Till statsrådet Johnston 
 Genom beslut vid regeringssammanträde den 9 oktober 2003 beslöt regeringen att tillkalla en särskild utredare för att dels utreda hur postverksamhet bör regleras, dels utreda behovet av statliga in- satser för den grundläggande kassaservicen. Samma dag förordna- des regionchefen i Vägverket Barron till särskild utredare. 
 Till experter förordnades den 24 oktober 2003 professorn Church, kanslirådet Smith, tf. departementsrådet Anderson, kanslichefen Brooks, utredaren Chambers, kanslirådet Howard, avdelningschefen Roberts, av- delningschefen Wagner, regionchefen Rivera, en- hetschefen Benson och departementssekreteraren Soto. Smith, Chambers och Soto ent- ledigades från och med den 13 januari 2004 och från och med samma dag förordnades departementssekreteraren Macdonald och enhetschefen Campbell till experter. Från och med den 19 januari 2004 förordnades även departementssekreteraren Bryant till expert. Church entledigades med verkan från och med den 24 februari 2004. Professorn Lynch förord- nades till expert från och med den 2 mars 2004. Den 8 juni 2004 entledigades Anderson och Benson från sina uppdrag. Från och med samma dag förordnades byrådirektören Cervantes och universitetslektorn Hammond till ex- perter i utredningen. Bryant entledigades från den 1 november 2004 och rättssakkunnige Robertson förordnades från och med samma dag som expert i utredningen. 
 Till sekreterare förordnades den 24 oktober 2003 ek. mag. Mann och kanslirådet Webb. Mann blev föräldraledig från och med den 15 november 2004. Utredaren i Post- och telestyrelsen Chambers har från och med den 1 november 2004 biträtt sekretariatet. Han har därvid utfört uppgifter motsvarande vad en sekreterare normalt utför. 
  
 Missiv 
  
 SOU 2005:5 
  
 Analytikerna i Post- och telestyrelsen Keller och Hicks har medverkat vid författandet av kapitel 5. 
 Rodriguez har varit utredningens assistent. 
 Utredningen (N 2003:09) har antagit namnet Post- och kassa- serviceutredningen. Den 6 maj 2004 överlämnade utredningen delbetänkandet  
 Samhällets behov av betaltjänster  
 (SOU 2004:52). Härmed överlämnas betänkandet  
 Postmarknad i förändring  
 (SOU 2005:5). 
 Cervantes, Campbell och Wagner redovisar i ett särskilt yttrande en avvikande mening när det gäller utred- ningens förslag om prisregleringen. 
 Uppdraget är i och med detta slutfört. 
 Stockholm den 25 januari 2005 
 Barron 
 Davis 
 Webb 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 29 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 47 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 59 
  
 1.1 
  
 Utredningsuppdraget............................................................... 
  
 59 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetets bedrivande............................................... 
  
 60 
  
 2 
  
 Bakgrund och gällande rätt ......................................... 
  
 63 
  
 2.1 
  
 Bakgrund .................................................................................. 
  
 63 
  
 2.2 
  
 De postpolitiska målen............................................................ 
  
 64 
  
 2.3 
  
 Postlagen .................................................................................. 
  
 67 
  
 2.4 
  
 Konkurrenslagen...................................................................... 
  
 76 
  
 2.5 
  
 EG-rätt 
  på området.................................................................. 
  
 78 
  
 2.6 
  
 Transparensdirektivet .............................................................. 
  
 83 
  
 2.7 
  
 Myndigheternas rollfördelning och ansvar............................. 
  
 85 
  
 3 
  
 Den svenska postmarknadens utveckling ...................... 
  
 91 
  
 3.1 
  
 Den europeiska postmarknaden.............................................. 
  
 92 
  
 3.2 
  
 Brevmarknaden ........................................................................ 
  
 93 
  
 3.3 
  
 Sändningar .............................................................................. 
  
 104 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:5 
  
 3.4 
  
 Enstaka försändelser .............................................................. 
  
 119 
  
 3.5 
  
 Sammanfattning av brevmarknaden ...................................... 
  
 125 
  
 3.6 
  
 Oadresserad direktreklam...................................................... 
  
 126 
  
 3.7 
  
 Paket.............................................................................................. 
  
 130 
  
 4 
  
 Den samhällsomfattande posttjänsten......................... 
  
 141 
  
 4.1 
  
 Uppfyllelse av kraven på den samhällsomfattande 
  
 tjänsten.................................................................................... 
  
 141 
  
 4.2 
  
 Kostnaderna för den samhällsomfattande tjänsten.............. 
  
 148 
  
 4.3 
  
 Alternativa finansieringsmodeller ......................................... 
  
 150 
  
 5 
  
 Internationell utblick ................................................ 
  
 153 
  
 5.1 
  
 Norge ...................................................................................... 
  
 153 
  
 5.2 
  
 Finland .................................................................................... 
  
 154 
  
 5.3 
  
 Danmark ................................................................................. 
  
 157 
  
 5.4 
  
 Förenade kungariket .............................................................. 
  
 158 
  
 5.5 
  
 Tyskland.................................................................................. 
  
 161 
  
 5.6 
  
 Nederländerna ........................................................................ 
  
 165 
  
 5.7 
  
 Nya Zeeland............................................................................ 
  
 167 
  
 5.8 
  
 Avslutande kommentarer ...................................................... 
  
 169 
  
 6 
  
 En samhällsekonomisk analys av liberaliseringens 
  
 effekter.................................................................... 
  
 171 
  
 6.1 
  
 Tillträde av nya företag på brevmarknaden........................... 
  
 172 
  
 6.2 
  
 Nya tjänster och innovationer............................................... 
  
 175 
  
 6.3 
  
 Volymer och priser................................................................. 
  
 176 
  
 6.4 
  
 Produktivitet och lönsamhet ................................................. 
  
 179 
  
 6.5 
  
 Spelregler och konkurrensfrågor........................................... 
  
 180 
  
 6 
  
 SOU 2005:5 Innehåll 
  
 6.6 
  
 Avslutande kommentarer ...................................................... 
  
 184 
  
 7 
  
 Möjlighet till samdistribution..................................... 
  
 187 
  
 7.1 
  
 Analys av marknaden för distribution av dagstidningar...... 
  
 187 
  
 7.2 
  
 Distribution av dagstidningar i de nordiska länderna.......... 
  
 195 
  
 7.3 
  
 Distributionsstöd................................................................... 
  
 197 
  
 7.4 
  
 Samdistribution...................................................................... 
  
 197 
  
 8 
  
 Inledning................................................................. 
  
 201 
  
 8.1 
  
 Prisreglering ........................................................................... 
  
 201 
  
 8.2 
  
 Teoretisk bakgrund................................................................ 
  
 201 
  
 8.3 
  
 Metoder för prisreglering ...................................................... 
  
 203 
  
 8.4 
  
 Nuvarande modell för prisreglering...................................... 
  
 205 
  
 8.5 
  
 Behovet av prisreglering för vissa skyddsvärda grupper...... 
  
 209 
  
 8.6 
  
 Konsekvenser vid en avveckling av prisregleringen............. 
  
 225 
  
 8.7 
  
 Alternativa indexkonstruktioner för prisreglering .............. 
  
 227 
  
 8.8 
  
 Avslutande kommentarer ...................................................... 
  
 232 
  
 9 
  
 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 233 
  
 9.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 233 
  
 9.2 
  
 Jämförelse med en annan liberaliserad marknad .................. 
  
 239 
  
 9.2.1 
  
 Inledning ..................................................................... 
  
 239 
  
 9.2.2 Jämförelse mellan regleringen på postområdet 
  
 och regleringen på området för elektronisk 
  
 kommunikation .......................................................... 
  
 242 
  
 9.2.3 Slutsatser av jämförelsen med området för 
  
 elektronisk kommunikation....................................... 
  
 246 
  
 9.3 
  
 Postpolitiska mål.................................................................... 
  
 248 
  
 9.3.1 Uppfyllelsen av nuvarande mål .................................. 
  
 248 
  
 9.3.2 Behov av förändringar av målen................................. 
  
 248 
  
 9.3.3 
  
 Målen för postområdet............................................... 
  
 250 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2005:5 
  
 9.4 
  
 Lagens syfte ............................................................................ 
  
 256 
  
 9.5 
  
 Definitionen av postverksamhet ........................................... 
  
 258 
  
 9.5.1 
  
 Inledning...................................................................... 
  
 258 
  
 9.5.2 
  
 Utkörningstjänster till mottagare .............................. 
  
 261 
  
 9.5.3 
  
 Postboxanläggningar................................................... 
  
 265 
  
 9.5.4 
  
 Andra skäl till ändring av postverksamhet ................ 
  
 267 
  
 9.6 
  
 Möjlighet att återkalla tillstånd.............................................. 
  
 267 
  
 9.7 
  
 Samhällsomfattande posttjänst.............................................. 
  
 269 
  
 9.7.1 
  
 EU:s reglering och handlingsvägar för framtiden..... 
  
 270 
  
 9.7.2 
  
 Samhällsomfattande posttjänster i Sverige ................ 
  
 273 
  
 9.7.3 
  
 Postens synpunkter på regleringen av samhälls- 
  
 omfattande posttjänst................................................. 
  
 275 
  
 9.7.4 
  
 Omfattningen av de samhällsomfattande post- 
  
 tjänsterna ..................................................................... 
  
 276 
  
 9.7.5 
  
 Krav på  
 icke-diskriminerande 
  särskilda villkor ......... 
  
 285 
  
 9.7.6 
  
 Kvaliteten på de samhällsomfattande post- 
  
 tjänsterna ..................................................................... 
  
 298 
  
 9.7.7 
  
 Utdelningsservicen...................................................... 
  
 303 
  
 9.7.8 
  
 Fastighetsboxar ........................................................... 
  
 304 
  
 9.7.9 
  
 Upphandling av samhällsomfattande posttjänst ....... 
  
 307 
  
 9.8 
  
 Prisreglering............................................................................ 
  
 309 
  
 9.9 
  
 Postal infrastruktur ................................................................ 
  
 317 
  
 9.9.1 
  
 Postnummersystemet ................................................. 
  
 317 
  
 9.9.2 
  
 Postboxanläggningar................................................... 
  
 322 
  
 9.9.3 
  
 Adressändringar .......................................................... 
  
 323 
  
 9.9.4 
  
 Eftersändning .............................................................. 
  
 325 
  
 9.10 
  
 Ofrankerade eller otillräckligt frankerade försändelser ....... 
  
 331 
  
 9.10.1 Inledning...................................................................... 
  
 331 
  
 9.10.2 Ökad kontroll vid inlämningsställen ......................... 
  
 334 
  
 9.10.3 Rationell och säker hantering av ofrankerade och 
  
 otillräckligt frankerade brev ....................................... 
  
 335 
  
 9.11 
  
 Myndighetsorganisationen på postområdet ......................... 
  
 339 
  
 9.11.1 Sektorsansvaret............................................................ 
  
 339 
  
 9.11.2 Tillståndsmyndighet enligt postlagen........................ 
  
 341 
  
 8 
  
 SOU 2005:5 
  
 Innehåll 
  
 9.11.3 Förhållandet mellan sektorsmyndigheten och till- 
  
 synsmyndigheten för den allmänna 
  
 konkurrensrätten ........................................................ 
  
 343 
  
 9.11.4 Särskilt om tillsynen över priser och andra villkor 
  
 för samhällsomfattande posttjänster ......................... 
  
 347 
  
 9.11.5 Avgifter för finansiering av PTS verksamhet............ 
  
 350 
  
 9.12 
  
 Avslutande kommentarer ...................................................... 
  
 351 
  
 9.12.1 Uppföljning av regleringen på postområdet ............. 
  
 351 
  
 9.12.2 Staten som ägare av Posten ........................................ 
  
 352 
  
 10 
  
 Konsekvenser av förslagen......................................... 
  
 355 
  
 10.1 
  
 Konsekvenser för små företags villkor ................................. 
  
 355 
  
 10.2 
  
 Konsekvenser för offentlig service i olika delar av landet ... 
  
 356 
  
 10.3 
  
 Kostnader för staten och förslag till finansiering ................ 
  
 357 
  
 10.4 
  
 Samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ......................... 
  
 358 
  
 10.5 
  
 Regionalpolitiska konsekvenser............................................ 
  
 358 
  
 10.6 
  
 Konsekvenser för brottslighet och det brottsföre- 
  
 byggande arbetet .................................................................... 
  
 359 
  
 11 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 361 
  
 11.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i postlagen .............................. 
  
 361 
  
 Särskilt yttrande .............................................................. 
  
 377 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1  
 Kommittédirektiv ............................................................. 
  
 383 
  
 Bilaga 2  
 Kommittédirektiv ............................................................. 
  
 395 
  
 Bilaga 3  
 Kommittédirektiv ............................................................. 
  
 397 
  
 9 
 Sammanfattning 
 Uppdraget 
 Utredningens uppdrag när det gäller posttjänster har huvudsakligen bestått av att: 
  
 beskriva postmarknaden samt göra en samhällsekonomisk ana- lys av effekterna av liberaliseringen av postmarknaden 
  
 analysera det politiska målet för postområdet och utvärdera regleringen och myndighetsansvaret på postmarknaden samt bedöma om lagstiftningen och myndighetsansvarets utform- ning är ägnade att säkerställa att det postpolitiska målet nås 
  
 föreslå förändringar i lagstiftning, det postpolitiska målet och myndighetsansvaret, om det behövs. 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
 Det övergripande målet för postpolitiken och det staten skall säkerställa är att det skall finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla skall kunna skicka och ta emot postförsändelser. De försändelser som denna posttjänst skall omfatta definieras som alla adresserade försändelser som väger högst 20 kg, dvs. förutom brev även paket samt adresserade tidningar, kataloger och böcker. Det övergripande målet för posttjänsten kompletteras med ett krav på den servicenivå som skall erbjudas för tjänsten, dvs. ett servicemål. Ett generellt mål anges i postlagen, och detta mål preciseras sedan i tillståndsvillkor. 
 Enligt postlagen skall det finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla kan ta emot brev och andra adresserade försändelser som väger högst 20 kg. Posttjänsten skall vara av god kvalitet, och det skall finnas möjlighet för alla att få sådana försändelser beford- rade till rimliga priser. Dessutom skall enstaka försändelser beford- 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 ras till enhetliga priser. Det skall också finnas möjlighet att försäkra försändelser och att få kvitto från mottagaren på att en försändelse har tagits emot. 
 Ett antal bestämmelser i postlagen gäller krav på den som bedri- ver postverksamhet. Postverksamhet skall exempelvis bedrivas un- der förhållanden som tillgodoser rimliga krav på tillförlitlighet och så att skyddet för avsändarnas och mottagarnas personliga integri- tet upprätthålls. 
 Konkurrenslagen (1993:20) är en generell lagstiftning som om- fattar alla sektorer av samhället, inklusive postsektorn. 
 På postområdet finns ett  
 EG-direktiv, 
  Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemen- samma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (post- direktivet), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenska- pen. Politiken inom EU är inriktad på att tillhandahålla samhälls- omfattande posttjänster av god kvalitet samt att avskaffa monopol och upprätta en inre marknad för posttjänster från 2009. 
 Post- och telestyrelsen (PTS) är central förvaltningsmyndighet med ett samlat ansvar, sektorsansvar, inom postområdet och områ- det för elektronisk kommunikation. Sektorsansvaret för postom- rådet innebär att PTS har ett omfattande allmänt ansvar att följa utvecklingen, bl.a. från ett konsument- och regionalpolitiskt per- spektiv. Samtidigt har PTS inte någon generell konkurrensfräm- jande roll på postområdet. PTS skall följa utvecklingen och bevaka att postservicen motsvarar samhällets behov. 
 Den svenska postmarknadens utveckling 
 Utredningen har valt att beskriva och analysera postmarknaden ut- ifrån uppdelningen  
 brev 
 ,  
 oadresserad direktreklam  
 (ODR) och  
 pa- ket 
 . Detta är en bredare definition av postmarknaden än den som vanligtvis används. 
  
 Sändningar  
 utgör det största området på brevmarknaden, med ca 73 procent av den totala volymen. Kontorspost svarar för 20 procent av marknaden och andelen för brevlådepost uppgår till 7 procent. I området sändningar ingår delområdena ekonomibrev- sändningar (28 procent av volymen för sändningar),  
 a-brevsänd- 
  
 12 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 ningar (21 procent), adresserad direktreklam (ADR) (33 procent) och adresserade tidskrifter (18 procent). 
 Brev fungerar i första hand som en kanal för information från företag till hushåll, och 2003 skickades 95,8 procent av alla beford- rade brev från företag. Hushållens andel var betydligt lägre. Hus- hållens andel avsända brev var betydligt lägre – 4,2 procent av alla befordrade brev. 
 Posten är den dominerade aktören på brevmarknaden med en marknadsandel 2003 på 92,9 procent, mätt i antal försändelser. Un- der perioden  
 1996–2003 
  föll Postens volymer med 9,6 procent, samtidigt som den totala nedgången på marknaden varit 4,4 pro- cent. Utvecklingen från toppåret 1996, när Posten befordrade 3 361 miljoner brev, till 3 037 miljoner brev 2003, motsvarar en genom- snittlig minskningstakt på ca 1,4 procent per år, eller drygt 30 mil- joner brev per år. 
 Den näst största operatören på brevmarknaden är CityMail, som befordrade 216 miljoner försändelser 2003. Med en stadig volym- tillväxt har CityMail ökat sin marknadsandel på brevmarknaden sedan 1996, från 1,5 till 6,6 procent. Den brevvolym som 2003 be- fordrades av övriga 26 aktiva postoperatörer uppgick till ca 17 mil- joner försändelser, motsvarande 0,5 procent av brevmarknaden, där de åtta volymmässigt största stod för närmare 90 procent av voly- men. 
 Den största konkurrensen till brevet som kommunikationsform kommer från olika former av elektronisk kommunikation som har utvecklats under det senaste årtiondet. En analys av både företags och privatpersoners kommunikationsmönster visar att telefoni, både fast telefoni och mobiltelefoni, är den i särklass största kom- munikationsformen. För företagen är dock brevet fortfarande ett viktigt sätt att kommunicera på; brev utgör 25 procent av den totala kommunikationen. För hushållen är däremot telefoni den viktigaste kommunikationsformen följt av Internet, medan SMS utgör 4 procent och brev 3 procent av den totala kommunikatio- nen. 
 År 2003 skickades drygt 3 miljarder  
 ODR-försändelser 
  i Sverige. Det innebär att nästan hälften av antalet försändelser på den svenska postmarknaden utgörs av oadresserad direktreklam. Detta kan jämföras med antalet  
 ADR-försändelser 
  som för samma period uppgick till ca 700 miljoner stycken. Det finns två stora företag för distribution av ODR i Sverige – Posten och Svensk Direktreklam (SDR). Posten är den klart dominerande aktören med en mark- 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 nadsandel på 64 procent, följt av SDR vars marknadsandel uppgår till 30 procent. Av de resterande 6 procenten av marknaden svarar företaget  
 S-Post 
  för ca 5 procentenheter och ett antal mindre lokala distributionsföretag och idrottsföreningar för resterande del. 
 Paketmarknaden definieras vanligtvis utifrån försändelsernas vikt, där paket som väger upp till 35 kg brukar benämnas som lätt- gods, till skillnad från tunggods, dit försändelser med vikt över 35 kg räknas. 
 När det gäller företagspaket, dvs. paket som skickas av företag antingen till andra företag eller till privatpersoner, kan företags- kunderna välja mellan ett antal paketdistributörer i Sverige. För- utom Posten är de största paketdistributörerna i Sverige DHL Danzas som ägs av den tyska posten (Deusche Post), Chavez, som ytterst ägs av Deutsche Bahn, TNT som ägs av den holländska posten samt Pan Nordic Logistics (PNL) som ägs av Post Danmark och Posten Norge. Därtill kommer ett antal mindre lokala transportföretag. 
 Posten har trots konkurrens från ett antal paketdistributörer va- rit den största aktören på inrikesmarknaden i Sverige för företags- paket som väger upp till 35 kg under perioden  
 1993–2003. 
  Posten uppskattar sin andel på denna marknad till mellan 60 och 70 procent. 
 För närvarande är Posten och Schenker Privpak ensamma om att erbjuda paketdistribution till privatpersoner via paketombud i Wang rige. Posten och Michael uppskattar sina marknadsandelar av alla postorderpaket som skickas i Sverige till  
 75–80 
  procent respektive  
 20–25 
  procent. 
 Postens inrikes paketvolym har uppgått till mellan 40 och 43 miljoner paket per år under den senaste femårsperioden. De senaste fem åren har antalet förmedlade inrikespaket dock minskat med nästan 5 procent. Däremot har Postens totala volymer av förmed- lade paket ökat, beroende på att utrikespaketen har ökat kraftigt de senaste åren. Denna utveckling har möjliggjorts genom företagens ökade internationalisering samt Postens medverkan inom det euro- peiska paketnätverket DPD. 
 Den totala marknaden för paket (inrikes och utrikes) kommer troligtvis att fortsätta växa de närmaste åren. När det gäller mark- naden för inrikespaket förväntas denna vara relativt konstant eller växande, framför allt inom områdena företagspaket samt postpaket som skickas av postorderföretagen. Andelen paket som hushållen 
 14 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 skickar, framför allt till andra hushåll, förväntas däremot minska ytterligare de kommande åren. 
 Den samhällsomfattande posttjänsten 
 Posten bedöms i dag i allmänhet uppfylla kraven på den samhälls- omfattande tjänsten när det gäller femdagarsservice i alla delar av landet, servicenätets omfattning, befordringstider och klagomåls- hantering. Kraven beträffande prissättningen för en samhällsom- fattande posttjänst om att priserna skall vara rimliga och att enstaka försändelser skall befordras till enhetliga priser bedöms också i huvudsak vara uppfyllda. 
 Utredningen har försökt att uppskatta kostnaderna för att till- handahålla den samhällsomfattande posttjänsten. Denna uppskatt- ning bygger bl.a. på tidigare svenska studier i frågan. Efter en jäm- förelse med förhållandena i Norge har bedömningen gjorts att kostnaderna ligger någonstans i intervallet 115 till 460 miljoner kronor per år. 
 Utredningen har också analyserat olika modeller för finansiering och säkerställande av samhällsomfattande posttjänster vad gäller olika former av avgifter från marknadens aktörer, kompensations- fond och upphandling av tjänsterna. 
 Internationell utblick 
 Utredningen har studerat förhållandena på postområdet i några länder med likartade förhållanden som Sverige. De aktuella län- derna är Norge, Finland, Danmark, Förenade kungariket, Tysk- land, Nederländerna och Nya Zeeland. Utblicken visar att Sverige ingalunda är ensamt om att samtidigt upprätthålla samhällsom- fattande posttjänster av god kvalitet och konkurrensutsätta post- marknaden. Vår utblick visar att ett antal länder inom EU och EES avser att gå före EU:s tidplan, vilken innebär ett fullt öppnande av postmarknaden för konkurrens från den 1 januari 2009. 
 Utblicken visar också att Nya Zeeland och Finland, liksom Scott helt har avskaffat monopolet på postområdet. Flera länder finns dock som också har avskaffat monopolet helt eller bara har kvar monopol för en mindre del. Samtidigt har det påvisats att trots att marknaden helt eller delvis har varit öppen för konkurrens i 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 många år i flera länder, så innehar den tidigare monopolisten Smith dantagslöst en klart dominerande ställning på brevmarknaden. 
 En bolagisering av det statliga postverket har genomförts i fler- talet länder inom EU. Vissa länder är dessutom i färd med att pri- vatisera den tidigare monopolisten. 
 De länder som ligger i framkant när det gäller att konkurrens- utsätta marknaden för posttjänster är, förutom Sverige, Finland, Förenade kungariket, Nederländerna, Norge, Tyskland samt Nya Zeeland. Från 2007 kommer marknaderna i Förenade kungariket, Norge, Tyskland och Nederländerna högst sannolikt att vara helt öppnade för konkurrens. 
 Förenade kungariket och Tyskland har i dag en reglering som ger andra postoperatörer rätt till tillträde till den tidigare monopolis- tens nät för distribution av post. Nederländerna håller på att införa sådan reglering. Även Nya Zeeland har sådan tillträdesreglering. Dessa regleringar kan komma att leda till ökad konkurrens men några sådana påvisbara effekter kan ännu inte ses. 
 En samhällsekonomisk analys av liberaliseringens effekter 
 Utredningen har gjort en samhällsekonomisk analys av liberalise- ringen av postmarknaden. Syftet med liberaliseringen var att öka effektiviteten på brevmarknaden. Genom att öppna marknaden för konkurrens förutsågs vinster för konsumenterna, i form av lägre priser och förbättrad service. 
 Prisutvecklingen på brevmarknaden har varierat beroende på vilken delmarknad som analyseras. En mycket grov uppskattning visar att de genomsnittliga nominella priserna för en sändning 50- grams brev i början av  
 2000-talet 
  var åtminstone 30 procent lägre än i början av  
 1990-talet. 
  Med hänsyn tagen till inflationen torde detta innebära en minskning på omkring 50 procent i reala termer. Vad gäller delmarknaden  
 enstaka brev  
 har priset för ett övernatt- befordrat  
 20-grams 
  brev ökat med 50 procent exklusive mervärdes- skatt och 90 procent inklusive mervärdesskatt under perioden  
 1993–2003. 
  
 I stora delar får reformen anses ha varit framgångsrik, även om antalet företag som tillkommit på marknaden är begränsat. De po- sitiva effekterna består främst av en efterfrågeanpassning av pro- dukter och tjänster samt mer kostnadsanpassade priser. Den gynn- 
 16 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 samma prisutvecklingen på delmarknaden  
 sändningar  
 är en mer direkt följd av liberaliseringen. 
 Kraven på den samhällsomfattande posttjänsten har uppfyllts under perioden; liberaliseringen har alltså inte inneburit någon för- sämrad service eller kvalitet när det gäller rikstäckande övernatt- befordran. Posten har emellertid en fortsatt stark och dominerande ställning på brevmarknaden, särskilt när det gäller enstaka försän- delser. Det finns heller inga tecken på att Postens starka position inom detta område kommer att förändras nämnvärt under de kommande åren givet de nuvarande konkurrensförutsättningarna. 
 En omständighet som kan vara en del av förklaringen till den re- lativt sett svaga utvecklingen av konkurrensen efter liberaliseringen är att det finns höga etableringshinder på delmarknaden  
 enstaka försändelser 
 , särskilt den del som avser rikstäckande övernatt- befordran . Detta innebär att det är mycket kostsamt att bygga upp ett parallellt rikstäckande nät för brevbefordran. En annan delvis förklarande omständighet är att lagstiftningen på postområdet in- ledningsvis inte var anpassad för att stödja eller skapa förutsätt- ningar för konkurrens. Postlagen kom till för att i första hand garantera kvaliteten och upprätthålla den samhällsomfattande posttjänsten. Efterföljande förändringar av regelverket har däremot i högre utsträckning varit avsedda att skapa förutsättningar för konkurrens. 
 Möjlighet till samdistribution 
 Möjligheterna till samdistribution av oadresserade tidningar och tidskrifter med adresserade försändelser har studerats. Diskussio- ner har förts mellan Tidningsutgivarna, som representant för tid- ningsdistributionsföretagen, och Posten om möjligheter till sam- distribution. De finns två principiella huvudalternativ till hur sam- distribution kan hanteras, och dessa kan sedan kombineras på några sätt: 
  
 Tidningsbudet tar med sig och delar ut de adresserade för- sändelser som skall distribueras med morgontidningen, vilket troligtvis kommer att ske före klockan sex på mor- gonen. 
  
