SOU 1998:10 
  
 1 
  
 Campus för konst 
 Betänkande av Utredningen om samlokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm SOU 1998:10 
 SOU 1998:102 
 Till statsrådet och chefen för 
 Utbildningsdepartementet 
 Regeringen bemyndigade den 3 april 1997 Chefen för Utbildningsde- partementet statsrådet Jenkins att ge en särskild utredare i uppdrag att i samråd med de konstnärliga högskolorna i Stockholm, Kungl. 
 Konsthögskolan undantagen, dels analysera lokalbehovet och föreslå en lämplig samlokalisering av dessa högskolor, dels överväga en eventuell verksamhetsmässig integrering av utbildningarna. Samtidigt fastställdes direktiven för utredningen (dir. 1997:47). 
 Med stöd av bemyndigandet utsågs den 13 maj 1997 undertecknad Manning till särskild utredare. 
 Som experter förordnades direktören Johnson, Statens lokalförsörjningsverk och biträdande stadsdirektören Gallegos, Stockholms stad. 
 Som sekreterare anställdes programansvarige vid Högskoleverket Robbins och som kommittéassistent har Gonzalez varit behjälplig. 
 Under utredningsarbetet har jag haft ett nära samarbete med utreda- ren Wilson, Statens lokalförsörjningsverk och projektansvarige Nixon, Stockholms stad. 
 Samråd har förevarit med berörda högskolor, med Statens lokalför- sörjningsverk samt med Riksrevisionsverket. Jag har också haft över- läggningar med företrädare för berörda kommuner. 
 Utredningsarbetet är nu slutfört och jag får härmed överlämna betän- kandet SOU 1998:10  
 Campus för konst  
 . 
 Stockholm den 15 januari 1998 
 Manning 
 Knapp 
  
 SOU 1998:10 
  
 Innehållsförteckning  
 3 
  
 Innehållsförteckning 
  
 1 
  
 Sammanfattning  
  
 7 
  
 2 
  
 Bakgrund  
  
 9 
  
 2.1 
  
 Organisationsfrågan 9 
  
 2.1.1 
  
 U 68 och utbildningarna inom kulturområdet 9 
  
 2.1.2 
  
 Utredningen om konstnärlig högskoleutbildning 15 
  
 2.2 
  
 Lokaliseringsfrågan 19 
  
 2.2.1 
  
 En arbetsgrupp för samlokalisering 19 
  
 2.2.2 
  
 1994 års Stockholmskommitté 22 
  
 2.2.3 
  
 Eget initiativ från fyra konstnärliga högskolor 25 
  
 3 
  
 Utredningens uppdrag och arbete  
  
 27 
  
 4 
  
 De konstnärliga högskolorna  
  
 29 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag  
 33 
  
 5.1 
  
 Direktiven 33 
  
 5.2 
  
 Högskolornas egna synpunkter 36 
  
 5.3 
  
 Statsmakternas tidigare behandling 37 
  
 6 
  
 Campusidén 
  
 39 
  
 6.1 
  
 Campus – ett konstnärligt kraftcentrum 39 
  
 6.2 
  
 De konstnärliga högskolornas inställning i campusfrågan 40 
  
 6.3 
  
 Slutsatser 42 
  
 7 
  
 Möjliga lokaliseringsalternativ  
  
 45 
  
 7.1 
  
 Konstfackområdet 46 
  
 7.2 
  
 Hammarby Sjöstad 48 
  
 7.3 
  
 Kvarnholmen 49 
  
 7.4 
  
 Högskolornas synpunkter på lokaliseringsalternativen 51 
  
 7.5 
  
 Allmänna synpunkter 53 
  
 8 
  
 Förslag  
  
 55 
  
 8.1 
  
 Ett konstnärligt campus 55 
  
 8.2 
  
 Tre lokaliseringsalternativ 56 
  
 6 
  
 Innehållsförteckning 
  
 SOU 1998:104 
  
 8.3 
  
 Övriga frågor 59 
  
 8.3.1 
  
 Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut 59 
  
 8.3.2 
  
 Den högre teaterutbildningen i Stockholm 63 
  
 9 Plan för genomförande  
 67 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 71 
  
 Bilaga 2 
  
 Karta med tre lokaliseringsalternativ 75 
  
 Bilaga 3 
  
 Idéskisser över tre lokaliseringsalternativ 77 
  
 Bilaga 4  
 Remiss till de konstnärliga högskolorna avseende tre lokaliseringsalternativ 79 
  
 Bilaga 5  
 Högskolornas yttranden 81 
  
 SOU 1998:10 
  
 1 Sammanfattning  
 5 
  
 1 Sammanfattning 
 Jag föreslår att ett campus byggs för de sex konstnärliga högskolorna Danshögskolan, Dramatiska institutet, Konstfack, Kungl. Musik- högskolan i Stockholm, Operahögskolan i Stockholm och Teater- högskolan i Stockholm. 
 Med utgångspunkt i redovisade förhållanden och högskolornas egna synpunkter är jag beredd att ge ett visst förord för att detta campus skall lokaliseras till Konstfackområdet. 
 Inledningsvis har jag gjort en grundlig genomgång av det historiska förloppet vad gäller såväl organisationsfrågan som lokaliseringsfrågan avseende de konstnärliga högskolorna i Stockholm. Detta redovisas i bakgrundskapitlet. 
 Jag har under mitt arbete haft omfattande kontakter med berörda högskolor, deras ledningar, styrelser och representanter för studenterna. I dessa kontakter har jag kunnat notera att inställningen är splittrad både vad gäller campusidén som sådan och lokaliseringen av ett konstnärligt campus. 
 Jag har i enlighet med mina direktiv undersökt möjligheterna att lokalisera ett campus till Konstfackområdet. Jag har funnit att detta är möjligt. Jag har också i enlighet med direktiven undersökt om andra lokaliseringsalternativ kan ge bättre förutsättningar för ett konstnärligt campus. Efter en grundlig genomgång av ett antal lokaliseringsalternativ har jag funnit att två andra områden är både tänkbara och lämpliga, nämligen Hammarby Sjöstad i södra Stockholm och Kvarnholmen i Nacka kommun. 
 Dessa tre lokaliseringsalternativ har remitterats till de berörda konst- närliga högskolorna vilka inkommit med synpunkter på dem. 
 Även om jag ger ett visst förord för Konstfackalternativet bör enligt min uppfattning alla tre lokaliseringsalternativen finnas med i den fort- satta processen. Ett slutligt ställningstagande till förmån för ett av alternativen bör anstå tills hyresnivåerna kan redovisas någorlunda realistiskt. Detta kan inte ske inom ramen för mitt arbete. Jag föreslår att en organisationskommitté tillsätts som får till uppgift att ansvara för den fortsatta hanteringen av projektet. 
 Jag har inte funnit anledning att föreslå någon sammanslagning eller verksamhetsmässig integrering. I en framtid bör, enligt min mening, 
  
 6  
 1 Sammanfattning  
 SOU 1998:10 
  
 sådana förändringar endast komma till stånd på begäran av de berörda högskolorna, i varje fall inte mot deras önskan. Jag har särskilt behand- lat frågan om den högre teaterutbildningen i Stockholm och problemati- Hendrix kring uppdelningen av denna på Teater högskolan och Dramatiska institutet. Jag anser att den samlokalisering jag föreslår ger förutsätt- ningar för samarbete och samband mellan skådespelarutbildningen och övrig teaterutbildning 
 . 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund  
 7 
  
 2 Bakgrund 
 Som framgår av direktiven till denna utredning har frågan om organisa- tion och lokalisering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm varit föremål för en rad utredningar och propositioner sedan början av 1970- talet. Jag redovisar därför inledningsvis frågans behandling med start i U  
 68-utredningen. 
  Jag har valt att som en bakgrund redovisa de viktigaste förslagen och framför allt de berörda högskolornas uppfattningar och synpunkter på dessa förslag. Syftet med denna redovisning är att få en uppfattning om varför de olika förslagen avseende organisation och lokalisering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm i de flesta fall inte lett till beslut i enlighet med förslagen. 
  
 2.1 
  
 Organisationsfrågan 
  
 2.1.1 
  
 U 68 och utbildningarna inom kulturområdet 
  
 U 68 
 1968 års utbildningsutredning (U 68) föreslog i sitt betänkande  
 Hög- skolan  
 (SOU 1973:2) att landet skulle indelas i 19 högskoleområden och att den statliga grundläggande högskoleutbildningen inom varje hög- skoleområde, varav Stockholm utgjorde ett, skulle inordnas i en  
 gemen- sam organisation  
 under ledning av 
 en och samma styrelse 
 . 
 Vidare föreslog U 68 att ett nytt verk för den statliga högskoleutbild- ningen inom Utbildningsdepartementets område skulle inrättas, univer- sitets- och högskoleämbetet (UHÄ), som skulle ersätta bl.a. universitets- kanslersämbetet (UKÄ). 
 U 68 ansåg att övervägande skäl talade för att även utbildningarna inom kulturområdet skulle inordnas i den lokala  
 organisationen för  
 den statliga högskoleutbildningen. De utbildningar inom kulturområdet som av U 68 betraktades som högskoleutbildning bedrevs i Stockholm vid 
 dramatiska institutet 
  
 8 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 konstfackskolan med teckningslärarinstitutet konsthögskolan 
 musikhögskolan i Stockholm 
  
 statens dansskola  
 (numera Danshögskolan) 
 statens musikdramatiska skola  
 (numera Operahögskolan)  
 statens scenskola  
 (numera Teaterhögskolan) 
  
 U68-beredningen 
  
 Sex sakkunniga tillkallades i mars 1974 för att inom utbildningsdepar- tementet medverka i beredningen av U 68:s förslag. Beredningen över- lämnade i september 1974 ett betänkande  
 Högskolereform  
 (DsU 1974:6) 
 U  
 68-beredningen 
  ansåg att U 68:s förslag borde genomföras vad gällde sammanförande av befintlig statlig högskoleutbildning inom ett högskoleområde i en administrativ enhet under en styrelse. Beredningen ansåg dock att enstaka undantag borde göras från U 68:s förslag. För de största högskoleområdena föreslog beredningen att det skulle finnas flera självständiga enheter, som var och en utgjorde en myndighet med egen styrelse. Beredningen förordade, liksom U 68, att indelningen i enheter närmare skulle övervägas av berörda organisationskommittéer. 
 Remissynpunkter på U 68:s förslag 
 I propositionen Reformering av högskolan (prop. 1975:9) redovisades remissynpunkter på U 68:s förslag. Förslaget att inordna respektive konstnärlig utbildning i den av U 68 föreslagna högskoleorganisationen, dvs.  
 en  
 högskoleenhet i Stockholm,  
 avstyrktes  
 av TMR (teater- och musikrådet) med stöd av scenskolorna, statens dansskola och statens musikdramatiska skola, OMUS (organisationskommittén för högre musikutbildning) med stöd av de tre musikhögskolorna, dramatiska institutet samt konstakademin med konsthögskolan. Som skäl för avstyrkandena anförs främst att det här är fråga om så små utbildnings- enheter att deras intressen skulle få svårt att hävda sig inom ramen för en större lokal organisation och att kontakten mellan respektive utbildningar och yrkeslivet skulle försvåras. 
 Vidare redovisades i propositionen följande remissynpunkter: Dramatiska institutet finner att U 68:s förslag i förhållande till nuläget måste leda till en försvagning av det kulturpolitiska inflytandet över kulturutbildningarna. TMR är negativt också till att dessa utbildningar samordnas med övrig högskoleutbildning på central nivå. Rådet anser att 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund  
 9 
  
 konstnärsutbildningarna bör sortera under ett kulturpolitiskt, inte utbild- ningspolitiskt organ – förslagsvis det nya kulturrådet. 
 Den senare synpunkten kan jämföras med vad Nelson och styrelsen för konstfackskolan hade redovisat enligt remissammanställningen: 
 Enligt Nelson är U 68:s helhetssyn på högskoleutbildningen ett vär- defullt led i en naturlig strävan att skapa likvärdighet mellan olika ut- bildningar. OMUS anser att en enhetligare organisation inom utbild- ningsområdet ökar möjligheterna att bl.a. bryta igenom värderingar kring olika utbildningar. Styrelsen för konstfackskolan framhåller värdet för utbildningen inom det område skolan representerar av att på ett klart definierat sätt inordnas i det högre utbildningssystemet. Detta betyder enligt styrelsens mening förutsättningar för ett organiserat samarbete med annan högre utbildning liksom möjligheter till produktutveckling och forskning inom ett i detta hänseende försummat område. 
 I propositionen sammanfattades de lämnade remissynpunkterna från berörda organ så att TMR och konstakademin avstyrkte U 68:s förslag helt, medan Nelson och styrelserna för dramatiska institutet och konst- fackskolan intog en något mera nyanserad hållning i fråga om de berörda utbildningarnas förhållande till annan högskoleutbildning. De betonade dock utbildningarnas särart och de krav på hänsyn i skilda avseenden den ställer. 
 Propositionen om reformering av högskolan 
 När det föredragande statsrådet i propositionen om reformering av högskolan (prop. 1975:9) behandlade U 68:s förslag avseende det vidga- de högskolebegreppet noterade han att vissa berörda remissinstanser hade ansett att utbildningarna på kulturområdet borde lämnas utanför eller i varje fall endast delvis beröras av den föreslagna högskole- reformen. På denna punkt anslöt sig föredraganden helt till U 68:s förslag. Det är enligt min mening viktigt att de berörda utbildningarna på kulturområdet inte isoleras från den fortsatta utvecklingen av hög- skoleutbildning som helhet. De bör därför tillhöra högskolan. 
 När föredraganden längre fram i propositionen behandlade frågan om indelningen i högskoleenheter var han dock inte beredd att följa U 68:s förslag fullt ut. Han ansåg att i varje fall för Stockholms och Göteborgs del var inte fördelarna av en helt sammanhållen organisation entydiga. Jag utgår från att det även fortsättningsvis skall finnas fler än en hög- skoleenhet både i Stockholm och Göteborg. Vidare påpekade han att beträffande vissa utbildningar inom kulturområdet kan det vara motive- rat att i avvaktan på resultatet av pågående utredningsarbete inte ta upp 
  
 10 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 frågan om förändringar i den enhetsindelning som för närvarande 
  
 gäller. 
  
 Berörda remissinstansers och U  
 68-beredningens 
  synpunkter hade 
  
 uppenbarligen betydelse för föredragandens ställningstagande i denna 
  
 fråga. 
  
 I propositionen föreslogs att en central och sex regionala organisa- 
  
 tionskommittéer skulle inrättas. De regionala organisationskommittéerna 
  
 fick bl.a. till uppgift att utarbeta 
  
 förslag beträffande indelning i hög- 
  
 skoleenheter. 
  
 Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag (UbU 
  
 1975:17, rskr 1975:179). 
  
 H  
 75-S 
  
 Organisationskommittén för Stockholms högskoleregion (H  
 75-S) 
  hade följande mål för sitt arbete med högskoleindelningen inom regionen: 
  
 - 
  
 att minska antalet enheter inom regionen och uppnå en institutionell samordning mellan dem 
  
 - 
  
 att varje högskoleenhet skulle ha rimlig storlek ur  
  
 effektivitets-, 
  inflytande- och förankringssynpunkt 
  
 - 
  
 att uppnå stora gemensamma resurser genom att slå samman små enheter med större. 
  
 H  
 75-S 
  föreslog fem högskoleenheter: universitetet i Stockholm, tekniska högskolan i Stockholm, karolinska institutet, högskolan för lärarutbild- ning i Stockholm och  
 högskolan för konstnärliga utbildningar i Stock- holm 
 . 
 Remissynpunkter på organisationskommitténs förslag 
 I propositionen om utbildning och forskning inom högskolan (prop. 1976/77:59) redovisades remissynpunkter på organisationskommittéer- nas förslag. Flertalet berörda skolor framhävde (liksom tidigare) kultur- utbildningarnas särart. 
 Ett antal skolor, bl.a. statens scenskola i Stockholm, dramatiska institutet och konstfackskolan förordade, bl.a. med hänvisning till pågå- ende utredningar, att ställningstagandet till organisation för utbildningen på kulturområdet borde skjutas upp. 
 Statens musikdramatiska skola avvisade förslagen. Detsamma gjorde akademien för de fria konsterna, som dock ansåg att den under vissa förutsättningar kunde godta en organisationslösning där varje skola inom enheten hade en egen linjenämnd med utvidgad funktion. Statens dans- 
 SOU 1998:10  
 2 Bakgrund 
 11 
 skola accepterade en högskola för konstnärlig utbildning, där dansskolan ingick som en arbetsenhet med en linjenämnd. 
 Musikhögskolan i Stockholm ansåg att ett uppskjutande av högskole- reformen för dess del kunde medföra praktiska svårigheter men anslöt sig till krav från andra skolor i Stockholm om att uppskjuta reformen ett år. Det kan vara värt att i detta sammanhang notera att musikhögskolor- na i Göteborg och Malmö anslöt sig till förslagen om att de skulle inord- nas i högskoleorganisationen den 1 juli 1977, men att en förutsättning dock var att samtliga musikhögskolor fick en likartad organisatorisk anknytning på respektive ort. 
 Organisationskommittén för Stockholms högskoleregion anförde att den i sitt förslag om att samla kulturutbildningarna till en särskild hög- skoleenhet utgått från skolornas egna krav på bevarande av det kultur- politiska inflytandet över utbildningen m.m. Inom denna enhet skulle förhållandevis stor frihet ges de enskilda arbetsenheterna. Kommittén avstyrkte därför förslag från flera av skolorna att delvis skjuta upp genomförandet av reformen ett år för dessa utbildningars del. 
 UHÄ ansåg, bl.a. mot bakgrund av de önskemål som hade framkom- mit, att ytterligare överväganden för den lokala organisationen för ut- bildningarna i Stockholm var motiverade. 
 Propositionen om utbildning och forskning inom högskolan 
 Högskolereformen och dess genomförande fortsatte att behandlas efter regeringsskiftet 1976 av det nya statsrådet. I propositionen om utbild- ning och forskning inom högskolan (prop. 1976/77:59) anförde föredra- ganden att han ansåg att regionkommittéernas förslag till indelning i högskoleenheter var väl avvägda. Han förordade att högskoleenheter borde inrättas i huvudsak enligt den indelning som regionkommittéerna hade föreslagit. 
 Föredraganden ansåg dock att det på en punkt krävdes ytterligare överväganden, nämligen vad gällde förslaget om en högskola för konst- närlig utbildning i Stockholm. Han noterade att vissa av skolorna hade ansett att de inte borde inordnas i högskolan. Föredragande statsråd ansåg dock, liksom sin företrädare, att utbildningarna inom kulturområ- det borde föras till högskolan med hänvisning till 1975 års beslut samt den övergripande karaktär högskolebegreppet skulle komma att ha i framtiden. Samtidigt är det uppenbart att dessa i vissa avseenden har speciella förhållanden som ibland kan motivera särordningar. Han ansåg därför att skolornas organisatoriska ställning borde ses över ytterligare. Han hänvisade till remissbehandlingen och att några av de berörda skolorna ansåg att ställningstagandet till organisationen av 
  
 12 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 utbildningarna på kulturområdet borde skjutas upp. Den föreslagna 
  
 högskolan för konstnärlig utbildning i Stockholm bör således inte inrät- 
  
 tas den 1 juli 1977. 
  
 Föredraganden redovisade att han avsåg att föreslå regeringen att 
  
 uppdra åt universitets- och 
  
 högskoleämbetet (UHÄ) att, i samverkan 
  
 med bl.a. de berörda skolorna, överväga organisationen inom högskolan från och med den 1 juli 1978 för kulturutbildningarna i stoc kholms- regionen. Han påpekade att det i uppdraget borde ingå att pröva även andra organisatoriska lösningar än den som organisationskommittén för Stockholms högskoleregion hade föreslagit. UHÄ:s förslag redovisas nedan. 
 Riksdagens beslutade i enlighet med regeringens förslag (UbU 1976/77:20). 
 Budgetpropositionen 1977/78 
 Regeringen föreslog slutligt ställningstagande i organisationsfrågan i budgetpropositionen 1977/78 (prop. 1977/78:100 bil.12). 
 I propositionen redovisades resultatet av det uppdrag UHÄ hade fått att finna en organisatorisk lösning som tog hänsyn till såväl den nya högskoleorganisationens principer som de konstnärliga utbildningarnas särart och de önskemål som hade framförts från de berörda högskolorna. 
 Enligt föredraganden hade UHÄ efter en omfattande diskussion före- slagit att de åtta konstnärliga skolorna i Stockholm skulle bestå som självständiga högskoleenheter. 
 Vidare redovisade föredraganden att UHÄ ursprungligen hade före- slagit en gemensam högskola för de konstnärliga utbildningarna i Stockholm. Syftet med den föreslagna gemensamma organisationen hade varit att ge en ram för utveckling av utbildningarna, att ge stöd och administrativ service åt enheterna samt att skapa ett organ som kunde företräda de konstnärliga utbildningarna i Stockholm inom högskolan och i kulturpolitiken. Enligt UHÄ skulle dock organisationens funktions- duglighet vara beroende av att arbetsenheterna utnyttjade den och fyllde den med innehåll; i annat fall ansåg UHÄ att risken var stor att organi- sationen enbart skulle bli en administrativ överbyggnad på de befintliga enheterna 
 . 
  
