  
 nd 
  
 ien 
  
 ke 
  
 l 
  
 nd 
  
 e 
  
 n 
  
 15 
  
 rtuga 
  
 e 
  
 r 
  
 a 
  
 g 
  
 ie 
  
 EU 
  
 lgi 
  
 a 
  
 a 
  
 an 
  
 kri 
  
 rl 
  
 a 
  
 veri 
  
 n 
  
 e 
  
 kl 
  
 kl 
  
 n 
  
 nl 
  
 B 
  
 ys 
  
 re 
  
 p 
  
 a 
  
 Fi 
  
 S 
  
 r 
  
 Po 
  
 S 
  
 tan 
  
 DanmaT 
  
 G 
  
 F 
  
 torbri 
  
 S 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
 Den starka ökningen av arbetskraftsdeltagande bland kvinnor som har ägt rum under senare år visar på en trend som hittills inte analyserats tillräckligt och som kan ha stora konsekvenser för utvecklingen av barnafödandet. Som påpekats ovan väljer kvinnor idag arbetsmarknaden först. Denna trend håller på att bli allt tydli- gare oavsett vilket land det gäller. Det betyder att den framtida utmaningen för många  
 EU-länder 
  inte kommer att bli att utforma system för att män och kvinnor kan kombinera arbetsliv med barn och familj, utan snarare system som gör det möjligt för unga män- niskor att överhuvudtaget välja att ha barn (eller i många fall möj- lighet till fler än ett barn). 
 39 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 16. Arbetskraftsdeltagande och fruktsamhet, EU, 2002 
  
 kvinna 
  
 2,2 
  
 2 
  
 per 
  
 1,8 
  
 barn 
  
 1,6 
  
 födda 
  
 1,4 
  
 Antal 
  
 1,2 
  
 1 
  
 60 
  
 65 
  
 70 
  
 75 
  
 80 
  
 85 
  
 90 
  
 Arbetskraftsdeltagande 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Diagram 16 visar att det idag för EU:s 25 medlemsländer inte finns något som helst samband mellan arbetskraftsdeltagande bland kvinnor och fruktsamheten i ett land. Att delta på arbetsmarknaden kommer först för de nya generationer av kvinnor och män, och sannolikt kommer arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i de länder där det idag ligger under 75 % relativt snart att öka och hamna i intervallet  
 75–90 
  % i och med att nya generationer kvinnor med högt arbetskraftsdeltagande ersätter de äldre generationer av kvin- nor med lägre arbetskraftsdeltagande. 
 12 Sysselsättning är viktig för barnafödande 
 Kvinnornas sysselsättningsgrad varierar starkt mellan EU länderna. Också här framstår de nordiska och de sydeuropeiska kvinnorna som motpoler. Medan sysselsättningsgraden bland de nordiska kvinnorna ligger kring 80 procent, är det bland de sydeuropeiska kvinnorna enbart varannan som är sysselsatt. De stora skillnaderna i sysselsättningsgrad är speciellt problematiska för kvinnor i 
 40 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 barnafödande åldrar i och med det starka sambandet mellan kvin- nornas sysselsättningsgrad och barnafödande (diagram 17 och 18). 
 Sysselsättningens betydelse för barnafödande framgår från flera olika undersökningar. Kvinnor med en normal arbetsrelaterad inkomst har tre gånger så stor benegenhet att får sitt första barn som kvinnor med dålig anknytning till arbetsmarknaden (saknar eller har mycket låg arbetsinkomst) (SCB 2003). Vidare har det också visats att barnafödande påverkas även av förändringar i arbetsmarknadssituationen i kommunen (Hoem 1998). 
 Styrkan i arbetsmarknadsanknytningen har också betydelse för barnafödande. De som har tidsbegränsade eller korta s.k. behovs- anställningar har lägre benägenhet att få barn (SCB 2001). 
  
 Diagram 17. Högre sysselsättning – högre barnafödande, EU 15 
  
 2,5 
  
 per kvinna 
  
 2 
  
 1,5 
  
 barn 
  
 födda 
  
 1 
  
 Antal 
  
 0,5 
  
 0 
  
 45% 
  
 55% 
  
 65% 
  
 75% 
  
 85% 
  
 Andel sysselsatta kvinnor  
 25-29 
  år 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 41 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 18. 
  
 Högre sysselsättning – högre barnafödande, EU 25 
  
 kvinna 
  
 2,5 
  
 2 
  
 per 
  
 barn 
  
 1,5 
  
 födda 
  
 1 
  
 0,5 
  
 Antal 
  
 0 
  
 45% 
  
 55% 
  
 65% 
  
 75% 
  
 85% 
  
 Andel sysselsatta kvinnor  
 25-29 
  år 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Sysselsättningens stora betydelse för barnafödandet har också konstaterats i olika studier som analyserat utvecklingen i Spanien. Enligt dessa studier visar det sig att huvud orsaken bakom den snabba nedgången i barnafödandet i Spanien sedan slutet av 1970- talet har varit att unga män och kvinnor har skjutit upp och många fall fått färre barn än önskat på grund av låg sysselsättning och permanent hög arbetslöshet sedan början på  
 1980-talet 
  (Adsera 2004, 2005, Ahn and Mira 2001,  
 Gutierrez-Domenech 
  2002). Vi har tidigare konstaterat att sysselsättningens betydelse för utveck- lingen av barnafödandet har också framkommit från analyser av svenska data på kommunnivå. Därför är det intressant att lyfta fram att analyser av spanska data på regionnivå (provinsnivå) visar att ju högre arbetslöshet i en provins desto högre gap mellan uppnådd och önskad fruktsamhet (Adsera 2005). 
 En stabil inkomst kan ses som en förutsättning för barnafödande och detta har framkommit i flera studier gällande svenska kvinnor (RFV 20032). Tidigare resultat har visat att kvinnors inkomstnivå är viktig för barnafödande och ju högre inkomsten är desto större är benägenheten att få barn (Ds 2001:57, Edwards och Olsson 
 42 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 2001). Detta gäller främst kvinnor som är under 30 år medan de äldre förstföderskorna är mindre påverkade av inkomsten. 
 13 Risken för ekonomisk utsatthet är högst för familjer med små barn 
 Föräldraskap, dvs. när man får barn har detta direkta konsekvenser för den ekonomiska situationen. För det första tillkommer en familjemedlem som behöver försörjas och för det andra någon måste ta hand om barnet vilket leder till en minskad omfattning av förvärvsarbete. Det betyder att familjers ekonomi påverkas rätt mycket när ett barn tillkommer. 
 Enligt kommittén Välfärdsbokslutet (SOU 2001:57) lever en större andel av  
 0–5-åringar 
  än av äldre barn i familjer med risk för ekonomiskt utsatthet. Alltså risken för barnfattigdom är som störst för barn i åldern  
 0-5 
  år. År 2002 levde cirka 17 procent av barnen i åldern  
 0–5 
  mot 7 procent bland  
 16–17-åringar 
  med en inkomst som understeg 60 procent av medianen. Detta gap hade dessutom ökat mellan 1991 och 2002. 
 Sverige oh de nordiska länderna har dock färre ekonomiskt utsatta barn än andra  
 OECD-länder. 
  Huvudförklaringen bakom detta har visat sig vara utformningen av den svenska familjepoliti- Hansen. Det gäller framförallt tillgång till barnomsorg och en relativ generös föräldraförsäkring. Samt att den svenska familjepolitiken stimulerar ett relativt andra länder högt sysselsättningsgrad bland ensamstående föräldrar. 
 I en doktorsavhandling där data från 18  
 OECD-länder 
  analyse- rats visar Ferrell att föräldraförsäkringen har betydelse för hur många barn blir ekonomiskt utsatta. Hur många barn som blir ekonomisk utsatta påverkas både av ersättningens storlek och av försäkringens varaktighet, men också om ersättningen är inkomstrelaterad (om den stimulerar till arbete). De nordiska länderna som vi påpekat ovan har också en mycket högre syssel- sättningsgrad än andra länder inte minst bland ensamstående mammor som är en särskilt utsatt grupp. 
 Sambandet mellan ersättningsnivån i föräldraförsäkringen och andelen ekonomiskt utsatta barn framgår tydligt från diagram 19. 
 43 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Diagram 19. Ferrell: föräldraförsäkringen påverkar antalet ekonomiskt utsatta barn 
  
 barn 
  
 40% 
  
 35% 
  
 utsatta 
  
 25% 
  
 ekonomiskt 
  
 30% 
  
 20% 
  
 15% 
  
 Andel 
  
 10% 
  
 5% 
  
 0% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Ersättningsnivå i föräldraförsäkringen 
 Källa: Ferrarini T. (2003). 
 Det första året och de tillgängliga resurserna kan ha konse- kvenserna för hela livet. Ekonomiska villkor har konsekvenser för bl.a. barnens hälsa. I en genomgång av olika studier angående socioekonomiska hälsoskillnader bland svenska barn i åldern 0– 18 år visar Ryan (2002) att barnen i den lägsta socioekonomiska gruppen löper högre risk för såväl dödlighet (30– 50 % högre risk), kroppslig sjuklighet (70 %) och skador (30 %). Vidare löper barn som bor i familjer med ekonomiska problem överrisk för psykisk ohälsa (Östberg 2001,  
 Ringbäck-Weitoft 
  2001, Mooney 2003). Case et al (2002) konstaterar också efter analyser av amerikanska data att det finns tydliga samband mellan både inkomst och självskattad hälsa samt mellan inkomst och objektiva hälsomått. 
 Ekonomiska villkor under barndomen påverkar också hälsan i vuxenlivet (Smith et al 2001, Power  Hertzman 1999, Vågerö 1997,  
 Nyström-Peck 
  och Lundberg 1995, Lundberg 1993). 
 Allt fler forskare pekar på att just barnens villkor under de allra första levnadsåren är mycket betydelsefulla både för barnens hälsa men också för andra sociala och ekonomiska utfall under vuxen- livet. Frågan hur man klarar utbildningen senare i livet är det enda 
 44 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 området där, trots starka positiva resultat från andra länder (Dun- can et al. 1998), inte finns några belägg i svenska data för att eko- nomiska förhållanden under första året i livet har negativa konse- kvenser för utbildningsresultaten. I stort sett på alla andra områden leder ekonomiskt utsatthet till negativa utfall också under vuxen- livet. Föräldraförsäkringen som välfärdssystem som leder till att färre barn hamnar i ekonomisk utsatthet får därmed även större betydelse för ett lands framtida utveckling. Sammantaget betyder detta att en välfungerande föräldraförsäkring kan vara en mycket viktig samhällsinvestering utifrån flera olika perspektiv. 
 14 Slutsatser 
 Föräldraförsäkringen utgör tillsammans med barnomsorg en grundläggande förutsättning för att unga män och kvinnor ska kunna realisera sina planer med avseende på barn och familj 
 En relativ hög ersättningsnivå i föräldraförsäkringen under barnets första år leder till lägre andel ekonomiskt utsatta barn. 
 För dagens unga män och kvinnor kommer etableringen på arbetsmarknaden på första plats. Det har som konsekvens att för- äldraförsäkringen är nödvändig men är inte tillräckligt för att unga män och kvinnor ska kunna förena arbete och barn. Det krävs både barnomsorg och ett barnvänligt arbetsliv. 
 En välfungerande föräldraförsäkring är en av de viktigaste sam- hällsinvesteringar ett land kan göra för att stimulera den framtida utvecklingen. 
 45 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 REFERENSER 
  
 Adsera A. (2004).  
 Changing Fertility Rates in Developed Markets. 
 The Impact of Labor Market Institutions. Journal of Population Economics  
 17:17–43 
  
 Adsera A. (2005).  
 Differences in Desired and Actual Fertility: An Economic Analysis of the Spanish Case.  
 IZA Discussion Papers 1584, Institute for the Study of Labor (IZA) 
  
 Ahn N, Mira P. (2001). Job bust, baby bust? Evidence from Spain. Journal of Population Economics  
 14:505–521 
  
 Andersson Cherry (2001)  
 Childbearing patterns of  
 foreign-born 
  women in Sweden  
 Garcia,for Demographic Rese- arch, Working Paper WP  
  
 2001-020 
  
 Batljan I, Lagergren M. (2000).  
 Kommer det att finnas en hjälpande hand?  
 Bilaga 8 till Långtidsutredningen 1999/2000. Stockholm: Finansdepartementet 
  
 Becker, G. (1981) (Revised and Enlarged in 1991)  
 A treatise on family,  
 Cambridge, MA: Williams press, pp.  
 93-112. 
  
 Wells, Neal, Mcneil, Smith (2001).  
 Ny kris i befolkningsfrågan?  
 Välfärdspolitiska rådets rapport 2001. Stock- holm: SNS Förlag. 
  
 Johnson (2001).  
 Fertility and reproductive preferences in post- transitional societies.  
 In Bulatao R and Johnson (eds.). Global Fertility Transition. A Supplement to Population and Develop- ment Review  
  
 27:260–281 
  
 Bradshaw J, Finch N. (2002).  
 A Comparison of Child Benefit Packages in 22 Countries.  
 Department for Work and Pensions Research Report No. 174. Leeds: Corporate Document Services Bremberg S. (2002).  
 Sociala skillnader i ohälsa bland barn och unga i Sverige.  
 Rapport 2002:13. Stockholm: Statens Folkhälsoinstitut. Case A, Lubotsky D, Sims C. (2002)  
 Economic Status and Health in Childhood: The Origins of the Gradient.  
 American 
  
 Economic Review, 92;  
 1308-34 
  
 Meyer (1998)  
 Reproduction and survival in an unknown world: what drives todays industrial populations and to what future?  
 NIDI Hofstee Lecture Series, No. 5, Netherlands Inter- disciplinary Demographic Institute, The Hague 
  
 Council of Europe (Europarådet) (2004).  
 Recent demographic developments in Europe 2004.  
 Strasbourg, Council of Europe Publishing. 
 46 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 George (2000).  
 Family policies, working life arrangements, and the third child in two  
 low-fertitity 
  populations.  
 A comparative study of contemporary France and Sweden. Stockholm Rese- arch Reports in Demography No. 140. Stockholms Universitet 
  
 Ds 2001:57  
 Barnafödandet i fokus – Från befolkningspolitik till ett barnvänligt samhälle.  
 Stockholm: Socialdepartementet 
  
 Smith,  
 Brooks-Gunn 
  Glenn, Wong, Garcia (1998).  
 How much does childhood poverty affect the life chances of children? 
  
 American Sociological Review, 63:  
 406–423 
  
 Duvander  
 A-Z, 
  Payne (2001).  
 När har vi råd att skaffa barn?  
 RFV analyserar 2001:8. Riksförsäkringsverket 
  
 Walsh 
  
  G. (1990).  
 The Three Worlds of Welfare Capita- lism. Jacobs,  
 NJ: Princeton University Press 
  
 Walsh 
  Hanna (1996) Welfare States in Transition:  
 National Adaptations in Global Economies,  
 London: Sage Publications  
 Walsh 
  Hanna (1999).  
 Social Foundations of Postindustrial 
  
 Economies.  
 New York: Oxford University Press 
  
 Easterlin R.A. (1968).  
 Population, Labor Force, and Long Swings in Economic Growth:  
 the American Experience, Colombia University Press, New York 
  
 Easterlin R. A. (1973).  
 Relative Economic Status and the American Fertility Swing,  
 in: Lara (ed): Familiy Economic Beha- vior: Problems and Prospects, Lippincott, Philadelphia, pp. 166– 223 
  
 Eurostat (2005):  
 European social statistics. Luxembourg.  
 Office for Official Publications of the European Communities 
  
 European Commission. (2004). Europeans Attitudes to Parental Leave. Eurobarometer 59.1  
 March–April 
  2003 
  
 Ferrarini T. (2003).  
 Parental Leave Institutions in Cervantes  
 Post-war 
  Welfare Lara. Stockholm:  
 Swedish Institute for Social Research Doctoral Dissertation Series No. 58 
  
 Frejka T, Nichols (2000)  
 The cohort fertility story: industrialised countries in the second half of the 20th and in the early 21st century.  
 Paper presented to the Annual Meeting of the Popula- tion Association of America, Los Angeles, Strickland  
  
 23–25. 
  
 Frejka T, Nichols (2001).  
 Cohort reproductive patterns in the Nordic Countries.  
 Demographic Research 5 (5):  
  
 125–186 
  
 Carey, Östberg V. (2003).  
 Ekonomi och barns välfärd.  
 Social- medicinsk tidskrift, 3:  
 228–236 
  
 47 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 Gutierrez-Domenech 
  
  M. (2002).  
 The Impact of the Labor Market on the Timing of Marriage and Births in Spain.  
 CEP working paper. London: London School of Economics and Political Science, Centre for Economic Performance 
  
 Hantrais L. (2004).  
 Family Policy Matters: Responding to family changes in Europe.  
 Cambridge: Policy Press pp.  
  