 Brevbäraren tar med sig dagstidningen och delar ut den till- sammans med de adresserade försändelserna på den ordina- 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 rie brevbärarrundan, vilket troligtvis kommer att ske någon gång under för- eller eftermiddagen. 
 Om tidningsbudet skall dela ut även adresserade försändelser blir det dock svårt att uppfylla kravet på övernattbefordran av brev en- ligt Postens tillståndsvillkor, kassaservicen i lantbrevbäringen och hanteringen av paketförmedling och värdeförsändelser i lantbrev- bäringen. I Postens tillståndsvillkor anges att 85 procent av alla för- sändelser skall delas ut övernatt och 97 procent inom tre dagar. Eftersom försändelserna delas ut mycket tidigt på morgonen enligt det första alternativet blir tidsramen för kort för att kunna distri- buera övernattbefordrade försändelser. De försändelser som delas ut kommer således att vara en dag försenade. 
 Posten tillhandahåller i dag den grundläggande kassaservicen i lantbrevbäringen. Om försändelserna delas ut med tidningsbudet blir följden att de kunder som vill göra sina kassaärenden antingen måste göra detta orimligt tidigt på morgonen eller att en extra runda måste köras för att hantera kassaservicen. Posten tillhanda- håller i dag också utdelning av paket och värdeförsändelser i lant- brevbäringen. Om försändelserna skulle delas ut med tidningsbudet blir följderna liknande, dvs. att de kunder som vill kvittera ut paket eller värdeförsändelser antingen måste göra detta orimligt tidigt på morgonen eller att en extra runda måste köras för att hantera detta. 
 Om brevbäraren skall dela ut tidningen vid den ordinarie brevbä- rarrundan uppstår däremot problem vad gäller försening av dags- tidningen. Prenumeranten får då sin morgontidning vid lunch eller på eftermiddagen – inte till frukosten. Detta kommer troligtvis att minska antalet prenumeranter. 
 Problemen kring samdistribution visar att det finns interna och externa krav på Posten och distributionsföretagen som måste för- ändras för att möjliggöra en samdistribution. 
 Prisreglering 
 I postförordningen (1993:1709) stadgas att den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst inte får höja priserna för inrikes befordran av enstaka försändelser som befordras övernatt, och som väger högst 500 gram, med mer än förändringen av konsument- prisindex (KPI) mellan juli närmast föregående år och juli året dessförinnan. 
 18 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 När det första pristaket infördes 1994 angavs att skälet var att skydda privatpersoner som ansågs sakna alternativ till Posten. Genom ändringarna som följde av propositionen  
 Statens ansvar på postområdet  
 (prop. 1997/98:127) utvidgades pristakets syfte till att gälla samtliga postkunder som inte har något alternativ till Posten för befordran av enstaka försändelser. I praktiken innebar detta att målgruppen vidgades från enbart privatpersoner till att omfatta all osorterad post som skickades som enstaka försändelser till normal- porto. Samtidigt valdes Konsumentprisindex (KPI) som index framför nettoprisindex (NPI) med motiveringen att mervärdes- skatt ingår i det pris som privatpersoner betalar, vilket inte speglas i NPI, som är mer anpassat till företagens perspektiv. KPI skulle därför bättre spegla ändringarna i den prisnivå som konsumenterna möter. 
 Utredningens analys visar att nuvarande index som är baserat på KPI är korrekt, om man anser att det finns grupper som är särskilt skyddsvärda. Utredningen anser dock att detta skyddsvärde inte längre är relevant eftersom portokostnaderna motsvarar en mycket liten del av de totala utgifterna för såväl privatpersoner som små företag. 
 Om utgångspunkten i stället är att indexkonstruktionen skall spegla Postens kostnader blir det mer komplicerat att hitta ett kor- rekt index. 
 Statistiska Centralbyrån (SCB) har på utredningens uppdrag un- dersökt vilka index som skulle kunna användas vid en prisreglering, och SCB drar i en rapport till utredningen slutsatsen att det inte finns något befintligt index eller någon sammanvägning av befint- liga index som speglar Postens kostnader. För att kunna spegla Postens kostnader måste ett nytt särskilt index skapas som är Davis rat på Postens kostnadsstruktur för tjänsten. 
 Överväganden och förslag 
 Utredningen har gjort en jämförelse med en annan liberaliserad marknad, telemarknaden, eller med en modernare terminologi, marknaden för elektronisk kommunikation. Slutsatserna från denna jämförelse har till vissa delar använts i de fortsatta övervä- gandena. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postpolitiska mål 
 Utredningen föreslår nya politiska mål för postområdet. De nya målen för postområdet skall lyda enligt följande: 
 Det skall finnas tillgång till ett brett utbud av posttjänster till priser och kvalitet som motsvarar kundernas efterfrågan. Sverige skall i ett internationellt perspektiv ligga i framkant i dessa avseenden. Post- tjänsterna skall vara hållbara, kundanpassade och tillgodose framti- dens behov. 
 Ett viktigt medel för att uppnå detta skall vara att man skapar förut- sättningar för en effektiv konkurrens mellan flera aktörer, utan sned- vridningar och omotiverade begränsningar. Staten skall tillförsäkra att alla har tillgång till en samhällsomfattande posttjänst av hög kvalitet och till rimliga priser. 
 Utredningen föreslår att ovanstående mål underställs riksdagen för godkännande. 
 Lagens syfte 
 Syftet med postlagen skall breddas från att ta sikte på den sam- hällsomfattande posttjänsten till att omfatta alla posttjänster. En ny portalparagraf i postlagen föreslås i enlighet med detta. Bestämmel- serna i lagen skall syfta till att enskilda och myndigheter får tillgång till säkra och effektiva posttjänster med största möjliga urval av tjänster till olika priser och kvalitet. Ett viktigt medel för att uppnå detta skall vara att skapa förutsättningar för en effektiv konkurrens mellan flera aktörer utan snedvridningar och omotiverade begräns- ningar. Alla skall ha tillgång till en samhällsomfattande posttjänst av god kvalitet och till rimliga priser. 
 Bevakningsansvaret skall breddas till att omfatta alla posttjänster 
 – inte bara den samhällsomfattande posttjänsten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall därför fortlöpande följa utvecklingen på postområdet och bevaka att posttjänsterna motsvarar samhällets behov. 
 20 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 Definitionen av postverksamhet 
 Utredningen anser inte att det behövs någon ändring av definitio- nen av postverksamhet. I stället föreslås att den som bedriver verk- samhet som består av att upplåta utrymme i postboxanläggning till allmänheten mot avgift (upplåtelse av postboxanläggning) skall vara skyldig att anmäla denna verksamhet till tillståndsmyndigheten enligt postlagen. Den som har tillstånd att bedriva postverksamhet skall dock inte behöva anmäla sådan verksamhet. Upplåtelse av postboxanläggning skall, på samma sätt som postverksamhet, be- drivas under förhållanden som tillgodoser rimliga krav på tillförlit- lighet och så att skyddet för avsändarnas och mottagarnas person- liga integritet upprätthålls. 
 Möjlighet att återkalla tillstånd 
 Vi föreslår att tillståndsmyndigheten får möjlighet att återkalla ett tillstånd, om tillståndshavaren inte har bedrivit postverksamhet under minst sex månader. 
 Omfattningen av de samhällsomfattande posttjänsterna 
 Den samhällsomfattande posttjänsten bör ha samma omfattning som i dag. Någon inskränkning till att endast avse enstaka försän- delser föreslås inte. 
 Kvaliteten på de samhällsomfattande posttjänsterna 
 Kravet om övernattbefordran skall kvarstå. Någon förändring av kvalitetskravet föreslås inte. Kravet har betydelse bl.a. för frågan om samdistribution av oadresserade tidningar och tidskrifter med adresserade försändelser. Utredningen anser dock att denna fråga bör lösas i förhandlingar mellan berörda parter inom ramen för gällande regelverk. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 Utdelningsservicen 
 Posten tillämpar i dag vissa riktlinjer för sin utdelningstjänst när det gäller utdelningsservicen i tätort respektive i glesbygd. Dessa riktlinjer etablerades redan när Posten var ett statligt verk. Trots vad som anges i riktlinjerna om att dessa utformas i samråd mellan Posten och PTS, så är de inte några myndighetsföreskrifter eller ens några allmänna råd. De är i stället Postens egna interna riktlin- jer för hur utdelningsservicen skall handhas. 
 Utredningen anser att PTS bör utfärda allmänna råd om utdel- ningsservicen för samhällsomfattande posttjänster. 
 Fastighetsboxar 
 Övergången till att dela ut post i flerfamiljshus i fastighetsboxar bör påskyndas. Vi anser att PTS kan ange hur denna övergång får ske, i allmänna råd om utdelningsservicen för samhällsomfattande posttjänster. 
 Upphandling av samhällsomfattande posttjänst i vissa fall 
 Som postlagen är utformad i dag kan den som vill bedriva postverk- samhet förpliktas att tillhandahålla en samhällsomfattande post- tjänst. Någon begränsning av den börda som kan följa med ett så- dant åtagande anges dock inte i lagen. 
 För att skapa goda marknadsförutsättningar för alla aktörer på postmarknaden bör det införas ett skydd mot att någon aktör för- pliktas att tillhandahålla samhällsomfattande posttjänster i en ut- sträckning som är oskäligt betungande för företaget. När man av- gör huruvida en sådan förpliktelse skall anses som oskäligt betung- ande eller inte, skall hänsyn inte endast tas till de olönsamma delarna utan även till de marknadsfördelar som kan vara förenade med att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst. 
 Utredningen föreslår därför att en samhällsomfattande post- tjänst skall upphandlas, om det är särskilt påkallat med hänsyn till kostnaderna för att tillhandahålla denna. Utredningen bedömer dock att det för närvarande inte är aktuellt att upphandla en sam- hällsomfattande posttjänst. 
 22 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 Åtgärder mot otydlig prissättning och diskriminering 
 Den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst skall an- vända en klar och tydlig samt  
 icke-diskriminerande 
  prissättning för tjänsten. Kravet på  
 icke-diskriminering 
  gäller även individuella avtal som avser en samhällsomfattande posttjänst. 
 Utredningen föreslår dessutom en bestämmelse i postlagen en- ligt vilken den som tillhandahåller en samhällsomfattande post- tjänst skall tillämpa principen om  
 icke-diskriminering 
  vid använd- ning av särskilda priser och andra särskilda villkor för vissa kunder. Ett sådant särskilt pris skall ta hänsyn till de kostnader som sparats in jämfört med en standardtjänst som består av insamling, sorter- ing, transport och överlämnande av enskilda försändelser. Pris och andra villkor skall tillämpas lika, såväl vid en jämförelse mellan kunder eller andra tillståndshavare som i förhållandet mellan en kund eller annan tillståndshavare och den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst av motsvarande slag. 
 Prisreglering 
 Det måste anses vara klarlagt att portokostnaderna för hushåll och små företag, såväl i absoluta tal som relativt andra kostnader, är så små att de inte motiverar en pristaksreglering. Det verkliga motivet för prisregleringen för de aktörer som efterfrågar denna är i stället att förhindra att Posten korssubventionerar mellan olika tjänster. 
 De slutsatser som kan dras utifrån den studie som SCB utfört på utredningens uppdrag är att det inte är rimligt mot Posten att fort- sätta att använda KPI för beräkning av pristaket, eftersom detta leder till att Posten inte kommer att kompenseras för de kostnads- ökningar som årligen sker för de tjänster som pristaket avser. 
 SCB har bedömt att det inte finns några befintliga index som kan användas för att återspegla Postens kostnader för den prisreglerade tjänsten. I stället måste, enligt SCB, ett nytt särskilt postindex tas fram. Det alternativ som SCB förordar innebär dock en inte obe- tydlig administrativ börda. Framför allt innebär det att man blir tvungen att få fram de bakomliggande kostnaderna i detalj hos Posten för att tillhandahålla den tjänst som skall regleras. Detta arbete är detsamma som krävs för att kunna kontrollera att Postens priser för den samhällsomfattande tjänsten grundar sig på kostna- derna. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 Utredningen lämnar förslag som syftar till att öka skyddet mot otydlig prissättning och diskriminering vid prissättning av en sam- hällsomfattande posttjänst. Vi lämnar även förslag om skydd mot diskriminering i samband med tillämpningen av särskilda villkor i form av storkundsrabatter och liknande. 
 Vi anser nämligen att detta är ett bättre sätt att komma tillrätta med problem som korssubventionering än att hävda mycket små skyddsintressen som skäl för en allmän prisreglering – när det verkliga syftet är ett annat. Utredningen föreslår mot denna bak- grund att prisregleringen enligt postförordningen skall upphävas. Upphävandet kan dock ske tidigast ett halvår efter att förslagen om ändringar i postlagen trätt i kraft. Det kan dessutom krävas ytterli- gare tid innan PTS tillämpat de nya bestämmelserna om klar och tydlig prissättning och skydd mot diskriminering i sådan utsträck- ning att de ger ett tillräckligt skydd mot korssubventionering. Det är därefter regeringen som bestämmer den exakta tidpunkten för avvecklingen av pristaksregleringen. 
 Postnummersystemet 
 Idag får regeringen utse en tillståndshavare som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst att också tillhandahålla och förvalta postnummersystemet. Regeringen har utsett Posten att göra detta. Regeringen föreslås nu få befogenhet att bemyndiga tillståndsmyn- digheten (PTS) att utse en tillståndshavare som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst att också tillhandahålla och förvalta postnummersystemet. 
 Den som tillhandahåller postnummersystemet är skyldig att på begäran från andra tillståndshavare tilldela dem postnummer för postboxanläggningar inom begärda postnummerområden. Samma skyldighet föreslås gälla om det begärs av den som är anmäld enligt postlagen för upplåtelse av postboxanläggningar. 
 Tillståndsmyndighetens godkännande krävs enligt postlagen för ändring i postnummersystemet, om inte ändringen endast berör enstaka postadressater. Tillståndsmyndigheten skall i ärendet höra andra tillståndshavare, myndigheter med ansvar för folkbok- föringen och fastighetsregistret samt berörda kommuner. Denna samrådsskyldighet föreslås även omfatta dem som enligt postlagen är anmälda för upplåtelse av postboxanläggningar. 
 24 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 Eftersändning 
 Den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst föreslås bli skyldig att på begäran ombesörja att eftersändning av adresse- rade försändelser som väger högst 2 kg, som befordrats av en annan tillståndshavare, kan ske till en adress som är belägen utanför den- nes utdelningsområde. Villkoren för eftersändning skall vara skä- liga och konkurrensneutrala samt  
 icke-diskriminerande 
  i förhål- lande till vad den som tillhandahåller en samhällsomfattande post- tjänst tillämpar för sin egen verksamhet. 
 Rationell och säker hantering av ofrankerade och otillräckligt franke- rade brev 
 För att ett ofrankerat eller otillräckligt frankerat brev skall anses som obeställbart krävs i dag, enligt postlagen, att mottagaren inte löser ut brevet. Utredningen föreslår i stället att skyldigheten för befordringsföretaget att erbjuda mottagaren att lösa ut brevet tas bort. Brevet skall alltså få hanteras som obeställbart redan om det är ofrankerat eller otillräckligt frankerat. Något hinder mot att dela ut brevet till mottagaren utan lösen eller att erbjuda mottagaren att lösa ut brevet skall dock inte finnas. 
 Myndighetsorganisationen på postområdet 
 Utredningen föreslår att PTS, utöver sina nuvarande uppgifter på postområdet, även skall främja att postmarknaden fungerar effek- tivt ur ett konkurrensperspektiv i vissa särskilt angivna avseenden. Vi föreslår att PTS nuvarande uppgift att fullgöra den prövning eller tillsyn som regeringen särskilt beslutar om i samband med av- tal mellan staten och en postoperatör upphör. 
 Vid tillsynen skall tillståndsmyndigheten ägna särskild uppmärk- samhet åt att avtal träffas som innebär att 
  
 1. 
  
 de försändelser tillståndshavarna befordrar når andra tillstånds- havares anläggningar för postöverlämning till mottagare, 
  
 2. 
  
 eftersändning av adresserade försändelser som väger högst 2 kg, som befordrats av en tillståndshavare, kan ske till en adress som är belägen utanför den tillståndshavarens utdelningsområde, 
  
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:5 
  
 3. 
  
 att principerna om insyn och  
  
 icke-diskriminering 
  tillämpas mellan den som tillhandahåller en samhällsomfattande post- tjänst och en annan tillståndshavare vid tillämpning av särskilda priser och andra särskilda villkor för vissa kunder. 
 Uppkommer tvist om sådana avtal, skall tillståndsmyndigheten skyndsamt undersöka förhållandena och, om särskilda skäl inte talar för annat, medla mellan parterna. Myndigheten får i en sådan tvist yttra sig på begäran av en part. 
 PTS skall få meddela föreskrifter om krav på den som tillhanda- håller en samhällsomfattande posttjänst även när det gäller att dels använda en klar och tydlig samt  
 icke-diskriminerande 
  prissättning för tjänsten, dels ombesörja eftersändning, dels tillämpa  
 icke-dis- 
  kriminerande villkor i vissa fall, på samma sätt som beträffande övriga krav på den som tillhandahåller en samhällsomfattande posttjänst. PTS skall även genom tillståndsvillkor få ange på vilket sätt skyldigheterna skall fullgöras. 
 Vi föreslår att PTS årligen publicerar en rapport om huruvida prissättningen för de samhällsomfattande posttjänsterna uppfyller postlagens krav. Detta uppdrag kan ges i myndighetens reglerings- brev. 
 PTS föreslås, i enlighet med artikel 14 punkten 8 i postdirektivet, få befogenhet att besluta om att upphäva skyldigheten för den som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst att tillämpa postdi- rektivets redovisningsregler. PTS skall underrätta Europeiska kommissionen om beslutet. 
 Avgifter för finansiering av PTS verksamhet 
 Regeringen eller, om regeringen bestämmer det, tillståndsmyndig- heten föreslås få föreskriva om skyldighet för den som bedriver verksamhet som är anmäld enligt postlagen som består av att upp- låta utrymme i postboxanläggning till allmänheten mot avgift (upplåtelse av postboxanläggning) att betala avgift för tillstånds- myndighetens verksamhet enligt postlagen. 
 PTS skall få föreskriva att den som bedriver verksamhet som är anmäld enligt postlagen för upplåtelse av postboxanläggning skall betala en årlig avgift om högst 1 500 kronor. 
 PTS skall få meddela närmare föreskrifter om avgifterna. PTS skall även när det gäller avgifter för upplåtelse av postboxanlägg- 
 26 
  
 SOU 2005:5 
  
 Sammanfattning 
  
 ningar helt eller delvis få medge befrielse från avgiftsskyldighet, om det finns särskilda skäl till det. 
 Avslutande kommentarer 
 Utredningen anser att det är viktigt att utvecklingen på postmark- naden följs noga under de kommande åren liksom att det redan inom  
 4–5 
  år görs en ny uppföljning där man följer upp och analyse- rar effekterna av regleringen på postområdet. 
 När det gäller statens ägarroll konstaterar utredningen att staten som ägare av Posten under de kommande åren kommer att ställas inför en rad komplexa frågor av strategisk karaktär, som rör bl.a. Postens långsiktiga ekonomiska uthållighet. Ägarstrukturen kan i sig vara en faktor som har betydelse för Postens utveckling som företag liksom för postmarknadens långsiktiga effektivitet. 
 Konsekvenser av förslagen 
 När det gäller villkoren för små företag bedömer utredningen att en avveckling av pristaket för den samhällsomfattande posttjänsten, i kombination med kravet på  
 icke-diskriminerande 
  särskilda villkor, gör att utrymmet för nya konkurrenter på marknaden ökar, främst när det gäller lokala operatörer. Det konkurrenstryck som då upp- står kommer att motverka eventuella portohöjningar pga. prista- kets avskaffande. Fördelen av ett ökat konkurrenstryck på post- marknaden överväger nackdelar av att pristaket avskaffas, även för små företag. I allmänhet bör alltså en ökad konkurrens på sikt leda till lägre priser för posttjänsterna även för små företag. 
 PTS verksamhet på postområdet finansieras genom avgifter från tillståndshavare och från dem som ansöker om tillstånd och för- handsbesked. Även de som är anmälda för upplåtelse av postbox- anläggningar enligt postlagen skall bidra till finansieringen av PTS verksamhet, enligt utredningens förslag. Några statliga anslag till PTS med anledning av utredningens förslag föreslås inte. 
 27 
 Summary 
 Terms of reference 
 The committees terms of reference concerning postal services Stewart: 
  
 to describe the postal market and carry out an analysis of the effects of the liberalisation of the postal market on the national economy 
  
 to analyse political objectives for the postal sector and evaluate regulation and the responsibility of authorities in the postal market Thomas to assess whether legislation and the type of responsibility invested in authorities are aimed at ensuring that the political objectives for the postal sector are attained 
  
 to propose amendments to legislation, the political objectives for the postal sector and the responsibilities of authorities, if necessary. 
  
 Hernandez and applicable law 
 The overall goal for postal policy and what the government must guarantee is that postal services are available throughout the coun- try, meaning that everyone must be able to send and receive items of mail. The items of mail to be covered by this postal service are defined as all addressed items of mail weighing a maximum of 20 kg, that is to say, in addition to letters, also parcels and addressed newspapers, catalogues and books. The overall goal for postal ser- vices is supplemented by a requirement on the level of service offered, that is to say a service goal. A general goal is specified in the Postal Services Act and further details of this goal are to be found in licence conditions. 
 29 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 Under the Postal Services Act, postal services must be available throughout the country, implying that everyone can receive letters and other addressed items of mail weighing a maximum of 20 kg. Postal services shall be of good quality and there must be opportu- nities for everyone to have such items of mail delivered at reason- able prices. Furthermore, some individual items of mail shall be delivered at uniform prices. There must also be opportunities to insure items of mail and to receive confirmation from the recipient that the item of mail has Thomas received. 
 Several provisions of the Postal Services Act concern the obliga- tions of entities carrying on postal operations. For example, postal operations shall be carried on under conditions that accommodate reasonable requirements of reliability and guarantee the protection of the senders and recipients personal integrity. 
 The Competition Act (1993:20) is a general statute covering all sectors of society, including the postal sector. 
 There is an EC Postal Directive, Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of ser- vice (Postal Directive), amended by virtue of Directive 2002/39/EC of the European Parliament and of the Council of 10 June 2002 on amendment of Directive 97/67/EC in order to fur- ther increase competition in the postal sector in the Community. EU policy focuses on providing universal postal services of good quality as well as abolishing monopolies and establishing an inter- nal market for postal services from 2009. 
 The National Post and Telecom Agency (PTS) is the central administrative authority with collected responsibility - sector re- sponsibility - in the postal and electronic communication areas. Sector responsibility for the postal area means that PTS has exten- sive general responsibility for following developments, among other things from a consumer and regional policy point of view. At the same time, PTS does not play a role in general promotion of competition in the postal sector. 
 PTS monitors developments and ensures that postal service meets societys needs. 
 30 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 Developments in the Swedish postal market 
 The committee has chosen to describe and analyse the postal mar- ket on the basis of the division  
 letters, unaddressed direct advertising 
  
 (UDA) and parcels. This is a broader definition of the postal mar- ket than that usually used. 
  
 Deliveries  
 constitute the largest area in the letter market, repre- senting 73 per cent of the total volume. Office mail accounts for 20 per cent of the market and the proportion for  
 letter-box 
  mail is 7 per cent. The deliveries area includes the  
 Allison 
  Orozco deliveries (28 per cent of the volume of deliveries),  
 first-class 
  letter deliveries (21 per cent), addressed direct advertising (ADA) (33 per cent) and addressed magazines (18 per cent). 
 Letters function primarily as a channel for information from companies to households, and 95.8 per cent of all letters delivered in 2003 Smith sent from companies. The proportion for households was considerably lower – the proportion of letters sent from households was 4.2 per cent of all letters despatched. 
 Posten AB is the predominant actor on the letter market with a market share of 92.9 per cent in 2003, measured in number of de- liveries. During the period  
 1996–2003, 
  Posten ABs volumes fell by 9.6 per cent, while the total decrease in this market was 4.4 per cent. Developments from the top year 1996 when Posten AB for- Thomas 3 361 million letters to the 3 037 million letters in 2003, is equivalent to an average rate of reduction of about 1.4 per cent per year, or over 30 million letters a year. 
 The second largest operator on the letter market is CityMail which delivered 216 million items of mail in 2003. With a steady growth in volume, CityMail has increased its market share of the letter market since 1996 from 1.5 per cent to 6.6 per cent. The vol- ume of letters delivered in 2003 by the other 26 active postal operators amounted to about 17 million items of mail, equivalent to 0.5 per cent of the letter market, in which the eight largest in terms of volume accounted for almost 90 per cent of the volume. 
 The greatest competition to the letter as a form of communi- cation comes from different types of electronic communication developed over the last decade. An analysis of both companies and private individuals patterns of communication shows that teleph- ony, both fixed telephony and mobile telephony, is by far the most usual form of communication. Alvarado, for companies, the letter is still an important way of communicating; letters make up 25 per 
 31 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 cent of total communication. Regarding households on the other hand, telephony is the most important form of communication followed by the Internet, while SMS accounts for 4 per cent and letters for 3 per cent of total communication. 
 In 2003, over 3 billion UDA items of mail Smith sent in Sweden. This means that almost half the number of items of mail on the Swedish postal market consist of unaddressed direct advertising. This may be compared with the number of ADA items of mail which, for the same period, amounted to about 700 million. There are two major companies engaged in the distribution of UDA in Sweden – Posten AB and Svensk Direktreklam (SDR). Posten AB is definitely the predominant actor with a market share of 64 per cent, followed by SDR whose market share is 30 per cent. Of the remaining 6 per cent of the market, the company  
 S-Post 
  accounts for about 5 per cent and a number of small local distribution com- panies and sports associations for the remainder. 
 The parcels market is usually defined on the basis of the weight of the items of mail. Parcels weighing up to 35 kg are usually des- ignated light goods as opposed to heavy goods which is the term used for items of mail Brown 35 kg. 
 Regarding business parcels, that is to say parcels sent by compa- nies either to other companies or to private individuals, business customers in Sweden may choose between several distributors of parcels. The largest distributors in Sweden apart from Posten AB include DHL Danzas which is owned by Deutsche Post, Chavez, which is ultimately owned by Deutsche Bahn, TNT which is owned by the Dutch post office and Pan Nordic Logistics (PNL) which is owned by the Danish and Norwegian post offices. In addition there are a number of small local transport companies. 
 Despite competition from several parcel distributors, Posten AB was the largest actor on the domestic market in Sweden for busi- ness parcels weighing up to 35 kg during the period  
 1993–2003. 
  Posten AB estimates its share of this market to be between 60 and 70 per cent. 
 At present only Posten AB and Schenker Privpak offer distribu- tion of parcels to private individuals through parcel agents in Swe- den. Posten AB and Privpak estimate their market shares of all mail order parcels sent in Sweden to be  
 75–80 
  per cent and  
 20–25 
  per cent respectively. 
 Posten ABs volume of inland parcels has amounted to between 40 and 43 million parcels a year over the last  
 five-year 
  period. 
 32 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 However, the number of inland parcels has decreased by five per cent over the last five years. On the other hand, Posten ABs total volume of parcels delivered has increased, due to the fact that over- seas parcels have increased considerably in recent years. This devel- opment is the result of companies increased internationalisation as well as the participation of Posten AB in the European parcel net- work DPD. 
 The total market for parcels (inland and overseas) will probably continue to grow in the near future. Regarding the market for inland parcels, it is expected to be relatively constant or growing, particularly in the areas business parcels and parcels sent by mail order companies. On the other hand, the number of parcels sent by households, primarily to other households, is expected to decrease further in the years ahead. 
 The universal postal service 
 Posten AB is considered today to generally fulfil the requirements of universal service as regards  
 five-day 
  service in all parts of the country, the scope of the service network, delivery times and com- plaints management. 
 Requirements regarding pricing for a universal postal service to the effect that prices are to be fair and individual items of mail de- livered at uniform prices are also largely considered to be fulfilled. 
 The committee has tried to estimate the costs of providing a universal postal service. This estimate is based among other things on earlier Swedish studies of the issue. After comparing conditions in Norway, costs are judged to lie somewhere between SEK 115 to 460 million a year. 
 The committee has also analysed different models for financing and ensuring universal postal services as regards different types of charges from the markets actors, a compensation fund and pro- curement of services. 
 International survey 
 The committee has studied conditions in the postal sector in some countries with similar conditions to Sweden. The countries in question are Norway, Finland, Denmark, the UK, Germany, the 
 33 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 Netherlands and New Zealand. The survey shows that Sweden is by no means alone in simultaneously maintaining universal postal services of good quality and exposing the postal market to compe- tition. Our survey shows that several countries in the EU and EEA intend to keep ahead of the EUs timetable which means the full opening of the postal market to competition from 1 January 2009. 
 The survey also shows that like Sweden, New Zealand and Finland have completely put an end to the monopoly in the postal area. There are also several countries which have done away with the monopoly altogether or which have only retained the monop- oly for a minor part. At the same time, it has proved that, in spite of the market being wholly or partly open to competition for many years in Hines, without exception the previous mo- nopolist holds a clearly predominant position on the letter market. 
 A corporatisation of the national post office has Rodriguez out in most EU countries. Some countries are furthermore in the proc- ess of privatising the previous monopolist. 
 The countries to the fore as regards opening the market for postal services to competition, in addition to Sweden, include Finland, the UK, the Netherlands, Norway, Germany and New Zealand. As from 2007, the markets in the UK, Norway, Germany and the Netherlands will probably be fully open to competition. 
 Today, the UK and Germany apply a regulation that gives other postal operators right of access to the previous monopolists net- work for the distribution of post. The Netherlands are in the proc- ess of introducing such a regulation. New Zealand also applies a regulation on access. Barajas regulations may lead to increased com- petition but it is not yet possible to see any proven effects. 
 An economic analysis of the effects of liberalisation 
 The committee Trevino out an economic analysis of the liberali- sation of the postal market. The aim of liberalisation was to en- hance efficiency in the letter market. By opening the market to competition, Arnold envisaged for the consumer in the form of lower prices and improved service. 
 Price development on the letter market varied depending on the  
 sub-market 
  analysed. A very rough estimate shows that the average nominal prices for sending a 50 gram letter in the early 2000s was at least 30 per cent lower than in the early 1990s. Taking into con- 
 34 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 sideration inflation, this should mean a decrease of around 50 per cent in real terms. Regarding the  
 sub-market 
 individual letters  
 the price for the overnight delivery of a 20 gram letter has increased by 50 per cent excluding value added tax and 90 per cent including value Houston over the period  
 1993–2003. 
  
 The reform must be considered largely successful, although the number of companies added to the market is limited. The positive effects are chiefly an adaptation of products and services to de- mand Thomas more  
 cost-adapted 
  prices. The favourable price de- velopment on the  
 sub-market 
 deliveries  
 is a more direct conse- quence of liberalisation. 
 Requirements of the universal postal service have been fulfilled during the period; thus, liberalisation has not meant poorer service or quality regarding  
 nation-wide 
  overnight delivery. However, Posten AB continues to have a strong and dominant position on the letter market, particularly regarding individual items of corre- spondence. Nor are there any signs that Posten ABs strong posi- tion in this area will change noticeably in the near future given the current competitive conditions. 
 A circumstance which may be part of the explanation to the relatively weak development of competition after liberalisation is that there are Odonnell to establishment on the  
 sub-market 
 individual deliveries 
 , particularly that part referring to overnight  
 nation-wide 
  delivery. This means that it is very expensive to build up a parallel  
 nation-wide 
  network for delivery of letters. Another circumstance that partly explains the situation is that legislation in the postal sector was initially not adapted to support or create pre- conditions for competition. The Postal Services Act came into be- ing primarily to guarantee quality and maintain universal postal service. On the other hand, subsequent amendments to the statu- tory framework were to a greater extent intended to create the pre- conditions for competition. 
 Opportunities for  
 co-distribution 
  
 Possibilities for the  
 co-distribution 
  of unaddressed newspapers and magazines and addressed items of mail have been studied. Discus- sions have Smith between the Swedish Newspaper Pub- lishers Association, representing newspaper distribution compa- nies, and Posten AB about possible  
 co-distribution. 
  Everett are two 
 35 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 essential main alternatives for handling  
 co-distribution 
  and these can then be combined in different ways: 
  
 The newspaper agent collects and delivers the addressed items of mail to be Martinez morning paper, which will probably be before six a.m. 
  
 The postman collects the daily newspaper and delivers it with the addressed items of post on his ordinary round, which will probably be during the morning or afternoon. 
  
 If the newspaper agent is also to deliver addressed items of post it will be difficult to meet the requirements of overnight delivery of letters in Davis Posten ABs licence conditions, counter service in the rural delivery service and management of parcel deliv- ery and registered mail in the rural delivery service. Posten ABs licence conditions specify that 85 per cent of all items of mail shall be delivered overnight and 97 per cent within three days. Since mail will be delivered very early in the morning in the first alternative, there will not be sufficient time to distribute items of mail des- patched overnight. Hence the mail delivered will be a day late. 
 Today, Posten AB provides basic counter service in the rural de- livery service. If items of mail are delivered by newspaper agents the consequence will be that customers wishing to carry out cash transactions must either do so at an unreasonably early hour or that the postman must do an extra round to handle counter service. Posten AB also currently provides delivery of parcels and regis- tered mail in the rural delivery service. If these items of mail were to be delivered by newspaper agents there would be similar conse- quences, that is to say customers wishing to sign for parcels or registered mail must either do so at an unreasonably early hour or an extra round must be undertaken to manage this. 
 If, on the other hand, the postman delivers newspapers on his ordinary Russell will be problems with late delivery of news- papers. The subscriber will receive his morning newspaper at lunch time or in the afternoon – not at breakfast time. This will presuma- bly result in a reduction in the number of subscribers. 
 Problems relating to  
 co-distribution 
  show that there are internal and external requirements imposed on Posten AB and distribution companies that must be changed if  
 co-distribution 
  is to be feasible. 
 36 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 Price control 
 Under the Postal Services Ordinance (1993:1709), universal postal service providers may not raise prices for inland delivery of indi- vidual items of mail delivered overnight, and weighing at most 500 g, by more than the change in the consumer price index (CPI) between July of the previous year and July the year before that. 
 When the first price ceiling was introduced in 1994, the reason given was to protect private individuals who it was considered did not have any alternative to Posten AB. As a result of changes fol- lowing government bill  
 Government responsibility in the postal sec- tor  
 (Govt bill 1997/98:127) the aim of the price ceiling was ex- tended to apply to all postal customers who have no alternative to Posten AB for delivery of individual items of mail. In practice this meant that the target group was extended from private individuals only to cover all unsorted post sent as individual items of mail at a normal postage rate. At the same time, the consumer price index (CPI) was chosen as an index rather than the net price index (NPI) on the grounds that value added tax is included in the price paid by private individuals which is not reflected in NPI, which is more adapted to a business perspective. CPI would therefore better re- flect changes in the price level consumers meet. 
 The committees analysis shows that the current index which is based on CPI is correct if it is considered there are groups particu- larly worthy of protection. However, the committee considers this protection value is no longer relevant since postage costs represent a very small part of the total expenses of both private individuals and small companies. 
 If, instead, the  
 starting-point 
  is that the index should reflect Posten ABs costs, finding a correct index becomes more compli- cated. 
 At the request of the committee, Statistics Sweden (SCB) stud- ied which index could be used in connection with price regulation, and, in its report to the committee, SCB draws the conclusion that there is no existing index or balance of existing indices that reflects Posten ABs costs. To be able to reflect Posten ABs costs, a new special index must be created based on Posten ABs cost structure for the service. 
 37 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 Considerations and proposals 
 The committee has made Morales with another liberalised market, the telecommunications market, or to use more modern terminology, the market for electronic communication. Conclu- sions from Jones have in some parts been used in con- tinued considerations. 
 Postal policy goals 
 The committee proposes Barnes for the postal sector. The new goals shall read as follows: 
 Access shall be available to a broad supply of postal services at prices and quality corresponding to customers demands. From an interna- tional perspective, Sweden shall be at the forefront in Wallace respects. Postal services shall be sustainable, customer adapted and accommo- date future needs. 
 An important means of achieving this will be to create the precon- ditions for effective competition between several actors, without dis- tortions and unwarranted restrictions. The Government shall guar- antee that everyone has access to universal postal service of high qual- ity and at reasonable prices. 
 The committee proposes the Brown goals be presented to the Swedish Riksdag for approval. 
 Aim of the law 
 The aim of the Postal Services Act must be broadened from focus- ing on the universal postal service to embracing all postal services. A new introductory section in the Postal Services Act is proposed accordingly. The provisions of the Act shall aim at providing the private and public sectors with access to safe and efficient postal services with the greatest possible selection of services at different prices and of varying quality. An essential means of achieving this must be to create the preconditions for effective competition be- tween several actors without distortions and unwarranted restric- tions. Everyone should have access to a universal postal service of good quality and at reasonable prices. 
 Monitoring responsibility will be broadened to include all postal services – not just the universal postal service. The Government or 
 38 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 the authority appointed by the Government shall therefore con- tinually follow developments in the postal sector and ensure that postal services meet societys needs. 
 Definition of postal operations 
 The committee does not consider there is any need to change the definition of postal operations. Instead, it is proposed that entities carrying on operations that consist in leasing post box facilities to the general public for a charge (leasing of post box facilities) be obliged to report their operations to the licensing authority in ac- cordance with the Postal Services Act. Those who hold a licence to carry on postal operations should not need to report such opera- tions. As in the case of postal operations, leasing of post box facili- ties shall be carried on under conditions that accommodate reason- able requirements of reliability and uphold the protection of send- ers and recipients personal integrity. 
 Possibility to revoke licences 
 We propose that the licensing authority be given the possibility of revoking a licence if the holder has not carried on postal operations for at least six months. 
 Scope of the universal postal services 
 The universal postal service should have the same scope as today. The committee does not propose that it should be restricted to covering only individual items of mail. 
 Quality of the universal postal services 
 The requirement of overnight delivery shall continue to apply. No change is proposed to the quality requirement. The requirement is of importance,  
 inter Brown  
 co-distribution 
  of unad- dressed newspapers and magazines with addressed items of mail. However, the committee considers that this matter should be 
 39 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 solved in negotiations between the parties concerned within the framework of the applicable body of rules. 
 Delivery service 
 Today, Posten AB applies certain guidelines for its delivery service in population centres and sparsely populated Anderson respectively. Barajas guidelines Smith already established when Posten AB was a public administration. In spite of what is specified in the guidelines about these being formulated in consultation between Posten AB and PTS, they are not official regulations nor even general advice. Instead, they are Posten ABs own internal guidelines for manage- ment of its delivery service. 
 The committee considers that PTS should issue general advice concerning the delivery service of universal postal services. 
 Communal post boxes 
 The transition to delivery of mail in apartment blocks in communal post Pittman be speeded up. We consider that PTS can specify the details of this transition in the form of general advice concern- ing the delivery service of universal postal services. 
 Procurement of a universal postal service in certain cases 
 Under the present formulation of the Postal Services Act, entities wishing to carry on postal operations may be bound to provide a universal postal service. However, the Act specifies no limitation of the burden following from such an undertaking. 
 In order to create good market preconditions for all actors on the postal market, protection should be introduced against any ac- tor being obliged to provide universal postal services to an extent that is unreasonably onerous for the company. When deciding whether or not such an obligation must be considered unreasona- bly onerous, attention must be given not just to the unprofitable aspects but also to the market advantages that may be associated with the provision of a universal postal service. 
 The committee therefore proposes that a universal postal service shall be procured if this is specially required bearing in mind the 
 40 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 costs of providing the service. However, the committee judges that there is no need at present to procure a universal postal service. 
 Measures against unclear pricing and discrimination 
 Universal postal service providers shall apply clear and unequivocal as well as  
 non-discriminatory 
  pricing of the service. The require- ment of  
 non-discrimination 
  Davis to individual agreements concerning a universal postal service. 
 Furthermore, the committee proposes a provision be introduced into the Postal Services Act under which the universal postal ser- vice provider must apply the principal of  
 non-discrimination 
  in connection with the use of special prices and other special condi- tions for certain customers. A special price of this nature shall take into consideration the costs saved compared with a standard service consisting of collection, sorting, transport and delivery of individ- ual items of mail. Price and other conditions shall be applied equally, both in a comparison between customers or other licence holders as in the relationship between a customer or other licence holder and the provider of a universal postal service of a corre- sponding nature. 
 Price control 
 It must be considered clear that postage costs for households and small companies, both in absolute figures and in relation to other costs, are so small that they do not justify the imposition of a price ceiling. The real reason of those actors demanding price regulation is rather to prevent Posten AB from  
 cross-subsidising 
  between different services. 
 The conclusion that may be drawn from the study carried out by Statistics Sweden at the request of the committee is that it is not fair to Posten AB to continue to use CPI for calculating the price ceiling since, as a result, Posten AB will not be compensated for the annual increases in costs for the services covered by the price ceil- ing. 
 Statistics Sweden judged that there is no existing index that can be used to reflect Posten ABs costs for the  
 price-controlled 
  ser- vice. Instead, according to Statistics Sweden, a new special postal 
 41 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 index must be produced. But the alternative recommended by Sta- tistics Sweden involves a considerable administrative burden. Aguilar all, it means details of Posten ABs underlying costs for providing the service that is to be regulated will have to be pro- duced. This work is the same as that needed to be able to verify that Posten ABs prices for the universal service are based on the costs. 
 The committee presents a proposal that aims to increase trans- parency and protection against discrimination in connection with the pricing of a universal postal service. We also present a proposal for protection against discrimination in connection with the appli- cation of special conditions in the form of discounts for major customers and the like. 
 For we consider that this is a better way of managing problems such as  
 cross-subsidising 
  Walsh small protection interests as a reason for a general price control – when the real rea- son is something else. In the light of this, the committee proposes that price control under the Postal Services Ordinance shall be Le. However, the abolition can be effected at the earliest six months after the proposals for amendments to the Postal Services Act have entered into force. In addition, further time may be needed before PTS has implemented the new provisions on clear and unequivocal pricing and protection against discrimination to such an extent that they protect against  
 cross-subsidising. 
  It is then for the Government to decide the exact date for removal of the price ceiling regulation. 
 The postal code system 
 Today the Government may appoint a licence holder providing a universal postal service to also provide and administer the postal code system. The Government has appointed Posten AB for this task. It is proposed that the Government should now be given powers to authorise the licensing authority (PTS) to appoint a li- cence holder providing a universal postal service to also provide and administer the postal code system. 
 The entity providing the postal code system is under obligation to allocate on the request of other licence holders, postal codes for post box facilities within the postal code zones requested. It is proposed that the same obligation should apply if it is requested by 
 42 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 an entity registered under the Postal Services Act for lease of post box facilities. 
 The approval of the licensing authority is required under the Postal Services Act for changes to the postal code system unless the changes only concern individual postal addressees. The licens- ing authority must consult other licence holders, the authorities responsible for national registration and the real estate directory Franco matter. It is proposed this obligation to consult should also apply to those registered for lease of post box facilities under the Postal Services Act. 
 Redirection 
 It is proposed that, on request, universal postal service providers be obliged to redirect letters weighing a maximum of 2 kg conveyed by other licence holders to an address located outside their delivery zone. Conditions for redirection must be fair and not Gomez petition and also be  
 non-discriminatory 
  in relation to what the uni- versal postal service provider applies in its own operations. 
 Rational and safe handling of unpaid and underpaid letters 
 Under the Postal Services Act, for a letter that is unstamped or has insufficient stamps to be considered undeliverable, it is required that the recipient does not redeem the letter. The committee pro- poses instead that the delivery companys obligation to offer the recipient an opportunity to redeem the letter be removed. Lopez, letters that are unpaid or underpaid may be handled as undeliver- able. However, there should be no impediment to delivering the letter to the recipient without a surcharge or to offering the recipi- ent an opportunity to redeem the letter. 
 Organisation of public agencies in the postal sector 
 The committee proposes that, in addition to its present tasks in the postal sector, PTS shall also promote an efficient postal market from the point of view of competition in certain specially specified respects. We propose that PTSs present task to complete the re- view or inspection specially decided by the Government in con- 
 43 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 nection with agreements between the state and postal operators, should cease. 
 In connection with its inspection, the licensing authority should pay special attention to ensuring that agreements are entered into that mean 
  
