5 Övriga frågor 
 Det har framförts synpunkter till oss på behov av ändringar av miljöbalken i en rad avseenden. De synpunkter som haft anknyt- ning till sådana delutredningar vi genomfört, har beaktats i anslutning till dem. I detta kapitel lämnar vi förslag till ändring i en återstående fråga av begränsad omfattning som är av betydelse för den praktiska tillämpningen av miljöbalken. Det är en fråga som gäller möjligheterna till särskild tvångsrätt för skadeförebyggande åtgärder vid prövning av vattenverksamheter. Den behandlas i avsnitt 5.1. 
 Vi har under vårt arbete med översyn av miljöbalken och genom- förande av olika delutredningar också identifierat några omfattande frågor som vi anser bör utredas vidare. De frågor vi särskilt vill lyfta fram gäller miljöbalkens prövningsorganisation samt behovet av samordnade regler om miljökonsekvensbeskrivningar och miljö- konsekvensbedömningar. I avsnitt 5.2 beskriver vi dessa frågor närmare. 
  
 5.1 
  
 Återinförande av bestämmelse om särskild tvångsrätt för skadeförebyggande åtgärder 
  
 Förslag 
 I vattenlagen fanns en bestämmelse som gjorde det möjligt för domstolen att medge särskild tvångsrätt för skadeförebyggande åtgärder i vattenmål. Vi föreslår att den bestämmelsen införs i miljöbalken och att den då får ersätta en regel i balken som möjliggör tillfällig tvångsrätt för skyddsåtgärder beträffande olika slag av verksamheter. 
 243 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2005:59 
  
 Vid tillståndsprövning av vattenverksamhet har sedan länge funnits möjlighet för domstol att medge så kallad särskild tvångsrätt. Sådan tvångsrätt innebär att verksamhetsutövaren tillåts att utföra anlägg- ningar och åtgärder på fastigheter som tillhör någon annan eller att använda anläggningar i vatten som tillhör annan. Regler om tvångs- rätt för vattenverksamhet fanns tidigare i vattenlagen och sådana regler finns nu i miljöbalken. Den särskilda regeln i vattenlagen om tvångsrätt för utförande av skadeförebyggande åtgärder kom dock att endast delvis införas i balken. I vattenlagen angavs tydligt att särskild tvångsrätt för att utföra åtgärder på annans fastighet kunde beviljas av vattendomstolen. I balken finns en bestämmelse som ger möjlighet för länsstyrelsen att ge tillträde under viss tid för att utföra åtgärder, men av lagtexten framgår inte att även permanenta anordningar och andra skadeförebyggande åtgärder som inte är tidsbegränsade kan tillåtas, se 28 kap. 4 § miljöbalken. 
 Ingenting tyder på att någon förändring av rättsläget var avsedd när miljöbalken infördes. Visserligen kan hävdas att nuvarande bestämmelser i balken skulle kunna tolkas så att tvångsrätt kan meddelas även för åtgärder på annans fastighet som inte är tids- begränsade. Det råder dock osäkerhet om detta. För att göra tydligt att det i vattenmål alltjämt är möjligt att bevilja tvångsrätt för skadeförebyggande åtgärder på annans fastighet utan begräns- ning i tid föreslår vi att en regel motsvarande den tidigare bestäm- melsen i vattenlagen införs i tvångsrättsstadgandet i miljöbalken. 
 Om särskild tvångsrätt meddelas kan den som tar annans mark i anspråk åläggas ersättningsskyldighet för intrånget enligt bestäm- melserna i 31 kap. 16 § miljöbalken. Någon ny bestämmelse om ersättning till fastighetsägare för de fall tvångsrätt meddelas behövs därför inte. 
 När en särskild regel om tvångsrätt för skyddsåtgärder i vatten- mål återinförs måste frågan ställas om det då finns anledning att behålla den regel om tvångsrätt för tidsbegränsade skyddsåtgärder som i dag finns i miljöbalken. 
 En tvångsrätt innehåller ett mått av expropriation; den gör det möjligt att mot ägarens vilja ta dennes egendom i anspråk. Innan miljöbalken infördes fanns i de lagar som sedan överfördes till balken endast sådana inslag i vattenlagen. Enligt t.ex. miljöskydds- lagen fanns visserligen möjligheten att tillfälligt få tillträde till annans mark för att utföra undersökningar och kontroller men inte för att genomföra skyddsåtgärder. I miljöbalken infördes dock en bestämmelse i 28 kap. 4 § som gör det möjligt att besluta om 
 244 
  
 SOU 2005:59 
  
 Övriga frågor 
  
 tillfällig tvångsrätt för skyddsåtgärder även i andra fall. Denna bestämmelse utgör således en principiell nyhet i miljöbalken men motiven för den behandlades mycket knapphändigt i propositionen till miljöbalken. Det infördes inte heller något fullständigt paket av sådana regler som brukar finnas för processer om expropriation, t.ex. saknas för andra mål än vattenmål möjlighet att besluta om ersättning för rättegångskostnader för den vars mark tas i anspråk. Avgöranden i vattenmål har ofta stora expropriativa inslag. Bl. a. medför själva tillståndet i sig en slags generell tvångsrätt att skada andra fastigheter. Processen är utformad med tanke på att sådana frågor kan prövas, t.ex. finns samma typ av regler om rättegångs- kostnader i vattenmål som i expropriationsmål. Det finns därför inga hinder att föreslå att en bestämmelse om särskild tvångsrätt skall återinföras för vattenmål. När det däremot gäller andra typer av beslut enligt balken förefaller det tveksamt om beslut av expropriativ natur skall kunna fattas. Möjligheten att besluta om undersökningar och kontroller på annan fastighet finns genom bestämmelsen i 28 kap. 3 §. Denna bestämmelse finns ingen anled- ning att ta bort. Däremot föreslår vi att bestämmelsen i 28 kap. 4 § upphävs. Skulle det visa sig finnas behov av att i andra typer av vattenmål meddela beslut av expropriativ karaktär, bör frågan om vilka regler som då behövs övervägas på nytt. 
  
 5.2 
  
 Behov av fortsatta utredningar 
  
 Slutsatser 
 När det gäller de delar av miljöbalken som vi behandlat i våra betänkanden, anser vi att det finns behov av fortsatta utred- ningar i främst två avseenden. Vi anser således att det finns behov av att fullfölja påbörjade utredningar om miljöbalkens prövningsorganisation med syfte att avlasta miljödomstolarna prövning som första instans av tillstånd till vattenverksamheter och miljöfarliga verksamheter. Vi anser också att det finns behov av att skapa ett samordnat system för miljökonsekvens- bedömning; dvs. framtagande av miljökonsekvensbeskrivningar och efterföljande miljöprövning. 
 En bärande princip bakom införandet av miljöbalken var att man genom en gemensam balk med delvis nya regler skulle få en skärpt och samordnad miljölagstiftning. (prop. 1997/98:45, del 1, s. 1). 
 245 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2005:59 
  
 Balkens samlade form och många av de enskilda förändringar som miljöbalken inneburit har utgjort betydande steg i den riktningen. Det finns dock förutsättningar för att ytterligare effektivisera lagstiftningen genom en ännu högre grad av samordning. Behovet av nya former av reglering på miljöområdet, exempelvis genom utvecklingen av  
 EG-rätten, 
  ställer också krav på ett fortsatt sam- ordningsarbete. 
 I vårt ursprungliga direktiv gavs vi i uppdrag att utreda om till- ståndsprövning i framtiden borde ligga direkt hos miljödomstol eller prövas av domstol först efter överklagande av en förvalt- ningsmyndighets beslut. 
 I delbetänkandet Miljöbalken under utveckling. Ett princip- betänkande, SOU 2002:50, gav vi uttryck för en vision beträffande miljöbalken. Den omfattade dels så långt möjligt gemensamma materiella och processuella regler för de olika slag av verksamheter och åtgärder på vilka miljöbalken är tillämplig, dels en prövnings- organisation där all miljöprövning sker i förvaltningsmyndighet som första instans. 
 Vår vision fick ett gott gensvar vid remissbehandlingen av betänkandet och i ett tilläggsdirektiv där vi gavs i uppdrag att se över möjligheterna att effektivisera och förenkla miljöprövningen var en del av uppdraget att vidareutveckla visionen om den framtida prövningsorganisationen. Förslagen skulle syfta till en renodling av domstolarnas roll till att huvudsakligen avse överprövning och att avgöra tvister mellan enskilda eller mellan enskilda och det all- männa. Denna del av uppdraget redovisades i delbetänkandet Alter- nativ för miljöbalkens prövningsorganisation, SOU 2004:38. 
 I uppdraget enligt tilläggsdirektivet ingick också att lämna förslag på olika möjligheter att effektivisera miljöprövningen med nuvarande miljöorganisation, exempelvis genom att förenkla för- farandet med miljökonsekvensbeskrivningar. Sådana förslag lämna- des i delbetänkandet En effektivare miljöprövning, SOU 2003:124. Där konstaterade vi att det fanns behov av ytterligare utrednings- arbete för att förbättra samordningen mellan de olika reglerna om miljökonsekvensbedömningar för projekt samt för planer och program enligt olika lagar. En sådan utredning skulle syfta till att minska risken för onödigt dubbelarbete och även i andra avseenden öka förutsättningarna för en effektivisering av miljökonsekvens- bedömningarna på ett sätt som stämmer med gällande  
 EG-rätt. 
  
 246 
  
 SOU 2005:59 
  
 Övriga frågor 
  
 5.2.1 
  
 En ändamålsenlig prövningsorganisation 
  
 I delbetänkandet Alternativ för miljöbalkens prövningsorganisa- tion, SOU 2004:38, övervägde vi tre alternativ för prövningsorga- nisationen som alla byggde på att miljöprövningen av vatten- verksamheter och av alla miljöfarliga verksamheter skulle ske i förvaltningsmyndighet i första instans. Ett led i en sådan föränd- ring skulle vara att ändra prövningen av vattenverksamheter så att miljöprövningen skiljs från prövningen av de civilrättsliga frågorna om markåtkomst och skadeersättning. 
 Samtidigt lämnade  
 PBL-kommittén 
  i delbetänkandet Kortare instanskedja och ökad samordning. Alternativ för plan- och bygg- lagens prövningsorganisation, SOU 2004:40, två alternativ för överprövningen av vissa ärenden enligt plan- och bygglagen – främst bygglov. Enligt det ena alternativet skulle överprövning även fortsättningsvis ske vid förvaltningsdomstolarna. Enligt det andra skulle överprövningen flyttas till miljödomstolarna för att man därigenom skulle öka förutsättningarna för samordning mellan plan- och bygglagen och miljöbalken.  
 PBL-kommittén 
  ansåg att det andra alternativet var något mer fördelaktigt än det förstnämnda. 
 De båda delbetänkandena har gemensamt remissbehandlats. En klar majoritet av remissinstanserna visade sig stödja förslaget i vårt betänkande att all tillståndsprövning i första instans skall ske i förvaltningsmyndighet, vilket innebär att prövningen av vatten- verksamheter och de största miljöfarliga verksamheterna  
 (A-verk- 
  samheter) skulle flyttas från miljödomstol till förvaltningsmyndig- het. När det gäller överprövningen av ärenden enligt plan- och bygglagen förordade en majoritet av remissinstanserna alternativet med miljödomstolar före alternativet med förvaltningsdomstolar. 
 Vi anser att miljöprövning principiellt är en uppgift av förvalt- ningsrättslig karaktär. Prövningen fordrar ett brett kunskapsunder- lag från många områden, där bland annat de tekniska och natur- vetenskapliga frågorna har stor betydelse och där inslaget av samhällsplanering ofta är stort. Förvaltningsmyndigheter är väl lämpade för att så effektivt och flexibelt som möjligt hämta in ett brett beslutsunderlag till grund för bästa möjliga beslut. De all- männa domstolarna bör avlastas uppgifter av detta slag. Palmer stolarnas roll bör renodlas till att huvudsakligen avse överprövning och att avgöra tvister mellan enskilda eller mellan enskilda och det allmänna. 
 247 
  
 Övriga frågor 
  
 SOU 2005:59 
  
 Skulle en överföring av överklagade ärenden enligt plan- och bygglagen till miljödomstolarna bli aktuell, finns det också ett särskilt intresse av att bereda plats för dessa genom att reservera domstolarna för överprövning och tvistelösning mellan parter. 
 Vi anser att det finns behov av att utarbeta sådana förslag till ändringar i miljöbalken och i angränsande lagstiftning att vatten- verksamheter, alla typer av miljöfarliga verksamheter och täkter skall kunna miljökonsekvensbedömas – tillståndsprövas vid en förvaltningsmyndighet som första instans. Även prövning av ären- den som anknyter till tillståndsprövning – exempelvis omprövning av villkor och tillstånd – skall då kunna ske hos förvaltningsmyn- dighet. I utredningen bör ingå om prövningen av civilrättsliga frågor om tvångsrätt till mark samt om skadeersättning för vatten- verksamheter skall ske vid miljödomstol eller om den bör ske hos tillståndsmyndigheten. 
 En utgångspunkt bör vara att nå en utjämning av de nuvarande skillnaderna mellan prövning av miljöfarlig verksamhet och vatten- verksamhet. 
 Utredningen bör utgå från att överprövningen av miljöbalks- ärenden även fortsättningsvis skall ske hos miljödomstolar. 
  
 5.2.2 
  
 Samordnade regler för miljökonsekvensbedömningar 
  
 Dagens regler för miljökonsekvensbedömning av projekt (dvs. för- farandet med att ta fram miljökonsekvensbeskrivning samt efter- följande tillståndsprövning) bygger på en indelning av projekten i olika slag av verksamhetstyper som bedöms enligt olika regler. Inom miljöbalken finns sinsemellan olika regler för miljöfarliga verksamheter, vattenverksamheter och täkter. I många andra lagar, t.ex. väglagen, strålskyddslagen och ellagen, finns regler för andra slag av projekt. 
 Det finns också regler för miljökonsekvensbedömning av planer och program. Dels finns i miljöbalken en reglering som gäller många olika slag av planer och program, dels finns i plan- och bygglagen särskilda regler för miljökonsekvensbedömning av detaljplaner. 
 Det svenska systemet för miljökonsekvensbedömningar skiljer sig från  
 EG-rättens 
  uppläggning, där man bara gör åtskillnad mellan projekt å ena sidan och planer och program å den andra 
 248 
  
 SOU 2005:59 
  
 Övriga frågor 
  
 (MKB-direktivet 
  och direktivet om miljöbedömning av planer och program). 
 Det svenska systemet med indelning av projekt i olika kategorier med olika reglering ger upphov till problem i flera avseenden. Det är otympligt och svårt att överblicka. Det gör det också svårt att införa EG:s direktiv på ett enkelt och tydligt sätt och kan försvåra önskvärda effektiviseringar av miljöprövningen. Det är exempelvis av lagtekniska skäl svårt att ersätta tillståndsplikt för vissa projekt med obetydlig miljöpåverkan med anmälningsplikt på ett sätt som stämmer med  
 EG-rätten. 
  Projekt som faller utanför den svenska indelningen i verksamhetstyper saknar också regler för miljö- konsekvensbedömning. Det innebär att det inte finns några former för frivillig miljökonsekvensbedömning av sådana projekt och att flexibiliteten i systemet blir otillräcklig när det till följd av ändringar i samhället eller i internationell reglering finns behov av att miljökonsekvensbedöma nya slag av projekt. Den viktigaste invändningen mot systemet är att det blir oklart vilka regler som skall gälla för verksamheter som kan prövas i flera hänseenden och att detta kan leda till att exempelvis förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningar måste upprepas utan att det leder till några miljömässiga vinster. 
 Enligt vår mening behöver dagens regler för miljökonsekvens- bedömningar samordnas på ett på ett sätt som anknyter närmare till  
 EG-rätten. 
  
 Vi anser att det finns behov av att utarbeta förslag till en enhetlig form för miljökonsekvensbedömning av projekt enligt miljöbalken. Inriktningen bör vara att miljökonsekvensbedömningar dvs. förfarandet med att ta fram en miljökonsekvensbeskrivning samt efterföljande tillståndsprövning av projekt enligt miljöbalken skall ske enligt huvudsakligen gemensamma regler som inte bygger på en indelning av projekten i kategorier som vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet. Möjligen kan 6 kap. miljöbalken vara en lämplig gemensam utgångspunkt. Begreppet miljöfarlig verk- samhet bör därmed så långt som möjligt utmönstras. 
 I en sådan utredning bör också ingå att belysa förutsättningarna för att låta projekt som prövas enligt lagar utanför balken omfattas av den gemensamma formen för miljökonsekvensbedömningar. Vidare bör det framgå hur miljökonsekvensbedömning av planer och program enligt reglerna i miljöbalken och enligt regler i plan- och bygglagen skall förhålla sig till miljökonsekvensbedömning av projekt. 
 249 
 6 Författningskommentar 
 Miljöbalken 
 2 kap. Allmänna hänsynsregler m.m. 
 7 a § 
 Bestämmelsen är enbart tillämplig när det gäller gränsvärdes- normer; för normer som är av målsättningskaraktär är det inte möjligt att vid avvägningen av vilka krav som skall gälla gå längre än vad som anges i 7 § i dess nya lydelse. Den är tillämplig i alla slags prövningssituationer; både när det gäller tillstånd m.m. och tillsyn. 
 Längre gående krav än vad som följer av den nya 7 § skall bara få ställas om det behövs för att klara en gränsvärdesnorm. Det är inte möjligt för en enskild verksamhetsutövare att ha den överblick som fordras för att kunna avgöra vad som behövs för att klara en norm. Det innebär att även om 1 § lägger bevisbördan för reglerna i 2 kap. på verksamhetsutövaren, kan kravet inte sträcka sig så långt som till att i ett större sammanhang som inbegriper många olika källor ge en helhetsbild av vilka åtgärder som behövs. Det är i stället myndigheterna som enligt denna bestämmelse måste visa vad som behövs för att klara normen. 
 Formuleringen om det behövs ger anledning att pröva om den aktuella verksamheten är av ett sådant slag att strängare krav än enligt 7 § skall ställas. Om så är fallet, är bestämmelsen också styrande för hur stränga kraven kan vara. Om det finns ett åtgärds- program kan det ge vägledning i båda dessa avseenden. 
 Det kan finnas anledning att tillämpa bestämmelsen både före den tidpunkt då miljökvalitetsnormen inte får överskridas som därefter. Utrymmet för att tillämpa normen innan ett åtgärds- program tagits fram bedömer vi dock som litet. Det beror på att det oftast krävs den typ av kartläggning av problemet och inven- tering av möjliga åtgärder som ett åtgärdsprogram skall innehålla för att det skall kunna konstateras att det finns behov av att ställa 
 251 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2005:59 
  
 längre gående krav mot den prövade verksamheten än vad som följer av 7 §. I vissa situationer, t.ex. om det är klart att över- skridande av en miljökvalitetsnorm beror till övervägande del på en enda verksamhet kan det dock bli aktuellt att ställa längre gående krav även utan ett åtgärdsprogram. 
 Av skäl som angivits i avsnitt 2.1.2 används begreppet klaras i stället för uppfyllas. 
 7 b § 
 Denna bestämmelse är enbart tillämplig vid prövning av tillåtlighet, tillstånd, godkännande och dispens och alltså inte vid tillsyn. Huvudregeln är att tillstånd m.m. inte får lämnas till en verksamhet som innebär utökad störning i det avseende som en gränsvärdes- norm avser när normen överträds eller riskerar att överträdas. Det spelar inte någon roll om det är fråga om en ny eller befintlig verksamhet. Vad som är avgörande är om störningarna ökar i förhållande till vad som anges i tidigare tillstånd eller motsvarande. 
 Det finns i fyra punkter möjligheter till undantag från huvud- regeln. 
 Om ett projekt förutsetts i ett åtgärdsprogram och åtgärds- programmet syftar till att även kompensera för de utökade stör- ningarna från detta kan den sökta verksamheten godtas. 
 Om störningarna från projektet är av försumbar betydelse för möjligheterna att klara normen kan projektet också godtas. Ett exempel kan vara trafikalstringen från den sökta verksamheten. Om det är fråga om en försumbar trafikökning i förhållande till förutsättningarna att klara normen kan verksamheten godtas. Är trafiken i allmänhet ett problem för förutsättningarna att klara normen, är det i ett sådant fall oftast mer generaliserade styrmedel som bör tillämpas. Det finns naturligtvis också fall där bidraget till trafiken från en enskild verksamhet inte är försumbart. 
 Den hittills gällande bestämmelsen i 16 kap. 5 § har givit möjlig- het till undantag om verksamhetsutövaren vidtar åtgärder som minskar störningarna från någon annan verksamhet så att möjlig- heterna att klara normen ökar i inte obetydlig utsträckning. I den nya bestämmelsen utsträcks undantaget till att även gälla i fall verksamhetsutövaren finansierar sådana minskade störningar. Bestämmelsen förtydligas också så att det framgår att åtgärderna får vidtas vid en annan än den prövade verksamheten; ägarför- 
 252 
  
 SOU 2005:59 
  
 Författningskommentar 
  
 hållandena spelar inte någon roll. Exempel finns redovisade i av- snitt 2.6.3. 
 Slutligen finns också möjligheter till undantag från huvudregeln för verksamheter som i ett mindre avseende ger ökade störningar, om samtidigt förutsättningarna för att klara normen i ett större sammanhang ökar. 
 5 kap. Miljökvalitetsnormer och miljökvalitetsförvaltning 
 3 § 
 Bestämmelsen anger myndigheters och kommuners ansvar att i sin myndighetsroll verka för att miljökvalitetsnormer klaras. Ansvaret enligt bestämmelsen omfattar inte myndigheter och kommuner i egenskap av verksamhetsutövare. Att miljökvalitetsnormerna i sådana situationer måste beaktas följer i stället av andra bestäm- melser, t.ex. 2 kap. miljöbalken. 
 3 a § 
 Den nya bestämmelsen gör det möjligt att utfärda generella föreskrifter i situationer när det vid arbetet med ett åtgärdsprogram har visat sig nödvändigt för att klara miljökvalitetsnormer. Det krävs således för att regeringen skall kunna utnyttja bemyndigandet för egen del eller för att subdelegera rätten att utfärda föreskrifter att ett åtgärdsprogram har fastställts. Dessutom skall fastställandet ha gjorts av regeringen. 
 4 § 
 Ändringen av bestämmelsen gör det möjligt att införa regler om åtgärdsprogram också i andra situationer än då en miljökvalitets- norm överträds. Det skall vara möjligt att föreskriva om åtgärds- program till skydd för människors hälsa och miljön även när inte normer är överträdda om det följer av  
 EG-rätten. 
  Det kan t.ex. uppstå ett sådant behov om det införs obligatoriska åtgärds- program för kommande miljökvalitetsnormer som Sverige klarar. 
 Av skäl som angivits i avsnitt 2.1.2 byts ordet uppfylls mot ordet klaras. 
 253 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2005:59 
  