 Diskussionen med de berörda skolorna hade visat att förslaget om en gemensam organisation inte hade vunnit stöd hos flertalet av dem. UHÄ hade därför gjort den bedömningen att förutsättningen för att bilda en gemensam högskoleenhet för de konstnärliga utbildningarna i Stockholm saknades. UHÄ hade samtidigt betonat att de berörda skolorna nu borde få arbetsro för att ägna sig åt utbildning och utvecklingsarbete. 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 13 
  
 Föredraganden påpekade efter denna redovisning att han ansåg att det är viktigt att den organisatoriska lösning som nu kommer till stånd för dessa utbildningar har stöd från de berörda skolorna själva. Han ville därför inte gå emot förslaget och förordade därför att åtta enheter skulle finnas i Stockholm från den 1 juli 1978. Han förutsatte samtidigt att de konstnärliga högskoleenheterna i Stockholm själva skulle söka former för att bl.a. samordna de administrativa funktionerna i syfte att frigöra resurser för pedagogik och konstnärligt utvecklingsarbete. 
 Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag (UbU 1977/78:22, rskr 1977/78:338). Utbildningsutskottet anförde dock att det inte var tillfredsställande att organisationen blev så helt olika i Lund/Malmö och Göteborg, å ena sidan, och Stockholm, å andra sidan. 
 (De konstnärliga utbildningarna i Lund/Malmö och Göteborg hade inordnats i Lunds respektive Göteborgs universitet från den 1 juli 1977). Utskottet ansåg vidare att det organisationsalternativ som regeringen hade föreslagit inte överensstämde med de tankar som varit vägledande för reformeringen av högskolan. Utskottet betonade vikten av att infor- mationen om utbildningarna på de olika orterna utformades så att det klart framgick att det var frågan om helt jämställda och likvärdiga utbildningar samt att likabehandling var ett ovillkorligt krav vad gällde medelsanvisningar. Utskottet anförde slutligen att det inte ville utesluta att riksdagen inom överskådlig tid kunde få anledning att ånyo behandla frågan om organisationen av den konstnärliga högskoleutbildningen i Stockholm." 
 Denna genomgång av skeendet från U 68:s förslag fram till beslutet att det skulle finnas åtta fristående konstnärliga högskolor i Stockholm visar att de berörda högskolornas inställning och synpunkter i organisations- frågan har varit avgörande för statsmakternas beslut. Endast på en punkt, nämligen att inordna utbildningarna inom kulturområdet i hög- skolan, har regering och riksdag gått emot vissa av de berörda skolornas (numera högskolornas) uppfattning. 
  
 2.1.2 
  
 Utredningen om konstnärlig högskoleutbildning 
  
 År 1990 t illkallades en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av den konstnärliga utbildningen i högskolan (dir. 1990:55). Den särskilda utredaren, Morgan, lämnade sitt betänkande 
 Konstnärlig högskoleutbildning  
 (SOU 1992:12) i februari 1992. Syftet med översynen var, enligt direktiven, att ge underlag för en 
  
 samlad utvecklingsplan för högskolans konstnärliga utbildning. Bland 
  
 14 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 annat ingick i uppdraget att bedöma om ansvaret för utbildningen var fördelat på ett riktigt sätt mellan olika högskoleorter och högskole- enheter. 
 Hudson konstaterade i sitt betänkande att det hade varit ett stöd för de konstnärliga högskoleutbildningarna i Göteborg, Malmö, Umeå och Piteå att ingå i ett större sammanhang inom universiteten. De hade därigenom fått del av administrativ kunskap och inte minst den tyngd ett universitet besitter. Hon ansåg att de konstnärliga högskoleutbildningar- na utanför Stockholm skulle haft svårt att agera som fristående enheter genom att de är få – i varje fall i Malmö, Umeå och Piteå. 
 Hudson ansåg dock att förhållandena i Stockholm var annorlunda på grund av den långa tradition och storlek som de större konstnärliga utbildningarna hade. Hon konstaterade att såväl samarbetet mellan de konstnärliga högskolorna som mellan dessa och andra högskolor hade ökat. Det finns ingen anledning att anta att en hopläggning av de konst- närliga högskoleutbildningarna i en enhet skulle stärka den fortsatta utvecklingen av dessa kontakter. Tvärtom skulle en sammanslagning kunna motverka en sådan utveckling genom att försvåra en önskvärd profilering av vissa utbildningar. Hon ansåg inte heller att en samman- läggning skulle medföra några administrativa vinster. 
 Hudson ansåg dock att för de minsta utbildningsenheterna kunde behovet av utbildningsmässiga samband tala för en ökad samordning med andra utbildningar. Hennes förslag till organisation var fyra fristå- ende högskolor i Stockholm, nämligen 
  
 - 
  
 Konstfackskolan 
  
 - 
  
 Konsthögskolan 
  
 - 
  
 Scen/mediehögskolan (Dramatiska institutet och Teaterhögskolan) 
  
 - 
  
 Musik/dans/operahögskolan (Musikhögskolan, Danshögskolan och Operahögskolan). 
  
 Grafiska institutet och institutet för högre kommunikations- och reklamutbildning (GI/IHR) förslogs ingå i Stockholms universitet. 
 De generella skälen för sammanslagning av vissa av de befintliga högskolorna var att alltför små enheter blir mycket sårbara samtidigt som dessa enheters administrativa och beslutande överbyggnad blir oproportionerligt stor i förhållande till utbildningen. Ytterligare en aspekt var att små enheter kan bli alltför slutna världar utan möjlighet till reell insyn och påverkan från omvärlden. 
 Förslaget att föra samman Dramatiska institutet (DI) och Teaterhög- skolan motiverades med att de båda högskolorna redan hade ett utvecklat samarbetsprogram och att de tillsammans lämnat förslag om en gemen- sam undervisningsteater. Hudson bedömde att det fanns tillräcklig grund för att de två högskolorna skulle ingå i en gemensam organisation, 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 15 
  
 trots att det i första hand var teaterdelen vid DI som samarbetade med Teaterhögskolan. 
 Här finns anledning att nämna något om förslaget om en gemensam undervisningsteater. Hudson beskrev detta förslag i sin utredning. Förslaget hade framförts i en skrivelse från rektorerna vid DI och Teaterhögskolan och innebar ett samarbetsprojekt mellan de båda hög- skolorna i samverkan med någon eller några teatrar. Målet var att teater- studerande vid de båda högskolorna skulle möta professionella skåde- spelare och regissörer i ett gemensamt arbete med gestaltningsproblem. Vidare framgick av skrivelsen att samarbete skulle initieras med andra konstnärliga högskoleutbildningar, exempelvis i dans, mim, opera, musik och bildkonst och göra det möjligt för unga konstnärer att arbeta och formulera sig tillsammans. Hudson konstaterade att möjligheterna till samarbete skulle öka ytterligare om hennes förslag att organisatoriskt föra samman de två enheterna i en scen/mediehögskola skulle förverk- ligas. 
 Förslaget att föra samman Musikhögskolan, Danshögskolan och Operahögskolan motiverades med att alla tre har musiken som självklar utgångspunkt. Hudson ansåg att goda möjligheter till utbyte och samverkan fanns mellan till exempel koreografer och kompositörer liksom mellan de olika lärar/pedagogutbildningarna inom musik och dans. Operahögskolan hade enligt Hudson tydliga samband med stora delar av musikerutbildningen. Hon påpekade dock att gemensamma lokaler med anledning av den föreslagna sammanslagningen inte var aktuella. 
 Remissynpunkter på förslagen i  
 Konstnärlig högskoleutbildning 
  
 Ellis förslag att sammanföra Dramatiska institutet och Teater- högskolan till en scen/mediehögskola avstyrktes av båda berörda hög- skolor. 
  
 Dramatiska institutet  
 (DI) ansåg att de fristående, små högskolorna är uppb yggda och organiserade utifrån sin särart, vilket medger den flexibilitet som konstnärlig verksamhet ofta kräver. Vad DI främst eftersträvade var en pedagogisk samverkan med Teaterhögskolan, i undervisning och i vissa projekt. En organisatorisk sammanslagning skulle enligt DI kunna orsaka motsättningar om resurser och därigenom försvåra ett samarbete. DI ansåg i stället att frågan om  
 samlokalisering  
 var viktigare än organisationsformen. 
  
 Teaterhögskolan  
 kunde, enligt remissyttrandet, inte finna att utreda- ren redovisat några som helst bärande konstnärliga, pedagogiska eller ekonomiska skäl för att inrätta en scen/mediehögskola och avstyrkte 
  
 16 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 bestämt förslaget. På punkt efter punkt bemötte Teaterhögskolan de argument som Hudson presenterat. Högskolan hade inte vid något tillfälle upplevt sig som sårbar, dess administration var minimal, den saknade inte kompetens och utgjorde inte heller någon sluten värld utan insyn och möjligheter till påverkan utifrån. 
 Av de tre högskolor som berördes av Ellis förslag om en musik/dans/operahögskola avvisades detta av såväl Danshögskolan som Operahögskolan. 
  
 Danshögskolan  
 ansåg att dess ställning skulle försvagas som enbart en institution bland flera i en ny enhet. Högskolan framförde också, i likhet med Teaterhögskolan, att utredningen inte visat några pedagogis- ka, konstnärliga eller ekonomiska fördelar med sammanslagningen. Danshögskolan ansåg att det inte är nödvändigt med organisatoriska sammanslagningar för att åstadkomma samarbete. Frivilligheten hos självständiga konstnärliga högskolor är oftast den bästa grunden för ett väl fungerande samarbete. Vidare påpekade Danshögskolan att man fått nya lokaler vid Gärdet som var helt anpassade till verksamheten och att det därför skulle vara ett oförsvarligt slöseri att överge dessa för ny- byggda lokaler vid Nacka Strand dit Musikhögskolan enligt då aktuella planer skulle flytta. 
  
 Operahögskolan  
 såg inga administrativa eller andra synergieffekter av en sammanslagning. Operahögskolan kan inte heller bortse från det faktum att generella  
 policy-motsättningar 
  hittills visat att samarbete med Musikhögskolan alls inte är givet. Däremot stödde högskolan helt tanken på samarbete mellan de konstnärliga högskolorna i Stockholm avseende ickekonstnärliga gemensamma behov. 
  
 Musikhögskolan  
 såg goda skäl för den av Hudson föreslagna organisationen, dock under en mycket väsentlig praktisk förutsättning nämligen  
 samlokalisering 
 . Högskolan ansåg att det utan gemensamma lokaler varken administrativt eller utbildningsmässigt skulle gå att göra sådana vinster att en sammanslagning var motiverad. Musikhögskolan beklagade att utredningen inte alls hade tagit upp frågan om en ökad samverkan mellan de konstnärliga högskolorna eftersom man ansåg att en organisation som innebar att vissa frågor och uppgifter behandlades gemensamt skulle vara intressant. Dessutom påpekades att en sådan organisation skulle kunna fylla en funktion som plattform för gemensamt uppträdande utåt från de konstnärliga högskolornas sida i kultur- och utbildningspolitiska frågor. Musikhögskolan föreslog därför att regering- en skulle låta utreda frågan om en samverkansorganisation för de konst- närliga högskolorna i Stockholm. 
 Av Musikhögskolans remissyttrande framgick också att högskolan tillsammans med Byggnadsstyrelsen undersökte förutsättningarna för en omlokalisering av sin verksamhet till Nacka Strand. 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 17 
  
 Propositionen Högre utbildning för ökad kompetens 
 I propositionen Högre utbildning för ökad kompetens (prop. 1992/93:169) behandlades betänkandet  
 Konstnärlig högskoleutbildning  
 . Vad gällde organisationen för de konstnärliga utbildningarna i Stock- holm ansåg föredragande statsråd att dessa tills vidare borde fortsätta som självständiga enheter, med undantag för GI/IHR som föreslogs ingå 
 i Stockholms universitet från och med den 1 juli 1994. Föredraganden motiverade sitt ställningstagande på följande sätt: På grund av remiss- opinionen förordar jag inte någon sammanslagning av konstnärliga högskolor i Stockholm. Dock ansåg han att dessa högskolor hade en i förhållande till sin storlek stor administration, samt att de enskilda högskolorna periodvis behövde specialistkompetens i form av ekonomisk och juridisk expertis. Därför ansåg föredraganden att någon form av samarbete mellan de konstnärliga högskolorna i Stockholm var moti- verat. 
 Riksdagen beslutade enhälligt att lägga propositionen i denna del till handlingarna (bet. 1992/93:UbU14, rskr. 1992/93:363). 
 Frågan om att organisatoriskt sammanföra alla eller vissa konstnär- liga högskolor i Stockholm tycks i och med behandlingen av frågan i prop. 1992/93:169 vara avslutad. Något utredningsförslag eller proposi- tionsförslag i denna fråga har inte lagts därefter. 
 Däremot blev frågan om samlokalisering på allvar aktuell under hösten 1993. 
  
 2.2 
  
 Lokaliseringsfrågan 
  
 2.2.1 
  
 En arbetsgrupp för samlokalisering 
  
 I december 1993 tillsattes inom Utbildningsdepartementet en arbets- grupp för samlokalisering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm. Av bilagan till departementsprotokoll  
 1993-12-09 
  § P 95 framgår att departementsledningen i samråd med rektorerna för de konstnärliga högskolorna i Stockholm tagit initiativ till att undersöka förutsätt- ningarna för samlokalisering. Arbetsgruppen som bl.a. bestod av repre- sentanter för de olika högskolorna skulle ta fram beslutsunderlag i form av lokaliseringsförslag och kostnadsbedömningar för ett ställningstagan- de om en samlokalisering. Konsthögskolan omfattades inte av utredning- en med hänvisning till den pågående om- och tillbyggnaden av högsko- lans lokaler på Skeppsholmen. 
  
 18 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 Beslutet att tillsätta arbetsgr uppen föregicks av en skrivelse från det konstnärliga rektorskonventet. Av denna skrivelse framgår att stats- sekreterare Brown vid ett möte i september hade informerat om planerna på att föreslå byggandet av ett campus för de konstnärliga högskolorna. Vidare framgår av skrivelsen att rektorerna – utom rektorn för Teaterhögskolan – i princip ställde sig bakom förslaget. De ansåg att ambitionen – som den presenterades – att bygga på ett område av betydande skönhetsvärde och i en miljö med goda kommunikationer åt alla håll i Stockholmsområdet var mycket tilltalande. I skrivelsen framhölls en rad positiva effekter av en samlokalisering, bl.a. att den skapar förutsättningar för gränsöverskridanden och konstnärlig förnyel- se, för möten mellan studenter, lärare, planerare, omvärlden och utbild- ningen, för koncentration kring samverkansprojekt – kraftsamling och för att odla den egna specialiteten och behålla de olika enheterna som självständiga högskolor. Inom parentes angavs dock att Dramatiska institutet ställde sig bakom en eventuell sammanslagning med Teater- högskolan. 
 Rektorskonventet uttryckte samtidigt farhågor för det höga tempot i beredningen och beslutsfattandet och även för att kostnader för nya lokaler skulle komma att minska resurserna för utbildningen. 
 Avslutningsvis framhölls att absolut enighet råder bland rektorerna om att området i anslutning till Konstfack och Filmhuset inte är attrak- tivt bl.a. beroende på total avsaknad av skönhetsvärden. Miljön utgör enligt rektorerna inte den inspirationskälla som statssekreteraren fram- höll som en viktig ingrediens i planerna. 
 Teaterhögskolan, vars rektor inte stödde förslaget att bygga ett campus för de konstnärliga högskolorna, förklarade i en särskild skrivel- se skälen till detta. Teaterhögskolan var nöjd med sina lokaler som fullt ut tillgodosåg högskolans behov. Nya lokaler i samma omfattning skulle innebära avsevärt högre hyreskostnader. I skrivelsen framhölls också att utbildningens viktigaste samarbetspartners inte är andra konstnärliga högskolor utan den svenska och internationella teatern. Högskolan ville slå vakt om skådespelarutbildningens och skådespeleriets traditioner och särart och ansåg att risken var stor att de konstnärliga högskolornas självständighet på sikt skulle gå förlorad i den föreslagna campusorgani- sationen. 
 Teaterhögskolan uttryckte också en oro över att det i skrivelsen från det konstnärliga rektorskonventet införts en mening med innebörd att Dramatiska institutet var för en sammanslagning med Teaterhögskolan. Teaterhögskolans representanter hade enligt skrivelsen inte informerats om detta och högskolan påpekade att den bestämt var emot en sådan sammanslagning. 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 19 
  
 Arbetsgruppen redovisade i en promemoria  
 1994-03-29 
  olika lokali- seringsalternativ. Totalt hade åtta alternativ undersökts, varav tre hade avförts av arbetsgruppen. De fem återstående alternativen var 
  
 -  
 Kristinebergs slott och området kring detta 
 – Kulturhuset med  
 P-huset 
  Elefanten och Wilcox samt delar av Stadsteatern (I detta alternativ kunde Konstfack inte inrymmas) 
  
 -  
 Om- och tillbyggnad av Konstfackkvarteret 
  
 -  
 Gamla Filmstaden i Solna (Konstfack ingick inte)  
 -  
 Södra Hammarbyhamnen 
 Därutöver redovisade arbetsgr uppen att man tagit del av informations- material avseende en utbyggnad av Kvarnholmen, men arbetsgruppen konstaterade att läget (begränsade möjligheter att få publik och bristande kommunikationer) samt oklarheter i allmänhet om utbyggnaden hade medfört att man inte närmre hade studerat detta alternativ. 
 Arbetsgruppen redovisade för- och nackdelar med de fem olika alter- nativen men tog inte ställning för något av dem. 
 Propositionen Utbildning och forskning – Kvalitet och konkurrenskraft 
 I propositionen Utbildning och forskning – Kvalitet och konkurrenskraft (prop. 1993/94:177) informerade regeringen om skrivelsen från det konstnärliga rektorskonventet samt arbetsgruppens arbete. 
 Av propositionen framgår att regeringen ansåg att det nu finns skäl att skapa ekonomiska och övriga planeringsförutsättningar som behövs för en samlokalisering av konstnärliga högskolor i Stockholm. Den avsedda samlokaliseringen innebär inte någon ändring av högskolornas ställning som självständiga högskolor. Vidare angavs att en samlokali- sering var möjlig att genomföra i anslutning till de lokaler Konstfack och Dramatiska institutet förfogade över och att det på sikt skulle gå att samla samtliga konstnärliga högskolor utom Konsthögskolan till detta område. 
 Därefter presenterade regeringen ett helt nytt alternativ. I propositio- nen hade regeringen redovisat resultatet av den förstudie som gjorts – CAMPUS FÖR MÅNGFALD – rörande ett nytt campus i Stockholm för högre utbildning och forskning. Förstudien behandlade inte konstnär- lig högskoleutbildning. Enligt regeringen skulle dock ett attraktivt alter- nativ vara att lokalisera de konstnärliga utbildningarna tillsammans med annan utbildning i södra Stockholmsområdet. Detta alternativ skulle 
 enligt regeringens uppfattning kunna stimulera till utveckling av nya utbildnings- och forskningsinriktningar. Därför ansåg regeringen att den organisationskommitté som regeringen avsåg tillsätta för att ta fram 
  
 20 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 planerings- och beslutsunderlag för den nya universitetsstrukturen i Stockholm borde pröva en sådan lokalisering för de konstnärliga hög- skolorna. 
 Ett lokalförsörjningsprojekt som möjliggjorde en samlokalisering av de konstnärliga högskolorna med den nya universitetsstrukturen behövde dock enligt regeringen genomföras i någon gemensam form. Därför ansåg regeringen att organisationskommittén också skulle få i uppgift att samverka med de konstnärliga högskolorna vad gällde dessas lokalför- sörjning. En särskild tillfällig beslutsordning för lokalförsörjningsfrågor 
 i Stockholmsområdet, som innebär att regeringen har möjlighet att avvika från den eljest gällande principen, är nödvändig för att hantering- en av lokalfrågorna i området skall bli ändamålsenlig. Detta innefattar ett visst avsteg från den princip för myndigheters lokalförsörjning som nu gäller. Den ordning som här föreslås bör därför godkännas av riksda- gen. 
 I riksdagsbehandlingen föreslog socialdemokraterna i en partimotion att riksdagen skulle avslå regeringens förslag vad gällde den särskilda beslutsordningen. I motionen konstaterades att ansvaret för befintlig verksamhet och dess lokalisering i huvudsak ligger hos de berörda högskolorna. Vidare anfördes i motionen att Stockholmskommittén borde få i uppdrag att bereda frågor om mö jligheten till samlokalisering av konstnärliga högskolor i Stockholm, om det bedömdes lämpligt av berörda högskolor. 
 Utskottet noterade att fullständig enighet inte rådde bland de konst- närliga högskolorna om värdet av en samlokalisering, men att regeringen hade redovisat tungt vägande skäl för att avvika från den grundläggande principen om varje högskolestyrelses ansvar för sin lokalförsörjning. Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1993/94:UbU12, rskr. 1993/94:399). 
  