 1. 
  
 that the items of mail the licence holders convey reach other licence holders facilities for delivery to recipients, 
  
 2. 
  
 that addressed items of mail weighing a maximum of 2 kg that have been conveyed by another licence holder can be redirected to an address that is located outside the licence holders deliv- ery zone, 
  
 3. 
  
 that the principles of transparency and  
  
 non-discrimination 
  be applied between a universal postal service provider and other li- cence holder in connection with the application of special prices and other special conditions for certain customers. 
 Should disputes about such agreements arise, the licensing author- ity shall look into the circumstances without delay and, unless spe- cial reasons speak in favour of some other action, mediate between the parties. In a dispute of this nature the authority may give an opinion at the request of one of the parties. 
 PTS may issue regulations concerning requirements imposed on universal postal service providers, also regarding the use of clear and unequivocal as well as  
 non-discriminatory 
  pricing for the ser- vice, and taking care of redirection Smith as application of non- discriminatory conditions in certain cases, in the same way as ap- plies to other requirements imposed on universal postal service providers. PTS shall also specify through licence conditions the way in which obligations are to be fulfilled. 
 We propose that PTS annually publish a report on the extent to which pricing for the universal postal services meets requirements under the Postal Services Act. This task may be included in the authoritys appropriation directions. 
 It is proposed that, in accordance with Article 14.8 of the EC Postal Directive, PTS be Gaines to take decisions on waivering the obligation of the universal service provider to apply the Postal Directives accounting rules. PTS shall inform the European Commission of its decision. 
 44 
  
 SOU 2005:5 
  
 Summary 
  
 Charges for financing PTS operations 
 It is proposed that the Government or, if the Government so de- cides, the licensing authority may provide an obligation for entities carrying on operations registered under the Postal Services Act that consist in leasing space in post box facilities to the general public for a charge (leasing of post box facilities), to pay a charge to the licensing authoritys activities under the Postal Services Act. 
 PTS may provide that entities carrying on operations registered under the Postal Services Act as leasing of post box facilities shall pay an annual charge of at most SEK 1 500. 
 PTS shall be Crawford issue more detailed regulations on the charges. Regarding charges for leasing of post box facilities, PTS shall also be Gaines to wholly or partly grant freedom from the charge if there are special reasons for doing so. 
 Concluding remarks 
 The committee considers it essential that developments on the postal market are closely followed in the years ahead and also that a new  
 follow-up 
  Bishop out within  
 4–5 
  years in which the effects of regulation of the postal sector are followed up and analysed. 
 Regarding the Governments role as owner, the committee es- tablishes that in the years ahead the Government as owner of Posten AB will face several complex issues of a strategic nature, concerning, among other things, Posten ABs  
 long-term 
  economic sustainability. The ownership structure may in itself be a factor of importance for Posten ABs development as a company and also for the  
 long-term 
  efficiency of the postal market. 
 Consequences of the proposals 
 As far as the conditions for small companies are concerned, the committee judges that an abolition of the price ceiling for the uni- versal postal service in combination with the requirement of non- discriminatory special conditions, will increase the scope for new competitors on the market, chiefly as regards local operators. The competitive pressure that will then arise will counteract any post- age rate increases resulting from the abolition of the price ceiling. The advantages of increased competitive pressure on the postal 
 45 
  
 Summary 
  
 SOU 2005:5 
  
 market outweigh the disadvantages of abolishing the price ceiling, for small companies also. Lopez, in general, increased competition should in the long term lead to lower prices for postal services for small companies also. 
 PTSs operations in the postal sector will be financed through charges from licence holders and from entities that apply for li- cences and advance notification. Entities registered for leasing of post box facilities under the Postal Services Act will also contribute to the financing of PTSs operations, according to the committees proposals. No government appropriations to PTS are proposed in view of the committees proposals. 
 46 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om ändring i postlagen (1993:1684) 
 Härigenom föreskrivs 
 1  
 i fråga om postlagen (1993:1684) 
  
 dels  
 att 1, 2, 4, 4 a, 5, 5 a, 5 b, 7 a, 7 c, 7 d, 8, 14, 16 a och 18 §§ skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att rubrikerna närmast före 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas en ny paragraf, 14 §, samt närmast före 2 och 14 §§ nya rubriker av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Samhällsomfattande posttjänst 
  
 Lagens syfte 
  
 Det skall finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla kan ta emot brev och andra adre- sserade försändelser som väger högst 20 kg. Posttjänsten skall vara av god kvalitet och det skall finnas möjlighet för alla att få sådana försändelser befordrade till rimliga priser. Dessutom skall 
 1 § 
 Bestämmelserna i denna lag syftar till att enskilda och myndig- heter skall få tillgång till säkra och effektiva posttjänster med största möjliga urval av tjänster till olika priser och kvalitet. 
 Ett viktigt medel för att uppnå syftet skall vara att skapa förut- sättningar för en effektiv kon- 
  
 1  
 Jfr Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemen- samma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (EGT L15, 21.1.98, s.14, Celex 31997L0067) och Europa- parlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen (EGT L176, 5.7.2002, s. 21, Celex 32002L0039). 
 47 
 Författningsförslag SOU 2005:5 
  
 enstaka försändelser befordras till 
  
 kurrens mellan flera aktörer utan 
  
 enhetliga priser. Det skall finnas 
  
 snedvridningar 
  
 och omotiverade 
  
 möjlighet att försäkra försändelser 
  
 begränsningar. 
  
 Alla skall ha 
  
 och att få kvitto från mottagaren 
  
 tillgång till en samhällsomfatt- 
  
 på att en försändelse har tagits 
  
 ande posttjänst av god kvalitet 
  
 emot. 
  
 och till rimliga priser. 
  
 Samhällsomfattande posttjänst 
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fortlöpande följa utvecklingen på postområdet och bevaka att post- tjänsten motsvarar samhällets behov. 
 2 § 
 Det skall finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla kan ta emot brev och andra adresserade försändelser som väger högst 20 kg. Posttjänsten skall vara av god kvalitet och det skall finnas möjlighet för alla att få sådana försändelser befordrade till rimliga priser. Dessutom skall enstaka försändelser befordras till enhetliga priser. Det skall finnas möjlighet att försäkra försändelser och att få kvitto från mottagaren på att en försändelse har tagits emot. 
  
 Postverksamhet 
  
 Postverksamhet  
 och upplåtelse 
  
 av postboxanläggningar 
  
 4 § 
 Tillstånd enligt denna lag krävs för rätten att bedriva postverk- samhet. 
 Anmälan enligt denna lag krävs för att bedriva verksamhet som består av att upplåta ut- rymme i postboxanläggning till allmänheten mot avgift. Sådan anmälan behöver dock inte göras av den som har tillstånd att 
 48 
  
 SOU 2005:5 
  
 Författningsförslag 
  
 bedriva postverksamhet. 
 4 a § 
 Frågor om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen be- stämmer (tillståndsmyndigheten). 
 Anmälan enligt 4 § andra stycket skall göras till tillstånds- 
  
 myndigheten. 
  
 5 § 
  
 Postverksamhet skall bedrivas 
  
 Postverksamhet 
  
 och 
  
 sådan 
  
 under förhållanden som till- 
  
 verksamhet som består av att 
  
 godoser rimliga krav på tillför- 
  
 upplåta utrymme i postboxan- 
  
 litlighet och så att skyddet för 
  
 läggning 
  
 till 
  
 allmänheten 
  
 mot 
  
 avsändarnas 
  
 och mottagarnas 
  
 avgift  
 skall bedrivas under för- 
  
 personliga 
  
 integritet upprätt- 
  
 hållanden som tillgodoser rim- 
  
 hålls. 
  
 liga krav på tillförlitlighet och så 
  
 att skyddet för avsändarnas och 
  
 mottagarnas 
  
 personliga 
  
 integritet 
  
 upprätthålls. 
  
 5 a § 
  
 Om tillståndshavaren inte 
  
 Tillståndsmyndigheten 
  
 får 
  
 åter- 
  
 följer föreskrifterna i denna lag 
  
 kalla ett tillstånd, om 
  
 eller föreskrifter eller villkor som 
  
 1. tillståndshavaren inte full- 
  
 meddelats med stöd av lagen, får 
  
 gör sina skyldigheter enligt denna 
  
 tillståndet återkallas. Om det är 
  
 lag eller enligt föreskrifter eller 
  
 tillräckligt får tillståndsmyndig- 
  
 villkor som meddelats med stöd 
  
 heten i stället för att återkalla 
  
 av lagen, 
  
 tillståndet meddela varning. 
  
 2. tillståndshavaren 
  
 inte 
  
 har 
  
 Tillståndet skall återkallas om 
  
 bedrivit 
  
 postverksamhet 
  
 under 
  
 tillståndshavaren begär det. 
  
 minst sex månader, eller 
  
 3. tillståndshavaren begär det. 
  
 Om det är tillräckligt får 
  
 tillståndsmyndigheten 
  
 i 
  
 ett 
  
 fall 
  
 som avses i första stycket 1 med- 
  
 dela varning i stället för att åter- 
  
 kalla tillståndet. 
  
 Om tillståndet återkallas får tillståndsmyndigheten besluta hur verksamheten skall avvecklas. 
 49 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:5 
  
 Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksamheten. 
  
 5 b § 
  
 Tillstånd enligt 4 
  
 § att bedriva postverksamhet får förenas med 
  
 villkor om skyldighet för tillståndshavare 
  
 1. att 
  
 tillhandahålla 
  
 en 
  
 1. att 
  
 tillhandahålla 
  
 en 
  
 samhällsomfattande 
  
 posttjänst 
  
 samhällsomfattande posttjänst 
  
 enligt  
 1  
 § och på visst sätt 
  
 enligt  
 2  
 § och på visst sätt 
  
 fullgöra vad som föreskrivs där 
  
 fullgöra vad som föreskrivs där 
  
 och i 7 a §, 
  
 och i 7 a §, 
  
 2. 
  
 att på visst sätt fullgöra vad som föreskrivs i 5 § första stycket, 
  
 3. 
  
 att i verksamheten ta hänsyn till handikappades behov av särskilda posttjänster, och 
  
 4. 
  
 att beakta totalförsvarets behov av posttjänster under höjd beredskap. 
  
 En samhällsomfattande post- tjänst skall upphandlas, om det är särskilt påkallat med hänsyn till kostnaderna för att tillhandahålla denna. 
 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillstånds- myndigheten får meddela närmare föreskrifter om tillstånds- villkoren. 
  
 7 a § 
  
 Den 
  
 som 
  
 tillhandahåller 
  
 Den 
  
 som 
  
 tillhandahåller 
  
 samhällsomfattande 
  
 posttjänst 
  
 samhällsomfattande 
  
 posttjänst 
  
 enligt  
 1 §  
 skall 
  
 enligt  
 2 §  
 skall 
  
 1. tillhandahålla tjänsten till priser som grundar sig på kostnaderna, 
  
 2. årligen redovisa verksam- 
  
 2.  
 använda en klar och tydlig 
  
 heten för tillståndsmyndigheten 
  
 samt  
 icke-diskriminerande 
  prissätt- 
  
 i 
  
 enlighet 
  
 med 
  
 Europa- 
  
 ning för tjänsten 
 , 
  
 parlamentets och rådets direktiv 
  
 3. 
  
 tillämpa principen om icke- 
  
 97/67/EG av den 15 december 
  
 diskriminering 
  
 vid 
  
 användning 
  
 1997 om 
  
 gemensamma regler 
  
 av särskilda priser och andra 
  
 för utvecklingen av gemenskap- 
  
 särskilda villkor för vissa kunder 
 , 
  
 ens inre marknad för post- 
  
 4. årligen redovisa verksam- 
  
 tjänster och för förbättring av 
  
 heten för tillståndsmyndigheten 
  
 kvaliteten på tjänsterna, 
  
 i 
  
 enlighet 
  
 med 
  
 Europa- 
  
 50 
  
 SOU 2005:5 Författningsförslag 
  
 3. hålla villkoren för tjänsten 
  
 parlamentets och rådets direktiv 
  
 allmänt tillgängliga, 
  
 97/67/EG av den 15 december 
  
 4. för 
  
 handläggningen 
  
 av 
  
 1997 om 
  
 gemensamma 
  
 regler 
  
 klagomål fastställa förfaranden 
  
 för utvecklingen av gemenskap- 
  
 som är öppna för insyn och 
  
 ens inre marknad för post- 
  
 ägnade att skapa rättvisa samt är 
  
 tjänster och för förbättring av 
  
 snabba och billiga,  
 och 
  
 kvaliteten på tjänsterna, 
  
 5. årligen 
  
 offentliggöra 
  
 upp- 
  
 5. hålla villkoren för tjänsten 
  
 gifter om antalet klagomål och 
  
 allmänt tillgängliga, 
  
 hur klagomålen har behandlats. 
  
 6.  
 för handläggningen av klago- 
  
 mål fastställa förfaranden som är 
  
 öppna för insyn och ägnade att 
  
 skapa rättvisa samt är snabba 
  
 och billiga, 
  
 7.  
 årligen offentliggöra upp- 
  
 gifter om antalet klagomål och 
  
 hur klagomålen har behandlats, 
  
 och 
  
 8. på begäran ombesörja att 
  
 eftersändning 
  
 av 
  
 adresserade 
  
 försändelser som väger högst 2 kg, 
  
 som befordrats av en annan 
  
 tillståndshavare, kan ske till en 
  
 adress som är belägen utanför 
  
 dennes utdelningsområde. 
  
 Pris enligt första stycket 3 skall 
  
 ta hänsyn till de kostnader som 
  
 sparats in jämfört med en 
  
 standardtjänst 
  
 som 
  
 består 
  
 av 
  
 insamling, 
  
 sortering, 
  
 transport 
  
 och överlämnande 
  
 av 
  
 enskilda 
  
 försändelser. 
  
 Pris 
  
 och 
  
 andra 
  
 villkor skall tillämpas lika, såväl 
  
 vid en jämförelse mellan kunder 
  
 eller andra tillståndshavare som i 
  
 förhållandet mellan en kund eller 
  
 annan tillståndshavare 
  
 och 
  
 den 
  
 som tillhandahåller en samhälls- 
  
 omfattande posttjänst av mot- 
  
 svarande slag. 
  
 Villkoren 
  
 för eftersändning 
  
 51 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:5 
  
 Regeringen skall utse en till- ståndshavare som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst att också tillhandahålla och för- valta postnummersystemet. 
 Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, tillstånds- myndigheten får meddela när- mare föreskrifter om krav enligt första och andra stycket. 
 Den som tillhandahåller post- nummersystemet är skyldig att på begäran från  
 andra  
 tillstånds- havare tilldela dem postnummer 
 enligt första stycket 8 skall vara skäliga och konkurrensneutrala samt  
 icke-diskriminerande 
  i förhållande till vad den som tillhandahåller en samhällsom- fattande posttjänst tillämpar för sin egen verksamhet. 
  
 Regeringen  
 eller, efter regeringens bemyndigande, tillståndsmyndigheten  
 skall utse en tillståndshavare som tillhandahåller sam- hällsomfattande posttjänst att också tillhandahålla och förvalta postnummersystemet. 
  
 Regeringen eller, efter regering- ens bemyndigande, tillstånds- myndigheten får meddela när- mare föreskrifter om krav enligt första –  
 fjärde  
 stycket. 
 Tillståndsmyndigheten får be- sluta att upphäva skyldighet enligt första stycket 4 i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 14.8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemen- samma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna 
 2 
 . Europeiska kommissionen skall underrättas om beslutet. 
 7 c § 
 Den som tillhandahåller post- nummersystemet är skyldig att på begäran från  
 annan  
 tillstånds- havare  
 eller den som är anmäld 
  
 2  
 EGT L15, 21.1.98, s. 14 (Celex 31997L0067). 
 52 
  
 SOU 2005:5 
  
 Författningsförslag 
  
 för postboxanläggningar inom  
 enligt 4 § andra stycket  
 tilldela begärda postnummerområden. dem postnummer för postbox- anläggningar inom begärda post- 
 nummerområden. Tillståndsmyndigheten får i enskilda fall bevilja undantag från 
 skyldigheten enligt första stycket om en tilldelning av begärt postnummer i beaktansvärd utsträckning skulle försvåra ett ända- målsenligt utnyttjande av postnummersystemet. 
  
 7 d § 
  
 Tillståndsmyndighetens 
  
 god- 
  
 Tillståndsmyndighetens 
  
 god- 
  
 kännande krävs för ändring i 
  
 kännande krävs för ändring i 
  
 postnummersystemet om 
  
 inte 
  
 postnummersystemet 
  
 om 
  
 inte 
  
 ändringen endast berör enstaka 
  
 ändringen endast berör enstaka 
  
 postadressater. Tillståndsmyndig- 
  
 postadressater. Tillståndsmyndig- 
  
 heten skall i ärendet höra andra 
  
 heten skall i ärendet höra andra 
  
 tillståndshavare, 
  
 myndigheter 
  
 tillståndshavare,  
 dem 
  
 som är 
  
 med ansvar för folkbokföringen 
  
 anmälda enligt 4 § andra stycket 
  
 och fastighetsregistret 
  
 samt 
  
 om dessa berörs 
 , myndigheter 
  
 berörda kommuner. 
  
 med ansvar för folkbokföringen 
  
 och fastighetsregistret 
  
 samt 
  
 berörda kommuner. 
  
 En ändring får genomföras tidigast sex månader efter det att tillståndsmyndigheten godkänt den. Om det finns särskilda skäl får myndigheten besluta att ändringen får genomföras tidigare. 
  
 8 § 
  
 Ett brev anses som obeställbart om 
  
 1. 
  
 det inte kan delas ut till mottagaren, 
  
 2. 
  
 det är ofrankerat eller otill- 
  
 2. det är ofrankerat eller otill- 
  
 räckligt frankerat  
 och mottagaren 
  
 räckligt frankerat, 
  
 inte löser ut det, 
  
 3. 
  
 det har återsänts från en postförvaltning eller ett befordrings- 
  
 företag i utlandet till det postbefordringsföretag som befordrade brevet från Sverige. 
 53 
 Författningsförslag SOU 2005:5 
  
 Bevakning av samhällets behov 
  
 14 § 
  
 Regeringen eller den myndig- 
  
 het 
  
 som regeringen bestämmer 
  
 skall fortlöpande följa utveck- 
  
 lingen på postområdet och bevaka 
  
 att posttjänsterna motsvarar sam- 
  
 hällets behov. 
  
 16 a § 
  
 Tillståndsmyndigheten 
  
 skall 
  
 Tillståndsmyndigheten 
  
 skall 
  
 vid tillsynen ägna särskild upp- 
  
 vid tillsynen ägna särskild upp- 
  
 märksamhet åt att avtal träffas 
  
 märksamhet åt att avtal träffas 
  
 som  
 gör  
 att de försändelser 
  
 som  
 innebär  
 att 
  
 tillståndshavarna befordrar 
  
 når 
  
 1.  
 de 
  
 försändelser 
  
 till- 
  
 andra 
  
 tillståndshavares anlägg- 
  
 ståndshavarna 
  
 befordrar 
  
 når 
  
 ningar 
  
 för postöverlämning till 
  
 andra 
  
 tillståndshavares 
  
 anlägg- 
  
 mottagare. 
  
 ningar 
  
 för 
  
 postöverlämning till 
  
 mottagare, 
  
 2. eftersändning av adressera- 
  
 de försändelser som väger högst 2 
  
 kg, som befordrats av en till- 
  
 ståndshavare, kan ske till en 
  
 adress som är belägen utanför 
  
 dennes utdelningsområde, 
  
 3. principerna om insyn och 
  
 icke-diskriminering 
  
 tillämpas 
  
 mellan 
  
 den 
  
 som 
  
 tillhandahåller 
  
 en 
  
 samhällsomfattande 
  
 posttjänst 
  
 och en annan tillståndshavare vid 
  
 tillämpning 
  
 av 
  
 särskilda 
  
 priser 
  
 och andra särskilda villkor för 
  
 vissa kunder. 
  
 Uppkommer tvist om sådana avtal, skall tillståndsmyndigheten skyndsamt undersöka förhållandena och, om särskilda skäl inte talar för annat, medla mellan parterna. Myndigheten får i en sådan tvist yttra sig på begäran av en part. 
 54 
 SOU 2005:5 Författningsförslag 
  
 18 § 
  
 Regeringen eller, om regeringen 
  
 Regeringen eller, om regeringen 
  
 bestämmer 
  
 det, 
  
 tillståndsmyn- 
  
 bestämmer 
  
 det, 
  
 tillståndsmyn- 
  
 digheten får 
  
 föreskriva 
  
 om 
  
 digheten 
  
 får 
  
 föreskriva 
  
 om 
  
 skyldighet för den som bedriver 
  
 skyldighet för den som bedriver 
  
 postverksamhet 
  
 eller  
 ansöker 
  
 postverksamhet, 
  
 ansöker 
  
 om 
  
 om tillstånd att bedriva sådan 
  
 tillstånd att bedriva sådan verk- 
  
 verksamhet 
  
 eller  
 ansöker om 
  
 samhet, ansöker om förhands- 
  
 förhandsbesked enligt 4 b § att 
  
 besked enligt 4 b §  
 eller den som 
  
 betala avgift för tillståndsmyn- 
  
 är anmäld enligt 4 § andra 
  
 dighetens 
  
 verksamhet 
  
 enligt 
  
 stycket  
 att betala avgift för till- 
  
 denna lag. 
  
 ståndsmyndighetens verksamhet 
  
 enligt denna lag. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 
  
 2. 
  
 När det gäller den som redan före ikraftträdandet av denna lag bedriver verksamhet som består av att upplåta utrymme i postboxanläggning till allmänheten mot avgift träder föreskriften i 4 § andra stycket om anmälan i kraft den 1 augusti 2006. 
  
 55 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:5 
  
 2 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i postförordningen (1993:1709) 
 Härigenom föreskrivs i fråga om postförordningen (1993:1709) att 1, 10 och 11 §§ skall ha följande lydelse. 
 Nuvarande lydelse 
 Denna förordning gäller sådan postverksamhet  
 och  
 sam- hällsomfattande posttjänst som avses i postlagen (1993:1684). 
 Föreslagen lydelse 
 1 § 
 Denna förordning gäller sådan postverksamhet 
 ,  
 samhällsomfatta- nde posttjänst  
 och verksamhet som består av att upplåta utrymme i postboxanläggning till allmänheten mot avgift  
 som avses i postlagen (1993:1684). 
 Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter enligt 7 a § första stycket postlagen om krav på den som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst. 
 10 § 
 Post- och telestyrelsen får meddela föreskrifter enligt 7 a § första –  
 tredje  
 stycket postlagen om krav på den som tillhanda- håller samhällsomfattande post- tjänst. 
 Den tillståndshavare som regeringen enligt 7 a §  
 andra  
 stycket postlagen (1993:1684) utser att tillhandahålla och för- valta postnummersystemet skall vid ändringar av systemet främja god ortnamnssed. 
 11 § 
 Den tillståndshavare som regeringen enligt 7 a §  
 fjärde  
 stycket postlagen (1993:1684) utser att tillhandahålla och för- valta postnummersystemet skall vid ändringar av systemet främja god ortnamnssed. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006. 
 56 
  
 SOU 2005:5 
  
 Författningsförslag 
  
 3 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (1997:401) med instruktion för Post- och telestyrelsen 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1997:401) med instruktion för Post- och telestyrelsen 
  
 dels  
 att 2 § skall ha följande lydelse,  
 dels  
 att 8 § upphävs. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Post- och telestyrelsen skall 
  
 2 § 
  
 1. främja att en väl fungerande samhällsomfattande posttjänst finns tillgänglig för alla enligt de mål som anges i postlagen 
  
 (1993:1684), 
  
 2. 
  
 fortlöpande 
  
 följa 
  
 2. fortlöpande 
  
 följa 
  
 utvecklingen och 
  
 bevaka att 
  
 utvecklingen och 
  
 bevaka 
  
 att 
  
 posttjänst 
 en 
  
 motsvarar 
  
 posttjänst 
 erna 
  
 motsvarar 
  
 samhällets behov, 
  
 samhällets behov, 
  
 3. 
  
 övervaka prisutvecklingen, 
  
 4. 
  
 pröva frågor 
  
 om tillstånd 
  
 4. pröva frågor om tillstånd, 
  
 och utöva tillsyn enligt post- 
  
 ta emot anmälningar  
 och utöva 
  
 lagen,  
 och 
  
 tillsyn enligt postlagen, 
  
 5. 
  
 meddela föreskrifter enligt 
  
 5.  
 främja 
  
 att postmarknaden 
  
 postförordningen (1993:1709). 
  
 fungerar 
  
 effektivt 
  
 ur 
  
 ett 
  
 konkurrensperspektiv 
  
 vid 
  
 tillämpningen av 5 d, 7 a och 16 
  
 a §§ postlagen, och 
  
 6. meddela föreskrifter enligt postförordningen (1993:1709). 
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006. 
 57 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2005:5 
  
 4 
  
 Förslag till 
  
 förordning om ändring i förordningen (2003:767) om finansiering av Post- och telestyrelsens verksamhet 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2003:767) om finansiering av Post- och telestyrelsens verksamhet 
  
 dels  
 att 11 § skall ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i förordningen skall införas en ny paragraf, 9 a §, samt närmast före 9 a § en rubrik av följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Upplåtelse av postbox- 
  
 anläggningar 
  
 9 a § 
  
 Post- och telestyrelsen får före- 
  
 skriva att den som bedriver verk- 
  
 samhet som är anmäld enligt 4 § 
  
 postlagen skall betala en årlig 
  
 avgift om högst 1 500 kr. 
  
 11 § 
  
 Post- och telestyrelsen får meddela närmare föreskrifter om 
  
 avgifterna. 
  
 Post- och telestyrelsen får  
 när 
  
 Post- och telestyrelsen får 
  
 det gäller avgifter för postverk- 
  
 helt eller delvis medge befrielse 
  
 samhet och 
  
 utfärdande 
  
 av 
  
 från 
  
 avgiftsskyldighet när det 
  
 kvalificerade 
  
 certifikat helt 
  
 eller 
  
 gäller avgifter för postverksamhet, 
  
 delvis medge befrielse från avgifts- 
  
 upplåtelse av postboxanläggningar 
  
 skyldighet 
 , om det finns särskilda 
  
 och 
  
 utfärdande av kvalificerade 
  
 skäl till det. 
  
 certifikat 
 , om det finns särskilda 
  
 skäl till det. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2006. 
 58 
 1 Inledning 
  
 1.1 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 Utredningens ursprungliga direktiv beslutades av regeringen den 9 oktober 2003 (dir. 3003:117), se bilaga 1. I dessa gavs vi beträffande postservicen i uppdrag att 
  
 1. 
  
 beskriva postmarknaden samt göra en samhällsekonomisk ana- lys av effekterna av liberaliseringen av postmarknaden, 
  
 2. 
  
 analysera det politiska målet för postområdet och utvärdera regleringen och myndighetsansvaret på postmarknaden samt bedöma om lagstiftningen och myndighetsansvarets utform- ning är ägnade att säkerställa att det postpolitiska målet nås, samt 
  
 3. 
  
 om det behövs föreslå förändringar i lagstiftning, det postpoli- tiska målet och myndighetsansvaret. 
  
 Dessutom gavs utredningen beträffande den grundläggande kassa- servicen i uppdrag att 
  
 1. 
  
 analysera och bedöma samhällets behov av en grundläggande kassaservice och utifrån bedömningen ta ställning till om staten bör fortsätta att ha nuvarande ansvar för servicen, 
  
 2. 
  
 ta ställning till om det är Posten som bör tillhandahålla kassa- servicen och, om så inte bedöms vara fallet, föreslå andra for- mer för att säkerställa tillhandahållandet av kassaservicen och ange vilken lagstiftning som krävs för ändamålet, samt 
  
 3. 
  
 bedöma kostnaderna för en framtida lösning som är godtagbar ur ett samhällsekonomiskt och konkurrensrättsligt perspektiv och som tillgodoser rimliga krav på tillgänglighet. 
  
 Enligt direktiven skulle vi redovisa ett delbetänkande om den grundläggande kassaservicen senast den 1 maj 2004, och våra för- slag och överväganden när det gäller den grundläggande kassaser- 
 59 
  
 Uppdraget 
  
 SOU 2005:5 
  
 vicen redovisades i maj 2004 i delbetänkandet  
 Samhällets behov av betaltjänster  
 (SOU:2004:52). 
 Enligt de ursprungliga direktiven skulle övriga delar av uppdraget redovisas senast den 1 november 2004. Tiden för slutredovisning av uppdraget förlängdes dock genom tilläggsdirektiv som beslutades av regeringen den 1 juli 2004 (dir. 2004:94). I samband med detta gjordes en rättelse av det ursprungliga direktivet, se bilaga 2. Re- geringen beslutade den 11 november 2004 om tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 2004:152). Tilläggsuppdraget innebar att vi skulle överväga om de regler som i dag gäller för ofrankerade eller under- frankerade försändelser är ändamålsenliga eller om de bör ändras, se bilaga 3. I detta betänkande redovisas de återstående delarna av vårt uppdrag, vilka gäller postservice. 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetets bedrivande 
  
 Under hösten 2003 och våren 2004 var utredningen huvudsakligen sysselsatt med arbetet angående den grundläggande kassaservicen. Ett uppdrag lämnades dock under tidig vår till Post- och telestyrel- sen (PTS) att bistå utredningen med ett underlag för en beskriv- ning av postmarknaden. PTS lämnade i maj 2004 över rapporten 
 Den svenska postmarknaden – en beskrivning och övergripande ana- lys  
  
 (PTS-ER-2004:20) 
  
  till utredningen. Rapporten har legat till grund för utredningens beskrivning av postmarknaden. 
  