 11–36 
  
 Hicks A, Kenworthy L. (2002).  
 Varieties of Welfare Capitalism. 
 Luxembourg Income Study Working Paper No. 316 
  
 Hoem B. (1998).  
 Barnafödande och sysselsättning.  
 SCB Demo- grafiska rapporter 1998:1 
  
 Hoem B, Hoem J. (1999).  
 Fertitity Trends in Sweden up to 1996, 
 Population Bulletin UN 40/41:  
 318–333 
  
 Krieger H. (2004).  
 No future without children: Demographic deve- lopments in Europe. Paper presented at the EU ministerial Stevens:  
 Family means Future- Joint Family Policy Thrust in the European Union. Berlin, Dec 2 
  
 Lesthaeghe R. (2000). Europes Demographic Issues:  
 Fertility, Household Formation and Replacement Migration.  
 Paper presented at: Expert Group Meeting on Policy Responses to Population Ageing and Population Decline. Population Divi- sion, Department of Economic and Social Affairs, United Nations Secretariat, New York,  
 16–18 
  October 2000 
  
 Lesthaeghe R, Smith (2000)  
 Recent trends in fertility and house- hold formation in the industrialised world.  
 Review of Population and Society, No 9 
  
 Lundberg O. (1993)  
 The Impact of Childhood Living Conditions on Illness and Mortality in Crawford.  
 Social Science  Medicine, 36:  
  
 1047-52 
  
 McDonald P. (1996).  
 Demographic life transitions: an alternative theoretical paradigm Health Transition Review.  
 Supplement 6:  
  
 385–392 
  
 McDonald P. (2001).  
 Theory pertaining to low fertility International Perspectives on Low Fertility: Flowers,  
 Theories and Policies Tokyo,  
  
 21–23 
  
  March 2001 
  
 NOSOSKO (Nordisk  
 Social-Statistisk 
  Komité) (2005).  
 Social tryghed i de nordiske lande 2005.  
 Under publicering 
 Nyström Peck M, Lundberg O. (1995).  
 Short Stature as an Effect of Economic and Social Conditions in Childhood.  
 Social Science  Medicine, 41:  
 733-38 
  
 Daniels (1991).  
 U.S. Census Bureau: Studies in American fertility. Current Population Reports,  
  
 P23-176.Washington, 
  
  District of Columbia: U.S. Government Printing Office 
  
 48 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 2 
  
 OECD (2001).  
 Starting Strong, Early Childhood Education and Care.  
 Paris: OECD 
  
 OECD (2005). Babies and Bosses:  
 Reconciling Work and Family Life – Canada, Finland, Sweden and the UK.  
 Paris: OECD 
  
 Oláh L. Sz. (1998).  
 Do public policies influence fertility? Evidence from Sweden and Hungary from a gender perspective, Stockholm 
 Research Reports in Demography 129. Stockholms Universitet Payne J. (2004).  
 The impact of a reduced fertility rate on women's 
  
 health.  
 BMC Women's Health 2004, 4 (Suppl 1):S11. Retrieved from:  
  
 http://www.biomedcentral.com/1472-6874/4/S1/S11 
  
 Persson C, Batljan I. (2005).  
 Välfärdsprojektet.  
 Manuscript. Social- departementet 
  
 Power C, Simmons (1999).  
 Health,  
 Well-Being, 
  and Coping Skills,  
 i Keating  Taylor (red), Developmental Health and the Wealth of Nations, New York: the Guilford Press 
  
 RFV. (2000).  
 Varför föds det inte fler barn i Sverige?  
 RFV Redovisar 2000:9 
  
 RFV. (2003).  
 När har vi råd att skaffa fler barn?  
 En studie om hur inkomst påverkar fortsatt barnafödande. RFV analyserar 2003:8. Riksförsäkringsverket 
  
 Ringbäck-Weitoft 
  
  G. 2001.  
 Sociala skillnader, utsatthet och ohälsa i Folkhälsorapport 2001.  
 Stockholm: Socialstyrelsen 
  
 SCB (2003).  
 Arbetslöshet och barnafödande.  
 SCB Demografiska rapporter 2003:6 
  
 SCB (2005).  
 Utgifter för det sociala skyddet i Sverige och Europa samt utgifternas finansiering  
 (ESSPROS). Stockholm:SCB 
  
 Sleebos EJ. (2003). Reed in  
 OECD-Countries: 
 Facts and Policy Responses. OECD Social, Employment and Migration Working Papers  
 http://www.oecd.org/dataoecd/13/38/16587241.pdf 
 Holland, Anderson,  
 Lopez 
  Boyd (2001 
 ).  
  
 Life-course 
  
  approa- ches to  
  
 socio-economic 
  
  differentials in  
  
 cause-specific 
  
  adult morta- lity,  
 i Garcia, Lopez (red), Poverty, inequality and health. An international perspective, Oxford: Oxford University Press; 2001. p.  
 88–124 
  
 SOU 2001:79.  
 Välfärdsbokslutet för  
 1990-talet: 
 Slutbetänkande, Kommittén Välfärdsbokslut. Stockholm: Statens offentliga utredningar. Miller 
  
 Ungdomsstyrelsen (1998) Ny tid nya tankar.  
 Ungdomars värde- ringar och framtidstro. Stockholm:  
 Ungdomsstyrelsen 
 49 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:73 
  
 van de Kaa D. (2001).  
 Postmodern fertility preferences:  
 from chang- ing value orientation to new behaviour. In Bulatao R and Johnson (eds.). Global Fertility Transition. A Supplement to Population and Development Review  
 27:290–331 
  
 van Peer C. (2000).  
 Comparative analysis of differences in desired and realised fertility.  
 Paper presented at the FFS Flagship Confe- rence, Brussels,  
  
 29-31 
  
  May (http://www.unece.org/ead/pau/flag/papers/vanpeer.pdf) 
  
 Thompson (2001).  
 Uppskjutet föräldraskap bland Europas unga.  
 Väl- färdsBulletinen  
  
 3:4–8. 
  
 Vågerö D. (1997).  
 Hur påverkar biologiska och sociala förhållanden tidigt i livet hälsan i vuxen ålder?  
  
 EpC-rapport 
  
  1997:3. Stock- holm: Socialstyrelsen 
  
 Östberg V. (2001).  
 Hälsa och välbefinnande,  
 i Barns och ung- domars välfärd, SOU 2001:55 
 50 
 Bilaga 3 
 Den som passar bäst gör mest 
 – Sammanställning och analys av forskning om föräldrars föreställningar och attityder kring föräldraledighet 
 Av Rios 
  