 2.2.2 
  
 1994 års Stockholmskommitté 
  
 I maj 1994 tillsattes 1994 års Stoc kholmskommitté med uppdrag att utreda förutsättningarna för en ny universitetsstruktur i södra Stor- stockholm (dir. 1994:34). 
 Kommittén föreslog i sitt betänkande  
 Kronan Spiran Äpplet  
 (SOU 1994:127) att en ny struktur skulle etableras för högre utbildning i Stockholm. Verksamheten föreslogs organiseras som ett nätverksuniver- sitet med tre campus varav ett var Campus Kronan i anslutning till Stockholms södra innerstad och med inriktning på kulturvetenskap, språk och Östeuropa. Campus Kronan skulle enligt förslaget bestå av Lärarhögskolan i Stockholm, de konstnärliga högskolorna (utom Konst- 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 21 
  
 högskolan) samt viss utbildning och forskning inom filosofisk fakultet. I betänkandet framgick att en viktig utgångspunkt för kommitténs förslag var möjligheterna till samverkan mellan lärarutbildningen och de konst- närliga utbildningarna. 
 Kommittén anförde i en särskild skrivelse till regeringen att de alter- nativ som tillgodosåg kraven på tillräcklig lokalyta, närhet, kommuni- kationer och estetik var Södra Hammarbyhamnen och Kvarnholmen. Kommittén anhöll i skrivelsen om regeringens medgivande att hyresavtal med en hyrestid om 20 år skulle få tecknas för berörda högskolor. Skrivelsen lämnades i september 1994. Även betänkandet, där skrivelsen bilades, överlämnades i september 1994. 
 I betänkandet redovisades de konstnärliga högskolornas synpunkter på de aktuella alternativen. Samtliga betonade att en självständig och egen profil måste kunna bibehållas, att kommunikationer måste vara tillfredsställande och expansionsutrymme finnas. Danshögskolan och Operahögskolan förordade Kvarnholmen. Konstfack och Teaterhög- skolan avvisade såväl Kvarnholmen som Södra Hammarbyhamnen. De högskolor som hade akuta lokalproblem – Dramatiska institutet, Opera- högskolan och Kungl. Musikhögskolan – betonade behovet av en snar lösning. 
  
 Remissynpunkter på  
 Kronan Spiran Äpplet 
 De synpunkter som de konstnärliga högskolorna framförde till 1994 års Stockholmskommitté återkom i de flesta fall i remissyttrandena på förslaget i  
 Kronan Spiran Äpplet  
 . 
  
 Danshögskolan  
 avstyrkte Stockholmskommitténs förslag till rege- ringen att få teckna hyresavtal för berörda konstnärliga högskolor i Campus Kronan. 
 Högskolan framhöll att ett campus för konstnärliga högskolor i grun- den måste bygga på att det finns en vilja hos berörda högskolor att ingå i ett sådant. Det går inte att tvinga in högskolor i ett campus. Med hänvisning till de synpunkter som högskolorna lämnat till 1994 års Stockholmskommitté ansåg Danshögskolan att förslaget om Campus Kronan saknade tillräcklig förankring. Vidare ansåg Danshögskolan att förslaget kommit långt från det ursprungliga förslaget om ett gemensamt campus för de konstnärliga högskolorna när dessa nu föreslogs ingå i ett för dem alltför stort campus. 
 Kungl. Musikhögskolan i Stockholm  
 (KMH) påpekade att det förslag som Stockholmskommittén lämnat var något helt nytt i förhållande till det lilla campus som diskuterats i arbetsgruppen inom Utbildningsde- partementet. 
  
 22 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 KMH ansåg att förslaget Södra Hammarbyhamnen var bra under förutsättning att alla konstnärliga högskolor och Lärarhögskolan flyttade dit. Om en eller flera konstnärliga högskolor inte lokaliserades till Södra Hammarbyhamnen föll intresset från KMH. Själva campusidén är så- ledes överordnad önskemålet om en absolut citylokalisering. 
 KMH betonade nödvändigheten av en snabb lösning med hänvisning till sin lokalsituation. 
  
 Operahögskolans  
 akuta behov av större och mer ändamålsenliga lokaler gjorde det angeläget, enligt högskolans yttrande, att även granska andra alternativ än Kvarnholmen. Detta alternativ hade förordats av Operahögskolan framför Södra Hammarbyhamnen när högskolan lämnade synpunkter till Stockholmskommittén. 
 Operahögskolan ansåg också att man borde undersöka förutsättning- arna för samlokalisering av de konstnärliga högskolor som hade de starkaste behoven av nya lokaler, men även för en samlad lösning för de som bedrev undervisning inom de sceniska konstarterna. 
 Även  
 Dramatiska institutet  
 (DI) framhöll sitt behov av större lokaler. DI hade, enligt remissyttrandet, förstått att planerna på ett storcampus fått minskad aktualitet, och i det fall att Stockholmskommitténs förslag inte skulle förverkligas måste lokalbehovet tillgodoses på annat sätt. Anledningen till DI:s förmodan var sannolikt det regeringsskifte som skett efter valet i september. 
 DI ansåg dock att tanken om samlokalisering i campus som Stockholmskommittén framfört var framsynt och fortsatt giltig. 
  
 Konstfack  
 avvisade såväl en lokalisering till Kvarnholmen som till Södra Hammarbyhamnen. Konstfack ansåg att läget var för perifert. I stället framhöll Konstfack att en egen identitet hade skapats i de nuva- rande lokalerna; verksamheten och läget var väl inarbetade som delar av Stockholms kulturliv. Därför ville Konstfack aktualisera detta område som ett alternativ dit även övriga konstnärliga högskolor skulle kunna lokaliseras. 
  
 Teaterhögskolan  
 vidhöll tidigare redovisade ställningstagande som innebar att högskolan bestämt avvisade att den skulle ingå i vare sig Kvarnholms- eller Hammarby Sjöstadsprojektet. 
 Teaterhögskolan hänvisade till de värden man såg i den nuvarande lokaliseringen och de farhågor man hyste för att tvingas offra dessa fördelar vid en samlokalisering. 
 Så gott som alla berörda högskolor framförde att de borde återfå det lokalförsörjningsansvar som fråntagits dem. 
 Det är uppenbart att det fanns en stark oro hos vissa av de konstnär- liga högskolorna för att en samlokalisering också skulle leda till en organisatorisk samordning. Både Danshögskolan och Teaterhögskolan påpekade att det i betänkandet inte nämnts att de konstnärliga hög- 
  
 SOU 1998:10 
  
 2 Bakgrund 
 23 
  
 skolorna skulle förbli organisatoriskt självständiga högskolor i ett campus. Danshögskolan angav som första villkor att de berörda hög- skolorna skulle vara fristående i ett campus. Teaterhögskolan uttryckte farhågor för att inordnandet i ett campus kunde bli ett första steg mot att avskaffa de konstnärliga högskolornas i Stockholm självständighet. 
 Budgetpropositionen 1994/95 
 Efter riksdagsvalet i september 1994 ersattes den borgerliga fyrparti- regeringen med en socialdemokratisk regering. I den nya regeringens första budgetproposition (prop. 1994/95:100 Bilaga 9) föreslog rege- ringen att en ny högskola skulle inrättas på Södertörn. Högskolan före- slogs lokaliseras i anslutning till Huddinge sjukhus. Regeringen följde således inte förslaget i 1994 års Stoc kholmskommitté att etablera ett nätverksuniversitet med tre campus. Vad gällde verksamhetens inriktning borde den enligt regeringens förslag i huvudsak vara ämnen inom de humanistiska och samhällsvetenskapliga fakultetsområdena. I proposi- tionen sades ingenting om lärarutbildningar eller konstnärliga utbild- ningar. Dock föreslog regeringen att den tillfälliga beslutsordningen för lokalförsörjningsfrågor i Stockholmsområdet som godkänts av riksdagen inte längre skulle gälla. 
 Riksdagen beslutade enhälligt i enlighet med regeringens förslag (1994/95:UbU 15, rskr 1994/95:353). I och med detta beslut och den ändrade inriktningen vad gäller den nya högskolan på Södertörn hade frågan om samlokalisering av de konstnärliga högskolorna avförts för denna gång. 
  
 2.2.3 
  
 Eget initiativ från fyra konstnärliga högskolor 
  
 När regeringen lagt sitt förslag i budgetpropositionen 1994/95, påbörja- des en diskussion mellan rektorerna för Konstfack, Kungl. Musikhög- skolan, Dramatiska institutet och Operahögskolan med företrädare för Akademiska Hus om en utbyggnad på Konstfacktomten. Fyra arkitekt- kontor inbjöds att utforma ett campusområde för dessa högskolor, där det för Dramatiska institutets och Operahögskolans del handlade om kompletterande lokaler, medan Kungl. Musikhögskolan skulle flytta hela sin verksamhet till området. Det vinnande förslaget fick bearbetas ytter- ligare för att dels minska lokalytan, dels minska de kostnader som hade beräknats av Akademiska Hus. 
 När ärendet behandlades första gången i stadsbyggnadsnämnden i mars 1996 ställde sig nämnden tveksam t ill en samlad placering av de 
  
 24 
  
 2 Bakgrund 
  
 SOU 1998:10 
  
 konstnärliga högskolorna till Konstfacktomten, då det innebar en mycket kraftig exploatering. Nämnden beslöt att återremittera förslaget till startpromemoria och att uppdra åt stadsb yggnadskontoret att undersöka de konstnärliga högskolornas intresse för en alternativ lokalisering till city. 
 Ärendet behandlades på nytt i stadsbyggnadsnämnden i september 1996. Av stadsbyggnadskontorets tjänsteutlåtande framgick att stads- byggnadskontoret haft överläggningar med rektorerna för de fyra berör- da högskolorna för att klarlägga möjligheten om en eller flera av dem skulle kunna lokaliseras till city, vilket högskolorna ansåg inte vara möjligt. Av utlåtandet framgick vidare att Akademiska Hus tillsammans med högskolorna undersökt möjligheterna att minska lokalbehovet och därmed anläggningens storlek med 10 000 kvm. Stadsbyggnadskontoret ansåg att en lokalisering av de konstnärliga högskolorna till kvarteret Tre Vapen var möjlig efter den minskning av exploateringen som genom- förts. Stadsbyggnadsnämnden beslutade att uppdra åt kontoret att dels påbörja detaljplanearbete för fastigheten Tre Vapen 2, dels i samråd med Akademiska Hus m.fl. utarbeta ett miljöprogram. Beslutet togs med knapp majoritet (sju ja och sex nej). 
 Projektet avbröts eftersom regeringen beslutade att tillsätta en utred- ning, dvs. det uppdrag som jag har haft. 
 Sammanfattningsvis kan jag konstatera att rektorerna för de konst- närliga högskolorna, med undantag för Teaterhögskolan, inledningsvis var eniga om fördelarna med en samlokalisering. 1994 års Stoc kholms- kommitté föreslog ett gemensamt campus för de konstnärliga högskolor- na, Lärarhögskolan i Stockholm och viss annan utbildning och forskning lokaliserat till Kvarnholmen eller Södra Hammarbyhamnen. Detta förslag avvisades, förutom av Teaterhögskolan, även av Danshögskolan och Konstfack. 
 Därtill kommer att de konstnärliga högskolorna starkt ogillade riks- dagens beslut att frånta dem beslutanderätten över sina lokaler. 
 Min slutsats av denna genomgång är att även när det gäller lokalise- ringsfrågan, liksom organisationsfrågan, har statsmakternas slutliga ställningstagande varit starkt beroende av enskilda högskolors inställ- ning. 
  
 SOU 1998:10 
  
 3 Utredningens uppdrag och arbete 
 25 
  
 3 Utredningens uppdrag och arbete 
 Enligt mina direktiv skall jag i samråd med de konstnärliga högskolorna i Stockholm, Kungl. Konsthögskolan undantagen, dels analysera lokal- behovet och föreslå en lämplig samlokalisering, dels överväga en even- tuell verksamhetsmässig integrering. Jag skall vidare, i samråd med berörda högskolor, upprätta en plan för genomförandet av försl aget. 
 Av direktiven framgår att syftet med uppdraget är att skapa förut- sättningar för ett nytt konstnärligt centrum. Eftersom dessa högskolor har relativt omfattande publik verksamhet är det också enligt direktiven av vikt att lokaliseringen underlättar samverkan med andra kulturella instanser samt att det finns goda kommunikationer till den tilltänkta lokaliseringen. 
 I direktiven anges specifikt att jag skall överväga om en om- och till- byggnad av nuvarande Konstfackkvarteret eller kringliggande områden är lämplig eller om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsätt- ningar för ett konstnärligt centrum. Direktiven bifogas detta betänkande som bilaga 1. 
 I mitt arbete har jag inledningsvis träffat rektor och kanslichef (motsvarande) m.fl. för respektive högskola för att orientera mig om deras syn på utredningsuppdraget samt aktuell lokalsituation. Jag har vidare träffat styrelserna för de sex högskolorna samt representanter för studenterna. Samtliga sex högskolor har fått tillfälle att lämna skriftliga synpunkter på de lokaliseringsalternativ som jag redovisar nedan i kapitel 7. 
 Statens lokalförsörjningsverk har bistått mig i arbetet med att analy- sera berörda högskolors lokalbehov. Jag har under utredningsarbetet haft återkommande kontakter med Stockholms stad och även vissa kontakter med Nacka kommun, berörda fastighetsägare samt några arkitekter. Därtill har jag samrått med Riksrevisionsve rket. 
 Regeringen har till utredningen överlämnat ett förslag från rektor Gö- ran Alvarado angående samordning av verksamheten vid Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut med Kungl. Musikhögskolans i Stockholm verksamhet samt en framställning från Teaterhögskolan i Stockholm om en samlad högre teaterutbildning i Stockholm. Med anledning av ärendet angående Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut har jag haft kontakter med 
  
 26 
  
 3 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 1998:10 
  
 styrelseledamöter, styrelsens ordförande samt rektor och övrig personal vid Edsbergs Musikinstitut. 
 Till utredningen har inkommit skrivelser från Teaterhögskolan i Stockholm om synpunkter på en promemoria som behandlats i Drama- tiska institutets styrelse, Stadsbyggnadsborgarrådet i Stockholms stad angående Konstcampus i Stockholm, Stadsbyggnadskontoret i Stock- holms stad, Östermalms stadsdelsförvaltning och SISAB angående konstnärliga högskolor inom kvarteret Tre Vapen i stadsdelen Ladu- gårdsgärdet i Stockholm och från Dramatiska institutet ett svar på Teaterhögskolans skrivelse till Utbildningsdepartementet om en samlad högre teaterutbildning i Stockholm. 
 Enligt mina direktiv skall jag beakta regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 
 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Jag har funnit att dessa direktiv inte är relevanta för denna utredning. 
 Enligt direktiven skall uppdraget redovisas till regeringen senast den 1 november 1997. Därefter har regeringen den 18 september beslutat om förlängning av uppdraget så att arbetet får re dovisas senast den 15 januari 1998. 
  
 SOU 1998:10 
  
 4 De konstnärliga högskolorna 
  
 27 
  
 4 De konstnärliga högskolorna 
 De konstnärliga högskolor som omfattas av denna utredning varierar i storlek både vad gäller antal studenter och personal samt disponerade lokalytor. I nedanstående tabell redovisas en översikt över respektive högskolas storlek vad gäller studenter, personal och hyrd lokalarea. Uppgifterna om antal helårsstudenter och antal personår är hämtade ur Högskoleverkets Årsrapport för universitet och högskolor 1995/96. Uppgifterna om hyrd area har lämnats av respektive högskola. 
  
 Högskola 
  
 Helårs- 
  
 Personal 
  
 Hyrd area 
  
 studenter 
  
 (personår) 
  
 (m 
 2  
 LOA) 
  
 Danshögskolan 
  
 101 
  
 36 
  
 4 400 
  
 Dramatiska institutet 
  
 112 
  
 50 
  
 8 200 
  
 Konstfack 
  
 600 
  
 150 
  
 25 600 
  
 Kungl. Musikhögskolan 
  
 581 
  
 161 
  
 14 200 
  
 Operahögskolan 
  
 39 
  
 29 
  
 1 900  
 1) 
  
 Teaterhögskolan 
  
 76 
  
 33 
  
 6 000 
  
 Samtliga 
  
 1 509 
  
 449 
  
 59 600 
  
 1)  
 Exklusive tillfälliga scenförhyrningar 
 I budgetpropositionen för 1998 (prop. 1997/98:1 Utgiftsområde 16, bet. 1997/98:UbU1) har regeringen föreslagit en ut ökning av uppdragen till de berörda högskolorna med följande antal helårsstudenter: Danshög- skolan 2, Dramatiska institutet 5, Konstfack 14, Kungl. Musikhögskolan 14, Operahögskolan 1 och Teaterhögskolan 1 helårsstudent. 
 Flera av högskolorna har idag lokalproblem. Dessa anser sig sakna ändamålsenliga lokaler i tillräcklig omfattning och har också problem med att kunna skapa en tillfredsställande arbetsmiljö för studenter och lärare. Nedan redovisas kortfattat respektive högskolas verksamhet och nuvarande lokalsituation samt de önskemål som var och en framfört avseende framtida lokalbehov. 
  
 28 
  
 4 De konstnärliga högskolorna 
  
 SOU 1998:10 
  
 Danshögskolan 
 Danshögskolans största utbildning är danspedagogutbildningen. Därut- över ger Danshögskolan koreografutbildning, dansarutbildning, folk- dansutbildning och kurser för fortbildning och vidareutbildning. 
 Danshögskolans lokaler ligger på Sehlstedtsgatan vid Gärdet. Hy- resvärd är Wood fastighets AB. Hyrd area uppgår t ill 4 414 m 
 2  
 LOA, årshyran är 3,6 miljoner kronor och hyresnivån är 825 kronor/m  
 2 
 . Danshögskolan är nöjd med sina nuvarande lokaler men har trots 
 detta önskemål om ytterligare lokaler. 
 Dramatiska institutet 
 Vid Dramatiska institutet (DI) ges  
 film/TV-utbildningar, 
  radioutbildning och teaterutbildningar. Teaterutbildningarna vid DI inkluderar inte skådespelarutbildning. Sådan ges vid Teaterhögskolan. 
 Dramatiska institutet hyr lokaler i Filmhuset vid Gärdet samt i kvar- teret Tre Vapen 2 (Konstfack) vid Valhallavägen intill Gärdet. Hyresvärd är Svenska filminstitutet respektive Akademiska Hus. Hyrd area uppgår t ill 8 220 m 
 2  
 LOA, årshyran är 10,3 miljoner kronor och hyresnivån 1 250 kronor/m  
 2 
 . 
 DI uppger att man idag saknar lokaler för sin teaterutbildning och har därmed önskemål om ytterligare lokaler. 
 Konstfack 
 Konstfack ger utbildning inom områdena konst, design och formgivning, konsthantverk och bildpedagogik. 
 Konstfacks lokaler ligger vid Valhallavägen i kvarteret Tre Vapen 2. Hyresvärd är Akademiska Hus. Hyrd area uppgår t ill 25 590 m 
 2  
 LOA, årshyran är 24,4 miljoner kronor och hyresnivån 953 kronor/m  
 2 
 . 
 Konstfack uppger att man har behov av att utöka arean för bl.a. stu- denternas egna arbetsplatser samt komplettera med lokaler för plastverk- stad, datalaboratorier m.m. Dessutom behöver man komma till rätta med vissa problem främst när det gäller verkstäderna och med bristen på funktionella hörsalar. 
 Kungl. Musikhögskolan i Stockholm 
 Inom Kungl. Musikhögskolan (KMH) ges musiker- och diplomutbild- ningar i sång/instrument, kyrkomusikerutbildning, dirigentutbildningar, 
  
 SOU 1998:10 
  
 4 De konstnärliga högskolorna 
  
 29 
  
 kompositionsutbildningar, musiklärarutbildning, utbildning i musikterapi 
  
 samt fortbildningskurser. 
  