 5 § 
 Bestämmelsen är behandlad i avsnitt 2.6.2. 
 6 § 
 Bestämmelsen är behandlad i avsnitt 2.6.2. Denna bestämmelse innehåller de krav som skall ställas på alla typer av åtgärdsprogram, oavsett om det rör gränsvärden eller normer av målsättningskarak- tär. Ett centralt krav på åtgärdsprogram är att de skall ange hur krav skall fördelas mellan olika aktörer som bidrar till ett överskridande av en miljökvalitetsnorm. Den nya punkten 3 gör detta tydligt. Åtgärdsprogram skall ange både vilka styrmedel som bör komma till användning och vilka grupper av aktörer som kraven skall riktas mot. Dessutom måste det i alla åtgärdsprogram göras en analys av hur åtgärderna skall finansieras, vilket följer av tredje stycket. Sedan tidigare gäller att konsekvenser ur allmän och enskild syn- punkt bör analyseras. I detta ingår att belysa vilka kostnadsmässiga konsekvenser olika åtgärder kan få för enskilda. Kravet på att analysera hur åtgärder skall finansieras rör främst det allmännas kostnader. 
 6 a § 
 Bestämmelsen är ny och innehåller krav som skall ställas på vissa typer av åtgärdsprogram. Den gäller åtgärdsprogram för miljö- kvalitetsnormer av gränsvärdeskaraktär. För sådana normer som måste klaras vid viss tidpunkt finns skäl att ställa högre krav än vad som gäller enligt 6 §. Om ett gränsvärde måste klaras är det nödvändigt att hela den förändring som behöver ske motsvaras av vad åtgärdsprogrammet bedöms kunna ge. Om t.ex. utsläpp av ett ämne måste minska med 100 enheter för att ett gränsvärde skall klaras måste åtgärdsprogrammet innehålla förslag som totalt be- döms minska utsläppen med 100 enheter. Detta kommer till ut- tryck i sista meningen i förslaget. För att åtgärdsprogrammet skall fungera som ett fördelningsinstrument måste det dessutom anges vilken minskning varje åtgärd förväntas ge. Det uttrycks i första meningen. 
 254 
  
 SOU 2005:59 
  
 Författningskommentar 
  
 7 a § 
 Vad som är ett överklagbart beslut följer av allmänna förvalt- ningsrättsliga principer (se t.ex. RÅ 2004 ref. 8). Av 20 kap. 9 § miljöbalken framgår att överklagade åtgärdsprogram prövas av den miljödomstol inom vars område myndigheten som först prövat programmet är belägen. 
 8 § 
 Det är inte lämpligt att regeringen är bunden av åtgärdsprogram som antagits av förvaltningsmyndighet eller kommun. Det är alltså endast förvaltningsmyndigheter och kommuner som binds av fastställda åtgärdsprogram. 
 9 § 
 Av skäl som angivits i avsnitt 2.1.2 byts ordet uppfylls mot ordet klaras. 
 6 kap. Miljökonsekvensbeskrivningar och annat beslutsunderlag 
 21 § 
 Av skäl som angivits i avsnitt 2.1.2 byts ordet uppfylls mot ordet klaras. 
 7 kap. Skydd av områden 
 19 § 
 Möjligheten att besluta om miljöskyddsområde avskaffas för de fall att en miljökvalitetsnorm inte uppfylls. Skälen för detta behandlas i avsnitt 2.6.4. 
 16 kap. Allmänt om prövningen 
 8 § 
 Av skäl som angivits i avsnitt 2.1.2 byts ordet uppfylls mot ordet klaras. 
 255 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2005:59 
  
 24 kap. Tillstånds giltighet, omprövning m.m. 
 1 § 
 På samma sätt som gäller för föreskrifter meddelade för miljö- skyddsområde, skall föreskrifter meddelade med stöd av 5 kap. 3 a §, bryta igenom tillstånd. Frågan behandlas i avsnitt 2.5.4. 
 28 kap. Tillträde m.m. 
 10 § 
 Ändringen, ett nytt andra stycke, återställer rättsläget till vad som gällde enligt 8 kap. 1 § andra stycket vattenlagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.1. 
 Plan- och bygglagen 
 2 kap. Allmänna intressen som skall beaktas vid planläggning och vid lokalisering av bebyggelse, m.m. 
 1 § 
 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 2.5.5. Den innebär ingen förändring i sak. De materiella krav som kan ställas i samband med planering och planläggning enligt plan- och bygglagen skall framgå av den lagen och inte av miljöbalken. Genom att ändra så att plan- och bygglagen inte längre hänvisar till 5 kap. 3 § kan den bestämmelsen ges en lämpligare lydelse än vad som gäller för närvarande (frågan om problem med dagen lydelse av 5 kap. 3 § behandlas i avsnitt 2.5). 
 Lagförslaget kan komma att behöva ändras till följd av kom- mande förslag från  
 PBL-kommittén. 
  
 Luftfartslagen 
 6 kap. 
 5 § 
 Eftersom det huvudsakliga innehållet i 16 kap. 5 § miljöbalken införs i 2 kap. 7 b § skall hänvisningen i luftfartslagen ske till den nya bestämmelsen i stället. 
 256 
  
 SOU 2005:59 
  
 Författningskommentar 
  
 Lagen om kontinentalsockeln 
 3 a § 
 Ändringen innebär att de nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestäm- melserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 Väglagen 
 3 a § 
 I väglagen föreskrivs att upprättande av arbetsplaner skall jämställas med meddelande av tillstånd enligt balken. Det betyder att om hänvisningen till 2 kap. miljöbalken kvarstår i dessa lagar kommer de nya bestämmelserna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken att tillämpas på vägplaner. Av propositionen 1997/98:90 om följdlag- stiftning till miljöbalken framgår att avsikten är att 2 kap. skall vara tillämpligt för all verksamhet inom tillämpningsområdet för väg- lagen. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer är således tillämp- liga även vid annat beslutsfattande än sådant som gäller arbets- planer. Detta framgår också genom hänvisningen till 5 kap. 3 § miljöbalken som kvarstår och blir tillämplig i den nya lydelsen. 
 Lagen om vissa rörledningar 
 4 § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 Lagen om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn 
 1 a § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 257 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2005:59 
  
 Lagen om kärnteknisk verksamhet 
 5 b § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 Lagen om vissa torvfyndigheter 
 7 § 
 I lagen om vissa torvfyndigheter görs i dag ingen hänvisning till 16 kap. 5 § miljöbalken för prövning av undersökningskoncession. Däremot hänvisas i dessa fall till 2 kap. miljöbalken. Förflyttningen av huvuddelen av innehållet i 16 kap. 5 § till 2 kap. 7 b § miljö- balken medför att denna bestämmelse blir tillämplig vid undersök- ningskoncession. Det innebär en förändring jämfört med rättsläget i dag men utgör med det modifierade innehåll som regeln fått inte någon olägenhet utan är enligt vår uppfattning rimligt. 
 Strålskyddslagen 
 6 kap. 
 22 a § 
 Eftersom det huvudsakliga innehållet i 16 kap. 5 § miljöbalken införs i 2 kap. 7 b § bör hänvisningen i strålskyddslagen ske till den nya bestämmelsen i stället. 
 Lagen om Sveriges ekonomiska zon 
 6 § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 258 
  
 SOU 2005:59 
  
 Författningskommentar 
  
 Lagen om byggande av järnväg 
 3 § 
 I lagen om byggande av järnväg föreskrivs att vid planläggning av järnväg och vid prövning av ärenden om byggande av järnväg skall bl.a. 2 kap, 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § miljöbalken tillämpas. Det betyder att de nya bestämmelserna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljö- balken kommer att tillämpas vid olika järnvägsärenden. Hänvis- ningen till 5 kap. 3 § kvarstår och blir tillämplig i den nya lydelsen. 
 Ellagen 
 2 kap. 
 8 a § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 Naturgaslagen 
 2 kap. 
 6 § 
 De nya reglerna i 2 kap. 7 a och 7 b §§ miljöbalken skall tillämpas i stället för de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. 7 § andra stycket och 16 kap. 5 § miljöbalken. Även den nya lydelsen av 5 kap. 3 § miljöbalken blir tillämplig. 
 259 
 Reservationer och särskilda yttranden 
 Kapitel 2, Miljökvalitetsnormer 
 Reservation av Krueger (mp) och Moore (v) 
 Miljökvalitetsnormerna har betydelse för miljöarbetet och normer- nas tillämpningsområde bör utökas. En koppling mellan miljö- kvalitetsnormerna och de nationella miljömålen och delmålen är önskvärd. Miljömålen skall ses som miljökvalitetsnormer av mål- sättningskaraktär. Därför bör ett tillägg göras till 5 kap. 1 §, första stycket med följande text: eller i övrigt av riksdagen fastställda miljökvalitetsmål och delmål. 
 Naturvårdsverket föreslog i Utveckling av miljökvalitetsnormer som rättsligt instrument denna lagändring, med en av moti- veringarna att en koppling då sker till de nationella miljömålen i enlighet med Miljömålskommitténs överväganden. Naturvårds- verket framförde också andra ändringar i miljöbalken samt föreslog ytterligare utredningar om hur miljömålen och delmålen även kan tjäna som vägledning till tillämpning av annan relevant lagstiftning. 
 Reservation av Krueger (mp) 
 Betänkandet föreslår en ändring i 5 kap. 3 § där orden skall säkerställas byts till verka för. Min reservation mot denna änd- ring grundar sig i att verka för inte nog förtydligar det ansvar myndigheter har vad gäller uppfyllande av miljökvalitetsnormer, vilket undergräver dessa normers syfte. Jag föreslår att bestämmel- sen ges följande lydelse. 
 Myndigheter och kommuner skall säkerställa att de miljökvalitets- normer som meddelats enligt 1 § uppfylls. Myndigheter och kommuner skall tillämpa bestämmelserna i detta kapitel när de utövar tillsyn. Enligt 2 kap. 1 § plan- och bygglagen skall kommuner och myndig- 
 261 
 Reservationer och särskilda yttranden SOU 2005:59 
 heter vid planering och planläggning iaktta och säkerställa miljö- kvalitetsnormer. 
 En koppling skall finnas från miljöbalken till plan- och bygglagen i denna fråga. Det räcker inte med att det står enbart i plan- och bygglagen. Det bör också göras ett tillägg till 2 kap. 1 § sista stycket plan- och bygglagen med lydelsen iakttas och säkerställas. 
 Erfarenheten har visat att det tar lång tid innan ett åtgärds- program fastställs. Regeringen eller den myndighet eller kommun som regeringen bestämmer måste kunna agera tidigare till skydd för människors hälsa och miljö utan att behöva invänta att ett åtgärdsprogram skall fastställas. I stället för kommitténs förslag, bör sista meningen i paragrafen ha följande lydelse. Föreskrifter får meddelas och om det finns ett åtgärdsprogram så skall det vara väg- ledande. 
 Det är mycket olyckligt att ta bort skrivningen om miljöskydds- område. Den bör i större utsträckning användas som möjlighet för att uppnå miljökvalitetsnormerna. Inrättande av ett miljöskydds- område kan vara en åtgärd som går att genomföra tämligen snabbt och därför vara ett alternativ till den ordning som förslaget för- ordar, att ett åtgärdsprogram först skall upprättas och att före- skrifter sedan kan utfärdas. Detta kan ta upp till fem år att realisera och under tiden så stiger halterna i luft, mark, vatten eller miljö i övrigt, där människor får betala med sin hälsa när åtgärder dröjer. 
 Reservation av Moore (v) 
 Kommittén föreslår en ändring av 5 kap. 3 § med ordalydelsen Myndigheter och kommuner skall verka för att miljökvalitets- normerna klaras. Jag anser att paragrafen istället skulle formu- lerats: Myndigheter och kommuner har ansvar för och skall bidra till att miljökvalitetsnormerna klaras. 
 Detta hade på ett bättre sätt klarlagt att myndigheter och kom- muner skall vara aktiva i arbetet för att miljökvalitetsnormerna klaras. Med ett tydligt ansvar tror jag också att man är mer benägen att påbörja arbetet redan i förebyggande syfte. 
 262 
  
 SOU 2005:59 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 Särskilt yttrande av Diaz (kd), Krueger (mp) och Moore (v) 
 I utredningen läggs ett antal viktiga förslag om förstärkningar av åtgärdsprogram fram, exempelvis att förslagen till åtgärder tydligt ska visa att normen nås, hur åtgärderna ska finansieras och hur olika uppgifter ska fördelas mellan berörda parter. 
 Förändringarna ger förbättrade möjligheter att klara miljökva- litetsnormer vilket är mycket viktigt. Överskridande av miljö- kvalitetsnormer kan innebära betydande hälsorisker. I de fall miljö- kvalitetsnormer inte klaras kommer detta att betalas av de människor som bor inom dessa regioner med försämrad hälsa. Redan idag överskrids luftkvalitetsnormen för partiklar i exempel- vis Stockholm på vissa gator. 
 För att inte förtroendet för åtgärdsprogrammens styrka ska urgröpas redan innan de hunnit verka är det av största vikt att redan antagna åtgärdsprogram, fattade med stöd av äldre lag- stiftning, stärks i sådan mån att normer klaras. Om det i det något längre perspektivet visar sig att de nu lagda förslagen till förstärk- ningar av lagstiftningen runt åtgärdsprogrammen inte är tillräck- liga, bör det bland annat övervägas att införa överklaganderätt för enskilda som bor i miljöer där miljökvalitetsnormer inte klaras. 
 Särskilt yttrande av Krueger (mp) 
 Miljökvalitetsnormer infördes genom miljöbalken för att uttrycka den lägsta godtagbara miljökvaliteten i och på olika områden. Syftet med normerna är att utifrån befintlig kunskap skydda män- niskors hälsa och miljön. Överskridande av miljökvalitetsnormer innebär betydande hälsorisker. I de fall där miljökvalitetsnormer inte klaras kommer detta betalas med försämrad hälsa av de män- niskor som bor inom berörda områden. Detta är ett perspektiv som inte framkommer i betänkandet och dess resonemang kring finan- sieringen av åtgärder för att klara miljökvalitetsnormer. 
 Det finns uträkningar på vad det kostar att inte göra något och dessa kostnader för skador på människor och gröda har visat sig vara mycket högre än kostnaderna för att åtgärda problemen. Detta finns bland annat att läsa i Svenska miljömål delmål och åtgärds- strategier, prop. 2000/01:130. 
 263 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2005:59 
  
 Miljökvalitetsnormerna bör även gälla i inneslutna eller halv- inneslutna trafikanordningar där människor vistas. Exempel på sådana anordningar är vägtrafiktunnlar, parkeringsgarage och tunnelbanor. 
 Miljökvalitetsnormer som styrmedel har hittills inte använts i stor utsträckning till skydd för människors hälsa och miljö. Miljöpartiet vill utöka dessa möjligheter både på regional och lokal nivå. 
 Det fanns enligt tidigare skrivning i 5 kap. 2 § en beskrivning av vad miljökvalitetsnormer skall ange i olika punkter. I en av dessa punkter fanns nivåer av kemiska ämnen, i en annan fanns högsta nivåer för buller, skakning, ljus, strålning och annat. Genom att tidigare ha angett vissa störningar så var bestämmelsen begränsad till enbart dessa, men genom ändringar som genomförts omfattas nu alla störningstyper. 
 En utökad möjlighet att använda miljökvalitetsnormer för olika ändamål vore önskvärd. 
 Försiktighetsprincipen skall vara vägledande, vilket innebär att man i större utsträckning än hittills beaktar att vi inte idag vet vilka risker olika system medför. Att införa miljökvalitetsnormer för begränsade områden av olika slag för att kunna studera effekterna av detta och med utgångspunkt härifrån dels kunna göra generella rekommendationer och dels kunna erbjuda särskilt känsliga per- soner ett livsutrymme är ett handlingsalternativ som idag inte beaktas. 
 Jag vill skapa en möjlighet för kommuner att ansöka hos rege- ringen om att införa en miljökvalitetsnorm till skydd för män- niskor och miljö inom ett geografiskt begränsat område. Detta kan exempelvis gälla strålmiljö, bl.a. avgränsade lågstrålande zoner. Dessutom bör generella föreskrifter för ett miljöskyddsområde med kravnivåer på strålning tas fram. Idag har vi många människor som är känsliga och oroliga inför den ökade strålning som utbygg- naden av infrastrukturen för kommunikationsteknologin medför och detta vore ett sätt för dem att kunna vara garanterade ett område där det finns en norm att följa. Även människors oro för olägenhet ska beaktas som en olägenhet. 
 Trots betänkandets förtydliganden vad gäller hur åtgärds- program ska genomföras för att uppfylla miljökvalitetsnormer är det fortfarande otydligt vad som sker när ett åtgärdsprogram inte uppfylls. Det är bra att överskridande av försiktighetsmått är straff- bara. Det finns fortfarande problem med att berörda parter inte 
 264 
  
 SOU 2005:59 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 inser situationens allvar då miljökvalitetsnormer överskrids. Man vill gärna förminska och relativisera problemen och har svårt att acceptera miljökvalitetsnormernas absoluta karaktär. Det finns där- för ett behov av ekonomiska sanktioner för att driva på utveck- lingen så att miljökvalitetsnormerna blir ett effektivt styrmedel för att säkra människors hälsa och en bättre miljö. Därför bör möjlighet till miljösanktionsavgift när ett åtgärdsprogram inte följs övervägas. 
 Kapitel 3, Miljöorganisationernas deltagande i miljöprocesser 
 Reservation av Diaz (kd), Krueger (mp) och Moore (v) 
 Vi anser att våra utredningar visar så goda erfarenheter av miljö- organisationernas deltagande i miljöprocesser och av deras utnytt- jande av rätten att överklaga miljöbeslut, att överklagningsrätten bör utvidgas. 
 Särskilt yttrande av Diaz (kd) 
 I direktivet som Miljöbalkskommittén fick när det gäller miljö- organisationers rätt att enligt kap. 16 § 13 överklaga tillstånd, godkännande och dispenser, ingick att granska hur denna talerätt nyttjats och vilka erfarenheter som miljöorganisationer, myndig- heter, domstolar och verksamhetsutövare har av denna s.k. talerätt. Det ingick inte att lämna förslag på området men kommittén har inte varit förhindrad att göra detta. 
 De slutsatser som kunnat dras av genomgången är att talerätten enligt kap. 16 § 13 inte missbrukats. Erfarenheterna är i stort sett goda både hos myndigheter, domstolar och verksamhetsutövare. Vidare har konstaterats att rätten för miljöorganisationer att över- klaga nyttjats endast i få ärenden. 
 Av denna anledning borde det varit möjligt för kommittén att lämna förslag om förstärkningar av talerätten, exempelvis mild- ringar i kravet på antal medlemmar och verksamhetsår. Vidare borde kommittén undersökt möjligheterna att vidga talerätten så att det gått att överklaga tillståndsfrågor i mer vid mening. Be- 
 265 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2005:59 
  
 stämmelserna i kap. 16 § 13 har enligt miljöorganisationerna kom- mit att tolkas snävt i praxis. 
 Andra viktiga frågor gäller förbättrad tillgång till miljöinfor- mation, exempelvis rätt att överklaga statsråds beslut att inte lämna ut information och att begära rättsprövning av vissa förvaltnings- beslut när dessa uppenbart gäller miljöärenden, möjligheter till förbättrad rättshjälp i domstolsärenden och utökad information på myndigheternas hemsidor. 
 Utökad talerätt innebär viss risk för att enstaka ärenden kan ta längre tid. Detta måste vägas mot förstärkt granskning så att fler stenar lyfts och vänds på samt stärkt engagemang och del- aktighet. Mycket vinns naturligtvis om verksamhetsutövare redan från början i en tillståndsprocess vinnlägger sig om informera de miljöorganisationer som finns företrädda lokalt. 
 Särskilt yttrande av Krueger (mp) och Moore (v) 
 Omprövningsbeslut eller beslut om uppdatering av villkor ska kunna överklagas av en miljöorganisation. Möjligheten för miljö- organisationer att initiera omprövning eller uppdatering av villkor bör också finnas. 
 Miljöbalkskommittén har i uppdrag att utvärdera miljöorganisa- tionernas deltagande i miljöprocesser. Det framkom då, att de far- hågor som fanns vid införandet av den vidgade talerätten i 16 kap. 13 § miljöbalken inte infriades. Många varnade för att det skulle bli en kraftig ökning av antalet överklaganden och förlängda hand- läggningstider. Kommitténs utvärdering visade att så inte blivit fallet. Antalet överklagande har varit få. Sjutton ärenden över- klagades under åren 2002 och 2003 av miljöorganisationer. Detta skall ställas mot att de fem miljödomstolarna avgjorde sammanlagt cirka 1 100 överklagade mål under enbart 2003. 
 Utvärderingen visar också att alla inblandade parter till mycket stor del upplever miljöorganisationernas deltagande som positiv – speciellt om de kommer in tidigt i processen. 
 Den grundläggande frågan är om man ser miljöorganisationerna som ett hot eller som en möjlighet. Vi ser miljöorganisationernas deltagande i processen som en möjlighet och där finns stöd för denna uppfattning i utvärderingen. Ökade möjligheter för miljö- organisationerna att överklaga är positivt för såväl miljön som den demokratiska processen. Det skulle också öka incitamenten för 
 266 
  