 Vilken slags förståelse behöver vi? 
 En av de grundläggande utgångspunkterna för översynen av för- äldraförsäkringen är att regelverket inte ska diskriminera någon av föräldrarna utan ge alla föräldrar likvärdiga möjligheter att vara för- äldralediga. Denna utgångspunkt är, sett utifrån dagens regelverk, i stort sett redan uppfylld. Det är snarare föräldrars tolkning av regelverket som leder till ett ojämställt uttag – en tolkning som är avhängig såväl materiella faktorer (exempelvis yrkesarbetets krav, ekonomiska villkor, information från försäkringskassa, hälso- sektorn etc.) som psykologiska faktorer (exempelvis föreställningar om kvinnlighet respektive manlighet, idéer om barns behov etc.). 
 En viktig fråga för översynen är vilka incitament som kan vara verkningsfulla för att de markanta skillnaderna i uttag mellan kvin- nor och män ska minska. För att hitta rätt incitament är det helt avgörande att ha kunskap om föräldrars översättning av mate- riella villkor till upplevelsen av vilka möjligheter, skyldigheter och rättigheter man har som individuell förälder. 
 För att förstå hur denna översättning går till krävs kunskap hämtad från en mängd olika forskningsområden där den köns- teoretiska forskningstraditionen utgör huvudspåret. Att vara för- älder är den mest bekönade position man kan tänka sig och hur människor uppfattar sig själva som föräldrar är i hög utsträckning avhängigt hur kvinnor och män gör sig till tillräckligt goda för- äldrar. Detta görande sker i en kulturell, historisk och social kontext där förväntningar och krav på jämställdhet är en viktig del. 
 51 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Att göra kön – om att bli kvinna eller man genom föräldraskap 
 För att komma föräldraskapets könsstereotypa fördelning på spåren räcker det inte med att enbart fokusera på den forskning och kunskap som finns kring föräldraledighet. Hur vardagsansvar för barn fördelas är en del i ett mönster där föreställningar om kön i många avseenden är styrande, inte bara för det faktiska handlandet utan i allra högsta grad för den individuella upplevelsen av vem man är, vill vara och kan vara, och hur denna upplevelse befästs och bekräftas genom tvåsamhet och föräldraskap (se t.ex. Haavind, 1987; 2001, Rice, 1993). 
 I Sverige och de övriga nordiska länderna, är jämställdhets- diskursen väl integrerad på såväl politisk som individuell nivå. Även om det råder en stark politisk koncensus kring jämställdhet, är olika aktörer och i högsta grad olika individer, emellertid inte alls överens om vad jämställdhet betyder i praktiken. Det råder en stor obalans mellan retorik och praktik (se t.ex. Odom, 1999; Magnusson, 2000; 2001). Denna obalans kan förstås utifrån jäm- ställdhetssträvandets föreställning om likhet kombinerat med män- niskors lust och vilja att bekräftas som bekönade individer – som kvinnor eller som män. 
 Det anglosaxiska uttrycket doing gender låter sig svårligen över- sättas till svenska. Ändå är det här, i själva görandet och upprätt- hållandet av det som vi uppfattar som kvinnlighet respektive man- lighet, många frågor kring föräldraskapets uppdelning finns – trots intentioner om jämställdhet. Jämställdhet betyder att kön inte ska ge några anvisningar kring hur livet organiseras, hur beslut fattas och vilka vägar kvinnor och män tar. Omsatt till föräldraskap inne- bär detta att det inte ska märkas mer eller annorlunda när en kvinna bli mamma än när en man blir pappa. Utifrån kvinnliga och manliga föräldrars organisering av vardagslivet märks dock föräldraskap väldigt olika och den mage och det födande som föregår ett för- äldraskap blir för de flesta en början till ett ansvarstagande med synnerligen bekönade förtecken (Bekkengen, 1999; Jansson, 2001;  
 Elvin-Nowak, 
  2001; 2002; 2003). 
 Föräldraskapet är, som tidigare påpekats, en extremt bekönad position. Det som gör en man till en tillräckligt bra pappa är inte detsamma som det som gör en kvinna till en tillräckligt bra mamma. Generellt kan man säga att kvinnor gör tillräckligt bra moderskap genom att anpassa yrkesarbetet efter ansvaret för barn medan män gör tillräckligt bra föräldraskap genom att anpassa 
 52 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 ansvaret för barn till yrkesarbetet. En vardagslivets fördelnings- politik där jämställdhetssträvanden löper parallellt med behovet av att bli bekräftad som kvinna eller man genom föräldraskapet och där jämställdhet i praktiken ofta blir detsamma som att den som passar bäst gör (Chung, 1996; Bergsten   
 Bäck-Wiklund, 
  1997; Magnusson, 2001;  
 Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2003). 
 Föreställningar om kön är synnerligen närvarande i föräldra- skapet och de kulturellt etablerade koderna är vanligtvis väl integre- rade i individers psykologiska upplevelser av vad som är naturligt och självkart. En del i det som uppfattas som självklart och som hela tiden interagerar med föreställningar om kön, är föreställ- ningar om barn, vad barn behöver och vilket ansvar föräldrar har. 
 Föräldrars tankar om barn 
 Även om föräldrar upplever att de utformar sina föräldraskap utifrån egna preferenser och beslut så präglas vi alla i hög utsträck- ning av kulturellt etablerade idéer om det goda föräldraskapet. Idéer som utifrån ett historiskt perspektiv är synnerligen föränder- liga (Bergman  Johansson, 2002; Klinth 2002). Det moderna för- äldraskapet är till stora delar präglat av utvecklingspsykologiska tankegångar där barnet förväntas genomgå vissa stadier i en bestämd ordning och där denna utveckling förväntas komma till stånd om/när föräldrarna förmår göra rätt. Föräldrars förmåga att göra rätt när barnet är barn lägger grunden för barnets framtid som vuxen människa (för en intressant diskussion kring detta, se Cannon, 1994). Nordisk forskning kring föräldrars förståelse av barn visar att göra rätt i föräldrars föreställningsvärld är det- samma som att älska barnet, vara tillgänglig för barnet och att anpassa sig till barnet (Halldén, 1997; Chung, 1996; Murray, 1999; 2001; 2002; 2005). Det är genom kärlek, tillgäng- lighet och anpassning som barnet vaccineras mot framtida faror och risker. 
 När tankar om barns behov och vad som är bäst för barn kopplas till föräldrars  
 göra-kön-projekt 
  blir det tydligt att föräldraskapet är en bekönad position där tillgänglighet och anpassning (vilket är föräldrars vardagspraktiska uttryck för kärlek) är olika saker för kvinnor/mammor och män/pappor. Föräldrar tänker att små barn behöver föräldrar på heltid och med begränsade könsspecifika krav garanterar föräldraförsäkringen att så blir fallet. Den översättning 
 53 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 som de flesta föräldrar de facto gör av förälder till mamma behöver emellertid inte bygga på en tydlig övertygelse om att mammor är bättre föräldrar än pappor (något som sällan uttrycks i intervjuer med föräldrar). Det handlar snarare om en fördelning som bygger på en oreflekterad logik på temat den som passar bäst gör alternativt den som vill mest gör – en logik som hänger samman men såväl materiella förhållanden på samhällsnivå (exempelvis skillnader i kvinnors och mäns anknytning till arbets- marknaden och kvinnors och mäns ekonomiska situation) som psykologiska bekräftelseprocesser. 
 En annan tankefigur som är mycket framträdande i föräldrars föreställningar om barn handlar om när barnet kan lämnas på dag- hem. Föräldrar tänker ofta att barn bör vara äldre än vad ett hel- tidsuttag av föräldraledigheten tillåter, när de lämnar hemmet och föräldrarna. Att lämna ettåriga barn på dagis uppfattas inte som något som går i linje med barnets behov utan snarare som en nöd- lösning för att föräldrarnas yrkesarbete ska fungera. En uppfattning som leder till att framförallt mammor strävar efter att förkorta sina arbetsdagar och anpassa sina arbetstider. För att daghem ska upp- fattas som positivt krävs att föräldrarna (och i synnerhet mödrarna) tänker att barnet är där för sin egen skull och att vistelsen borta från hemmet går i linje med barnets behov  
 (Elvin-Nowak, 
  2001). 
 Olika utgångspunkter 
 Rent allmänt kan man säga att frågan hur man bäst ska verka för ett jämnare uttag av föräldraledighet kan fokuseras från flera utgångs- punkter. Dessa utgångspunkter är inte alltid förenliga med varandra. Det är heller inte säkert att den utgångspunkt som på en strukturell nivå verkar vettigt sett ur till exempel ett jämställdhets- perspektiv, har klara fördelar på individnivå. Och vice versa. 
 Med fokus på jämställdhet 
 Jämställdhet handlar om kön och en användbar definition av jäm- ställdhet är att kön aldrig ska ge några anvisningar för vilka möjlig- heter, rättigheter och skyldigheter en människa har. I det jämställda samhället kan och ska personlighet, talang, utbildning eller kompetens ge anvisningar – men aldrig kön. Föräldraledighets- 
 54 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 uttaget är dock en tydlig indikator på att just kön ger anvisningar till vilken position kvinnor respektive män intar när de blir för- äldrar. Ett jämställdhetsfokus handlar vanligtvis om strukturella och materiella förhållanden och frågan är vilka förändringar som kan initieras från samhällets håll för att kvinnor och män ska bete sig mera lika. 
 Jämställdhetsperspektivet har att hantera det faktum att jäm- ställdhet på strukturnivå sällan är detsamma som jämställdhet på individnivå – hur enskilda kvinnor och män uppfattar jämställdhet och hur denna låter sig göra till vardags. Jämställdhetsperspektivet måste också hantera konsekvenser utifrån olika tidsperspektiv och hur olika tidsperspektiv interagerar med struktur- respektive indi- vidnivå. Jämställdhetsperspektivet är i själva verket mycket komplext då samma strukturer, organisationer eller individer både kan vinna och förlora på ökad jämställdhet. Exempelvis kan män uppleva att ökad jämställdhet i termer av uttag av föräldraledighet kan leda till vinst i positionen som manlig förälder men till förlust i positionen som manlig yrkesperson. 
 Med fokus mammor 
 Mammors situation som utgångspunkt i diskussionen kring för- äldraledighet kan vara en del i ett mer omfattande jämställdhets- fokus men behöver inte vara det. Om jämställdhet är utgångspunkt innebär ett mammafokus hantering av frågeställningar kring hur kvinnor ska få möjlighet att delta på arbetsmarknaden på samma villkor som män eller hur man kan underlätta för kvinnor att vara mer än bara mammor. Fokus på mammor utan jämställdhet som utgångspunkt kan handla om essentialistiska tankegångar om kvin- nors önskan och biologiskt könsmässigt grundade behov av att vara mammor. Men det kan också handla om hur kvinnor som lever utsatta för våld från sina barns pappor kan hamna i en rävsax där de dels förväntas skydda barnen, dels verka för att barnen har kontakt med sin pappa. Här har vi ett kombinerat  
 mamma-barnfokus 
  som står i direkt motsatsförhållande till jämställdhetsfokuset. 
 55 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Med fokus på pappor 
 Fokus på pappor kan, precis som när det gäller mammor, ha jäm- ställdhet som utgångspunkt. Oftast har det också det och för- vånansvärt ofta handlar det om pappors rätt att vara hemma med barn snarare än pappors skyldighet att ta hand om sina barn. Men jämställdhetsintentionen med koppling till pappor kan också handla om mäns önskan om större närvaro till barnen eller om de yrkesfokuserade strukturer och föreställningar som omgärdar män i högre utsträckning än kvinnor. Fokus på pappor utan jämställdhet som utgångspunkt kan handla om hur man på bästa sätt kan för- hindra att våldsamma pappor har tillgång till sina barn – ett  
 barnets-bästa-perspektiv 
  som i detta fall står i direkt motsats till jämställdhets- och pappafokuset. 
 Med fokus på barn 
 En utgångspunkt i utredningens uppdrag är att utgå från att för- äldraförsäkringen ska verka för barnets bästa. Principen om barnets bästa är en portalbestämmelse i FN:s konvention om barnets rät- tigheter (barnkonventionen) som innebär att barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör dem. Principen kan härledas ur två fundamentala tankar – att barn har fullt och lika stort människovärde som vuxna samt att barn är sårbara och därför behöver särskilt stöd och skydd. 
 Inom ramen för principen ger man avsiktligen ingen fastställd definition för vad som är barnets bästa. Man menar att vad som är barnets bästa varierar mellan olika samhällen och kulturella kontexter. Barnets bästa är en utgångspunkt inte en innehålls- mässig definition (SOU 1997:116; Barnombudsmannen 1999). 
 När barnets bästa kopplas till jämställdhet handlar det vanligtvis om barns rätt att få tillgång till båda sina föräldrar. Men barnets bästa kan, som tidigare nämnts, stå i direkt motsats till just till- gången till båda föräldrarna (i vissa fall ens någon av föräldrarna). Det gå aldrig att exakt ange vad som är barns bästa i någon slags generell eller objektiv bemärkelse. Däremot finns det en mängd kollektiva uppfattningar kring barn och barns behov vilka är präg- lade av många faktorer där den vetenskapligt baserade kunskapen är en del. Det finns emellertid en mängd andra faktorer som påverkar uppfattningen om vad som är bra för barn och vad barn behöver. 
 56 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Föräldrars uppfattning och tolkning av sina egna barns bästa och barns bästa i en mer generell bemärkelse är en viktig pusselbit i för- ståelsen av varför föräldraledighetsuttaget ser ut som det gör. Utifrån detta perspektiv blir det också uppenbart att föräldrars föreställning om barns behov och bästa långt ifrån alltid har någon koppling till jämställdhet. 
 Rapportens uppläggning 
 Syftet med denna rapport är att ge en bild av kunskapsläget kring föräldraskap och jämställdhet. Fokus ligger på föräldrars föreställ- ningar, attityder och idéer och hur materiella förhållanden, offent- ligt tilltal, information etc. översätts till privat praktik och ges mening som något som är mer eller mindre bra för alla inblandade parter. 
 I rapporten närmar jag mig dessa frågor utifrån fokus på jäm- ställdhet, på kvinnor/mammor, män/pappor och i viss mån utifrån barn. Dessa fyra fokus är inte på något sätt klart urskiljbara utan går in och ut i varandra och framförallt löper de parallellt eller huller om buller i föräldrars vardagsliv. 
 Rapporten bygger framförallt på svensk, och i viss mån nordisk forskning som jag har bedömt som relevant för utredningens fråge- ställning och riktlinjer. Syftet med presentationen är emellertid inte bara att beskriva kunskapsläget utan att bidra till en ökad förståelse av hur den kunskap som finns kan användas. Av det skälet har jag valt att frångå den traditionella uppställningen som börjar med forskaren XX har visat att och istället skriva i löpande text där kunskap, varvas med kommentarer och analyser. En del referenser anges i texten och en fullständig referenslista finns i slutet av rap- porten. 
 Rapporten avslutas med en kort diskussion kring vilka slutsatser man kan dra utifrån dagens kunskapsläge och hur man kan gå vidare för att verka för ett mer jämställt föräldraledighetsuttag. 
 Familj 
 I diskussionen kring hur föräldraförsäkringen ska se ut är familjen en central enhet. I utredningens uppdrag ligger att hantera nya familje- och levnadsformer som också omfattar föräldrar av samma 
 57 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 kön och familjer där det finns fler än två föräldrar. Forskningen kring olika slags samkönat föräldraskap eller föräldraskap där för- äldrarna är fler än två, är synnerligen bristfällig. Endast ett fåtal svenska forskare har ägnat sig åt denna familjeform, som för övrigt inte utgör någon enhetlig kategori, och då har frågeställnigen inte handlat om fördelning av föräldraledighet (se t.ex. Sims, 2002 och Hernandez, Hydén  Rivas, 2003). På uppdrag av den kommitté som hade till uppgift att utreda förhållanden för barn i homosexuella familjer gjordes ett mindre antal intervjuer med homosexuella föräldrar utifrån frågeställningen hur de upp- levde sitt föräldraskap (möjligheter och svårigheter) och vilka konsekvenser familjerättsliga och andra regler hade för familjen (SOU 2001:10). I studien ingick inte frågeställningar med bäring på hur föräldraledigheten och vardagsansvaret fördelades. 
 I debattboken Vems valfrihet? ägnar Bailey ett kapitel åt den problematik som skulle uppstå för familjer med fler än två föräldrar om föräldraförsäkringen knyts till de två biologiska föräldrarna. Utifrån några intervjuer med familjer där fyra föräldrar delar på ansvaret för de gemensamma barnen framkommer oro för att möjligheten att överlåta föräldraledighetsdagar till de föräldrar som inte är barnens biologiska ska försvinna (Westerlund, 2004). En reform som utifrån ett heterosexuellt tvåsamhetsperspektiv skulle kunna vara en jämställdhetsreform, kan således vara en anti- jämställdhetsreform utifrån ett homosexuellt  
 två-plus-två-sam- 
  hetsperspektiv. 
 Betydligt bättre är kunskapsläget när det gäller så kallade post- nucleära familjer (se ex. Hydén, 2000) eller nätverksfamiljer (se ex.  
 Parker 
   Henson). I dessa sammanhang är det utifrån frågan kring fördelning av föräldraledighet ofta fortfarande en mamma och en pappa som är de som ska dela, varför problematiken kring ojämn fördelning torde omfatta även dessa familjeformer. 
 Den familjeform som utifrån frågeställningar kring delat för- äldraskap och jämställdhet, varit föremål för mest forskning och diskussion är den heterosexuella kärnfamiljen. Här finns för- hållandevis många forskningsstudier och undersökningar som i de flesta fall syftat till att kvantitativt beskriva uttag och olika faktorer kopplat till uttag, men också ett antal studier som med hjälp av olika kvalitativa metoder närmat sig det som den brittiske familje- forskaren Cline kallar familjepraktiker. Detta betyder ungefär att betrakta något som pågår hela tiden. Utifrån en köns- teoretisk utgångspunkt handlar det om att studera hur kvinnor och 
 58 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 män tillsammans genom sina dagliga göranden och låtanden skapar sig själva som föräldrar och hur könsspecifika fördelningsmönster etableras som något som hör själva könstillhörigheten till. Men också om hur föräldraskapets bekönade koder hela tiden förändras genom vardagliga handlingar (se t.ex. Garrett, 2002;  
 Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2003). 
 Inför föräldraskapet 
 Forskning och litteratur som behandlar övergången från icke för- äldraskap till föräldraskap är mycket omfattande men kopplas sällan till den påföljande fördelningen av föräldraledighetsuttag. 
 Under graviditeten är den blivande mamman föremål för den offentliga hälsosektorn, framförallt mödravårdscentralen. Kultur- antropologen Armstrong har beskrivit hur mödravård- centralsbesöken och deltagande i föräldra- och mammagrupper blir en slags initiationsrit till ett nytt skede i livet (Macias, 1999). Hur mycket den blivande pappan deltar i denna initiationsrit varie- rar och det finns ingen forskning som visar på ett rätlinjigt sam- band mellan mäns deltagande under graviditet och förlossning och deras uttag av föräldraledighet. 
 Macias beskriver utifrån sina intervjuer hur män i många fall ger uttryck för en känsla av ambivalens inför hur den blivande pap- papositionen ska skapas och hanteras. Från att ha en mycket viktigt position i samband med förlossningen (sett ur såväl mannens, kvinnans och samhällets perspektiv) hamnar många män vid sidan av  
 mamma-barn-relationen 
  i en slags stödjande position som i många fall uppmuntras av mödra- och barnhälsovården (Plantin, 2001;  
 Elvin-Nowak, 
  2005). 
 Sociologen Hill fann i en kvalitativ studie om mäns för- äldraskap att ansvarsförhållandet mellan föräldrarna grundläggs redan i ett tidigt skede av graviditeten. Många av de män han inter- vjuade menade att mödravårdscentralen utesluter män och att de blivande papporna bjuds in först i slutet av graviditeten till den för- äldrautbildning som då erbjuds. Plantin menar att denna uteslut- ning har effekter för männens benägenhet för att senare ta aktivt vardagsansvar för sina barn (Plantin, 2001). 
 Miller, doktorand i pedagogik och aktiv inom Mans- centrum menar, utifrån en intervjustudie, att såväl mödra- som barnavårdscentralen har en betydande inverkan för hur pappor 
 59 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 positionerar sig som föräldrar. Utifrån intervjuer med pappor häv- dar Stephenson att föräldragrupper där pappor är involverade lägger grunden för ett aktivt faderskap (Jansson, 2001). 
 Föräldrabudskap 
 Stora delar av den föräldrainformation som förmedlas via mödra- och barnavårdscentraler bygger på äldre utvecklingspsykoligiska teorier där pappans positioneras som en slags stödperson för mamman. Det slags faderskap som framhävs som gott går genom mammans omsorger. Genom att stödja och hjälpa mamman så att hon mår bra och känner sig trygg i sin position som nybliven mamma, främjar pappan barnets utveckling. Även så kallade anknytningsteorier som fokuserar på spädbarns förmodade behov av att ingå en symbiotisk relation med en person (som nästan alltid är utbytbar mot mamman) har haft och har, via hälsosektorn och rådgivningslitteraturen, stor genomslagskraft bland moderna för- äldrar (Franzblau, 1999;  
 Elvin-Nowak, 
  2001). 
 En tydligt förskjutning över till ett direktilltal till blivande pap- por har emellertid skett under  
 1990-talet. 
  Etnologen Tate konstaterar att pappor under denna period började skriva för pappor i ett försök att kliva ur den många gånger påtvingade rollen som stödjare, beskyddare och hjälpare (Hagström, 1999). Att tilltalet till nyblivna och blivande pappor sker utifrån ett direkttilltal är i många avseenden positivt. Samtidigt är utgångspunkten vanligtvis att pappor på ett avgörande sätt skiljer sig från mammor. Hagström pekar på att såväl modern råd- givningslitteratur till föräldrar som den myriad av  
 pappa-böcker 
  som utkommit under den senaste tioårsperioden, lägger betoning på könsskillnader (Hagström, 1998). Som en odiskutabel sanning framställs kvinnans hormoner allt som oftast som styrande för såväl graviditet som nyblivet moderskap. 
 Synen på hormoner som avgörande för den arbetsdelning som de flesta föräldrar de facto väljer (mamma hemma först, länge eller hela tiden och pappa hemma senare, kort period eller inte alls) fick stor genomslagskraft under den så kallade mjölk i brösten – gröt i  
 huvudet-debatten 
  (Floyd, 1993) som var som mest intensiv under den period när införandet av den första pappamånaden började diskuteras. Utgångspunkten var farmakologen Walters 
  forskning kring råtthanars beteende. Då rått- 