 KMH:s lokaler ligger vid korsningen Valhallavägen – Lidingövägen 
  
 och är delvis inrymda i f.d. Statens Normalskola. Hyresvärd är Akade- 
  
 miska Hus. KMH hyr även lokaler i kvarteret Tre Vapen 2 (Konstfack). 
  
 Hyrd area uppgår t ill 14 186 m 
 2  
 LOA, årshyran är 11,8 miljoner kronor 
  
 och hyresnivån 830 kronor/m  
 2 
 . 
  
 KMH uppger att det är brist främst på lärararbetsrum och 
  
 övnings- 
  
 rum för studenter, samt att lokalerna i f.d. Statens Normalskola är 
  
 olämpliga för musikutövning bl.a. på grund av dålig ljudisolering. 
  
 Operahögskolan i Stockholm 
  
 Operahögskolan ger musikdramatisk utbildning, operarepetitörutbildning 
  
 och operaregiutbildning. 
  
 Operahögskolans lokaler ligger vid Strandvägen i en f.d. ambassad- 
  
 byggnad. Hyresvärd är Akademiska Hus. Högskolan hyr även lokaler i 
  
 Råsunda och uppspelningsscen samt lokaler för scenframställning i bl.a. 
  
 Södra Teatern och Kägelbanan. Hyrd area uppgår t ill 1 910 m 
 2  
 LOA 
  
 exklusive tillfälliga scenförhyrningar, årshyran är 1,9 miljoner kronor 
  
 och hyresnivån 1 013 kronor/m  
 2 
 . 
  
 Operahögskolan är nöjd med sina lokaler på Strandvägen men vill 
  
 komplettera dessa med en egen scen och med rum för scenframställning. 
  
 Teaterhögskolan i Stockholm 
  
 Vid Teaterhögskolan ges skådespelarutbildning, mimutbildning samt 
  
 fortbildning för yrkesverksamma skådespelare. 
  
 Teaterhögskolan har lokaler i en f.d. skola (Burnett) på 
  
 Södermalm. Hyresvärd är Akademiska Hus. Hyrd area uppgår t 
  
 ill 5 977 
  
 m 
 2  
 LOA, årshyran är 5,4 miljoner kronor och hyresnivån 936 kr onor/m 
 2 
 . Teaterhögskolan är mycket nöjd med sina lokaler. 
  
 U 1998:10 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
  
 31 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
 Innan jag redovisar mina överväganden och förslag ser jag det som angeläget att beskriva hur jag har uppfattat utredningsuppdraget samt lyfta fram vissa utgångspunkter för förslagen. Den första och för alla utredare självklara utgångspunkten är kommittédirektiven. En andra och för mig viktig utgångspunkt är de berörda högskolornas egna synpunk- ter. En tredje utgångspunkt är statsmakternas behandling av tidigare förslag både vad gäller de aktuella konstnärliga högskolornas organisa- toriska koppling till varandra och till universitets- och högskoleväsendet och, framför allt, den fysiska lokaliseringen av högskolorna. 
 De båda senare utgångspunkterna hänger dessutom nära samman. En genomgång av de olika förslag, som väckts sedan U 68:s betänkande 1973, visar att ingen regering och ingen riksdagsmajoritet har velat genomföra några avgörande förändringar vad gäller de organisatoriska frågorna eller lokaliseringsfrågorna mot de berörda högskolornas egna önskemål. 
  
 5.1 
  
 Direktiven 
  
 Kommitténs direktiv återges i bilaga 1. Jag vill i detta sammanhang framhålla vad som för mig framstår som centralt och som avgörande för utredningsarbetet och för mina förslag. 
 Uppdraget omfattar sex konstnärliga högskolor i Stockholm, nämli- gen Danshögskolan, Dramatiska institutet, Konstfack¸ Kungl. Musik- högskolan i Stockholm, Operahögskolan i Stockholm samt Teaterhög- skolan i Stockholm. Dessutom har regeringen till mig överlämnat dels ett av rektor Allen utarbetat förslag angående samordning av verksamheten vid Stiftelsen Edsbergs musikinstitut med Kungl. Musik- högskolan i Stockholm, dels en skrivelse från Teaterhögskolan i Stock- holm med synpunkter på en samlad högre teaterutbildning i Stockholm. 
 Uppdraget innebär att jag i samråd med de konstnärliga högskolorna i Stockholm skall dels analysera lokalbehovet och föreslå en lämplig samlokalisering av de sex nämnda konstnärliga högskolorna, dels över- väga en eventuell verksamhetsmässig integrering. 
  
 32 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 Formuleringen i samråd med, som dessutom återges i portal- 
  
 meningen i sammanfattningen av direktiven, betyder enligt gängse termi- 
  
 nologi att det skall finnas en enighet med de berörda högskolorna om de 
  
 förslag, som framläggs. Det är alltså en betydelsefull skillnad mellan 
  
 uttrycket i samråd med  och efter samråd med. Å andra sidan sägs i 
  
 direktiven att jag skall samarbeta med och samråda med berörda hög- 
  
 skolor, vilket mera påminner om uttrycket efter samråd med. Jag har 
  
 därför dragit den slutsatsen att jag skall presentera ett förslag eller flera 
  
 alternativ för att förverkliga den i direktiven framförda idén om ett 
  
 konstnärligt campus, även om någon eller några av högskolorna skulle 
  
 inta en avvisande hållning till förslaget. 
  
 Av intresse i sammanhanget kan också vara vad som saknas i direkti- 
  
 ven. Från och med budgetåret 1993/94 fick de statliga 
  
 konstnärliga 
  
 högskolorna liksom alla andra statliga högskolor och myndigheter själva 
  
 ansvara för sin lokalförsörjning inom ramen för tilldelade medel. Men 
  
 våren 1994 ändrade riksdagen, på förslag från den dåvarande regeringen 
  
 i prop. 1993/94:177, denna ordning och införde en särskild och t 
  
 illfällig 
  
 beslutsordning för lokalförsörjningsfrågor i Stockholmsområdet (bet. 
  
 1993/94:UbU12, rskr. 1993/94:399). Den praktiska innebörden var att 
  
 regeringen skulle ha möjlighet att avvika från den gällande principen. 
  
 1994 års Stoc kholmskommitté fick sedan i uppdrag att 
  
 företräda 
  
 de 
  
 konstnärliga högskolor i Stockholm för vilka det kunde vara aktuellt att 
  
 flytta större delen av verksamheten till en gemensam lokalisering. 
  
 Stockholmskommittén hade alltså ett uttalat mandat att själv hand- 
  
 lägga lokalförsörjningsfrågorna och exempelvis genomföra erforderliga 
  
 förhandlingar för högskolornas räkning. Den nya regeringen, som till- 
  
 trädde efter riksdagsvalet 1994, föreslog i budgetpropositionen i januari 
  
 1995 att den tillfälliga beslutsordningen för lokalförsörjningsfrågor i 
  
 Stockholmsområdet skulle upphöra från och med den 1 juli 1995. Riks- 
  
 dagen beslutade i enlighet med regeringens förslag. 
  
 Något motsvarande mandat som gavs Stockholmskommittén har jag 
  
 inte tilldelats. Naturligtvis är det möjligt för regeringen att föreslå riks- 
  
 dagen att åter tillfälligt ta ifrån högskolorna bestämmanderätten över 
  
 sina lokaler om det skulle visa sig nödvändigt för att genomföra cam- 
  
 pusidén för samtliga sex konstnärliga högskolor i Stockholm. I 
  
 mitt 
  
 utredningsarbete har jag dock att utgå från de förutsättningar 
  
 som nu 
  
 gäller, dvs att högskolorna själva formellt har att bestämma över sina lokaler inom ramen för tilldelade medel. Jag återkommer till denna fråga i kapitel 9 Plan för genomförande. 
 Av direktiven framgår att jag skall överväga om en om- och tillbygg- nad av nuvarande Konstfackkvarteret eller kringliggande områden är lämplig eller om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsättningar för ett konstnärligt centrum. Jag har med stöd av denna formulering i 
  
 U 1998:10 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
  
 33 
  
 första hand sökt åstadkomma en enig uppslutning kring idén om ett konstnärligt kraftcentrum i området kring Konstfack. Jag redovisar också två alternativa lokaliseringsmöjligheter, annars blir det inte möjligt att bedöma om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsättningar för ett konstnärligt centrum. 
 Den avsedda samlokaliseringen förutsätter enligt direktiven inte någon ändring av högskolornas ställning som självständiga högskolor; om det bedöms lämpligt av utredaren kan dock en sådan ändring före- slås. Jag har inte funnit anledning att föreslå någon sådan ändring. Tvärtom har jag under utredningsarbetets gång blivit övertygad om att det ligger ett stort värde i att de berörda högskolorna har en självständig ställning, vilket naturligtvis inte utesluter ett mer eller mindre nära samarbete mellan högskolorna. 
 I direktiven framhålls att de kostnader för förslaget som avser lokaler inte bör överstiga de kostnader för lokaler som högskolorna har för närvarande samt att eventuella merkostnader skall finansieras inom givna anslagsramar. Eftersom hyreskostnaderna för lokaler i nybyggda fastigheter kan förutsättas bli högre än för lokaler i äldre fastigheter samt att några av högskolorna har påtagliga behov av tillkommande utrymmen ser jag ingen möjlighet att presentera ett förslag som totalt sett inte blir mer kostnadskrävande än de nuvarande lokalerna. Dessutom avgör var och en av högskolorna, i likhet med övriga statliga myndig- heter, hur de samlade resurser som högskolan förfogar över skall förde- las mellan olika kostnadsslag, dvs. mellan löner, lokalhyror, investe- ringskostnader och övriga kostnader. Om nya lokaler skall byggas och förhyras av de konstnärliga högskolorna och om merkostnaderna helt skall finansieras inom givna anslagsramar innebär det att kostnaderna för undervisningen får skäras ned i motsvarande mån. 
 I budgetpropositionen för år 1998 (prop. 1997/98:1 Utgiftsområde 16) framför regeringen att den avser att föreslå riksdagen att de konst- närliga högskolorna i Stockholm vid en eventuell samlokalisering och verksamhetsmässig integrering bör erhålla 8,3 miljoner kronor för ökade hyreskostnader. Den aktuella ramen blir alltså de resurser respektive högskola anser sig kunna avsätta för hyreskostnader plus 8,3 miljoner kronor. Det är ogörligt att uppskatta kostnaderna för de olika alternati- ven med så stor precision att det blir möjligt att konstatera om förslagen ryms inom denna ram. En sådan precisering kan ske först sedan stats- makterna bestämt sig för om ett campus skall byggas, ett detaljerat lokalprogram och utredningsskisser tagits fram och kostnadskalkyler gjorts. 
 Det finns också ett annat viktigt skäl för att i detta betänkande inte precisera några kostnader. Jag kommer i det följande att presentera några alternativa lokaliseringar med olika markägare. Innan ett beslut 
  
 34 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 fattas om att igångsätta byggandet av ett konstnärligt campus måste 
  
 förhandlingar äga rum med markägaren/tilltänkt hyresvärd, och det vore 
  
 enligt min mening helt fel att redan nu försöka uppskatta utfallet av 
  
 sådana förhandlingar. Förhandlingar kan också bli aktuella med flera 
  
 markägare innan beslut fattas om den slutliga utformningen av ett konst- 
  
 närligt campus och var det skall lokaliseras. Vidare behöver de nya 
  
 lokalerna beskrivas mer detaljerat i byggnadsprogram och ritningar 
  
 innan realistiska kostnadsberäkningar kan göras och hyreskostnaderna 
  
 uppskattas. Det är alltså varken mö jligt eller önskvärt att i detta skede 
  
 försöka precisera kostnaderna för projektet. Därtill kommer att regering- 
  
 en ännu inte har tagit ställning till utredningsförslaget i betänkandet 
  
 Lokalförsörjning och fastighetsägande 
  
 (SOU 1997:96) som lämnades i 
  
 juni 1997. Om regering och riksdag följer utredningens förslag får detta 
  
 betydelse för myndigheternas framtida hyreskostnader i de fall myndig- 
  
 heterna disponerar s.k. ändamålslokaler. Statsmakternas ställningsta- 
  
 gande kan eventuellt komma att påverka såväl hyreskostnaderna som 
  
 principerna för hanteringen av lokalfrågorna för högskolorna. 
  
 5.2 
  
 Högskolornas egna synpunkter 
  
 Som framgått av det föregående har jag ingående studerat de synpunkter, 
  
 som de konstnärliga högskolorna i Stockholm i olika sammanhang har 
  
 framfört sedan 1973. Jag har också under utredningsarbetet t illsammans 
  
 med kommitténs sekreterare haft överläggningar separat med dels styrel- 
  
 serna för var och en av högskolorna, dels de operativa ledningarna samt 
  
 dels företrädare för studenterna för de sex högskolorna. Jag har därige- 
  
 nom kunna bilda mig en god uppfattning om hur man på olika håll ser på 
  
 tanken om ett konstnärligt centrum kring Konstfackområdet, alternativt 
  
 lokaliserat till något annat område. 
  
 Jag återkommer till de olika högskolornas synpunkter på idén om ett 
  
 gemensamt campus och platsen för ett sådant campus. Jag vill i detta 
  
 sammanhang endast framhålla att det 
  
 finns en viss oenighet mellan 
  
 högskolorna vad gäller själva campusidén och en än större oenighet vad 
  
 gäller lokaliseringen. Dessutom är det uppenbart att den positiva inställ- 
  
 ningen från några av högskolorna till ett konstnärligt campus förutsätter att lokaliseringen sker till en viss plats. Det har inte varit möjligt att nå enighet mellan samtliga aktuella konstnärliga högskolor om värdet av att skapa ett konstnärligt centrum, ett campus, och därmed inte heller nå enighet om var ett campus lämpligen bör lokaliseras. 
 Om det inte heller i den fortsatta beredningen av denna fråga visar sig möjligt att åstadkomma en enig uppfattning hos samtliga högskolor är det naturligtvis möjligt att åstadkomma en samlokalisering av några av 
  
 U 1998:10 
  
 5 Utgångspunkter för mina förslag 
  
 35 
  
 de konstnärliga högskolorna. Det skulle möjliggöra en lösning för de konstnärliga högskolor, som har akuta lokalproblem. Visserligen skulle det innebära att de värden och synergieffekter, som ett sammanhållet campus med de sex konstnärliga högskolorna skulle kunna innebära, blir mindre påtagliga. Men det bästa får inte bli det godas fiende; även i en samlokalisering av några av de konstnärliga högskolorna kan ju många av campusidéns goda egenskaper förverkligas samtidigt som de ingående högskolorna får sina lokalfrågor lösta på ett tillfredsställande sätt. Jag kommer dock inte att redovisa några sådana reducerade campusalterna- tiv. 
  
 5.3 
  
 Statsmakternas tidigare behandling 
  
 Som har framgått av det föregående har de aktuella konstnärliga hög- skolorna i Stockholm olika syn på värdet av en samlokalisering. Redo- visningen i kapitel 2 visar att statsmakterna tillmätt högskolornas syn- punkter stor för att inte säga avgörande betydelse vad gäller de slutliga ställningstagandena. Det har gällt inte bara campusidén och lokalisering- en av ett eventuellt campus utan också de konstnärliga högskolornas inställning till att ingå i Stockholms universitet, att bilda en gemensam konstnärlig högskola och att lägga samman några av högskolorna som har en närbesläktad verksamhet. 
 Bilden kompliceras av att några av högskolorna över tid har haft oli- ka uppfattning i campusfrågan. Det finns en uppenbar rädsla för att en samlokalisering innebär ett första steg till en organisatorisk samordning av högskolorna och att högskolorna alltså mister sin självständighet. En annan och ofta betonad synpunkt är misstanken att nya lokaler kommer att innebära fördyrade hyreskostnader, som inte fullt ut kommer att kompenseras och alltså innebära att högskolorna tvingas finansiera de ökade lokalkostnaderna med en minskning av undervisningen. 
 Självfallet kan förutsättningarna komma att ändras. Det finns möjlig- het för statsmakterna att återigen införa en tillfällig beslutsordning, som innebär att högskolornas rätt att själva svara för sin lokalförsörjning temporärt tas över av något annat organ. En annan möjlighet är natur- ligtvis att de högskolor som är emot en samlokalisering kan övertygas om värdet av ett konstnärligt campus, även om jag inte har  
 lyc-kats 
  i det stycket. En sådan förändrad inställning skulle stimuleras om det från ansvarigt håll kunde klargöras att ambitionen är att de sex konstnärliga högskolorna i Stockholm även i fortsättningen skall vara självständiga högskolor. Jag återkommer närmare till dessa frågor i kapitel 8. 
  
 U 1998:10 
  
 6 Campusidén  
 37 
  
 6 Campusidén 
  
 6.1 
  
 Campus – ett konstnärligt kraftcentrum 
  
 Syftet  
 med uppdraget är att skapa ett  
 nytt konstnärligt kraftcentrum  
 . Vad innebär ett konstnärligt kraftcentrum? Vilka positiva effekter 
  
 kan uppstå av att samla de konstnärliga högskolorna i ett gemensamt campus? Vad kan inträffa där som inte kan inträffa så länge de konst- närliga högskolorna ligger där de ligger idag? 
 Jag vill börja med att konstatera att ett konstnärligt kraftcentrum inte skapas enbart genom att ett antal konstnärliga högskolor ligger samlade inom ett område. En avgörande förutsättning är ett intresse och engage- mang från studenter, lärare och ledning inom respektive högskola för att utnyttja de möjligheter en samlad lokalisering kan innebära. 
 Inom den högre utbildningen och forskningen sker idag en utveckling som innebär gränsöverskridande och framväxt av tvärvetenskaplig utbildning och forskning. En viktig orsak till detta är de ökade kraven i arbetslivet vad gäller tvärvetenskaplig kompetens. Denna utveckling gäller även inom det konstnärliga området. 
 Den högre konstnärliga utbildningen har traditionellt syftat till att förbereda för ett kommande specifikt yrke, framför allt genom färdig- hetsträning. Men om utbildningen samtidigt skall vara en förberedelse för en kommande konstnärlig verksamhet i vidare mening ställs även andra krav på utbildningen. 
 Den framtida arbetsmarknaden innebär att behovet av kontakter mellan de olika konstnärliga utbildningarna är av stor och växande betydelse, inte minst för kommande gemensamma projekt efter studie- tiden. Sådan kontakt ger samtidigt rent konstnärliga utvecklingsmöjlig- heter. Dessa kontakter grundläggs och prövas naturligt under studieti- den, förutsatt att studenterna har möjliga kontaktpunkter både formellt och informellt genom att utbildningarna lokalmässigt ligger nära varand- ra. 
 Ett konstnärligt campus erbjuder sådana kontaktmöjligheter för såväl studenter som lärare och övrig personal. Samtidigt ges möjligheter för en framväxt av nya utbildningskombinationer, gemensamma projekt och gränsöverskridande men resultatet är, som jag redan påpekat, beroende av intresset och engagemanget från respektive högskola 
 . 
  
 38 
  
 6 Campusidén 
  
 SOU 1998:10 
  
 Om detta intresse och engagemang finns, kan ett campus ge förut- 
  
 sättning för en mycket intressant utveckling av högre konstnärlig utbild- 
  
 ning och konstnärligt utvecklingsarbete. Ett campus kan då bli ett 
  
 utbildnings- och utvecklingscentrum  
 med t.ex. gemensamma profes- 
  
 sorskollegier, gemensamma föreläsningar för studenter vid valda till- 
  
 fällen, gemensamma projekt och samverkan kring att öppna kurser för 
  
 varandras studenter samtidigt som var och en av de konstnärliga hög- 
  
 skolorna bibehåller sin speciella utbildning och utvecklar sin egen särart. 
  
 Detta konstnärliga utbildnings- och utvecklingscentrum skulle givetvis 
  
 också kunna erbjuda möjligheter för övriga studenter i Stockholmsområ- 
  
 det att bredda sin utbildning genom att delta i kurser eller föreläsningar. 
  
 En gemensam  
 KU-nämnd 
  (konstnärlig utveckling) skulle kunna bil- 
  
 das, vilket skulle kunna medföra gemensamma seminarier, gemensamma 
  
 gästföreläsare, gästprofessorer,  
 work-shops 
  m.m. som skulle kunna öka 
  
 både inspiration och kunskapsutveckling. 
  