 SOU 2005:59 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 verksamhetsutövare att få in miljöorganisationerna tidigt i pro- cessen för att undvika ett senare överklagande från sakägare. Utvärderingen visar också att besluten blir bättre när miljöorga- nisationerna deltar i processen. 
 Inget hade hindrat kommittén att komma med förslag om en utökad rätt att överklaga för miljöorganisationerna, något som majoriteten tyvärr avvisade. Regeringen har tydligt uttalat av vissa delar av regleringen kring miljöorganisationernas talerätt behöver förtydligas, kommittén har valt att inte lägga fram några förslag på sådana förändringar. Vi saknar vidare diskussion om, och slutsatser kring, miljöorganisationers rätt att överklaga beslut om tillstånd som prövas av regeringen samt hur finansieringsaspekten avgör olika organisationers möjlighet att använda sig av de rättsliga verk- tyg som lagen tillhandahåller. Det framkommer i den utvärdering som gjorts att finansieringen är ett hinder och möjligheten att söka finansiellt stöd för miljöjuridiskt arbete bör utökas. 
 Kommittén har tidigare lämnat förslag på att göra en del till- ståndsärenden till anmälningsärenden. Det är en effektivisering, men gör det samtidigt omöjligt för miljöorganisationerna att över- klaga. Genom att ge dem den möjligheten hade man garanterat att gränsdragningen mellan tillståndsärenden och anmälningsärenden inte hamnat fel. 
 Vi skulle helst se att miljöorganisationerna fick en utökad rätt att överklaga ärenden som behandlas enligt miljöbalken. Vi anser också att kriteriet två tusen medlemmar är för högt satt. Det medför att ett stort engagemang i ett miljöärende i en liten ort inte ges möjlig- heten att överklaga. 
 Termen miljöorganisationer blir en alltför snäv avgränsning. Vi anser att flera organisationer bör ges möjlighet att utnyttja tale- rätten, t.ex. friluftsorganisationer. Deras ändamål och intressen sammanfaller ofta med miljöorganisationernas, men från en annan infallsvinkel. Detta bör man ta tillvara, genom att de får vara med i hela processen. 
 Organisationernas deltagande i miljöprocesser är inte ett hot det är en tillgång. Låt oss ta vara på den. 
 267 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2005:59 
  
 Särskilt yttrande av Davis (fp) 
 Vår grundliga genomgång av miljöorganisationernas deltagande i miljöprocesser visar att detta har fungerat överraskande bra. Det finns därför anledning att utöka möjligheterna. Det är samtidigt angeläget att Miljöbalkskommitténs tidigare förslag om effektivise- ring och förenkling av processerna genomförs. 
 Jag anser att fler stora organisationer som i praktiken arbetar med miljöfrågor av stort allmänintresse ska kunna omfattas av talerätten enligt miljöbalken. Därmed breddas basen för ideella organisationers tidiga medverkan i miljöprocesser, deras kompe- tens och kontaktytor kan tas till vara. Samma formella trösklar som nu bör gälla. Exempel på sådana organisationer är hembygds- rörelsen, Friluftsfrämjandet, Sportfiskarna och båtlivsorganisa- tioner. De har bl.a. till ändamål och intresse att värna och bevara kulturmiljöer, biotoper, rekreationsmiljöer och biologisk mångfald och kan behöva ytterligare tydliggöra detta i sina stadgar. Deras medverkan tidigt i miljöprocesser kan bidra till en långsiktigt håll- bar utveckling och förebygga konflikter sent i processerna. Ett syfte är naturligtvis att deras intressen ska kunna beaktas så att överklaganden kan undvikas. 
 Detta resonemang om vidgad medverkan stämmer bra med Århuskonventionen och  
 EG-direktiv 
  och bör därför avspeglas i det fortsatta arbetet med utveckling och genomförande av dessa. Det gäller givetvis också planprocesser enligt plan- och bygglagen där regelverket redan nu är betydligt öppnare men kan utvecklas. 
 Kapitel 4, Avgifter för prövning och tillsyn 
 Särskilt yttrande av Diaz (kd), Krueger (mp) och Moore (v) 
 Det konstateras i utredningen att det idag inte finns anledning till förändringar i systemet för statliga myndigheters prövningsavgifter med undantag för prövning av vattenverksamheter. Förändringar på detta område är emellertid något komplicerade och underlättas sannolikt när vattenmyndigheterna varit i arbete en tid. De för- ändringar som ägt rum och som får betydelse framöver gäller att prövningsnivån tryckts ner till lägre instanser. I redogörelsen skattas att kommunernas kostnader för ett större antal anmälnings- ärenden ökar ca 25 procent i denna del. Även länsstyrelserna får 
 268 
  
 SOU 2005:59 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 ökade kostnader och arbetsbördor. Det är här viktigt att poängtera att finansieringsprincipen måste gälla, dvs. om arbete läggs till en lägre nivå, i detta fall till kommunerna, måste kostnadskompen- sation ske. 
 Särskilt yttrande av Krueger (mp) 
 Undersökningen har visat att avgifterna täcker till viss mån de kostnader som staten har. Jag anser att en höjning av avgifterna bör ske och en ökad differentiering, vilket kan jämföras med tidigare avgifter som för vissa verksamheter var på en högre nivå än nuvarande. 
 Jag har fått flera uppgifter om att prövningsinstanserna behöver förstärkt kapacitet för att miljöbalken skall få avsett genomslag. Det gäller både ökade resurser och utbildning om miljörelaterade frågor. Jag anser att regeringen vid behov bör åtgärda denna brist. 
 Kapitel 5, Övriga frågor 
 Särskilt yttrande av Diaz (kd), Krueger (mp), Greene (m), Davis (fp), Moore (v) och Hodge (c) 
 Det finns anledning att rikta kritik mot att de utstående frågor om prövningsordning och systemet för miljökonsekvensbedömningar, som pekas ut i avsnitt 5.2.1 5.2.2, inte nu skyndsamt får utredas klart. 
 I tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén 2003:61 gav rege- ringen ett uppdrag att vidareutveckla den vision om den framtida prövningsorganisationen som presenterades i delbetänkandet Miljö- balken under utveckling – ett principbetänkande, SOU 2002:50. I delbetänkandet Alternativ för miljöbalkens prövningsorganisation SOU 2004:38 presenterades i samarbete med  
 PBL-kommittén 
  (SOU 2004:40) ett antal förslag till alternativa prövningsmodeller. Syftet var både att få till en mer ändamålsenlig organisation för miljöprövningar och att i samråd med  
 PBL-kommittén 
  titta på möjligheter att få in framförallt bygglovprövning i denna pröv- ningsorganisation. Det sistnämnda då det finns uttalat önskemål om att få till stånd dels ökad samordning mellan plan- och bygg- lagstiftningen och miljöbalken, dels att få en ökad effektivitet i 
 269 
  
 Reservationer och särskilda yttranden 
  
 SOU 2005:59 
  
 denna prövning genom ett minskat antal överprövningsinstanser för bygglovärenden. Det hade varit naturligt om Miljöbalkskom- mittén och  
 PBL-kommittén 
  kunnat fullfölja denna utredning och lämna mer färdiga förslag i denna del. Att regeringen inte ger uppdrag att lämna mer färdiga lösningar, riskerar att fördröja viktiga och önskade lagändringar. 
 I tilläggsdirektivet ovan ges Miljöbalkskommittén också i upp- drag att se över också förfarande med miljökonsekvensbedöm- ningar. I En effektivare miljöprövning, SOU 2003:124, läggs flera förslag till effektiviseringar i  
 MKB-förfarandet, 
  men det påtalas också ett starkt behov av att utreda systemet med miljökon- sekvensbedömningar i sin helhet för att om möjligt hitta en gemensam lösning för all typer av miljökonsekvensbedömningar som skall göras, oberoende av sektorslagstiftning eller vilka projekt eller planer det handlar om. För att möjliggöra överskådlighet, ökad effektivitet och överensstämmelse med  
 EG-rättens 
  utform- ning skulle det varit värdefullt om Miljöbalkskommittén fått möj- lighet att lämna förslag till genomgripande förändring. 
 270 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Miljöbalken uppföljning och reformbehov 
  
 Dir. 
  
 1999:109 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 december 1999. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Regeringen tillkallar en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer. 
 Kommittén skall ägna särskilt intresse åt följande frågor: 
  
 – 
  
 tillämpningen av miljöbalkens allmänna hänsynsregler hos domstolar och myndigheter, 
  
 – 
  
 frågan om hur 3 och 4 kap. miljöbalken skall integreras med hänsynsreglerna och andra regler om markanvändning i balken, 
  
 – 
  
 miljökvalitetsnormernas betydelse för miljöarbetet samt norm- ernas tillämpningsområden, 
  
 – 
  
 miljökonsekvensbeskrivningar, förfarandet och erfarenheter när det gäller frågan om hur regelverket fungerar samt kvali- teten på konsekvensbeskrivningarna, 
  
 – 
  
 prövningsordningen och andra regler för mål om tillstånd enligt miljöbalken, 
  
 – 
  
 kostnadsmässiga konsekvenser av miljöbalkens tillämpning för de tillståndssökande och andra inblandade, 
  
 – 
  
 tillsynens effektivitet samt dess förhållande till de standardi- serade miljöledningssystemen EMAS och ISO 14001, 
  
 – 
  
 avgiftssystemet och gränsdragningen mellan skatt och avgift vid myndighetsutövning som rör ett kollektiv, 
  
 – 
  
 miljösanktionssystemet, dess effektivitet och samspel med andra myndighetsingripanden, 
  
 – 
  
 utformningen av bestämmelserna om miljöbrott m.m. i 29 kap. miljöbalken och behovet av andra åtgärder för ett effektivt och rättvist sanktionssystem. 
  
 271 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:59 
  
 Kommittén skall redovisa kostnader och andra konsekvenser och förslag till finansiering av sina förslag samt hur förslagen förhåller sig till gällande  
 EG-rätt. 
  
 Bakgrund 
 Miljöbalken utgör en sammanhållen och övergripande lagstiftning för hela miljöområdet. Genom sin utformning med övergripande mål, allmänna hänsynsregler och nya övergripande instrument, som t.ex. miljökvalitetsnormer, skapar den större förutsättningar för att lagstiftningen används som ett verktyg som styr miljöarbetet mot uppsatta miljömål. Miljöbalken innebär således en anpassning av lagstiftningen till den miljöpolitiska utvecklingen och skall använ- das bl.a. för att genomföra de miljökvalitets mål som bygger på propositionen Svenska miljömål (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU:6, rskr. 1998/99:183). 
 En omfattande inledande utbildning om miljömålen och den nya miljölagstiftningen genomförs för närvarande (dir. 1997:110) av Kommittén för Miljöbalksutbildningen (M 1997:03). Även efter denna första utbildning kommer anställda hos myndigheter, kom- muner och företag att få återkommande utbildning och infor- mation. 
 Utbildningarna skall inte bara ge kunskap utan också skapa ett brett forum för diskussion om miljöbalkens tillämpning och effektivitet. I propositionen om Morris (prop. 1997/98:45) betonar regeringen att det finns ett behov av att både utvärdera tillämpningen av miljöbalken och överväga vilka reformbehov tillämpningen kan leda till. 
 En fortsatt reformering av miljölagstiftningen 
 Miljöbalken kan tillämpas på alla verksamheter och åtgärder som inte är av försumbar betydelse för människors hälsa och miljön. Genom sitt breda tillämpningsområde skall balken bidra till att de beslut som fattas både av myndigheter och enskilda främjar en ekologiskt hållbar samhällsutveckling. Det är naturligt att ett nytt lagverk av miljöbalkens omfattning med ett tillämpningsområde som rör alla samhällets sektorer ger upphov till nya frågor. Den snabba samhällsutvecklingen liksom erfarenheterna av miljöbalkens 
 272 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 1 
  
 tillämpning kommer att medföra att bestämmelser som nu ingår i miljöbalken måste följas upp och vid behov ändras eller komplet- teras. Ytterligare ett starkt motiv för det är de förändringar som följer av vårt medlemskap i EU. 
 I propositionen Miljöbalk (prop. 1997/98:45) aviserade rege- ringen därför att en parlamentariskt sammansatt utredning skulle tillsättas för att följa tillämpningen av miljöbalken och vid behov föreslå en reformerad lagstiftning som ytterligare kan säkerställa att balkens mål uppnås (Del 1, s.  
 654–655). 
  Det finns också anledning att i ett större sammanhang nu närmare överväga de mer över- gripande synpunkter som kom fram vid beredningen av miljö- balken och som då inte kunde färdigbehandlas. 
 Härtill kommer att Tunnelkommissionen i sitt betänkande Miljö i grund och botten – erfarenheter från Hallandsåsen (SOU 1998:137) har pekat på några möjliga förändringar av miljöbalken. 
 Uppdraget 
 Miljöbalkens allmänna hänsynsregler 
 Tillämpningen av miljöbalkens allmänna hänsynsregler kommer att ha stor betydelse för vilket genomslag som balken får och för möjligheterna att uppnå miljöbalkens mål. De hänger nära samman med de övergripande målen för miljöpolitiken, nämligen att skydda människors hälsa, att bevara den biologiska mångfalden, att främja en långsiktigt hållbar utveckling med naturresurser och att skydda natur och kulturlandskap. Hur de allmänna hänsynsreglerna tilläm- pas när det gäller ärenden om tillstånd eller motsvarande prövning som följer av miljöbalken liksom i frågor som rör den operativa tillsynen och tillsynsvägledningen enligt förordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken skall vara en grundläggande utgångs- punkt för kommitténs arbete. 
 Bestämmelserna för hushållning med mark och vatten i 3 och 4 kap. miljöbalken bör materiellt och lagtekniskt bringas närmare hänsynsreglerna och andra regler om markanvändning i balken. 
 Vad vattenlagstiftningens infogande i miljöbalken har inneburit för miljöskyddet skall med utgångspunkt i de allmänna hänsyns- reglerna ägnas särskilt intresse i sammanhanget. Även förhållandet mellan de allmänna hänsynsreglerna och de särskilda hänsynsregler 
 273 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:59 
  
 i fråga om vattenverksamhet som finns i 11 kap. miljöbalken skall ägnas uppmärksamhet 
 I fråga om små och medelstora företag skall kommittén utöver vad som anges i kommittéförordningen (1998:1474) belysa hur dessa företag påverkas av hänsynsreglerna och vid behov föreslå åtgärder för att underlätta för företagen att leva upp till miljö- balkens mål. 
 Kommittén skall vid behov lämna förslag till de ändringar eller kompletteringar av lagstiftningen som behövs. 
 Tillsynen 
 Kommittén skall hämta in myndigheters, organisationers och enskildas erfarenheter av hur tillsynen fungerar och de allmänna hänsynsreglernas roll i sammanhanget. 
 Verksamheter som är registrerade enligt EU:s system för miljö- styrning och miljörevision (Eco Management and Audit System, EMAS) bedriver en aktiv och offentlig intern miljöstyrning och miljörevision. 
 Kommittén skall närmare följa upp hur tillsynsarbetet enligt miljöbalken över miljöfarlig verksamhet kommer att påverkas av att verksamheter är anslutna till EMAS eller Internationella Standar- diseringsorganisationens system ISO 14001. Förhållanden som skall undersökas är vilken långsiktig inverkan på tillsynsbehovet och tillsynsavgiften som detta kan medföra och vilka sam- ordningsmöjligheter mellan å ena sidan tillsyn och å andra sidan miljöledningssystemen EMAS och ISO 14000 som föreligger. I detta ingår även en redovisning av de ekonomiska konsekvenserna för tillsynsarbetet av ett förändrat tillsynsbehov. 
 Miljökvalitetsnormer 
 Miljöbalken innehåller ett utvecklat system med miljökvalitets- normer. I förordningen (1998:897) om miljökvalitetsnormer finns normer utfärdade för kvävedioxid, svaveldioxid och bly. Natur- vårdsverket har lämnat förslag om ytterligare miljökvalitetsnormer. Systemet med miljökvalitetsnormer skall följas upp av kommittén som skall analysera normernas genomslagskraft och vid behov lämna förslag till de förändringar av systemet som kan bidra till att 
 274 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 1 
  
 föreskrifterna enligt 5 kap. miljöbalken fungerar som instrument för att minska miljöbelastningen till nivåer som naturen långsiktigt tål. Det är därvid viktigt att kommittén beaktar syftet med de nationella miljökvalitetsmålen och de regionala mål som läns- styrelser och andra myndigheter fått i uppdrag att utveckla. Kom- mittén skall vidare analysera hur balkens styrmedel är relaterade till det nya systemet med miljökvalitetsnormer. Dessutom skall kom- mittén analysera vilka effekter reglerna har för svenska företags nationella och internationella konkurrenskraft. 
 Miljökonsekvensbeskrivning 
 Miljökonsekvensbeskrivningarna har mot bakgrund av den EG- rättsliga regleringen utvecklats och fått nya formkrav i miljöbalken. Bland annat skall länsstyrelserna avgöra om en verksamhet har betydande miljöpåverkan. Om länsstyrelsen finner att miljö- påverkan är betydande, krävs det bl.a. ett omfattande samråds- förfarande. Kommitténs arbete skall därför särskilt inriktas på att utvärdera om det utvecklade förfarandet att sammanställa miljökonsekvensbeskrivningar är effektivt och samtidigt ger miljö- konsekvensbeskrivningarna en tillräckligt hög kvalitet. Kommittén skall även analysera förslaget att det bästa alternativet ur miljö- synpunkt alltid skall ingå i en miljökonsekvensbeskrivning och vad som skall innefattas i detta begrepp (SOU 1998:137). Kommittén skall också utreda om regelverket tillgodoser rimliga anspråk hos myndigheter, organisationer, sakägare och enskilda på att kunna utöva inflytande över projekten när det gäller att begränsa skadeverkningarna av planerade anläggningar. Vidare bör kommit- tén analysera om det nu beslutade förfarandet i alla delar står i proportion till syftet med kravet. Kommittén skall lämna förslag till de ändringar som kan behövas. 
 Avgifter 
 Regeringen anser att utformningen av systemet för prövning av tillsynsavgifter bör övervägas ytterligare. Bland annat bör kom- mittén närmare studera i vilken utsträckning fasta avgifter sned- vrider konkurrensen. Det är också viktigt att upprätthålla skillna- den mellan skatt och avgift. Arbetets inriktning skall vara att sådan 
 275 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:59 
  
 myndighetsverksamhet som avser prövning och tillsyn endast skall avgiftsfinansieras om den klart faller inom de ramar som regerings- formen ger. 
 Miljöbalksutredningen föreslog i sitt huvudbetänkande Miljö- balken (SOU 1996:103) att dispensavgifter skulle betalas för att utjämna ekonomiska konkurrensfördelar till följd av dispensen (Del 2, s. 323). Regeringen ansåg dock i propositionen om Miljö- balk att grunderna för avgiftsuttaget borde lagregleras på ett tyd- ligare sätt (Del 1, s.  
 516–517). 
  Regeringen anförde vidare att underlag för att göra detta saknades men att regeringen hade för avsikt att låta utreda frågan. I sitt slutbetänkande (SOU 1998:35) Förordningar till miljöbalken pekade utredningen på andra avgifts- frågor exempelvis om vattenverksamhet som förtjänade ytterligare uppmärksamhet. En annan fråga som utredningen tog upp var den om gränsdragningen mellan skatt och avgift i regeringsformens mening när det gäller myndigheternas tjänster till ett kollektiv (SOU 1996:103, Del 2, s. 321 f.). Denna gränsdragning har bl.a. betydelse för riksdagens möjlighet att delegera beslutanderätt. 
 I kommitténs arbete skall också ingå att överväga de nyss nämnda frågor som väckts av Miljöbalksutredningen och lämna förslag till de ändringar som behövs. 
 Tillståndsprövning 
 Miljöbalken innebär att en ny och sammanhållen prövningsordning införs. Miljödomstolar inrättas. Nya processuella och administra- tiva regler har tillkommit. Som framgår av avsnittet om en fortsatt reformering av miljölagstiftningen, har regeringen aviserat en översyn av frågan om tillståndsprövningen i framtiden bör ligga direkt hos miljödomstol eller skall prövas av domstol först efter överklagande av förvaltningsmyndighets beslut. Kommittén skall utreda denna fråga med beaktande av bl.a. tidigare utredningar och förslag om administrativ prövningsordning för vattenmål (SOU 1977:27, prop. 1981/82:130, bet. 1982/83:JoU30 s. 40, rskr. 1997/98:278). Kommittén skall vidare beakta den utveckling som skett genom att renodlingen av domstolarnas roll att avgöra tvister mellan enskilda och det allmänna, alltmer kommit i för- grunden (SOU 1991:106, prop. 1994/95:100, s. 4 f. och 48, prop. 1996/97:1, s. 33 f. och prop. 1997/98:1, s. 42 f). Kommittén skall vid bedömningen av för- och nackdelar med en administrativ 
 276 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 1 
  
 prövning i första instans belysa frågan hur anspråk på ersättning eller skadestånd enligt miljöbalken skall lösas samt redovisa kon- sekvenserna av olika alternativ i förhållande till den föreslagna prövningsordningen. Kommittén skall även närmare utreda Tunnelkommissionens förslag att anläggandet av järnvägar, vägar och allmänna farleder skall prövas av miljödomstol i stället för av de verk som är ansvariga för sakområdet i samband med den prövning som sker enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnvägar, väglagen (1971:948) och lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn (SOU 1998:137). Även prövningspliktens omfattning liksom frågor av processuell och administrativ art som faller inom ramen för miljödomstolarnas tillämpning skall vid behov belysas av kom- mittén som skall lägga fram förslag i dessa och andra tillstånds- frågor i den utsträckning det behövs. 
 Härutöver skall kommittén redovisa sådana kostnadsmässiga konsekvenser för tillståndsökande och andra parter som myndig- heter och miljöorganisationer som miljöbalken har föranlett. I fråga om miljöorganisationerna skall kommittén även redovisa erfarenheterna av den vidgade talerätten enligt 16 kap. miljöbalken och hur denna rätt har utnyttjats eller på annat sätt berört organisationerna när det gäller tillståndsbeslut som har meddelats på central, regional eller kommunal nivå. 
 Miljösanktionsavgifter 
 Tillsynsmyndigheterna får genom miljöbalken ytterligare ett sank- tionsmedel, nämligen miljösanktionsavgifter. I förordningen (1998:950) om miljösanktionsavgifter föreskriver regeringen att avgifter skall betalas för de överträdelser som anges i en bilaga till förordningen. Kommittén skall utvärdera effektiviteten hos det nya sanktionssystemet och samspelet mellan tillsynsreglerna, sank- tionsavgifterna och de straffrättsliga reglerna samt föreslå de ändringar av regelverket som kan behövas. 
 277 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:59 
  
 Straff 
 Den straffrättsliga regleringen i miljöbalken bör uppmärksammas av kommittén. Riksåklagaren har i december 1998 genom rapporten Effektivare miljöbrottsbekämpning lämnat förslag till åtgärder. På uppdrag av riksdagen (bet. 1997/98:JuU1) har en nationell miljöbrottsstrategi utarbetats. Dessa frågor skall kom- mittén beakta i sitt arbete. Vidare framförs det ofta i den allmänna debatten att alltför få brott med miljörättslig anknytning beivras. Riksåklagaren har under beredningen av miljöbalken framfört att det bör göras en översyn av brotten miljöbrott och vållande till miljöstörning. Kommittén skall utreda förutsättningarna för att ändra brottsbeskrivningen av främst miljöbrott och även i övrigt följa den straffrättsliga tillämpningen av miljöbalken samt lämna de förslag som kan behövas för att åstadkomma ett effektivt och rättvist sanktionssystem. 
 Kostnader 
 Om kommitténs förslag påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, skall dessa redovisas. Om förslagen innebär kostnadskonsekvenser för staten, kom- muner eller landsting, skall även förslag till finansiering anges. 
 Tidsplan, arbetsformer m.m. 
 Kommittén skall utöver vad som tidigare anförts samråda med den parlamentariska beredningen om mål i miljöpolitiken (M 1998:07). Kommittén skall dessutom genom utfrågningar, enkäter och på andra lämpliga sätt hämta in erfarenheter av miljöbalkens tillämp- ning. Om det under utredningens gång kommer fram ytterligare frågor av lagstiftningskaraktär som rör uppdraget, är kommittén fri att behandla dessa frågor. Större frågor skall först anmälas till regeringen. 
 Genom de övergångsregler som ges genom lagen (1998:811) om införande av miljöbalken gäller att äldre lag skall tillämpas i fråga om mål och ärenden som inkommit till domstolar och myndigheter före den 1 januari 1999. Detta innebär att de erfarenheter kom- 
 278 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 1 
  
 mittén kan inhämta om miljöbalken och dess genomslag blir begränsade under en inledande period särskilt som Koncessions- nämnden för miljöskydd överlämnat en stor mängd mål till domstolarna som skall handläggas enligt äldre ordning. Trots att utvärderingen av balken därför kommer att dröja finns det frågor av mer begränsad natur som kommittén kan inleda sitt arbete med. Kommittén skall därför i ett delbetänkande senast den 31 december 2000 redovisa förslag av mer begränsad, lagteknisk natur som uppdraget leder till. Kommittén skall i ett mer samlat betänkande senast den 1 juli 2002 lämna förslag till de mer omfattande änd- ringar av lagstiftningen som uppdraget kan medföra och samtidigt redovisa de dittills gjorda erfarenheterna av miljöbalkens hänsyns- regler. Kommittén skall i ett slutbetänkande senast den 31 decem- ber 2003 redovisa en fullständigare bild av hur miljöbalken fått genomslag i den praktiska tillämpningen liksom andra frågor som rör uppföljningen av de centrala instrumenten i balken. 
 279 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén 
  
 Dir. 
  