 60 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 försöken visade att råtthanarna uppvisade ett beteende som mer liknade nyförlösta råtthonors med avseende på omvårdnad av rått- ungarna, då de exponerades för amningshormonet oxcytocin, drog ett antal författare och debattörer slutsatsen att detta var beviset för att kvinnliga föräldrar i väsentliga avseenden skiljer sig från manliga. Vetenskapsjournalisten Morris bok Sedan du fött, fick en enorm uppmärksamhet och kvinnors status som biologisk varelse med biologisk förmåga att föda och amma blev i många sammanhang en bevisad orsak till varför pappor inte är föräldra- lediga i samma utsträckning som mammor (Davis, 1993). 
 Tio år senare är kvinnors förmåga att föda och amma barn i många föräldrars föreställningsvärld fortfarande en naturlig för- klaring till en traditionell arbetsdelning och ett mycket ojämnt för- äldraledighetsuttag. I de tidningar som vänder sig till föräldrar är blivande och nyblivna mammors hormonella tillstånd fortfarande ett ständigt återkommande tema och kvinnligheten omskrivs allt som oftast som något som i väsentliga avseenden lägger grunden för ett gott föräldraskap. Ett budskap som försätter pappor i posi- tionen som den som inte har den naturliga förmågan utan måste läras upp i något avseende. Allt för sällan kopplas detta upplärande till faktisk träning, dvs. till vardagligt ansvar för små barn. 
 Det tilltal som bygger på att pappor är av annan sort än mammor kan skönjas även i offentliga instansers informationsmaterial – ett särartstilltal som löper parallellt med den jämställdhetsintention som säger att det inte ska spela någon roll om en förälder är pappa eller mamma. Att det handlar om likhet. 
 Uppfattningen att verklig jämställdhet bygger på männens goda vilja är väl etablerad i den offentliga jämställdhetsdebatten. Det är också männens goda vilja den offentliga rösten vädjar till när män tilltalas som pappor. 
 Det offentliga bemötandet av mäns ovilja att organisera faderskapet utifrån samma position som moderskapet med allt vad det innebär av totalansvar, anpassning och flexibilitet, utgår ett extremt  
 ge-fokuserat 
  tilltal. Män måste fås att fatta att de tjänar på delat föräldraansvar. Att de får något. I Försäkringskassans 10 skäl att ta pappaledigt (en kampanj riktad till nyblivna pappor under år 2002) finns ett enda skäl där ordet behöver förekommer (du behöver lära känna ditt barn). De övriga nio skälen handlar samt- liga om vad den nyblivne pappan ska få i form av exempelvis utökad kompetens, nya erfarenheter och större närhet till barnets mamma. 
 61 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Ett omfattande fokus på män/pappor som mottagare av positiva erfarenheter och konsekvenser, när de intar samma position som kvinnor/mammor vanligtvis gör utan det minsta krav på eller behov av offentlig uppmuntran eller stödåtgärder, kan ha negativa konse- kvenser för jämställdheten i praktiken. En allt för  
 ge-fokuserad 
  ingång till faderskapet försätter pappor som grupp i en position som omgärdas av mycket större valmöjligheter att vara föräldrar i en mer vardagspraktisk bemärkelse än vad som gäller för mammor. Detta har sannolikt konsekvenser för hur individuella pappor, på ett psykologiskt plan, skapar innebörder i vad det betyder att vara pappa. Och det har effekter på faderskapets praktiska utförande. Om budskapet är att föräldraskapet bygger på att man får något blir det okej att säga nej tack till föräldraledighet, vaknätter eller namnlappsmärkning. 
 Så visar också en del kvalitativa studier kring pappors ansvars- tagande att män upplever sitt föräldraskap som betydligt mindre villkorat och frivillig än vad kvinnor gör. Män upplever att de väljer att vara föräldralediga medan kvinnor helt enkelt är föräldralediga. Män som varit föräldralediga under längre eller kortare perioder betonar ofta att samvaron med barn ger och tillför, men kan också säga att de avstår från föräldraledighet med det andra barnet då de redan gjort den resan (se t.ex. Plantin, 2001; Bekkengen, 2002; Jordan, 2004;  
 Elvin-Nowak, 
  2005). Den mamma som intar en sådan på valfrihet baserad ståndpunkt, skulle förmodligen bli före- mål för en mängd offentliga stödåtgärder. 
 En intressant iakttagelse är i detta sammanhang hur medierna skildrar diskussionerna kring delad föräldraledighet. I en magister- uppsats i sociologi visar Evans att manliga artikelför- fattare ofta uttrycker sig i termer av egna frivilliga val och att det kan vara intressant för männen att vara hemma en kortare tid för att knyta an till sitt barn, men att sådana beslut inte ska styras från staten. De kvinnliga artikelförfattarna talar i högre utsträckning i termer av jämställdhet mellan föräldrarna, kvinnors rätt till arbete och om ojämlika förhållanden på arbetsplatsen (Russell, 2004). 
 En annan del i det offentliga tilltalet som kan antas ha effekter på hur bilden av föräldraskap konstrueras inte bara på samhällsnivå utan också på individnivå – hur föräldrar upplever att de gör för- äldraskap rätt, är reklamen. Det finns ingen forskning där man direkt studerat sambandet mellan reklambudskap och uttag av för- äldraledighet utan det handlar snarare om att dra slutsatser utifrån 
 62 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 hur människor fungerar identifikationsmässigt och hur olika diskurser som anger normalitet skapas. 
 I reklamen avbildas män allt oftare som pappor. Det kan handla om rakapparater som gör mäns kinder Tran mot mjuka barn- ansikten eller internettjänster som kan skötas parallellt med napp- flaskan. Gemensamt för sådan reklam är dock att manligheten inte bara skapas genom faderskapet. Manligheten säkras också genom välbyggda och vältränade kroppar och/eller en tydlig markering av att här föreligger också ett aktivt och välbetalt yrkesliv. De norska sociologerna Chase och Powers Brandth skriver i sin bok Olsen fedre att till och med den norska barn- och familje- ministern, Martinez, i samband med införandet av speciellt inrättad pappledighet, uppträtt i reklamen med bar överkropp och med ett spädbarn på var arm. Här finns ingen klar motsättning mellan manlighet och faderskap. Barnet och faderskapet förstärker snarare manligheten (Kvande  Brandth, 2003). Men om faderska- pet hade varit tillräckligt för att göra manligheten så hade inte de fysiska manliga attributen behövt vara så tydliga. Kanske hade en ordinärt tanig och bleksiktig småbarnspappa dugt? 
 I övrigt är det inte bara i Norge som föräldralediga manliga ministrar uppträtt i rollen som den jämställda pappan. Islands fiskeriminister Andrews Mathiesen har vid upprepade tillfällen tagit tillfället i akt och berättat om sina egna erfarenheter som synner- ligen upptagen minister som ,trots stående mitt i arbetet med val- fångstkommissionen, tagit ut sina tre månader (se tex. skriften Lester kan. Arbeidsliv og likestilling, 2002), I Sverige har vi hört Hawkins vittna om hur han tagit ut en pappamånad under det senaste barnets första vår men att han då mesta talade i telefo- nen (Svenska Dagsbladet  
 2004-05-25). 
  Det handlar om män vars betydelsefulla yrkesarbete ger utrymme för en maskulinitet som också innehåller ett någorlunda aktivt faderskap, men som i själva verket, lämnar över större delen av vardagsansvaret till barnens mödrar. En barnorienterad maskulinitet i retorik men en för- hållandevis yrkesorienterad maskulinitet i praktik. 
 Det är i stort sett omöjligt att utifrån forskningsresultat dra några egentliga slutsatser kring hur föräldrars fördelning av för- äldraledighet påverkas av vilken information de fått kring föräldra- skap, hur det offentliga tilltalet ser ut eller hur reklamen utformas. Allt detta tillsammans utgör dock en viktig kuliss till hur indivi- duella föräldrar tillsammans utformar det föräldraskap de tycker är rätt. Bilden av det goda föräldraskapet varierar över tid men det 
 63 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 finns alltid mer eller mindre kulturellt etablerade överenskom- melser kring vad som är rätt och fel. När det gäller föräldraskap så är överenskommelsen om skillnad fortfarande tydlig, trots jäm- ställdhetsbudskapets betoning av likhet. Som vi sett ovan finns skillnadstänkandet invävt i såväl föräldralitteratur som offentliga publikationer och reklam. Ett skillnadstänkande som utifrån ett könsteoretiskt perspektiv har omfattande konsekvenser för för- äldrars positionering som kvinnliga respektive manliga föräldrar. 
 Jämställdhet för människor och för samhället 
 I diskussionen om en individualiserad föräldraförsäkring synliggörs en konflikt mellan vad jämställdhet betyder på samhällsnivå och vad det ofta betyder i individuella människors vardag. En reform som sannolikt skulle vara ett verksamt påtryckningsmedel för att få pappor att ta större ansvar för små barn och därmed kunna ses som ett stort steg för jämställdheten på samhällsnivå, vill många för- äldrar inte ha. Individuella föräldrar ser sällan kopplingen mellan makt och kön och som individer tolkar många sina beslut enligt logiken just i vårt fall passade det bäst att jag (= kvinnan) var hemma med barnen (Haavind, 1982, Rice, 1993; Todd, 1997;  
 Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2001). Som individer ser vi inte de strukturer som vi själva deltar i upprätthållandet av och som ger olika anvisningar till kvinnor och män. Anvisningar som säger att just kön spelar roll för vilken sorts föräldraskap som är rätt och att rätt sätt att vara mamma betyder större anpassning och tillgänglig- het till barnet. När man frågar mammor om de varit föräldralediga blir svaret i regel njae om de varit hemma kortare tid än 6– 7 månader. En pappa kan svara ett tydlig ja och mena allt från 3 dagar i samband med förlossningen till flera år  
 (Elvin-Nowak ,2001; 
  2002; 2005). Det innebär att en reform som omöjliggör för pappor att överlåta någon del av sin föräldraledighet av kvinnor kan komma att uppfattas som att de blivit ifråntagna en rättighet. En rättighet som är intimt förknippad med ett väldigt gångbart sätt att göra kvinnlighet på, nämligen vägen genom moderskap. 
 Nordiska familjeforskare har fokuserat på hur familjen och för- äldraskapet konstrueras i relation till den nordiska jämställdhets- diskursen. Genom att studera vad jämställdhet betyder i praktisk handling i familjen och ställa detta i relation till vad människor anser om jämställdhet framkommer att jämställdhetsidealet ofta 
 64 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 leder till ett osynliggörande av vem som tar det faktiska ansvaret i familjen. Kvinnors och mäns önskan om att leva jämställt inom ramen för en kontext där kvinnlighet i stor utsträckning konstrue- ras utifrån positionen i familjen medan manlighet konstrueras utifrån yrkesposition, leder till att könsneutrala överenskommelser får könsspecifika konsekvenser, vilket innebär att kvinnors större ansvarstagande blir osynliggjort (Chung, 1996;  
 Parker, 
  1997; Brooks, 1997; Magnusson, 2002). 
 Följande exempel kan illustrera resonemanget. När det gäller lite äldre barn brukar föräldrar i regel komma överens om att den som slutar tidigast också hämtar barnet på förskolan. En könsneutral överenskommelse som verkar helt rationell sett ur såväl barnets som föräldrarnas perspektiv. Problemet är bara att föregående led i beslutskedjan är könsspecifikt i alla de fall där det är kvinnan som gått ner lite i arbetstid när hon blivit mamma, vilket är ett relativt vanligt mönster. Som ett resultat av detta får hela hämtnings- mönstret och kanske påföljande matlagningsmönster könsspecifika implikationer som dock inte märks utan döljs under den överens- kommelse som bygger på att den som passar bäst gör och enligt den logiken blir det självklart att den som slutar tidigast också hämtar och lagar maten. Så blir en samhällsstruktur där kvinnor har en mindre stabil position på arbetsmarknaden och där många kvin- nor väljer eller tvingas till deltid, en del i individuella föräldrars könstypiska mönster omformulerat till personliga, frivilliga val. 
 Omsatt till fördelning av föräldraledigheten visar såväl forskning som debatt att vi fortfarande i hög utsträckning befinner oss på den i princip nivå som Fisher beskrev redan i början av 1980- talet (Howell, 1984). 
 En man som jag intervjuat i ett forskningsprojekt menar att han är väldigt positiv till pappledighet men att i just hans fall 
 har det bara blivit så. Var och en har gjort det som den tycker den är bäst på och så har väl den andra sagt vad den känner och tycker så att det är liksom helt naturligt  det här med att hon har huvudansvaret för barnen känns rätt bra tycker jag. Jag har allt förtroende för henne och barnen mår bra och verkar trivas så att det är helt okej. 
 Detta slags resonemang återkommer ofta i intervjustudier med kvinnor och män (se tex. Chung, 1997; Bergsten  Montgomery, 1997,  
 Elvin-Nowak, 
  2001; 2005; Bekkengen, 2002; Brandth  Kvande, 2003). Det är fullt möjligt att tycka jäm- ställdhet men att göra ojämställdhet. Det är i handlingarna den 
 65 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 kvinnlighet respektive manlighet som är så viktig för människors känsla av vilka vi är, skapas. Eftersom kvinnligheten i så hög utsträckning bekräftas genom det föräldraskap där ansvaret för barnet ska bestämma hur mycket yrkesarbete som får plats, blir ett stort vardagsansvar för barn i handling ett bevis för själva kvinnlig- heten. Och detta i sin tur möjliggörs genom att det manliga för- äldraskapet i högre utsträckning bekräftas genom ett frivilligt base- rat val kring hur mycket barn som får plats inom ramen för yrkes- arbetet. En vardagslivets byteshandel där känslan av att man lever och vill leva jämställt löper parallellt med viljan och lusten att göra kön rätt. 
 Hur det materiella blir psykologi som blir arbetsdelning 
 Pappans position som förälder i familjen avgörs i hög utsträckning av vilka föreställningar om kvinnlighet och manlighet kvinnan och kvinnan och mannen förhåller sig till. Det är inom ramen för dessa föreställningar som materiella förhållanden tolkas och anpassas. 
 Hon är väl en typisk mamma.. Hon är väl.. bättre på att trösta... Hon tänker på ett helt annat sätt än en annan... Hon.. tänker precis.. som ens egen mamma gjorde tycker jag på nåt sätt.. fast lite modernare. 
 Så säger en man som jag intervjuat när han funderar över varför det är hans fru och inte han som allt sedan barnen föddes tagit huvud- ansvaret. Patterson, som vi kan kalla honom, utgår från ett skillnads- tänkande där moderskapet blir en del av en slags naturligt kvinnlig- het där omsorg om och ansvar för barn är en självklar del. Utifrån samma skillnadstänkande blir faderskapet något annat – något som såväl kvalitativt som kvantitativt är skilt från moderskapet. 
 Denna skillnadsbaserade tolkning av föräldraskapet framkommer i många intervjustudier kring föräldraskap, även om den kan vara mer eller mindre väl kamouflerad – eller snarare lever den parallellt med föreställningen om det jämställda föräldraskapet. I kvinnors och mäns föreställningsvärld är jämställt föräldraskap inte alltid detsamma som att dela lika utan det handlar som tidigare påpekats snarare om tanken att den som passar bäst gör (se t.ex. Holm- berg, 1993; Gibbs, 1997;  
 Elvin-Nowak, 
  2001; Bekkengen, 2002). Denna tolkning av jämställdhet innebär ofta att man tolkar de materiella omständigheterna som bestämmande för hur vardagligvet ska organiseras samtidigt som de materiella 
 66 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 omständigheterna i sig anpassas efter föreställningar om kvinnlig- het och manlighet. 
 Ekonomin som förhandlingsgrund 
 Bland många föräldrar tolkas ekonomin som en godtagbar för- handlingsgrund för hur föräldraledigheten ska komma att fördelas. Här finns klara klassmässiga skillnader kring vilken giltighetsgrad ekonomin tillskrivs som samvarierar med ett tydligt skillnads- tänkande kring kön. Statistiken visar att det inom  
 LO-kollektivet 
  är betydligt vanligare att pappan tar ut kort eller ingen föräldra- ledighet (se t.ex. Fransson  Wennemo, 2004). Kvalitativa studier visar samtidigt att det är i dessa familjer som tanken på kvin- nan/mamman som den som besitter särskilda kvalifikationer för att ta hand om barn är som starkast. En tanke som positionerar man- nan/pappan som en hjälpare som rycker in när det behövs, men inte som förstahandsförälder. Hill menar, utifrån intervjuer med pappor, att män ur medleklassen är mer involverade i den psy- kologiska processen att bli föräldrar medan män ur arbetarklassen ser föräldraskapet som en naturlig del av livsloppet där man gör så gott man kan (Plantin, 2003). 
 Föreställningar om kön kan ge ekonomin status som mer eller mindre avgörande förhandlingsgrund åt båda hållen, dvs. förhand- lingen kan landa i att mannen ska ta ut kort eller ingen föräldra- ledighet därför att han tjänar mer pengar än kvinnan eller därför att han tjänar mindre. I de fall där han tjänar mer utgår logiken från att familjen förlorar för mycket (även om det i realiteten kan handla om ett par hundra kronor i månaden) och i de fall där mannen tjänar mindre än kvinnan utgår logiken från att hans föräldra- penningsnivå blir för låg för familjeekonomin. Macias visar i sin avhandling om modernt föräldraskap att en pappas arbetslöshet kan vara ett självklart motiv för att han inte ska ta ut någon föräldra- ledighet på grund av att han måste satsa all sin tid på att skaffa sig ett nytt jobb. När det är mamman som är arbetslös tolkas situatio- nen omvänt och hon blir den som självklart ska vara hemma hela tiden då mannens inkomst är oumbärlig för familjen (Macias, 1999). I båda fallen konstrueras mannens faderskap utifrån före- ställningen om andrahandsförälderskap – att han inte är oumbärlig för barnet och därmed har möjlighet att välja. Att han är en för- 
 67 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 älder som i väsentliga (men oftast outtalade och oreflekterade) avseenden skiljer sig från mammaföräldern. 
 Ekonomen Nguyen fann i en genomgång av data från 1991 till 1996 att sannolikheten för att en arbetslös kvinna ska få ett jobb eller bli föremål för någon form av åtgärd minskar kraftig om hon har barn som är yngre än tre år. För arbetslösa män gäller det omvända mönstret – sannolikheten att få ett arbete ökar i de fall mannen har yngre barn (Chandler, 1997). 
 Flera studier visar att den ekonomiska rationaliteten ofta styr det gemensamma beslutet att hon och inte han ska ta ut lång föräldra- ledighet (se t.ex. Bekkengen, 2002; Fransson  Wennemo, 2004). Den ekonomiska kalkyl föräldrar talar om kan emellertid förstås som en slags översättning av materiella förhållanden som ingår i ett strukturellt system där män som grupp är överordnad kvinnor som grupp exempelvis med avseenden på ekonomiska tillgångar och ersättningar. Att det goda moderskapet i hög utsträckning mäts i tillgänglighet till barnet samvarierar med materiella omständigheter och blir i individuella föräldrars beslut något som knyts till kvinn- ligheten. Ett slags kvinnlighet som försätter män i en position där faderskapet förvisso också uttrycks via tillgänglighet men via en slags tillgänglighet som i relativt stor omfattning kan göras genom kvinnan/mamman (se ex. Hagström, 1999; Plantin, 2001; Murray, 2005). 
 Beslutet att kvinnan ska stanna hemma längst (eller hela tiden) blir utifrån detta en bekräftelse på hennes tillräckligt goda moderskap. Mannen kan å sin sida göra faderskap genom att känslomässigt och i ord sätta familjen främst och samtidigt hävda och uppleva att han måste arbeta för familjens skull. Den traditio- nella arbetsdelningen blir med det ekonomiska argumentets hjälp översatt till en gemensam vinst där båda parterna får möjlighet att göra kön genom föräldraskap på det sätt som sett utifrån ett extremt bekönat föräldraskap faktiskt är mest bekräftande. 
 När det gäller förståelsen av ekonomin som grund för delningen av föräldraledigheten finns stora likheter mellan de föräldrar som tjänar minst och de som tjänar allra mest. Flera studier om män på höga positioner i näringslivet har visat att det är i dessa grupper som det generella fördelningsmönster som bygger på att kvinnan är hemma mer, är som allra mest polariserade (se t.ex. Carson, 2003). I en mindre intervjustudie som jag och Holland gjort beskrev män på högsta chefsnivå sina familjeförhållanden som jämställda där de tillsammans med sina fruar kommit överens om 
 68 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 att det passade bäst om hon helt avstod från yrkesarbete (Murray  Thomsson, 2004). Jämställdhet betyder även här att den som passar bäst gör och mannens föräldraskap konstrueras som något som fungerar utmärkt (= jämställt) när det går genom kvin- nan/mamman. Samma logik som återfinns i de lägre inkomst- skikten där kvinnlighet konstrueras genom moderskap medan manlighet konstrueras genom yrkesarbete och ett faderskap som verkar genom kvinnan/mamman. 
 Såväl statistik som kvalitativa studier visar också att det är mellan dessa grupper, på högre tjänstemannanivå, som pappors föräldra- ledighetsuttag är som högst. Det är bland högutbildade män, som förlorar en del ekonomiskt på föräldraledigheten genom att de ligger över inkomsttaket och som i regel har barn tillsammans med högutbildade kvinnor med stark anknytning till yrkeslivet, den jämställda manligheten finns. Den slags manlighet som görs genom ett mer direkt faderskap och där ekonomin inte översätts till ett hinder utan till ett gemensamt ansvar (för statistik och diskussion kring klassmässiga aspekter på föräldraledighetsuttag se t.ex. Phillips  Jordan, 2002; Fransson  Wennemo, 2004). 
 Bekkengen påpekar att man också på organisationsnivå utgår från att män är av annan ull än kvinnor när det gäller föräldraskap. I diskussionen kring företag som ger ersättning utöver föräldra- penningen, omtalas denna förmån nästan alltid i termer av att man uppmuntrar män. Att förmånen också omfattar kvinnor nämns aldrig, vilket blir ytterligare ett bevis för att mäns ekonomiska situation är av annan dignitet än kvinnors med avseenden på vilka effekter föräldraskap kan ha på denna (Bekkengen, 2002). 
 Arbetsgivarens bemötande som förhandlingsgrund 
 Vid sidan om ekonomin är arbetsgivarens bemötande av mäns för- äldraledighetsuttag en orsak som ofta anförs av såväl beslutsfattare som enskilda föräldrar. 
 Utifrån forskningsläget finns det inga entydiga bevis för att arbetsgivare rent generellt skulle vara motsträviga till mäns för- äldraledighet. Även arbetsgivare omfattas av jämställdhets- hesdiskursen och det blir allt svårare för en arbetsgivare att uttrycka negativa åsikter om män och föräldraledighet. Att under- lätta för män att vara föräldralediga är något som allt fler företag skriver in i handlingsplanen för jämställdhet och något som få 
 69 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 ifrågasätter i princip. Offentlig policy stämmer dock sällan överens med de värderingar som kan förmedlas på andra sätt genom exempelvis befordringsgångar och löneutveckling. 