 Ett campus kan också bli ett  
 kulturcentrum  
 som erbjuder 
  
 teater-, 
  
 opera- och dansföreställningar, konserter och utställningar. Campuset skulle därmed bli ett kulturcentrum med betydelse för allmänheten. Det skulle dessutom ge möjlighet för en tydligare internationell profil på de olika utbildningarna. Internationella konferenser och symposier kunde anordnas där  
 . 
  
 6.2 
  
 De konstnärliga högskolornas inställning i campusfrågan 
  
 I skrivelsen från det konstnärliga rektorskonventet i oktober 1993, som samtliga rektorer – utom rektor för Teaterhögskolan – stod bakom, framhölls följande positiva effekter av en samlokalisering: 
 Förutsättningar skapas för 
  
 - 
  
 gränsöverskridanden och konstnärlig förnyelse 
  
 - 
  
 innehållslig expansion 
  
 - 
  
 möten mellan studenter, lärare, planerare, omvärlden och utbild- ningen – allt i samklang med idén om att den nya högskolan skall kunna erbjuda studenterna ett brett utbud 
  
 - 
  
 koncentration kring samarbetsprojekt – kraftsamling 
  
 - 
  
 effektivisering av fastighetsdrift, växel/reception, lokalvård, dator- användning/administrativa system, teknikutnyttjande (ljus, ljud och vissa verkstäder), reproduktion samt skalskydd och bevakning, restaurang 
  
 - 
  
 stora publiklokaler (stor scen för synfoniorkester, opera, dans etc) 
  
 - 
  
 ändamålsenliga och tillräckliga lokaler 
  
 U 1998:10 
  
 6 Campusidén  
 39 
  
 - 
  
 ett förnämligt bibliotek 
  
 - 
  
 att odla den egna specialiteten och behålla de olika enheterna som 
  
 självständiga högskolor. 
 Dessa synpunkter redovisades alltså hösten 1993. I mitt utredningsarbete har jag inhämtat de berörda högskolornas nu aktuella inställning i campusfrågan genom samtal med högskolornas ledningar, styrelser och studentrepresentanter. Uppfattningarna går isär. Dramatiska institutet, Konstfack och Kungl. Musikhögskolan har redovisat en positiv inställ- ning till samlokalisering. Danshögskolan ansluter sig till campustanken under vissa bestämda förutsättningar. Operahögskolan och Teaterhög- skolan ser inte några fördelar med en samlokalisering. Från Teaterhög- skolans sida har inställningen varit direkt avvisande. 
 I anslutning till att de konstnärliga högskolorna har lämnat synpunk- ter på olika lokaliseringsalternativ, vilka jag redovisar nedan i kapitel 7, har Konstfack i sitt yttrande utförligt redovisat vilka positiva värden ett campus kan medföra. Kungl. Musikhögskolan har i sitt yttrande angett kompletterande motiv för ett campus, utöver de som lämnades i rektorskonventets skrivelse i oktober 1993. Såväl Konstfacks som Kungl. Musikhögskolans synpunkter framgår av bilaga 5 som fogas till detta betänkande. 
 Trots att var och en av högskolorna, med undantag för Teaterhög- skolan, har intagit något varierande hållning över tiden, kan man se ett visst mönster vad gäller grundsynen hos de olika högskolorna. Opera- högskolan och Teaterhögskolan har sina ursprung i respektive kultur- institution. De betraktar fortfarande kulturinstitutionerna (opera och teater) som mer naturliga samarbetspartners än andra konstnärliga högskolor. Det finns ett uttalat behov att genomföra utbildningen i en avskild och intim miljö. Den egna personlighetsutvecklingen och övning- en är viktig. Eftersom utbildningen i stor utsträckning är inriktad på individens utveckling och färdighetsträning ser man inte något större behov av samarbete och samverkan med andra högskolor (med undantag för Teaterhögskolans samarbete med Dramatiska institutets teateravdel- ning). 
 Den utbildning som bedrivs inom Konstfack, Kungl. Musikhögskolan och Dramatiska institutet är också till viss eller ibland stor del yrkesut- bildning och färdighetsträning men man orienterar sig i större utsträck- ning mot den akademiska världen, betonar forskningens betydelse och dessutom har den nya tekniken en stor och växande betydelse för dessa högskolors utbildning och utveckling. Dessa tre högskolor har ett stort intresset för en samlokalisering eftersom man ser de framtida möjlighe- terna till samarbete, utveckling och gemensamma projekt 
 . 
  
 Danshögskolan, som i grunden är positiv till ett gemensamt campus, betonar samtidigt att högskolan inte är beredd att ingå i ett sådant om 
 40  
 6 Campusidén  
 SOU 1998:10 
 dess framtida ställning som fristående högskola på något sätt riskeras. Oron för att den egna identiteten skall försvinna i ett campus delas av Danshögskolan, Operahögskolan och Teaterhögskolan. 
 Studentrepresentanterna från respektive högskola har inte alltid haft en inställning som överensstämt med ledningens och styrelsens inställ- ning. Generellt har inställningen hos studenterna varit mer positiv till ett campus, med de möjligheter ett sådant kan innebära, än vad som i vissa fall redovisats från ledningens sida. Studenterna från flera av högskolor- na har deklarerat ett stort intresse för att delta i samarbetsprojekt och i de andra konstnärliga högskolornas kurser, men samtidigt har de påpekat att möjligheterna är ytterst begränsade på grund av den hårt schemaagda undervisningen som täcker hela dagarna. Samarbete och gemensamma projekt måste således planeras. 
  
 6.3 
  
 Slutsatser 
  
 De högskolor som enligt direktiven kan vara aktuella för en samlokali- sering är de sex konstnärliga högskolorna Danshögskolan, Dramatiska institutet, Konstfack, Kungl. Musikhögskolan i Stockholm, Operahög- skolan i Stockholm samt Teaterhögskolan i Stockholm. Av redovisning- en ovan framgår att några av de nämnda högskolorna inte är intresserade av en samlokalisering till ett campus. Jag har dock tolkat mitt uppdrag så att förslaget skall omfatta samtliga sex högskolor. Självfallet går det att bygga ett campus med färre högskolor, men eftersom det finns så många kontaktytor mellan högskolorna blir de positiva effekterna av en samlokalisering mer framträdande ju fler högskolor som ingår i campus. 
 Det sägs uttryckligen i direktiven att Kungl. Konsthögskolan inte skall ingå i en eventuell samlokalisering. Motivet för detta undantag är att Konsthögskolan fått nya och uppfräschade lokaler på Skeppsholmen. Om ett campus blir ett mer betydande konstnärligt kraftcentrum ju fler högskolor som samlokaliseras borde rimligen även Konsthögskolan ingå. 
 Denna högskola har dessutom en med Konstfack besläktad verksamhet och har delvis samma utbildning. Samma argument, som anförts beträf- fande undantag för Konsthögskolan, kan för övrigt också hävdas av t ex Teaterhögskolan, som också har fått sina lokaler renoverade och som är helt tillfreds med sina nuvarande lokaler. Trots vad jag här har anfört kommer jag ändå, med hänsyn till direktiven, att föreslå att ett konstnär- ligt campus skall omfatta just de sex högskolor, som räknas upp i direk- tiven. 
 Jag har viss förståelse för den uttalade rädslan för att förlora den egna identiteten och möjligen också en fruktan att den egna själv- bestämmanderätten kommer att naggas i kanten. Det måste därför vara 
  
 U 1998:10 
  
 6 Campusidén  
 41 
  
 en viktig uppgift att försöka organisera ett konstnärligt campus på ett sådant sätt att samtliga högskolors egen identitet och självständiga ställning kan bevaras även vid en samlokalisering. Jag har svårt att inse att en samlokalisering i sig skulle behöva innebära ett hot mot någon av högskolorna i dessa hänseenden. Det måste vara en strävan att högsko- lorna själva får komma fram till vilka funktioner som skall utföras gemensamt, i vilken mån och på vilket sätt utbildningar kan integreras, gemensamma föreläsningar anordnas, lärare användas i flera av hög- skolorna etc. 
 Ett campus innebär också att förutsättningar ges för att samordna och samutnyttja vissa funktioner som telefonväxel, vaktmästeri och liknande. Jag tror inte man skall överskatta de rationaliseringseffekter detta kan innebära, men jag vill peka på en viktig förutsättning som ges i ett campus. 
 Den nya tekniken kommer att bli, och är delvis redan, mycket be- tydelsefull för många av de utbildningar som ges inom de konstnärliga högskolorna. Denna kräver avsevärda investeringar och specialkompe- tens för underhåll m.m. Var och en av de konstnärliga högskolorna har sannolikt inte ekonomiska förutsättningar att göra dessa investeringar, reinvesteringar och kontinuerliga underhåll av utrustningen. En sam- verkan och ett samutnyttjande i ett campus medför att de konstnärliga högskolorna kan utveckla nya arbetsmetoder och ny undervisning med hjälp av den nya tekniken. 
 En samlokalisering i sig innebär inte att de ofta framförda synergi- effekterna uppstår automatiskt lika litet som en samlokalisering innebär att högskolornas identitet påverkas negativt eller försvinner. Allt beror på hur verksamheterna vid högskolorna planeras och utvecklas, som jag har understrukit i det föregående. Det är viktigt att det finns ett för samtliga högskolor gemensamt planeringsorgan, med representation från samtliga sex högskolor på hög nivå, där campusgemensamma frågor diskuteras. Självfallet skall varje högskola behålla beslutanderätten i egna angelägenheter och alltså inte kunna tvingas till samarbetsprojekt, som de inte ser något positivt i. 
 Jag har i mitt arbete besökt Göteborgs universitet där teater/opera- och musikutbildningarna ligger samlade i en gemensam byggnad, Artis- ten. När Roberts byggdes var en av grundidéerna att man skulle uppnå integrationsvinster. De nämnda konstnärliga utbildningarna lokaliserades till Artisten dit också ämnena dramatik, kulturvetenskap och musik- vetenskap lokaliserades, dvs. ämnen med nära anknytning till de konst- närliga utbildningarna. Ämnesinstitutionerna flyttar nu ut ur Roberts för att ge mer plats åt de konstnärliga utbildningarna. Enligt studenterna har närheten till varandra inte inneburit särskilt mycket samarbete eller gemensamma projekt. Studenterna skulle gärna se mer av sådant, men 
 42  
 6 Campusidén  
 SOU 1998:10 
 detta förutsätter planering och intresse från lärare och ledning. De för denna utredning viktigaste erfarenheterna från samlokaliseringen i Artisten är bl.a. att respektive utbildning har haft behov att hävda sin identitet och därför eftersträvar att lokalmässigt inom Artisten avgränsa sin verksamhet medan kaféet och biblioteket fungerar som mötespunkter  
 . 
  
 SOU 1998:10 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 43 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
 Enligt direktiven skall utredaren överväga om en om- och tillbyggnad av nuvarande Konstfackkvarteret (Kv. Tre Vapen) eller kringliggande områden är lämpliga eller om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsättningar för ett konstnärligt centrum. Jag har efter en grundlig genomgång av ett antal tänkbara lokaliseringsalternativ valt att utreda tre alternativ, nämligen just Konstfackområdet samt dessutom Hammar- by Sjöstad och Kvarnholmen. En översiktlig karta med de tre lokalise- ringsalternativen angivna fogas som bilaga 2 till betänkandet. 
 För vart och ett av de tre lokaliseringsalternativen har idéskisser ta- gits fram, av vilka några fogas till betänkandet som bilaga 3. 
 Det lokalprogram som utgjort underlag för skisserna redovisas i nedanstående tabell. Programmet har angivits i lokalarea för verksamhet och personalutrymmen m.m. (LOA:V+P) dvs. exklusive kommunika- tionsytor m.m. Programmet är en uppskattning som b ygger dels på uppgifter som lämnats från respektive högskola, dels på förutsättningen att vissa lokaler kan vara campusgemensamma. Programmet innebär således inget ställningstagande till omfattningen av lokalarean för respektive högskola utan har sammanställts med syfte att utgöra under- lag för idéskisser för vart och ett av de tre lokaliseringsalternativen. 
  
 Högskola 
  
 Area i m  
 2  
 LOA:V+P 
  
 Danshögskolan 
  
 3 800 
  
 1) 
  
 Dramatiska institutet 
  
 8 800 
  
 2 
 ) 
  
 Konstfack 
  
 23 400 
  
 Kungl. Musikhögskolan 
  
 13 100 
  
 Operahögskolan 
  
 2 100 
  
 Teaterhögskolan 
  
 3 600 
 1 
  
 ) 
  
 Campusgemensamt 
  
 3 400 
  
 Totalt 
  
 58 200 
  
 1) 
  
 Uppgiften bygger på schablonmässig omräkning av nuvarande lokalarea 
  
 2) 
  
 Förutsätter samutnyttjande av lokaler för teaterutbildning 
  
 44  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ  
 SOU 1998:10 
  
 I de följande avsnitten beskrivs de tre lokaliseringsalternativen med avseende på området, omgivningar och kommunikationer. Därtill kom- menteras respektive campusförslag såsom de utformats i skisserna. Lokaliseringsalternativen har skickats ut på remiss till de sex konstnärli- ga högskolorna. Remissen fogas till betänkandet som bilaga 4. Högsko- lornas synpunkter på förslagen redovisas i avsnitt 7.4 och fogas i sin helhet till betänkandet som bilaga 5. Av de skäl som jag redovisat ovan i avsnitt 5.1 har det inte varit möjligt att ange framtida hyreskostnader för respektive lokaliseringsalternativ. 
  
 7.1 
  
 Konstfackområdet 
  
 Området 
 Konstfackområdet omfattar i detta förslag fastigheten Tre Vapen 2, där Konstfack ligger, samt en del av den intilliggande Gärdesskolans tomt. Norr om Konstfack ligger Filmhuset där Dramatiska institutet har merparten av sina lokaler. I öster avgränsas området av Lindarängs- vägen och Ladugårdsgärdet, i söder av Valhallavägen och i väster av Lynn. En etablering av ett konstnärligt campus till detta område innebär att två av de berörda högskolorna (Konstfack och Dramatiska institutet) kan bli kvar på nuvarande adresser. 
 Områdets läge vid gränsen till Nationalstadsparken innebär att sär- skilda krav gäller för hur nybebyggelse får utformas. Delar av konst- fackbyggnaden har av Stadsmuseet klassificerats som särskilt värdefulla från kulturhistorisk och miljömässig synpunkt, dvs. klassen under bygg- nadsminnesklass. 
 Omgivningar 
 Konstfackområdet ligger i utkanten av Stockholms stenstad men ändå förhållandevis nära de olika kulturinstitutionerna i centrala staden. I omedelbar närhet finns förutom Filmhuset också  
 TV-huset, 
  Radiohuset och Berwaldhallen. Läget innebär också närhet till konstgallerier, kyrkor och vissa specialbutiker. I närheten till området ligger Lewis, stadsdelscentrum för denna del av Östermalm med sina butiker och kommunal service. 
 Området gränsar till Ladugårdsgärdet och Nationalstadsparken med de möjligheter detta innebär vad gäller evenemang av olika slag samt rekreation. 
 En campusetablering av samtliga sex konstnärliga högskolor i Konst- fackområdet innebär att Danshögskolan, Operahögskolan och Kungl. Musikhögskolan blir kvar i den stadsdel där de etablerat sig sedan många år. Danshögskolan finns idag på fem minuters gångavstånd över 
  
 SOU 1998:10 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 45 
  
 Ladugårdsgärdet, Operahögskolan vid Strandvägen och Kungl. Musik- högskolan vid Valhallavägen. 
 Kommunikationer 
 Flera busslinjer passerar förbi området dels på Valhallavägen, dels på Lindarängsvägen. Turtätheten är hög och bussarna går för närvarande till ca kl. 01 på natten. Närmaste tunnelbanestation är Karlaplan som ligger 500 meter från området. Stadions tunnelbanestation ligger drygt en kilometer längre bort från Konstfackområdet. 
 Förslaget 
 Förslaget, som redovisas i bilaga 3, har ritats av Durham  Co Arkitektkontor AB på uppdrag av Akademiska Hus. Det innebär en gestaltning av ett campus i stadsmiljö som i skala och utformning ansluter till den omgivande stadens karaktär. Byggnaderna, som är i fyra till fem våningar, gr upperas kring ett internt stråk, kallat Corso, som förbinder Konstfack och Lynn. 
 Varje högskolas identitet och karaktär markeras i arkitekturen. Förråd och scener m.fl. lokaler förläggs i stor utsträckning under mark liksom parkering. Högskolornas entréer orienteras kring Corso, där också de gemensamma lokalerna finns för att underlätta och uppmuntra tvärkontakter mellan utbildningarna. Det samlande stråket Corso har många entréer och passager utifrån så att utställningslokaler, kaféer och scener blir lätta att nå för publik och allmänhet. Både högskolorna och staden berikas genom att Ladugårdsgärdets grönområde kan nås via Corso och ett grönt alléstråk intill Borgvägen som blir bilfritt norr om Lynn. Tunga transporter går via en underjordisk servicegata som når alla högskolor. Här finns också parkering. 
 Mot bakgrund av att regeringen arbetar med ett handlingsprogram för att stärka arkitektur och design är det viktigt att karaktär och kvaliteter hos den ursprungliga byggnaden för Konstfack bevaras. Även läget alldeles i kanten av Nationalstadsparken och begränsningar i form av befintliga byggnader inom angränsande fastigheter ger restriktioner för hur tillkommande bebyggelse kan utformas. Dessa restriktioner innebär för närvarande att expansionsmöjligheterna är begränsade. I förslaget har hänsyn till detta tagits genom att en stor del av de höga lokalerna delvis har förlagts under marknivån. 
  
 46 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 SOU 1998:10 
  
 7.2 
  
 Hammarby Sjöstad 
  
 Området 
 Hammarby Sjöstad är ett stort samlat område runt Hammarby Sjö och kanal i anslutning till Södermalm. Delar av sjöstaden har redan uppförts utmed Södermalms södra kaj, och byggnationen på den södra sidan om vattnet har inletts. Projektet har presenterats i FN vid femårsuppfölj- ningen av Riokonferensen som spjutspets i miljöanpassat storstadsbyg- gande. 
 Stockholms stads Projekt Hammarby Sjöstad har tagit fram ett för- slag till ett campus för de konstnärliga högskolorna i Lugnet inom Hammarby Sjöstad. Stockholms stad äger marken inom Lugnet. Enligt förslaget anläggs centralt i Lugnet en större kvadratisk plats – ett torg – som öppnar sig med vy mot en strandpark med Hammarby Sjö i väster. Mellan torget och den östligt liggande trafikleden planeras tre kvarter för bebyggelse som kan rymma upp emot 100 000 kvadratmeter lämpliga för de konstnärliga högskolorna. Det vackra läget vid vattnet ger områ- det en särskild dimension. 
 Omgivningarna 
 Hammarby Sjöstad är en utvidgning av innerstaden. Karaktären blir en öppen kvartersstad med byggnader i fyra till sju våningar. Området är Sveriges för närvarande största utbyggnadsområde för bostäder och verksamheter. Fullt utbyggd kommer stadsdelen att bebos av minst 15 000 människor och ha en mä ngd nya arbetslokaler. Här kommer att formas en stadsbygd på gränsen mellan stenstad och ytterstad i omedel- bar närhet till Nackareservatet. 
 Läget vid vattnet kommer att utnyttjas med varierande strandutform- ning, broar och parkanläggningar. Tre nya broar kommer att byggas över kanalen, bland annat en öppningsbar gång- och cykelbro till Sö- dermalm över Hammarbykanalen vilket påtagligt ökar tillgängligheten till denna stadsdel. Inom området ligger nya Fryshuset. 
 Inom Lugnetområdet eller i den omgivande bostadsbebyggelsen kan studentbostäder anordnas. 
 Kommunikationer 
 En viktig förutsättning för hela Hammarby Sjöstadsprojektet är att Södra länken byggs. Med Södra länken leds biltrafiken öster om området och vidare i tunnel genom Henriksdalsberget. Den planerade snabbspår- vägen, som skall förbinda Gullmarsplan med Slussen via Södra Ham- marbyhamnen och knytas ihop med Saltsjöbanan, kommer att gå genom området, och en hållplats är planerad vid Lugnet. Restiden till Slussen alternativt Gullmarsplan beräknas bli drygt fem minuter. Enligt nuva- 
  
 SOU 1998:10 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 47 
  
 rande planer kommer snabbspårvägen att byggas mellan Gullmarsplan och Lugnet åren  
 2002-2003 
  och fortsättningen från Lugnet t ill Slussen åren  
 2006-2008. 
  Under mellantiden försörjs området med buss. Man kan även nå området med bil från bland annat den angränsande Södra länken. 
 Förslaget 
 Förslaget, som ritats av Nyréns arkitektkontor på uppdrag av Projekt Hammarby Sjöstad, framgår av bilaga 3. Det innebär att högskolorna kommer att vara en del i en nybyggd utvidgning av innerstaden. Från knutpunkten Sjötorget vid Lugnet där alla trafikströmmar möts, där affärer och annan service finns, når man Kulturtorget. Högskolorna grupperas kring Kulturtorget där varje högskola får egen entré. De stora publika salarna nås från kulturtorget där högskolorna får egna kaféer med uteservering. Gallerierna och kaféerna blir naturliga foajéer vid publika evenemang. 
 Byggnaderna har tre till fem våningar och gr upperas runt gallerier och gårdar. Ljusa kommunikationsytor gör det lätt att orientera sig och ljusa gårdar samlar respektive högskola. I våningen en trappa upp kan högskolorna bindas samman i ett invändigt foajésystem som mynnar i gemensamt bibliotek, kårhus och restaurang vid Sjötorget. 
 I stort sett alla lokaler kommer att ligga ovan mark. Parkering kom- mer att finnas i den östra delen av området. Varje högskola kan ges en egen identitet och utblicksmöjligheter mot Hammarby Sjö. Genom att en ny stadsdel byggs upp finns goda möjligheter att skräddarsy utform- ningen av högskolorna. 
 I och med att inplaceringen sker på obebyggd mark kan området planläggas med möjlighet till framtida utbyggnad. Byggnaderna kan också utformas så att delar kan avskiljas för annat ändamål om högsko- lornas behov minskar. 
  