 (M 1999:03) 
  
 2001:25 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 29 mars 2001. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Miljöbalkskommittén (1999:03) skall gå igenom sådana vatten- domar som kan ha betydelse för riskerna för översvämningar. Syftet med genomgången skall vara att ta fram ett relevant underlag för en analys av miljöbalkens bestämmelser om omprövning av gällande tillstånd för vattenanläggningar och vattenreglering. Kom- mittén skall analysera bestämmelserna om omprövning samt vid behov föreslå ändringar i lagstiftningen. 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060), det så kallade ramdirektivet för vatten. Kom- mittén får i särskilt uppdrag att lämna förslag till hur direktivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras i svensk lagstiftning. Uppdraget omfattar även vissa andra bestämmelser i direktivet som rör miljöbalken och närliggande lagstiftning. 
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 22 december 1999 att tillkalla en parla- mentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet Miljö- balkskommittén. 
 281 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:59 
  
 Möjligheten att ompröva äldre tillstånd till vattenverksamhet 
 Kommittén skall enligt sina direktiv ägna särskilt intresse åt bl.a. prövningsordningen och andra regler för mål om tillstånd enligt miljöbalken. 
 Vidare har regeringen till kommittén överlämnat en fram- ställning från Svenska Kraftverksföreningen om lagändringar i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig och snabb hantering av mål om säkerhetshöjande åtgärder vid dammanläggningar. Det kan i sammanhanget också noteras att Affärsverket svenska kraftnät i regleringsbrevet för år 2000 fick i uppdrag att genomföra en över- syn av finansieringsmöjligheterna för utredning och planering av åtgärder för att begränsa risken för skador vid höga vattenflöden samt för genomförande av förebyggande åtgärder. Uppdraget har redovisats till regeringen. 
 Översvämningarna i norra Svealand och södra Norrland samt västra Sverige under sommaren respektive hösten 2000 har väckt frågan om särskilt äldre vattendomar behöver omprövas. Detta aktualiserar i sin tur frågan om nu gällande föreskrifter om om- prövning av tillstånd till vattenverksamhet, är tillräckliga för att förbättra möjligheterna att förebygga och begränsa riskerna för översvämningar. 
 Tillstånd enligt vattenlagen (1983:291, VL) och äldre vattenlagen (1918:523, ÄVL) eller motsvarande äldre bestämmelser skall anses meddelade enligt miljöbalken (MB) enligt 5 § lagen (1998:811) om införande av miljöbalken (MP). Ett sådant tillstånd och villkoren för detta skall alltså kunna omprövas enligt 24 kap. 5 § MB på ansökan av Naturvårdsverket, Kammarkollegiet eller länsstyrelsen, enligt vad som framgår av 24 kap. 7 § MB. Det är då att lägga märke till nyheten i MB att det inte bara är villkoren utan också själva tillståndet till vattenverksamhet som kan omprövas, såvitt avser verksamhetens omfattning. I fråga om tillstånd enligt VL och ÄVL gäller alltså inte den begränsning i fråga om möjligheterna till omprövning såvitt avser verksamhetens omfattning som i 31 § MP stadgats beträffande ett tillstånd till miljöfarlig verksamhet enligt miljöskyddslagen (1969:387). Däremot gäller för vattenverksamhet enligt 32 och 33 §§ MP, särskilda bestämmelser som innebär en avvikelse från huvudregeln i 24 kap. 5 § första stycket 1, att en verksamhet alltid kan omprövas efter tio år. De fall som avses i 32 § MP avser tillstånd enligt VL, där omprövningstiden enligt 15 kap. 3 § av vattendomstol fastställts vara längre än 10 år. Av 33 § första 
 282 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 2 
  
 och andra styckena MP följer att längre omprövningstider också gäller i fråga om vissa tillstånd enligt ÄVL. 
 Det bör dock observeras att det nyss nämnda undantaget gäller tidsfristen enligt 24 kap. 5 § första stycket 1 MB. De grunder för omprövning före utgången av denna tidsfrist som anges i punkter- na  
 2–11 
  i stadgandet gäller alltså även tillstånd enligt VL och ÄVL. För punkt 6 gäller dock den inskränkningen som stadgas i 33 § tredje stycket MP och som förutsätter att förändringen i omgiv- ningen har skett efter den 31 december 1983. 
 För den materiella bedömningen vid omprövningen gäller de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. samt de särskilda tillåtlighets- reglerna i 11 och 16 kap. MB. Dessutom gäller det extra skyddet för tillståndshavaren i 24 kap. 5 § sista stycket MB, som innebär att det vid omprövning inte får meddelas så ingripande villkor eller andra bestämmelser att verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den avsevärt försvåras. 
 Det bör dock påpekas att bestämmelserna om tillståndshavarens rätt till ersättning vid omprövning kan innebära begränsningar i det allmännas möjligheter att åstadkomma förbättringar för t.ex. miljön eller fisket. Till skillnad från vad som gäller vid omprövning av miljöfarlig verksamhet finns nämligen en sådan ersättningsrätt. Reglerna innebär i korthet följande (31 kap. 20 och 22 §§ MB samt 39 § MP). 
 Om en omprövning medför förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i en regleringsrätt har tillståndshavaren i princip rätt till ersättning av staten. Någon rätt till ersättning finns däremot inte till den del omprövningen avser förbättring av en vatten- anläggnings säkerhet och inte heller för tillståndshavarens kost- nader för skadeförebyggande eller skadekompenserande åtgärder som han blir skyldig att utföra enligt omprövningen. 
 En annan begränsning av möjligheterna att begära omprövning kan vara att den myndighet som begärt omprövning i vissa fall blir skyldig att betala sakägarnas rättegångskostnader. Ansvaret för att betala rättegångskostnaderna kan också verka avhållande på en tillståndshavares vilja att själv begära omprövning, t.ex. för att förbättra säkerheten hos en vattenanläggning. 
 283 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:59 
  
 Ramdirektivet för vatten 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vatten- politikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060), det så kallade ramdirektivet för vatten. Senast den 22 december 2003 skall de nationella författningar som är nödvändiga för att följa direktivet träda i kraft. 
  
 Syftet med direktivet är att upprätta en ram för skyddet av såväl ytvatten som grundvatten, vilket i sin tur sammanfattningsvis syftar till att 
  
 hindra ytterligare försämringar av statusen hos bl.a. marina ekosystem och ekosystem i sjöar och vattendrag samt att sådana system skall skyddas och förbättras, 
  
 främja en hållbar vattenanvändning, 
  
 eftersträva ett ökat skydd för och en förbättring av vatten- miljön bl.a. genom att utsläpp och spill av vissa ämnen minskar eller upphör, 
  
 säkerställa att föroreningen av grundvatten gradvis minskar och att ytterligare förorening förhindras samt 
  
 bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka. 
  
 Medlemsstaterna skall identifiera de avrinningsområden som ligger inom deras territorium och hänföra dem till avrinningsdistrikt. Myndigheter skall utses för tillämpningen av direktivet inom varje distrikt. I direktivet finns särskilda regler för hur frågor som rör avrinningsområden som sträcker sig över flera medlemsstater eller som sträcker sig utanför Europeiska unionen skall hanteras. 
 Regeringen avser att utse en särskild utredare med uppdrag att utarbeta ett förslag till ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikten. I det uppdraget ingår att utarbeta förslag till bl.a. avgränsning av avrinningsdistrikten samt myndighetsorga- nisation och former för dess beslutsfattande. Materiella frågor som har anknytning till miljöbalken och närliggande lagstiftning är det dock lämpligare att Miljöbalkskommittén får i uppdrag att utreda. 
 284 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 2 
  
 Uppdraget 
 Omprövning av tillstånd till vattenverksamhet 
 Kommittén skall gå igenom sådana vattendomar som kan ha betydelse för riskerna för översvämningar. Syftet med genom- gången skall vara att ta fram ett relevant underlag för en analys av miljöbalkens bestämmelser om omprövning av gällande tillstånd och villkor för vattenanläggningar och vattenreglering. Kommittén skall bedöma om förutsättningarna för omprövning är tillräckliga för att förbättra möjligheterna att förebygga och begränsa riskerna för översvämningar. Kommittén skall också bedöma om de processuella reglerna är ändamålsenliga. Vidare skall kommittén analysera om ersättningsreglerna och bestämmelserna om rätte- gångskostnader lägger hinder i vägen för angelägna omprövningar som syftar till att förbättra t.ex. dammsäkerhet och minska riskerna för och skadeverkningarna av översvämningar. 
 Om kommittén vid sin analys kommer fram till att det finns behov av lagstiftning, skall kommittén föreslå sådan. 
 Ramdirektivet för vatten 
 De miljömål som anges i artikel 4 i ramdirektivet för vatten innebär främst att åtgärder skall vidtas för att uppnå en viss vattenkvalitet. För att säkerställa ett korrekt genomförande av direktivet i svensk lagstiftning är det nödvändigt att analysera om direktivets miljömål som sådana helt eller delvis bör författningsregleras. Kommittén skall göra en sådan analys. Om det bedöms vara nödvändigt att författningsreglera direktivets miljömål skall förslag lämnas till författningsändringar. Direktivets miljömål kan även få betydelse för hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram skall genomföras. 
 Artikel 4 innehåller även bestämmelser som inte direkt anger miljömål men som har anknytning till målen. Som exempel kan nämnas att det finns regler för klassificering av vissa vattenföre- komster och om villkoren för att tidsfristerna för att uppnå målen skall få förlängas. Beträffande de delar av artikel 4 som inte direkt anger miljömål skall författningsförslag lämnas i den omfattning som är lämplig med hänsyn till kommitténs förslag beträffande målen och även i övrigt. 
 285 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:59 
  
 Kommittén skall ta ställning till hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram, som finns i artikel 11, lämpligen kan genom- föras i svensk lagstiftning. I första hand skall analyseras om detta kan göras genom ändringar av de nuvarande svenska reglerna om åtgärdsprogram, som finns i 5 kap. miljöbalken. Om så är fallet skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. Om det inte är lämpligt att genomföra bestämmelserna på detta sätt skall kommittén föreslå en annan ordning. Förslagen kan begränsas på det sätt kommittén finner lämpligt med hänsyn till att artikel 11 i vissa delar innehåller detaljerade regler. 
 Ett åtgärdsprogram enligt direktivet kan, enligt artikel 11.1, hänvisa till åtgärder till följd av nationell lagstiftning. I artikel 11.3 anges de grundläggande åtgärder som åtgärdsprogrammen skall inbegripa. Flera av dessa är sådana att kraven på innehållet i åtgärdsprogrammen kan bli helt eller delvis uppfyllda genom hänvisningar till befintliga svenska författningar, bl.a. reglerna om tillståndsplikt för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet enligt 9 respektive 11 kap. miljöbalken. Kommittén skall redovisa i vilka avseenden kraven i artikel 11.3 är uppfyllda befintlig svensk lagstiftning. I de avseenden så inte är fallet skall kommittén lämna förslag till författningsändringar. I de delar som kommittén anser att artikel 11.3 lämpligare genomförs genom de enskilda åtgärds- programmen, skall kommittén emellertid i stället lämna förslag som innebär att kraven kan genomföras på detta sätt. Kommittén behöver inte lämna förslag till genomförande av artikel 11.3 b. 
 Det är särskilt viltigt att kommittén analyserar vilka rättsverk- ningar ett åtgärdsprogram bör ha för att uppfylla direktivets krav. Det gäller rättsverkningarna för såväl enskilda som kommuner och myndigheter, bl.a. vid prövningar av ansökningar om tillstånd till vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet, vid omprövningar av sådana tillstånd samt för pågående markanvändning i övrigt. Direk- tivets bestämmelser om åtgärdsprogram kan också innebära att programmen skall innefatta åtgärder av betydelse för den kom- munala planeringen. Även frågan hur åtgärdsprogrammen skall beaktas vid den kommunala planeringen skall därför analyseras. Kommitténs författningsförslag för genomförande av artikel 11 skall utformas så att åtgärdsprogrammen får de rättsverkningar som behövs för ett korrekt genomförande av direktivet. 
 Enligt artikel 10 skall alla utsläpp till ytvatten regleras enligt regler som anges i direktivet samt enligt andra särskilt angivna EG- direktiv och annan relevant  
 EG-lagstiftning. 
  Kommittén skall 
 286 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 2 
  
 granska om svenska regler för utsläpp till vatten står i överens- stämmelse med de krav som ställs i artikeln. Om det behövs skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. 
 I artikel 7 finns bestämmelser om vatten som används för uttag av dricksvatten. Artikeln gäller även för vatten som är avsedda att i framtiden användas för detta ändamål. I artikel 7.3 föreskrivs att medlemsstaterna skall säkerställa erforderligt skydd för sådana vattenförekomster och att säkerhetszoner får upprättas för dessa. Kommittén skall bedöma om det behövs författningsändringar för att genomföra artikel 7.3, utöver de ändringar som föreslås för genomförandet av artiklarna 4, 10 och 11. Om författningsänd- ringar behövs skall kommittén lämna förslag till sådana. 
 I artikel 8 finns bestämmelser om att program för övervakning av vattenstatusen skall upprättas. Enligt artikel 8.2 skall övervak- ningen stämma överens med kraven i bilaga V till direktivet. Av avsnitt 1.3.2 i bilagan följer att övervakningen av ytvatten skall utföras så att omfattningen och effekten av påverkan från både punkt- och diffusa källor kan bedömas. Enligt 26 kap. 22 § miljö- balken finns för närvarande en skyldighet för verksamhetsutövare eller den som vidtar en åtgärd att utföra sådana undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs för tillsynen. En tillsynsmyndighet kan utse någon annan att göra sådana under- sökningar. Verksamhetsutövaren eller den som vidtagit en åtgärd är då skyldig att ersätta kostnaderna för undersökningen. 
 De myndigheter som kommer att ansvara för förvaltningen av avrinningsdistrikten bör även ansvara för att övervakningsprogram enligt artikel 8 upprättas. För detta ändamål bör det finnas möjlig- heter att på bekostnad av verksamhetsutövare låta utföra sam- ordnade undersökningar av olika verksamheters påverkan på vattenmiljön i hela avrinningsområden. Kommittén skall analysera om en ordning motsvarande 26 kap. 22 § miljöbalken gör detta möjligt och lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. 
 Syftet med direktivet, att upprätta en ram för skyddet av vatten, anges i artikel 1. Kommittén skall ta ställning till om det för ett korrekt genomförande av direktivet är nödvändigt att i Sverige författningsreglera syftet. Om så bedöms vara fallet skall författ- ningsförslag lämnas. 
 I artikel 2 ges definitioner på olika begrepp som används i direktivet. Om kommittén, mot bakgrund av sina förslag i övrigt, finner att definitionerna bör författningsregleras, skall förslag till sådan reglering lämnas. 
 287 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:59 
  
 I artikel 23 sägs att medlemsstaterna skall ange vilka påföljder som skall tillämpas i fall av överträdelse av nationella bestämmelser som antas till följd av direktivet. I den utsträckning det behövs skall kommitténs förslag innehålla förslag till påföljder. 
 Kommittén skall inte behandla de särskilda frågor som gäller samarbete med Finland och Norge i gemensamma avrinnings- områden. 
 Kostnader och andra konsekvenser 
 Vad som sägs om kostnader i kommitténs huvuddirektiv (dir. 1999:109) gäller också detta särskilda uppdrag. 
 Om förslagen beträffande ramdirektivet för vatten har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det av- seendet belysas i betänkandet. 
 Arbetsformer och redovisning av uppdraget 
 Kommittén skall i frågor som rör ramdirektivet för vatten samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett admi- nistrativt system för direktivets genomförande. Syftet skall vara att åstadkomma en sådan samordning av utredarens och kommitténs förslag att det praktiska genomförandet av direktivet säkerställs. 
 Beträffande tilläggsuppdraget om omprövning av tillstånd till vattenverksamhet skall ett principförslag redovisas senast den 1 juli 2002. Det slutliga förslaget i denna del skall redovisas senast den 31 december 2003. Tilläggsuppdraget som avser ramdirektivet för vatten skall redovisas senast den 1 juli 2002. 
 288 
 Bilaga 3 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén 
  
 Dir. 
  
 (M 1999:03) 
  
 2002:37 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 februari 2002. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Sista dag att redovisa den del av uppdraget som rör ramdirektivet för vatten flyttas fram till den 30 november 2002. 
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 22 december 1999 att tillkalla en parla- mentarisk sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet Miljö- balkskommittén. 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åt- gärder på vattenpolitikens område, det så kallade ramdirektivet för vatten. I tilläggsdirektiv beslutade den 29 mars 2001 utvidgades därför Miljöbalkskommitténs uppdrag bl.a. till att lämna förslag till hur ramdirektivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras (dir. 2001:25). Enligt tilläggs- direktiven skall den delen av uppdraget redovisas senast den 1 juli 2002. 
 Enligt tilläggsdirektiven skall kommittén när det gäller frågor som rör ramdirektivet samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikt (M 2001:01, dir. 2001:78). Den utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag senast den 30 november 2002. 
 Miljöbalkskommitténs uppdrag rörande ramdirektivet för vatten kräver ett nära samarbete med den särskilde utredaren. Kommittén 
 289 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:59 
  
 har därför begärt att tiden för redovisning av den delen av upp- draget förlängs till den 30 november 2002. 
 Uppdraget 
 Med ändring av den i tilläggsdirektiven (dir. 2001:25) angivna tidpunkten skall kommittén redovisa tilläggsuppdraget som rör ramdirektivet för vatten senast den 30 november 2002. 
 290 
 Bilaga 4 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén 
  
 Dir. 
  
 (M 1999:03) 
  
 2003:61 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 8 maj 2003. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Miljöbalkskommittén skall se över möjligheterna att effektivisera och förenkla miljöprövningen utan att hälso- och miljöskydds- kraven åsidosätts. Därvid skall bl.a. en utgångspunkt vara intresset av att handläggningstiderna hålls så korta som möjligt utan att möjligheten att uppnå miljömålen försvåras eller allmänhetens rätt till insyn och deltagande åsidosätts. 
 Kommittén skall även vidareutveckla den vision om den framtida prövningsorganisationen som presenterades i delbetänkandet Miljö- balken under utveckling Ett principbetänkande (SOU 2002:50), principbetänkandet. Förslag till ändringar i prövningsorganisationen skall syfta till en renodling av domstolarnas roll till att huvud- sakligen avse överprövning och att avgöra tvister mellan enskilda eller mellan enskilda och det allmänna. 
 I utredningsarbetet skall kommittén beakta miljöprövningens betydelse för näringslivet och angelägna samhällsintressen samt särskilt beakta konsekvenser för små och medelstora företag. 
 Miljöbalkskommittén skall samråda med Kommittén för översyn av plan- och bygglagstiftningen (M 2002:05),  
 PBL-kommittén. 
  