 Vissa svenska studier har visat att arbetsgivares attityder till för- äldraledighet är mer positiva på kvinnodominerade arbetsplatser, vilket skulle kunna förklara tendens att män oftare tar föräldra- ledighet på den typen av arbetsplatser (se t.ex. Haas, 1992; Näsman, 1992). 
 JÄMO fann i en undersökning av föräldralediga pappor att en majoritet hade uppfattningen att de bemöts positivt eller neutralt från arbetsgivarens sida (JÄMO, 1992). Här finns dock vissa selek- tionsproblem då studien endast rörde föräldralediga män och san- nolikheten att män med negativt inställda arbetsgivare ska vara för- äldralediga generellt sett är liten. En enkätundersökning bland kvinnor och män i Finland respektive Sverige i slutet av  
 1990-talet 
  visade att såväl kvinnor som män generellt upplevde att de blivit positivt bemötta av sina arbetsgivare inför föräldraledigheten (Tyrkkö, 1997). En omfattande nordisk studie visar också att kvin- nor och män huvudsakligen möt positiva attityder från arbets- kamrater och arbetsledning (Näsman, 1997). Resultaten är dock svårtydda då möjligheterna till föräldraledighet ser olika ut i de olika länderna. 
 I ett mer omfattande projekt kring arbetsgivares förhållningssätt till föräldraledighet fann Gonzalez och Harrell att mer- parten, d,v,s. två tredjedelar av de 200 undersökta företagen, var antingen positiva eller neutrala till män som tog ett aktivt ansvar för hem och barn. Stödet till pappor var dock i många avseenden villkorat. Ett argument som enligt forskarna ledde till en positiv inställning hos arbetsgivaren gentemot föräldraledighet var om pappans föräldraledighet uppfattades som nödvändig för familjen. En annan orsak till ett positivt bemötande var om den anställde värderades högt av företaget. Här var man beredd att gå långt i individuella lösningar. 
 De neutrala företagen karaktäriserades av att de inte tog ställning till att män ville kombinera arbeta och familj. De var i princip för men ansåg i realiteten att familjelivet inte är något som ska inkräkta på arbetslivet. Detta resulterade i ett slags passivt motstånd där man endast konstaterade att man inte kunde sätta sig emot mäns lagstadgade rätt att vara hemma med barn. Endast sex procent av de 200 undersökta företagen var uttalat positiva till att anställda män skulle ta aktiv del ansvaret för sina barn (Haas  Hwang, 2000). 
 70 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Etnologen Horn fann i en studie från 1996 att både kvinnor och män upplevde negativa reaktioner på arbetsplatsen i samband med föräldraledighet. Däremot tolkades dessa reaktioner från arbetsgivaren som hinder för att ta ut ledighet endast när det gällde män (Bekkengen, 1996). Bekkengen poängterar vikten av att skilja mellan problem och hinder. Föräldraledighet innebär alltid frånvaro som leder till stora eller små problem på arbetsplatsen – det gäller både kvinnor och män. Trots att frånvaro alltid innebär vissa problem för företaget eller organisationen tar kvinnor för- äldraledighet även om det är förenat med stora organisatoriska problem, medan män inte tar föräldraledigt trots att det inte skulle innebära särskilt stora arbetsrelaterade problem. Bekkengen menar att det är tillgången på handlingsalternativ som skapat hinder av problem. Eftersom män i regel har flera handlingsalternativ och i högre utsträckning än kvinnor kan välja hur och om de ska vara föräldralediga tolkas arbetsrelaterade problem kring föräldra- ledighet lätt i termer av hinder som kan leda till ett  
 icke-val 
  – ett handlingsalternativ som kvinnor i stort sett aldrig har (Bekkengen 2002). 
 Bekkengen har också utifrån en ganska omfattande intervju- studie beskrivit hur olikheter i bemötande kan härröra från vilken typ av arbetssituation den föräldraledige mannen eller kvinnan har. Bekkengen gör en uppdelning i individbasera, kollektivbaserat och teambaserat arbete. 
 Individbaserat arbeta karaktäriseras av att den anställde har en unik kompetens. Vid en föräldraledighet är det huvudsakligen arbetsgivaren som drabbas när personen i fråga försvinner på för- äldraledighet då hans eller hennes specifika kompetens måste ersättas. Det är också arbetsgivarna till anställda med individ- baserade yrken som är mest negativa till att en anställd kvinna eller man begär föräldraledighet. I enlighet med Greene och Moore är det dock inom denna grupp som arbetsgivare under vissa omständig- heter, kan vara beredda att anstränga sig extra för att underlätta en föräldraledighet (Haas  Hwang, 2000). 
 Ett kollektivbaserat arbete innebär att många på arbetsplatsen har samma eller likartad kompetens och att den anställde ingår i en arbetsgrupp. Föräldraledighet blir i detta sammanhang något som på ett eller annat sätt drabbar de kvarvarande arbetskamraterna och det är också bland dessa som de mest negativa attityderna till för- äldraledighet återfinns. 
 71 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Slutligen visar Bekkengen att den kvinna eller man som har ett teambaserat arbete (yrken som karaktäriseras av såväl individ- baserade som teambaserade arbetsuppgifter) riskerar att drabbas av negativa attityder från såväl arbetskamrater som arbetsgivare i sam- band med föräldraledighet. 
 Poängen med Bekkengens resonemang är att inom alla dessa grupper finns både kvinnor och män, vilket innebär att mäns och kvinnors föräldraledighet ger upphov till likartade negativa konse- kvenser – det avgörande är vilken typ av arbete det handlar om. Det är dock inte denna tolkning som individuella kvinnor och män gör. De materiella villkoren översätts enligt ett könsspecifikt mönster där männens möjligheter att välja hur mycket föräldrar de vill vara, enligt logiken en pappa måste inte var föräldraledig, leder till att de problem som är förenade med frånvaro blir till hinder som i många fall omöjliggör en föräldraledighet (Bekkengen, 2002). 
 För män finns många accepterade sätt att vara goda och ansvars- tagande fäder. Ett barncentrerat faderskap kan löpa parallellt med en helhjärtad satsning på karriär och/eller yrkesliv (Brooks, 1994; Ahrne  Johnson, 1997). Men den valfrihet som karaktärise- rar mäns föräldraskap är för många män en psykologisk skakig position, där olika omständigheter kan ha stor betydelse för utfallet vad gäller föräldraledigheten. För vissa män kan arbetsgivarens bemötande definitivt vara den droppe som får bägaren att tippa över åt det ena eller andra hållet. 
 I en intervju berättade en gång en yngre manlig chef att han hade blivit precis som de äldre gubbarna om inte han hade haft den chef han hade. Innan barnet kom hade den unge chefen, på svenskt jämställdhetsmanér, diskuterat delning tillsammans med frun. De hade varit ungefär så överens som heterosexuella par brukar vara – att han skulle ta sin del utan närmare specifikation kring hur omfattande denna del egentligen skulle vara. När så den yngre chefens chef kom in och sa att han förväntade sig att slippa se den yngre kollegan under i alla fall ett halvår nu när han blivit pappa, tippade bägaren över åt ledighetshållet. Den bägare som, utan denna positivt tvingande inställning precis lika gärna (och förmodligen) hade kunnat tippa åt andra hållet  
 (Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2004). 
 På stor mage följer ledighet säger det oreflekterade förhållnings- sättet, men vad som följer på manlig väntan är mer förhandlings- bart. Och faktiskt också mycket mer lättplanerat. En blivande pappa har i regel ungefär dubbelt så lång tid på sig att planera sin 
 72 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 föräldraledighet som vad en blivande mamma har. Detsamma gäller arbetskamrater och arbetsgivares eventuella förberedelser. 
 Parrelationen som förhandlingsarena 
 Många forskare har visat att det som har med ansvar för barn och hem att göra och som inte diskuteras, ofta blir kvinnans angelägen- heter och ansvar (se till exempel Brooks  Castillo, 2003; Magnusson, 1998; 2002; Ross, 2002). När det gäller föräldra- ledighet är den oreflekterade utgångspunkten vanligtvis att kvinnan ska vara hemma. Själva föräldraledigheten uppfattas som en själv- klar följd av graviditet och födande. Mannen däremot står inför ett val. Eller inför ett  
 icke-val. 
  För i praktiken är det ofta ett  
 icke-val 
  det handlar om. Att det bara blir så. 
 Forskningen kring par som har delat på föräldraledigheten är begränsad, förmodligen bland annat därför att det fortfarande är ganska ovanligt. I en psykologexamensuppsats intervjuade Potter ett antal yngre par som delat föräldraledigheten för- hållandevis jämnt. Fransson fann att beslutet om att vuxit fram tidigt – ofta innan barnet ens blev till och att det varit föremål för en hel del diskussion och förhandling (Fransson, 2004). 
 Att beslutet att pappan ska vara hemma med barnet fattats mycket tidigt, ofta redan innan barnet är fött visar också Bailey utifrån en enkät- och intervjuundersökning med män som varit föräldralediga Flera pappor var inställda på att ta en lång föräldraledighet redan i samband med att man börjat planera för att skaffa barn. De båda föräldrarna var i stort sett i samtliga fall helt överens om att mannen skulle ta ut en längre ledighet och omkring 80 procent av föräldrarna uppgav att de var mycket angelägna om att föräldraledigheten skulle delas (Jordan, 2004). 
 Utifrån mina intervjuer är det också tydligt att i de fall där man- nen tagit ut någon längre föräldraledighet har parterna varit överens om detta i ett tidigt skede  
 (Elvin-Nowak, 
  2005). Samma mönster beskriver Miller och Macias utifrån sina olika kvalitativa stu- dier. Beslutet kring föräldraledighet fattas tidigt och parterna i många fall är överens om att kvinnan ska ta ett större ansvar (Macias, 1999; Plantin, 2001). 
 I Adams Bekkengens intervjustudier framkommer att det är mannen som avgör om han ska vara föräldraledig. Männen i hennes studie har fattat sitt beslut tidigt och de är intresserade av de posi- 
 73 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 tiva erfarenheter en föräldraledighet kan tänkas ge. Samma mönster finner etnologen Armstrong. I de fall där mannen tagit ut någon längre föräldraledighet är det mannen som varit drivande för beslutet och tvingat fram en förhandlingssituation – även i de fall där kvinnan utgått från och velat ta ut hela föräldraledigheten (Macias, 1999). 
 I mina intervjuer framkommer ett mer komplext mönster. Här tycks det snarare vara kvinnans/mammans önskemål och driv- krafter att dela som är avgörande för hur föräldraledigheten för- delas och hur respektive förälder anpassar sina individuella livs- projekt efter barnens behov. I de fall hon inte uttrycker tydliga önskemål blir föräldraledigheten hennes av bara farten. 
 Mammans/kvinnans drivkrafter och önskemål är ständigt när- varande och bildar en slags bakgrund till beslutet I alla de intervjuer jag har gjort skymtar en underliggande idé som bygger på mam- mans tolkningsföreträde om hur föräldraledigheten ska delas. I samtiga fall var föräldrarna förvisso överens men hade hon velat annorlunda så hade det nog blivit så (man ska komma ihåg att jag bara intervjuat den ena parten i paret och att det därmed är hans eller hennes uppfattning om att man varit överens jag utgår från). Inom ramen för denna idé skapas det goda faderskapet och den vårdande och barnfokuserade manligheten utifrån hennes önskan om hans delaktighet. Det handlar aldrig om att en kvinna tvingar eller ens övertalar en man. Det handlar om att i de fall där mannen bestämt att han vill vara hemma en längre period så kräver själva verkställandet av detta beslut, att kvinnan är med på noterna. Och det är hon. Har man skaffat barn tillsammans är man i regel över- ens om de generella ramarna kring hur livet ska levas. Så visar också statistiken att föräldrar ur alla samhällsklasser i regel uppger att de varit överens om hur föräldraledigheten skulle fördelas (Fransson  Wennemo, 2004). 
 Jansson (2001) menar utifrån intervjuer med föräldralediga män att den största orsaksfaktorn till mäns föräldraledighet är kvinnan, barnets mor. Han menar att få eller inga män är föräldralediga utan kvinnans fullständiga stöd och uppmuntran och han ser utifrån sin studie klara fall där kvinnan bestämmer över om mannen ska vara föräldraledig eller ej (Jansson, 2001). 
 De norska sociologerna Martinez och Chase menar att mäns beslut att vara eller inte vara föräldralediga kan knytas till fyra olika diskurser eller kulturellt etablerade förhållningssätt. De två förhållningssätt som kan verka hindrande för mäns beslut att ta 
 74 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 ut föräldraledighet handlar båda om mannens syn på kvinnan. Som tidigare nämnts är ett särartstänkande där kvinnan förstås som annorlunda och där födandet utgör en slags naturligt grund för vårdandet, ett förhållningssätt som vanligtvis leder till att pappan avstår från att vara föräldraledig någon längre period. Men även män som i grunden är positivt inställda till att vara hemma med barnet, kan komma att tolka kvinnan på ett sådant sätt att pappa- ledighet blir omöjlig. Det handlar då framförallt om en tolkning av kvinnans kropp och hur denna tolkas i termer av slitenhet och behov av vila, vilket leder till slutsatsen att hon och inte han ska vara hemma (Brandth  Kvande, 2003). 
 Kvantitativa mätningar av föräldraledighetsuttag visar att kvin- nans utbildningsnivå har en mycket stark inverkan på mannens för- äldraledighetsuttag – ju högre utbildning hon har, desto fler för- äldraledighetsdagar tar han ut (Sundstrom  Jordan, 2002). 
 Chronholms studie visade att kvinnans studier ansågs vara ett viktigt skäl till att mannens föräldraledighet. Detta var ett mycket tydligt mönster framförallt bland män med utländsk bakgrund, vilka ofta var gifta med kvinnor som studerade. Männens föräldra- ledighet blev i dessa fall ett led i kampen för båda föräldrarnas möj- lighet till framtida yrkesarbete (Jordan, 2004). 
 Den egna bakgrunden som förhandlingsarena 
 Det finns flera nordiska studier som handlar om hur män ser till- baka på sina egna erfarenheter av att vara söner till andra män. Den svenske sociologen och psykologen Knight som ägnat många år åt att intervjua pappor, konstaterar att många av dagens män och pappor fortfarande är präglade av en uppfostran som skett inom ramen för en mer traditionell manlighet (Johansson, 2000). 
 Även om många föräldrar som idag står i början av föräldra- skapet är uppvuxna under daghemmens blomstringstid när Hoa Hoa syntes på reklamskyltar med bebis i famnen för att uppmuntra pappor att ta del av den nyinförda pappaledigheten (1974) var barnen fortfarande i hög utsträckning mammornas angelägenhet. Det moderna faderskap som man hoppades på skulle inträffa när papporna fick möjlighet att vara hemma kom aldrig igång annat än i spridda skurar (Jansson, 2001; Klinth, 2002). 
 Utifrån moderna pappors erfarenhetshorisont innebär detta att den erfarenhetskuliss de har att mäta sina egna faderskap mot, 
 75 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 består av män som i väsentliga avseenden kan ses som sämre pap- por. De män som var småbarnspappor under 1960- och  
 1970-talen 
  utformade, med få undantag, sitt faderskap utifrån ett manlighets- ideal som byggde på yrkesarbete och försörjaransvar. Att det var mamman som under denna tid i huvudsak utgjorde vardagens till- gänglighetskuliss är något som framkommer i intervjuer med män som vuxit upp under 1960- och  
 1970-talen 
  (Plantin, 2001; Murray, 2004; 2005; Jordan, 2004) 
 Föräldralediga pappor var rariteter och det vardagsansvar som för många av dagens småbarns- och ungdomspappor ingår i själva manlighetsgörandet, hörde till undantagen. 
 Att se de egna uppväxterfarenheterna som en slags inre förhand- lingsarena för hur det egna föräldraskapet utformas, kan ge en pus- selbit till mäns låga föräldraledighetsuttag. Det är uppenbart att moderna pappor i många avseenden kan känna sig lite bättre än sina egna pappor när det gäller just att vara pappa. Dagens pappor är vanligtvis mer närvarande i sina barns liv än vad deras egna pappor var samtidigt som de är ungefär lika bra som sina pappor var på att hålla yrkeslivet igång. 
 För moderna mammor gäller lite andra förhållanden då mam- mors bakgrundskuliss bygger på en moderlig tillgänglighet som vanligtvis var större än deras. Dagens mammor är barn till mammor vars moderskap och kvinnlighet inte byggde på eget yrkesliv, fram- gång och självständighet i samma utsträckning som dagens kvinn- lighet och moderskap gör. Eftersom kravet på mammors anpass- ning till och tillgänglighet för barnen fortfarande är uttalat innebär moderna kvinnors tillbakablickar på den egna uppväxten ofta en känsla av att vara lite sämre på att vara mammor. En känsla som inte vägs upp av det faktum att moderna mammor ofta är bättre på att yrkesarbeta än vad deras egna mammor var  
 (Elvin-Nowak, 
  2001). 
 Till skillnad från mammor har således pappor större möjligheter att uppleva sig själva som någon som gör rätt och som är tillräckligt bra både inom föräldraskapet och inom yrkeslivet. De kan kort sagt känna sig lite bättre. Att känna sig lite bättre lägger en bra grund för självförtroendet och tycks leda till att många pappor känner sig som hyggliga föräldrar, trots att vardagsansvaret för barn vida understiger kvinnans/mammans. Och kanske är det här, i pappors känsla av att vara lite bättre, som en del av det motstånd mot att ta ännu större vardagsansvar för barnen, står att finna. Att vara lite bättre är att vara tillräckligt bra och varför förändra något som redan är tillräckligt? 
 76 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Så visar också kvalitativ forskning att bland de män som varit föräldralediga uppfattas den egna mamman oftare som ett tydligt identifikationsobjekt när det gäller föräldraskapet parallellt med ett visst avståndstagande från den egna pappans mindre närvarande föräldraskap (Plantin, 2001;  
 Elvin-Nowak, 
  2005; Jordan, 2004). 
 Resonemanget kring uppväxten som bakgrund och vissa pappors känsla av att känna sig tillräckliga på en ansvarstagandenivå som understiger mammors kan också ha en viss bäring på kvinnor och moderskap. Man kan spekulera över en parallell tankegång med avseende på kvinnors förhållningssätt till yrkesarbete och därmed indirekt till moderskap och ansvar för barn. Det är ett faktum att många kvinnor inte väljer krävande karriärer och positioner. Orsakerna till detta finns i hög utsträckning i den genusordning som i många avseenden positionerar kvinnor och kvinnlighet på låg- och mellannivå men sällan på högre nivåer. En annan delför- klaring på djup psykologisk nivå skulle kunna vara att många kvin- nor känner sig tillräckliga på lägre nivåer och med mindre krä- vande insatser, utifrån en mer eller mindre medveten jämförelse med sina mödrar och andra kvinnor ur föregående generation. Ut- ifrån en sådan, något spekulativ tankegång, skulle det ligga en stor rimlighet i att kvinnor som faktiskt väljer vägar som tidigare varit förbehållna män och som satsar på en framgångsrik karriär, också känner större samhörighet med och identifierar sig med den för- älder som motsvarar denna karriärbild, oftast fäder. Att det är så visar forskningen också (se t.ex. Norton, 2001,  
 Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2004). Det är kvinnor med högre utbildning och som är starkt identifierade med yrkesarbetet som i högre grad än kvinnor ur andra grupper företräder ett föräldraskap och en kvinnlighet som mest liknar männens könsmässiga position – en position som rymmer föräldraskap och kvalificerat yrkesarbete (för intressanta analyser av klass kopplat till könsposition se Skeggs, 1997; Thomsson, 1998; 2002, Hammond, 2001). 
 Mäns drivkrafter för att ta ut föräldraledighet 
 När det gäller de förhållningssätt som blir drivkrafter för män att vara föräldralediga är forskningen relativt samstämmig: det handlar om jämställdhet, att komma nära barnet, om mannens självutveck- ling genom faderskapet och att det var en praktisk lösning(se t.ex. 
 77 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Brooks, 1994; Brandth  Kvande, 2003; Fransson, 2004; Whitaker, 2004;  
 Elvin-Nowak, 
  2005; Fransson  Wennemo, 2004). 
 I  
 LO-rapporten 
  Mellan princip och praktik visar Adams och David utifrån statistik från SCB att det är betydligt vanligare att män ur  
 LO-kollektivet 
  anger praktiska omständig- heter som skäl till att de tagit ut mer än två månaders föräldra- ledighet. Bland  
 SACO-medlemmarna 
  dominerar ett kombinerat barn/jämställdhetsperspektiv som formuleras att barnen ska ha lika bra kontakt med båda föräldrarna (Fransson  Wennemo, 2004). 
 Att män ur arbetarklassen inte bygger sina beslut på jämställd- hetstankar eller idéer som har att göra med barnet, stämmer väl överens med kvalitativ forskning på området. Många svenska och nordiska forskare har konstaterat att det skett stora förändringar i mäns värdering av faderskapet och mäns syn på föräldraskapets relation till yrkesarbetet. Detta gäller män generellt men det är framförallt inom den yngre medelklassen som den stora föränd- ringen skett. Den barnorienterade och jämställdhetspräglade maskulinitet som är på väg att bli hegemonisk, hör i hög utsträck- ning hemma i ett välutbildat och välinformerat medelklasskikt (se t.ex. Thompson, 1990; Brooks, 1994; Holter  Ward, 1994; Hagström, 1999; Plantin, 2001; Bergman  Gray, 2002; Fransson, 2004). 
 Sociologen Cox menar att mäns barncentrering inte behöver vara ett tecken på vilja till jämställdhet utan att det kan handla om kontroll och strävan efter personlig utveckling (Brooks, 1994). Ungefär samma resonemang för Bekkengen (2002 och Glover och Martin (1998) som utifrån sina studier menar att en barnorienterad maskulinitet inte automatiskt behöver innebära en strävan efter jämställdhet utan snarare kan utgå från egna behov och viljan att utvecklas som människa. 
 Följande utdrag ur en intervju med en man som varit föräldra- ledig i drygt en månad illustrerar de föreställningar om pappaledighet som flera forskare funnit i intervjuer med män – förväntningen på att samvarosmed barnet ska bidra till den egna utvecklingen: 
 78 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Det var ju bra för hennes och min relation. Jag hade jobbat så väldigt mycket så jag hade inte skapat någon relation till henne och det hade ju hänt att hon grinade när jag kom hem på kvällen  Men det tog några dagar och sedan så var det helt okej med pappa  Men för min del så tror jag att man skulle ha väntat För att jag skulle ha fått ut mer av det. Nu blev det mest att jag sprang omkring och passade upp och försökte vara till lags så att säga utan att veta hur man skulle göra. 