 Utredningen lämnade också ett uppdrag till Institutet för till- växtpolitiska studier (ITPS) att genomföra en samhällsekonomisk analys av liberaliseringen av postmarknaden. ITPS redovisade sin analys i rapporten  
 Samhällsekonomisk analys av effekterna av libera- liseringen av postmarknaden  
 i september 2004. 
 PTS och ITPS rapporter innehåller mycket material, t.ex. stati- stik, om postmarknaden som på grund av omfattningen inte kan redovisas i betänkandet. 
 Ett uppdrag lämnades även till Statistiska Centralbyrån (SCB) att analysera fördelar och nackdelar med att använda konsument- prisindex (KPI) vid konstruktionen av ett pristak, att analysera fördelar och nackdelar med att använda den konstruktion av index som Posten och PTS lyfter fram i rapporten  
 Uppföljning och utvär- dering av prisregleringen i vissa posttjänster  
  
 (PTS-ER-2002:7) 
  samt att presentera en rekommendation till utredningen om hur ett in- dex kan konstrueras som tar hänsyn till skyddsvärda grupper och 
 60 
  
 SOU 2005:5 
  
 Uppdraget 
  
 som ger Posten utrymme att ta ut ett pris som motsvarar kostna- derna för tjänsten. SCB redovisade sitt uppdrag till utredningen i november 2004. 
 Utredaren och sekreterarna har genomfört studiebesök vid post- operatörernas serviceställen, sorteringsterminaler och andra an- läggningar. Sekretariatet har även deltagit vid Postens förevisande av införandet av fastighetsboxar i flerfamiljshus i centrala Stock- holm. Möten har ägt rum mellan oss och företrädare för ett stort antal aktörer med anknytning till postområdet. Därvid har möten ägt rum med företrädare för Posten, CityMail, Fria Postoperatörers Förbund (FPF) och Luleå Mail. Möten har också skett med före- trädare för Mail Boxes Etc som upplåter postboxar, med direkt- marknadsföringsföretaget Williams, Skatteverkets upphandlingsav- delning, postorderföretaget Redcats Nordic, Chavez, tidningsdistributionsföretaget Tidningsutgivarna, Presstödsnämn- den, intresseföreningarna Sveriges Tidskrifter, Föreningen för Ellis kulturtidskrifter och Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) samt med myndighetsrepresentanter från PTS och Konkurrensverket (KKV). 
 Återkommande möten har hållits med berörda fackföreningar inom Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Stats- tjänstemannaförbundet (ST) och Facket för Service och Kommu- nikation (SEKO) som organiserar arbetstagare på postområdet. 
 Studieresor har gjorts till London och Bryssel. I London har vi sammanträffat med företrädare för det ansvariga ministeriet för postfrågor, Department of Trade and Industry (DTI) och den brittiska tillsynsmyndigheten Postcomm. I Bryssel har utredningen sammanträffat med företrädare för Europeiska kommissionen, ge- neraldirektoratet för den inre marknaden. Utredningen har även sammanträffat med Regelutredningen (N 2004:02). 
 Utifrån ovanstående har utredningen dels beskrivit postmarkna- den, dels gjort en samhällsekonomisk analys av liberaliseringen av postmarknaden. Slutsatserna av analysen har legat till grund för utredningens överväganden och förslag om nya politiska mål för postområdet och ändringar i postlagstiftningen. Vid sidan om detta har utredningen särskilt analyserat möjligheten till samdistribution av oadresserade tidningar och tidskrifter med adresserade försän- delser. 
 Slutligen har konsekvenserna av förslagen analyserats. Samråd har därvid skett med Näringslivets Regelnämnd, se kapitel 10. 
 61 
 2 Bakgrund och gällande rätt 
  
 2.1 
  
 Bakgrund 
  
 Liberaliseringen av postmarknaden 
 Beslutet om en liberalisering av postmarknaden i början av 1990- talet föregicks av flera utredningar. De frågor som aktualiserades var vilka förutsättningar som skulle komma att råda inom EG och vilka marknadsförändringar som förväntades. 
 Våren 1992 tillsattes slutligen en särskild utredare med uppdrag att föreslå den lagstiftning och den ändrade reglering i övrigt som behövdes vid en ändrad konkurrenssituation på postområdet. Ut- redaren lämnade i januari 1993 sina förslag i betänkandet  
 Postlag  
 (SOU 1993:9) och där ingick bl.a. förslag om en ny postlag. 
 Postverkets ensamrätt att befordra brev avskaffades den 1 januari 1993. Detta skedde genom att kungörelsen (1947:175) angående postverkets ensamrätt till brevbefordran m.m. upphävdes (jfr prop. 1992/93:132, bet. 1992/93:TU11, rskr. 1992/93:152). Paketbeford- ran har alltid varit oreglerad. Postområdet öppnades således helt för konkurrens mellan olika postoperatörer i och med detta. CityMail AB hade vid denna tid dock redan börjat befordra företagspost i Stockholm och Lidingö. 
 I oktober 1993 lade regeringen fram propositionen  
 Postlag och en förändrad verksamhetsform för Postverket m.m.  
 (prop. 1993/94:38) med bl.a. förslag till postlag. Efter riksdagens beslut trädde post- lagen (1993:1684) i kraft den 1 mars 1994. Postverket bolagiserades och drivs sedan den 1 mars 1994 i ett av staten helägt aktiebolag, Posten AB (publ) med dotterbolag. 
 Liberaliseringen syftade till att öka effektiviteten på postmark- naden. Genom reformen förutsågs vinster för konsumenterna i form av lägre priser och förbättrad service. I propositionen angavs att brevbefordran i Postverkets regi tidigare hade skyddats av en författningsreglerad ensamrätt medan paketbefordran alltid hade 
 63 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 varit öppen för konkurrens. I den dittillsvarande ordningen hade således samhällets behov av post- och kassaservice uppnåtts genom att riksdagen beslutat om riktlinjer för Postverket. Samtidigt hade brev- och postgiroverksamhet skyddats med regleringar. Vid tiden för propositionen skedde förändringar på postområdet snabbt. Allt fler alternativ till de tjänster som Postverket tillhandahöll fram- kom. Det krävdes av företagen på postmarknaden att de var flexibla och kundanpassade för att möta de ökande och alltmer differentie- rade kraven från postkunderna. Samtidigt var det ett samhälls- intresse att hela landet tillförsäkrades en tillfredsställande post- och kassaservice. Ansvaret för detta vilade på riksdag och regering. Den nya modell som föreslogs i propositionen betonade detta ansvar och skiljde tydligare mellan den post- och kassaservice som beställs och utförandet av densamma. 
 Ombildningen av Postverket till det statliga aktiebolaget Posten syftade till att ge Posten samma verksamhetsförutsättningar som sina konkurrenter. Genom bolagiseringen fick Posten förbättrade möjligheter att agera på en fullt ut konkurrensutsatt postmarknad. 
  
 2.2 
  
 De postpolitiska målen 
  
 Målen för postpolitiken fick sin nuvarande utformning genom pro- positionen  
 Statens ansvar på postområdet  
 (prop. 1997/98:127). Här föreslog regeringen att de postpolitiska målen skulle delas upp i dels ett övergripande mål, som anges i postlagen, dels ett service- mål, som också anges i postlagen och som därutöver preciseras ge- nom tillståndsvillkor. I propositionen föreslogs bl.a. ändringar för att genomföra  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna  
 (postdirektivet) i svensk rätt. 
 Ytterligare preciseringar av statens krav på servicenivåer skulle säkerställas genom ett nytt avtal mellan staten och den operatör som fick till uppgift att tillhandahålla den samhällsomfattande tjänsten. 
 I propositionen anges (s. 21) att det övergripande målet för postpolitiken är att säkra en posttjänst i hela landet som innebär att alla skall kunna skicka och ta emot postförsändelser. De försändel- ser som denna posttjänst skall omfatta definieras som alla adresse- 
 64 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 rade försändelser som väger högst 20 kg, dvs. förutom brev även paket samt adresserade tidningar, kataloger och böcker. 
 I propositionen anges också att det övergripande målet för post- tjänsten måste kompletteras med krav på den servicenivå som skall erbjudas för tjänsten, dvs. ett servicemål. Ett generellt mål bör en- ligt propositionen anges i postlagen, och målet bör därefter precise- ras i tillståndsvillkor och i avtal. I propositionen föreslås därför att servicekraven på den samhällsomfattande posttjänsten skall anges i postlagen. Posttjänsten skall vara av god kvalitet och det skall fin- nas möjlighet för alla att få aktuella försändelser befordrade till rimliga och, vad gäller enstaka försändelser, enhetliga priser. Det skall därvid finnas möjlighet att försäkra försändelser och att få kvitto från mottagaren på att en försändelse har tagits emot. 
 Det övergripande målet utgör tillsammans med servicemålet den samhällsomfattande posttjänst som alla i samhället skall ha tillgång till. Detta motsvarar det internationellt vedertagna begreppet  
 uni- versal service. 
  
 Servicemålet utvecklas ytterligare i propositionen (s. 23) där det anges att användarnas behov och önskemål skall sättas i centrum vid utformning av den samhällsomfattande posttjänsten. Samma basservice skall säkerställas i hela landet. Posttjänsten skall inne- fatta insamling minst fem dagar i veckan av postförsändelser upp till 20 kg. Vidare skall det ske en tydlig anpassning av servicenivån till kundernas behov vad gäller lokalisering av insamlingspunkter, regelbunden och tillförlitlig befordran, lika behandling och publice- ring av kvalitetskrav, vilka skall fastställas i tillståndsvillkor. Ytter- ligare precisering av servicemålet t.ex. krav på att det antal hushåll som i dag saknar daglig service inte får öka, skall fastställas i ett avtal mellan staten och den eller de operatörer som får till uppgift att tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten, vilket under överskådlig tid anges vara Posten AB. 
 Kraven på befordringstid för adresserade brevförsändelser skall vidare enligt propositionen vara anpassade till den basnivå som krävs för gränsöverskridande post enligt postdirektivet (97/67/EG). Enligt direktivet skall 85 procent av alla gränsöver- skridande postförsändelser mellan medlemsstaterna vara framme tre dagar efter inlämningsdagen och 97 procent skall vara framme fem dagar efter inlämnandet. På nationell nivå innebär detta enligt regeringen att 85 procent av de brevförsändelser som lämnas in för övernattbefordran skall komma fram över natten, och 97 procent skall komma fram inom tre arbetsdagar. Detta skall gälla för brev- 
 65 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 befordran av försändelser för vilka avsändaren betalat det pris som gäller för övernattbefordran. Kraven skall gälla försändelser som lämnas in i alla delar av landet och alltså inte avse ett genomsnitt för hela landet. Kraven skall ställas i tillståndsvillkor. 
 Genom den basnivå för posttjänsten som skall gälla i hela landet, och som staten skall säkerställa genom tillståndsvillkor, preciseras kravet i postlagen på att posttjänsten skall vara av god kvalitet. Det anges samtidigt att denna basnivå kan justeras, om det på sikt visar sig att denna basnivå är för lågt satt. 
 Postdirektivets servicekrav beträffande insamling, utdelning och befordringstider m.m. kommer därmed att säkerställas genom till- ståndsvillkor som meddelas av PTS. 
 I postlagen finns även vissa prismål fastställda, vilka fick sin nu- varande utformning genom propositionen  
 Statens ansvar på post- området  
 (prop. 1997/98:127). Det finns dels ett generellt prisskydd i postlagen genom kravet på att den samhällsomfattande post- tjänsten i landet skall erbjudas till rimliga priser, dels ett krav på att enstaka försändelser skall befordras till enhetliga priser. Det gene- rella skyddet gäller alla, dvs. samtliga hushåll företag och organisa- tioner i hela landet. 
 Genom propositionen klargjordes det i lagtexten att kravet på enhetliga priser endast gäller för enstaka försändelser. Härutöver står det operatörerna fritt att avtala om priset för försändelser som lämnas för befordran på annat sätt än styckevis och i sådan mängd att det innebär en enklare hantering för operatörerna. Kravet på enhetliga priser hindrar alltså inte en differentierad prissättning för olika typer av tjänster för vilka det finns en differentierad kost- nadsbild. Därför kan en tjänst som innebär t.ex. lokal befordran till en lägre kostnad erbjudas till ett lägre pris. Detta förutsätter dock att tjänsten erbjuds inom hela landet och att priset för lokal beford- ran av enstaka försändelser är enhetligt för hela landet. 
 Kravet på att priserna skall vara rimliga bör anses innebära dels att priserna inte skall vara betungande, dels att hänsyn skall tas till kostnaderna (jfr prop. 1997/98:127, s. 27). Enligt postdirektivet skall priserna för den samhällsomfattande tjänsten grunda sig på kostnaderna. Detta genomfördes i svensk rätt genom att ett krav infördes i postlagen enligt vilket den som tillhandahåller samhälls- omfattande posttjänst skall tillhandahålla tjänsten till priser som grundar sig på kostnaderna (prop. 1997/98:127, s. 25 f.). Vad som skall anses som betungande kostnader bör enligt propositionen re- lateras till hushållens totala årliga utgifter. En privatperson skall 
 66 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 utan vidare ha råd att utnyttja brevtjänsterna. Det centrala är att var och en i landet bör ha möjlighet att till ett rimligt pris utnyttja den samhällsomfattande posttjänsten och att ingen utesluts från denna p.g.a. orimligt höga portokostnader i förhållande till hushållsin- komsten. 
 Den 5 juni 1998 bemyndigade riksdagen regeringen att teckna avtal om preciserade servicemål för den samhällsomfattande post- tjänsten med den operatör som fick till uppgift att tillhandahålla tjänsten (prop. 1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). Det senast ingångna avtalet mellan staten och Posten AB (publ.) gällde perioden den 1 juli 2000 – den 31 mars 2001. Därefter har inget nytt avtal ingåtts mellan staten och Posten. I stället regleras dessa frågor uteslutande av postlagen, postförord- ningen och de tillståndsvillkor som gäller för Posten, för närva- rande enligt beslut den 28 juni 2001 (dnr 01- 12858/30) och den 24 maj 2004 (dnr  
 04–7877/39). 
  
 2.3 
  
 Postlagen 
  
 Bakgrund och syfte 
 Postlagen (1993:1684) trädde i kraft den 1 mars 1994 (prop. 1993/94:38, bet. 1993/94:TU9, rskr. 1993/94:119). 
  
 I propositionen  
 Postlag och en förändrad verksamhetsform för Postverket, m.m.  
 motiverades postlagen med att det krävdes en annan typ av reglering som en följd av att Postverkets monopol- ställning hade upphört. Det var exempelvis angeläget att skapa be- stämmelser om tystnadsplikt som syftar till att skydda den person- liga integriteten hos dem som anlitar befordringsföretag, i synner- het för brevbefordran. 
  
 Vidare angavs att vissa delar av dagens postverksamhet, framför allt distributionen av brev till mottagare i glesbygd, inte var lönsam utifrån affärsmässiga synpunkter. Det ansågs dock vara en sam- hällsangelägenhet att denna service skulle finnas kvar även efter liberaliseringen. Regeringen såg en risk med en öppen marknad i det att den olönsamma postservicen kunde försämras om inget gjordes för att förhindra detta. Det ansågs naturligt att nya post- befordringsföretag skulle försöka koncentrera sig på den del av marknaden som gav störst vinster, dvs. framför allt företagspost i de större städerna. Regeringen ansåg att detta kunde försvåra situ- 
 67 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 ationen för det eller de företag som måste erbjuda rikstäckande service. Det var därför viktigt att staten skaffade sig ett instrument för att värna vissa grundläggande behov av postservice i hela landet såsom att erbjuda rikstäckande postservice. 
 Postlagen har reviderats vid flera tillfällen. Genom propositionen  
 Ändringar i postlagen  
 och efterföljande riksdagsbehandling (prop. 1995/96:218, bet. 1996/97:TU6, rskr. 1996/97:34) ändrades be- stämmelserna om den grundläggande postservicen till att avse samtliga adresserade försändelser upp till en vikt av 20 kg och inte som dittills endast brev och paket. Adresserade tidningar och tid- skrifter kom därmed att omfattas av begreppet grundläggande postservice. Kravet på rimliga och enhetliga priser utvidgades att omfatta enstaka paket för både privatpersoner och företag. Anmäl- ningsplikt för att bedriva postverksamhet ersättes med ett till- ståndskrav. Ändringarna trädde i kraft den 1 januari 1997. 
 Med propositionen  
 Statens ansvar på postområdet  
 kompletterades det övergripande postpolitiska målet om att alla skall kunna skicka och ta emot adresserade försändelser med ett servicemål som preci- serades i lagtext, tillståndsvillkor och avtal (prop. 1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). Lagändringarna innebar samti- digt en möjlighet att förena tillstånd att bedriva postverksamhet med villkor. Ändringarna syftade dels till att på ett bättre sätt uppnå de postpolitiska målen, dels till att anpassa lagstiftningen till det då nyligen beslutade postdirektivet (97/67/EG). Begreppet  
 grundläggande postservice  
 i postlagen ändrades till  
 samhällsom- fattande posttjänst 
 . Paketbefordran togs bort ur definitionen av postverksamhet, och som en följd av detta krävdes inte längre till- stånd för paketbefordran heller för dem som även regelbundet be- fordrade brev mot avgift. Alla som befordrade paket kom därmed att behandlas lika i detta avseende. Paketbefordran utgjorde dock alltjämt en del av den samhällsomfattande posttjänsten. Dittillsva- rande prisreglering i avtalet mellan staten och Posten AB ersattes dessutom med ett bemyndigande för regeringen att meddela före- skrifter om ett pristak för postverksamhet. Ändringarna trädde i kraft den 1 juli 1998. 
 Den tredje reformen kom genom propositionen  
 Postal infra- struktur 
 , vilken syftade till att skapa förutsättningar för ett mer konkurrensneutralt och bättre samutnyttjande av den postala infra- strukturen och därigenom även en ökad enkelhet för postkunden (prop. 1998/99:95, 1998/99:TU11, rskr. 1998/99:237). En defini- tion av postnummersystemet infördes i postlagen. Regeringen be- 
 68 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 myndigades att utse en postoperatör som tillhandahåller en sam- hällsomfattande posttjänst, dvs. Posten, att också tillhandahålla och förvalta postnummersystemet enligt vissa riktlinjer. Samtidigt in- fördes en regel om att en postoperatör skall vara skyldig att möjlig- göra att försändelser som befordras av andra operatörer kan nå operatörens postboxar och andra anläggningar för postöverlämning till mottagare. Tillståndsmyndigheten fick också en lagreglerad medlingsroll vid tvister om tillgängligheten till anläggningar för postöverlämning. Ändringarna trädde i kraft den 1 juli 1999. 
 Samhällsomfattande posttjänst 
 Den inledande bestämmelsen i postlagen reglerar den samhällsom- fattande posttjänsten och begreppet motsvarar i princip det statliga åtagandet på postområdet (se prop. 1997/98:127, s. 46). Enligt 1 § postlagen skall det finnas en posttjänst i hela landet som innebär att alla kan ta emot brev och andra adresserade försändelser som väger högst 20 kg. Posttjänsten skall vara av god kvalitet, och det skall finnas möjlighet för alla att få sådana försändelser befordrade till rimliga priser. Dessutom skall enstaka försändelser befordras till enhetliga priser. Det skall även finnas möjlighet att försäkra för- sändelser och att få kvitto från mottagaren på att en försändelse har tagits emot. 
 Bestämningen av servicenivån i lagen tjänar bl.a. som grund för att i tillståndsvillkor precisera kraven enligt postdirektivet (97/67/EG, ändrat genom direktiv 2002/39/EG) om befordringsti- der, insamlingspunkter m.m. 
 I 7 a § första stycket postlagen finns de bestämmelser om till- handahållandet av den samhällsomfattande posttjänsten som följer av postdirektivet. Den som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst skall tillhandahålla tjänsten till priser som grundar sig på kostnaderna. En sådan operatör skall årligen redovisa verksamheten för tillståndsmyndigheten i enlighet med postdirektivet. Operatö- ren skall vidare hålla villkoren för tjänsten allmänt tillgängliga. Slutligen ställs krav på att operatören skall fastställa ett förfarande för klagomål och offentliggöra uppgifter om klagomålen. 
 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillstånds- myndigheten får enligt 7 a § tredje stycket postlagen meddela när- mare föreskrifter om sådana krav som ställs på den som tillhanda- håller en samhällsomfattande posttjänst. PTS är enligt postförord- 
 69 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 ningen (1993:1798) tillståndsmyndighet. Enligt 10 § postförord- ningen får PTS meddela föreskrifter enligt 7 a § första stycket postlagen om krav på den som tillhandahåller en samhällsom- fattande posttjänst. 
 Enligt postdirektivet skall medlemsstaterna säkerställa att den samhällsomfattande posttjänsten tillhandahålls utan avbrott och till en viss fastställd kvalitet vad gäller regelbunden insamling, lokalise- ring av insamlingspunkter, utdelning m.m. I postförordningen åläggs PTS en skyldighet att genom tillståndsvillkor se till att di- rektivets krav genomförs. 
 I postförordningen finns bestämmelser som rör samhällsomfat- tande posttjänst i  
 7–10 
  §§. Enligt 7 § postförordningen skall PTS, för en eller flera tillståndshavare, förena tillståndet att bedriva post- verksamhet med villkor om skyldighet att tillhandahålla en sam- hällsomfattande posttjänst. 
 I 8 § första stycket postförordningen anges vissa servicekrav som skall ingå i villkor om skyldighet att tillhandahålla en samhällsom- fattande posttjänst. Dessa villkor skall innehålla krav på att expedi- tions- och inlämningsställena skall ligga så tätt att användarnas be- hov beaktas. Vidare skall krav ställas på att det skall göras minst en insamling och en utdelning av försändelser varje arbetsdag och minst fem dagar i veckan, utom under omständigheter eller geo- grafiska förhållanden som PTS bedömer skall utgöra skäl för un- dantag. Slutligen skall krav ställas på att minst 85 procent av de brev som lämnas in för övernattbefordran före angiven senaste in- lämningstid, oavsett var i landet de lämnas in, skall ha delats ut inom landet påföljande arbetsdag. Minst 97 procent av breven skall ha delats ut inom tre påföljande arbetsdagar. Den senaste inläm- ningstiden får inte ändras väsentligt utan PTS godkännande. Enligt 8 § andra stycket postförordningen skall undantag från kraven om regelbunden insamling och utdelning anmälas till Europeiska kommissionen och till de nationella tillsynsmyndigheterna inom Europeiska unionen (EU). 
 Definitioner 
 Postlagen innehåller definitioner av postverksamhet, brev och postnummersystemet. 
 Med  
 postverksamhet  
 avses enligt 3 § postlagen regelbunden be- fordran av brev mot avgift. 
 70 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 Med  
 brev  
 avses enligt samma paragraf adresserade försändelser som är inneslutna i kuvert eller annat omslag och som väger högst 2 kg. Vykort, brevkort och liknande försändelser jämställs med brev vid tillämpning av lagen. 
 I specialmotiveringen till paragrafen (prop. 1993/94:38) anges att uppsamling, sortering, transport (ny sortering) och utdelning av postförsändelser traditionellt ingår i postbefordran. Det är i första hand utdelningen – dvs. distributionen – och hur denna är utfor- mad som avgör om det är fråga om postbefordran eller inte. I pro- positionen anges vidare att det inte är ovanligt att exempelvis större företag själva ombesörjer sortering och inleverering av postförsän- delser till Postens terminaler, vilket innebär att några led i Postens arbete i den traditionella postbefordringen hoppas över. Enligt propositionen är det dock fortfarande fråga om postbefordran. Ayers kaså har vissa hybridtjänster uppkommit, som innebär t.ex. att ett meddelande överförs elektroniskt till en postterminal nära utdel- ningsorten, där meddelandet skrivs ut och kuverteras för att sedan fysiskt delas ut till mottagaren. Även här är det fråga om postbe- fordran, sedan meddelandet väl har kuverterats. 
 Postverksamhet är endast sådan verksamhet där befordringen sker med en viss regelbundenhet. Utdelning efter detta fastlagda mönster skall i princip ske oberoende av hur många försändelser det råkar finnas vid varje särskilt tillfälle. Normalt är det fråga om förmedling av stora volymer. Kravet på regelbundenhet i distribu- tionen är avsett att skilja postverksamhet från beställningsdistribu- tion, dvs. sådan verksamhet som sköts av  
 bud-, 
  express- och ku- rirföretag. 
 Det är i första hand det företag som avsändaren av ett brev eller paket anlitar för befordringen som skall anses bedriva postverk- samhet, enligt specialmotiveringen i propositionen. Mellan avsän- daren och företaget har därvid träffats ett avtal om befordran, även om det inte är ett individuellt avtal. 
 Beträffande vilka försändelser som är att anse som brev skall det till en början vara fråga om en adresserad försändelse. Att detta rekvisit förts in hänger enligt propositionen samman med de skäl som helt allmänt motiverar en reglering av postverksamheten, nämligen intresset av att skydda avsändarens och mottagarens per- sonliga integritet och att garantera tillförlitliga befordringsmöjlig- heter. Dessa intressen gör sig nämligen i princip bara gällande när det är fråga om försändelser som är avsedda för en speciell motta- 
 71 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 gare. I enlighet med detta faller alla oadresserade försändelser – re- klam, samhällsinformation och annat – utanför begreppen brev. 
 För att anses som ett brev i postlagens mening gäller också att försändelsen skall vara innesluten i ett kuvert eller annat omslag. Vissa öppna försändelser – vykort, brevkort o.d. – kan emellertid, liksom brev, innehålla förtroliga eller personliga meddelanden och de är därmed enligt propositionen förtjänta av ett motsvarande skydd. Därför jämställs vykort, brevkort och liknande försändelser med brev vid tillämpningen av lagen. 
 Öppna försändelser i övrigt, dvs. sådana som inte innehåller per- sonliga meddelanden räknas däremot inte som brev. Om exempel- vis tidningar, tidskrifter eller reklam befordras utan någon form av kuvert eller annat omslag, är försändelserna alltså inte brev i lagens mening. 
 Med  
 postnummersystemet  
 avses enligt 3 a § första stycket post- lagen ett system av sifferserier som används för att dela in landet i postnummerområden för postbefordringsändamål. I andra stycket anges att postnummersystemet skall vara utformat så att det möj- liggör en effektiv sortering och befordran av försändelser till hela landet. 
 Krav på den som bedriver postverksamhet 
 Ett antal bestämmelser i postlagen gäller krav på den som bedriver postverksamhet. Enligt 4 § postlagen krävs tillstånd enligt lagen för rätten att bedriva postverksamhet. 
 Postverksamhet skall bedrivas under förhållanden som tillgodo- ser rimliga krav på tillförlitlighet och så att skyddet för avsändarnas och mottagarnas personliga integritet upprätthålls. Tillstånd skall endast beviljas om sökanden har förutsättningar att bedriva post- verksamhet på ett sådant sätt (5 § postlagen). 
 I postlagen finns bestämmelser om obeställbara brev och om tystnadsplikt som också har att göra med skyddet för avsändarens och mottagarens integritet, som den som bedriver postverksamhet måste följa. 
 Ett tillstånd får förenas med vissa villkor. De villkor som upp- ställs kan därmed sägas utgöra krav på den som bedriver postverk- samhet. 
 72 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 Tillståndsvillkor 
 Tillstånd att bedriva postverksamhet får enligt 5 b § postlagen för- enas med vissa villkor om skyldigheter för tillståndshavare. 
 Tillståndsmyndigheten får förena ett tillstånd att bedriva post- verksamhet för en eller flera tillståndshavare med en skyldighet att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst. Myndigheten skall föreskriva på vilket sätt tillståndshavaren skall tillhandahålla tjäns- ten. Därigenom kan det generella kravet på att tjänsten skall vara av god kvalitet preciseras när det gäller insamlingsfrekvens, beford- ringstider m.m. på ett sådant sätt att postdirektivets krav på sam- hällsomfattande posttjänster uppfylls (prop. 199798:127). Enligt postförordningen skall sådana tillståndsvillkor innehålla vissa krav, vilka har redovisats ovan under rubriken  
 Samhällsomfattande post- tjänst 
 . 
 Därutöver får tillståndsvillkor ställas upp som närmare anger hur kraven i 5 § postlagen på tillförlitlighet och integritetsskydd skall fullgöras, anpassat till de individuella förutsättningarna för varje operatör. 
 I tillståndsvillkoren får vidare anges skyldigheter för den som bedriver postverksamhet att i verksamheten ta hänsyn till handi- kappades behov av särskilda posttjänster samt att beakta totalför- svarets behov av posttjänster under höjd beredskap. Genom dessa bestämmelser kan viss service till funktionshindrade och vissa be- redskapsåtgärder för totalförsvaret tillförsäkras genom föreskrifter i tillståndsvillkor. Tillståndshavaren blir då skyldig att utföra tjänsterna mot ersättning. Bestämmelsen hindrar inte att PTS i stället upphandlar tjänsterna. PTS upphandlar bl.a. utsträckt post- service till äldre och funktionshindrade i glesbygd samt vissa blind- skriftsförsändelser till synskadade. PTS upphandlar också tjänster för att tillgodose samhällets behov av postkommunikation vid svåra påfrestningar på samhället och i krig. 
 I 5 b § andra stycket postlagen ges ett bemyndigande till reger- ingen eller, efter regeringens bemyndigande tillståndsmyndigheten, att meddela närmare föreskrifter om tillståndsvillkoren. Genom detta bemyndigande ges bl.a. möjlighet att närmare reglera postdi- rektivets genomförande. Bemyndigandet ligger till grund för be- stämmelserna i  
 7–8 
  §§ postförordningen om samhällsomfattande posttjänst. Något bemyndigande till tillståndsmyndigheten har däremot inte getts. 
 73 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 Prisreglering 
 Enligt 7 b § postlagen får regeringen föreskriva att priser för tjäns- ter som ingår i postverksamhet inte får överstiga vissa nivåer. Be- stämmelsen omfattar numera endast brev och därmed i lagen jäm- ställda försändelser. Adresserade tidningar och tidskrifter som inte är inneslutna i omslag omfattas således inte. 
 Enligt 9 § postförordningen får den som tillhandahåller en sam- hällsomfattande posttjänst inte höja priset per kalenderår för inri- kes befordran av enstaka övernattbefordrade brev som väger högst 500 gram mer än förändringen i konsumentprisindex (KPI) mellan juli närmast föregående år och juli året dessförinnan. Härvid får dock ett pris avrundas till närmaste femtiotal öre, även om detta innebär att höjningen blir större än förändringen i KPI. Ett ut- rymme för prishöjning som inte utnyttjats under ett kalenderår får användas under ett av de tre påföljande åren. Det totala utrymmet för prishöjning skall dock minskas med sådan höjning utöver änd- ringen i KPI som skett på grund av avrundning. 
 Postnummersystemet 
 Enligt 7 a § andra stycket postlagen skall regeringen utse en till- ståndshavare som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänst att också tillhandahålla och förvalta postnummersystemet. Regeringen beslutade den 3 juni 1999 att Posten AB skall förvalta postnum- mersystemet. 
 Den som tillhandahåller postnummersystemet är enligt 7 c § för- sta stycket postlagen skyldig att på begäran från andra tillstånds- havare tilldela dem postnummer för postboxanläggningar inom be- gärda postnummerområden. På detta sätt ges alla postoperatörer möjlighet att erbjuda sina kunder en postbox med ett särskilt post- nummer. Om en postoperatör vill tillhandahålla en postboxanlägg- ning inom ett visst geografiskt område, kan operatören begära ett postnummer inom den postnummerserie som gäller för området. 
 Tillståndsmyndigheten får i enskilda fall bevilja undantag från skyldigheten att på begäran tilldela postnummer, om tilldelning av begärt postnummer i beaktansvärd utsträckning skulle försvåra ett ändamålsenligt utnyttjande av postnummersystemet. En obegrän- sad möjlighet för andra postoperatörer är enligt förarbetena (prop. 1998/99:95, s. 32) inte genomförbar. Särskilt i storstadsområden är 
 74 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 tillgången till postnummer begränsad. Tillståndsmyndigheten kan väga operatörens intresse av att erbjuda postboxar inom det aktu- Orozco området mot att postnummersystemet skall fungera effektivt för sortering och befordran av försändelser över hela landet. Skulle en tilldelning av ett postnummer riskera att störa postnummer- systemet strider detta mot syftet med systemet, som är att möjlig- göra en effektiv sortering och befordran av försändelser till hela landet. 
 För en ändring i postnummersystemet som inte endast berör en- staka postadressater krävs enligt 7 d § postlagen tillståndsmyndig- hetens godkännande. Den som ålagts att tillhandahålla och förvalta postnummersystemet förfogar också över systemet. Bestämmelsen skall garantera att ändringar i postnummersystemet blir tillgängliga för alla postoperatörer och andra aktörer samtidigt och i god tid (prop. 1998/99:95, s. 32). 
 Anläggningar för postöverlämning till mottagare (postboxar) 
 En tillståndshavare är enligt 5 d § postlagen skyldig att möjliggöra att försändelser som befordrats av andra tillståndshavare kan nå de anläggningar för postöverlämning till mottagare som tillståndsha- varen innehar. Villkoren för detta skall vara skäliga och konkur- rensneutrala samt  
 icke-diskriminerande 
  i förhållande till vad till- ståndshavaren tillämpar för sin egen verksamhet. 
 Tillståndsmyndigheten har en medlingsroll i tvister som gäller tillståndshavarnas möjligheter att nå andra tillståndshavares anlägg- ningar för postöverlämning till mottagare. Detta behandlas vidare nedan under rubriken  
 Myndigheternas uppgifter och roller 
 . 
 Eftersändning av adresserade försändelser 
 De postoperatörer, utöver Posten, som har etablerat sig på mark- naden har valt att göra det inom geografiskt begränsade distribu- tionsområden. En följd av detta är att operatörerna inte delar ut post till mottagare som har begärt eftersändning till adresser utan- för det distributionsområde där postoperatörerna är verksamma. I regel träffar därför övriga postoperatörer avtal med Posten om att Posten skall distribuera eftersändningar i sådana fall. Dessutom förekommer det att privatpersoner själva adresserar om felaktigt 
 75 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 adresserade försändelser som distribuerats av en annan postopera- tör än Posten och lägger dem på en brevlåda som tillhör Posten. Detta benämns  
 privat eftersändning 
 . 
 Postlagen innehåller inte någon reglering av eftersändning. Frå- gan om lagreglering av eftersändning var uppe i samband med pro- positionen Postal infrastruktur (prop. 1998/99:95, s. 27 f.). Reger- ingens bedömning var dock att det räckte att ge tillståndsmyndig- heten i uppdrag att medverka i förhandlingar mellan tillståndsha- varna angående villkor för eftersändning samt att redovisa resulta- ten av dessa förhandlingar till regeringen. Någon lagreglering av eftersändning föreslogs inte. Sådana frågor måste därför i dag han- teras av postoperatörerna genom frivilliga förhandlingar och avtal på civilrättslig grund. 
 Internationell postverksamhet 
 Postlagen innehåller vissa bestämmelser om internationell post- verksamhet i  
 23–24 
  §§. 
 För att ett postbefordringsföretag skall få delta i det internatio- nella postsammarbetet inom ramen för världspostfördragen, krävs det enligt 23 § postlagen att företaget har en verksamhet och orga- nisation som garanterar att det på ett godtagbart sätt kan utföra internationell postbefordran och därvid tillämpa fördragens be- stämmelser samt att regeringen godkänt företaget för sådant delta- gande. Enligt specialmotiveringen till bestämmelsen (prop. 1993/94:38, s. 159) är Posten det enda företaget som vid den tiden och under överskådlig tid framåt kan komma i fråga för uppgiften. 
 I 24 § postlagen finns en bestämmelse som anger vilka frimärken som får användas vid internationell posttrafik som äger rum inom ramen för världspostfördragen. 
  
 2.4 
  
 Konkurrenslagen 
  
 Konkurrenslagen (1993:20) är en generell lagstiftning som omfat- tar alla sektorer av samhället, inklusive postsektorn. Lagens ända- mål är att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkur- rens när det gäller produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Konkurrenslagen bygger på samma principer 
 76 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 som gäller för EU:s konkurrensrätt. Lagen innehåller två grund- läggande förbud: 
  
 Det första förbudet gäller konkurrensbegränsande avtal mellan företag om dessa avtal har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat och framgår av 6 § konkur- renslagen. 
  
 Det andra förbudet innebär enligt 19 § konkurrenslagen att företag som har en dominerande ställning på marknaden är för- bjudna att missbruka denna ställning. Sådant missbruk kan sär- skilt bestå i att direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga in- köps- eller försäljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner så att vissa handelspartner får en konkurrens- nackdel, eller ställa som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremå- let för avtalet. 
  