 Miljöbalkskommittén skall bistå utredningen om ett system och regelverk för Kyotoprotokollets flexibla mekanismer (N 2001:08),  
 FlexMex2-utredningen, 
  med det underlag som behövs för den utredningens undersökning av hur en handel med utsläppsrätter kan komma att påverka och samverka med miljölagstiftningen. Resultatet av  
 FlexMex2-utredningens 
  undersökning och de eventuella ändringar i miljöbalken som den utredningen föreslår skall beaktas i kommitténs fortsatta arbete. 
 291 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2005:59 
  
 Kommittén skall i ett delbetänkande presentera de effektiviserings- förslag som kan genomföras med nuvarande prövningsorganisation. Övriga förslag som täcks av detta och tidigare uppdrag får presen- teras i delbetänkanden eller i slutbetänkandet. 
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 22 december 1999 att tillkalla en parla- mentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet Miljöbalks- kommittén (M 1999:03). 
 Effektivisering av miljöprövningen 
 För att försäkra att skyddet för människors hälsa och miljön upp- rätthålls och för att leva upp till Sveriges åtaganden inom EU och internationellt är det nödvändigt med en miljöprövning av nya eller ändrade verksamheter som påverkar miljön. Miljöprövningen skall ske på ett sådant sätt att allmänheten ges möjligheter till demokratisk insyn och inflytande. Med hänsyn till angelägna samhällsintressen och berörda enskilda intressen är det samtidigt viktigt att hålla handläggningstiderna så korta som möjligt. 
 I kommitténs principbetänkande presenterades en vision av hur miljöbalken i framtiden skulle kunna göras mer effektiv och tydlig samt hur bestämmelser för olika typer av verksamheter skulle kunna samordnas bättre än i dag. En del i denna vision är att all tillståndsprövning i första instans i framtiden sker hos ett mindre antal förvaltningsmyndigheter. Visionen om den framtida prövnings- ordningen förutsätter en annan myndighetsorganisation än den nuvarande. En sådan organisationsutredning ligger utanför det nuvarande uppdraget till kommittén. 
 Det skall vara enkelt att starta och driva företag i Sverige och ge företag bästa möjliga förutsättningar att etableras och utvecklas. Därför måste också de regler som gäller för företag vara ändamåls- enliga, rättvisa och enkla att hantera samtidigt som samhällets nödvändiga krav på verksamheterna måste uppfyllas. 
 292 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 4 
  
 Samordningen mellan bestämmelserna i PBL och miljöbalken m.fl. lagar 
  
 PBL-kommittén 
  är en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över plan- och bygglagstiftningen samt lämna förslag till de lagändringar som behövs. I uppgiften ingår att överväga och redovisa vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att uppnå en så effektiv och smidig samordning som möjligt mellan PBL och miljöbalken m.fl. lagar. Miljöbalkskommittén saknar ett motsvarande uppdrag. 
 Miljöbalken och handel med utsläppsrätter enligt Kyotoprotokollet 
  
 FlexMex2-utredningen 
  har regeringens uppdrag att ta fram ett för- slag till ett svenskt system och ett regelverk för handel med utsläpps- rätter i enlighet med Kyotoprotokollets flexibla mekanismer och för- slaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (EGT L 257, 10.10.1996, s. 26, Celex 31996L0061). 
 I  
 FlexMex2-utredningens 
  uppdrag ingår att undersöka hur användningen av flexibla mekanismer skall samverka med befintlig lagstiftning. Arbetet har betydelse för miljölagstiftningen och Miljöbalkskommittén kan bidra med underlag. 
 Uppdraget 
 Effektivisering av miljöprövningen 
 Det är många olika faktorer som har betydelse för den tid det tar att genomföra miljöprövningen av en verksamhet. Handläggnings- tiderna måste hållas så korta som möjligt utan att möjligheten att uppnå miljömålen försvåras och allmänhetens rätt till insyn och deltagande åsidosätts. Det är därför angeläget att se över om prövnings- insatserna är rätt anpassade till miljöfrågornas betydelse för att säkerställa att prövningen uppfyller miljökraven och inte blir mer långtgående än vad som behövs från miljösynpunkt. Det finns även skäl att utreda om tiden från första myndighetskontakt till ett lagakraftvunnet avgörande kan förkortas. Såväl de miljömässiga 
 293 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2005:59 
  
 som de ekonomiska och sociala dimensionerna i hållbar utveckling kan därigenom tillgodoses. En fråga av betydelse i sammanhanget är att många verksamhetsutövare upplever att de krav som ställs på underlagen för miljöprövningen är alltför omfattande och krångliga. Möjligheterna att förenkla miljöprövningen utan att möjligheten att uppnå miljöbalkens mål försvåras och utan att  
 EG-lagstift- 
  ningens krav åsidosätts bör därför ses över. 
 En bredare genomgång av frågan om samordningen mellan miljö- balken och plan- och bygglagstiftningen görs nu av  
 PBL-kommittén. 
  En särskild samordningsfråga rör det förhållandet att olika verk- samheter som kan innebära miljöstörningar prövas såväl enligt miljöbalken som enligt angränsande lagstiftning, däribland PBL. Miljöbalkskommittén skall i sådana slag av frågor samråda med  
 PBL-kommittén. 
  
 Effektivisering av miljöprövningen med nuvarande prövningsorganisation 
 Kommittén skall presentera förslag på olika möjligheter att effektivisera miljöprövningen med nuvarande prövningsorganisation, t.ex. att göra vissa vattenverksamheter anmälningspliktiga, att förenkla prövningsför- farandet vid mindre omfattande ändringar eller utökningar av miljö- farliga verksamheter samt att förenkla förfarandet med miljökonse- kvensbeskrivningar. 
 Effektivisering av miljöprövningen genom ändrad prövningsorganisation 
 Som ett led i effektiviseringen av miljöprövningen ingår att se över prövningsorganisationen enligt miljöbalken och de miljöbalksanknutna lagarna. Remissvaren över principbetänkandet visar att det finns ett brett intresse av att kommitténs vision om den framtida prövnings- organisationen utreds vidare. Uppdraget till kommittén preciseras och utvidgas därför avseende prövningsorganisationen. 
 Kommittén skall vidareutveckla den vision om den framtida prövningsordningen som presenterades i principbetänkandet, men även alternativa prövningsordningar skall övervägas. Om kommittén föreslår organisationsförändringar skall en utgångspunkt vara att domstolarna huvudsakligen bör ägna sig åt överprövning och att avgöra tvister mellan enskilda eller mellan enskilda och det 
 294 
 SOU 2005:59 Bilaga 4 
 allmänna. Förslagen skall alltså bidra till en effektivisering och renodling av domstolarnas roll. 
 För vattenverksamheternas del skall kommittén utreda förut- sättningarna för prövningen av de civilrättsliga frågorna, såsom hur frågor om markåtkomst och ersättning för skada och intrång kan skiljas från miljöprövningen. Ett syfte bör vara att utjämna de nuvarande skillnaderna i regelsystemet mellan i första hand miljö- farliga verksamheter, vattenverksamheter och täkter. 
 Kommittén skall överväga olika alternativa prövningssystem som utgår från att tillståndsprövningen i första instans sker i administrativa tillståndsmyndigheter. En framtida instansordning bör utformas med så få instanser som möjligt och med inriktningen att skapa en både effektiv och rättssäker prövning. Antalet nivåer i instans- kedjan bör vara högst tre vid prövning av tillstånd och villkor. Av förslagen skall framgå möjligheterna att utjämna de skillnader som för närvarande finns i mål om tillstånd till olika verksamheter i fråga om sakägarnas rättsställning och deras möjligheter att få ersättning för rättegångskostnader. 
 En fråga som särskilt skall övervägas är om en framtida samordning av instansordningen i ärenden enligt miljöbalken och ärenden enligt angränsande lagstiftning, t.ex. PBL, bör eftersträvas. För- och nackdelar med en sådan samordning bör analyseras. Kommittén skall i denna del samråda med  
 PBL-kommittén. 
  
 Kommittén är oförhindrad att lämna förslag som rör prövningen enligt 17 kap. miljöbalken både vad avser omfattningen av prövningen och formerna för denna. Kommittén kan således, som en del av sin analys av prövningsordningen, analysera hur syftet med prövningen enligt 17 kap. miljöbalken bättre kan uppnås och i förekommande fall lämna förslag till hur t.ex. beredningsprocessen mellan myndig- heter, miljödomstolar och regeringen kan förbättras. 
 Vid arbetet med prövningsordningen bör studeras hur regel- systemet vid prövningen av miljöfrågor ser ut i några andra EU- länder med förhållanden som är jämförbara med Sveriges, särskilt i fråga om prövningsorganisationen. Det bör utredas vilka likheter och olikheter som finns mellan det svenska prövningssystemet och de i andra länder, och om de organisatoriska lösningarna i andra länder har fördelar som kan utnyttjas för att skapa en effektivare prövning i Sverige. 
 Eftersom prövningsmyndigheterna prövar både tillstånds- och tillsynsfrågor skall förslagen redovisa hur de tillsynsbeslut enligt 
 295 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2005:59 
  
 miljöbalken som fattas av kommuner, länsstyrelser och centrala verk skall överprövas. 
 Kommittén skall dessutom analysera det nuvarande förfarandet i anmälningsärenden med utgångspunkten att prövningssystemet skall vara tydligt och på ett effektivt sätt tillgodose såväl olika verksamhetsutövares behov av en snabb prövning som intresset av att miljöfrågorna tillräckligt beaktas och att enskilda sakägares rättssäkerhet garanteras. 
 Konsekvenser för små och medelstora företag 
 Miljölagstiftningen bör vara väl anpassad även till de minsta företagen. Kommittén skall i det fortsatta utredningsarbetet genomgående beakta konsekvenser för små och medelstora företag samt redovisa förslag som kan förenkla miljöprövningen för dessa företag. 
 Miljöbalken och handel med utsläppsrätter enligt Kyotoprotokollet 
 Miljöbalkskommittén skall bistå  
 FlexMex2-utredningen 
  med det underlag som den utredningen behöver för att lämna författnings- förslag till hur direktivet om handel med utsläppsrätter lämpligen kan genomföras i svensk lagstiftning. 
 Kostnader och andra konsekvenser 
 Vad som sägs om kostnader i kommitténs direktiv (dir. 1999:109) gäller även fortsättningsvis. 
 Kommittén skall, när det gäller redovisning av förslagets konse- kvenser för små företag, samråda med Näringslivets nämnd för regelgranskning. 
 Arbetsformer och redovisning av uppdraget 
 Kommittén skall samråda med  
 PBL-kommittén 
  och FlexMex2- utredningen. Kommittén skall dessutom på lämpliga sätt hämta in erfarenheter av miljöbalkens tillämpning. 
 296 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 4 
  
 Kommittén skall presentera förslag på de effektiviseringsåtgärder som går att genomföra med nuvarande prövningsorganisation senast den 31 december 2003. 
 Senast den 31 mars 2004 skall kommittén redovisa tänkbara alternativ för hur en framtida prövningsorganisation kan se ut i stort. Regeringen avser att efter remissbehandling av kommitténs överväganden åter- komma med tilläggsdirektiv för kommitténs slutliga behandling av denna fråga. Förslag i övriga frågor som kommittén enligt detta eller tidigare direktiv skall behandla skall redovisas senast den 30 juni 2005. 
 297 
 Bilaga 5 
 Deltagare i Miljöbalkskommitténs arbete 
  
 Från och med 
  
 Till och med 
  
 Ordförande 
  
 Daugherty 
  
 1999-12-22 
  
 Övriga ledamöter 
  
 White 
  (s) 
  
 2000-03-07 
  
 Fritz 
  (m) 
  
 2000-08-29 
  
 2001-11-30 
  
 Diaz (kd) 
  
 2000-03-07 
  
 Krueger (mp) 
  
 2002-11-18 
  
 Boyle (m) 
  
 2000-03-07 
  
 2000-08-27 
  
 Greene (m) 
  
 2001-12-01 
  
 Maggi Baker (v) 
  
 2000-05-02 
  
 2002-01-31 
  
 Howe (s) 
  
 2000-03-07 
  
 2004-11-23 
  
 Davis (fp) 
  
 2000-03-07 
  
 Townsend (s) 
  
 2000-03-07 
  
 Thomas (mp) 
  
 2000-03-07 
  
 2001-11-30 
  
 Martinez (c) 
  
 2000-03-07 
  
 2002-11-25 
  
 Morrow (s) 
  
 2000-03-07 
  
 Moore (v) 
  
 2002-02-01 
  
 Hodge (c) 
  
 2002-11-26 
  
 Reilly (mp) 
  
 2001-12-01 
  
 2002-11-17 
  
 Sakkunniga 
  
 Wright Hernandez 
  
 2002-04-02 
  
 Robinson 
  
 2000-03-07 
  
 2003-04-30 
  
 Hopkins 
  
 2000-03-07 
  
 2002-04-01 
  
 Experter 
  
 Wilson 
  
 2000-05-29 
  
 Smith 
  
 2000-05-29 
  
 Powell 
  
 2000-05-29 
  
 2001-12-01 
  
 299 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:59 
  
 Från och med 
  
 Till och med 
  
 Coleman 
  
 2001-02-20 
  
 2004-09-15 
  
 Sharp 
  
 2000-05-29 
  
 Meyers 
  
 2000-05-29 
  
 Powell 
  
 2002-10-15 
  
 Juarez 
  
 2000-05-29 
  
 Russell 
  
 2000-05-29 
  
 Mcdowell 
  
 2003-02-15 
  
 2004-09-15 
  
 Miller 
  
 2000-05-29 
  
 2002-08-01 
  
 Krueger 
  
 2002-10-15 
  
 Bates 
  
 2001-02-13 
  
 2004-09-15 
  
 Young 
  
 2002-05-13 
  
 2004-10-17 
  
 Stewart 
  
 2000-05-29 
  
 Johnson 
  
 2000-05-29 
  
 2004-09-15 
  
 Moreno 
  
 2000-05-29 
  
 2004-09-15 
  
 Hernandez 
  
 2003-01-01 
  
 2003-08-31 
  
 Glenn 
  
 2000-05-29 
  
 Moore 
  
 2001-02-20 
  
 2004-09-15 
  
 Owen 
  
 2002-08-02 
  
 2004-09-15 
  
 Flores 
  
 2000-05-29 
  
 Rogers 
  
 2001-05-10 
  
 Lee 
  
 2000-05-29 
  
 Craig 
  
 2001-09-15 
  
 2002-05-12 
  
 Dunlap 
  
 2000-03-07 
  
 2002-01-31 
  
 Hamilton 
  
 2002-03-01 
  
 2002-10-13 
  
 Mcknight 
  
 2000-05-29 
  
 Howard 
  
 2004-10-18 
  
 Barrett 
  
 2001-02-13 
  
 2003-04-07 
  
 Davis 
  
 2000-05-29 
  
 2002-02-28 
  
 Petersen 
  
 2002-01-01 
  
 2004-09-15 
  
 Avila 
  
 2000-05-29 
  
 2004-09-15 
  
 Hopkins 
  
 2002-04-02 
  
 Wilson 
  
 2000-05-29 
  
 Ray 
  
 2000-05-29 
  
 Guerrero 
  
 2003-09-01 
  
 2004-09-15 
  
 Gia Lee 
  
 2000-05-29 
  
 2001-09-14 
  
 Shaw 
  
 2001-02-20 
  
 2004-09-15 
  
 300 
 SOU 2005:59 Bilaga 5 
  
 Från och med 
  
 Till och med 
  
 Sekreterare 
  
 Grant 
  
 2001-11-01 
  
 2004-12-31 
  
 Orr 
  
 2003-08-01 
  
 2003-12-31 
  
 Rodriguez 
  
 2002-09-01 
  
 2002-12-15 
  
 2003-02-15 
  
 2004-04-30 
  
 Booth 
  
 2000-04-03 
  
 2003-01-31 
  
 (tjl. hösten 2002) 
  
 Mitchell 
  
 2001-03-01 
  
 Huvudsekreterare 
  
 Sanchez 
  
 2000-03-01 
  
 301 
 Beteckningar av normer på engelska och svenska och reglering i svensk rätt 
  
 Beteckning på 
  
 Direktiv 
  
 Beteckning i svensk översättning av 
  
 Beteckning i svensk rätt med 
  
 Punkt i 5 kap. 
  
 engelska 
  
 direktivet 
  
 angivande var definition finns eller 
  
 2 § första 
  
 termen annars förekommer 
  
 stycket 
  
 miljöbalken 
  
 limit value 
  
 96/62/EG, ramdirektivet för luft, 
  
 a. gränsvärde = en nivå, fastställd 
  
 ingen motsvarande beteckning 
  
 punkt 1 
  
 art. 2.5 
  
 på vetenskaplig grund i syfte att und- 
  
 vika, förebygga eller minska de skad- 
  
 liga effekterna på människors hälsa 
  
 och/eller miljön i dess helhet och som 
  
 inte får överskridas sedan den nåtts 
  
 1999/30/EG första dotterdirektivet om 
  
 som ovan 
  
 ingen motsvarande beteckning, 4, 6, 7, 
  
 punkt 1 
  
 svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och 
  
 8 och 9 §§ förordningen om 
  
 bly i luften (art 2.5, 3.1, 4.1, 5.1 och 
  
 miljökvalitetsnormer 
  
 6.1) 
  
 i utomhusluft 
  
 2000/69/EG andra dotterdirektivet om 
  
 som ovan 
  
 ingen motsvarande beteckning, 7a och 
  
 punkt 1 
  
 bensen och koloxid i luften (art. 3.1 
  
 8a §§ förordningen om miljökvalitets- 
  
 och 4.1) 
  
 normer i utomhusluft 
  
 76/160/EEG om kvaliteten på 
  
 b. gränsvärde, skall säkerställas att 
  
 hösta tillåtna värde, bilaga 2 till 
  
 punkt 1 
  
 badvatten (art. 3 och 4) 
  
 kvaliteten på badvatten 
  
 Naturvårdsverkets föreskrift SNFS 
  
 överensstämmer med gränsvärdena, 
  
 1996:6 om strandbadvatten 
  
 i bilaga indelade i guide och 
  
 i bilaga indelade i riktvärde och 
  
 mandatory 
  
 obligatoriskt 
  
 Beteckning på 
  
 Direktiv 
  
 Beteckning i svensk översättning av 
  
 Beteckning i svensk rätt med 
  
 Punkt i 5 kap. 
  
 engelska 
  
 direktivet 
  
 angivande var definition finns eller 
  
 2 § första 
  
 termen annars förekommer 
  
 stycket 
  
 miljöbalken 
  
 value, 
  
 78/659/EEG om kvaliteten på sådant 
  
 a. gränsvärden, medlemsstaterna 
  
 miljökvalitetsnorm 
  
 punkt 1 
  
 i bilaga 
  
 sötvatten som behöver skyddas eller 
  
 skall säkerställa att utvalda 
  
 och riktvärde 
  
 punkt 2 
  
 indelade i 
  
 förbättras för att upprätthålla 
  
 vattendrag uppfyller gränsvärdena 
  
 6 § förordningen om 
  
 guide och 
  
 fiskbestånden (art. 5) 
  
 i bilaga indelade i riktvärde och 
  
 miljökvalitetnormer för fisk och 
  
 imperative 
  
 obligatoriskt 
  
 musselvatten 
  
 79/923/EEG om kvalitetskrav för 
  
 b. värden, medlemsstaterna skall 
  
 miljökvalitetsnorm 
  
 punkt 1 
  
 skaldjursvatten (art. 5 
  
 säkerställa att utvalda vattendrag 
  
 och riktvärde 
  
 punkt 2 
  
 uppfyller kraven 
  
 8 § förordningen om 
  
 i bilaga indelade i riktvärde och 
  
 miljökvalitetnormer för fisk och 
  
 obligatoriskt 
  
 musselvatten 
  
 environmental 
  
 2000/60/EG ramdirektivet för vatten 
  
 miljömål = de mål som fastställs 
  
 kvalitetskrav för vattendistrikt 
  
 punkt 1 
  
 objektives 
  
 (artikel 4) 
  
 enligt direktivet och som 
  
 (indelas i kvalitetskrav för ytvatten, 
  
 medlemsländerna skall genomföra alla 
  
 grundvatten respektive skyddade 
  
 nödvändiga åtgärder för att nå, 
  
 områden) 4 kap. 1 § förordningen om 
  
 alternativt i syfte att nå 
  
 förvaltning av kvaliteten på 
  
 vattenmiljön 
  
 target value 
  
 96/62/EG, ramdirektivet för luft (art. 
  
 målvärde = nivå fastställd för att på 
  
 ingen motsvarande beteckning 
  
 punkt 2 
  
 2.6) 
  
 lång sikt kunna undvika skadliga 
  
 effekter, skall i största möjliga mån 
  
 uppnås inom viss tid 
  
 2002/3/EG tredje dotterdirektivet om 
  
 ingen motsvarande beteckning, 9 a § 
  
 punkt 2 
  
 ozon i luften (art 2.9 och bilaga I) dels 
  
 förordningen om miljökvalitetsnormer i 
  
 till skydd för människors hälsa, 
  
 utomhusluft 
  
 dels till skydd för växtligheten 
  
 Beteckning på 
  
 Direktiv 
  
 Beteckning i svensk översättning av 
  
 Beteckning i svensk rätt med 
  
 Punkt i 5 kap. 
  
 engelska 
  
 direktivet 
  
 angivande var definition finns eller 
  
 2 § första 
  
 termen annars förekommer 
  
 stycket 
  
 miljöbalken 
  
 environmen- 
  
 19996/61/EG IPPC (art 2.7) 
  
 a. miljökvalitetsnorm = ett antal 
  
 ingen motsvarande beteckning 
  
 punkt 1 
  
 tal quality 
  
 krav som skall vara uppfyllda vid en 
  
 standard 
  
 viss tidpunkt för en given miljö 
  
 2000/60/EG ramdirektivet för vatten 
  
 b. miljökvalitetsnorm = 
  
 ingen motsvarande beteckning 
  
 punkt 2 
  
 (art. 2.35) 
  
 koncentration av ett viss förorenande 
  
 ämne eller en grupp av ämnen som 
  
 inte bör överskridas 
  
 long term 
  
 2002/3/EG tredje dotterdirektivet om 
  
 långsiktigt mål, koncentration under 
  
 ingen beteckning i svensk rätt, 9 b § 
  
 punkt 2 
  
 objective 
  
 ozon i luften (art. 2.10) 
  
 vilken direkt skadliga verkningar på 
  
 förordningen om miljökvalitetsnormer i 
  
 människors hälsa och/eller miljön som 
  
 utomhusluft 
  
 helhet enligt aktuella vetenskapliga 
  
 rön är osannolika, skall uppnås på 
  
 lång sikt utom i de fall det inte kan ske 
  
 genom rimliga åtgärder 
  
 alert 
  
 96/62/EG, ramdirektivet för luft 
  
 a. tröskelvärde = en nivå över vilken 
  
 ingen direkt motsvarande definition 
  
 punkt 4 
  
 threshold 
  
 (art. 2.7) 
  
 en kortvarig exponering över värdet 
  
 utgör risker, omedelbara åtgärder 
  
 krävs av medlemsstaterna 
  
 1999/30/EG första dotterdirektivet om 
  
 som ovan 
  
 tröskelvärde för information, 18 § 
  
 punkt 4 
  
 svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och 
  
 förordningen om miljökvalitetsnormer 
  
 bly i luften (art. 2.6) 
  
 för utomhusluft och bilaga 3 
  
 Beteckning på 
  
 Direktiv 
  
 Beteckning i svensk översättning av 
  
 Beteckning i svensk rätt med 
  
 Punkt i 5 kap. 
  