 Att män i högre utsträckning än kvinnor anger förväntningar på egen utveckling och betonar föräldraledighetens givande aspekter kan förstås utifrån föräldraskapet som bekönad position. En posi- tion där moderskapets förstahandsförälderskap med allt vad det innebär av anpassning och tillgänglighet för att uppfattas som till- räckligt tillåter, eller tvingar in, mannen i en slags andrahandsför- äldersposition. Kvinnan/modern utgör det  
 back-upsystem 
  som, många gånger tvångsmässigt, tilldelar mannen/pappan en nästan-  
 mamma-position 
  – en position vars ramar är vidare, präglade av större valfrihet och där de egna önskemålen får en mer fram- trädande plats. En position som av just dessa skäl emellanåt kan innebära ett begränsat förhandlingsutrymme för de män som vill och önskar ett jämställt föräldraskap. 
 Önskan och viljan att etablera en nära relation till barnet är också en viktig drivkraft i mäns beslut att vara föräldralediga. Bailey fann i en alldeles ny studie att relationen till barnet var den viktigaste faktorn för männens beslut att vara föräldralediga en längre period (Jordan, 2004). Glover och Kvande menar att det till syende og sidst bara är barnet som kan få hem pappan – andra argument är i realiteten alltid är underordnade (Glover  Kvande, 2002). 
 Kvinnors drivkrafter för att dela 
 Statistik som presenteras i  
 LO-rapporten 
  Mellan princip och praktik indikerar att kvinnor i högre utsträckning än män anger praktiska skäl till delad föräldraledighet och att detta skäl är vikti- gast för kvinnor ur  
 LO-kollektivet. 
  Bland de högutbildade kvin- norna anger majoriteten vikten av att båda föräldrarna får lika bra kontakt med sitt barn som skäl till delad föräldraledighet. Jäm- ställdhet kommer långt ner på prioritetslistan för alla grupper (Fransson  Wennemo, 2004). 
 79 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Siffrorna strider i viss mån mot vad som framkommer i mer kvalitativa studier. 
 Lucas Ellingsæter visar i en studie som omfattar föräldrar i Sverige, Norge och Danmark, att mödrar generellt framhåller jäm- ställdhet som ett argument för delat föräldraskap (Ellingsæter, 1997). 
 I Haynes studie av par som delat föräldraledigheten är kvinnornas motiv för delning huvudsakligen att de inte vill stå ensamma med ansvaret för barnet, utan dela jämställt med mannen (Fransson, 2004). 
 Brandth och Kvande beskriver högutbildade kvinnors argu- mentation för att dela grundar sig i en önskan om att komma till- baka till arbetet och i en önskan om jämställdhet Glover  Kvande, 2002). 
 Samma mönster har jag sett i en intervjustudier med yrkes- arbetande mammor, vilka genomgående uttryckte en önskan om större delaktighet från mannens/pappans sida  
 (Elvin-Nowak, 
  1999; 2001). 
 Skälet till att jämställdhet inte framkommer som grund för delad föräldraledighet i statistiken hänger troligen samman med hur uttrycket jämställdhet uppfattas. Hos många föräldrar finns ett motstånd mot att tala om ansvaret för barn utifrån jämställdhet då det uppfattas som att man intar ett instrumentellt förhållningssätt till barnet och till varandra. Genom barnet är tvåsamhetens kärleks- relation synligt bekräftad och förhandlingar kring vem som ska göra vad passar dåligt in bilden av kärleken som lösning på varda- gens problem. Det är lättare att tala om önskningar och behov än om jämställdhet. Men när kvinnor talar om lusten att komma till- baks till jobbet, önskan om att få mer egen tid eller behovet av att bli praktiskt avlastad, handlar det om jämställdhet på en mer ana- lytisk nivå. På individnivå behöver sådana faktorer emellertid inte inte uttryckas som, eller uppfattas som jämställdhet (för en intres- sant diskussion kring detta utifrån barnlösa pars diskussioner, se Rice, 1993). 
 80 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Kvinnor som inte vill släppa ifrån sig 
 I debatten om delad föräldraledighet eller jämställdhet i största allmänhet, kommer argumentet eller frågor kring huruvida kvinnor faktiskt är beredda att släppa ifrån sig förstahandsförälderskapet alltid upp. Svaret på den frågan är inte entydigt. 
 I enlighet med genussystemets logik har män och sådant som kopplas till manlighet en tendens att värderas högre än kvinnor och sådant som kopplas till kvinnlighet (se t.ex. Lopez, 1988). I takt med att föräldraskapet blivit en jämställdhetsarena har det blivit allt mer uppenbart att just här utgör kvinnor i många avseenden det första könet. Den kvinnlighet som skapas genom moderskap är extremt bekräftande och samhället bygger till stora delar på kopp- lingen mellan väntande av barn, födande av barn och vårdande av barn. Mammor tilltalas som förstahandsföräldrar både av omgiv- ningen och av sig själva (se t.ex. Richardson, 1993; Conway, West, 1994; Wright, 1996). 
 När det gäller mammors relation till barn är det inte helt lätt att skilja mellan ansvar och makt. Resonemanget kring att kvinnor inte skulle vilja släppa ifrån sig ansvaret för barn bygger på att kvinnor har makt att bestämma hur ansvarfördelningen ska se ut. I viss mån har kvinnor det i kraft av den starka psykologiska och materiella kopplingen mellan födande och vårdande. Samtidigt vet vi via forskning och statistik att pappors intresse för delad föräldra- ledighet och ett ansvarstagande för barn som ligger på samma nivå som mammors, är begränsat. Kvinnor har alltså inte makt att bestämma att män ska ta mer ansvar i de fall mäns vilja inte finns. 
 Men makt kan vara mer än att bestämma. Den diskursiva makten handlar om ett slags tolkningsföreträde – om rätten att bestämma vad som är självklart och normalt. Här handlar det inte om enskilda människors uppfattning om vad som är rätt och fel utan om ett slags gemensamma överenskommelser kring vad som är naturligt och rätt (Parker, 1994). En sådan gemensam och kulturellt etable- rad överenskommelse som har normalitetsstatus handlar om att kvinnor som blir mammor vill ta hand om sina barn – något som kvinnor i regel är mycket noga med att bevisa. 
 I en mindre intervjustudie av män och kvinnor på ledande poster framkom att flera av kvinnorna anlitat barnflickor. Kvinnorna var ofta noga med att poängtera att de bara gjort det under perioder när det varit absolut nödvändigt. En kvinna säger att hon mer eller mindre sparkade ut barnflickan så snart hon kom hem. Dessa 
 81 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 uttalanden säger en del om kraven och förväntningarna på att kvin- nor ska sköta relationsarbetet med barnen parallellt med yrkes- arbetet och inte ersätta sig själv med någon annan – utom barnets pappa. Och om han inte kan eller vill blir nödlösningen att ersätta sig själv med en annan kvinna och då kan skulden ligga nära till hands  
 (Elvin-Nowak 
   Thomsson, 2004). 
 Men kvinnor möter alltså anklagelser även från andra hållet. Riksförsäkringsverkets rapport Mamma, pappa barn – tid och pengar vilken visade på en liten skillnad mellan kvinnor och män med avseende på fördelningen av föräldraledigheten där 18 procent av männen och 13 procent av kvinnorna i efterhand önskat att de skulle ha delat mer lika, föranledde en omfattande debatt. Kvinnor anklagades förhållandevis okritiskt för att undanhålla män sin del av föräldraledigheten. Kopplingar saknade nästan helt till skillnader i materiella omständigheter (kvinnors sämre anknytning till arbetsmarknaden, lägre löner etc.), skillnader i krav och förvänt- ningar på mammor och pappor eller till psykologiska faktorer och identitetsbekräftande processer. 
 Det är dock ett faktum att kvinnor vill ta hand om sina barn och att många kvinnor ser föräldraledigheten som en rättighet som följer på moderskapet. Utifrån en psykologisk förståelse som säger att människor inordnar sig utifrån de positioner som är mest bekräftande och som självklart kan samspela med vissa biologiska funktioner, är det inte det minsta konstigt (se till exempel Hare- Mustin  Wilkinson, 1990; Magnusson, 2002). Det är lika självklart som att mäns relation till yrkesarbete producerar frånvarande fäder. Maskulinitet konstrueras i relation till andra män genom jämförel- ser och prestationer framförallt inom ramen för yrkesarbete (Brandth  Kvande, 2003). Den feminitet som görs genom moderskap sker i hög grad i relation till andra kvinnor. Som mödrar jämför sig kvinnor med andra kvinnor och som mödrar bedömer kvinnor andra kvinnor  
 (Elvin-Nowak, 
  2001). 
 Svaret på frågan om kvinnor tar ifrån män rätten till föräldra- ledighet måste således bli både ja och nej. Föräldraledighet för kvinnor är både en rättighet och en skyldighet. För män är det en rättighet som de ibland blir förvägrade. 
 82 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Föreställningen om det goda faderskapet 
 Den svenska och nordiska föräldralagstiftningarna bygger på före- ställningen om det jämställda föräldraskapet (Brown, 1998; Ferra- rini, 2003). En underliggande tankegång är att det jämställda för- äldraskapet, där barnet få tillgång till båda sina föräldrar, löper parallellt med det som är bäst för barnet. Det finns dock ingen självklar koppling mellan dessa båda utgångspunkter och det finns definitivt fall där jämställdhetsintentionen står i direkt motsättning till barnets bästa. 
 Den norska professorn i kriminologi Barnes har, utifrån hur samhället förhåller sig till barn som far illa, intresserat sig för hur föräldrars förhållande till barnen historiskt rört sig från makt och rätt till ansvar och omsorg. I denna process har samhällets intresse för familjen förflyttat sig från far till mor. Splittringen av familjen i individer med egna samhällsmedborgerliga rättigheter har lett till att kvinnan från att ha varit ett bihang till mannen gått i riktning mot att bli ett bihang till barnet. De positioner som blir kvar åt pappan är den goda fadern som går på pappkurs och har tid för barn eller, i det fall pappan bedöms som dålig (missbrukare etc.) ska rensas ut från hemmet. Dessa föräldrapositioner tilldelas ut- ifrån barns behov (Ericsson, 2002). 
 Flera forskare har påpekat att utvecklingen från föräldramakt till föräldraomsorg och ansvar har en könsdimension. I takt med att barnet blivit allti mindre viktigt i ekonomiskt avseende har faders- makten minskat till förmån för ansvar – ett ansvar som i hög grad är knutet till modern (se t.ex. Gates, 1999). 
 Nordiska forskare som har ägnat sig åt att studera familjer där barn är utsatta för en pappas våld eller övergrepp har visat hur det yttersta ansvaret för barnet alltid hamnar på mamman. Kvin- nan/mamman görs ansvarig för kvaliteten på faderskapet och man- nens övergrepp översätts lätt till att mamman agerar fel på något sätt (Ericsson, 1996; Huang, 1992, Hutchinson, 2002; Eriksson, 2004). 
 Den svenska sociologen Richards som studerat pappor och våld menar att det, i jämställdhetsintentionens namn, finns en farlig föreställning om att pappor alltid är bra för barn. Att pappor är fredliga medan en del män är våldsamma. Rodriguez och en del andra våldsforskares resultat har använts för att ifrågasätta För- äldrabalkens reglering av vårdnad och umgänge mellan föräldrar och barn i samband med separation. Lagen syftar till att sätta 
 83 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 barnets behov av båda föräldrarna i fokus bland annat genom att kräva att båda föräldrarna tar gemensamt ansvar för barnet även efter en separation. Ett passivt faderskap ska inte vara möjligt och inte heller ett moderskap som inte tillåter pappan att ta aktiv del i barnens liv. Utgångspunkten är barnets bästa. Lagen understödjer jämställdhetsintentionen och uppmuntrar efter separation ett för- äldraskap som så mycket som möjligt liknar den heterosexuella kärnfamiljens – eller kanske snarare bilden av det goda och delade föräldraskapet. 
 Utifrån såväl barnets bästa som utifrån tanken om ett jämställt föräldraskap, är en sådan reglering naturligtvis bra. I de flesta fall behöver juridiken heller aldrig aktiveras. Men ibland blir det kon- flikt och i en del av dessa fall finns det våld med i bilden. Och det är, enligt Brown, i dessa fall som de olika måttstockarna för faderskap respektive moderskap kommer i dagen. Såväl svensk som nordisk forskning visar att pappor ofta av de sociala myndigheterna uppfattas som tillräckligt bra ända fram tills kvinnan/mamman har bevisat motsatsen. Fokus riktas mot pappornas möjligheter, snarare mot deras våldshandlingar, vilket fråntar pappan det verkliga ansva- ret för sina handlingar. I dessa fall blir barnet en del i en process som har sin utgångspunkt i idén om det jämställda föräldraskapet och som står helt i strid med barnets bästa (Ericsson, 1996; Sund- faer, 1992, Hutchinson, 2002; Eriksson, 2004). 
 Pappor som varit lediga – erfarenheter och avgöranden 
 Målsättningen att öka mäns uttag av föräldraledighet handlar, som tidigare påpekats, om barns rätt till båda sina föräldrar och om jäm- ställdhet mellan kvinnor och män. Målet är dock inte en temporär förändring utan en jämnare fördelning av föräldraledigheten upp- fattas som grunden för en långsiktig förändring. Händer det då något med män som är föräldralediga som har bäring på längre sikt än just den tid de är hemma? 
 Chase och Ellis som studerat norska föräldra- lediga pappor menar att det avgörande för om pappors föräldra- ledighet har någon effekt för den framtida ansvarsfördelningen för barnet och en förändring i den individuella uppfattningen kring vad det innebär att vara man, är om ledigheten leder till utvecklandet av omsorgsrationalitet. Förutsättningen för detta är, i enlighet med Kvande och Flores, att männen har ensamt ansvar för barnen under 
 84 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 en längre sammanhängande period (hur lång en längre period är framgår inte helt klart). 
 I de fall där barnets mamma varit hemma tillsamman med pappan eller i de fall där pappan tagit ut föräldraledighet i form av reduce- rad arbetstid, positionerades pappan som en lekfull supporter (supportig player) medan mamman positionerades som huvud- ansvarig för barnet såväl känslomässigt som praktiskt (Brandth  Kvande, 2003; Brandth  Kvande 2003). 
 Poängen med Glover och Kvandes resonemang är att det handlar om barnets påverkan på pappan. Forskarna menar att det avgörande för föräldrars engagemang i sina barn är att de känner sig full- ständigt ansvariga för sina barn och detta inträffar endast när man uppfattar sig själv som helt och hållet avgörande för barnets om- vårdnad och överlevnad. Det är i sammanhängande samvaro med barnet som omsorgsrationaliteten utvecklas. Om mamman är hemma med barnet samtidigt som pappan har inte barnet tillräcklig påverkan på pappan för att han ska utveckla den omsorgsratio- nellitet som ligger till grund för ett föräldraskap jämställt det som mammor i regel utvecklar av det enkla skälet att de försätter sig i en position av totalt emotionellt och praktiskt ansvarstagande. 
 Sociologen Bailey utgår på liknande sätt från att helhetsansvar för barn är en förutsättning för att pappor ska ut- veckla en genuin barnorientering vilket i nästa steg kan ses som ett led i ett mer jämställt förhållningsätt till de gemensamma barnen (Jordan, 2004). 
 Åren 1986, 1990 och 1995 genomfördes tidsmätningar på för- äldralediga män i Stockholm. Syftet med den kvalitativa delen av dessa studier var att få en bild av hur/om tiden hemma påverkat männens sätt att se på faderskap och hur/om relationerna mellan kvinnorna (mammorna) och männen (papporna) förändrats på något sätt (Jansson, 1992; 1997). Studierna visade att föräldraledig- hetens längd påverkade i vilken utsträckning männen förändrade sin tillvaro och hittade en roll som mer liknade kvinnornas med avseenden på helhetsansvar för barn och hushåll (Jansson, 2001). 
 Sociologen Livia Oláh har i jämförande studier mellan bland annat Sverige och Ungern funnit att familjer där mannen varit för- äldraledig med det första barnet har en ökad benägenhet att skaffa ytterligare ett barn. Hennes studier visar vidare att visar vidare att i familjer där mannen varit föräldraledig är benägenheten för för- äldrarna att separera omkring 30 procent lägre än i familjer där mannen inte tagit ut någon föräldraledighet. (Oláh, 2001). 
 85 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Vad kan man dra för slutsatser? 
 Utifrån denna genomgång av forsknings- och kunskapsläget kan man konstatera att orsakerna till att föräldrar fördelar föräldra- ledigheten mellan sig som de gör finns på många olika nivåer. Materiella förutsättningar och omständigheter översätts till indivi- duella beslut som i sin tur är en del i kvinnors och mäns gemen- samma projekt för att bli bekräftade som tillräckligt bra föräldrar blandat med föreställningar om vad barn behöver för att utvecklas till välmående vuxna. Med denna röriga utgångspunkt blir det dock uppenbart att föräldraskapets position är synnerligen föränderlig – att innebörderna i moderskap och faderskap successivt förskjuts mot större likhet men att retoriken i många avseenden föregår praktiken. 
 Vem och vad påverkar föräldrar? 
 Blivande och nyblivna föräldrar är föremål för massiva informa- tionskampanjer från såväl offentliga instanser som den kom- mersiella marknaden. När det gäller den offentliga retoriken och tilltalet till föräldrar finns det anledning att ifrågasätta dess positiva konsekvenser. Om målet är att föräldraskapet ska vara en ansvars- position som angår båda föräldrarna i samma utsträckning, måste tilltalet rimligtvis bygga på samma princip. Jämställdhet innebär att kön inte ska ge några anvisningar och i enlighet med detta går det inte att inkludera män i föräldraskapet genom ett särartstilltal. Ett sådant tilltal har effekter för individuella mäns upplevelser av vad det innebär att vara förälder och försätter lätt män i en andra- handsföräldersposition. 
 Arbetsgivarens attityd till föräldraledighet har visat sig vara en förhållandevis viktig faktor för hur beslut kring ledighet fattas. Detta gäller emellertid bara män där problem som kan uppstå i samband med frånvaro allt för lätt omtolkas till hinder. I det offentliga samtalet är det viktigt att tala klarspråk och fastslå att frånvaro alltid är ett problem sett ur arbetsgivarens ögon. Det är bättre att fokusera på hur problemen ska lösas och hur man kan undvika att problem blir hinder än att hänfalla till övertalnings- kampanjer på temat föräldraledighet ger så mycket. När det gäller pappors ledighet finns oerhört mycket att lära av hur kvinnors ledighet planeras, genoförs och följs upp. Här finns klara fördelar 
 86 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 för mäns ledighet då män vanligtvis har tillgång till dubbelt så lång planeringstid som kvinnor. 
 Föräldrars förhandlingar och beslut kring hur ledigheten ska fördelas fattas tidigt. Under den period när den kommande ansvarspositionen processas har blivande föräldrar och i synnerhet blivande mammor, relativt intensiv kontakt med mödrahälsovården och då och då också med försäkringskassan. Forskningen visar tydligt att blivande mammor ofta är mer välinformerade kring för- äldralagstiftningens utformning och kring vad det blivande för- äldraskapet kommer att föra med sig. Blivande pappor får ofta information och kunskap via kvinnan. Då forskningen också visar att kvinnors inställning till föräldraledighet och ansvarsfördelning kan vara avgörande för det gemensamma beslutet, är mödrahälso- vårdens och försäkringskassans förhållningsätt gentemot kvinnor viktigt. 
 Föräldrautbildningar fokuserar ofta på tiden fram till och strax efter förlossningen, men det är fullt möjligt att erbjuda deltagarna diskussioner och reflexioner kring föräldraskapets ansvarsfördel- ning: Vem bestämmer vad? Hur skulle det kännas att bestämma annorlunda? Vad har man att förlora och vad har man att vinna? Vems rättigheter tar man hänsyn till? Vad känns naturligt och var- för? Syftet med ett förändrat innehåll och tilltal i föräldrautbild- ningarna mot ett mer medvetet reflekterande över könspositions- ringar är att uppmuntra blivande föräldrar och föräldrar till med- vetna beslut där konsekvenserna blir tydligare. 
 Även försäkringskassorna har en viktig roll i det att hand- läggarna möter föräldrar under den period när förhandlings- processen fortfarande pågår. Genom ett tilltal som markerar båda föräldrarnas skyldigheter och rättigheter kan man bidra till en mer jämställd positionering av föräldrarna. Försäkringskassans handläg- gare kan vidare bidra med kunskap kring ekonomiska konsekvenser för att undvika att föräldrar översätter föreställningar om ekono- miska förluster till nödvändiga beslut. De handläggare som möter föräldrar kan också bidra till att initiera en medveten diskussion kring varför man fattar de beslut man gör. Pappans undertecknande av blanketten för överförande av föräldraledighetsdagar till mam- man bör alltid ha föregåtts av en diskussion. 
 Föräldrars beslut påverkas av en mängd faktorer där de flesta inte är föremål för några offentliga interventioner. Vid sidan om lag- stiftning brukar ofta attitydförändringsarbete anföras som en väg till ett mer jämställt föräldraledighetsuttag och ökad jämställdhet 
 87 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 rent generellt. Föräldrars hantering av föräldraledighet och var- dagsansvar för barn är dock en mycket tydlig illustration av att attityder inte behöver föregå beteende. Få föräldrar tycker ojäm- ställdhet men de flest gör ojämställdhet i sina aktiva handlingar. Utifrån den psykologiska kunskapshorisonten tycks det omvända resonemanget fungera bättre – beteendeförändringar leder nämli- gen oftast till attitydförändringar. Det är genom att uppmuntra föräldrar till att göra jämställdhet istället för att vädja till att de ska tycka jämställdhet som processen mot ökad jämställdhet stöds. I den processen har alla som kommer i kontakt med blivande eller varande föräldrar ett stort ansvar. 
 Policyimplikationer 
 Givet att målsättningen är ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen kan man utifrån vad som framkommit i rapportern dra följande slutsatser: 
 Det offentliga tilltalet och information till män och pappor bör utgå från krav på istället för erbjudande om ansvar för barn. 
 En tak- och/eller ersättningshöjning har inga självklara effekter på mäns uttag av föräldraledighet. 
 En ökad individualisering av föräldraförsäkringen är nödvändig då en sådan leder till förändrade beteenden vilket på sikt har atti- tydförändrande konsekvenser. 
 En ökad individualisering av föräldraförsäkringen får aldrig gå ut över barn som riskerar att fara illa på grund av våld. 
 88 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 REFERENSER 
 Ahrne, Watts, C. (1997). Hemmet, barnen och makten. För- handlingar om arbete och pengar i familjen. SOU 1997: 139. Stockholm: Fritzes 
 Chung, Bryant (1996). Forældre og barn i forandring. Akademisk avhandling, Universitet i Trondheim 
 Aarseth, Molina, Evans (2004). Maskulinitet, imagination och livssammanhang. Att nå förändringspotentialer hos män. Kvin- novetenskaplig Tidskrift  
 1–2, 
 27–45 
  