 Den 1 juli 2004 trädde ett antal ändringar i konkurrenslagen i kraft, vilka innebär att den svenska konkurrenslagen anpassades till de konkurrensregler som började gälla inom EU den 1 maj 2004. De två svenska förbudsbestämmelserna i 6 och 19 §§ konkurrenslagen motsvaras av bestämmelserna i artiklarna 81 respektive 82 i EG- fördraget. EU:s konkurrensregler tillämpas parallellt med den svenska konkurrenslagstiftningen när handeln mellan medlemssta- ter påverkas av ett visst avtal eller förfarande. Detta benämns  
 sam- handelskriteriet 
 . I vissa fall kan avtal och förfaranden som enbart gäller den svenska marknaden ändå påverka samhandeln. Även då tillämpas EU:s konkurrensregler. Den svenska konkurrenslagen tillämpas när ett avtal eller ett förfarande inte uppfyller samhan- delskriteriet. 
 77 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 2.5 
  
 EG-rätt 
  
  på området 
 Postdirektivet 
 I EG:s postdirektiv (artikel 1) stadgas följande gemensamma regler: 
  
 tillhandahållande av samhällsomfattande posttjänster i gemen- skapen, 
  
 kriterier som bestämmer vilka tjänster som kan omfattas av monopol för dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster och villkor som styr tillhandahållande av icke- mono- poliserade tjänster, 
  
 avgiftsprinciper och insyn i redovisningen för tillhandahållan- det av samhällsomfattande tjänster, 
  
 fastställande av kvalitetsnormer för tillhandahållandet av sam- hällsomfattande tjänster och inrättande av ett system för att sä- kerställa att dessa normer följs, 
  
 harmonisering av tekniska standarder samt om inrättande av oberoende nationella tillsynsmyndigheter. 
  
 I direktivets andra artikel definieras bl.a. posttjänster som tjänster som innefattar insamling, sortering, transport och överlämnande av postförsändelser. 
 Medlemsstaterna skall säkerställa att användarna har tillgång till samhällsomfattande tjänster (artikel 3) som inbegriper stadigva- rande tillhandahållna posttjänster av fastställd kvalitet inom hela territoriet till rimliga priser för samtliga användare. Medlemssta- terna skall vidta åtgärder för att säkerställa att den eller de som till- handahåller samhällsomfattande tjänster garanterar att det varje arbetsdag och minst fem dagar i veckan – utom under omständig- heter eller geografiska förhållanden som de nationella tillsynsmyn- digheterna bedömer vara undantagsvis förekommande – görs minst en insamling samt ett överlämnande vid varje fysisk eller juridisk persons bostad respektive hemvist. I undantagsfall kan ett över- lämnande ske även vid lämpliga anläggningar. Varje sådant undan- tag som beviljas av en nationell tillsynsmyndighet måste meddelas kommissionen och samtliga nationella tillsynsmyndigheter. Varje medlemsstat skall vidare besluta om nödvändiga åtgärder för att de samhällsomfattande tjänsterna skall omfatta följande minimipre- stationer: 
  
 Insamling, sortering, transport och utdelning av postförsändel- ser som väger högst 2 kg. 
  
 78 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 Insamling, sortering, transport och utdelning av postpaket som väger högst 10 kg. 
  
 Tjänster för rekommenderade och assurerade försändelser. 
  
 De nationella tillsynsmyndigheterna får enligt artikel 3.5 höja vikt- gränsen för vad som täcks av de samhällsomfattande tjänsterna när det gäller postpaket till högst 20 kg. Medlemsstaterna skall dock se till att postpaket som tas emot från andra medlemsstater och som väger högst 20 kg överlämnas inom deras territorium, oavsett vil- ken viktgräns för postpaket som bestämts beträffande de samhälls- omfattande tjänsterna. 
 De samhällsomfattande tjänsterna som de definieras i artikeln skall täcka såväl nationella tjänster som gränsöverskridande tjäns- ter. 
 Postdirektivet innehåller även bestämmelser om harmonisering av tjänster som får omfattas av monopol. I artikel 7, ändrad genom direktiv 2002/39/EG, anges att medlemsstaterna även fortsätt- ningsvis får låta vissa tjänster omfattas av monopol för den eller dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, i den ut- sträckning som det är nödvändigt för att säkerställa att de sam- hällsomfattande tjänsterna upprätthålls. Dessa tjänster skall dock vara begränsade till insamling, sortering, transport och överläm- nande av inrikes brevförsändelser och inkommande gränsöverskri- dande brevförsändelser inom vissa vikt- och prisgränser, oavsett om det gäller ilförsändelser eller inte. 
 Viktgränsen skall vara 100 gram fr.o.m. den 1 januari 2003 och 50 gram fr.o.m. den 1 januari 2006. Dessa viktgränser gäller dock inte om priset för en brevförsändelse överstiger vissa nivåer. Fr.o.m. den 1 januari 2003 gäller inte viktgränsen om priset för för- sändelsen är lika med eller mer än tre gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen inom den snabbaste kategorin. Fr.o.m. den 1 januari 2006 gäller inte viktgränsen om priset är lika med eller mer än två och en halv gång denna avgift. När det gäller den kostnadsfria posttjänsten för blinda och synska- dade personer får undantag från vikt- och prisbegränsningar tillå- tas. 
 Enligt artikel 7.3 i postdirektivet skall kommissionen beskriva konsekvenserna av att den inre marknaden för postsektorn genomförs fullt ut 2009. Kommissionen skall redovisa konsekven- ser för de samhällsomfattande tjänsterna i respektive medlemsstat. Därefter skall kommissionen lämna en rapport till Europaparla- 
 79 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 mentet och rådet senast den 31 december 2006 med förslag som, om lämpligt, antingen bekräftar att den inre marknaden för post- sektorn skall genomföras fullt ut 2009 eller bestämmer andra åtgär- der mot bakgrund av de genomförda studierna. 
 Artiklarna  
 9–11 
  handlar om vilka villkor som styr tillhanda- hållande av  
 icke-monopoliserade 
  tjänster samt tillgången till nätet. I artikel 9.2 anges att medlemsstaterna får införa tillståndsförfaran- den för icke- monopoliserade tjänster som ligger inom de sam- hällsomfattande tjänsternas räckvidd som de definieras i artikel 3, inbegripet enskilda tillstånd, i den omfattning detta är nödvändigt för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls och för att skydda de samhällsomfattande tjänsterna. Utanför detta område får dock endast allmänna tillstånd tillämpas. 
 I artikel 9.4 anges att en medlemsstat får inrätta en kompensa- tionsfond för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna skyddas, om staten anser att skyldigheten att tillhandahålla de sam- hällsomfattande tjänsterna är en orättvis ekonomisk belastning för den som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Kompensa- tionsfonden skall för detta ändamål förvaltas av ett av förmånstaga- ren eller förmånstagarna oberoende organ. I sådant fall får med- lemsstaten kräva ekonomiskt bidrag till denna fond som villkor för att bevilja tillstånd. Medlemsstaten måste dock säkerställa att prin- ciperna om insyn,  
 icke-diskriminering 
  och proportionalitet följs när kompensationsfonden inrättas och när nivån på de ekonomiska bidragen bestäms. Endast de samhällsomfattande tjänster som an- ges i direktivet får finansieras på detta sätt. 
 Artiklarna  
 12–15 
  innehåller bestämmelser om avgiftsprinciper och insyn i redovisningen. I artikel 12, ändrad genom direktiv 2002/39/EG, anges att medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att säkerställa att avgifterna för var och en av de tjänster som ingår i tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna stämmer överens med följande principer: 
  
 1. 
  
 Priserna måste vara rimliga och ge samtliga användare möj- lighet att få tillgång till de tjänster som tillhandahålls. 
  
 2. 
  
 Priserna skall grunda sig på kostnaderna. 
  
 3. 
  
 Medlemsstaterna får besluta att en enhetlig taxa skall gälla inom hela det nationella territoriet. 
  
 4. 
  
 Tillämpningen av en enhetlig taxa utesluter inte att den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har rätt att ingå individuella avtal om priser med kunder. 
  
 80 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 5. 
  
 Avgifterna måste vara klara och tydliga samt icke- diskrimi- nerande. 
  
 6. 
  
 När de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster an- vänder sig av specialavgifter, t.ex. gentemot stor- och före- tagskunder eller förmedlare av post från olika kunder, skall de tillämpa principerna om insyn och icke- diskriminering både på specialavgifterna och på tillhörande villkor. Avgif- terna skall ta hänsyn till de kostnader som sparats in jäm- fört med de standardtjänster som erbjuder hela utbudet av tjänster för insamling, sortering, transport och överläm- nande av enskilda försändelser och skall, tillsammans med de tillhörande villkoren, tillämpas lika såväl mellan olika tredje parter som mellan tredje part och tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster av motsvarande slag. Sådana avgifter skall också gälla för privatkunder som använder posttjänster på liknande sätt. 
  
 7. 
  
 Korssubventionering av samhällsomfattande tjänster utan- för den sektor som omfattas av monopol som sker med in- komster från tjänster innanför den sektor som omfattas av monopol skall vara förbjuden, utom i fall där det kan visas att korssubventioneringen är absolut nödvändig för att fullgöra särskilda skyldigheter i fråga om samhällsom- fattande tjänster som införts på det konkurrensutsatta om- rådet. Bestämmelser med detta innehåll skall, förutom i de medlemsstater där tjänsterna inte omfattas av monopol, antas av de nationella tillsynsmyndigheterna, som skall un- derrätta kommissionen om alla sådana åtgärder. 
  
 De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster skall enligt ar- tikel 14.2 i den interna redovisningen ha skilda konton, åtminstone dels för var och en av tjänsterna inom den monopoliserade sektorn, dels för de  
 icke-monopoliserade 
  tjänsterna. Kontona för de icke- monopoliserade tjänsterna skall tydligt skilja mellan tjänster som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna och tjänster som inte gör det. Sådana interna redovisningssystem skall bygga på enhetligt tillämpade och objektivt försvarbara principer för kostnadsredovis- ning. Kostnaderna skall därvid fördelas på var och en av de mono- poliserade och på de  
 icke-monopoliserade 
  tjänsterna på vissa an- givna sätt. Detaljerade uppgifter om redovisningen enligt dessa sy- stem skall på begäran i förtrolighet tillhandahållas den nationella tillsynsmyndigheten och kommissionen. 
 81 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 Den nationella tillsynsmyndigheten får enligt artikel 14.8 besluta att inte tillämpa kraven på särskild redovisning enligt artikel 14, om en medlemsstat inte har monopol på någon av de tjänster som får omfattas av monopol, och inte heller har inrättat någon kompensa- tionsfond för samhällsomfattande tjänster, och om den nationella tillsynsmyndigheten är övertygad om att ingen av dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster erhåller statliga sub- ventioner, dolda eller ej. Den nationella tillsynsmyndigheten skall informera kommissionen om sådana beslut. 
 I artiklarna  
 16–19 
  regleras kvaliteten på tjänsterna och hanter- ingen av klagomål från användare. Medlemsstaterna skall säkerställa att normer för kvaliteten på de samhällsomfattande tjänsterna be- stäms och offentliggörs. Kvalitetsnormerna skall särskilt riktas in på befordringstider samt på tjänsternas regelbundenhet och tillför- litlighet. 
 Dessa normer skall fastställas av medlemsstaterna när det gäller nationella tjänster och av Europaparlamentet och rådet när det gäller gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen. Den fram- tida anpassningen av dessa normer till den tekniska utvecklingen eller till marknadens utveckling skall genomföras i enlighet med det kommittologiförfarande som föreskrivs i direktivet. 
 Medlemsstaterna skall besluta om kvalitetsnormer för post inom landet och säkerställa att dessa är förenliga med de normer som be- slutas för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen. 
 Kvalitetsnormer för gränsöverskridande tjänster inom gemen- skapen anges i bilagan till direktivet. Dessa normer innebär att 85 procent av alla gränsöverskridande postförsändelser skall vara framme tre dagar efter inlämningsdagen och 97 procent fem dagar efter inlämningsdagen. Normerna måste uppfyllas, inte bara för det totala flödet inom gemenskapstrafiken i dess helhet, utan också för varje bilateralt flöde mellan två medlemsstater. 
 Varje medlemsstat skall enligt artikel 22 utse en eller flera natio- nella tillsynsmyndigheter för postsektorn – juridiskt åtskilda och verksamhetsmässigt oberoende av postoperatörerna. De nationella tillsynsmyndigheterna skall ha som särskild uppgift att säkerställa att de förpliktelser som härrör från direktivet iakttas. De kan även ha till uppgift att säkerställa överensstämmelse med konkurrens- reglerna inom postsektorn. 
 Enligt artikel 23, ändrad genom direktiv 2002/39/EG, skall kommissionen vartannat år överlämna en rapport till Europaparla- mentet och rådet om tillämpningen av direktivet. Denna rapport 
 82 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 skall innefatta relevant information om utvecklingen inom sektorn, i synnerhet när det gäller de ekonomiska, sociala och tekniska aspekterna samt sysselsättningsaspekter och tjänsternas kvalitet. Denna rapport skall, om det är lämpligt, åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet. 
 I artikel 26 klargörs att postdirektivet är ett minimidirektiv när det gäller liberalisering. Direktivet hindrar alltså inte en medlems- stat från att vidmakthålla eller införa åtgärder som är mer liberala än dem som föreskrivs i direktivet. Sådana åtgärder måste dock vara förenliga med fördraget. Skulle direktivet upphöra får de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att genomföra det vidmakthållas, i den mån de är förenliga med fördraget. 
 Enligt artikel 27 skall bestämmelserna i direktivet, med undantag av artikel 26, upphöra att gälla den 31 december 2008 såvida inte annat beslutas i enlighet med artikel 7.3. Det tillståndsförfarande som avses i artikel 9 skall däremot inte påverkas av detta datum. 
  
 2.6 
  
 Transparensdirektivet 
  
 I betänkandet  
 Införlivande av transparensdirektivet  
 (SOU 2003:48) föreslås en ny lag, transparenslagen, som skall införliva EG- kom- missionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstaterna och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska förhållanden, senast änd- rat genom direktiv 2000/52/EG – det s.k. transparensdirektivet. Direktivet ställer krav på två särskilda redovisningar som skall un- derlätta kommissionens tillämpning av EG:s konkurrensregler. 
  
 Lagförslaget i den första delen innebär ett tydliggörande av de föreskrifter i direktivet som skall säkerställa kommissionens insyn i de finansiella förbindelserna mellan, å ena sidan, offentliga myn- digheter (stat, kommun och andra territoriella myndigheter) och, å andra sidan, offentlig företagsverksamhet. Detta gäller oavsett om verksamheten bedrivs inom myndigheten eller i ett bolag där myn- digheten har ett dominerande inflytande. Bestämmelserna innebär att det tydligt skall redovisas bl.a. vilka offentliga medel som myn- digheten har tillfört företagsverksamheten och hur medlen har an- vänts (öppen redovisning). Detta gäller särskilt kapitaltillskott och annat som kan vara offentligt stöd. 
 Förslaget i den andra delen innebär att företag som bedriver, å ena sidan, ekonomisk verksamhet med ett legalt monopol eller lik- 
 83 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 nande särställning och, å andra sidan, annan affärsverksamhet skall särredovisa intäkter och kostnader för de båda områdena (separat redovisning). Dessa bestämmelser kan omfatta både offentliga och privata företag. I fråga om offentlig företagsverksamhet gäller reg- lerna oavsett om verksamheten bedrivs inom myndigheten eller i ett bolag. 
 I huvudsak samma regler om bevarande skall gälla för informa- tion från den öppna och separata redovisningen som för annan räkenskapsinformation. Informationen skall på begäran lämnas in till Konkurrensverket samt överlämnas till EG- kommissionen. 
 För att kontrollera att redovisningskraven uppfylls föreslås i be- tänkandet att revisor eller annan oberoende sakkunnig skall granska redovisningarna. Konkurrensverket förslås få en tillsynsroll. Verket skall även vidarebefordra den information från redovisningarna som EG- kommissionen begär. De nya redovisnings- och rapporte- ringskraven skall kunna genomdrivas genom vitesföreläggande. Be- varandet av information från redovisningarna föreslås bli straff- rättsligt sanktionerat i samma omfattning som gäller för räken- skapsinformation enligt ordinarie redovisningsförfattningar. 
 I bilaga 4 till betänkandet redovisas ett uppdrag till Konkurrens- rådet från Transparensutredningen att undersöka vilka företag som omfattas av transparensdirektivet. I Konkurrensrådets genomgång räknas Posten upp bland de statliga bolag och affärsverk som upp- fyller omsättningskriteriet och som har både en skyddad och en konkurrensutsatt sektor. Detta innebär att Konkurrensrådet be- dömt att Posten troligen kommer att omfattas av transparens- direktivet. De verksamheter som Posten bedriver som anses om- fattas av den skyddade sektorn är dels grundläggande kassaservice, dels hushållsgenererad post för vilket ett faktiskt monopol anses föreligga. 
 Posten menar dock att Konkurrensrådets bedömning inte är korrekt med hänsyn till att Posten inte har något skydd för denna marknad. Man menar också att den omständigheten att företaget skulle ha ett faktiskt monopol saknar betydelse i sammanhanget. 
 Transparensutredningens förslag till ny transparenslag har ännu inte föranlett någon lagstiftning. Förslagen är för närvarande under beredning i Regeringskansliet. 
 84 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 2.7 
  
 Myndigheternas rollfördelning och ansvar 
  
 Sektorsmyndighet på postområdet 
 Enligt 1 § förordningen (1997:401) med instruktion för Post- och telestyrelsen (PTS) är PTS central förvaltningsmyndighet med ett samlat ansvar, sektorsansvar, inom postområdet och området för elektronisk kommunikation. Sektorsansvaret för postområdet in- nebär enligt förarbetena (prop. 1997/98:127, s. 37) att PTS har ett omfattande allmänt ansvar att följa utvecklingen, bl.a. från ett kon- sumentperspektiv och ett regionalpolitiskt perspektiv. Samtidigt anges att PTS, liksom tidigare, inte skall ha någon generell konkur- rensfrämjande roll på postområdet. 
 PTS skall följa utvecklingen och bevaka att postservicen motsva- rar samhällets behov. I 9 § instruktionsförordningen anges därför att PTS, i enlighet med sitt sektorsansvar, skall främja att markna- derna för post och elektronisk kommunikation fungerar effektivt ur såväl ett konsumentperspektiv som ett regionalpolitiskt per- spektiv samt att marknaden för elektronisk kommunikation funge- rar effektivt ur ett konkurrensperspektiv. Myndigheten skall vidare verka för att de handikappolitiska målen uppnås inom myndig- hetens verksamhetsområde. Myndigheten skall därvid vara sam- lande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. Myndigheten skall samråda med Konkurrensverket (KKV), Konsumentverket och Glesbygdsverket i konkurrens- och konsu- mentfrågor samt regionalpolitiska frågor, samråda med Radio- och  
 TV-verket 
  i massmediefrågor samt i övrigt ta initiativ till ett lö- pande informationsutbyte mellan myndigheterna. 
 Tillståndsmyndighet enligt postlagen 
 PTS skall pröva ansökningar om tillstånd att bedriva postverksam- het (4 a § postlagen och 2 § postförordningen), pröva ansökningar om förhandsbesked om huruvida sådant tillstånd behövs (4 b § postlagen och 2 § postförordningen), meddela tillstånd om sådana förutsättningar föreligger samt besluta om tillståndsvillkor. 
 PTS får enligt 5 § postlagen och 2 § postförordningen återkalla tillstånd om tillståndshavaren inte följer föreskrifterna i postlagen eller de föreskrifter eller villkor som meddelats med stöd av lagen. Om det anses som tillräckligt får myndigheten meddela en varning 
 85 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 i stället för att återkalla ett tillstånd. Tillstånd skall också återkallas på begäran av tillståndshavaren. 
 Tillsynsmyndighet enligt postlagen 
 PTS skall ha tillsyn över efterlevnaden av postlagen och de före- skrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen (15 § postlagen och 2 § postförordningen). 
 PTS skall övervaka prisutvecklingen på postområdet. Detta in- nebär att man skall bevaka att alla får möjlighet att få försändelser befordrade till rimliga och enhetliga priser samt att pristaket efter- levs. 
 Enligt 8 § instruktionsförordningen skall PTS fullgöra den pröv- ning eller tillsyn som regeringen särskilt beslutar om i samband med avtal mellan staten och en postoperatör. Ett sådant avtal har tidigare gällt mellan staten och Posten. Sedan den 31 mars 2001 finns inte längre något gällande sådant avtal mellan staten och en postoperatör. 
 PTS skall även bevaka att samhällsomfattande posttjänster finns att tillgå. PTS skall vidare säkerställa att särskilda samhällsåtagan- den på postområdet tillhandahålls. 
 Enligt 5 § instruktionsförordningen får PTS genom upphandling tillgodose funktionshindrades behov av särskilda post- och kassa- tjänster samt elektroniska kommunikationstjänster, tillgodose to- talförsvarets behov av posttjänster och elektroniska kommunika- tionstjänster under höjd beredskap samt stärka samhällets bered- skap mot allvarliga störningar av elektronisk kommunikation och posttjänster i fred. PTS upphandlar sådana särskilda samhällsåta- ganden på postområdet i form av utsträckt postservice till äldre och funktionshindrade i glesbygd samt vissa blindskriftsförsändelser. PTS har också möjlighet att föreskriva om tillhandahållande av sär- skilda samhällsåtaganden genom tillståndsvillkor enligt postlagen. 
 PTS har som redan nämnts däremot inte till uppgift att bevaka konkurrensen på postområdet. PTS uppgift på konkurrensområdet inskränker sig enligt förarbetena till postlagen (prop. 1997:98:127, s. 39) i stället till att bevaka infrastrukturfrågor, dvs. postboxar, adressändringar och postnummersystemet. PTS uppgift skulle en- ligt propositionen bestå i att bistå parterna så att dessa genom för- handlingar kan uppnå acceptabla lösningar beträffande tillgång och kostnader för utnyttjandet av infrastrukturen. Ansvarsuppdel- 
 86 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 ningen gentemot KKV i konkurrensfrågor är enligt propositionen tydlig. PTS har inga befogenheter att aktivt främja konkurrensen eller lösa de konkurrensproblem som eventuellt kan uppstå på en fri marknad, utan skall tillämpa postlagen och utöva tillsyn enligt den lagstiftningen. Numera har dock PTS genom de lagändringar som föreslogs i propositionen Postal infrastruktur (prop. 1998/99:85) fått en särskild roll när det gäller avtal om att till- ståndshavares försändelser skall kunna nå andra tillståndshavares anläggningar för postöverlämning till mottagare. 
 Enligt 16 a § första stycket postlagen skall tillståndsmyndigheten verka för att avtal träffas som gör att tillståndshavarnas försändel- ser når andra tillståndshavares anläggningar för postöverlämning till mottagare. Sådana anläggningar kan enligt propositionen (prop. 1998/99:95, s. 33) vara postboxar, s.k. låsta lådsamlingar etc. Till- ståndsmyndigheten bör enligt propositionen behandla frågorna inom ramen för sin tillsynsverksamhet med särskilt beaktande av tillståndshavarnas skyldighet enligt postlagen att möjliggöra att försändelser som befordrats av andra tillståndshavare kan nå post- boxar och dylikt som tillståndshavaren innehar. Samtidigt nämns att det givetvis också är av betydelse för myndigheten att postverk- samheten skall bedrivas under förhållanden som tillgodoser rimliga krav på tillförlitlighet samt den övergripande uppgiften att bevaka att posttjänsten motsvarar samhällets behov. 
 Medlingsroll för PTS 
 Enligt 16 a § andra stycket postlagen skall tillståndsmyndigheten skyndsamt undersöka förhållandena och, om särskilda skäl inte talar för annat, medla mellan parterna, om tvist uppkommer om sådana avtal om tillståndshavares möjligheter att nå andra till- ståndshavares postboxar och dylikt. I en sådan tvist får myndig- heten också yttra sig på begäran av en part. 
 Förfarandet beskrivs i propositionen (prop. 1998/99:95, s. 24) som att en part bör kunna anmäla till tillståndsmyndigheten om det visar sig att någon överenskommelse inte kan nås. Myndighetens uppgift blir därefter att medla mellan parterna i syfte att nå en överenskommelse. På motsvarande sätt bör en anmälan i en tvist rörande redan ingångna avtal behandlas. I samband med medling bör myndigheten även, om en part begär det, kunna yttra sig om huruvida erbjudna eller tillämpade villkor är förenliga med före- 
 87 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 SOU 2005:5 
  
 skrifter i postlagen. Ett sådant yttrande är dock inte bindande för parterna, utan det skall ses som en service till dem. Att tillstånds- myndigheten medlar mellan parterna eller yttrar sig på begäran av part hindrar inte att myndigheten tillgriper sina tillsynsbefogen- heter genom att utfärda föreläggande för efterlevnaden av reglerna om tillgången till anläggningar för postöverlämning. 
 Förhållandet till konkurrenslagen 
 Konkurrenslagen innehåller allmänna regler som också är av bety- delse för postmarknaden. I propositionen  
 Postal infrastruktur  
 (prop. 1998/99:95, s. 24 f.) anges att de närmare gränserna mellan konkurrensrätten och de regler som föreslås i propositionen i fråga om tillgång till viss infrastruktur får bestämmas i den praktiska tillämpningen. Av 9 § förordningen med instruktion för Post- och telestyrelsen följer att PTS skall samråda med KKV i konkurrens- frågor. 
 Postlagen innehåller en bestämmelse som syftar till att förhindra dubbla sanktioner. I 17 c § anges nämligen att om någon har ålagts att betala konkurrensskadeavgift eller dömts att betala vite enligt konkurrenslagen får vite enligt postlagen inte dömas ut för samma förfarande. 
 Konkurrensverkets uppgifter 
 KKV är enligt 1 § förordningen (1996:353) med instruktion för KKV central förvaltningsmyndighet för konkurrensfrågor. KKV skall enligt 2 § instruktionen verka för en effektiv konkurrens i pri- vat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna. KKV skall fullgöra de uppgifter som följer av konkurrenslagen, lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling och lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler och är dessutom behörig myndighet enligt sistnämnda lag. KKV är också sådan behörig myndighet som avses i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företags- koncentrationer och KKV skall vidta de åtgärder som ankommer på en medlemsstat enligt vissa artiklar i  
 EG-förordningen. 
  
 88 
  
 SOU 2005:5 
  
 Bakgrund och gällande rätt 
  
 KKV har även tilldelats vissa uppgifter i samband med ett samråd som PTS skall utföra enligt lagstiftningen om elektronisk kommu- nikation, vilken innehåller sektorsspecifika konkurrensbestämmel- ser. 
 Bedömningar som skall göras enligt de konkurrensrättsliga be- stämmelserna i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation kan skilja sig från de bedömningar som KKV har att göra vid tillämpningen av konkurrenslagen. KKV är inte bundet i sin pröv- ning vid tillämpning av de generella konkurrensreglerna av de be- dömningar som görs i marknadsanalyserna enligt lagstiftningen om elektronisk kommunikation (prop. 2002/03:110, s. 275). 
 KKV har sedan 2002 deltagit i det projekt som PTS bedrivit för att ta fram beslutsutkast, och verket har på så sätt haft tillfälle att följa PTS arbete och löpande ge vissa synpunkter. Därutöver har KKV lämnat ett antal formella skriftliga yttranden över beslutsför- slag från PTS beträffande marknadsanalyser och bedömningar av marknadsinflytande på en bestämd marknad. Dessa yttranden har PTS därefter offentliggjort i samband med att förslag till beslut sänts ut i ett samrådsförfarande till berörda parter. KKV:s yttrande finns således med som underlag för dem som skall yttra sig. 
 När det gäller att fastställa skyldigheter för ett företag med be- tydande inflytande på en fastställd marknad har PTS däremot ingen särskild samrådsskyldighet med KKV. Visst utbyte av synpunkter har dock skett inom ramen för KKV:s deltagande i PTS projekt. Därefter har KKV valt att, när PTS offentliggjort förslag till skyl- digheter i samband med samråd med berörda parter, yttra sig när man haft något att framföra. 
 89 
  
 3 
  
 Den svenska postmarknadens utveckling 
  
 I detta kapitel har utredningen valt att beskriva och analysera marknaden utifrån följande uppdelning: 
  
 brev 
  
 1 
  
 oadresserad direktreklam 
  
 paket. 
  
 2 
  
 Detta är en bredare definition av postmarknaden än den som van- ligtvis används. Många rapporter om postmarknaden tar sin ut- gångspunkt i den definition som finns i postlagen. 
 3  
 I denna stadgas att med postverksamhet avses regelbunden befordran av brev mot avgift, och med brev menas adresserade försändelser som väger högst två kg. Distribution av paket och oadresserade försändelser som reklam ingår således inte postverksamhet. Däremot innefattas den samhällsomfattande posttjänsten som innebär att alla har rät- tighet att ta emot brev och andra adresserade försändelser som vä- ger upp till 20 kg. 
 Enligt EU:s definition i postdirektivet 
 4  
 omfattar postförsändel- ser förutom brevförsändelser även t.ex. böcker, kataloger, tidningar och tidskrifter samt postpaket som innehåller varor med eller utan kommersiellt värde. Däremot anses inte böcker, kataloger, tid- ningar och tidskrifter vara brevförsändelser, och EU:s definition skiljer sig således i detta avseende från den i postlagen. 
 Utredningen har alltså valt att även beskriva marknaden för oadresserad direktreklam (ODR), eftersom adresserad direktre- klam (ADR), som alltså hör till brevmarknaden, och ODR är två närbesläktade produkter ur ett kund- och mottagarperspektiv. De företag som verkar på marknaden erbjuder ofta båda produkterna, 
  
 1 
  
 Adresserade inrikes försändelser som väger upp till två kg, dock inte paket. 
  
 2 
  
 Inrikes paket med en vikt upp till 35 kg. 
  
 3 
  
 SFS 1993:1684 (2003:708). 
  
 4 
  
 Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997. 
  
 91 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 och dessutom kan de även ersätta varandra ibland. Marknaden för paketbefordran har inkluderats, eftersom delar av denna omfattar den samhällsomfattande tjänsten. Det finns dessutom en över- strömning mellan brev- och paketmarknaden, där varuförsändelser som väger under 2 kg och som är av mindre värde ofta skickas som brev i stället för som paket. 
 Brevmarknaden är den största delmarknaden på postmarknaden; 2003 stod den för 51 procent av den sammanlagda volymen. Mark- naden för oadresserad direktreklam är nästan lika stor, med en an- del på 48 procent, medan den minsta av marknaderna är paket- marknaden som svarade för 1 procent av den totala volymen. Om postmarknaden i stället fördelas efter distributionsvärde motsvarar brevmarknaden 73 procent av värdet 2003, medan andelarna för paketmarknaden och  
 ODR-marknaden 
  uppgår till 17 procent re- spektive 10 procent. 
 Marknaden för tidningar och tidskrifter utan omslag berörs i kapitel 7, som tar upp frågan om samdistribution. Tidskriftsmark- naden berörs även av utredningen ur ett prisregleringsperspektiv i kapitel 8. 
  
 3.1 
  
 Den europeiska postmarknaden 
  
 Nuläge 
 Utvecklingen på den svenska postmarknaden är en del av utveck- lingen på en delvis gemensam europeisk postmarknad. 
 5  
 Utveck- lingen av brevvolymerna på den europeiska postmarknaden har Tate lång tid följt den ekonomiska tillväxten. Sedan 1998 har skill- naden mellan de båda utvecklingskurvorna blivit allt större, särskilt tydligt är detta sedan år 2000. År 1998 skickades 85,1 miljarder in- rikesbrev i de 25 nuvarande  
 EU-länderna; 
  år 2000 hade den totala volymen ökat till 89,3 miljarder inrikesbrev. De därpå följande åren var försändelsevolymerna tämligen konstanta, trots att BNP fort- satte att stiga. 
 Skillnaderna mellan hur många brev som skickas per person i re- spektive medlemsland är stora. I åtta medlemsstater skickas färre än 100 inrikesbrev per person och år, varav man i några länder skickar så få som 50. I fem medlemsstater, däribland Sverige, 
  
 5  
 Avsnittet i sin helhet baseras på rapporten  
 Main Developments in the European Postal Sector,  
  
 wik-consult, 
  Deleon, 2004. 
 92 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 skickas i stället fler än 300 inrikesbrev per person och år. Dessa skillnader kan främst härledas till graden av ekonomisk utveckling. Ju högre BNP ett land har, desto fler inrikesbrev skickas per per- son. 
 Av de brev som skickas inom EU betalas portot för mer än 85 procent av breven av företag, och dessa brev skickas antingen till konsumenter eller till andra företag. Privatkunderna skickar således färre än 15 procent av inrikesbreven inom EU. 
 Framtida utveckling 
 Det är svårt att sia om marknadsutvecklingen inom EU i framtiden, men en undersökning bland postoperatörer och posttillsynsmyn- digheter kan vara en kvalificerad förutsägelse. Studien visar att brevvolymerna förväntas minska med 3,5 procent mellan 2004 och 2009 i EU som helhet. Ser man till de nio  
 EU-länder 
  som i dag skickar flest brev per person, så förväntas minskningen under samma period bli ännu större 4,3 procent. Minskningen av brev- volymerna förväntas dock uppvägas något av en viss ökning av mängden direktreklam. 
 Samma undersökning visar att övergången till elektronisk kom- munikation är den faktor som främst påverkar brevvolymerna. Inom direktreklamen anses den allmänna ekonomiska utvecklingen ha störst betydelse för den framtida volymutvecklingen. 
  
 3.2 
  
 Brevmarknaden 
  
 På brevmarknaden går en viktig skiljelinje mellan det som av opera- törerna marknadsförs som sändningar (ofta kallad industriell post) och enstaka försändelser (s.k. kontors- och brevlådepost), där för- sändelser som ingår i sändningar ofta är betydligt billigare än en- staka försändelser. Sändningar, kontorspost och brevlådepost skil- jer sig åt enligt följande: 
  
 Sändningar  
 serier av försändelser med samma format och vikt som ofta produceras industriellt, med hjälp av dator- stöd och vanligtvis lämnas in till postoperatören för- sorterad. 
  
 Enstaka försändelser 
  
 93 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Kontorspost  
 post som normalt frankeras i frankerings- maskin och vanligtvis distribueras som enstaka försändel- ser. 
  
 Brevlådepost  
 post som postas i brevlåda, vanligtvis franke- rad med frimärken, och distribueras som enstaka försändel- ser. 
 Den svenska brevmarknaden 
 6  
 växte under perioden  
 1970–1990 
  då volymen nästan fördubblades från 1,6 miljarder försändelser till 3,0 miljarder försändelser. 
 7  
 Perioden  
 1993–2003 
  uppvisade marknaden tämligen stabila volymer på omkring 3,3 miljarder försändelser, dock med en nedåtgående trend på i genomsnitt 1,5 procent per år under 2001 2003. Åren 1993 2003 uppvisade svensk ekonomi en relativt jämn tillväxt i BNP under framför allt  
 1993–2000, 
  medan tillväxten mattades av väsentligt under  
 2001–2003. 
  