 engelska 
  
 direktivet 
  
 angivande var definition finns eller 
  
 2 § första 
  
 termen annars förekommer 
  
 stycket 
  
 miljöbalken 
  
 2002/3/EG tredje dotterdirektivet om 
  
 b. tröskelvärde för larm = en nivå 
  
 tröskelvärde för larm, 3 § förordning 
  
 punkt 4 
  
 ozon i luften (art. 2.11) 
  
 över vilken en kortvarig exponering 
  
 om miljökvalitetsnormer för utomhus- 
  
 utgör en risk för människors hälsa hos 
  
 luft 
  
 befolkningen i allmänhet och vid vilken 
  
 medlemsstaterna omedelbart skall 
  
 informera allmänheten och anta 
  
 kortsiktiga handlingsplaner i vissa fall 
  
 information 
  
 2002/3/EG tredje dotterdirektivet om 
  
 informerande tröskelvärde = en nivå 
  
 tröskelvärde för information 3 § 
  
 punkt 4 
  
 threshold 
  
 ozon i luften (art.2.12) 
  
 över vilken en kortvarig exponering 
  
 förordning om miljökvalitetsnormer för 
  
 utgör en risk för människors hälsa i 
  
 utomhusluft 
  
 särskilt känsliga befolkningsgrupper 
  
 och då information skall ges 
  
 margin of 
  
 96/62/EG, ramdirektivet för luft (art. 
  
 toleransmarginal = det procenttal 
  
 toleransmarginal, 3 § förordning om 
  
 punkt 4 
  
 tolerance 
  
 2.8) 
  
 som gränsvärdet får överskridas med 
  
 miljökvalitetsnormer för utomhusluft 
  
 på vissa villkor (vilket specificeras i 
  
 olika artiklar) 
  
 1999/30/EG första dotterdirektivet om 
  
 som ovan 
  
 som ovan 
  
 punkt 4 
  
 svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och 
  
 bly i luften (art 2.7) 
  
 2000/69/EG andra dotterdirektivet om 
  
 som ovan 
  
 som ovan 
  
 punkt 4 
  
 bensen och koloxid i luften (art. 3.1 
  
 och 4.1) 
  
 Bilaga 7 
 Miljöbalkens olika avgiftssystem 
  
 Typ av mål eller ärende 
  
 Reglering i 
  
 Systemets huvuddrag 
  
 FAPT* 
  
 tillåtlighetsprövning enligt 
  
 1 kap. 3 § 
  
 regeringen kan i ett enskilt ärende besluta att sökanden skall 
  
 17 kap. MB 
  
 7 kap. 11 12 §§ 
  
 stå för statliga myndigheters kostnader 
  
 myndigheternas arbete timdebiteras med 800 kr/h 
  
 tillsyn över försvarets 
  
 1 kap. 4 § 
  
 ingen avgift för tillsyn som utövas av generalläkaren 
  
 verksamheter 
  
 prövning och tillsyn av miljö- 
  
 2 kap. samt 
  
 länsstyrelsen tillsynsmyndighet 
  
 farliga verksamheter på A och 
  
 bilaga 
  
 en årlig avgift enligt schablon baserad på bransch (se bilaga 
  
 B-listorna, 
  samt övriga miljö- 
  
 till FAPT); avgiften avser både prövning och tillsyn och 
  
 farliga verksamheter med 
  
 inkluderar tillsyn enligt 14 kap. 
  
 tillstånd enligt kap. 6 § MB 
  
 kommunens miljönämnd tillsynsmyndighet 
  
 en årlig avgift enligt schablon baserad på bransch (se bilaga 
  
 till FAPT); avgiften avser enbart prövning 
  
 avgift till kommunen för tillsyn tillkommer enligt kommunens 
  
 taxa 
  
 prövning och tillsyn av 
  
 3 kap. 
  
 prövningsavgift 
  
 vattenverksamhet 
  
 engångsavgift vid ansökan baserad på främst 
  
 projektkostnaden eller projektets omfattning 
  
 tillsynsavgift 
  
 länsstyrelsens tillsyn timdebiteras med 800 kr/h 
  
 prövning och tillsyn av 
  
 4 kap. 
  
 länsstyrelsen tillsynsmyndighet 
  
 täktverksamhet 
  
 en årlig avgift för tillståndspliktiga täkter enligt schablon; 
  
 avgiften avser både prövning och tillsyn 
  
 länsstyrelsens tillsyn i andra fall debiteras med 800 kr/h 
  
 (400kr/h vid icke tillståndspliktig husbehovstäkt) enligt 
  
 bestämmelser i SNV:s föreskrifter (1999:5) om avgifter för 
  
 tillsyn av täkter 
  
 kommunens miljönämnd tillsynsmyndighet 
  
 en årlig avgift enligt schablon, 30 % lägre än om lst är 
  
 tillsynsmyndighet; avgiften avser prövning 
  
 avgift för tillsyn till kommunen tillkommer enligt kommunens 
  
 taxa 
  
 307 
  
 Bilaga 7 SOU 2005:59 
  
 Typ av mål eller ärende 
  
 Reglering i 
  
 Systemets huvuddrag 
  
 FAPT* 
  
 prövning och tillsyn enligt 
  
 5 kap. 
  
 rätten att föreskriva om avgifter har delegerats vidare till 
  
 13 kap. MB 
  
 ansvariga myndigheter 
  
 prövning och tillsyn enligt 
  
 6 kap. 
  
 avgift för tillstånd till import och överlåtelse 
  
 14 kap. MB 
  
 engångsavgift vid ansökan enligt avgiftsförordningen, 
  
 klassning i FAPT 
  
 övriga prövnings- och tillsynsavgifter 
  
 rätten att i olika avseenden föreskriva om avgifter har 
  
 delegerats till angivna centrala verk 
  
 prövning av vissa dispenser 
  
 7 kap. 
  
 vissa slag av dispenser och tillstånd (t.ex. strandskydds- 
  
 och tillstånd enligt 7 och 12 
  
 dispens, vilthägn) 
  
 kap. MB 
  
 engångsavgift vid ansökan enligt avgiftsförordningen, 
  
 klassning i FAPT 
  
 prövning och tillsyn enligt 
  
 7 kap. 
  
 rätten att i olika avseenden föreskriva om avgifter har 
  
 8 kap. MB 
  
 delegerats till angivna centrala verk 
  
 tillsyn och ärendehand- 
  
 7 kap. 
  
 länsstyrelsens arbete timdebiteras med 800 kr/h 
  
 läggning enligt 10 kap. 
  
 viss prövning enligt 15 kap. 
  
 7 kap. 
  
 avgift för tillstånd till transport av farligt avfall, av avfall 
  
 kontroll av transporter m.m. 
  
 engångsavgift vid ansökan enligt avgiftsförordningen, 
  
 klassning i FAPT 
  
 dispens enligt avfallsförordningen 
  
 länsstyrelsens arbete timdebiteras med 800 kr/h 
  
 prövning av tillträdesrätt 
  
 7 kap. 13 § 
  
 avgift enligt schablonbelopp i FAPT 
  
 28 kap. 
  
 övrig tillsyn av central 
  
 7 kap. 14 § 
  
 rätten att i olika avseenden föreskriva om avgifter har 
  
 tillsynsmyndighet 
  
 delegerats till angivna centrala verk; arbetet skall 
  
 timdebiteras med belopp verket bestämt 
  
 * FAPT = förordningen om avgifter för prövning och tillsyn enligt miljöbalken. 
 308 
 Bilaga 8 
 Beräkning av statens kostnader och intäkter för prövning och tillsyn av miljöfarlig verksamhet, vattenverksamhet och täkter 
 I denna bilaga redovisas data och beräkningar som ligger bakom uppgifterna i de tabeller som presenteras i kapitel 4 i betänkandets huvudtext. 
 Bilagans innehåll 
  
 1. 
  
 Sammanställning av totala kostnader och intäkter detaljerade tabeller 
  
 1.1 
  
 Totala kostnader och intäkter 2002 
  
 1.2 
  
 Totala kostnader och intäkter 2003 
  
 2. 
  
 Sammanställning av totala kostnader och intäkter diagram 
  
 2.1 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av miljöfarliga verksamheter samt tillsyn av vattenverksamheter 
  
 2.2 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning av vatten- verksamheter 
  
 2.3 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av täkter 
  
 3. 
  
 Allmänt om underlaget och om beräkningsmetoderna 
  
 3.1 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av miljöfarliga verksamheter och täkter samt tillsyn av vattenverksamheter 
  
 3.2 
  
 Länsstyrelsernas kontoplan 
  
 4. 
  
 Grunddata 
  
 4.1 
  
 Miljödomstolarna intäkter och lönekostnader 
  
 4.2 
  
 Länsstyrelserna intäkter och lönekostnader 
  
 4.3 
  
 Centrala verk lönekostnader 
  
 309 
 1 Sammanställning av totala kostnader och intäkter detaljerade tabeller 
  
 1.1 
  
 Totala kostnader och intäkter år 2002, miljoner kronor 
  
 Statens kostnader, Mkr 
  
 Statens intäkter via 
  
 avgifter, Mkr 
  
 Tillsyn 
  
 Summa 
  
 Prövning 
  
 kostnader per 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Operativ tillsyn 
  
 Tillsynsvägledning 
  
 m.m. (anmälan) 
  
 verksamhetsslag 
  
 Miljöfarlig 
  
 MD 
  
 14,5 
  
 MD 
  
 MD 
  
 verksamhet 
  
 lst 
  
 62,4 
  
 81,4 
  
 lst 
  
 19,5 
  
 19,5 
  
 lst 
  
 33,2 
  
 141,4 
  
 40,5 
  
 (9 kap. MB) 
  
 verk 
  
 4,5 
  
 verk 
  
 verk 
  
 7,3 
  
 94,0 
  
 Vattenverk- 
  
 MD 
  
 21,8 
  
 MD 
  
 MD 
  
 sam het 
  
 lst 
  
 8,2* 
  
 35,4 
  
 lst 
  
 4,7 
  
 4,7 
  
 lst 
  
 5,4 
  
 6,0 
  
 46,1 
  
 7,9 
  
 (11 kap. MB) 
  
 verk 
  
 5,4 
  
 verk 
  
 verk 
  
 0,6 
  
 Täkter 
  
 MD 
  
 MD 
  
 MD 
  
 (12 kap. MB) 
  
 lst 
  
 18,3 
  
 18,6 
  
 lst 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 lst 
  
 1,6 
  
 2,2 
  
 23,6 
  
 11,4 
  
 verk 
  
 0,3 
  
 verk 
  
 verk 
  
 0,6 
  
 Summa 
  
 135,4 
  
 27,0 
  
 48,7 
  
 113,3 
  
 Summa 
  
 135,4 
  
 75,7 
  
 113,3 
  
 Summa 
  
 211,1 
  
 113,3 
  
 *varav markavvattning 1,9 Mkr. 
  
 1.2 
  
 Totala kostnader och intäkter år 2003, miljoner kronor 
  
 Statens kostnader, Mkr 
  
 Statens intäkter via 
  
 avgifter, Mrk 
  
 Tillsyn 
  
 Summa 
  
 Prövning 
  
 kostnader per 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Operativ tillsyn 
  
 Tillsynsvägledning 
  
 m.m. (anmälan) 
  
 verksamhetsslag 
  
 Miljöfarlig 
  
 MD 
  
 14,9 
  
 MD 
  
 MD 
  
 verksamhet 
  
 lst 
  
 61,6 
  
 82,0 
  
 lst 
  
 24,2 
  
 24,2 
  
 lst 
  
 25,4 
  
 138,7 
  
 32,5 
  
 (9 kap. MB) 
  
 verk 
  
 5,5 
  
 verk 
  
 verk 
  
 7,1 
  
 94,8 
  
 Vattenverk- 
  
 MD 
  
 20,6 
  
 MD 
  
 MD 
  
 sam het 
  
 lst 
  
 7,8* 
  
 33,3 
  
 lst 
  
 5,8 
  
 5,8 
  
 lst 
  
 7,4 
  
 8,1 
  
 47,2 
  
 6,5 
  
 (11 kap. MB) 
  
 verk 
  
 4,9 
  
 verk 
  
 verk 
  
 0,7 
  
 Täkter 
  
 MD 
  
 MD 
  
 MD 
  
 (12 kap. MB) 
  
 lst 
  
 19,0 
  
 19,2 
  
 lst 
  
 3,4 
  
 3,4 
  
 lst 
  
 1,7 
  
 2,4 
  
 25,0 
  
 12,9 
  
 verk 
  
 0,2 
  
 verk 
  
 verk 
  
 0,7 
  
 Summa 
  
 134,5 
  
 33,4 
  
 43,0 
  
 114,2 
  
 Summa 
  
 134,5 
  
 76,4 
  
 114,2 
  
 Summa 
  
 210,9 
  
 114,2 
  
 *varav markavvattning 1,2 Mkr. 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2005:59 
  
 2 
  
 Sammanställning av kostnader och intäkter diagram 
  
 I diagrammen nedan anges kostnader och intäkter som medel- värden för åren 2002 och 2003. Avgifterna för miljöfarlig verk- samhet, prövning och tillsyn, samredovisas med avgifterna för vattenverksamhet, tillsyn (samt prövning markavvattning) och de avgifter och kostnader som gäller dessa områden redovisas alltså gemensamt. Avgifterna för vattenverksamhet som prövas av miljö- domstolarna redovisas separat och har ett eget diagram. Täkt- avgifterna avser prövning och tillsyn av täkter. 
 I kostnadsstaplarna har i varje diagram med ett streck redovisats ett intervall som anger hur totalkostnaden skulle påverkas om faktorn för overheadkostnaderna skulle vara 1,4 eller 1,6 istället för 1,5 som vi antagits. 
  
 2.1 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av miljöfarliga verksamheter samt tillsyn av vattenverksamheter 
  
 180 
  
 160 
  
 8 
  
 140 
  
 6 
  
 6 
  
 10 
  
 120 
  
 13 
  
 tillsynsvägledning 
  
 anm., info, rådg., m.m. vv 
  
 år 
  
 5 
  
 avgiftsadm. mfv 
  
 per 
  
 100 
  
 info, rådgivn., mfv 
  
 kronor 
  
 22 
  
 anmälan, mfv 
  
 miljoner 
  
 80 
  
 2 
  
 tillsyn enl TU:s def. vv 
  
 tillsyn enl TU:s def., mfv 
  
 prövning vv (markavv.) 
  
 60 
  
 prövning mfv 
  
 94 
  
 40 
  
 82 
  
 20 
  
 0 
  
 kostnader 
  
 avgifter 
  
 1 
  
 2 
  
 312 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 8 
  
 2.2 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning av vatten- verksamheter 
  
 miljoner kronor per år 
 35 
 30 
 25 
 20 
 15 
 10 
 5 
 0 
 33 
 7 
  
 kostnader 
  
 avgiftsintäkter 
  
 1 
  
 2 
  
 2.3 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av täkter 
  
 miljoner kronor 
 35 
 30 
 25 
 20 
 15 
 10 
 5 
 0 
  
  tillsyn  
  
  prövning 
 5 
 19 
 12 
  
 kostnader 
  
 avgifter 
  
 1 
  
 2 
  
 313 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2005:59 
  
 3 
  
 Allmänt om underlaget och om beräknings- metoderna 
  
 I tabellsammanställningarna i avsnitt 1 ovan har de totala kostna- derna beräknats på samma sätt som i den prognos som Naturvårdsverket redovisade inför miljöbalkens ikraftträdande (SOU 1998:35, del 2). Det innebär att de grunddata om lönekostnader som erhållits från länsstyrelser och centrala verk (uppgifterna i avsnitten 3.2 och 3.3 nedan) har multiplicerats med följande faktorer: 
  
 Faktorns storlek 
  
 Faktorn avser att täcka 
  
 1,1 
  
 en förväntad underredovisning av tid för kompetensuppbyggnad, 
  
 interna möten m.m. 
  
 1,4 
  
 LKP, dvs. lönekostnadspåslag på grund av sociala avgifter m.m. 
  
 1,5 
  
 övergripande kostnader för lokaler, myndighetsgemensam personal, 
  
 administration m.m. 
  
 För att få den totala kostnaden vid länsstyrelser och centrala verk har lönekostnaderna alltså sammantaget multiplicerats med fak- torn 2,31. När det gäller miljödomstolarna har Domstolsverket lämnat uppgifter om domstolarnas totala lönekostnader upp- gifterna bygger alltså inte på tidsredovisningar och faktorn 1,1 har därför inte tillämpats. De kostnader Kammarkollegiet redovisat som icke ersatta rättegångskostnader har överhuvudtaget inte multiplicerats med någon faktor. 
  
 3.1 
  
 Kostnader och avgiftsintäkter för prövning och tillsyn av miljöfarliga verksamheter och täkter samt tillsyn av vattenverksamheter 
  
 Den schematiska tabellen nedan visar hur grunddata från avsnitt 4 har sammanställts till tabellerna i avsnitt 1. Exempelvis utgörs kostnaden för prövning av miljöfarlig verksamhet av kostnader för centrala verk (verk), miljödomstolar (MD) och länsstyrelser (lst). Länsstyrelsernas kostnader motsvarar då posterna 5510, 5511, 5512 och 5513 enligt länsstyrelsernas kontoplan. Kontoplanen redovisas i avsnitt 3.2. I tabellen anges också under vilken inkomsttitel avgifterna redovisas i statsbudgeten. De intäkter som länsstyrel- serna tar in för prövning och tillsyn av miljöfarlig verksamhet samt tillsyn av vattenverksamhet redovisas gemensamt som miljöskydds- avgift. 
 314 
 SOU 2005:59 Bilaga 8 
  
 Statens kostnader 
  
 Statens intäkter via avgifter 
  
 Tillsyn 
  
 Prövning 
  
 Operativ 
  
 Tillsyns- 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 tillsyn 
  
 vägledning 
  
 verl 
  
 verk 
  
 MD 
  
 miljöfarlig 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 lst (miljöskyddsavgift) 
  
 verksamhet 
  
 5510 
  
 5553 
  
 5550 
  
 (9 kap. MB) 
  
 5511 
  
 5554 
  
 5551 
  
 5512 
  
 5555 
  
 5552 
  
 5513 
  
 5556 
  
 verk 
  
 verk 
  
 vattenverksamhet 
  
 MD 
  
 MD 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 (miljöskydds- 
  
 (11 kap. MB) 
  
 5310 
  
 5351 
  
 5350 
  
 avgift) 
  
 5311 
  
 5312* 
  
 verk 
  
 verk 
  
 täkter 
  
 MD 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 lst: 
  
 lst (täktavgift) 
  
 (12 kap. MB) 
  
 5410 
  
 5451 
  
 5411 
  
 5452 
  
 5450 
  
 *redovisas även separat. 
  