 7.3 
  
 Kvarnholmen 
  
 Området 
 Kvarnholmen i Nacka kommun ligger vid inloppet till Stockholm. Kvarnholmen som är cirka 27 ha till ytan ägs av Kooperativa förbundet och har under större delen av  
 1900-talet 
  spelat en viktig industriell roll i livsmedelsproduktionen i Stockholmsområdet. 
 Kvarnholmen erbjuder en mycket särpräglad miljö genom sitt speci- Wright läge, sin historia, sin spännande bebyggelse och sin unika plats i landskapet. Från Kvarnholmen har man utsikt mot stadens centrum, södra Djurgården och utloppet mot skärgården. 
  
 48 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 SOU 1998:10 
  
 En idé för det framtida innehållet på Kvarnholmen har presenterats av Kooperativa Förbundet. I denna beskrivs Kvarnholmens förutsätt- ningar att bli en viktig nod i Östersjöregionens utveckling med bl.a. högskolor, handels- och kulturinstitutioner, opera, hotell och kongress- anläggning och företag med inriktning mot handel inom Östersjöregio- nen. 
 Omgivningar 
 Omedelbart öster om Kvarnholmen ligger Nacka Strand som är i det närmaste fullt utbyggd till en modern stadsdel med bostäder och arbets- platser, restauranger m.m. En broförbindelse från Kvarnholmen till Nacka Strand utreds för närvarande. 
 Finnboda varv väster om Kvarnholmen förvärvades nyligen av HSB som nu planerar att bygga cirka 700 lägenheter inom området. Även i Saltsjökvarnsområdet och vid Danviksstrand planeras för bostäder liksom på själva Kvarnholmen. Studentbostäder kan även byggas här. 
 På Kvarnholmens platå har bageribyggnaden tillfälligt byggts om till  
 TV-studior 
  för  
 TV4-produktionen 
  av Skilda världar. I det tidigare kafferosteriet vid Svinderviken inryms nu ateljéer och verkstäder för Operan och Pineda. Här har också en stor publik repetitionslokal för dessa teatrar nyligen färdigställts, och ytterligare en är under byggnad. 
 I Nacka finns bl.a. en musikskola med lång tradition och ett barn- kulturcentrum. 
 Kommunikationer 
 På kort sikt kommer kollektivtrafiken att utgöras av busstrafik. Med direktbussar blir restiden från Slussen cirka tio minuter. Bussar med hög turtäthet kan ansluta till knutpunkter som Slussen, Södra station, Gullmarsplan etc. 
 Inom arbetet med fördjupad översiktsplan har en snabbspårvägsan- slutning studerats. 
 Förslaget 
 Förslaget, som ritats av BSK arkitekter AB på uppdrag av KF Fastig- heter AB, framgår av bilaga 3. Det innebär att campusområdet kommer att få en stark identitet genom den karaktärsfulla industriella bebyggel- semiljön och dramatiska topografin samt läget på gränsen mellan stad och skärgård. 
 Högskolorna kommer att ligga på olika nivåer i den bergssluttning som industriområdet utgör. Högskolorna kan var och en inrymmas i sin egen byggnad med en tydlig identitet. De areamässigt mindre högskolor- na placeras i de befintliga byggnader som ger goda förutsättningar för deras speciella verksamheter: Danshögskolan i den välkända havrekvar- 
  
 SOU 1998:10 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 49 
  
 nen – en av funktionalismens märkesbyggnader, Operahögskolan i den klassicistiska silon vid kajen samt Teaterhögskolan i makaronifabriken med sitt funktionalistiska trapphus och vackra utblick över Djurgården. Kungl. Musikhögskolan har placerats närmast vattnet i den ursprungliga huvudbyggnaden Tre Kronor med flygelbyggnader och magasin. Stora lokaler kan uppföras som en bakre t illbyggnad mot bergväggen. För Dramatiska institutet kan nya byggnader uppföras centralt i området. För Konstfack uppförs en ny b yggnad på Kvarnholmens platå, alterna- tivt kan Konstfack placeras utefter norra kajen väster om Petty. 
 Nivåskillnaderna gör att lokaler kan förläggas ljust eller mörkt efter vad som kan vara lämpligt. Parkering ordnas i garage under Konstfack eller i bergrum som nås från kajplanet. Alla högskolorna får utblick över inloppet till Stockholm. 
 Expansionsmöjligheter finns i området. 
  
 7.4 
  
 Högskolornas synpunkter på lokaliseringsalternativen 
  
 Samtliga berörda högskolorna har inkommit med synpunkter på de tre lokaliseringsalternativen. I följande avsnitt redovisas översiktligt dessa synpunkter. Yttrandena i sin helhet fogas till betänkandet som bilaga 5. 
 Tre av de sex högskolorna – Konstfack, Kungl. Musikhögskolan och Teaterhögskolan – har rangordnat de tre alternativen. Av denna rangord- ning framgår att både Konstfack och Kungl. Musikhögskolan anser att Konstfackområdet är det bästa, Kvarnholmen är det näst bästa och Hammarby Sjöstad är det minst goda alternativet. Teaterhögskolans rangordning är den motsatta, dvs. med Teaterhögskolans egen termino- logi är Hammarby Sjöstad det minst dåliga alternativet, Kvarnholmen kommer på andra plats och Konstfackområdet är oacceptabelt. 
 Danshögskolan förordar alternativet Hammarby Sjöstad, men rang- ordnar inte inbördes de två övriga alternativen. 
 Dramatiska institutet ställer sig principiellt inte avvisande till något av alternativen. Dock har DI i ett reviderat remissvar gjort tillägget att institutet förordar Konstfackområdet. DI rangordnar inte de två övriga alternativen inbördes. 
 Operahögskolan anser att Kvarnholmen och Konstfackområdet är de mest intressanta, medan alternativet Hammarby Sjöstad rönt begränsat intresse. 
 Flera av högskolorna har också framfört synpunkter på förslagen till utformning av de tre campusalternativen. Dessa synpunkter redovisas 
  
 50  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ  
 SOU 1998:10 
  
 inte här eftersom förslagen endast är idéskisser och inga slutliga förslag vad gäller byggnadernas storlek och placering. 
 Konstfackområdet 
 De fördelar som främst framhållits avseende Konstfackområdet är det centrala läget med närhet till centrum och till en rad olika  
 kultur-, 
  medie- och utbildningsinstitutioner och dessutom till kommersiell och annan service. Därtill kommer närheten till Nationalstadsparken. Brown sikhögskolan har dessutom pekat på att det i detta område etableras alltfler företag med anknytning till IT och underhållning, alltså tänkbara samarbetspartners till deltagarna i ett konstnärligt campus. 
 Området har goda kommunikationer, vilket enligt högskolorna är mycket betydelsefullt. De konstnärliga högskolorna använder i stor utsträckning lärare på deltid, gästföreläsare och tillfälligt anställda tim- lärare. Även för studenterna och den publik som skall besöka högskolor- na är goda kommunikationer väsentliga. 
 Enligt Konstfack har området det bästa publikunderlaget av de tre förslagen. Konstfacks nuvarande läge är välkänt för stockholmarna och har skapat en egen identitet åt området som konst- och kulturcentrum. 
 De huvudsakliga nackdelarna som framförts är att utbyggnadsmöj- ligheterna på kort sikt är begränsade och att förslaget innebär en viss överexploatering. En inte obetydlig del av lokalerna måste därför förläg- gas under jord, något som såväl Danshögskolan som Teaterhögskolan har kraftiga invändningar mot. Danshögskolan anser också att området helt saknar skönhetsvärde. 
 Hammarby Sjöstad 
 De fördelar med Hammarby Sjöstad som framförts är främst att lokaler- na kan utformas efter högskolornas önskemål eftersom det är fråga om nybyggnation för samtliga högskolor. Området erbjuder goda utveck- lingsmöjligheter och expansionsmöjligheter samt närhet till en levande stadsmiljö. Danshögskolan, som förordar detta område, anser att områ- det har ett mycket fint läge vid Hammarby Sjö och uppfyller kravet på skönhetsvärde. Därtill påpekar Danshögskolan att förutsättningen för samarbete redan vid planeringen ger de berörda högskolorna en gemen- sam start som kan bli positivt. 
 Teaterhögskolan framför att den relativa närheten till Teaterhögsko- lans nuvarande lokaler gör att man med lite god vilja kan hitta både en rationell, praktisk och ekonomisk lösning, där Teaterhögskolan i sin 
  
 SOU 1998:10 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 51 
  
 nuvarande utformning och placering betraktas som en västlig utpost i ett framtida konstnärligt högskolecampus i Hammarby Sjöstad. 
 Nackdelarna som flera av högskolorna framfört är att läget är perifert och kommunikationerna är osäkra. Därtill kommer att det föreslagna campuset ligger på ett gammalt industriområde med eventuella giftrester i marken, varför sanering av detta kan antas bli dyrt och tidsödande. 
 Kvarnholmen 
 Kvarnholmens främsta fördel är, enligt vad som framförts, dess natur- sköna läge vid inloppet till Stockholm samt dess spännande topografi. Flera av högskolorna har också framhållit den positiva inställningen från Nacka kommun som samtidigt innebär en snabb planprocess. Ett utlovat snabbt byggande är givetvis också en fördel. 
 De främsta nackdelarna är det perifera läget och osäkerheten vad gäller kommunikationer. Eftersom dessa två faktorer är de som framför allt framförts till förmån för Konstfackområdet anses de vara de avgö- rande nackdelarna för Kvarnholmen och även för Hammarby Sjöstad. Därtill har både Kungl. Musikhögskolan och Danshögskolan framhållit att problem kan uppstå vid omb yggnad av befintliga byggnader som uppförts för helt andra ändamål än de nu aktuella. 
  
 7.5 
  
 Allmänna synpunkter 
  
 Utöver de synpunkter som högskolorna framfört avseende de tre lokali- seringsalternativen, har de också gjort vissa påpekanden av mer generell karaktär. 
  
 Danshögskolan  
 sammanfattar sina villkor för att högskolan skall in- gå i campus i följande punkter 
  
 - 
  
 att Danshögskolan skall vara en självständig högskola, 
  
 - 
  
 att Danshögskolan får större lokaler med dagsljus och stor luftvolym i arkitektoniskt estetisk utformning med hänsyn till den kreativitets- skapande verksamhetens behov 
  
 - 
  
 att Danshögskolan får en egen huskropp med övningsscen 
  
 - 
  
 att Danshögskolan får full kostnadstäckning för samtliga merkostna- der som uppkommer 
  
 Dramatiska institutet  
 påpekar att kostnadsaspekten för de tre lokali- seringsalternativen inte är redovisade. Därför kan Dramatiska institutet konstatera att endast Konstfackalternativet är ekonomiskt överblickbart, medan alternativen Kvarnholmen och Hammarby Sjöstad, ur ekonomis- ka aspekter, är svårare att bedöma. 
  
 52 
  
 7 Möjliga lokaliseringsalternativ 
  
 SOU 1998:10 
  
 Konstfack  
 framför att oavsett hur lokaliseringsfrågan för ett even- 
  
 tuellt campus löses, uppstår avsevärda svårigheter att inom givna ramar 
  
 betala den högre hyra, som såväl ett ombyggnadsalternativ som ett 
  
 nybygge skulle medföra. Särskilt för olika gemensamma funktioner, 
  
 såsom bibliotek, restaurang, hörsal m.m. erfordras ett tillskott av medel. 
  
 Sådana gemensamma satsningar är samtidigt nödvändiga delar av och 
  
 karaktäristiska för ett samlat campus. Konstfack menar att en samlad 
  
 lokalisering av de berörda högskolorna i sig utgör en sådan kreativ 
  
 kraftsamling, att redan detta utgör ett starkt motiv för att etablera ett 
  
 campus. 
  
 Konstfack  
 har också, liksom  
 Proctor  
 , i sitt yttrande 
  
 angivit de fördelar som en samlad campuslösning erbjuder. Dessa 
  
 synpunkter har jag delvis använt som underlag i min beskrivning av 
  
 campusidén i kapitel 6. Synpunkterna framgår i sin helhet av yttrandena 
  
 i bilaga 5. 
  
 Operahögskolans 
  
 allmänna uppfattning är att en lokalisering t ill ett 
  
 campus inte nödvändigtvis är den bästa lösningen på högskolans lokal- 
  
 problem. Operahögskolan förutsätter också att eventuellt ökade lokal- 
  
 kostnader inte påverkar förutsättningarna för att bedriva en kvalitativ 
  
 undervisning. 
  
 Teaterhögskolan 
  
 framhåller att 
  
 dess grundläggande inställning be- 
  
 träffande förslaget att infoga Teaterhögskolan i ett gemensamt campus inte har förändrats. Teaterhögskolan ser inte några fördelar som tillnär- melsevis skulle uppväga de peda gogiska, konstnärliga, praktiska och ekonomiska nackdelar som campusförslaget skulle innebära för Teater- högskolan. Högskolan pekar särskilt på de ekonomiska konsekvenserna av nybyggda lokaler som antingen skulle innebära en kraftig minskning av högskolans lokaler eller en väsentlig överföring av utbildningsresurser för att täcka de högre lokalkostnaderna. 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag  
 53 
  
 8 Förslag 
  
 8.1 
  
 Ett konstnärligt campus 
  
 Som redovisningen i det föregående visar är inställningen bland de aktuella konstnärliga högskolorna splittrad både vad gäller campusidén som sådan och lokaliseringen av ett konstnärligt campus. Sammanfatt- ningsvis är högskolornas inställning till själva campusidén, utifrån de synpunkter jag inhämtat löpande under utredningsarbetet tillsammans med de synpunkter som högskolorna redovisat i sina yttranden över de tre lokaliseringsalternativen, följande. 
 Tre av högskolorna – Konstfack, Dramatiska institutet och Kungl. Musikhögskolan – är mycket positiva till ett campus. Danshögskolan ansluter sig till campustanken under vissa bestämda förutsättningar. Operahögskolan, som tidigare under utredningsarbetet redovisat att de inte kan se några fördelar med ett campus, har något modererat sin inställning i sitt yttrande. Där framgår att den allmänna uppfattningen är att en lokalisering till ett campus inte nödvändigtvis är den bästa lösningen på Operahögskolans lokalproblem. 
 Teaterhögskolan är nu liksom tidigare negativt inställd till att ingå i ett konstnärligt campus och har svårt att se fördelarna med ett sådant. Det är dock viktigt att observera att Teaterhögskolan i och för sig inte har någon invändning mot att ett konstnärligt campus byggs, men hög- skolan ser för egen del inga fördelar. De motiv, som Teaterhögskolan framför, är till stor del desamma som de övriga konstnärliga högskolorna redovisar som mer eller mindre självklara förutsättningar för att ingå i ett campus: att självständigheten bevaras, att lokalsituationen inte för- sämras och att medlen för själva utbildningen inte minskar. Betraktad i detta perspektiv är inställningen till campusidén inte så olika som det kan förefalla. Dock är jag medveten om att Teaterhögskolan inte är intresse- rad av att ingå i ett campus även om de här redovisade farhågorna kan undanröjas. Teaterhögskolan ser ett värde i att vara också lokalmässigt fristående med närhet till den teater publik, som lärt sig hitta till hög- skolans föreställningar. Högskolan är mycket tillfredsställd med den nuvarande lokalsituationen och ser inga som helst fördelar med att ingå i ett campus. 
 54  
 8 Förslag  
 SOU 1998:10 
 Med hänsyn till direktiven och till de synpunkter jag redovisat i det föregående föreslår jag att ett konstnärligt campus byggs omfattande de sex konstnärliga högskolor i Stockholm som har angivits i direktiven. De allmänna motiven för ett campus har redovisats i kapitel 6. Med hänsyn till synpunkterna från de berörda högskolorna vill jag samtidigt under- stryka att en förutsättning bör vara att kostnaderna för högskolorna blir sådana att ingen väsentlig minskning av medlen för undervisningen blir följden. Det är också viktigt att högskolorna får behålla sin självständiga ställning som egna högskolor. I ett framtida campus, där högskolorna är lokaliserade till samma område, ökar förutsättningarna för ett fruktbä- rande samarbetet dem emellan. 
 En eventuell verksamhetsmässig integrering mellan eller en samman- läggning av några av högskolorna i en framtid bör endast komma till stånd på begäran av de berörda högskolorna, i varje fall inte mot deras önskan. 
 Jag anser vidare att följande lokalmässiga förutsättningar bör gälla för ett konstnärligt campus. 
 Varje högskola bör ha en egen byggnad. Den egna byggnaden är viktig för respektive högskolas identitet och för att respektive utbildnings speciella krav skall kunna tillgodoses. 
 Vissa lokaler kan med fördel vara gemensamma för samtliga hög- skolor. Till dessa lokaler hör restaurang/café, bibliotek, vaktmästeri, vissa föreläsningssalar och kårlokaler. Att dessa lokaler är gemensamma är en förutsättning för att studenter, lärare och annan personal kan mötas. Kombinationen av egna lokaler och gemensamma lokaler ger möjlighet till både avskildhet och samarbete. Vidare bör hela utform- ningen av campus inbjuda till kontakter mellan högskolorna, bidra till att skapa intrycket av kraftcentrum för konstnärlig verksamhet och vara estetiskt tilltalande. 
  
 8.2 
  
 Tre lokaliseringsalternativ 
  
 Enligt mina direktiv skall jag överväga om en om- och tillbyggnad av nuvarande Konstfackkvarteret eller kringliggande område är lämplig för ett campus. Jag har i föregående kapitel visat att det är möjligt att bygga ett campus för alla sex konstnärliga högskolor på Konstfackområdet. Jag skall också enligt direktiven överväga om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsättningar för ett konstnärligt centrum. För att kunna göra denna bedömning har jag, vilket redovisats ovan, undersökt två andra lokaliseringsalternativ nämligen Hammarby Sjöstad och Kvarn- holmen. Min bedömning av dessa tre alternativ är följande. 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag 
  
 55 
  
 Konstfackområdet utpekas särskilt i direktiven. Fördelarna med detta 
  
 alternativ är att Konstfack och Dramatiska institutet redan ligger där och 
  
 det är praktiskt möjligt att förlägga de övriga fyra högskolorna till 
  
 området. Därtill kommer att detta område är relativt centralt beläget med 
  
 närhet till Filmhuset,  
 TV-huset, 
  Radiohuset och Berwaldhallen och till 
  
 andra kulturinstitutioner i centrala staden, till kyrkor (vilket har betydel- 
  
 se för Kungl. Musikhögskolan) och specialbutiker samt till  
 Fält-översten 
  
 med sina butiker och kommunal service. Kommunikationerna är goda 
  
 och området är lättillgängligt för 
  
 publik. Det förhållandevis centrala 
  
 läget underlättar också tillgängligheten för de timlärare som undervisar vid de konstnärliga högskolorna och har sin huvudsakliga arbetsplats i centrala staden. Området gränsar till Ladugårdsgärdet och National- stadsparken med de möjligheter detta innebär vad gäller evenemang av olika slag samt rekreation. 
 I föregående kapitel har de olika högskolornas inställning till Konst- fackområdet redovisats. Av redovisningen framgår det att området har förordats som det bästa av Konstfack, Kungl. Musikhögskolan och Dramatiska institutet medan Operahögskolan anser att området är intressant utan att göra någon rangordning. 
 Ett problem med Konstfackalternativet är att det förutsätter att en del av Gärdesskolans tomt kan disponeras. Detta finns det ännu inga beslut om. I en skrivelse från Stadsbyggnadskontoret i Stockholms stad, Östermalms stadsdelsförvaltning och SISAB (Skolfastigheter i Stockholm AB) uttrycks dock en positiv inställning till att förlägga ett campus med de konstnärliga högskolorna till kvarteret Tre Vapen. 
 En annan nackdel är de ytterst begränsade expansionsmöjligheterna i området, med de förutsättningar som nu gäller. Därtill kommer att områdets läge vid gränsen till Nationalstadsparken innebär särskilda krav och restriktioner för hur nybebyggelse får utfo rmas. 
 De två andra lokaliseringsalternativen ger i det sistnämnda avseendet betydligt bättre förutsättningar. Såväl i Hammarby Sjöstad som på Kvarnholmen finns goda expansionsmöjligheter och därtill möjligheter att bygga studentbostäder i omedelbar närhet till ett campus. Hammarby Sjöstadsalternativet erbjuder dessutom möjligheten att tillgodose de olika högskolornas krav och önskemål utan hänsynstagande till befintliga byggnader. Kvarnholmsalternativet innebär att vissa befintliga byggna- der ianspråktas, men möjligheterna är stora att anpassa dem invändigt till högskolornas önskemål. Kvarnholmens främsta fördel är, enligt min bedömning, det unika läget vid inloppet till Stockholm samt den intres- santa framtidsvision som presenterats för Kvarnholmen, som en nod i Östersjöregionens utveckling. Även alternativet Hammarby Sjöstad är, enligt min uppfattning, ett spännande alternativ med den t illtänkta place- 
  
 56 
  
 8 Förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 ringen vid vattnet i en helt nybyggd stadsdel som innebär en utvidgning 
  
 av innerstaden 
 . 
  