 4000 
  
 120 
  
 3500 
  
 100 
  
 3000 
  
 st 
  
 2500 
  
 80 
  
 Miljoner 
  
 2000 
  
 60 
  
 Index 
  
 1500 
  
 40 
  
 1000 
  
 500 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Volym försändelser 
  
 BNP-tillväxt 
  
 Figur 3:1 
 . Den svenska brevmarknadens volymutveckling 
 8  
 samt Sveriges BNP tillväxt, 
 9  
 1993 2003. 
  
 Källa 
 : PTS och SCB, 2004 
  
 6 
  
 Adresserade inrikes försändelser som väger upp till två kg, exklusive paket. 
  
 7 
  
 Enligt Postens årsredovisning 1997. 
  
 8 
  
 Totalt antal befordrade adresserade försändelser upp till två kg, exklusive paket. 
  
 9 
  
 Index 2000 = 100. Fasta priser. Säsongsrensade värden. Avser tredje kvartalet respektive år. 
  
 94 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 En uppdelning av brevmarknaden i övernattbefordrade brev och ekonomibrev, dvs. brev som befordras inom 1 3 dagar, visar att andelen övernattbefordrade brev har sjunkit kontinuerligt sedan 1998, medan ekonomibrevens andel av den totala brevvolymen har ökat. År 2003 utgjorde  
 a-breven 
  ca 39 procent och ekonomibreven 61 procent av den totala volymen försändelser på brevmarknaden. 
 Enligt Post- och telestyrelsens (PTS) beräkningar för 2003 be- fordrades omkring 73 procent av brevmarknadens totala volym som sändningar, 20 procent som kontorspost och resterande 7 pro- cent som brevlådepost. Under perioden 1998 2003 har volymen för sändningar ökat med 3 procent, medan kontors- och brevlåde- posten har minskat med 20 respektive 24 procent. 
 Brevlådepost 
 7% 
 Kontorspost 
 20% 
 Sändningar 
 73% 
  
 Figur 3:2 
 . Den svenska brevmarknaden 2003, baserat på fakture- rade försändelser (procent). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Marknadssituation 
 De största kunderna på brevmarknaden finns inom branscherna finansiell sektor, offentlig sektor, tjänsteproduktion, handel (gros- sister), energi, tele, detaljhandel, postorder, industri samt förlag. Dessa branscher har stora brevflöden framför allt i form av faktu- ror, kontoutdrag, girosvar, blanketter, adresserad marknadsföring m.m. 
 Dagens brev utgör i första hand en kanal för information från företag till hushåll. Av 2003 års 3 270 miljoner brev stod företagen 
 95 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 för portokostnaden för 3 133 miljoner brev, eller 95,8 procent av alla befordrade brev. 
 10  
 Privatpersoner utgör en mindre andel av kunderna, både vad gäller volym och omsättning. Hushållen be- kostade 137 miljoner brev, 
 11  
 vilket motsvarade 4,2 procent av alla befordrade brev. Figur 3:3 nedan visar kommunikationsmönstret på den svenska brevmarknaden 2003 och i vilken omfattning företag och hushåll skickade brevförsändelser mellan varandra. 
 26 % 
 Företag  
  Företag 
  
 68 % 
  
 3 % 
  
 Hushåll 
  
 Hushåll 
  
 3 % 
  
 Figur 3:3.  
 Kommunikationsmönster på den svenska brevmark- naden (procent). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 När företag och hushåll vill kommunicera med en annan part kan de välja mellan olika produkter och aktörer på brevmarknaden, men de kan också välja helt andra kommunikationsformer som inte alls är relaterade till postmarknaden. Den främsta konkurrenten eller ersättningen till brevet är olika former av elektronisk kommunika- tion, men beroende på vilken delmarknad (sändningar, kontorspost eller brevlådepost) som analyseras har denna ersättning utvecklats olika långt. Den största ersättningseffekten de senaste åren har setts på marknaden för kontors- och brevlådepost. Kommunikatio- 
  
 10 
  
 I företagens volym ingår omkring 100 miljoner svarspostförsändelser som skickas från såväl hushåll som företag men som betalas av företag. 
  
 11 
  
 Enligt Posten står hushållen för omkring 60 procent av det totala antalet försålda frimärkta försändelser, vilka enligt Posten 2003 totalt uppgick till 228 miljoner försändelser. 
  
 96 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 nen inom och mellan företag har utvecklats mer mot  
 e-post 
  och telefoni snarare än mot fysiska brev. 
 Även privatpersoner, vilka utgör en stor andel av den brevlåde- post som skickas, har konvergerat till nya elektroniska tjänster. I dag ringer,  
 e-postar 
  eller skickar vi SMS och MMS hellre än vi skri- ver brev. Marknaden för sändningar har däremot lyckats bibehålla och öka sina volymer de senaste åren, då ersättningseffekten ännu inte har påverkat den marknaden i så stor utsträckning. 
  
 Företag 
  
 Privatpersoner 
  
 Fast och mobil telefoni 
  
 SMS 
  
 Hyrd nätkapacitet 
  
 Internet 
  
 Posten AB 
  
 Övriga postoperatörer 
  
 Figur 3:4 
 . Företag och privatpersoners kommunikation 2002.  
 Källa 
 : Postens Årsredovisning, 2003. 
 Marknadsandelen för post varierar på de olika delarna av kommu- nikationsmarknaden. 
 Telefoni, både fast telefoni och mobiltelefoni, är det i särklass vanligaste kommunikationssättet för både företag och privatperso- ner. För företagen är dock post fortfarande ett viktigt sätt att kommunicera och utgör 25 procent av den totala kommunika- tionskakan. Även Internet, intranät m.m. är viktiga kommunika- tionsformer. 
 När det gäller hushållen utgör Internet den viktigaste kommuni- kationsformen efter telefoni, medan SMS utgör 4 procent och post 3 procent av den totala kommunikationskakan. 
 97 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Generella trender på post- och kommunikationsmarknaden 
 Sverige var ett av de första länderna i världen att liberalisera post- marknaden. Däremot har liberaliseringstakten i resten av Europa varit betydligt långsammare. Detta har medfört att internationella postaktörer kommit in på delar av den svenska postmarknaden, men att de också expanderat sin verksamhet i andra europeiska län- der. Tyska Posten (Deutsche Post AG) har exempelvis som mål att bygga upp ett globalt brevnätverk genom att köpa andra postope- ratörer så snart avregleringen tillåter detta. Man har bl.a. köpt Speedmail International, en brittisk brevoperatör, och sägs vara in- tresserade av att köpa den aktiepost i Post Danmark som den danska staten bjuder ut till försäljning. Norska Posten är repre- senterade på den svenska marknaden via CityMail där de är huvud- ägare. Mail  Logistics Sweden har tecknat ett franchiseavtal med Swiss Post International rörande internationell post. 
 Det har alltså skett en ökad internationalisering av brevmarkna- den de senaste åren, men de internationella aktörerna har i huvud- sak valt att koncentrera verksamheten till internationella brev- och pakettjänster samt till företagsområdet. Detta medför att Posten och övriga aktörer på brevmarknaden kommer att möta konkur- rens i Sverige av andra utländska postoperatörer, samtidigt som dessa andra operatörer delvis skyddas av monopol på sina respek- tive hemmamarknader. Dessa aktörer har alltså möjlighet att finan- siera den internationella expansionen med monopolvinster från re- spektive hemmamarknad. 
 Trenden att företagen koncentrerar sig mer på sin kärnverksam- het och väljer att utlokalisera de delar av verksamheten som inte är affärskritiska (s.k.  
 outsourcing 
 ) kan också skönjas på brevmarkna- den. Storkunder med en internationell verksamhet koncentrerar i ökad grad gemensamma funktioner till en eller ett fåtal platser i världen. Denna centralisering kombineras ofta med outsourcing av olika funktioner, t.ex. utskrift och kuvertering av brev. 
 De ökade kraven på effektivisering och tillväxt leder också till att företagen allt mer satsar på elektroniska hjälpmedel för service och distribution för att öka kostnadseffektiviteten. Dessutom väljer allt fler företag billigare försändelseslag, såsom ADR, ODR och eko- nomibrev, framför de dyrare produkterna. Ett annat sätt att uppnå kostnadssänkningar är att göra gemensamma upphandlingar av brevtjänster på en central nivå i företaget, eller genom att flera 
 98 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 organisationer går samman, t.ex. som har skett vid Skatteverkets upphandling å statens vägar. 
 Hur ser då utvecklingen på kommunikationsmarknaden ut i Sve- rige? I de flesta företag, kommuner och myndigheter pågår ett ak- tivt arbete med att minska kostnaderna för kommunikation. Tjänster som tidigare främst hanterats via brev finns nu tillgängliga via hemsidan eller telefonen, och dit styrs kunden för en enklare, snabbare och mer kostnadseffektiv hantering. Några exempel på detta: 
  
 Banker och andra finansiella företag kommunicerar med kunderna via Internetbanken, och man väljer exempelvis att skicka färre kontoutdrag via brev. 
  
 Skatteverket arbetar med att styra över företag och pri- vatpersoner till att göra sina deklarationer via Internet eller SMS, och dessutom kan broschyrer och blanketter enkelt laddas ned från hemsidan. 
  
 Även det omfattande projekt som för närvarande bedrivs för att skapa s.k.  
 24-timmarsmyndigheter 
  kommer sannolikt att minska flödet av post. Den mer tillgängliga  
 24-timmarsmyndigheten 
  skall framför allt uppnås genom att man nyttjar ny teknik, där möjlig- heten till elektronisk kommunikation ges en framskjuten position. 
 Enligt PTS tyder dessutom mycket på att antalet s.k.  
 e-fakturor 
  (fakturor som skickas elektroniskt) till privatpersoner kommer att öka de kommande åren, vilket i sin tur kommer att påverka brev- volymerna. I PTS årliga Temoundersökning 
 12  
 konstaterades att be- folkningens betalning av fakturor via Internet 2004 hade passerat de postala gireringarna i popularitet och blivit det vanligaste sättet för hushållen att betala sina räkningar. Däremot sker den stora majoriteten av faktureringar fortfarande via fysiska brev. Enligt uppgift till PTS arbetar dock flera banker med att försöka styra över utflödet av företagens pappersfakturor till  
 e-fakturor, 
  där det framför allt handlar om att marknadsföra den teknik som redan finns för att uppnå en kritisk volym av antalet fakturautställare. 
 Privatpersoner nyttjar också Internet i större utsträckning än tidigare för att kommunicera med företag och myndigheter. En undersökning av SCB 
 13  
 visade att 41 procent av de tillfrågade hade använt Internet under perioden januari mars 2003 för att hämta 
  
 12 
  
 PTS Temoundersökning,  
 Befolkningens post- och kassavanor,  
 2004. 
  
 13 
  
 SCB,  
 Privatpersoners användning av datorer och Internet år 2003,  
 2003 
 . 
 99 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 information från olika myndigheters hemsidor. Dessutom hade 23 procent laddat ned formulär eller blanketter, och 12 procent hade använt Internet för att skicka ifyllda formulär eller blanketter till myndigheter. 
 De senaste årens tekniska utveckling och ökade användning av datorer och Internet har medfört en ökad acceptans för elektronisk kommunikation. Kunderna har börjat vänja sig vid att kommuni- cera med företag och myndigheter via elektroniska kanaler, t.ex. bank på Internet, elektronisk deklaration samt blankettbeställ- ningar och information på olika hemsidor. Även kundernas bete- endemönster har förändrats från ett allmänt surfande på nätet till att man i större utsträckning använder nyttotjänster på Internet något som i sin tur genererar ett ökat utbud av elektroniska tjänster hos företag och myndigheter. 
 Trots en snabb utveckling av elektronisk kommunikation har brevmarknaden fram tills nu påverkats relativt måttligt. Detta beror på att den elektroniska kommunikationen delvis skapat nya flöden av fysisk kommunikation såsom  
 e-handeln. 
  
 Aktörer 
 Posten är den dominerade aktören på brevmarknaden; 1993 hade man en marknadsandel på 92,9 procent, mätt i antal försändelser. Under perioden 1996 2003 har dock Postens volymer fallit med 9,6 procent, samtidigt som den totala nedgången på marknaden varit 4,4 procent. Utvecklingen från toppåret 1996 när Posten be- fordrade 3 361 miljoner brev, till 3 037 miljoner brev 2003, motsva- rar en genomsnittlig minskningstakt på cirka 1,4 procent per år, eller drygt 30 miljoner brev per år. 
 100 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 CityMail Övriga 6,6%  
  0,5% 
 Posten 
 92,9% 
  
 Figur 3:5.  
 Marknadsandelar på brevmarknaden, 2003 (procent av antalet försändelser). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Den näst största operatören på brevmarknaden är CityMail, som befordrade 216 miljoner försändelser 2003. Med en stadig volym- tillväxt har företaget ökat sin marknadsandel på brevmarknaden från 1,5 till 6,6 procent sedan 1996. Den brevvolym som 2003 be- fordrades av övriga 26 aktiva postoperatörer uppgick till ca 17 mil- joner försändelser, eller 0,5 procent av brevmarknaden, där de åtta volymmässigt största stod för närmare 90 procent av volymen. 
 Produktionen av brev 
 Det som generellt kännetecknar brevdistribution är stordrifts- och samproduktionsfördelar samt ett finmaskigt nätverk som kräver koordinering och tidsmässig synkronisering. På den svenska brev- marknaden distribueras dagligen omkring 13 miljoner adresserade försändelser mellan hushåll och företag. 
 14  
 Men logiken i produktio- nen skiljer sig åt, beroende på vilken delmarknad av brevmarknaden som beskrivs, dvs. enstaka övernattbefordrade brev eller sänd- ningar. 
 Det finns i dag endast en aktör i Sverige som har en betydande produktion av enstaka övernattbefordrade försändelser till hela riket och det är Posten. Produktionen kan delas upp i fyra huvud- 
  
 14  
  
 Hensley,  
 Tio år efter postmarknadens avreglering: effekter och reformförslag  
 (2004). 
  
 101 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 moment inlämning, sortering, transport och utdelning. Sorter- ingen består i sin tur av två moment: utgående post som uppsam- lingssorteras till ett antal mottagarområden och inkommande post som spridningssorteras till varje brevbärardistrikt. 
 Det som kännetecknar produktionen av enstaka övernattbeford- rade försändelser är följande: 
  
 insamling av brev från många inlämningsställen 
  
 varierande format och innehåll 
  
 höga krav på tidsprecision i logistikkedjan 
  
 möjlighet att skicka försändelser övernatt från hela riket till alla i hela riket 
  
 postoperatören hanterar och ansvarar för samtliga delar i produktionskedjan. 
  
 Vad gäller produktion av sändningar finns två aktörer på brev- marknaden Posten och CityMail. Här bygger produktionsproces- sen på att företagen väljer att utföra delar av postproduktionen själva. Sändningar kan ofta försorteras i postnummerordning, efter- som företaget eller en partner har adressregister i sina datorer. De skriver då ut och kuverterar posten samt lämnar den färdigsorterad till postterminalen. De kan även själva ombesörja hela eller delar av transporten till respektive region och därmed också överta trans- portledet. En modern variant av brevproduktion är också den s.k. hybridposten, som sänds elektroniskt till postoperatörens termi- naler och därmed eliminerar transportledet. Postoperatören skriver därefter ut samt kuverterar innehållet i datafilerna, spridningssorte- rar och delar ut dem. 
 Förädlingskedja för brev 
 Marknaden för brevdistribution gränsar mot flera närliggande marknader där postoperatörer och andra aktörer finns etablerade och konkurrerar. Nedanstående figur visar brevets väg från idé till efterbearbetning, främst vad gäller större volymer av brev som in- går i sändningar. 
 102 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Data- 
  
 Meddelande- 
  
 Meddelande- 
  
 Meddelande- 
  
 Informations- 
  
 produktion/ 
  
 bearbetning 
  
 distribution 
  
 mottagning 
  
 bearbetning 
  
 hantering 
  
 Figur 3:6.  
 Brevets förädlingskedja. 
 I det första steget tas adresserna fram till befintliga kunder eller till potentiella kunder som skall bearbetas i t.ex. en marknadsförings- kampanj. I vissa fall finns uppgifterna redan lagrade i företagets databaser, eller så köps de in från företag som specialiserat sig på att sälja adresser. Exempel på adressförsäljningsföretag är PAR. Här görs också en viss selektering av målgrupper beroende på vem avsändaren skall skicka meddelandet till. Om det gäller t.ex. utskick av en faktura görs körningar mot företagets kundregister. 
 I nästa steg utformas själva meddelandet/brevet. Beroende på vad som skall skickas ut och till vem anlitas t.ex. en reklambyrå för formgivningen och ett tryckeri för produktionen. Här verkar också företag som har specialiserat sig på att skriva ut t.ex. fakturor och kontoutdrag samt kuvertera och sortera dessa. Dessa företag kallas distributörer och exempel på sådana företag är Strålfors och Williams. Distributörerna kan även ansvara för att sortera försändelserna på olika postoperatörer och transportera respektive volymer till dessa. Det tredje steget utgörs av själva brevmarknaden och omfattar 
 således postoperatörens distribution av meddelandet. 
 I steget därefter återfinns företag som erbjuder andra företag och privatpersoner t.ex. postboxar, utkörning av post samt internpost- service. 
 I det sista steget görs en informationsbearbetning och åter- rapportering till avsändaren. Detta kan omfatta Postens svarspost- tjänst, datafiler med gjorda betalningar för utskickade fakturor, uppdatering av adressregister samt rapportering av svarsfrekvens och genomslag på en marknadsföringskampanj. 
 De olika delarna i förädlingskedjan har de senaste åren integre- rats allt mer, och flera företag verkar inom hela eller delar av föräd- lingskedjan. Posten erbjuder t.ex. tjänster inom i stort sett samtliga delar av förädlingskedjan, medan CityMail har fokuserat på distri- bution och informationsbearbetning. De lokala postoperatörerna erbjuder både distribution av brev samt hantering av mottagen post, eftersom de ofta fungerar som företags och myndigheters internpostservice. 
 103 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Den tekniska utvecklingen har också medfört att distributörerna har tagit över en stor del av det arbete som postoperatörerna tidi- gare ansvarade för, t.ex. sortering och transport. Detta medför att postoperatörerna möter olika konkurrerande företag beroende på vilka delar av förädlingskedjan de verkar inom. Dessutom har företag som traditionellt har verkat inom andra delar av förädlings- kedjan än meddelandedistribution utvecklat sina tjänster till att även omfatta denna. 
  
 3.3 
  
 Sändningar 
  
 Delmarknaden  
 sändningar  
 utgör den största andelen av brevmark- naden med omkring 73 procent av den fakturerade/betalda voly- men 2003. Under förutsättning att avsändaren kommer upp i den volym som krävs av postoperatören för att klassas som sändning kan avsändaren få avsevärda rabatter jämfört med portot för en- staka försändelser. 
 Under 2003 uppgick volymen sändningar till drygt 2,1 miljarder fakturerade/betalda försändelser fördelade på fyra huvudprodukter: ekonomibrevsändningar,  
 a-brevsändningar, 
  adresserad direktreklam (ADR) samt tidskrifter. Den största andelen av volymen svarar ADR för, 33 procent, och därefter följer ekonomibrevsändningar med 28 procent av volymen. 
 104 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Tidskrifter 
  
 Ekonomibrev- 
  
 sändningar 
  
 18% 
  
 28% 
  
 ADR 
  
 A- 
  
 33% 
  
 brevsändningar 
  
 21% 
  
 Ekonomibrev-sändningar 
 A-brevsändningar 
 ADR  
 Tidskrifter 
  
 Figur 3:7 
 . Fördelningen av volymer per produkt 2003 (procent).  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Ekonomibrevsändningar 
 Ekonomibrevsändningar (och även  
 a-brevsändningar) 
  består till största delen av företagsfakturor och annan typ av finansiell infor- mation, t.ex. kontoutdrag och annan kundunik information från banker och försäkringsbolag, samt information och andra medde- landen från myndigheter och förvaltningar. Enligt PTS beräkningar uppgick den svenska marknaden för ekonomibrevssändningar 2003 till omkring 600 miljoner försändelser, med ett distributionsvärde på runt 1,7 miljarder kronor. 
 Posten dominerar delmarknaden med omkring 90 procent av volymen, och CityMail har i princip resterade volym. Volymut- vecklingen för området har varit positiv under perioden  
 1998–2003; 
  år 2003 uppgick ökningen till omkring 4 procent jämfört med året innan. 
 105 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 112 
  
 108 
  
 Index 
  
 104 
  
 100 
  
 96 
  
 92 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Ekonomibrevsändningar inkl. ADR 
  
 Figur 3:8.  
 Volymutveckling per produkt 
 15  
 1998 2003, index 1998 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Ekonomibrevet har flera egenskaper som de stora postkunderna uppskattar, bl.a. ett förhållandevis lågt pris till en god tidsmässig utdelningsprecision. Prisrabatten i förhållande till övernattbeford- ran är betydande, och den precision i utdelningstidpunkt som er- bjuds i förhållande till inlämning upplevs som tillräcklig för att de flesta stora postkunder skall välja ekonomibrevet framför det dy- rare övernattalternativet. Informationen i försändelsen är ofta inte brådskande utan precisionen, dvs. vilken dag utdelningen sker är viktigare. Företagen kan då bemanna med extra personal i t.ex. kundtjänst för att svara på frågor eller ta emot beställningar från kunder. 
 Sedan liberaliseringen har kvaliteten och precisionen i ekonomi- brevet blivit högre, priserna lägre och efterfrågan på produkten har ökat. De senaste tio åren har ekonomibreven tagit marknadsandelar från övernattprodukterna, vilket medfört att dagens andel försän- delser med långsammare befordran än den som sker övernatt för sändningar uppgår till ca 80 procent, jämfört med omkring 75 pro- cent år 1994. 
  
 15  
 Volymerna för ekonomibrevsändningar inkluderar ADR, eftersom fullständig information per produkt saknas. 
 106 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Prisutveckling 
 PTS har tidigare granskat de svenska priserna för ekonomibrev- sändningar, och för vissa typer av sändningar har man funnit pris- fall på upp till 50 procent i reala termer sedan liberaliseringen 1993. Det finns dock ingen offentlig statistik över hur priset för sänd- ningar har utvecklats över tid, eftersom denna produkt inte omfat- tas av den samhällsomfattande tjänsten. Priset bestäms i avtal mel- lan kunden och postoperatören. 
 För att visa prisutvecklingen beskrivs i följande avsnitt hur priset på sändningar för en stor statlig postkund, Skatteverket (förut- varande Riksskatteverket), har utvecklats. I figuren nedan visas prisbilden 1993 för en 20 grams ekonomibrevförsändelse med riks- befordran. År 1993 var rabatten för ett brev i sändningen i förhål- lande till det enstaka frimärkta 4,2 procent enligt listpris och totalt 7,1 procent enligt Postens avtal med Skatteverket. 
  
 5,00 
  
 moms 
  
 4,00 
  
 3,00 
  
 exkl. 
  
 2,00 
  
 Kr/st. 
  
 1,00 
  
 0,00 
  
 Frimärkt enstaka riks 
  
 Listpris sändning 
  
 Pris Skatteverket 
  
 50 000 st riks 
  
 sändning 50 000 st 
  
 riks 
  
 Figur 3:9 
 . Postens pris per brev 1993, enligt 1993 års penningvärde (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Tio år senare, 2003, tecknade Skatteverket å hela statens vägnar ett nytt ramavtal 
 16  
 med Posten om brevförmedlingstjänster. Priserna i 
  
 16  
 Ramavtal  
 RSV-11329-01/840-8. 
  
 107 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 detta avtal gäller fram till den 31 mars 2005 och innehåller, som framgår av figuren nedan, kraftiga rabatter i förhållande till Postens listpriser. 
  
 5,00 
  
 moms 
  
 4,00 
  
 3,00 
  
 exkl. 
  
 2,00 
  
 Kr/st. 
  
 1,00 
  
 0,00 
  
 Frimärkt enstaka riks 
  
 Listpris sändning 
  
 Pris Skatteverket 
  
 50 000 st riks 
  
 sändning 50 000 st 
  
 riks 
  
 Figur 3:10.  
 Postens pris per brev 2004, enligt 2004 års penning- 
  
 värde (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
  
 Rabattnivåerna för samma sändningsstorlek som 1993 i förhållande till priset för det enstaka frimärkta ekonomibrevet ser helt annor- lunda ut 2004. Listpriset för sändningen innebär en rabatt på 31,5 procent och avtalet ger ytterligare drygt 21 procent, vilket betyder en total rabattsats på närmare 53 procent i förhållande till det en- staka frimärkta brevet. Det framgår även att statens pris 2004 i nominella termer är lägre jämfört med för 11 år sedan – detta under en period då KPI har ökat med 14 procent och arbetskrafts- kostnaden per timme har stigit med mer än 40 procent. 
 17 
  
 17  
 Arbetskostnadsindex (AKI) för arbetare inom privat sektor ökade från 100 till 144 mellan 1993 och 2004. 
 108 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 A-brevsändningar 
  
 A-brev 
  är försändelser som normalt delas ut med övernattbeford- ran, dvs. där utdelning sker till mottagaren den första vardagen efter inlämningsdagen, under förutsättning att försändelsen läm- nats in före ett visst klockslag. När det gäller rikstäckande över- nattbefordran är Posten ensam aktör på marknaden. Endast ett få- tal regioner i landet uppvisar konkurrens i form av lokala operatö- rer som erbjuder övernattbefordran inom ett geografiskt begränsat område. Volymen rikstäckande  
 a-brevsändningar 
  uppgick 2003 till 439 miljoner försändelser. 
 CityMail har en utdelningsmodell där omkring en tredjedel av försändelserna delas ut den första vardagen efter inlämningsdagen. Men trots att kunden med hjälp av modern databashantering och planering i samråd med CityMail har möjlighet att skicka en tredje- del av sändningen övernatt, har utredningen, valt att behandla CityMails totala volym som ekonomibrev, i enlighet med de över- väganden som PTS gjort i sin rapport till utredningen. Det totala antalet försändelser i Postens  
 a-brevsändningar 
 (1:a-klassbrevsänd- 
  ningar) har minskat med omkring 18 procent mellan åren 2000 och 2003. Under samma period minskade den totala försändelsevoly- men med 4,6 procent, vilket visar på en klar mixförskjutning från produkter med övernattbefordran till ekonomibrev. 
  
 120 
  
 115 
  
 110 
  
 Index 
  
 105 
  
 100 
  
 95 
  
 90 
  
 85 
  
 80 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 A-brevsändningar 
  
 Figur 3:11 
 . Volymutveckling per produkt 1998 2003, index 
  
 1998 = 100 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
  
 109 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Prisutveckling 
 För att beskriva prisbilden har PTS i sin rapport till utredningen valt att följa prisutvecklingen för de mest frekventa sändnings- storlekarna enligt statistik från Posten, samtliga priser gäller per den 1 januari respektive år. Den vanligast förekommande sänd- ningsstorleken för  
 1:a-klassbrev 
  består av 500 4 999 osorterade försändelser respektive 10  
 001–25 
  000 sorterade försändelser. Priset består av två komponenter ett styckepris och ett kilopris vilka båda minskar vid ökad sändningsstorlek. För att underlätta jämför- barheten bortser PTS i prisuppföljningen från andra eventuella priskomponenter än stycke- och kilopris, och man har genomgå- ende valt att studera försändelser på 20 gram. 
  
 5,00 
  
 4,50 
  
 4,00 
  
 moms 
  
 3,50 
  
 3,00 
  
 exkl. 
  
 2,50 
  
 2,00 
  
 Kr/st. 
  
 1,50 
  
 1,00 
  
 0,50 
  
 0,00 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Listpris, sändning, riks 
  
 Frimärkt 1:a klass, riks, 20 g, exkl. moms 
  
 Figur 3:12 
 . Postens listpris för osorterad  
 1:a-klassbrevsändning, 
  riks, osorterat vid 500 4 999 brev à 20 gram (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Innan Posten introducerade begreppet sändningar 1995 existerade inga eller små rabatter för större volymer  
 a-brev. 
  Åren närmast efter 1995 rabatterades däremot sändningar med omkring 3 procent för osorterad post och omkring 10 procent för sorterad post, jäm- fört med priset för enstaka frimärkt brev. I 2004 års prislista lämnar Posten en rabatt på 9 procent för osorterade sändningar och  
 17–19 
  procent för sorterade sändningar, jämfört med priset för frimärkta försändelser. 
 110 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 5,00 
  
 4,50 
  
 4,00 
  
 moms 
  
 3,50 
  
 3,00 
  
 exkl. 
  
 2,50 
  
 2,00 
  
 Kr/st. 
  
 1,50 
  
 1,00 
  
 0,50 
  
 0,00 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Listpris, sändning, riks 
  
 Frimärkt 1:a klass, riks, 20 g, exkl. moms 
  
 Figur 3:13.  
 Postens listpris för sorterad  
 1:a-klassbrevsändning, 
  riks, vid 10 000 25 000 brev à 20 gram (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Utöver dessa listprisrabatter erbjuder Posten sändningsrabatter till storkunder. Detta framgår bl.a. av statens ramavtal med Posten, 
 18  
 där Posten lämnar en ytterligare rabatt på 7 procent på listpriset 2004 för sändningar på 10  
 001–25 
  000 sorterade försändelser. 
 Regionala och lokala produkter 
 Posten säljer sedan 1999 en s.k. storstadssändning, vars försändel- sepris är reducerat jämfört med sändningar till övriga riket. Priset är satt enligt en s.k.  
 2-zonsprislista, 
  som innebär att brevsändningar på minst 5 000 försändelser till de 19 största storstadsområdena är 40 öre billigare per försändelse. 
 År 1997 etablerade Posten kommunpostprodukten  
 Combs inom kommun 
 . Denna produkt gäller minst 250 försändelser per inlämning som skall lämnas in välordnad på särskilda inlämnings- ställen för utdelning inom samma kommun. Produkten prissattes mellan rikssändning och storstadssändning och ligger även 2004 mitt emellan dessa båda priser. Prissättningen är enhetlig i landet. 
  
 18 18  
 Skatteverkets upphandling av brevförmedlings- och paketförmedlingstjänster (Dnr  
 11329-01/840) 
  med avtalsperiod den 1 april 2003 31 mars 2005. 
 111 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Adresserad direktreklam 
 Adresserad direktreklam (ADR) har utvecklats från att ha varit en del av det normala brevutbudet till att bli ett fristående media. ADR är numera en tjänst som vänder sig till köpare av reklam, som ingår som en del av ett företags marknadsföring av varor och tjänster. 
 Den svenska  
 ADR-marknaden 
  uppgick 2003 enligt Institutet för reklam- och mediestatistik (IRM) 
 19  
 till 728 miljoner försändelser med ett distributionsvärde på 2,0 miljarder kronor. Dagens voly- mer ligger cirka 35 procent över volymen 1993, och ökningen under 2003 uppgick till knappt 3 procent. En bidragande orsak till att volymen av ADR har ökat de senaste åren är att den tekniska utvecklingen har gjort det möjligt att kommunicera individan- passade budskap i stor skala. Många företag samlar in och lagrar information i databaser om nuvarande och potentiella kunder, vil- ket gör det möjligt att rikta erbjudanden och vissa produkter och tjänster till en specifik målgrupp. Exempel på detta är de olika kundklubbs- och kortkoncept som har vuxit fram de senaste åren. Den största andelen av kunderna inom ADR återfinns inom post- order- och detaljhandelsbranschen. 
 Posten är den dominerande aktören på  
 ADR-marknaden 
  med omkring 85 procent av volymen. Produkterna, som heter  
 Standard  
 och  
 Budget,  
 säljs sorterade eller osorterade med riks- eller stor- stadsdistribution under hög- eller normaltrafik. Standard delas ut den tredje vardagen efter inlämning medan Budget delas ut inom tre vardagar. Under perioden  
 1998–2001 
  listades ingen separat  
 ADR-produkt, 
  utan volymen av adresserad direktreklam inklude- rades i ekonomibrevsändningarna. 
 Priset för en  
 ADR-försändelse 
  består av en kombination av stycke- och kilokostnad, och för en 20 grams försändelse pendlar det, enligt prislistan, mellan det 2,14 kronor för  
 Budget sorterad storstad  
 med fler än 75 000 försändelser i normaltrafik, vilket är det billigaste alternativet, och 3,73 kronor för  
 Standard osorterad riks  
 i högtrafik, vilket är det dyraste alternativet. Med högtrafik menas tidpunkter när volymerna är högre vid månadsslut, jul, påsk etc. 
 CityMail har omkring 15 procent av marknaden med en produkt som distribueras på tre bestämda och garanterade utdelningsdagar. 
  
 19  
 IRM är ett oberoende, självfinansierat, institut vars syfte är att kontinuerligt undersöka och kartlägga den svenska reklam- och mediemarknaden 
 . 
  
 112 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 I de geografiska områden där både CityMail och Posten verkar har CityMail en marknadsandel på ca 40 procent. Priset består av en kombination av stycke- och kilokostnad och är enhetligt inom hela utdelningsområdet. Priserna offereras från fall till fall, eftersom även andra faktorer än vikt och volym påverkar det offererade pri- set, exempelvis transportlösning, returhantering och adresskvalitet. Priset för en 20 grams försändelse i en sändning på cirka 75 000 försändelser kan därför i dagsläget variera mellan 2,05 kronor och 2,25 kronor per försändelse. 
 PTS har följt Postens listprisutveckling på en sorterad rikssänd- ning, och man konstaterar att listpriset för  
 ADR-försändelsen 
  har varit identiskt med ekonomibrevet under perioden  
 1997–2003; 
  Tate 2004 har dock  
 ADR-försändelsen 
  blivit något billigare än eko- nomibrevet (se figur 3:14 nedan). 
  
 5,00 
  
 4,50 
  
 4,00 
  
 moms 
  
 3,50 
  
 3,00 
  
 exkl. 
  
 2,50 
  
 2,00 
  
 Kr/st. 
  