 3.2 
  
 Länsstyrelsernas kontoplan 
  
 53 Vattenverksamhet 
 531 Prövning av vattenverksamhet 
 5310 Tidigt samråd och beslut om betydande miljöpåverkan 
 5311 Tillståndsprövning i miljödomstolen 
 5312 Markavvattning 
 535 Tillsyn av vattenverksamhet 
 5350 Främjande och förebyggande operativ tillsyn 
 prövning av anmälan 
 information och rådgivning 
 avgift för tillsyn 
 5351 Inspektion och kontroll inom operativ tillsyn 
 kontroll av tillstånd 
 granskning av rapporter 
 förelägganden 
 miljösanktionsavgift 
 åtalsanmälan 
 539 Övriga ärenden inom vattenverksamhet 
 315 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2005:59 
  
 54 Täkter, mineral- och torvfyndigheter 
 541 Prövning av täkter* 
 5410 Tidigt samråd och beslut om betydande miljöpåverkan 
 5411 Tillståndsprövning 
 545 Tillsyn av täkter 
 5450 Främjande och förebyggande operativ tillsyn 
 prövning av anmälan 
 information och rådgivning 
 årlig avgift 
 5451 Inspektion och kontroll inom operativ tillsyn 
 kontroll av tillstånd 
 granskning av rapporter 
 föreläggande 
 miljösanktionsavgift 
 åtalsanmälan 
 5452 Förordnande om tillståndsplikt (avser husbehovstäkt) 
 549 Övriga ärenden inom täkter, mineral och torvfyndigheter 
 *Endast prövning enligt miljöbalken; prövning enligt minerallagen och lagen om vissa torvfyndig- heter redovisas inte här. 
 55 Miljöfarlig verksamhet 
 551 Prövning av miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. miljöbalken (inkl. tidigt samråd) 
 5510 Tidigt samråd och beslut om betydande miljöpåverkan 
 5511 Prövning vid miljöprövningsdelegationen 
 5512 Övrig prövning 
 5513 Talan i miljödomstol 
 555 Tillsyn av miljöfarlig verksamhet 
 5550 Anmälningsärenden (främjande och förebyggande operativ tillsyn) 
 5551 Avgifter för prövning och tillsyn av miljöfarlig verksamhet (främjande och förebyggande operativ tillsyn) 
 5552 Övrig främjande och förebyggande operativ tillsyn 
 information, rådgivning m.m., exklusive 5550 och 5551 5553 Egeninitierad tillsyn (inspektion och kontroll) 
 5554 Miljörapporter (inspektion och kontroll) 
 granskning 
 dataläggning av emissioner 
 5555 Miljösanktionsavgifter, åtalsanmälan (inspektion och kontroll)handläggning och uppföljning 
 5556 Övrig inspektion och kontroll inom operativ tillsyn 
 externt initierad inspektion och kontroll m.m. exklusive 5553, 5554 och 5555 
 559 Övriga ärenden inom miljöfarlig verksamhet 
 316 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 8 
  
 4 Grunddata 
  
 4.1 
  
 Miljödomstolarna intäkter och lönekostnader 
  
 Domstolsverket har redovisat följande uppgifter om ansöknings- avgifter för de fem miljödomstolarna. Avgifterna benämns som ansökningsavgifter i miljömål. Det motsvarar vad vi kallat pröv- ningsavgifter för vattenmål, som är det enda slag av avgifter som administreras av miljödomstolarna. 
 Intäkter via avgifter för prövning av vattenverksamheter 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Miljödomstolen i Stockholm 
  
 2 156 445 kr 
  
 1 282 897 kr 
  
 Miljödomstolen i Växjö 
  
 3 407 380 kr 
  
 1 645 450 kr 
  
 Miljödomstolen i Vänersborg 
  
 609 501 kr 
  
 1 341 358 kr 
  
 Miljödomstolen i Östersund 
  
 632 065 kr 
  
 832 919 kr 
  
 Miljödomstolen i Umeå 
  
 1 092 745 kr 
  
 1 424 648 kr 
  
 Summa 
  
 7 898 136 kr 
  
 6 527 272 kr 
  
 Domstolsverket har också redovisat uppgifter om lönekostnader vid miljödomstolarna. De redovisas som lönekostnaderna för miljödomstolarnas personal. I uppgiften ingår därmed inte löne- kostnader för gemensam administrativ personal vid tingsrätterna. 
 I miljödomstolarnas arbete ingår både prövning av miljömål som första instans (vattenverksamhet,  
 A-verksamheter 
  av miljöfarlig verksamhet samt så kallade övriga mål) och överprövning av över- klagade miljöbeslut från förvaltningsmyndigheter. För vår under- sökning är vi enbart intresserade av den del av kostnaderna som kan hänföras till prövningen i första instans. Vi är då inte heller intresserade av övriga mål; mål om skadeersättning och om ut- dömande av viten. 
 I Domstolsverkets rapport Erfarenheter av miljöbalksreformen,  
 DV-rapport 
  2002:7, har arbetsfördelningen mellan förstainstans- prövningar och överprövningar kartlagts. I rapporten konstateras att förstainstansmålen under den period som rapporten avser (år 1999 2001) utgjort ca en tredjedel av antalet inkomna mål och ärenden. Överklagningsmålen utgör i stort sett resterande två tredjedelar. Handläggningen av förstainstansmål kräver dock be- tydligt större arbetsinsatser. Baserat på en genomgång av inkomna mål och med en analys av deras komplexitet, har medelvärden för styckkostnaderna för förstainstansmål respektive överprövnings- mål beräknats. Styckkostnaden för avgöranden i förstainstansmål 
 317 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2005:59 
  
 beräknades då uppgå till 80 000 kr, medan styckkostnaden för överklagningsavgöranden beräknades till 35 000 kr. I dessa styck- kostnader ingår förutom lönekostnader även kostnader för lokaler, förvaltning, Domstolsverkets arbete m.m. 
 Enligt Domstolsverkets statistik var förhållandet mellan antalet överklagningsmål och antalet förstainstansmål följande under 2002 och 2003. 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Miljödomstol 
  
 Avgöranden som 
  
 Avgöranden av 
  
 Avgöranden som 
  
 Avgöranden av 
  
 första instans 
  
 överklaganden 
  
 första instans 
  
 överklaganden 
  
 Stockholm 
  
 114 
  
 281 
  
 115 
  
 411 
  
 Växjö 
  
 246 
  
 330 
  
 118 
  
 391 
  
 Vänersborg 
  
 132 
  
 201 
  
 186 
  
 246 
  
 Östersund 
  
 51 
  
 111 
  
 50 
  
 95 
  
 Umeå 
  
 48 
  
 72 
  
 96 
  
 89 
  
 Summa 
  
 591 
  
 995 
  
 565 
  
 1 232 
  
 Avgöranden totalt 
  
 1 586 
  
 1 797 
  
 Andel av årets 
  
 37 % 
  
 63 % 
  
 31 % 
  
 69 % 
  
 avgöranden 
  
 Med samma förhållande mellan styckkostnaderna för överklag- ningsmål och förstainstansmål som enligt Domstolsverkets rapport, skulle 57 % av kostnaderna för år 2002 och 51 % av kostnaderna för år 2003 hänföras till förstainstansprövningarna. 
 De uppgifter vi fått om lönekostnader samt beräknade kostnader för förstainstansprövningen framgår av följande tabell. 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Lönekostnader för miljödomstolarna totalt 
  
 40 622 713 kr 
  
 43 661 094 kr 
  
 Kostnader för förstainstansprövningar 
  
 21 530 037 kr 
  
 23 140 379 kr 
  
 Det skulle också vara av intresse att veta hur stor andel av kostnaderna för förstainstansprövningen som hänför sig till mål om miljöfarligverksamhet respektive vattenverksamhet. De första- instansmål som gäller ersättning för skador m.m. eller utdömande av viten, dvs. övriga mål är inte av intresse för denna utredning och deras del av kostnaderna skall räknas bort. Antalet avgöranden av olika slag vid de fem miljödomstolarna var under åren 2002 och 2003 följande. 
 318 
 SOU 2005:59 Bilaga 8 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 mfv 
  
 vv 
  
 övriga 
  
 mfv 
  
 vv 
  
 övriga 
  
 Miljödomstolen i Stockholm 
  
 19 
  
 73 
  
 22 
  
 16 
  
 70 
  
 29 
  
 Miljödomstolen i Växjö 
  
 31 
  
 180 
  
 35 
  
 23 
  
 49 
  
 46 
  
 Miljödomstolen i Vänersborg 
  
 29 
  
 71 
  
 32 
  
 26 
  
 111 
  
 49 
  
 Miljödomstolen i Östersund 
  
 4 
  
 41 
  
 6 
  
 6 
  
 35 
  
 9 
  
 Miljödomstolen i Umeå 
  
 6 
  
 37 
  
 5 
  
 12 
  
 76 
  
 8 
  
 Summa 
  
 89 
  
 402 
  
 100 
  
 83 
  
 341 
  
 141 
  
 Miljödomstolarna har sammantaget uppskattat att målen om miljöfarlig verksamhet i genomsnitt är tre gånger så resurskrävande som målen om vattenverksamhet. När det gäller gruppen övriga mål utgörs den enligt uppgifter från en domstol till drygt hälften av vitesmål och till knappt hälften av mål om skadeersättning m.m. Ett vitesmål motsvarar resursmässigt ett överklagningsmål, medan ett mål om ersättning nästan motsvarar ett mål om miljöfarlig verksamhet. 
 Sammantaget kan kostnaderna för förstainstansprövningen upp- skattas fördela sig på de tre måltyperna på följande sätt. 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Miljöfarlig verksamhet 
  
 6,9 
  
 7,1 
  
 Vattenverksamhet 
  
 10,4 
  
 9,8 
  
 Övriga mål 
  
 4,2 
  
 6,2 
  
 Summa 
  
 21,5 
  
 23,1 
  
 319 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2005:59 
  
 4.2 
  
 Länsstyrelserna intäkter och lönekostnader 
  
 Flera länsstyrelser har kommenterat avgiftsintäkterna som gäller tillsyn för vattenverksamheter. De tas inte ut eller tas ut i liten omfattning. Vid vissa länsstyrelser tas intäkterna från tillstånds- prövning av markavvattning upp under annan inkomsttitel rutinerna kan vara olika mellan olika länsstyrelser. 
 För någon länsstyrelse ingår arbetet med yttranden i ärenden som överklagats till miljödomstolar och Miljööverdomstolen i kostnadsuppgifterna. Detta har i tabellerna nedan kompenserats genom ett avdrag på 5 %. Någon annan länsstyrelse har redovisat uppgifter som inkluderat myndighetsövergripande kostnader med ca 24 %. I tabellerna har dessa kostnader tagits bort. 
 Intäkter via avgifter 
  
 År 2002 
  
 År 2003 
  
 Miljöskyddsavgift 
  
 Täktavgift 
  
 Miljöskyddsavgift 
  
 Täktavgift 
  
 2537 
  
 2439 
  
 2537 
  
 2539 
  
 Blekinge län 
  
 2 597 000 
  
 262 000 
  
 2 627 000 
  
 289 000 
  
 Dalarnas län 
  
 3 459 395 
  
 616 385 
  
 3 448 937 
  
 511 656 
  
 Gotlands län 
  
 465 100 
  
 155 725 
  
 617 400 
  
 168 000 
  
 Lawson 
  
 4 376 631 
  
 809 530 
  
 4 153 875 
  
 534 159 
  
 Hallands län 
  
 2 863 400 
  
 326 112 
  
 2 682 136 
  
 303 960 
  
 Jämtlands län 
  
 1 668 770 
  
 362 186 
  
 1 666 720 
  
 629 497 
  
 Jönköpings län 
  
 5 620 097 
  
 724 953 
  
 5 310 550 
  
 812 182 
  
 Kalmar län 
  
 3 911 200 
  
 363 824 
  
 3 846 588 
  
 401 025 
  
 Kronobergs län 
  
 2 737 000 
  
 464 900 
  
 2 755 820 
  
 400 467 
  
 Norrbottens län 
  
 3 176 000 
  
 758 000 
  
 3 248 000 
  
 962 000 
  
 Skåne län 
  
 13 090 000 
  
 911 000 
  
 13 037 000 
  
 1 222 000 
  
 Stockholms län 
  
 5 514 256 
  
 639 934 
  
 5 861 420 
  
 725 315 
  
 Södermanlands län 
  
 2 743 000 
  
 268 000 
  
 2 571 000 
  
 196 000 
  
 Uppsala län 
  
 2 118 200 
  
 405 000 
  
 1 983 500 
  
 334 200 
  
 Värmlands län 
  
 4 761 277 
  
 341 313 
  
 4 754 350 
  
 470 904 
  
 Västerbottens län 
  
 3 184 733 
  
 796 019 
  
 4 367 158 
  
 1 315 348 
  
 Västernorrlands län 
  
 4 209 575 
  
 703 290 
  
 4 127 031 
  
 932 342 
  
 Västmanlands län 
  
 2 586 790 
  
 335 851 
  
 2 585 523 
  
 267 154 
  
 Västra Götalands län 
  
 16 213 248 
  
 933 401 
  
 16 421 761 
  
 890 030 
  
 Örebro län 
  
 3 610 200 
  
 475 100 
  
 3 722 300 
  
 823 500 
  
 Östergötlands län 
  
 5 138 000 
  
 791 000 
  
 5 033 000 
  
 712 000 
  
 Summa 
  
 94 038 000 
  
 11 436 000 
  
 94 813 000 
  
 12 896 00 
  
 320 
 SOU 2005:59 Bilaga 8 
 Lönekostnader år 2002, vattenverksamhet 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 531 
  
 535 
  
 539 
  
 5310 
  
 5311 
  
 5312 
  
 5350 
  
 5351 
  
 Blekinge län 
  
 6 450 
  
 28 000 
  
 5 400 
  
 30 300 
  
 Dalarnas län 
  
 38 985 
  
 14 437 
  
 31 109 
  
 5 271 
  
 13 354 
  
 Gotlands län 
  
 5 517 
  
 5 561 
  
 9 532 
  
 265 
  
 16 062 
  
 1 663 
  
 Lawson 
  
 87 948 
  
 51 590 
  
 16 110 
  
 277 944 
  
 15 531 
  
 7 300 
  
 Hallands län 
  
 6 494 
  
 24 571 
  
 36 564 
  
 146 399 
  
 26 816 
  
 20 739 
  
 Jämtlands län 
  
 49 031 
  
 86 424 
  
 30 180 
  
 69 538 
  
 44 183 
  
 17 556 
  
 Jönköpings län 
  
 55 000 
  
 110 000 
  
 115 000 
  
 59 000 
  
 275 000 
  
 1 000 
  
 Kalmar län 
  
 22 026 
  
 21 039 
  
 3 491 
  
 65 774 
  
 23 937 
  
 9 415 
  
 Kronobergs län 
  
 4 667 
  
 4 803 
  
 96 269 
  
 14 033 
  
 107 074 
  
 Norrbottens län 
  
 204 000 
  
 179 000 
  
 42 000 
  
 156 000 
  
 265 000 
  
 Skåne län 
  
 300 000 
  
 63 000 
  
 30 000 
  
 248 000 
  
 113 000 
  
 9 000 
  
 Stockholms län 
  
 288 000 
  
 Södermanlands län 
  
 27 633 
  
 Uppsala län 
  
 32 100 
  
 276 400 
  
 23 600 
  
 46 500 
  
 40 200 
  
 72 200 
  
 Värmlands län 
  
 50 400 
  
 42 700 
  
 40 950 
  
 10 850 
  
 449 050 
  
 Västerbottens län 
  
 104 378 
  
 85 213 
  
 25 136 
  
 66 818 
  
 58 680 
  
 9 139 
  
 Västernorrlands län 
  
 82 580 
  
 61 518 
  
 13 844 
  
 63 711 
  
 33 299 
  
 5 434 
  
 Västmanlands län 
  
 7 114 
  
 0 
  
 690 
  
 6 831 
  
 4 537 
  
 22 852 
  
 Västra Götalands län 
  
 70 000 
  
 113 500 
  
 139 200 
  
 552 600 
  
 42 600 
  
 67 900 
  
 Örebro län 
  
 3 600 
  
 1 600 
  
 27 500 
  
 314 300 
  
 249 300 
  
 22 500 
  
 Östergötlands län 
  
 27 000 
  
 36 000 
  
 20 000 
  
 34 000 
  
 103 000 
  
 1 000 
  
 Summa 
  
 1 157 000 
  
 1 192 000 
  
 690 000 
  
 2 194 000 
  
 1 900 000 
  
 281 000 
  
 (exkl. Stockholm) 
  
 Summa 
  
 3 327 000 
  
 2 194 000 
  
 1 900 000 
  
 281 000 
  
 (inkl. Stockholm) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 3 555 000 
  
 2 344 000 
  
 2 030 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 *varav 779 000 för markavvattning. 
  
 321 
 Bilaga 8 SOU 2005:59 
 Lönekostnader år 2002, täkter 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 541 
  
 545 
  
 549 
  
 5410 
  
 5411 
  
 5450 
  
 5451 
  
 5452 
  
 Blekinge län 
  
 5 100 
  
 33 450 
  
 45 600 
  
 Dalarnas län 
  
 85 561 
  
 152 076 
  
 49 259 
  
 56 267 
  
 24 150 
  
 Gotlands län 
  
 18 307 
  
 82 069 
  
 3 435 
  
 16 660 
  
 17 783 
  
 Lawson 
  
 48 852 
  
 224 721 
  
 11 382 
  
 48 202 
  
 0 
  
 1 745 
  
 Hallands län 
  
 63 855 
  
 327 836 
  
 31 925 
  
 38 775 
  
 0 
  
 58 641 
  
 Jämtlands län 
  
 68 917 
  
 584 434 
  
 25 701 
  
 73 518 
  
 0 
  
 60 582 
  
 Jönköpings län 
  
 61 000 
  
 247 000 
  
 12 000 
  
 90 000 
  
 1 000 
  
 106 000 
  
 Kalmar län 
  
 63 192 
  
 232 663 
  
 13 674 
  
 37 463 
  
 0 
  
 64 878 
  
 Kronobergs län 
  
 97 672 
  
 146 508 
  
 8 953 
  
 101 068 
  
 0 
  
 107 986 
  
 Norrbottens län 
  
 67 000 
  
 565 000 
  
 40 000 
  
 148 000 
  
 Skåne län 
  
 115 000 
  
 573 000 
  
 7 000 
  
 56 000 
  
 0 
  
 7 000 
  
 Stockholms län 
  
 810 000 
  
 285 000 
  
 Södermanlands län 
  
 268 498 
  
 Uppsala län 
  
 21 700 
  
 36 800 
  
 8 600 
  
 8 300 
  
 15 000 
  
 Värmlands län 
  
 59 500 
  
 244 300 
  
 56 000 
  
 55 300 
  
 51 800 
  
 Västerbottens län 
  
 128 353 
  
 234 852 
  
 8 939 
  
 43 859 
  
 303 
  
 8 132 
  
 Västernorrlands län 
  
 99 519 
  
 212 376 
  
 64 395 
  
 49 400 
  
 168 
  
 51 287 
  
 Västmanlands län 
  
 24 092 
  
 266 270 
  
 52 001 
  
 27 092 
  
 0 
  
 8 249 
  
 Västra Götalands län 
  
 103 400 
  
 752 900 
  
 57 600 
  
 30 700 
  
 9 446 
  
 Örebro län 
  
 68 700 
  
 152 300 
  
 19 000 
  
 4 400 
  
 2 600 
  
 8 500 
  
 Östergötlands län 
  
 34 000 
  
 246 000 
  
 36 000 
  
 55 000 
  
 38 000 
  
 Summa 
  
 (exkl. Stockholm, 
  
 1 234 000 
  
 5 102 000 
  
 551 000 
  
 940 000 
  
 4 000 
  
 639 000 
  
 Södermanland) 
  
 Summa 
  
 (inkl. Stockholm, 
  
 7 414 000 
  
 656 000 
  
 1 124 000 
  
 639 000 
  
 Södermanland, 
  
 proportionellt fördelade) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 7 929 000 
  
 701 000 
  
 1 202 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 322 
 Lönekostnader år 2003, miljöfarlig verksamhet 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 551 
  
 555 
  
 559 
  
 5510 
  
 5511 
  
 5512 
  
 5513 
  
 5550 
  
 5551 
  
 5552 
  
 5553 
  
 5554 
  
 5555 
  
 5556 
  
 Blekinge län 
  
 140 000 
  
 565 920 
  
 22 080 
  
 48 320 
  
 67 680 
  
 36 480 
  
 24 320 
  
 141 280 
  
 84 000 
  
 39 520 
  
 99 200 
  
 320 
  
 Dalarnas län 
  
 104 953 
  
 423 316 
  
 12 352 
  
 94 821 
  
 123 296 
  
 39 955 
  
 121 424 
  
 159 396 
  
 91 484 
  
 12 757 
  
 237 522 
  
 53 980 
  
 Gotlands län 
  
 32 382 
  
 345 398 
  
 11 105 
  
 10 157 
  
 6 452 
  
 2 960 
  
 6 028 
  
 6 654 
  
 7 272 
  
 7 271 
  
 Lawson 
  
 123 066 
  
 530 713 
  
 28 565 
  
 429 056 
  
 198 310 
  
 58 942 
  
 564 943 
  
 264 059 
  
 123 371 
  
 23 020 
  
 75 793 
  
 329 730 
  
 Hallands län 
  
 166 965 
  
 793 478 
  
 11 494 
  
 207 023 
  
 35 159 
  
 49 061 
  
 118 601 
  
 45 203 
  
 32 771 
  
 8 173 
  
 12 553 
  
 36 143 
  
 Jämtlands län 
  
 66 237 
  
 451 154 
  
 918 
  
 33 216 
  
 104 638 
  
 11 387 
  
 173 710 
  
 45 506 
  
 82 801 
  
 113 698 
  
 4 345 
  
 1 496 
  
 Jönköpings län 
  
 131 000 
  
 875 000 
  
 2 000 
  
 154 000 
  
 169 000 
  
 37 000 
  
 45 000 
  
 128 000 
  
 5 000 
  
 43 000 
  
 470 000 
  
 149 000 
  
 Kalmar län 
  
 258 986 
  
 893 892 
  
 25 763 
  
 21 117 
  
 151 129 
  
 73 358 
  
 318 981 
  
 71 704 
  
 53 716 
  
 13 160 
  
 64 758 
  
 69 989 
  
 Kronobergs län 
  
 98 353 
  
 449 285 
  
 2 479 
  
 57 028 
  
 56 615 
  
 22 117 
  
 0 
  
 279 572 
  
 106 288 
  
 19 638 
  
 44 119 
  
 44 631 
  
 Norrbottens län 
  
 211 000 
  
 442 000 
  
 54 000 
  
 130 000 
  
 75 000 
  
 23 428 
  
 54 000 
  
 125 000 
  
 100 000 
  
 2 000 
  
 7 000 
  
 53 000 
  
 Skåne län 
  
 325 000 
  
 3 114 000 
  
 101 000 
  
 243 000 
  
 587 000 
  
 122 000 
  
 703 000 
  
 307 000 
  
 330 000 
  
 2 000 
  
 501 000 
  
 214 000 
  
 Stockholms län 
  
 3 578 000 
  
 3 930 000 
  
 141 000 
  
 Södermanlands län 
  
 1 750 617 
  
 683 436 
  
 4 368 
  
 Uppsala län 
  
 80 800 
  
 12 200 
  
 40 800 
  
 22 200 
  
 43 700 
  
 46 000 
  
 48 100 
  
 15 000 
  
 51 900 
  
 190 700 
  
 229 000 
  
 43 600 
  
 Värmlands län 
  
 103 600 
  
 750 400 
  
 5 600 
  
 257 250 
  
 148 400 
  
 53 200 
  
 707 700 
  
 73 850 
  
 79 100 
  
 23 300 
  
 68 600 
  
 70 700 
  
 Västerbottens län 
  
 131 830 
  
 297 919 
  
 21 682 
  
 111 193 
  
 158 793 
  
 164 500 
  
 76 181 
  
 104 343 
  
 40 255 
  
 16 434 
  
 88 736 
  
 105 355 
  
 Västernorrlands län 
  
 125 017 
  
 547 798 
  
 100 694 
  
 143 834 
  
 209 676 
  
 32 294 
  
 129 595 
  
 4 472 
  
 62 531 
  
 9 271 
  
 42 102 
  
 9 177 
  
 Västmanlands l än 
  
 37 266 
  
 532 780 
  
 4 420 
  
 21 694 
  
 43 607 
  
 82 468 
  
 87 559 
  
 63 680 
  
 28 570 
  
 11 260 
  
 16 515 
  
 34 519 
  
 Västra Götalands län 
  
 210 300 
  
 1 968 200 
  
 9 700 
  
 273 800 
  
 527 100 
  
 88 100 
  
 604 300 
  
 348 200 
  
 404 600 
  
 34 200 
  
 465 700 
  
 113 000 
  
 Örebro län 
  
 121 200 
  
 681 000 
  
 4 900 
  
 52 300 
  
 119 000 
  
 23 500 
  
 153 300 
  
 144 300 
  
 93 500 
  
 14 500 
  
 137 400 
  
 150 900 
  
 Östergötlands län 
  
 151 000 
  
 946 000 
  
 6 000 
  
 132 000 
  
 260 000 
  
 43 000 
  
 222 000 
  
 361 000 
  
 116 000 
  
 30 000 
  
 397 000 
  
 27 000 
  
 Summa 
  
 2 619 000 
  
 14 837 000 
  
 426 000 
  
 2 464 000 
  
 3 085 000 
  
 989 000 
  
 4 152 000 
  
 2 719 000 
  
 1 889 000 
  
 431 000 
  
 2 791 000 
  
 1 661 000 
  
 (exkl. Stockholm, 
  
 Södermanland) 
  