 Nackdelarna med båda dessa alternativ är att de rent geografiskt lig- 
  
 ger på längre avstånd från Stockholms city, vilket också innebär att 
  
 avståndet till de viktigaste kulturinstitutionerna och den stora publiken är 
  
 längre än vad som är fallet för Konstfackområdet. Man kan inte heller 
  
 bortse från osäkerheten vad gäller framtida kommunikationer trots 
  
 presenterade planer vad gäller utbyggnad. 
  
 Två av högskolorna, Danshögskolan och Teaterhögskolan, har i sin 
  
 bedömning ansett att Hammarby Sjöstad är det bästa alternativet. Som 
  
 framgått tidigare vill dock Teaterhögskolan för egen del inte ingå i något 
  
 campus. Ingen av högskolorna har förordat Kvarnholmen framför de 
  
 övriga, men samtidigt har inte heller någon av högskolorna ansett att 
  
 Kvarnholmen är det sämsta alternativet. 
  
 Redovisningen visar med all tydlighet att det inte finns någon entydig 
  
 uppfattning från högskolorna själva. För egen del anser jag att alla tre 
  
 alternativen är möjliga och att vart och ett av dem skulle kunna erbjuda 
  
 ett tillfredsställande campus. Redovisningen visar också på de för- och 
  
 nackdelar, som finns i de tre alternativen. En viktig och kanske avgöran- 
  
 de fråga för det slutliga valet av lokaliseringsalternativ är vad det skulle 
  
 innebära i kostnadshänseende för högskolorna. Jag har, som framgår av 
  
 kapitel 5, inte haft möjlighet att göra några kostnadsberäkningar och kan 
  
 därför inte redovisa effekterna på hyresnivåerna av de tre alternativen. I 
  
 mina resonemang är därför utgångspunkten att kostnaderna är i stort 
  
 lika. 
  
 Mot bakgrund av vad jag här har anfört bör alla tre alternativen fin- 
  
 nas med i den fortsatta processen. Ett slutgiltigt ställningstagande till 
  
 förmån för ett av alternativen bör anstå tills hyresnivåerna kan redovisas 
  
 någorlunda realistiskt. Det framgår också av högskolornas synpunkter 
  
 att hyreskostnaderna spelar en mycket viktig roll för bedömningen av 
  
 lokaliseringsalternativen. 
  
 Med utgångspunkt i kända förhållanden och högskolornas egna syn- 
  
 punkter är jag beredd att ge ett visst förord för Konstfackalternativet. 
  
 Motivet är de synpunkter, som jag redovisade ovan: det relativt centrala 
  
 läget, bra och kända kommunikationer, närheten till andra kulturella 
  
 institutioner och inte minst det förhållandet att två av högskolorna, 
  
 Konstfack och Dramatiska institutet, redan finns i området och alltså 
  
 inte behöver flytta. Jag delar i och för sig 
  
 uppfattningen att båda Ham- 
  
 marby Sjöstad och Kvarnholmen erbjuder betydligt mer av skönhetsvär- 
  
 de än Konstfackområdet. Vad gäller avstånden är det självklart att 
  
 bedömningen beror på från vilken punkt mätningen görs. Av allt att 
  
 döma skulle det, när kommunikationerna är utbyggda, gå snabbare att 
  
 förflytta sig med kollektivtrafikens hjälp 
  
 till Hammarby Sjöstad och 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag  
 57 
  
 Kvarnholmen än till Konstfack om man utgår från Slussen eller södra delen av Stockholm. Jag har också förståelse för de kritiska synpunkter som har framförts mot att så många lokaler måste förläggas under jord i Konstfackalternativet. Å andra sidan är det fråga om lokaler som skall vara mörklagda, och det bör inte innebära någon avgörande nackdel att de inte ligger ovan jord. 
 Jag ger alltså sammanfattningsvis ett visst förord för Konstfackalter- nativet men vill åter understryka att de båda andra alternativen också skulle innebära bra och i vissa avseenden till och med bättre lösningar. Inget av alternativen bör därför avföras på nuvarande stadium. En närmare analys och beräkning av de framtida hyreskostnaderna måste vägas in och kan då få en avgörande betydelse för det slutliga ställ- ningstagandet. 
  
 8.3 
  
 Övriga frågor 
  
 8.3.1 
  
 Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut 
  
 Regeringen har till utredningen överlämnat ett förslag angående samord- ning av verksamheten vid Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut med Kungl. Musikhögskolans i Stockholm verksamhet. Förslaget har utarbetats av rektor för Kungl. Musikhögskolan i Stockholm, Allen, på uppdrag av chefen för Utbildningsdepartementet. 
 Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut har funnits i nuvarande form sedan 1986 då dåvarande Edsbergs Musikinstitut ombildades t ill stiftelse. Stiftare var Kungl. Musikaliska Akademien, Sveriges Riksradio AB och Stiftelsen Institutet för Rikskonserter. Före 1986 var Sveriges Radio huvudman för Edsbergs Musikinstitut. 
 Edsbergs Musikinstitut, som när det bildades år 1958 hette Sveriges Radios musikskola, tillkom med syfte att dels utveckla utbildningen av kammarmusiker, dels få fram förstklassiga musiker till Sveriges Radios Symfoniorkester. 
 Enligt stadgarna för Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut, som besluta- des av regeringen år 1986, är stiftelsens ändamål att komplettera den högre musikutbildningen och fortbildningen i landet genom fördjupade, specialiserade och främjande insatser i solist- och ensembleverksamhet samt att bedriva avancerad försöksverksamhet med anknytning till stiftelsens uppgifter. Utbildningen är förlagd t ill Edsbergs slott i Sollentuna kommun. 
  
 58 
  
 8 Förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut får sedan budgetåret 1986/87 stats- 
  
 bidrag för 
  
 sin verksamhet. 
  
 För 
  
 budgetåret 
  
 1998 är 
  
 statsbidraget 
  
 4 208 000 kronor. Det finns inget avtal mellan staten och Stiftelsen 
  
 Edsbergs Musikinstitut som reglerar statsbidraget, redovisningsskyldig- 
  
 heter m.m. 
  
 Hudson föreslog i sin utredning 
  
 Konstnärlig högskoleutbildning 
  
 (SOU 1992:12) att utbildningen vid Edsbergs Musikinstitut skulle bli en 
  
 påbyggnadsutbildning vid Musikhögskolan i Stockholm. Motiveringen 
  
 var att en sådan lösning skulle ge god grund för utbildning på hög 
  
 internationell nivå och en koncentration av påbyggnadsutbildning för 
  
 kammarmusiker i Stockholm. Någon sammanslagning med Musikhög- 
  
 skolan föreslogs inte i propositionen Högre utbildning för ökad kompe- 
  
 tens (prop. 1992/93:169, sid 69) när frågan behandlades. I stället före- 
  
 slog föredragande en höjning av statsbidraget till Stiftelsen Edsbergs 
  
 Musikinstitut med en miljon kronor för att möjliggöra ett genomförande 
  
 av det program som Edsbergs musikinstitut föreslagit. 
  
 Styrelsen för Edsbergs Musikinstitut, som består av företrädare för 
  
 stiftarna samt en ordförande som utses av regeringen, beslutade i april 
  
 1994 att ändra dels stiftelsens namn Parker ill Stiftelsen Edsbergs Kammar- 
  
 musikakademi, dels ändamålet till att bedriva kammarmusikaliskt inrik- 
  
 tad utbildning. Något godkännande från regeringens sida kom dock 
  
 aldrig till stånd eftersom Kammarkollegiet avstyrkte bifall till ansökan. 
  
 Kammarkollegiet påpekade i sitt yttrande att det krävs permutation för 
  
 ändring av stiftelsens ändamål. 
  
 På styrelsens uppdrag gjordes en intern utredning och utvärdering i 
  
 maj 1996. Av denna framgick att en stor del av eleverna studerade på 
  
 grundnivå, 
  
 trots styrelsens beslut 
  
 år 
  
 1990 
  
 att utbildningen framöver 
  
 endast skulle bedrivas på påbyggnadsnivå. Fortbildning bedrevs inte 
  
 trots styrelsens beslut år 1990 att Edsbergs Musikinstitut skulle erbjuda 
  
 etablerade musiker en kvalificerad fortbildning. Vidare framgick av 
  
 utredningen att Edsbergs Musikinstitut bildades vid en tidpunkt då 
  
 många ansåg att utbildningen vid landets musikhögskolor inte hade en 
  
 tillräcklig nivå för musiklivets behov. Utvecklingen under senare år hade 
  
 dock inneburit att musikhögskolorna kraftfullt förändrat sin utbildning 
  
 och att de generellt sett numera låg på en mycket hög nivå – även vid en 
  
 internationell jämförelse. Edsbergs Musikinstitut hade under samma 
  
 period inte förverkligat de riktlinjer som styrelsen hade fastslagit beträf- 
  
 fande institutets inriktning. Enligt utredningen var risken uppenbar att 
  
 Edsbergs Musikinstitut av omvärlden kunde komma att betraktas som en 
  
 parallell musikhögskola men utan en högskolas resurser eller formella 
  
 status. 
  
 I utredningen presenterades fyra alternativa framtidsscenarier. Ett av 
  
 dessa var 
  
 ett inlemmande av 
  
 Edsbergs Musikinstitut 
  
 i KMH, vilket 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag  
 59 
  
 styrelsen förordade. Styrelsen föreslog i en skrivelse till Utbildnings- departementet i november 1996 att en organisatorisk och ekonomisk samordning med Kungl. Musikhögskolan skulle prövas. 
 Det kan vara på sin plats att notera att enighet inte råder mellan styrelsen för Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut å ena sidan och rektor, lärare och elever å andra sidan vad gäller institutets framtid. När styrel- sen lämnade utredningen och sitt förslag departementet inlämnades också en skrivelse som, enligt vad som angavs i skrivelsen, rektor, intendent, lärarkår och elevkår stod bakom. I skrivelsen ifrågasattes vad som framkommit i styrelsens utredning, och sammanfattningsvis angavs att utredningen var alltför bristfällig för att ligga till grund för ett beslut om Edsbergs framtid. Bland annat redovisades i skrivelsen resultatet av en enkät som visade att det inte fanns något som helst stöd bland lärarna för förslaget att inlemma Edsbergs Musikinstitut i KMH. 
 Utbildningsministern gav i mars 1997 Allen i uppdrag att, efter samråd med styrelsen för Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut samt styrelsen för Kungl. Musikhögskolan i Stockholm, lämna förslag till samordning och samlokalisering av Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut med Kungl. Musikhögskolan i Stockholm. 
 Malmgren föreslår i sin utredning att Edsbergs Musikinstitut och KMH slås samman från och med den 1 januari 1998, att samtliga anställda vid Edsbergs Musikinstitut erbjuds tjänst vid KMH samt att en professur i kammarmusik inrättas med ansvar för hela KMH:s kammarmusikverksamhet. Påbyggnadsutbildningen i kammarmusik föreslås förläggas till Edsbergs slott. Därtill föreslår Alvarado vissa andra förändringar och resursförstärkningar till KMH. Lopez utredning överlämnades till Utbildningsdepartementet i maj 1997. 
 Jag har i mitt arbete sammanträffat med såväl styrelsens ordförande som styrelserepresentanter för de tre stiftarna. Dessa har framhållit att styrelsen är mycket positiv till Lopez förslag. Även rektor och lärare vid institutet ställer sig, med de givna förutsättningarna, positiva till Lopez förslag. Styrelsen anser att det är olyckligt att Lopez utredning har överlämnats till mig eftersom detta innebär att Lopez förslag inte kunde genomföras den 1 januari 1998, vilket styrelsen hade förväntat sig. 
 Slutsats 
 För min egen del anser jag inte att jag har anledning att ta ställning till ett eventuellt organisatoriskt samgående. Lopez utredning ger ett tillräckligt underlag för beslut. Däremot anser jag att, om ett samgående blir realiserat, även den verksamhet som bedrivs i Edsbergs slott skall 
  
 60 
  
 8 Förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 inrymmas i ett nytt campus. Det skulle te sig synnerligen underligt om 
  
 några av de konstnärliga högskolor, som idag inte vill ingå i en samloka- 
  
 lisering med övriga konstnärliga högskolor i Stockholm, mot sin vilja 
  
 kommer att förläggas i ett nytt campus samtidigt som en del av KMH 
  
 skall ligga kvar i Edsberg i Sollentuna kommun. Flertalet av de argu- 
  
 ment som framförts från bl.a. KMH mot en lokalisering till Hammarby 
  
 Sjöstad eller Kvarnholmen kan med än större styrka hävdas just beträf- 
  
 fande Scott. 
  
 Enligt min mening måste således KMH:s lokaler i ett nytt campus 
  
 dimensioneras så att även utbildningen vid Edsbergs Musikinstitut kan 
  
 rymmas där. 
  
 Innan ett nytt campus står klart bör dock lokalerna i Edsbergs slott 
  
 användas i enlighet med Lopez förslag vilket innebär att slottet 
  
 används några år in på  
 2000-talet. 
  
 Eftersom Lopez utredning har överlämnats till mig, vill jag göra 
  
 följande kommentar avseende de två sista avsnitten i utredningen vilka 
  
 behandlar tidsplan för sammanläggning och upplösning av stifte lse. 
  
 Alvarado föreslår att sammanslagningen skulle ha skett från och 
  
 med den 1 januari 1998, vilket inte skedde. Jag har dock erfarit att ett 
  
 avtal mellan KMH och Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut kommer att 
  
 tecknas med innebörden att KMH ansvarar för utbildningen vid Scott 
  
 fr.o.m. den 1 april 1998. En sammanslagning kan ske 
  
 tidigast den 
  
 1 januari 1999. Såvitt jag har kunnat utröna är den enda mö 
  
 jliga proce- 
  
 duren den att regeringen i budgetpropositionen för 1999 inte föreslår att 
  
 statsbidrag skall anvisas till Stiftelsen Edsbergs Musikinstitut. I stället kan regeringen föreslå ett utökat uppdrag och därmed höjt anslag till KMH, en lösning som har stöd hos samtliga stiftare. Under förutsättning att riksdagen beslutar i enlighet med regeringens förslag, kommer Stiftel- sen Edsbergs Musikinstitut inte att ha några ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet från den 1 januari 1999. Proceduren är i princip den samma som den procedur som nu tillämpas för att överföra verk- samheten vid Stiftelsen Svenska Institutet till den nya myndigheten Svenska Institutet. 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag  
 61 
  
 8.3.2 
  
 Den högre teaterutbildningen i Stockholm 
  
 Skrivelse från Teaterhögskolan i Stockholm 
 Regeringen har till utredningen överlämnat en skrivelse från Teater- högskolan i Stockholm med synpunkter på en samlad högre teaterutbild- ning i Stockholm. I skrivelsen behandlas problematiken kring förhållan- det att Teaterhögskolan utbildar skådespelare, medan övrig teaterutbild- ning, som exempelvis utbildning av regissörer, scenografer och drama- turger, är förlagd till Dramatiska institutet (DI). Enligt skrivelsen har det mest iögonenfallande problemet genom åren varit att regieleverna vid DI utbildas utan tillräcklig kontakt med skådespelareleverna vid Teaterhög- skolan. 
 Som framgår ovan i kapitel 2 föreslog Hudson i sitt betänkande  
 Konstnärlig högskoleutbildning  
 (SOU 1992:12) att DI och Teaterhög- skolan skulle föras samman till en scen/mediehögskola. Ellis motivering var att det fanns tillräcklig grund för att de två högskolorna i sin helhet skulle ingå i en gemensam organisation, trots att det i första hand var teaterdelen vid DI som samarbetat med Teaterhögskolan. Förslaget avstyrktes av båda högskolorna och ledde inte heller till något förslag från regeringen. 
 En översyn av verksamheten vid DI gjordes i slutet av  
 1980-talet 
  av en särskild utredare och redovisades i betänkandet  
 En högskola i ut- veckling  
 (SOU 1990:104). Utredaren drog slutsatsen att nå gon samman- slagning av teaterutbildningen vid DI och skådespelarutbildningen vid Teaterhögskolan inte borde genomföras. Utredaren ansåg däremot att samarbetet mellan de båda högskolorna borde ges fastare och mer lång- siktigt planerade former. 
 Enligt Teaterhögskolans skrivelse har fastare och långsiktiga arbets- former inte kunnat förverkligas. Från Teaterhögskolans sida har man ofta valt att prioritera kontakten med teaterlivet utanför utbildningsvä- sendet, och framstående regissörer har anlitats som lärare och iscensätta- re vid högskolans produktioner. Dock har, enligt Teaterhögskolan, flera ambitiösa samarbetsprojekt genomförts. 
 Styrelsen för Teaterhögskolan föreslår i skrivelsen att en ny teater- högskola bildas som under fortlöpande arbete får möjlighet att praktiskt utforma sina pedagogiska metoder, formulera sina konstnärliga mål och bygga upp en ny organisation. Denna nya teaterhögskola skulle i ett inledningsskede bestå av två institutioner: institutionen för skådespelar- utbildning, dvs. den nuvarande Teaterhögskolan, och institutionen för regi, scenografi och övrig teaterutbildning, dvs. den nuvarande teaterav- 
  
 62 
  
 8 Förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 delningen vid DI. Det skulle bli den nya högskolestyrelsens 
  
 uppgift att 
  
 verka för en samordning av undervisningen mellan de två eller eventuellt tre (en tredje institution för fortbildning och vidareutbildning) institutio- nerna. I avvaktan på lösningen av de för den nya teaterhögskolan gemen- samma lokalfrågorna skulle de lokaler som för närvarande finns på DI och Teaterhögskolan utnyttjas. 
 Styrelsen föreslår samtidigt att en ny film- och mediehögskola skapas av det som skulle återstå av DI. Man påpekar att avsikten med förslagit är att den nya uppdelningen av arbetsuppgifter mellan Teater högskolan och DI skulle innebära en ny och fruktbar utgångspunkt för arbetet inte bara inom Teaterhögskolan utan också inom DI. Film- och medieområ- det förefaller oss står på tröskeln till en helt ny värld med helt nya tek- niska och konstnärliga möjligheter. Här kan en ny film- och mediahög- skola stå inför en utmaning som pekar i helt andra riktningar än de som är aktuella inom teaterutbildningen, som ju måste vara en utbildning som syftar till kommunikation i rummet människa till människa. 
 Skrivelsen avslutas med följande slutord. Styrelsen för Teaterhög- skolan hoppas få möjlighet att diskutera dessa frågor med styrelse och ledning för Dramatiska institutet och med dess lärare, elever och övrig personal. En snabb lösning av en omfördelning av utbildningsansvaret på våra områden, skulle göra det möjligt att därefter mycket snart och med en helt annan konkretion diskutera en eller flera lösningar av de konstnärliga högskolornas lokalproblem när man också vet hur den nya teaterhögskolans lokalbehov ser ut. 
 Skrivelse från Dramatiska institutet 
 Dramatiska institutet (DI) har inkommit med en skrivelse till utredningen där DI bemöter Teaterhögskolans skrivelse. Skrivelsen har behandlats i DI:s styrelse. 
 DI börjar med att konstatera att det är orimligt att teaterutbildningen är uppdelad på två högskolor. Detta är de båda högskolorna överens om. DI har dock en annan uppfattning än Teater högskolan om lösningen på detta problem. DI anser att den enda rimliga lösningen är ett samgående mellan högskolorna eftersom konstformerna film/TV/media och teater har en gemensam kultur, arbetsmarknad och kunskapsutveckling. Detta hindrar inte att grundutbildningarna skall drivas under stor självständig- het och till viss del oberoende av varandra. DI utvecklar närmare skälen till sitt ställningstagande. 
 Det viktigaste skälet är, enligt DI, att studenterna kommer att arbeta gränsöverskridande mellan teater, radio och film/TV. Skådespelaryrket riktar sig för varje år allt starkare mot medierna. Kontakt- och 
  