 1,50 
  
 1,00 
  
 0,50 
  
 0,00 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Listpris, sändning, riks 
  
 Frimärkt  
 1:a-klass, 
  riks, 20 g, exkl. moms 
  
 Figur 3:14 
 . Postens listpris för ADR och ekonomibrev, 20 gram vid sändningsstorlek 5 000 10 000 st. (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Adresserade tidskrifter 
 Den svenska marknaden för distribution av adresserade tidskrifter uppgick 2003 till 374 miljoner försändelser med ett uppskattat dis- tributionsvärde omkring 1 miljard kronor enligt PTS. Till detta kan adderas de volymer som Morgontidningsdistribution KB (MTD, se vidare kapitel 6) samdistribuerar med morgontidningen och som 
 113 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 inte ingår i PTS volymstatistik eftersom dessa inte omfattas av postlagstiftningen. Om hänsyn tas även till detta är Posten mark- nadsledare med omkring 83 procent av volymen, CityMail har 10 procent och MTD resterande 7 procent. I följande avsnitt kommer endast de volymer som PTS har uppgifter om att ligga till grund för beskrivningen av marknaden. 
 MTD CityMail  
 7% 
  
 10% 
 Posten 
 83% 
  
  Posten  
  
 CityMail  
  
 MTD 
  
 Figur 3:15 
 . Marknadsandelar 2003 (procent). 
  
 Källa 
 : PTS och Posten, 2004. 
 Tidskrifterna kan delas upp i två produkter: adresserade tidskrifter som befordras övernatt samt adresserade tidskrifter som delas ut en viss dag, vanligen 2 3 dagar efter inlämning. De aktörer som erbju- der en övernattbefordrad produkt, är Posten (Posttidningar A), som är marknadsledande samt MTD. Vad gäller vissdagsutdelning erbjuder Posten (Posttidningar B) och CityMail denna distribu- tionstjänst. 
 Av Postens volym är  
 10–15 
  procent Posttidningar A, med rikstäckande övernattbefordran, vilket motsvarar ca 450 tidnings- kunder, och  
 85–90 
  procent Posttidningar B, med utdelning dag två eller dag tre, vilket motsvarar ca 1 350 tidningskunder. 
 Volymutvecklingen för Posttidningar A har varit sjunkande se- dan 1995, framför allt under perioden 2000 2003 då volymerna minskade med nästan 40 procent. Några förklaringar till denna ut- veckling kan vara en överströmning till Posttidningar B, eftersom 
 114 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 priset för denna produkt är lägre, samt att det i statistiken saknas volymuppgifter för den andel som delas ut av MTD. MTD har ar- betat aktivt de senaste åren med att komplettera sin verksamhet av budutdelade morgontidningar med utdelning av tidskrifter, och man distribuerar i dag Computer Sweden, Ny Teknik, Kyrkans Tidning m.fl. Volymutvecklingen för Posttidningar B har däremot varit relativt konstant under perioden 1995 2003. 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 Index 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 199 7 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2 000 
  
 200 1 
  
 2002 
  
 2 003 
  
 Posttidningar A 
  
 Posttidningar B 
  
 Figur 3:16 
 .Volymutveckling per produkt 1994 2003, index 1994 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Prisutvecklingen för Posttidning A har varit mycket kraftig, med ett pris som i dag ligger mer än 50 procent högre än 1993. Figuren nedan visar prisutvecklingen för Posttidning A mellan 1993 och 2004. 
 115 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 170 
  
 160 
  
 150 
  
 Index 
  
 130 
  
 Exemplaravgift 
  
 140 
  
 Viktavgift 
  
 KPI 
  
 AKI arb. 
  
 120 
  
 110 
  
 100 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Figur 3:17 
 . Prisutveckling 
 20  
 för Postens Posttidning A (sorterad, riks), jämfört med konsumentprisindex och arbetskostnadsindex för arbetare, index 1993 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004 
 Prisutvecklingen för Postens Posttidning B, där CityMail konkur- rerar med egen utdelning till 35 40 procent av landets adressater, visar däremot en mindre dramatisk prisökning än Posttidning A; denna prisökning har uppgått till ca 30 procent under perioden  
 1993–2003. 
  
 20  
 Enligt Posten är inte priserna i diagrammet helt jämförbara mellan åren  
 1993-2004 
  eftersom prislistan för posttidningar tidigare inte inkluderade bilagekostnad och flygtillägg. År 1993 fanns separata tilläggsavgifter för bilage- och flygbefordran vilket ingår i prislistan för 2004. 
 116 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 170 
  
 160 
  
 150 
  
 Index 
  
 130 
  
 Exemplaravgift 
  
 140 
  
 Viktavgift 
  
 KPI 
  
 AKI arb. 
  
 120 
  
 110 
  
 100 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Figur 3:18.  
 Prisutveckling för Postens Posttidning B (sorterad, riks), jämfört med konsumentprisindex och arbetskostnadsindex för arbetare, index 1993 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004 
 Framtida utveckling av sändningar 
 Den totala sändningsvolymen har enligt PTS uppgifter legat på 2,1 miljarder försändelser under de senaste tre åren. PTS har inte gjort några prognoser för den framtida volymutvecklingen för sänd- ningar. Man anser dock att landets allmänna ekonomiska kon- junkturutveckling, utvecklingen inom övriga kanaler för mark- nadskommunikation och då speciellt inom området för elektronisk kommunikation, samt fortsatta avregleringar och effekter av redan genomförda avregleringar inom områden som telekom, energi och finansiella tjänster är viktiga volymdrivare. 
 Nedanstående tabell visar en sammanställning av drivkrafterna för utvecklingen av marknaden samt konsekvenserna därav för olika kundgrupper. 
 117 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Tabell 3:1 
 . Prognos för utvecklingen av ekonomi- och  
 a-brevsänd- 
  ningar. 
  
 Område 
  
 Utveckling 
  
 Effekter för brevmarknaden 
  
 Finansiella 
  
 Ökad användning av 
  
 sektorn 
  
 Internetbanker. Färre 
  
 kontoutdrag och giro- 
  
 svarspost. Minskat antal 
  
 fakturor från andra före- 
  
 tag. 
  
 Myndigheter, 
  
 Allt mer elektronisk blan- 
  
 kommuner och 
  
 ketthantering. En gradvis 
  
 landsting 
  
 allt mer elektronisk han- 
  
 tering av myndigheternas 
  
 ärenden. 
  
 Energi  tele- 
  
 Viss kvarstående effekt 
  
 kom 
  
 från avregleringen, vilket 
  
 kan leda till ökade brev- 
  
 volymer – även om ök- 
  
 ningstakten har planat ut. 
  
 Kundernas kun- Användning av flera ka- 
  
 der (hushåll) 
  
 naler, t.ex. telefoni och 
  
 Internet, i kommunika- 
  
 tionen med företag och 
  
 myndigheter. Pågående 
  
 utveckling av  
 24-tim- 
  
 marsmyndigheten. 
  
 Postorder, för- 
  
 Ökad Internethandel. 
  
 lag 
  
 Lägre volymer och minskade intäk- ter för postoperatörerna. Konkurrens från elektroniska tjänster. 
 Lägre volymer och minskade intäk- ter för postoperatörerna. Konkurrens från elektroniska tjänster. 
 Oförändrade volymerna på kort sikt. En övergång på längre sikt till elek- tronisk fakturering. 
 Lägre volymer och minskade intäk- ter för postoperatörerna. Konkurrens från elektroniska tjänster. 
 Ökade volymer men varuvärdet och tyngd minskar. Intäktspotential finns. 
 Mycket talar för att volymen ekonomibrevsändningar kommer att vara relativt konstant eller något ökande de närmsta fem åren, för att därefter sjunka som en följd av att de elektroniska alternativen vinner allt mer mark. Volymutvecklingen för  
 a-brevsändningar 
  be- döms fortsätta sjunka de närmsta fem åren på grund av ersättnings- effekten och en överströmning till billigare typer av försändelser, pga. att företagen vill minska kostnaderna och att allt färre försän- delser blir tidskritiska. 
 118 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Vad gäller volymerna för ADR kommer dessa sannolikt att fort- sätta öka de kommande åren – dels beroende på att företagens to- tala investeringar inom reklam förväntas öka, dels beroende på att ADR har visat sig vara en effektiv marknadsföringskanal där bud- skapet kan skräddarsys till den målgrupp som företaget vill nå. Men på längre sikt kommer de elektroniska marknadsföringskanalerna att bli allt mer etablerade, vilket kan medföra att volymerna planar ut eller sjunker. Det är inte heller osannolikt att en viss överström- ning kommer att ske till ODR, pga. att detta är en billigare typ av försändelse och att denna produkt har utvecklats så att viss selekte- ring av kundgrupper kan göras. 
 Trenden för tidskrifter är tydlig – den går mot allt fler titlar samt mer nischade tidningar till specifika målgrupper. De tidskrifter som ökar i upplaga är s.k. kändistidningar och familjtidningar; trots detta bedöms den totala volymen av adresserade tidskrifter att vara relativt konstant de närmsta fem åren. För de flesta tidskrifter ut- gör inte Internet eller annan typ av elektronisk kommunikation något reellt hot i det korta perspektivet, utan dessa är snarare ett komplement till papperstidningen. Undantaget är tidskrifter med ekonomiskt eller finansiellt innehåll, där Internet är en stark kon- kurrent som ger möjlighet till snabbare information. 
  
 3.4 
  
 Enstaka försändelser 
  
 Kontorspost 
 Kontorspost omfattar post som distribueras som enstaka försän- delser. Avsändaren når inte upp till de volymer som krävs av post- operatörerna för att försändelserna skall klassas som sändningar, och man kan därför inte åtnjuta de rabatter som erbjuds kunder med större volymer post. Kontorsposten är det näst största områ- det på brevmarknaden med omkring 20 procent av volymen, och 2003 uppgick den totala volymen kontorspost till knappt 600 mil- joner fakturerade och betalda försändelser fördelade på omkring 80 procent övernattbefordrade brev  
 (a-brev) 
  och 20 procent ekono- mibrev. 
 Inom rikstäckande kontorspost är Posten den helt dominerande aktören. CityMail förmedlar årligen omkring 3 miljoner osorterade enstaka försändelser via OptiMail, och på lokal nivå begränsas kon- 
 119 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 kurrensen till ett  
 30-tal 
  postoperatörer som delar ut omkring 15 miljoner försändelser. 
  
 110 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Kontorspost A 
  
 Kontorspost B 
  
 Figur 3:19 
 . Volymutveckling för kontorspost som  
 a-brev 
  och eko- nomibrev 1998 2003, index 1998 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Mängden kontorspost har under perioden  
 1998–2003 
  sjunkit för både  
 a-brev 
  och ekonomibrev, med en nedgång på 18 procent re- spektive 26 procent. Kontorsposten består framför allt av enstaka försändelser som skickas från företag och andra organisationer till hushåll och företag enligt tre olika typer av betalningssätt: 
  
 frankostämplat, där betalningen görs i förskott. 
  
 frankering med frimärke och köp av förfrankerad försän- delse, s.k. helsak, som vanligtvis betalas kontant 
  
 Nguyen betalt, där betalningen görs mot faktura. 
  
 Det valda betalningssättet påverkar priset per försändelse men inte försändelsernas fysiska befordran. Frankostämplat och porto betalt är något lägre prissatt än den frimärkta försändelsen. Frimärket an- vänds framför allt av mindre företag, medan frankostämpling och porto betalt är vanligt hos större kunder. Gemensamt för alla betal- ningssätt är att priserna höjs enligt en vikttrappa med tillägg för skrymmande försändelser. 
 120 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Den största volymen enstaka försändelser utgörs av frankostämplade och fakturerade försändelser (Nguyen betalt), med omkring 445 miljoner försändelser 2003, vilket motsvarar 74 pro- cent av volymen. Kunderna består av företag och organisationer med frankeringsmaskin eller avtal om en s.k.  
 Porto-betaltjänst. 
  Resterande volym utgörs i huvudsak av frimärkta försändelser, och den volymandel svarspost som skickas från företag och organisa- tioner. 
 Posten har under hela perioden 1993 2004 tillhandahållit den samhällsomfattande posttjänsten och därmed distribuerat alla sina enstaka försändelser i enlighet med gällande pristak. Som framgår av , figur 3:20 har Postens pris ökat kraftigare än KPI. En orsak till detta är den tidigare pristakskonstruktionen som gällde under peri- oden  
 1994–1997, 
  som medförde att Posten 1997 kunde höja pri- serna med i genomsnitt 30 procent. Dessutom kan det inte uteslu- tas att en höjning av priset har skett för att kompensera för kon- torspostens sjunkande volymer, eftersom detta medfört en högre kostnad per försändelse. (Se vidare kapitel 7 för fakta om prisre- gleringen.) 
 I figuren nedan ställs portoutvecklingen för 20 grams inrikes riksförsändelser mot den allmänna prisutvecklingen (KPI) och kostnaden för arbetskraft (AKI = arbetare inom privat sektor). 
  
 200 
  
 180 
  
 160 
  
 Index 
  
 140 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Flynn kr/st exkl moms 
  
 Arbetskraftskostnadsindex (AKI) 
  
 KPI 
  
 Figur 3:20 
 . Postens pris för  
 1:a-klassbrev 
  inrikes exkl. moms, index 1993 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 121 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Figuren visar att de kundgrupper som betalar ordinarie pris för det enstaka portot har sett kostnaden per försändelse öka med mer än 50 procent (exkl. moms) under en tioårsperiod. Under samma pe- riod har KPI endast ökat med 14 procent. 
 Brevlådepost 
 Brevlådepost är post som postas i brevlåda av privatpersoner – van- ligtvis frankerad med frimärken vilken distribueras som enstaka försändelser. Området är det minsta inom brevmarknaden med mellan 5 och 10 procent av alla fakturerade och betalda brevförsän- delser, beroende bl.a. på hur flödet av svarspost klassificeras och hur hushållens andel av det totala antalet försålda frimärken upp- skattas. 
 Posten är i praktiken ensam aktör på all rikstäckande brevlåde- post. Enligt Postens uppgifter härrör omkring 60 procent av in- täkterna från frimärksförsäljningen för inrikes försändelser från hushållen. För 2003 skulle det betyda en volym på omkring 137 miljoner brev, vilket motsvarar 4,5 procent av Postens totala antal befordrade brev. Svarspost står för totalt omkring 100 miljoner för- sändelser, varav den största andelen antas skickas från hushåll till företag. 
 Volymutvecklingen för brevlådepost har varit negativ under hela perioden 1998 2003. De båda produkterna  
 a-brev 
  och ekonomi- brev har sjunkit med ca 25 procent vardera under perioden. Sett ur ett något längre perspektiv har det frimärkta brevet uppvisat den kraftigaste minskningen; 2003 hade årsvolymen halverats jämfört med 1994. 
 122 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 110 
  
 100 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 60 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Brevlådepost A 
  
 Brevlådepost B 
  
 Figur 3:21 
 . Volymutveckling för  
 a-brev 
  och 
  
 ekonomibrev 
  
 1998 2003, index 1998 = 100. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
  
 Sannolikt beror en stor del av volymnedgången hos hushållen på en övergång till att kommunicera via andra kanaler, t.ex. telefon, In- ternet och  
 e-post. 
  
 Som tidigare nämnts har Posten under hela perioden 1993 2004 tillhandahållit den samhällsomfattande posttjänsten, vilket betyder att de enstaka försändelserna i brevlådeposten har omfattats av ett pristak. Att Postens pris inkl. moms har ökat kraftigare än inflatio- nen (se figur 3:22 nedan) har framför allt två orsaker. För det första infördes moms på posttjänster 1994 med 12 procent, vilken höjdes till 25 procent året därpå. För det andra byggde det tidigare prista- ket på en annan konstruktion, vilket medförde att Posten 1997 kunde höja priserna med i genomsnitt 30 procent. Det går dock inte att utesluta att det höjda priset också är en spegling av de sjun- kande volymerna för brevlådepost. (Se vidare kapitel 7 för fakta om prisregleringen.) 
 I figur 3:22 nedan ställs portoutvecklingen för 20 grams inrikes riksförsändelser mot den allmänna prisutvecklingen (KPI) och kostnaden för arbetskraft (AKI = arbetare inom privat sektor). Eftersom hushållen inte kan dra av momskostnaden är priset inkl. moms det bästa sättet att beskriva kostnadsutvecklingen för hus- hållen. 
 123 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 200 
  
 180 
  
 160 
  
 Index 
  
 140 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 Flynn kr/st inkl moms 
  
 Arbetskraftskostnadsindex (AKI) 
  
 KPI 
  
 Figur 3:22.  
 Postens pris för  
 1:a-klassbrev 
  inrikes enstaka försänd- elser, inkl. moms. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Således har denna kundgrupp under en tioårsperiod sett kostnaden per försändelse gå upp med 90 procent, medan KPI endast ökat med 14 procent. 
 Även hushållen kan välja att skicka sina brev som ekonomibrev. Postens enstaka ekonomibrev delas ut senast den tredje vardagen efter inlämningsdagen. Som kompensation för den långsammare distributionen får kunden för närvarande en prisrabatt på 9 procent jämfört med  
 1:a-klassbrevet. 
  Under 2003 sålde Posten 150 miljoner enstaka ekonomibrev, varav omkring 50 miljoner var frimärkta. 
 Framtiden för enstaka försändelser 
 Under tioårsperioden  
 1994–2003 
  har den sammanlagda volymen av enstaka brev minskat med omkring 200 miljoner försändelser, eller drygt 20 procent. Den största minskningen har mängden övernatt- befordrade brev inom brevlådepost uppvisat, vilken halverades un- der perioden. Denna utveckling beror till stor del på att kommuni- kation via brev har ersatts med andra former av kommunikation, t.ex. mobiltelefon, Internet och  
 e-post. 
  Detta är en utveckling som kan antas fortsätta under de kommande åren. 
 124 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 En annan trend som påverkar volymerna negativt är att mindre företag lägger ut postproduktionen på tredje part, vilket gör det möjligt att konsolidera enstaka brev till sändningar och därmed minska antalet enstaka försändelser även vid oförändrade totalvo- lymer. 
  
 3.5 
  
 Sammanfattning av brevmarknaden 
  
 Sändningar utgör det största området på brevmarknaden med ca 73 procent av den totala volymen, medan kontorspost svarar för 20 procent av marknaden och andelen för brevlådepost uppgår till 7 procent. I området sändningar ingår delområdena ekonomibrev- sändningar,  
 a-brevsändningar, 
  adresserad direktreklam och adresse- rade tidskrifter. 
  
 Tabell 3:2.  
 Sammanfattning av utvecklingen under perioden 1993– 2003 per delområde. 
  
 Marknadsandelar 
  
 Volymutveckling 
  
 Prisutveckling 
  
 Sändningar: 
  
 Posten 90 % 
  
 Ökade volymer, 
  
 Lägre priser för stora 
  
 Ekonomibrev- 
  
 CityMail 10 % 
  
 perioden 
  
 sändningar 
 21 
  
 sändningar 
  
 1998 2003 
  
 A-brevsänd- 
  
 Posten i princip 
  
 Sjunkande voly- 
  
 Något högre pris enligt prislista 
 22 
  
 ningar 
  
 ensam aktör 
  
 mer, perioden 
  
 1998–2003 
  
 Adresserad 
  
 Posten 85 % och 
  
 Ökade volymer, 
  
 Högre priser enligt prislista, men 
  
 direktreklam 
  
 CityMail 15 % 
  
 en ökning med 
  
 troligtvis lägre priser pga. indivi- 
  
 (dock ca 40 % 
  
 35 % sedan 1993 
  
 duella avtal 
 23 
  
 inom eget utdel- 
  
 ningsområde) 
  
 21 
  
 Priset enligt Postens prislista har ökat något under perioden 1993 2003. Detta ger dock ingen rättvisande bild av utvecklingen, eftersom Posten erbjuder storkunderna sänd- ningsrabatter utöver listpriset, något som försvårar en analys av prisutvecklingen. Gällande stora sändningar har de faktiska priserna sänkts avsevärt. 
  
 22 
  
 Priset enligt Postens prislista har ökat något under perioden  
  
 1993–2003. 
  Detta ger dock ingen rättvisande bild av utvecklingen, eftersom Posten erbjuder storkunderna sänd- ningsrabatter utöver listpriset, något som försvårar en analys av prisutvecklingen. 
  
 23 
  
 Prisutvecklingen enligt Postens listpris har varit kontinuerligt ökande sedan 1994, men även här försvåras analysen av att både Posten och CityMail tecknar unika avtal med rabatter med en majoritet av kunderna. Analysen visar dock att listpriset för  
  
 ADR-sändningar 
  i princip har följt listpriset för ekonomibrevsändningar. Eftersom delområdena har flera lik- heter, och det t.o.m. ibland kan vara svårt att skilja dem, åt kan det dock antas att de verkliga 
 125 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Adresserade 
  
 Posten ca 83 %, 
  
 Posttidningar A – 
  
 Högre priser på både Posttid- 
  
 tidskrifter 
  
 CityMail 10 % och 
  
 sjunkande voly- 
  
 ningar A och B 
  
 MTD 7 %. Posten 
  
 mer, minskning 
  
 är i princip enda 
  
 med 40 % under 
  
 aktör på övernatt- 
  
 perioden 
  
 befordrade tid- 
  
 2000 2003. Post- 
  
 skrifter. 
  
 tidningar B – 
  
 konstanta 
  
 volymer 
  
 Enstaka brev: 
  
 Posten är i princip 
  
 Sjunkande voly- 
  
 Priset på övernattbefordrade brev 
  
 Kontorspost 
  
 enda aktör. 
  
 mer för både 
  
 (20 g) har ökat med 50 % exkl. 
  
 över- 
  
 moms 
  
 nattbefordrade 
  
 brev och 
  
 ekonomibrev 
  
 under 
  
 1998 2003, med 
  
 ca 18 % 
  
 respektive 26 % 
  
 Brevlådepost 
  
 Posten är i princip 
  
 Sjunkande voly- 
  
 Priset på övernattbefordrade brev 
  
 enda aktör 
  
 mer 1998 2003, 
  
 (20 g) har ökat med 90 % inkl. 
  
 frimärkta över- 
  
 moms bl.a. beroende på att 
  
 nattbefordrade 
  
 moms infördes 1994/1995 
  
 brev har minskat 
  
 med 50 % sedan 
  
 1994 
  
 3.6 
  
 Oadresserad direktreklam 
  
 Till oadresserad direktreklam, vanligen förkortat ODR, räknas alla försändelser som inte bär mottagarens personliga adress. ODR kan delas in i tre typer: 
  
 Gruppreklam 
 , som är den vanligaste distributionsformen för kommersiell reklam till hushåll och företag. Den delas inte ut till dem som undanbett sig reklam. 
 priserna för ADR har uppvisat samma tendens som priserna för ekonomibrevsändningar och således har sjunkit sedan 1993. 
 126 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Gruppförsändelser,  
 som är avsedda för information av icke kommersiell karaktär, t ex. information från statliga och kommunala organ, politiska partier och ideella föreningar. Mottagarna är hushåll, och även de som tackat nej till re- klam får försändelsen. 
  
 Selekterad direktreklam 
 , som är en förfinad form av ODR. Den delas ut i områden där kundens målgrupp finns bäst representerad, exempelvis till unga eller gamla, barnfamiljer i lägenhet eller villa. 
 Endast 11 procent av Sveriges hushåll tackar nej till oadresserad direktreklam; i storstäderna är denna siffra något högre medan det på många mindre orter är det betydligt färre som tackar nej. 
 Marknadssituation 
 De största köparna av ODR är framför allt de stora kedjorna inom dagligvaruhandeln och sällanköpshandel med produkter som vitva- ror, möbler, hemelektronik etc. Kunderna kännetecknas av att de är mycket kommunikationsintensiva. De är dessutom professionella medieköpare som är starkt prismedvetna samt har höga krav på flexibilitet och anpassning. 
 Den oadresserade direktreklamen konkurrerar inte bara med adresserad direktreklam utan också med andra mediekanaler. Enligt uppgifter som publiceras av IRM utgör distributionen av oadresse- rad direktreklam ca 3,2 procent av de totala reklaminvesteringarna i Sverige. ODR omsätter ca 1,5 miljarder kronor av de 45 miljarder kronor som omsätts på den totala mediemarknaden i Sverige. 
 Enligt IRM ökade reklaminvesteringarna i ODR 2003 med nära 7 procent jämfört med 2002, och det var endast annonseringen via Internet som visade en starkare tillväxtsiffra. 
 Aktörer 
 År 2003 distribuerades drygt 3 miljarder  
 ODR-försändelser 
  i Scott. Det innebär att nästan hälften av antalet försändelser på den svenska postmarknaden utgörs av oadresserad direktreklam. Detta kan jämföras med antalet  
 ADR-försändelser 
  som för samma period uppgick till ca 700 miljoner stycken. 
 127 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Det finns två stora företag för distribution av ODR i Sverige Posten och Svensk Direktreklam AB (SDR). Posten är den klart dominerande aktören med en marknadsandel på 64 procent, följt av SDR vars marknadsandel uppgår till 30 procent. Av de resterande 6 procenten av marknaden svarar företaget  
 S-Post 
  för ca 5 procent och ett antal mindre lokala distributionsföretag och idrottsföre- ningar för någon procent. 
  
 S-Post 
  
 Övriga 
  
 5% 
  
 1% 
  
 SDR 30% 
  
 Posten 
 64% 
  
  Posten  
 SDR  
  
 S-Post 
  
  Övriga 
  
 Figur 3:23 
 . Marknadsandelar inom distribution av  
 ODR-försänd- 
  elser 2003 (procent). 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 Pris- och volymutveckling 
 Det totala antalet oadresserade försändelser har ökat med 55 pro- cent under perioden 1993 till 2003. Snittpriset för en oadresserad försändelse sjönk med över 10 procent fram till slutet av  
 1990-talet, 
  därefter ökade snittpriset successivt igen och var 2003 detsamma som 1993. Att priserna började stiga igen efter 2000 kan vara ett utslag av att marginalerna pressats så lågt i konkurrensen att före- tagen behövde höja sina priser för att slå vakt om sin lönsamhet. Något som ytterligare talar för att konkurrensen pressat priserna är att snittvikten per oadresserad försändelse ökat under perioden, vilket borde ha medfört prisjusteringar uppåt i stället för nedåt. 
 128 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Prisutveckling för Postens  
 ODR-tjänster 
  
 I början av  
 1990-talet 
  var ODR en marginalprodukt för Posten, men 1993 integrerades utdelningen av oadresserade försändelser med den ordinarie brevbäringen. Enligt Posten förbättrades lön- samheten väsentligt och nådde en topp 1998 i samband med ratio- nalisering av bladningen, men därefter sjönk marginalen. Posten anser att det inte har varit möjligt att höja priset fullt ut i samma takt som kostnaderna ökat. 
 Under 2004 har en differentierad prislista införts genom att kunden betalar ett högre pris för utdelning under s.k. högtrafik- veckor (t.ex. i samband med löneutbetalningar) än under normala trafikveckor. 
 Framtida utveckling 
 IRM:s rapport för andra kvartalet 2004 visade att prognosen om ökande reklaminvesteringar infriats; de totala investeringarna i me- dieutrymme ökade med 1,8 procent jämfört med samma kvartal 2003. Mest ökade de direktkommunicerande medierna Internet och direktreklam, men även de tryckta medierna visade starka tillväxt- tal. 
 De trender som präglar marknaden för direktreklam är ökade krav från kunderna att leverantörerna kan ta ett helhetsansvar samt att produkter kan skräddarsys efter kundens unika behov. Detta ställer krav på aktörerna att det måste bli enklare att köpa direkt- reklam både nationellt och på nordisk nivå, och att aktörerna kan garantera en viss avtalad medie- och reklameffekt. Dessutom kommer efterfrågan på olika kombinationer av media att öka, lik- som efterfrågan på olika kombinationer av elektroniska och fysiska medier. 
 Oadresserad direktreklam antas ligga på en ganska konstant till- växtnivå de närmaste åren på mellan 2 och 6 procent per år. På tio års sikt kan dock utvecklingen av marknadsföring i lokal tv till viss del komma att ersätta traditionella  
 ODR-utskick. 
  Framför allt kommer oadresserad direktreklam att kombineras med andra me- dier i större utsträckning. Utvecklingen av digital tv kommer också att innebära möjligheter att skapa och sälja direktreklam. Det som talar emot en fortsatt tillväxt av ODR är lönsamheten, eftersom 
 129 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 ökad konkurrens skapar prispress, vilket i sin tur kan ge försäm- ringar av kvalitet, leveranssäkerhet etc. 
  
 3.7 
  
 Paket 
  
 Paketmarknaden definieras vanligtvis utifrån försändelsernas vikt, där paket som väger upp till 35 kg brukar benämnas lättgods, till skillnad från tunggods dit man räknar försändelser med vikt över 35 kg som ofta lastas på pall. I denna beskrivning har vi valt att koncentrera oss på den svenska inrikesmarknaden för lättgods, ef- tersom detta område innefattar den samhällsomfattande tjänsten och eftersom Posten har den största andelen av sitt logistiksorti- ment här. 
 Paketmarknaden i Sverige har aldrig varit reglerad, utan det har rått fri konkurrens mellan marknadens aktörer. Posten är, genom sitt uppdrag att tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten, dock den enda paketdistributör i Sverige som står under PTS till- syn. Beskrivningen av paketmarknaden tar därför sin utgångspunkt i Postens utbud av pakettjänster, eftersom uppgifter om volymer och priser för övriga paketdistributörer i Sverige saknas. I analysen inkluderas samtliga försändelser som följer Postens paketvillkor även de som väger under två kg. 
 Avgränsningar mot kurir- och expressmarknaden 
 Den traditionella logistikmarknaden har förändrats mot allt mer kundanpassade distributionslösningar beroende på ökade krav på snabbare leveranser och högre leveranssäkerhet. Paketdistributö- rerna samarbetar ofta och köper transportkapacitet av varandra, allt efter kundernas önskemål. Mot den här bakgrunden blir gräns- dragningen mellan traditionell distribution av paket respektive kurir- och expressbefordran allt mer otydlig. 
 Enligt SIKA förmedlades nästan 1,9 miljoner express- och kurirförsändelser under 2002, och antalet bud- och kurirtjänster ökade kraftigt jämfört med 2001. Någon närmare beskrivning av kurir- och expressmarknaden görs emellertid inte i detta avsnitt. 
 130 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Marknadssituation 
 Varor utgör en liten del av postmarknaden och omfattar både små och stora paket samt den omfattande distributionen av postorder- produkter och paketdistribution mellan företag. Närmaste konkur- rerande marknad är brevmarknaden, där lättare varor av mindre värde – t.ex. böcker, skivor, fotografier och liknande produkter ofta skickas som brev tack vare det förmånligare priset. I någon mån konkurrerar även bud och kurirverksamhet med paketverk- samheten, åtminstone i storstäderna. Den direkta konkurrensen till distribution av brev som innehåller varor och paket utgörs av van- liga godstransporter. 
 På den svenska inrikesmarknaden för lättgods hade Posten en helt dominerande ställning fram till mitten av  
 1970-talet. 
  Sedan tilltog konkurrensen från den traditionella transportsektorn, när företag som Bilspedition, ASG samt ett stort antal budfirmor bör- jade köra paket dörr till dörr mellan företag. Utvecklingen på marknaden för paket och frakttjänster kännetecknas på senare år av att stora internationella aktörer med väsentligt större hemmamark- nader och marknadstäckning har köpt upp transportbolag i Sverige. I flera fall är det internationella postföretag som köpt svenska transportföretag. Henderson och DHL/Whitney är exempel på sådana företag. 
 Figur 3:24 nedan illustrerar kommunikationsmönstret för Pos- tens pakettjänster, dvs. hur företag och privatpersoner skickar paket mellan sig. Av Postens paketförsändelser svarar företags- kunderna för 95 procent av volymerna, medan endast 5 procent härrör sig från privatpersoner. De paket som privatpersoner skickar till företag består i huvudsak av returnerade postorderpaket. Sett till samtliga paketdistributörer på den svenska marknaden blir an- delen paket som privatpersoner skickar ännu mindre, eftersom öv- riga paketdistributör så gott som uteslutande vänder sig till före- tagskunder. 
 131 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 68 % 
 Företag  
  Företag 
  
 27 % 
  
 3 % 
  
 Hushåll 
  
 Hushåll 
  
 2 % 
  
 Figur 3:24 
 . Kommunikationsmönstret för Postens lättgodstjänster 2003 (procent). 
  
 Källa 
 : Posten, 2004. 
 Jämfört med 1999 skickade privatpersoner hälften så många paket till varandra under 2003, men man skickade ca 50 procent fler paket till företag. Antalet paket som skickas från företag till privatperso- ner har också ökat. Ökningen beror enligt Svenska Postorderföre- ningen, som är de svenska postorderföretagens branschorganisa- tion, på en uppgång för postorderföretagens försäljning. Paket- strömmen mellan företag har däremot minskat med ca 8 procent mellan åren 1999 och 2003. 
 En viktig kundgrupp för paketdistributörerna är postorder- och  
 e-handelsföretag. 
  Enligt Svenska Postorderföreningen uppgår an- talet varuleveranser i Sverige till 14 miljoner, vilket är omkring en fjärdedel av det totala antalet lättgodsförsändelser som distribueras på inrikesmarknaden i Sverige. Eftersom övervägande delen av postorderföretagens kunder är privatpersoner runt om i landet har paketdistributörer som har ett rikstäckande nät av hämtställen för paketen en klar konkurrensfördel. 
 132 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Aktörer 
 De flesta transportföretag vänder sig till företagskunder. Även om det inte finns något som formellt hindrar en privatperson från att anlita dessa, krävs det i allmänhet en större volym per transport- tillfälle (transportkostnaden beräknas i regel efter kubikvolym) än vad en privatperson vanligtvis skickar. Posten är därför i stort sett den enda paketdistributör som privatpersoner och andra konsu- menter som skickar små paketvolymer kan vända sig till för rikstäckande paketbefordran i landet. 
 När det gäller företagspaket, dvs. paket som skickas av företag antingen till andra företag eller till privatpersoner, kan företags- kunderna välja mellan ett antal paketdistributörer i Sverige. För- utom Posten är de största paketdistributörerna i Sverige DHL/Whitney som ägs av tyska Posten (Deusche Post), Chavez, som ytterst ägs av Deutsche Bahn, TNT som ägs av hol- ländska Posten samt Pan Nordic Logistics (PNL) som ägs av Post Danmark och Posten Norge. Därtill kommer ett antal mindre lokala transportföretag. Posten har varit den största aktören på in- rikesmarknaden i Sverige för företagspaket med vikten 0 35 kg un- der perioden 1993 2003, trots konkurrens från ett antal paket- distributörer. Posten uppskattar sin andel på denna marknad till mellan 60 och 70 procent. 
 För närvarande är Posten och Schenker Privpak ensamma om att erbjuda paketdistribution till privatpersoner via paketombud i Wang rige. Posten och Michael uppskattar sina marknadsandelar av alla postorderpaket som skickas i Sverige till 75 80 procent respektive 20 25 procent. Enligt Svenska Postorderföreningen finns förut- sättningar för en väl fungerande konkurrens när det gäller distribu- tionen av postorderpaket i Sverige, eftersom Postens och Privpaks produktinnehåll och servicekoncept är ungefär detsamma. Posten har dock en konkurrensfördel genom att man kan erbjuda både rikstäckande brev- och paketdistribution, jämfört med de europe- iska konkurrenterna som enbart kan erbjuda paketdistribution, eftersom en inte obetydlig del av postorderförsändelserna skickas som brev. Dessutom skickar postorderföretagen ca 150 miljoner kataloger, fakturor, kundmeddelanden etc. till de svenska hushål- len. 
 24 
  
 En förutsättning för fortsatt konkurrens är dock att paketombu- den, som svarar för bland annat utlämning av paket, inte binds upp 
  
 24  
 Enligt Svenska Postorderföreningens branschfakta  
 2004-01-28 
  på  
 www.postorder.se 
 . 
 133 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 uteslutande till en viss paketdistributör. Något annat som påverkar konkurrensen är att kundgrupperna ser väldigt olika ut storleks- mässigt, vilket ger dem olika förhandlingsposition gentemot distri- butörerna. Av Svenska Postorderföreningens ca 45 medlemmar står en handfull företag för över hälften av den totala omsättningen på postordermarknaden. 
 Volym- och prisutveckling 
 Postens inrikes paketvolym har under den senaste femårsperioden uppgått till mellan 40 och 43 miljoner paket per år. De senast fem åren har antalet förmedlade inrikespaket minskat med nästan 5 pro- cent. Däremot har Postens totala volymer av förmedlade paket ökat, beroende på att utrikespaketen har ökat kraftigt de senaste åren. Det är företagens ökade internationalisering samt Postens medverkan inom det europeiska paketnätverket DPD som har möjliggjort denna utveckling. 
 Miljoner st. 
  