 Summa 
  
 (inkl. Stockholm, 
  
 25 675 000 
  
 10 589 000 
  
 10 080 000 
  
 1 802 000 
  
 Södermanland, 
  
 proportionellt fördelade) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 26 673 000 
  
 11 001 000 
  
 10 472 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 Bilaga 8 SOU 2005:59 
 Lönekostnader år 2003, vattenverksamhet 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 531 
  
 535 
  
 539 
  
 5310 
  
 5311 
  
 5312 
  
 5350 
  
 5351 
  
 Blekinge län 
  
 13 280 
  
 33 760 
  
 6 560 
  
 28 960 
  
 6 880 
  
 Dalarnas län 
  
 18 285 
  
 23 609 
  
 32 326 
  
 71 016 
  
 8 903 
  
 2 235 
  
 Gotlands län 
  
 2 425 
  
 1 659 
  
 11 439 
  
 564 
  
 16 272 
  
 1 410 
  
 Lawson 
  
 56 849 
  
 58 256 
  
 3 128 
  
 317 365 
  
 25 573 
  
 26 642 
  
 Hallands län 
  
 8 841 
  
 20 404 
  
 16 771 
  
 151 298 
  
 144 552 
  
 14 405 
  
 Jämtlands län 
  
 103 981 
  
 100 164 
  
 21 496 
  
 113 087 
  
 66 522 
  
 5 686 
  
 Jönköpings län 
  
 48 000 
  
 101 000 
  
 42 000 
  
 94 000 
  
 171 000 
  
 5 000 
  
 Kalmar län 
  
 33 757 
  
 34 231 
  
 34 912 
  
 83 935 
  
 40 492 
  
 20 724 
  
 Kronobergs län 
  
 20 348 
  
 38 961 
  
 68 500 
  
 48 416 
  
 37 159 
  
 9 240 
  
 Norrbottens län 
  
 316 000 
  
 268 000 
  
 38 000 
  
 178 000 
  
 185 000 
  
 1 000 
  
 Skåne län 
  
 285 000 
  
 67 000 
  
 17 000 
  
 350 000 
  
 78 000 
  
 5 000 
  
 Stockholms län 
  
 400 000 
  
 1 219 000 
  
 21 000 
  
 Södermanlands län 
  
 119 387 
  
 Uppsala län 
  
 27 600 
  
 17 900 
  
 4 900 
  
 60 200 
  
 31 100 
  
 40 500 
  
 Värmlands län 
  
 23 450 
  
 53 900 
  
 25 550 
  
 4 200 
  
 311 150 
  
 27 300 
  
 Västerbottens län 
  
 143 553 
  
 109 973 
  
 8 336 
  
 56 068 
  
 37 648 
  
 12 084 
  
 Västernorrlands län 
  
 98 788 
  
 58 998 
  
 7 248 
  
 73 919 
  
 54 666 
  
 1 313 
  
 Västmanlands län 
  
 18 533 
  
 0 
  
 744 
  
 9 689 
  
 4 962 
  
 30 011 
  
 Västra Götalands län 
  
 51 300 
  
 127 400 
  
 79 900 
  
 689 900 
  
 166 900 
  
 37 200 
  
 Örebro län 
  
 26 700 
  
 9 400 
  
 13 700 
  
 100 400 
  
 218 000 
  
 15 000 
  
 Östergötlands län 
  
 14 000 
  
 4 000 
  
 10 000 
  
 21 000 
  
 153 000 
  
 1 000 
  
 Summa 
  
 1 310 000 
  
 1 129 000 
  
 436 000 
  
 2 429 000 
  
 1 900 000 
  
 275 000 
  
 (exkl. Stockholm) 
  
 Summa 
  
 3 275 000 
  
 3 113 000 
  
 2 435 000 
  
 296 000 
  
 (inkl. Stockholm) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 3 385 000* 
  
 3 217 000 
  
 2 517 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 *varav 513 000 kr för markavvattning. 
  
 324 
 SOU 2005:59 Bilaga 8 
 Lönekostnader år 2003, täkter 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 541 
  
 545 
  
 549 
  
 5410 
  
 5411 
  
 5450 
  
 5451 
  
 5452 
  
 Blekinge län 
  
 27 680 
  
 104 480 
  
 42 720 
  
 10 080 
  
 Dalarnas län 
  
 105 243 
  
 230 856 
  
 55 510 
  
 83 306 
  
 23 839 
  
 Gotlands län 
  
 34 817 
  
 85 268 
  
 22 783 
  
 35 064 
  
 13 914 
  
 Lawson 
  
 32 024 
  
 261 231 
  
 5 489 
  
 60 239 
  
 0 
  
 28 815 
  
 Hallands län 
  
 58 073 
  
 477 667 
  
 39 654 
  
 45 659 
  
 0 
  
 59 895 
  
 Jämtlands län 
  
 115 884 
  
 573 092 
  
 2 024 
  
 45 147 
  
 0 
  
 17 310 
  
 Jönköpings län 
  
 48 000 
  
 201 000 
  
 33 000 
  
 57 000 
  
 0 
  
 30 000 
  
 Kalmar län 
  
 51 901 
  
 230 606 
  
 758 
  
 33 417 
  
 0 
  
 62 451 
  
 Kronobergs län 
  
 121 578 
  
 268 778 
  
 28 994 
  
 96 254 
  
 3 554 
  
 36 035 
  
 Norrbottens län 
  
 213 000 
  
 266 000 
  
 39 814 
  
 195 000 
  
 Skåne län 
  
 43 000 
  
 720 000 
  
 3 000 
  
 34 000 
  
 2 000 
  
 5 000 
  
 Stockholms län 
  
 825 000 
  
 215 000 
  
 4 700 
  
 Södermanlands län 
  
 331 494 
  
 22 530 
  
 Uppsala län 
  
 30 100 
  
 135 300 
  
 26 700 
  
 21 900 
  
 95 400 
  
 Värmlands län 
  
 63 000 
  
 164 500 
  
 49 700 
  
 42 350 
  
 80 500 
  
 Västerbottens län 
  
 72 578 
  
 288 623 
  
 5 274 
  
 158 794 
  
 0 
  
 65 749 
  
 Västernorrlands län 
  
 95 020 
  
 212 030 
  
 58 056 
  
 34 978 
  
 0 
  
 114 380 
  
 Västmanlands län 
  
 29 983 
  
 228 723 
  
 68 089 
  
 38 056 
  
 0 
  
 7 597 
  
 Västra Götalands län 
  
 56 600 
  
 359 300 
  
 55 700 
  
 123 100 
  
 4 200 
  
 Örebro län 
  
 31 900 
  
 280 700 
  
 28 200 
  
 84 300 
  
 1 400 
  
 13 400 
  
 Östergötlands län 
  
 35 000 
  
 192 000 
  
 56 000 
  
 35 000 
  
 17 000 
  
 Summa 
  
 (exkl. Stockholm, 
  
 1 265 000 
  
 5 280 000 
  
 622 000 
  
 1 233 000 
  
 7 000 
  
 675 000 
  
 Södermanland) 
  
 Summa 
  
 (inkl. Stockholm, 
  
 7 701 000 
  
 701 000 
  
 1 398 000 
  
 680 000 
  
 Södermanland, 
  
 proportionellt fördelade) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 8 235 000 
  
 750 000 
  
 1 495 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 325 
 Lönekostnader år 2002, miljöfarlig verksamhet 
  
 Prövning 
  
 Tillsyn 
  
 Övriga 
  
 ärenden 
  
 551 
  
 555 
  
 559 
  
 5510 
  
 5511 
  
 5512 
  
 5513 
  
 5550 
  
 5551 
  
 5552 
  
 5553 
  
 5554 
  
 5555 
  
 5556 
  
 Blekinge län 
  
 94 800 
  
 486 150 
  
 25 200 
  
 28 200 
  
 18 750 
  
 40 650 
  
 57 450 
  
 152 100 
  
 14 400 
  
 174 600 
  
 Dalarnas län 
  
 129 791 
  
 321 634 
  
 23 651 
  
 19 596 
  
 268 538 
  
 165 352 
  
 93 594 
  
 56 610 
  
 31 695 
  
 0 
  
 264 931 
  
 74 093 
  
 Gotlands län 
  
 53 711 
  
 395 040 
  
 5 631 
  
 11 273 
  
 12 780 
  
 20 544 
  
 15 124 
  
 5 395 
  
 4 768 
  
 9 237 
  
 13 447 
  
 Lawson 
  
 162 689 
  
 477 825 
  
 27 859 
  
 177 555 
  
 440 053 
  
 224 075 
  
 401 509 
  
 94 435 
  
 37 237 
  
 10 121 
  
 62 563 
  
 43 117 
  
 Hallands län 
  
 222 380 
  
 994 738 
  
 12 808 
  
 143 324 
  
 67 807 
  
 29 081 
  
 34 909 
  
 66 078 
  
 8 455 
  
 7 285 
  
 108 860 
  
 62 202 
  
 Jämtlands län 
  
 77 351 
  
 371 251 
  
 12 315 
  
 28 692 
  
 193 450 
  
 97 536 
  
 107 844 
  
 84 651 
  
 23 450 
  
 2 096 
  
 189 754 
  
 2 109 
  
 Jönköpings län 
  
 110 000 
  
 748 000 
  
 6 000 
  
 216 000 
  
 78 000 
  
 237 000 
  
 231 000 
  
 11 000 
  
 29 000 
  
 55 000 
  
 167 000 
  
 142 000 
  
 Kalmar län 
  
 229 905 
  
 848 024 
  
 4 576 
  
 6 002 
  
 100 851 
  
 238 686 
  
 25 527 
  
 75 076 
  
 38 662 
  
 18 023 
  
 44 110 
  
 29 659 
  
 Kronobergs län 
  
 102 302 
  
 444 716 
  
 21 401 
  
 6 750 
  
 52 485 
  
 19 127 
  
 0 
  
 262 535 
  
 95 725 
  
 7 115 
  
 40 384 
  
 0 
  
 Norrbottens län 
  
 125 000 
  
 488 000 
  
 40 000 
  
 274 000 
  
 57 000 
  
 2 097 000 
  
 Skåne län 
  
 2 321 000 
  
 2 918 000 
  
 98 000 
  
 183 000 
  
 490 000 
  
 525 000 
  
 50 000 
  
 156 000 
  
 540 000 
  
 209 000 
  
 38 000 
  
 555 000 
  
 Stockholms län 
  
 4 300 000 
  
 3 150 000 
  
 Södermanlands län 
  
 1 724 162 
  
 534 816 
  
 16 000 
  
 21 838 
  
 Uppsala län 
  
 60 300 
  
 184 000 
  
 11 800 
  
 31 400 
  
 55 600 
  
 36 900 
  
 38 700 
  
 70 800 
  
 20 400 
  
 10 300 
  
 127 700 
  
 95 500 
  
 Värmlands län 
  
 78 750 
  
 1 007 300 
  
 5 950 
  
 227 150 
  
 602 700 
  
 221 900 
  
 163 800 
  
 239 050 
  
 40 250 
  
 44 800 
  
 187 950 
  
 80 500 
  
 Västerbottens län 
  
 76 112 
  
 244 689 
  
 44 536 
  
 87 306 
  
 101 023 
  
 89 097 
  
 33 895 
  
 146 153 
  
 18 015 
  
 15 517 
  
 91 199 
  
 161 809 
  
 Västernorrlands län 
  
 129 913 
  
 357 812 
  
 18 281 
  
 56 866 
  
 188 983 
  
 157 395 
  
 23 775 
  
 99 366 
  
 41 817 
  
 7 456 
  
 49 298 
  
 10 211 
  
 Västmanlands l än 
  
 57 828 
  
 303 653 
  
 23 831 
  
 35 757 
  
 64 280 
  
 65 125 
  
 87 287 
  
 61 516 
  
 21 626 
  
 11 527 
  
 69 666 
  
 58 317 
  
 Västra Götalands län 
  
 117 700 
  
 2 149 700 
  
 4 000 
  
 496 900 
  
 1 053 300 
  
 250 900 
  
 137 000 
  
 463 300 
  
 166 900 
  
 73 800 
  
 356 200 
  
 222 100 
  
 Örebro län 
  
 84 300 
  
 414 900 
  
 3 300 
  
 124 800 
  
 526 900 
  
 69 600 
  
 302 600 
  
 80 400 
  
 16 700 
  
 38 500 
  
 13 900 
  
 101 300 
  
 Östergötlands län 
  
 210 000 
  
 844 000 
  
 6 000 
  
 223 000 
  
 827 000 
  
 218 000 
  
 184 000 
  
 76 000 
  
 22 000 
  
 44 000 
  
 229 000 
  
 7 000 
  
 Summa 
  
 (exkl. Stockholm, 
  
 4 319 000 
  
 13 511 000 
  
 355 000 
  
 2 103 000 
  
 5 143 000 
  
 2 706 000 
  
 2 478 000 
  
 2 101 000 
  
 816 000 
  
 398 000 
  
 2 741 000 
  
 1 259 000 
  
 Södermanland, 
  
 Norrbotten) 
  
 Summa 
  
 (inkl. Stockholm, 
  
 Södermanland, 
  
 26 312 000 
  
 14 008 000 
  
 8 214 000 
  
 1 259 000 
  
 Norrbotten, 
  
 proportionellt fördelade) 
  
 Med övriga ärenden 
  
 26 994 000 
  
 14 371 000 
  
 8 427 000 
  
 fördelade proportionellt 
  
 SOU 2005:59 
  
 Bilaga 8 
  
 4.3 
  
 Centrala verk lönekostnader 
  
 År 2002 
  
 Miljöfarlig verksamhet 
  
 Vattenverksamhet 
  
 Täkter 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 prövning 
  
 prövning 
  
 prövning 
  
 Naturvårdsverket 
  
 880 000 
  
 2 060 000 
  
 400 000 
  
 230 000 
  
 110 000 
  
 270 000 
  
 Kammarkollegiet 
  
 2 458 000* 
  
 Fiskeriverket 
  
 444 000 
  
 666 000 
  
 Jordbruksverket 
  
 21 000 
  
 25 000 
  
 Räddningsverket 
  
 634 000 
  
 15 000 
  
 Socialstyrelsen 
  
 1 100 000 
  
 SGU 
  
 30 000 
  
 1 500 
  
 Summa 
  
 1 958 000 
  
 3 181 000 
  
 3 539 000 
  
 255 000 
  
 140 000 
  
 271 000 
  
 *varav 2 096 000 kr utgör icke ersatta rättegångskostnader (oftast konsultkostnader) i ompröv- 
  
 ningsmål. 
  
 År 2003 
  
 Miljöfarlig verksamhet 
  
 Vattenverksamhet 
  
 Täkter 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 Medverkan 
  
 Tillsyns- 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 vid 
  
 vägledning 
  
 prövning 
  
 prövning 
  
 prövning 
  
 Naturvårdsverket 
  
 1 260 000 
  
 2 080 000 
  
 440 000 
  
 280 000 
  
 90 000 
  
 320 000 
  
 Kammarkollegiet 
  
 1 675 000* 
  
 Fiskeriverket 
  
 505 000 
  
 757 000 
  
 Jordbruksverket 
  
 37 000 
  
 25 000 
  
 Räddningsverket 
  
 616 000 
  
 16 000 
  
 Socialstyrelsen 
  
 950 000 
  
 SGU 
  
 15 000 
  
 750 
  
 Summa 
  
 2 381 000 
  
 3 067 000 
  
 2 888 000 
  
 305 000 
  
 105 000 
  
 320 750 
  
 *varav 1 317 000 kr utgör icke ersatta rättegångskostnader (oftast konsultkostnader) i ompröv- ningsmål. 
 327 
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. Ku. 
  
 2. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 
  
 Ku. 
  
 3. 
  
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Ku. 
  
 4. 
  
 Liberalisering, regler och marknader. + Bilagor. N. 
  
 5. 
  
 Postmarknad i förändring. N. 
  
 6. 
  
 Säkert inlåst? 
  
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. Ju. 
  
 7. 
  
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. Fi. 
  
 8. 
  
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Fö. 
  
 9. 
  
 Smith 
  
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. UD. 
  
 10. 
  
 Handla för bättre klimat. 
  
 Från införande till utförande. M. 
  
 11. 
  
 Välfärdsverksamhet för sjömän. N. 
  
 12. 
  
 Bokpriskommissionens slutrapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. U. 
  
 13. 
  
 Lördagsdistribution av dagstidningar. U. 
  
 14. 
  
 Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. UD. 
  
 15. 
  
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. UD. 
  
 16. 
  
 Reformerat system för insättnings- garantin. Fi. 
  
 17. 
  
 Vem får jaga och fiska? 
  
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. Jo. 
  
 18. 
  
 Prospektansvar. Fi. 
  
 19. 
  
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. Fi. 
  
 20. 
  
 Konsumentskydd vid modemkapning. Ju. 
  
 21. 
  
 Vinstandelar. Fi. 
  
 22. 
  
 Nya upphandlingsregler. Fi. 
  
 23. 
  
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. Fi. 
  
 24. 
  
 Arbetslivsinriktad rehabilitering. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 25. 
  
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. S. 
  
 26. 
  
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Klein. S. 
  
 27. 
  
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. Jo. 
  
 28. 
  
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. Fi. 
  
 29. 
  
 Storstad i rörelse. 
  
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. Ju. 
  
 30. 
  
 Lagen om byggfelsförsäkring. En utvärdering. M. 
  
 31. 
  
 Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. U. 
  
 32. 
  
 Regeringens stabsmyndigheter. Fi. 
  
 33. 
  
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. M. 
  
 34. 
  
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. S. 
  
 35. 
  
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. Fi. 
  
 36. 
  
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. Jo. 
  
 37. 
  
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. U. 
  
 38. 
  
 Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 
  
 39. 
  
 Skog till nytta för alla? N. 
  
 40. 
  
 Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. Ju. 
  
 41. 
  
 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, 
  
 integration och strukturell diskrimi- nering. Ju. 
  
 42. 
  
 Säker information. Förslag till informationssäkerhetspolitik. Fö. 
  
 43. 
  
 Vårdnad – Boende – Umgänge Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. Ju. 
  
 44. 
  
 Smith: Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen. Jo. 
  
 45. 
  
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. N. 
  
 46. 
  
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 47. 
  
 Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. M. 
  
 48. 
  
 Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. U. 
  
 49. 
  
 Unionsmedborgares rörlighet inom EU. UD. 
  
 50. 
  
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
  
 – 
  
 befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. N. 
  
 51. 
  
 Bilen, Griffin, Bostaden. Hållbara laster 
  
 – 
  
 smartare konsumtion. Jo. 
  
 52. 
  
 Avgiftsfinansierad  
  
 livsmedels-, 
  djur- skydds- och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. Jo. 
  
 53. 
  
 Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. Fi. 
  
 54. 
  
 Framtidens kriminalvård. Del 1+2. Ju. 
  
 55. 
  
 Bättre inomhusmiljö. M. 
  
 56. 
  
 Det blågula glashuset. 
  
 – 
  
 strukturell diskriminering i Sverige. Ju. 
  
 57. 
  
 Enhetlig eller differentierad mervärdes- skatt? + Bilagedel. Fi. 
  
 58. 
  
 Ny reglering av offentliga uppköps- erbjudanden. Ju. 
  
 59. 
  
 Miljöbalken; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter. M. 
  
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Säkert inlåst? 
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. [6] 
 Konsumentskydd vid modemkapning. [20] Storstad i rörelse. 
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. [29] 
 Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m. [38] 
 Rätten till mitt språk 
 Förstärkt minoritetsskydd. [40] Bortom Vi och Dom. 
 Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. [41] 
 Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar. 
 Del A + B. [43] 
 Framtidens kriminalvård. Del 1+2. [54] Det blågula glashuset. 
 – strukturell diskriminering i Sverige. [56] Ny reglering av offentliga uppköps- 
 erbjudanden. [58] 
 Utrikesdepartementet 
 KRUT 
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel.[9] 
 Effektivare handläggning av anknytnings- ärenden. [14] 
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. [15] 
 Unionsmedborgares rörlighet inom EU. [49] 
 Försvarsdepartementet 
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. [8] 
 Säker information. Förslag till informations- säkerhetspolitik. [42] 
 Socialdepartementet 
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. [25] 
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Klein. [26] 
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. [34] 
 Finansdepartementet 
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. [7] 
 Reformerat system för insättnings- garantin. [16] 
 Prospektansvar. [18] 
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. [19] 
 Vinstandelar. [21] 
 Nya upphandlingsregler. [22] 
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. [23] 
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. [28] Regeringens stabsmyndigheter. [32] 
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. [35] 
 Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. [53] 
 Enhetlig eller differentierad mervärdes- skatt? + Bilagedel. [57] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. [1] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. [2] 
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. [3] 
 Bokpriskommissionens slutrapport. 
 Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. [12] 
 Lördagsdistribution av dagstidningar. [13] Stödet till utbildningsvetenskaplig 
 forskning. [31] 
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. [37] 
 Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. [48] 
 Jordbruksdepartementet 
 Vem får jaga och fiska? 
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. [17] 
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. [27] 
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. [36] 
 Smith: Hygien och redlighet i livsmedels- hanteringen. [44] 
 Bilen, Griffin, Bostaden. Hållbara laster 
 – smartare konsumtion. [51] 
 Avgiftsfinansierad  
 livsmedels-, 
  djurskydds- och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. [52] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Handla för bättre klimat. 
 Från införande till utförande. [10] 
 Lagen om byggfelsförsäkring. En utvärdering. [30] 
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. [33] 
 Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. [47] 
 Bättre inomhusmiljö. [55] 
 Miljöbalken; miljökvalitetsnormer, miljö- organisationerna i miljöprocessen och avgifter. [59] 
 Näringsdepartementet 
 Liberalisering, regler och marknader. [4] Postmarknad i förändring. [5] Välfärdsverksamhet för sjömän. [11] Arbetslivsinriktad rehabilitering. 
 Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. [24] 
 Skog till nytta för alla? [39] 
 Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. [45] 
 Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan Arbetslivstjänster och Samhall Resurs AB. [46] 
 Arbetskraftsinvandring till Sverige 
 – befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. [50]