 SOU 1998:10 
  
 8 Förslag  
 63 
  
 kunskapsbehovet mellan teater och medier är därför självklart också för skådespelarutbildningen, även om basen naturligtvis domineras av teater. Mellan de två konstarterna finns starka samband. De främsta konstnä- rerna har ofta varit framstående inom båda konstformerna. DI anser att om verkligheten inte sätter gränser, bör inte utbildningarna göra det. Personliga kontakter inom den egna konstnärsgenerationen är avgörande för studenternas fortsatta möjligheter. Dessa kontakter grundläggs och prövas naturligt under studietiden. Att denna kontakt ger rent konstnärli- ga utvecklingsmöjligheter är lika självklart. 
 Vidare framhålls att högskolans ansvar är större nu än då institu- tionerna och branschen tillhandahöll övningsmöjligheter. Utbildningen är därför, enligt DI, mer avgörande nu än förr vad gäller bredd på kunska- perna och förmåga att utbilda begåvade studenter inom mer än ett av- gränsat område. 
 Utöver den gemensamma kulturen och den gemensamma arbetsmark- naden framhåller DI i skrivelsen en rad andra skäl till att sammanföra de två högskolorna. Det pekas på den nackdel två små högskolor innebär vad gäller minskad dynamik och flexibilitet för var och en. En liten högskola är sårbar för förändringar i omvärlden, medan en större hög- skola innebär möjligheter till omprioriteringar mellan utbildningarna vilket är till fördel både vid kris och utveckling. En sammanslagning innebär också ett gemensamt kansli med gemensamma och därför till- räckliga personella resurser för administrativa uppgifter. 
 En sammanhållen högskola för film och teater ökar möjligheterna att tillgodose behovet av fortbildning och att klara den tredje uppgiften, dvs. den samhällsinriktade verksamheten. 
 Slutligen pekar DI på den överbyggnad av kunskap, forskning och samhällsnytta som förväntas av en högre utbildning, och som blir ganska svag i en mindre högskola. En liten högskola med få och högspecialise- rade utbildningar får ofta karaktären av yrkesskola. 
 Dessa argument framförs således  
 för  
 en sammanläggning av de två högskolorna. I skrivelsen framhålls också de nackdelar det skulle innebä- ra för DI som helhet om teaterutbildningarna separeras från DI. Teater- utbildningarnas samband med annan utbildning inom DI redovisas utbildning för utbildning. 
 DI konstaterar avslutningsvis att det i Teaterhögskolans skrivelse inte anges några pedagogiska, konstnärliga eller ekonomiska aspekter och inte heller några kultur- eller utbildningspolitiska skäl, som inte bättre tas till vara i en samordnad högskola än i Teaterhögskolans förslag. Med bibehållande av utbildningarnas självständighet, anser DI, att de skäl som redovisats motiverar att de två högskolorna samordnas till en hög- skola. Den teaterhögskola som ryms i denna gemensamma högskola bör, 
  
 64 
  
 8 Förslag 
  
 SOU 1998:10 
  
 enligt DI, ha en egen identitet och en egen byggnad: Ett teaterhus med ett 
  
 ansikte ut mot publiken i form av scen och studior. 
  
 Skrivelsen avslutas med följande kommentar. Självständighet och 
  
 oberoende är ett självklart värde för teaterutbildningarna. Det finns en 
  
 tradition och särart inom teatern, som inte kan eller bör säljas ut till 
  
 media. Det gemensamma i kultur, arbetsmarknad och framtida utveck- 
  
 ling gör det dock olämpligt med skilda högskolor. Självständigheten i en 
  
 samordnad högskola kan väl kombineras 
  
 med det uppenbart gemensam- 
  
 ma. Alla till glädje, framför allt för studenterna och därmed för den framtida konsten. 
 Slutsats 
 Av de ovan redovisade skrivelserna framgår att Teaterhögskolan och Dramatiska institutet är helt överens om att uppdelningen av teaterut- bildningen på de två högskolorna är ett problem. Men det framgår också, med all önskvärd tydlighet, att de två högskolorna har helt olika syn på hur man bör lösa problemet. 
 För min egen del anser jag att en samlokalisering i ett campus, där både DI och Teaterhögskolan ingår, ger förutsättningar för att uppnå vad båda högskolorna eftersträvar. En samlokalisering, som dessutom innebär att de båda högskolorna placeras intill varandra, medger såväl en samverkan mellan skådespelarutbildningen och den övriga teaterut- bildningen som ett fortsatt samband mellan teaterutbildningen inom DI och DI:s övriga utbildningar. Denna lösning är densamma som DI anförde i sitt yttrande över Ellis utredning vilket framgår ovan i avsnitt 2.1.2. 
 Jag anser däremot inte att det nu är aktuellt att föreslå någon organi- satorisk förändring, varken utifrån Teaterhögskolans eller Dramatiska institutets förslag. Om förutsättningar ges för det önskade samarbete och samband mellan utbildningarna som anges i de båda skrivelserna, är det också enligt min uppfattning klokt att avvakta med en eventuell organi- satorisk förändring i den ena eller andra riktningen. Den utveckling som en samlokalisering medför bör, enligt min uppfattning, få bli vägledande för en eventuell framtida organisatorisk förändring. 
  
 SOU 1998:10 
  
 9 Plan för genomförande 
  
 65 
  
 9 Plan för genomförande 
 De konstnärliga högskolor som berörs av denna utredning avgör, i likhet med andra universitet och högskolor och övriga statliga myndigheter, vilka resurser som skall avsättas för hyror av de samlade resurser hög- skolan förfogar över och beslutar själva om vilka lokaler de skall ha. De har således eget lokalförsörjningsansvar. Förutsättningen för en samlo- kalisering är därför att berörda högskolor själva vill ingå i ett campus. 
 I föregående kapitel har jag redovisat högskolornas inställning till campusidén. Där framgår att framför allt Teaterhögskolan avvisar tanken på att ingå i ett campus. Om samtliga sex högskolor skall ingå i ett campus, krävs ett nytt riksdagsbeslut om avsteg från den princip för myndigheters lokalförsörjning som nu gäller. 
 Om ett sådant beslut fattas bör enligt min mening en organisations- kommitté tillsättas. Samtliga berörda högskolor bör vara representerade i organisationskommittén. 
 Organisationskommitténs uppgift bör vara att ansvara för den fort- satta hanteringen av projektet samt ges rätten att fatta beslut avseende lokalisering och även teckna hyreskontrakt för de berörda högskolornas räkning i den utsträckning som behövs för att etablera ett campus. 
 Flertalet av de berörda högskolorna har påpekat att kostnadsaspekten har en avgörande betydelse för ett slutligt ställningstagande till de olika lokaliseringsalternativen. Mer preciserade kostnadsuppskattningar har inte varit möjliga att göra av skäl som jag redovisat ovan i avsnitt 5.1. Som underlag för kostnadsbedömningar erfordras ett detaljerat lokalpro- gram tillsammans med genomarbetade utredningsskisser för de alternati- va lokaliseringarna. Ett sådant program föreligger ännu inte. 
 Organisationskommitténs första uppgift bör därför vara att se t ill att ett detaljerat lokalprogram arbetas fram. Arbetet måste ske med förank- ring i tillgängliga ekonomiska ramar och utgå från en beskrivning av den verksamhet respektive högskola skall bedriva i lokalerna under den närmaste femårsperioden. Respektive högskola måste vara klar över konsekvenserna för såväl verksamhet som ekonomi av programmets genomförande. När ett detaljerat lokalprogram föreligger kan organisa- tionskommittén välja olika vägar för att gå vidare mot hyresavtal för nya lokaler. 
 En väg att gå är att organisationskommittén med programmet som grund begär in fördjupade utredningsskisser från de tre hyresvärdar- 
  
 66  
 9 Plan för genomförande  
 SOU 1998:10 
  
 na/möjliga hyresvärdarna. Skisser och beskrivningar skall vara utforma- de på så ett sådant sätt att de kan utgöra grunden för den kostnadsupp- skattning som antingen organisationskommittén låter utföra eller som begärs av respektive hyresvärd. I anslutning till denna process sker också förhandlingar om pris för tomtmark m.m. Därefter väljer kom- mittén ett av alternativen utifrån de kriterier som kommittén ställt upp. 
 Med detta tillvägagångssätt vägs kostnadsaspekten in i valet av det fördelaktigaste alternativet liksom gestaltningsfrågor och funktionalitet. Jag förordar denna ordning. 
 En annan väg kan vara att organisationskommittén väljer lokalisering utifrån nu kända förhållanden och kan då, efter utarbetande av ett detal- jerat program, låta den utsedda hyresvärden svara för fortsatt utred- ningsarbete/skisser och arkitekturtävling. Alternativt kan kommittén själv svara för arkitekturtävling, låta kalkylera kostnader och först därefter låta hyresvärden fortsätta projekteringen och lämna offert. Givetvis är det möjligt att istället för tävling låta några arkitektkontor utarbeta skisser parallellt. Att själv svara för tävlingen ger organisa- tionskommittén och högskolorna ett större inflytande över det färdiga resultatet. 
 Med detta tillvägagångssätt bortser man från de ekonomiska fördelar en konkurrenssituation mellan hyresvärdarna kan ge till förmån för det tillskott tävlingsmomentet eventuellt kan ge för gestaltning och funktio- nalitet. 
 I samtliga fall kommer organisationskommittén att behöva anlita konsulthjälp för att utarbeta det detaljerade programmet, göra kost- nadskalkyler, utvärdera alternativen etc. Genomförandet av en arkitek- turtävling eller parallella uppdrag medför också kos tnader. 
 För att förbereda för det kommande detaljplanearbetet i respektive kommun bör organisationskommittén inleda en dialog redan i samband med att arbetet med det detaljerade programmet inleds. Planprocessen i respektive kommun inleds med ett förberedande internt utrednings- och planarbete som också innebär samråd och remisshantering. 
 När organisationskommittén beslutat om ett av alternativen går kommunen vidare med detaljplanearbetet. Detta utgår från utrednings- skissen/det vinnande förslaget och leder till att kommunen beslutar om att detaljplanen skall ställas ut för att allmänheten skall få möjlighet att lämna synpunkter enligt plan- och bygglagen. Efter att inkomna syn- punkter bearbetats godkänner stadsbyggnadsnämnden (motsvarande) detaljplaneförslaget. 
 Parallellt med processen i kommunen kan arbetet med planering av projektet och viss projektering ske. Slutligen beslutar kommunfullmäkti- ge om detaljplanen. Efter en överklagandetid träder planen i kraft. Först därefter kan byggstart ske. 
  
 SOU 1998:10 
  
 Bilaga 1  
 67 
  
 Kommittédirektiv 
 Dir 1997:47 
 Utredning om samlokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm 
 Beslut vid regeringssammanträde den 3 april 1997 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ges i uppdrag att i samråd med de konstnärliga högskolorna i Stockholm, Kungl. Konsthögskolan undantagen, dels analy- sera lokalbehovet och föreslå en lämplig samlokalisering av dessa högsko- lor, dels överväga en eventuell verksamhetsmässig integrering av utbild- ningarna. Utredaren skall, i samråd med berörda högskolor, upprätta en plan för genomförandet av förslaget. 
 Bakgrund 
 Riksdagen beslutade med anledning av budgetpropositionen år 1978 att inrätta åtta konstnärliga högskolor i Stockholm (prop. 1977/78:100, 1977/78:UbU22, rskr. 1977/78:338). De åtta högskolorna var Travis skolan, Dramatiska institutet, Grafiska institutet och institutet för högre kommunikations- och reklamutbildning (GI/IHR), Konstfackskolan, Konsthögskolan, Musikhögskolan i Stockholm, Operahögskolan i Stock- holm samt Teaterhögskolan i Stockholm. De konstnärliga högskolorna i Stockholm förblev vid inträdet i högskolesystemet fristående enheter medan motsvarande utbildningar i Göteborg och Malmö, liksom senare även de i Umeå och Piteå, inordnades som institutioner i universiteten i Göteborg, Lund, Umeå respektive högskolan i Luleå. 
 Hur den konstnärliga högskoleutbildningen i Stockholm bör vara lokali- serad och organiserad har diskuterats i flera sammanhang sedan början av  
 1970-talet. 
  Diskussionerna har gällt samlokalisering men också samverkan eller sammanslagningar av utbildningsorganisation och administrativa stödfunktioner. Viktiga motiv för en ändrad organisation och verksamhet har varit att en sammanslagning till en eller flera större enheter skulle innebära fördelar bl.a. i form av utvidgat utbyte och samarbete, rationalise- 
  
 68 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 1998:10 
  
 ringsvinster, ökad administrativ och ekonomisk kompetens samt ett 
  
 effektivare utnyttjande av lokaler. 
  
 Utredningen om konstnärliga högskoleutbildningar föreslog i betänkan- 
  
 det  
 Konstnärlig högskoleutbildning  
 (SOU 1992:12) vissa organisatoriska 
  
 förändringar och en administrativ samordning utbildningar emellan. Antalet 
  
 högskolor för konstnärlig utbildning i Stockholm skulle minskas till fyra 
  
 genom att Dramatiska institutet och Teaterhögskolan fördes samman till en 
  
 enhet och genom att Musikhögskolan, Operahögskolan och Danshögskolan 
  
 bildade en enhet. Konstfackskolan och Konsthögskolan föreslogs kvarstå 
  
 som separata enheter och Grafiska institutet och institutet för högre 
  
 kommunikations- och reklamutbildning föreslogs inordnas i Universitetet i 
  
 Stockholm. 
  
 I sina yttranden över förslaget var det stora flertalet remissinstanser 
  
 negativa till utredningens förslag. En rad instanser föreslog dock en närmare 
  
 bindning mellan samtliga konstnärliga högskolor i Stockholm än vad 
  
 utredningen hade föreslagit. 
  
 Efter förslag i regeringens proposition  
 Högre utbildning för ökad kom- 
  
 petens  
 (prop. 1992/93:169, 1992/93:UbU14, rskr. 1992/93:363) finns i dag 
  
 sju fristående konstnärliga högskolor i Stockholm sedan Grafiska institutet 
  
 och institutet för högre kommunikations- och reklamutbildning (GI/IHR) 
  
 den 1 juli 1994 inordnades i Stockholms universitet. Med anledning av 
  
 uttalanden i propositionen gjordes inom Utbildningsdepartementet en 
  
 översyn av frågan om administrativ samverkan mellan de konstnärliga 
  
 högskolorna i Stockholm. 
  
 1994 års Stoc kholmskommitté föreslog i delbetänkandet  
 Kronan Spiran 
  
 Äpplet  
 (SOU 1994:127) att en samlokalisering av de konstnärliga högsko- 
  
 lorna i Stockholm skulle ske och att arbetet med planeringen av lokaler för 
  
 de konstnärliga högskolorna därmed borde fortsätta i samverkan med 
  
 Lärarhögskolan i Stockholm. 
  
 Inom Utbildningsdepartementet sammanställde en arbetsgrupp ett bered- 
  
 ningsunderlag för en samlokalisering av de konstnärliga högskolorna i 
  
 Stockholm. I underlaget presenterades översiktligt åtta olika lokaliserings- 
  
 alternativ. 
  
 Med anledning av förslagen från 1994 års Stoc 
  
 kholmskommitté informe- 
  
 rade regeringen i propositionen  
 Utbildning och forskning; kvalitet och 
  
 konkurrenskraft  
 (prop. 1993/94:177, 1993/94:UbU12, rskr. 1993/94:399) 
  
 om två möjliga alternativ till samlokalisering samt begärde att regeringen 
  
 skulle få avvika från principen om myndigheternas ansvar för lokalförsörj- 
  
 ningen för att hanteringen av lokalfrågorna för de konstnärliga högskolorna 
  
 skulle bli ändamålsenlig. 
  
 Sammanfattningsvis har det under relativt lång tid funnits en övertygelse 
  
 i olika sammanhang om fördelarna med en samlokalisering av en eller flera 
  
 SOU 1998:10 
  
 Bilaga 1  
 69 
  
 av de konstnärliga högskolorna i Stockholm. De konstnärliga högskolorna i Stockholm, med undantag av Kungl. Konsthögskolan och Teaterhögskolan i Stockholm, har också ställt sig positiva till en samlokalisering av verksam- heterna. Flera av högskolorna, bl.a. Kungl. Musikhögskolan i Stockholm, har i olika sammanhang framhållit att deras lokalförsörjningsproblem är omfattande och behöver en långsiktig lösning inom en snar framtid. Trots en relativt stark övertygelse om fördelarna med en samlokalisering har det dock ännu inte varit möjligt att finna formerna för ett praktiskt genomförande. 
 De konstnärliga högskolorna i Stockholm har en verksamhet av unik bredd som är av stor betydelse för kulturlivet i Sverige och för Sveriges internationella position inom kulturområdet. Flera av de konstnärliga högskolorna har emellertid lokalförsörjningsproblem vilka inverkar negativt på verksamheten. En samlad lokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering skulle kunna lösa de enskilda högskolornas problem samtidigt som det skapar förutsättningar för ett nytt konstnärligt kraftcentrum. 
 Utgångspunkter 
 Syftet med uppdraget är att genom en samlokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm skapa förutsättningar för ett nytt konstnärligt centrum. För att skapa tyngd 
 åt ett sådant område är det av vikt att så många som möjligt av berörda högskolor kan samlas till ett område. Med anledning av högskolornas relativt omfattande publika verksamhet är det också av vikt att lokalisering- en underlättar samverkan med andra kulturella institutioner. Vidare är det viktigt att det finns goda kommunikationer till den tilltänkta lokaliseringen. 
 En förutsättning för en samlokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering av de konstnärliga högskolorna i Stockholm är att varje utbildnings krav på funktionella lokaler och en stimulerande miljö kan tillfredsställas. 
 Uppdraget 
 Utredarens huvuduppgifter är att i samråd med de konstnärliga högskolorna i Stockholm, Kungl. Konsthögskolan undantagen, dels analysera lokalbeho- vet och föreslå en lämplig samlokalisering, dels överväga en eventuell verksamhetsmässig integrering. Utredaren skall, i samråd med berörda högskolor, upprätta en plan för genomförandet av förslaget. 
 Utredaren skall överväga om en om- och tillbyggnad av nuvarande Konstfackkvarteret (Kv. Tre Vapen 2) eller kringliggande områden är 
 70  
 Bilaga 1  
 SOU 1998:10 
 lämplig eller om andra lokaliseringsalternativ ger bättre förutsättningar för ett konstnärligt centrum. 
 De högskolor som kan vara aktuella för en samlokalisering och eventuell verksamhetsmässig integrering är Danshögskolan, Dramatiska institutet, Konstfack, Kungl. Musikhögskolan i Stockholm, Operahögskolan i Stockholm samt Teaterhögskolan i Stockholm. 
 Den avsedda samlokaliseringen förutsätter inte någon ändring av hög- skolornas ställning som självständiga högskolor. Om det bedöms lämpligt av utredaren kan dock en sådan ändring föreslås. 
 Utredaren skall samarbeta och samråda med berörda högskolor. Samråd bör också ske med Statens lokalförsörjningsverk och Riksrevisionsverket. Arbetet förutsätter därtill kontakter med berörda kommunala organ. 
 Utredaren skall beräkna och närmare precisera samtliga kostnader för förslaget. Även kostnader för en eventuell verksamhetsmässig integrering bör inräknas. De kostnader för förslaget som avser lokaler bör inte överstiga de kostnader för lokaler som högskolorna har för närvarande. Eventuella merkostnader skall finansieras inom givna anslagsramar. 
 Ramar för utredarens arbete 
 Utredaren skall beakta regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om att re dovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). 
 Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1november 1997. 
 (Utbildningsdepartementet) 
  
 SOU 1998:10 
  
 Bilaga 3  
 71 
  
 Bilaga  
 2–5 
  finns endast i den tryckta versionen