 Barnombudsmannens rapporterar 2004:06. Upp till 18 – fakta om barn och ungdom 
 Bassin, Graham, Schwartz, M.  Kaplan, M. (1994). Representations of Motherhood. New Haven, Conn.: Yale University Press 
 Bekkengen, L. (1996). Föräldraledighet om man så vill. Arbets- rapport 96, 15. Jämställdhetscentrum Högskolan i Karlstad Bekkengen, L. (1999). Män som pappo och kvinnor som för- 
 äldrar. Kvinnovetenskaplig tidskrift, 1,  
 33–48 
  
 Bekkengen, L. (2002). Man får välja – om föräldraskap och för- äldraledighet i arbetsliv och familjeliv. Malmö: Liber 
 Bengtsson, M. (2001). Tid, rum, kön och identitet. Lund: Student- litteratur. 
 Berggren, I. (2001). Identitet, kön och klass. Hur arbetarflickor formar sin identitet. Akademisk Avhandling, Göteborgs Universitet 
 Bergman, Combs, P. (red.) (2002). Familjeangelägenheter. Modern historisk forskning. Om välfärdsstat, genus och politik. Stockholm: Symposion 
 Bergman, Campbell, B. (2002). Compulsory fatherhood: the codig of fatherhood in the Swedish welfare state. I B. Hobson (red.), Making men Crawford. Men, Masculinities and the Social Politics of Knox. Cambridge: Cambridge Uni- versity Press 
 Bergqvist, C. m.fl. (red.). (1999). Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i norden. Oslo: Scandinavian University Press 
 Brooks, U. (1997). Swedish dual earler families. Gender, class and policy. I U. Björnberg, S.J. Aldershot (red.), Families with small children in Eastern and Western Europé. Singapore: Ashgate 
 Brooks, U. (2003). Mäns familjeorientering i förändring. I U. Björnberg m. f.l (red.), Wilkerson och Hess. Stockholm: Bromberg. 
 89 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Davis, M. (19913). Sedan du har fött. En bok om den nyblivna mammans kropp och själ. Stockholm: T. Wagner, Myers, E. (1998). Masculinity and child care: The reconstruction of fathering. Sociological Review, vol. 46, 2 
 Brantdth, B.  Kvande, E. (2003). Home alone fathers. NIKK Magazine, 3,  
 22–25 
  
 Brantdth, B.  Kvande, E. (2003). Fleksible fedre. Maskulinitet, arbejd, velferdsstat. Oslo: Universitetsforlaget 
 Ryan, Moreno (2003). De nya mödrarna. I  
 Parker, 
  Henderson, T. (red.), Nätverksfamiljen. Stockholm: Natur och Kultur 
 Burman, E. (1994). Deconstructing developmental psychology. 
 London: Routledge 
  
 Parker, 
  Odom, B. (1997). Det moderna föräldra- skapet. En studie av familj och kön i förändring. Stockholm: Natur och Kultur 
  
 Parker, 
  Henderson, T. (red.) (2003). Nätverksfamiljen. Stockholm: Natur och Kultur 
 Carlsen, S. (1998). Men on parental leave – how men use parental leave in the Nordic countries. Nordic Council of Ministers 
 Chronholm, A. (2004). Föräldraledig pappa. Mäns erfarenheter av delad föräldraledighet. Aademisk. Avhandling. Sociologiska Institutionen, Göteborgs Universitet 
 Ekberg, Edwards, Brown, R,  Friebel, G. (2004). Sharing responsibility? Short- and long- term effekts of Sweden´s  
 daddy-month 
  reform. Nationalekonomiska Institutionen, Stockholms Unversitet 
 Ellingsæter, A. (1997). Forældreskab og økonomisk forsørgelse: Fra mandsnorm til ligedelning. . I Pacheco (red.), Wilson arbejdsliv – familieliv i Norden. Socialforksningsinstituttet 97:5, Nordisk Ministerråd Tema Nord 1997:534 
  
 Elvin-Nowak, 
  Y (2001). I sällskap med skulden. Om den moderna mammans vardag. Stockholm: Baker Förlag 
  
 Elvin-Nowak, 
  Franklin, Moreno (2002). Att göra kön. Om vårt våldsamma behov av att vara kvinnor och män. Stockholm: Baker Förlag 
  
 Elvin-Nowak, 
  Franklin, Moreno (2004). Att ha kul och visa vad man går för. Om kvinnors och mäns karriärer. Stockholm: SNS Förlag 
 90 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Elvin-Nowak, 
  Franklin, H. (2201). Motherhood as idea and practice: A diskursive understanning of employed mothårs in Sweden. Gender  Society, 2, s.  
 407–428 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (2201. Mamma, pappa, barn – en historia om att göra rätt. Kapitel i Lärare i Religionskunskaps årsbok 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (2002). Mamma får inte bete sig som vilken pappa som helst. FöräldraNätet 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (2002).  
 Nästan-mamman 
  och  
 Back-up-mam- 
  man. Om faderskaps- och moderskapspositioner i det jäm- ställda Sverige. Presentation vid konferensen Subjekt, politikk og kjønnskonstruktioner, Stockholm 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (1999). Accompanied by guilt. Modern mother- hood the Swedish way. Akademisk avhandling, Psykologiska Insitutionen; Stockholms Universitet 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (2004), Nya maskuliniteter i skarven mellan om- sorg och arbete – En studie av yrkesarbetande fäders upplevelser av skuld, ansvar och krav. Rapport forskningsrådet för Arbetsliv och Samhälle 
  
 Elvin-Nowak, 
  Boyd (2005). Världens bästa pappa? Om mäns relationer och önskan om att göra rätt. Stockholm: Baker Förlag 
 Ericsson, K. (1996). Barnevern som samfunsspeil. Oslo. Pax forlag Butler, K. (2002). Hva er gode no foreldre? Barnevernets 
 vurderinger i historisk perspektiv. I Scott, S. (Red.), Upp- växt, familjformer och barns bästa. Om familjeliv som offentlig angelägenhet och vardaglig praktik. Stockholm: Institutet för framtidsstudier 
 Eriksson, M. (2004). I skuggan av pappa. Familjerätten och hanter- ingen av fäders våld. Akademisk. Avhandling, Sociologiska Institutionen, Uppsala Universitet 
 Ferrarini, T. (2003). Parental leave institutions in eighteen  
 post-war 
  welfare Ortega. Akademisk Avhandling, Sociologiska Institutio- nen, Stockholms Universitet 
 Fransson, E. (2004). Delad föräldraledighet – delat föräldraskap? 
 Om normer, bemötande och erfarenheter bland par som delat lika på föräldraledigheten. Psykologexamensuppsats, Psykolo- giska Institutionen, Stockholms Universitet 
 Fransson, Caldwell, I. (2004). Mellan princip och praktik. En rapport om föräldraförsäkringen.  
 LO-rapport 
  
 Franzbalu, S. H. (1999). Historizing Attachment Theory: Binding the Ties that Bind. Feminism  Psychology, vol. 9, 1, s.  
 22–31. 
  
 91 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Olson, A. (2004). Kvinnor, män och karriärer. Visioner och verklighet i näringslivet. Stockholm: SNS Förlag 
 Haas, L. (1992). Equal parenthood and social policy – A study of parental leave in Sweden. Albany: State Unviersity of New York Press 
 Haas, Johnson, P. (2000). Programs and policies promoting women´s economic equality nad men´s sharing of child care in Sweden. I L. Haas  Cooper (red.), Organizational chenge and gender equality. International perspectives on fathers and mothårs in workplace. Thousand Oaks: Sage Pub. Inc 
 Haavind, H. (1982). Makt og kjærlighet i ekteskapet. I R, Haukaa, M. Hoel  
 Peters (red.), Kvinneforskning: bidrag till samfundsteori. Oslo: Universitetsforlaget 
 Haavind, H. (1987). Liten og stor: Mødres omsorg og barns utvik- lingsmuligheter. Oslo: Scandinavian University Press 
 Haavind, H. (2001). The gendered code of love and care in hetero- sexual coupes. Presentation vid 109th APA Convention i San Fransisco 
 Hagström, C. (1999). Man blir pappa. Föräldraskap och maskuli- nitet i förändring. Lund; Nordic Academic Press 
 Hagström, C. (1998). Manligt, kvinnligt, naturligt? Föreställningar om kön och naturlighet med utgångspunkt i rådgivnings- litteratur. I Copeland, T.,.fl. (red.): Naturlighetens positioner. Nordiska kulturforskare me födsel och föräldraskap. Åbo: NNF Publications 
 Halldén, G. (1984). Föräldrars barn och barns föräldrar. Stockholm: Awe/Gebers 
 Halldén, G. (1992). Föräldrars tankar om barn. Stockholm: Carlsson 
 Halldén, G., Hydén, M.  Rivas, K. (2003). Familje- liv och homosexualitet. I  
 Parker, 
  Henderson, T. (red.), Nätverksfamiljen. Stockholm: Natur och Kultur 
  
 Clark, 
  Pena, Edwards (1990). Making a differente. Psychology and the construction of gender. London: Yale University Press 
 Hays, S. (1996). The cultural contradiction of motherhood. London: Yale University Press 
 Lopez, Boyd (1988). Genussystemet. Teoretiska funderingar kring kvinnors sociala underordning. Rapport 23, Maktutredningen 
 92 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Lopez, Boyd (1990). Genussystemet, demokrati och makt i Sverige. 
 Stockholm, Allmänna förlaget 
 Hobson, B. (2002). Making men Crawford. Men, masculinities and the social politics of fatherhood. Cambridge University Press: Cambridge 
 Holm, Brock (1993). Modrande och praxis. En feministfilosofisk undersökning. Göteborg: Walker, Wood (1993). Det kallas kärlek. Göteborg: Anama 
 Holter, Ø. Alvarez, H. (1994). Mäns livssammanhang. Stock- holm: Bonnier utbildning 
 Hydén, M. (2000). For the childs sake. Parents and social workers discuss  
 conflict-filled 
  parental relations after a divorce. Child, familj and social work, 6, 1 
 Jalmert, Curtis (1984). Den svenske mannen. Stockholm: Tiden Stephenson, M. (2001). Livets dubbla vedermödor. Om moderskap och 
 arbete. Akademisk avhandling, Statsvetenskapliga institutionen, Stockholms Universitet 
 Jansson, P. (1992). Föräldralediga män. Om arbetstid och erfaren- heter. Kulturdepartementet Idégruppen för mansrollsfrågor. Regeringskansliet 
 Jansson, Klein (1997). Föräldralediga fäders tidsanvändning. Social- departementet, Jämställdhetsenheten, Regeringskansliet 
 Jansson, Klein (2001). Forskning kring män, faderskap och jämställdhet. 
 I A. Skantze   
 A-M. 
  Bean (red.), Kön och genus som villkor. Forskningsrapport nr. 66, Pedagogiska Institutionen, Stock- holms Universitet 
 Jensen,  
 A-M. 
  (1999). Fra faderkontroll til moderansvar. I Gates, A- M. m.fl. (Red.) Opvekst i barnets århundre. Historier om tve- tydighet. Oslo. White. T. (2000). Det första könet? Mansforskningen som reflexivt projekt. Lund: Studentlitteratur 
 JämO (1992). Det borde vara en merit – Sexton föräldralediga pap- por om arbetet, familjen och ledigheten. JämOs rapportserie nr 1. Stockholm: Jämställdhetsombudsmannen 
 JämO (2003). Positiv inställning från ledningen är avgörande. 
 Arbetsgivares erfarenheter av att underlätta för anställdas att förena arbete och föräldraskap – några lärande exempel. Stock- holm: Jämställdhetsombudsmannen 
 Klinth, R. (2002). Göra pappa med barn. Den svenska pappa- politiken  
 1960–1995. 
  Umeå: Boréa Förlag 
 93 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 Dunn, C. (2003). Samma bakgrund men olika insatser: Social- arbetares problemmedömningar och planerade hjälpinsatser till ensamstående mödrar i behov av försörningsstöd. Paper presenterat vid Mansforskningsseminarium i Göteborg 
  
 11–12 
  mars 2003 
 Lorentzi, U. (red.), (2004). Vems valfrihet? Debattbok för en delad föräldraförsäkring. Stockholm: Agora 
 Magnusson, E. (1998). Vardagens könsinnebörder. Under förhand- ling – om arbete, familj och produktion av kvinnlighet. Aka- demisk avhandling. Samhällsvetenskapliga fakulteten, Umeå universitet 
 Magnusson, E. (2000).  
 Party-political 
  rhetoric on gender equality in Sweden: the use of uniformity and heterogenity. Nordic Journal of Women´s Studies, vol. 8 (2):  
 78–93 
  
 Rivera, E. (2001). Politics, psychology, and gender in hetero- sexual coupes: Welfare Williams for the future? 
 Presentation vid 109th APA Convention i San Beck, E. (2002). Politiken i familjen: nordiska kvinnor och 
 män förhandlar om vad jämställdheten ska betyda – eller – när nordisk ojämställdhet blir individualpsykologi. Presentation vid konferensen Subjekt, politikk og kjønnskonstruktioner Stock- holm 
 Magnusson, E. (2002). Psykologi och kön. Från könsskillnader till genusperspektiv. Stockholm: Natur och Kultur 
 Martinsson, Curtis (1997). Gemensamma liv. Om kön, kärlek och längtan. Stockholm: Carlssons 
 Mellberg, N. (2002). När det overkliga blir verklighet. Mödrars situ- ation när deras barn utsätts för sexuella övergrepp av fäder. Umeå: Boréa Förlag 
 Menn kan. Arbejdsliv og likestilling. Rapport fra nordisk konferanse i København 28 oktober 2001. Oslo: NIKK 
 Morgan, Graham (2002). Sociological perspectives on the familj. I Chan, Bryant, Williams, Adams, R. (Red.): Analysing families: Morality and rationality in policy and practice. London: Rout- ledge 
 Mänskliga rättigheter för barn. Ett informationsmaterial om FN:s konvention om barnets rättigheter (1999). Stockholm: Barn- ombudsmannen, Förlagshuset Gothia 
 Nordh, S. (2004). Pappalediga får svagt stöd av sina chefer. DN Debatt 040327. Stockholm: Dagens Nyheter 
 94 
  
 SOU 2005:73 
  
 Bilaga 3 
  
 Ross, Wood (2002). Mine, yours or ours? Sharing in Swedish coupes. Akademisk avhandling, Sociologiska Institutionen, Stockholms Universitet 
 Näsman, E. (1992). Parentalleave – a workplace issue?  
 SRRD-73, 
  Stockholm, Stockholms Universitet 
 Näsman, E. (1997). Föräldraskapets synlighet i arbetsplatskulturer. I Pacheco (red.), Wilson arbejdsliv – familieliv i Norden. Socialforksningsinstituttet 97:5, nordisk Ministerråd Tema Nord 1997:534 
 Oláh, L. Sz. (2001). Gendering familj dynamics. The case of Sweden and Hungary. Akademisk avhandling, Demografiska Institutio- nen, Stockholms Universitet 
 Plantin, L. (2001). Mäns föräldraskap. Om mäns upplevelser och erfarenheter av faderskapet. Akademisk Avhandling, Institutio- nen för Socialt Arbete, Göteborgs Universitet 
 Plantin, L. (2003). Det nya faderskapet – ett faderskap för alla. I T. Johansson  Harmon (red.), Manlighetens många ansikten – fäder, feminismer, frisörer och andra män. Malmö: Liber 
 Parker, I. (1994). Discourse analysis. I P. Banister, Turner, Best, M. Taylor  Nunez, Qualitative menthods in psy- chology. London: Open University Press 
 RFV (2000). Båda blir bäst. RFV Redovisar 2000:1. Riksförsäk- ringsverket, Stockholm 
 RFV (2003). Mamma vet bäst. En kunskapsmätning om föräldra- penning och föräldraledighet. RFV redovisar 2004:19. Riksför- säkringsverket, Stockholm 
 RFV (2003). Mamma, pappa, barn – tid och pengar. Socialförsäk- ringsboken 
 RFV (2004). Effekter av Pappabrevet. Enutvärdering av RFV:s och FK:s informationskampanj. Riksförsäkringsverket: Stockholm Sandberg, M. (2004). Mediernas skildring av föräldraledighet: en 
 diskursanalys med genusaspekt. Magisteruppsats, Sociologiska Institutionen, Lunds Universitet 
 Sandström, Anderson,  
 A-Z. 
  (2002). Gender Division of childcare and the sharing of parental leave among new parents in Sweden. European sociological Review, vil 18., no. 4,  
 433–447 
  
 Skeggs, B. (1997). Formations of class  gender. London: Sage Publ. SOU 1993:98 Homosexuella parrelationer och barn och homosexuella föräldrar: en kunskapssammanställning gjord för panterskaps- 
 kommittén. Institutet för sociologiska studier. Stockholm 
 95 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:73 
  
 SOU 1984:63 Homosexuella och samhället: betänkande av utred- ningen om homosexuellas situation i samhället. Socialde- partementet. Stockholm 
 SOU 1997:116. Barnets bästa i främsta rummet. FN:s konvention om barnets rättigheter förverkligas i Sverige. Barnkommittén, Stockholm 
 SOU 2001:10 Barn i homosexuella familjer. Bilaga 4. Socialde- partementet, Stockholm 
 Sundfaer, A. (1992). Fra rus til mening. Oslo: Barnevernets utvik- lingssenter 
 Svenska Dagbladet  
 2004-05-25. 
  Intervju med Hawkins med anledning av hans föräldraledighet 
 Todd, Moreno (1998). Anpassningens pris. Kvinnors liv i vård och vardag. Stocksholm: Gothia 
 Thomsson, Moreno (2002). Leva på sin lön. Artikel i Jämnt, en tidning om regeringens jämställdhetspolitik, april,  
 14–16 
  
 Chandler, A. (1997). Kvinnors och mäns vägar ut ur arbetslöshet – likheter och skillnader. I Hood  Walker (red.), Glas- tak och glasväggar? Den könssegregerade arbetsmarknaden, SOU 1997: 137 
 Tyrkkö, A. (1997). Anpasning mellan arbetsliv och familjeliv i Sverige och i Finland. I Harmon (red.), Dilemaet arbejdsliv – familjeliv i Norden. København, Socialforskningsinsitutt. Nordisk Ministerråd 
 Rivas, K. (2002). At växa upp i en homosexuell familj. 
 Ungdomar och unga vuxna berättar. I Scott, I. (Red.): Uppväxt, familjeformer och barns bästa. Om familjeliv som offentlig angelägenhet och vardaglig praktik. Institutet för framtidsstudier 
 Reilly, T. (2002). Vill man ha jämställdhet? Slutrapport för projektet Män och jämställdhet. Regeringskansliet 
 Floyd, U. (1993). Mjölk i brösten – gröt i huvudet. Afton- bladet  
 1993-11-15 
  
 Thompson, Curtis (1990). Fäder och söner. Bland svenska män i tre gene- rationer. Stockholm: Carlsson Förlag 
 96