 50 000 
  
 45 000 
  
 40 000 
  
 35 000 
  
 30 000 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Figur 3:25 
 . Volymutveckling för Postens inrikes paketvolymer  
 1993–2003. 
  
 Källa 
 : PTS, 2004. 
 134 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Av Postens inrikes pakettjänster är tjänsten DPD Företagspaket den största, och den utgör ca två tredjedelar av Postens totala inri- kes paketvolym. Tjänsterna Postpaket, Postorderpaket och Hem- paket utgör tillsammans en knapp tredjedel av den inrikes paket- volymen. Ytterligare två pakettjänster ingår i analysen Postorder Kundretur samt en tjänst som består av en förfrankerad kartong (520 x 320 x 123mm) som tidigare har benämnts som Sverigepake- tet. I följande beskrivning kommer dock tjänsten Inrikes kartong med porto benämnas som Sverigepaketet. 
 Här redovisas bara prisutvecklingen för Posten inrikes paket, eftersom PTS endast har tillgång till dessa uppgifter och inte till uppgifter för övriga paketdistributörer. Tabellerna nedan visar att priset för de pakettjänster (Postpaket och Sverigepaket) som an- vänds av kunder som betalar kontant (hushåll och mindre företag) har ökat betydligt mer än priserna för tjänsterna Företagspaket och Hempaket som vänder sig enbart till företag. Överlag (inbegripet alla viktklasser 3, 5, 10, 15 och 20 kg) har priserna för paket- tjänster ökat med mellan 13 och 239 procentenheter mer än KPI. 
  
 Tabell 3:3.  
 Sammanfattning av prisutvecklingen för Postens inrikes pakettjänster, 1 januari 1993 – 1 januari 2003 (procent). 
  
 Pakettjänst 
  
 3 kg 
  
 10 kg 
  
 20 kg 
  
 Postpaket 
  
 120 % 
  
 105 % 
  
 95 % 
  
 Sverigepaket (kartong med porto) 
  
 253 % 
  
 Postorder Kundretur 
  
 70 % 
  
 DPD Företagspaket 16.00 
  
 75 % 
  
 70 % 
  
 75 % 
  
 Hempaket (1999 2003) 
  
 40 % 
  
 27 % 
  
 54 % 
  
 Utveckling av KPI 
  
 14 % 
  
 Källa 
 : PTS bearbetning av prisstatistik, 2004. 
  
 Tabell 3:4.  
 Prisöversikt för Postens inrikes pakettjänster  
 2003–01– 
  01, priser inkl. moms (kronor) 
  
 2003 
  
 3 kg 
  
 10 kg 
  
 20 kg 
  
 Postpaket 
  
 110 kr 
  
 170 kr 
  
 237 kr 
  
 Sverigepaket (kartong med porto) 
  
 137,50 kr 
  
 137,50 kr 
  
 137,50 kr 
  
 DPD Företagspaket 16.00 
  
 140 kr 
  
 201,25 kr 
  
 265 kr 
  
 Hempaket 
  
 140 kr 
  
 201,25 kr 
  
 265 kr 
  
 Källa 
 : PTS bearbetning av prisstatistik, 2004. 
 135 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 År 2001 började Posten med olika prislistor för kontant betalande kunder respektive avtalskunder. 
 Priset per viktklass är ca 15 procent lägre för avtalskunder jäm- fört med om kunden betalar kontant. En viktig skillnad är dock att avtalskundens pris bestäms av paketets volym 
 25  
 och att kunden betalar det högsta priset beräknat efter antingen verklig vikt eller volym. Avtalskundernas paket hanteras dessutom annorlunda, eftersom paketens volym avläses elektroniskt medan kontantkun- derna alltid betalar efter verklig vikt enligt fastställda viktintervall. 
 Eftersom kontantkundernas paketpriser fastställs mer schabloni- serat innebär detta att två identiska paket kan kosta olika beroende på om kunden betalar kontant eller är avtalskund. I regel betalar kontantkunden mer än avtalskunden. 
 Posten menar att prisskillnader mellan avtalskunder och kon- tantkunder är kostnadsmotiverade pga. att både sättet att ta betalt och hanteringen av avtalskundernas paket sker mer rationellt än den oftast styckevisa hanteringen av kontantkundernas paket. 
 I diagrammet nedan jämförs Företagspaket ekonomi mellan åren 1993 och 1998 och Postpaket för perioden 1998 och 2003 med Wang rigepaketet motsvarande period, eftersom Postpaketet och Sverige- paketet är de två pakettjänster som främst används av privatperso- ner. Postpaketet prissätts utifrån olika viktklasser, medan Sverige- paketet har ett enhetspris oavsett vikt upp till 20 kg. Detta gör Wang rigepaketet till det billigaste alternativet vid vikter över 3 kg. Trots att Simmons får väga upp till 20 kg ligger enhetspriset betydligt närmare priset för ett 3 kilos Postpaket än priset för ett Postpaket på 20 kg. Prissättningen kan förklaras av att den faktiska snittvik- ten för alla paket, även Sverigepaketet, ligger på drygt 3 kg. 
  
 25  
 Fraktpriset utgår från antagandet 280kg/m3. Volymen beräknas genom att multiplicera längd x bredd x höjd. För att beräkna volymvikten multipliceras volymen med 280 kg. Källa:  
 www.posten.se  
 samt www.btl.se/schenker 
 136 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 Pris inkl. moms 
  
 250 
  
 200 
  
 150 
  
 3 kg 
  
 100 
  
 20kg 
  
 Sverige- 
  
 50 
  
 paketet 
  
 0 
  
 1993 1994 1995 1996 1997 
  
 1998 1999 2000 2001 2002 2003 
  
 Figur 3:26 
 . Prisjämförelse inkl. moms mellan Sverigepaketet och Postpaket på 3 respektive 20 kg (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS bearbetning av prisstatistik, 2004. 
 Figur 3:27 nedan visar prisutvecklingen för DPD Företagspaket 16.00, Postpaket, Hempaket och Sverigepaketet mellan åren 1993 och 2003 för viktklassen 3 kg. Jämförelsen visar att Postpaketet sedan 1998 utgör det billigaste alternativet för paket som väger högst 3 kg; detsamma gäller för 5 kilos försändelser. När försändel- sen väger 20 kg är Sverigepaketet det billigaste alternativet, vilket också gäller om försändelserna väger 10 kg. Hempaket har under nästan hela perioden varit den dyraste tjänsten, följt av DPD Företagspaket 16.00. År 2003 höjdes dock priset för Hempaket i nivå med DPD Företagspaket. 
 137 
  
 Postmarknaden 
  
 SOU 2005:5 
  
 Pris inkl. moms 
  
 160,00 
  
 140,00 
  
 120,00 
  
 Hempaket 
  
 100,00 
  
 Postpaket 
  
 80,00 
  
 60,00 
  
 Företags- 
  
 40,00 
  
 paket16.00 
  
 Sverigepaket 
  
 20,00 
  
 0,00 
  
 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 
  
 Figur 3:27.  
 Prisjämförelse inkl. moms mellan Postens inrikes pakettjänster, 3 kg,  
 1993–2003 
  (kronor). 
  
 Källa 
 : PTS bearbetning av prisstatistik, 2004. 
 Framtida utveckling 
 De trender som kan skönjas på paketmarknaden är en ökad inter- nationalisering av företagskunderna. Den tekniska utvecklingen tillsammans med  
 EU-utvidgningen 
  har bidragit till att nya gräns- överskridande handelsmönster har skapats, och detta är en utveck- ling som förväntas fortsätta. Dessutom genomför många storföre- tag omstruktureringar som syftar till att effektivisera verksamhe- ten, bl.a. genom att man centraliserar beslutsfattandet till större geografiska områden samt koncentrerar tillverkningen till ett fåtal platser. Detta gör att antalet platser med lager minskar och att t.ex. hela Europamarknaden försörjs via ett centrallager. Målet är att hålla låga lagernivåer för att minska kapitalbindningen, vilket i sin tur leder till att lagren trycks bakåt i försörjningskedjan. Samman- taget ställer detta höga krav på logistikleverantören att hitta kund- anpassade lösningar samt att hålla hög kvalitet i leveranserna. 
 Denna utveckling speglar sig i aktörernas agerande på logistik- marknaden. För att möta kundernas behov måste företagen bli allt mer internationella och därför strukturerar man nu om sin verk- samhet. Detta har medfört en ökad koncentrering av företagen på 
 138 
  
 SOU 2005:5 
  
 Postmarknaden 
  
 den europeiska logistikmarknaden med allianser, partnerskap och uppköp som följd. De stora företagen blir allt större; exempel på detta är DHL och Henderson som bl.a. finns representerade på den svenska marknaden. Dessutom sker en ökad satsning på de områ- den som förväntas ha en god tillväxt de kommande åren paket, express, tredjepartslogistik och fjärdepartslogistik samt etable- ring av  
 one stop shopping 
 , dvs. att kunden kan hitta samtliga tjänster hos en leverantör. 
 Den totala marknaden för paket (inrikes och utrikes) kommer troligtvis att fortsätta växa de närmaste åren. Marknaden för inri- kespaket förväntas vara relativt konstant eller växande, framför allt inom områdena företagspaket samt postpaket vilka skickas av postorderföretagen. Det är främst en önskan från företagen om att hålla låga lagernivåer, tillsammans med en ökad distanshandel, som driver denna utveckling. Andelen paket som hushållen skickar, framför allt till andra hushåll, förväntas minska ytterligare de kommande åren. 
 139 
  
 4 
  
 Den samhällsomfattande posttjänsten 
  
 Posten tillhandahåller den samhällsomfattande posttjänsten utifrån vad som stadgas i postlag och postförordning samt utifrån de preci- seringar som görs i Postens tillståndsvillkor. 
 1 
  
 I detta kapitel beskriver vi hur Posten har levt upp till kraven på den samhällsomfattande tjänsten. Vi tar också upp kostnaderna för tjänsten samt alternativ finansiering. 
  
 4.1 
  
 Uppfyllelse av kraven på den samhällsomfattande tjänsten 
  
 Femdagarsservice i alla delar av landet 
 Enligt postförordningen skall det göras minst en insamling och ut- delning av försändelser varje arbetsdag, minst fem dagar i veckan. Detta krav har förtydligats i Postens tillståndsvillkor till att insam- lingen och överlämnandet skall ske helgfri måndag till fredag vid de insamlings- och utdelningsställen där tillståndshavaren hämtar och delar ut försändelser vid den tidpunkt när tillståndsvillkoren träder i kraft. 
 Uppgifter från Posten visar att 1 187 hushåll saknade  
 daglig post- utdelning  
 2002. År 1990 var motsvarande siffra 1 594 hushåll. 
 2  
 Detta innebär att det skett en viss minskning av antalet hushåll som saknar daglig utdelning under den senaste tioårsperioden. De flesta av dessa hushåll är ensligt belägna och återfinns i fjälltrakterna eller i skärgården. I stället för femdagarsservice får dessa hushåll sin post två till fyra dagar i veckan med postväska eller lantbrevbärare. 
 Postens nuvarande struktur för lantbrevbäring tillkom, liksom utdelningspolicyn, i början av  
 1960-talet. 
  Policyn förtydligades i 
  
 1 
  
 PTS dnr  
  
 01-12858/30, 
  förlängda dnr  
 04-7877/39. 
  
 2 
  
 Post- och telestyrelsen,  
  
 Service och konkurrens 2004,  
  
 PTS-ER-2004:17. 
  
 141 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten 
  
 SOU 2005:5 
  
 dialog mellan Posten och PTS under 2002 och anpassades till de senaste decenniernas demografiska förändringar. 
 Postens policy för utdelning i glesbygd innehåller bl.a. riktlinjer för hur lantbrevbärarens färdväg ska dras, service till kunder på sidovägar, grundkrav på vägar, lådsamlingars placering, värdeför- medling, särskilda regler för säsongsboende samt utsträckt service för äldre och funktionshindrade. År 2004 fanns knappt 2 500 lant- brevbärarlinjer som totalt betjänade ca 730 000 hushåll. 
 3  
 Antalet lantbrevbärarlinjer har ökat efter införandet av det nya servicenätet; sedan 2003 har ytterligare ca 15 000 hushåll fått lantbrevbärarser- vice. Denna utökning har till viss del uppvägt nedläggningen av fasta serviceställen i gles- och landsbygden. 
 4  
 Enligt PTS är statens krav när det gäller utdelningsservice i landsbygd uppfyllt genom att Posten tillämpar utdelningspolicyn i lantbrevbäringen. 
 Enligt PTS uppfyller Posten även kraven på  
 inlämning av post 
 . För inlämning för i första hand hushåll och småföretag fanns det 2004 ca 30 000 brevlådor, varav 17 000 är s.k. lantbrevbärarlådor, dvs. där lantbrevbäraren tömmer postlådan. Det motsvarar ca 33 brevlådor per 10 000 invånare, vilket kan jämföras med exempelvis Finland (16 lådor per 10 000 invånare) och Schweiz (28 brevlådor per 10 000 invånare). 
 5 
  
 Utöver brevlådenätet kan man lämna in försändelser vid vissa kontor i Postens servicenät. Dessutom erbjuds även en särskild tjänst med hämtning och utkörning direkt till kund. Det finns om- kring 15 000 fasta avtal om denna service och ungefär lika många sporadiska avtal. Slutligen kan man själv lämna in sorterade sänd- ningar vid s.k. direktinlämning på 34 platser i landet. 
 Ett servicenät som beaktar användarnas behov 
 Under 2001 inledde Posten en omstrukturering av servicenätet för brev- och pakettjänster. Bakgrunden till denna förändring var främst att efterfrågan på kassatjänster hade minskat, vilket i sin tur medförde att Postens behov av egna postkontor minskade. Därför valde man att vid omläggningen separera kassaservicen från brev- och pakettjänsten. Kassaservicen flyttades till ett fristående bolag, 
  
 3 
  
 Post- och telestyrelsen,  
 Tillgänglighet i Postens Servicenät – en lägesbeskrivning och analys 
 ,  
  
 PTS-ER-2004:38. 
  
 4 
  
 Glesbygdsverket  
  
 Årsbok 2004. 
  
 5 
  
 Post- och telestyrelsen,  
 Tillgänglighet i Postens Servicenät – en lägesbeskrivning och analys 
 ,  
  
 PTS-ER-2004:38. 
  
 142 
 Svensk Kassaservice AB, medan brev- och paketverksamheten till övervägande delen lades över på partners, t.ex. dagligvarubutiker och bensinstationer. 
 De traditionella postkontoren med ett fullständigt utbud av  
 brev-, 
  paket- och finansiella tjänster försvann när det nya service- nätet lanserades. Postkontor på entreprenad var emellertid inget nytt fenomen utan sådana hade lanserats redan 1989, när 94 post- kontor hos partner öppnades. Omstruktureringen 2001 kan därför ses som ytterligare ett steg i en redan påbörjad utveckling. 
 Figur 4:1 nedan illustrerar förändringen när det gäller Postens serviceställen mellan 1988 och 2003. Det kan konstateras att det totala antalet postserviceställen ökade mellan åren 1988 och 1989, när Postverket påbörjade införandet av postkontor hos partners. Därefter följde en konstant minskning av antalet postserviceställen fram till 2000. Därefter, i samband med omstruktureringen av ser- vicenätet, har det totala antalet serviceställen ökat avsevärt. Av figuren framgår också att antalet serviceställen hos partners ökat markant efter omläggningen och att Postens egna servicekontor minskat i antal. Det totala antalet serviceställen har stigit till samma nivå som 1989. 
 6 
  
 2500 
  
 2000 
  
 Antal 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 19881989 1990 199119921993 19941995 19961997 1998 19992000 20012002 2003 
  
 Egna kontor 
  
 Partners 
  
 Totalt 
  
 Figur 4:1.  
 Postens serviceställen 1988 2003 (antal).  
 Källa 
 : Posten AB/SIKA, 2004. 
  
 6  
  
 SIKA,  
 Postverksamhet 2002 
 . 
  
 143 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten 
  
 SOU 2005:5 
  
 Det går inte att göra en direkt jämförelse mellan antalet gamla postkontor före omläggningen och de nuvarande postservicestäl- Bell, eftersom de inte tillhandahåller samma slags tjänster. I det nya servicenätet finns tre olika servicenivåer: 
  
 Ett fullsortiment av brev- och pakettjänster som oftast till- handahålls genom detaljhandeln. 
  
 En begränsad tjänst som endast gäller brevprodukter. 
  
 Postens egna postcenter, vilka erbjuder full postservice till i första hand företag och som dessutom tillhandahåller vär- deförsändelser och vissa andra tjänster. 
  
 Det nya servicenätet har förbättrat tillgängligheten för de allra flesta kunder. Antalet serviceställen har ökat markant och öppetti- derna har förbättrats. Det är ofta möjligt för kunderna att utföra sina posttjänster på både kvällar och helger. 
 I tabell 4:1 nedan beskrivs utvecklingen av antalet postservice- ställen mellan 2001 och 2004 uppdelat på Glesbygdsverkets s.k. områdestypsindelning. Som en följd av omläggningen har antalet serviceställen med brev- och paketservice ökat från 1 452 ställen 2001 till 2 039 ställen 2004. Detta ger en total ökning med 587 ser- viceställen, eller drygt 40 procent, under perioden. Ökningen har främst skett i tätorterna, medan gles- och landsbygden däremot har upplevt en minskning av antalet serviceställen under samma period. I samband med att Posten byggde ut det nya servicenätet kunde det konstateras att det saknades tillräckligt kundunderlag för ett servi- ceställe på vissa platser, vilka då ersattes med lantbrevbäring. 
  
 Tabell 4:1.  
 Utvecklingen av antalet postserviceställen mellan 2001 och mars 2004 (antal och procent). 
  
 Områdestyp 
  
 2001 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2001 2004 
  
 Förändring 
  
 i procent 
  
 Glesbygd 
  
 129 
  
 109 
  
 99 
  
 -30 
  
 -23 
  
 Tätortsnära lands- 
  
 542 
  
 480 
  
 462 
  
 -80 
  
 -15 
  
 bygd 
  
 Tätort 
  
 781 
  
 1 498 
  
 1 478 
  
 697 
  
 +89 
  
 Totalt 
  
 1 452 
  
 2 087 
  
 2 039 
  
 587 
  
 +40 
  
 Källa 
 : Posten AB och Glesbygdsverket, mars 2004. 
 144 
 PTS genomför årligen en  
 Temo-undersökning 
  där ett representa- tivt urval av befolkningen bl.a. får bedöma tillgänglighet och service vad gäller Postens Partner. Undersökningen 2004 visade att nästan tre av fyra svarande är nöjda med tillgängligheten när det gäller öppettider hos Postens Partner, och sju av tio är nöjda med perso- nalens service. Knappt sju av tio (67 procent) är också nöjda med tillgängligheten när det gäller den tid det tar för att komma till Postens Partner och drygt sex av tio (62 procent) är nöjda när det gäller kötiderna. Temo kunde konstatera att andelen nöjda hade ökat med i genomsnitt cirka 5 procentenheter jämfört med mät- ningen 2003 för samtliga frågor om tillgänglighet och service. 
 7 
  
 Enligt PTS bedömning uppfyller Posten i dag kravet att service- nätet skall beakta användarnas behov. 
 Kvalitetskrav 
 I postdirektivet föreskrivs kvalitetsnormer för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen. 
 8  
 Målet är satt till att 85 procent av försändelserna skall vara mottagaren tillhanda tre arbetsdagar efter att de har lämnats in och att 97 procent skall vara framme efter fem arbetsdagar. Dessa  
 EU-direktiv 
  har sedan omarbetats och införlivats i den nationella lagstiftningen. 
 För att klara tidsgränserna för gränsöverskridande befordran har det svenska målet för inrikes postbefordran angetts till att minst 85 procent av de brev som lämnats in för övernattbefordran skall ha delats ut inom landet påföljande arbetsdag oavsett var i landet de lämnats in, och minst 97 procent av breven ska ha delats ut inom de tre påföljande arbetsdagarna. 
 9 
  
 Under 1997 införde Posten ett nytt mätsystem,  
 Swedish External Monitoring  
 (SWEX), för att mäta kvaliteten i brevbefordran och för att säkerställa att den svarade mot de kravs som ställs. Mät- ningen görs genom att testbrev skickas, och dessa brev följs däref- ter genom hela produktionskedjan från avsändare till mottagare. Även olika sätt att posta och dela ut brev ingår i testet. Mätning- arna utförs av ett fristående konsultföretag och systemet granska- des nyligen av Det Norske Veritas. Av de försändelser som lämnats in för övernattbefordran under 2003 kom 95,7 procent fram 
  
 7 
  
 Post- och telestyrelsen,  
 Undersökning av befolkningens post- och kassavanor 2004 
 ,  
  
 PTS-ER- 
  
  2004:9. 
  
 8 
  
 97/67/EG av den 15 december 1997. 
  
 9 
  
 Postförordningen 1993:1709. 
  
 145 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten 
  
 SOU 2005:5 
  
 påföljande arbetsdag medan 99,8 procent av försändelserna var framme inom tre arbetsdagar. 
 10  
 Posten överträffade därmed med bred marginal de krav som finns i lagstiftningen, och man motive- rar den höga kvaliteten med ett kommersiellt ställningstagande. 
 Tabell 4:2 nedan visar några andra länders måluppfyllelse när det gäller de nationella kvalitetskraven avseende andel övernattbeford- rade  
 1:a-klassbrev. 
  Uppgifterna gäller ländernas övernattbefordran av motsvarande Sveriges  
 1:a-klassbrev 
  för 2003. Tabellen visar att kvaliteten i den svenska brevbefordran är hög, även i ett internatio- nellt perspektiv. 
  
 Tabell 4:2 
 . Uppfyllelse av kvalitetskraven (procent). 
  
 Postverk 
  
 Nationella krav 
  
 Resultat 
  
 Posten Sverige 
  
 85 % 
  
 95,7 % 
  
 Posten Norge 
  
 85 % 
  
 87,7 % 
  
 Deutsche Post 
  
 80 % 
  
 94,5 % 
  
 Post Danmark 
  
 97 % 
  
 95,1 % 
  
 Källa 
 : Posten, 2004. 
 Klagomålshantering 
 I Postens tillståndsvillkor anges att tillståndshavaren årligen skall rapportera antalet klagomål beträffande samtliga samhällsomfat- tande tjänster. Posten skall även beskriva vilka olika kategorier av klagomål som tagits emot samt redogöra för hur dessa klagomål har hanterats. 
 11 
  
 Tabellerna 4:3 och 4:5 nedan visar det totala antalet klagomål när det gäller inrikes respektive utrikes brev och paket samt vad kla- gomålen främst gäller. Antalet klagomål beträffande brev har mins- kat något medan de ökat på paketsidan. Fortfarande är dock antalet klagomål mycket lågt i förhållande till de försäljningsvolymer som Posten har för de redovisade tjänsterna. Antalet klagomål på för- svunna försändelser har minskat för alla redovisade tjänster. Enligt Postens bedömning är detta en effekt av den höga leveranssäkerhet som Posten har haft på både brev och paket under hela 2003. 
 12 
  
 10 
  
 Post- och telestyrelsen,  
  
 Service och konkurrens 2004 
 ,  
 PTS-ER-2004:17. 
  
 11 
  
 Postens tillståndsvillkor 2.3, dnr  
  
 01-12858/30, 
  dnr  
 04-7877/39. 
  
 12 
  
 Post- och telestyrelsen,  
  
 Service och konkurrens 2004,  
  
 PTS-ER-2004:17. 
  
 146 
  
 Tabell 4:3.  
 Andelen klagomål i förhållande till det totala antalet försändelser 2003 (procent). 
  
 Totala antalet för- 
  
 Procent av totala 
  
 Procent av totala 
  
 sändelser 
  
 antalet med klago- 
  
 antalet där kompen- 
  
 mål 
  
 sation betalats ut 
  
 Inrikes brev 
  
 1 257 600 000 
  
 0,002 % 
  
 - 
  
 Utrikes brev 
  
 51 225 984 
  
 0,017 % 
  
 - 
  
 Inrikes paket 
  
 11 936 000 
  
 0,214 % 
  
 0,076 % 
  
 Utrikes paket 
  
 369 000 
  
 1,915 % 
  
 0,121 % 
  
 Källa 
 : PTS,  
 Service och konkurrens 2004 
 ,  
  
 PTS-ER-2004:17, 
  
  s. 26. 
  
 Tabell 4:4.  
 Totalt antal klagomål 2003 samt orsak till klagomålet (antal). 
  
 Antal klagomål 
  
 Antal klagomål där kompensation utgått- 
  
 betalats ut 
  
 Alla kategorier 
  
 70 486 
  
 9 670 
  
 Saknad försändelse 
  
 40 115 
  
 2 370 
  
 Försenad försändelse 
  
 2 221 
  
 0 
  
 Skadad försändelse 
  
 3 838 
  
 740 
  
 Källa 
 : PTS,  
 Service och konkurrens 2004 
 ,  
  
 PTS-ER-2004:17, 
  
  s. 25. 
  
 Ett annat mått för att bedöma Postens servicenivå är att se till de egna mätningar som Posten genomför årligen bland kunderna, det s.k. nöjdkundindex (NKI). Metoden bygger på vedertagna statis- tiska analysmetoder och mätningen genomförs löpande under hela året. Kunderna får betygsätta enskilda faktorer som påverkar kundnöjdheten, exempelvis tillförlitlighet, tjänsteutbud, bemö- tande och väntetider. En analys av perioden  
 1991–2003 
  visar att index har varierat mellan olika år men i relativt liten omfattning. 
 Under perioden 1992 till 1996 varierade kundernas nöjdhet mel- lan 70 och 75 på en  
 100-gradig 
  skala. Metoden för beräkning av NKI ändrades 1997 vilket till stor del kan förklara varför värdena ligger på en tydligt lägre nivå sedan dess. Mellan 1997 och 2003 har resultaten fluktuerat runt 60 på samma skala. En annan förklaring till förändringen av resultaten 1997 kan vara Postens kraftiga pris- höjningar detta år, ca 30 procent, vilket troligtvis medförde ett ökat missnöje åtminstone bland privatkunderna. 
 147 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten 
  
 SOU 2005:5 
  
 Ett annat sätt att mäta privatpersonernas och de små företagens nöjdhet gällande Postens service är att studera ett s.k. lokalt servi- ceindex (LSI). Värden för detta finns tillgängliga för perioden 2001 2004. Vid införandet av det nya servicenätet sjönk det lokala serviceindexet markant. Kundernas nöjdhet är fortfarande avsevärt lägre än tidigare, men sedan andra halvan 2003 har trenden vänt svagt uppåt. 
 Enhetliga och rimliga priser 
 Priserna för den samhällsomfattande posttjänsten skall vara enhet- liga och rimliga. Utredningen bedömer att Posten i huvudsak har uppfyllt detta krav eftersom priserna för den samhällsomfattande tjänsten i huvudsak faller under pristaket. Det har dock i många fall varit svårt för tillsynsmyndigheten att utöva tillsyn över om samt- liga rabatter, vid exempelvis sändningar, har varit kostnadsmotive- rade. 
  
 4.2 
  
 Kostnaderna för den samhällsomfattande tjänsten 
  
 Ett antal beräkningar av kostnaderna för den samhällsomfattande posttjänsten har gjorts under de senaste åren. Det är dock inte helt okomplicerat att göra dessa beräkningar eftersom det visat sig svårt att härleda de merkostnader i postverksamheten som följer med den samhällsomfattande tjänsten. En annan svårighet är att räkna fram de intäkter som uppstår till följd av att tjänsten också erbjuds som en del av en kommersiell affärsverksamhet. Vi har valt att sammanställa befintliga beräkningar, och därefter anger vi ett tro- ligt intervall för kostnaderna för den samhällsomfattande tjänsten. 
 Den senaste svenska beräkningen gjordes i departementspro- memorian  
 Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet 
 . 
 13  
 I den an- ges att en stor del av de merkostnader som Posten fört fram som uttalade respektive upplevda statliga krav är kostnader som Posten ändå måste bära för att upprätthålla sin egen kommersiellt motive- rade posttjänst. Den prognos som i detta sammanhang gjordes t.o.m. 2003 visade en fallande vinstmarginal inom brevverksamhe- ten. Enligt rapporten beror dock inte detta på kraven avseende den samhällsomfattande tjänsten utan på marknadens utveckling och 
  
 13  
  
 Ds 1997:58  
 Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet. 
 148 
 konkurrensen från ny teknik. Dessa faktorer bedömdes leda till en prisanpassning och viss volymminskning av antalet fysiska försän- delser. Den slutliga uppskattningen stannade vid att Postens verk- liga merkostnader för att upprätthålla den samhällsomfattande tjänsten kunde motsvara ca 100 miljoner kronor. 
 Norska Posten har uppskattat kostnaden för den samhällsom- fattande posttjänsten i Norge. Kostnaderna för tjänsten beräknas uppgår till 2 procent av försäljningen för Posten Norge. Den norska staten betalar en ersättning till Posten Norge, som har mo- nopol på brevbefordran, enligt denna kalkyl. För 2004 innebar det att Posten Norge fick ett bidrag för den samhällsomfattande tjänsten motsvarande 316 miljoner norska kronor. 
 Samtidigt har man angett att ett mer flexibelt åtagande när det gäller posttjänsten kan innebära att tjänsten inte behöver medföra några merkostnader över huvud taget. Det som avses är frekvensen i utdelningen, som i dag är sex dagar i veckan i Norge. 
 14 
  
 Konsultföretaget NERA genomförde 1998 en studie av kostna- derna för att tillhandahålla samhällsomfattande posttjänster i åtta  
 EU-länder. 
  De länder som studerades var Österrike, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Portugal och Storbritannien. Enligt NERA är merkostnaden lägre än 0,5 procent av omsätt- ningen för postoperatörerna. 
 15 
  
 De här refererade studierna visar att kostnaderna för den sam- hällsomfattande posttjänsten skulle motsvara mellan 0,5 och 2 procent av postoperatörens omsättning. År 2003 omsatte Postens rörelsegren  
 Meddelande och logistik  
 ca 23miljarder kronor. 
 16  
 Inter- vallet 0,5 till 2 procent innebär därmed att kostnaderna för post- tjänsten kan uppgå till mellan 115 till 460 miljoner kronor. 
 Den norska procentsatsen (2 procent av omsättningen) baseras alltså på utdelning sex dagar per vecka. Det bör dock framhållas att den beräknade kostnaden ej tar hänsyn till de omfattande intäkter som följer av att vara rikstäckande, den visar således inte den finan- siella belastningen utan bara kostnaderna för detta. 
  
 14 
  
 Posten Norge, Edwards  
 The Universal Serice Obligation – a strategic perspective on service level and cost – Calculating the burden of the USO – the Norwegian experience. 
  
 15 
  
 NERA (1998),  
 Costing and Financing of Universal Service Obligations in the Postal Sector in the European Union,  
 Final Report for EC DG XIII 
  
 . 
  
 16 
  
 Källa PTS: I koncernen står rörelsegrenen  
  
 Meddelanden och logistik  
 för all försäljning utom försäljningen inom rörelsegrenen  
 Kassaservice 
  
 . 
  
 149 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten 
  
 SOU 2005:5 
  
 4.3 
  
 Alternativa finansieringsmodeller 
  
 I de allra flesta länder upprätthålls den samhällsomfattande post- tjänsten av det nationella postföretaget. Denna modell gäller, som tidigare beskrivits, även i Sverige. Det finns några alternativa sätt att finansiera kostnaderna för en samhällsomfattande tjänst. Vi redovisar här tre alternativa modeller – solidarisk finansiering, kon- cessionsavgifter samt upphandling. 
 Solidarisk finansiering 
 En ofta presenterad princip för att finansiera den samhällsomfat- tande posttjänsten är någon form av solidarisk finansiering. Denna princip bygger på att alla som är verksamma på marknaden skall vara med och finansiera den samhällsomfattande tjänsten. I depar- tementspromemorian  
 Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet  
 presenteras ett förslag där avgifter från samtliga tillståndshavare skall bidra till att finansiera den samhällsomfattande posttjänsten. 
 Förslaget bygger på årliga avgifter från tillståndshavarna, där av- giften räknas fram utifrån tillståndshavarens förmedling av brevför- sändelser närmast föregående år. Konkret föreslogs att avgiften skulle vara 3 öre per förmedlad försändelse. 
 17  
 Avgiften skulle vara låg för att inte begränsa marknadstillträdet eller verka konkurrens- hämmande. Den i postdirektivet möjliggjorda kompensationsfon- den för finansiering av den samhällsomfattande posttjänsten är en variant av solidarisk finansiering. Enligt vad vi erfarit används inte denna finansieringsform på postområdet i något av de länder som utredningen har studerat. 
 Koncessionsavgifter 
 Ett besläktat alternativ till solidarisk finansiering är ett system med koncessionsavgifter. Ett land som har valt denna lösning är Finland, som har en liberaliserad postmarknad sedan 1994. Regu- latörsmyndigheten Kommunikationsverket bevakar att marknaden uppfyller kraven för den samhällsomfattande posttjänsten. 
 För att bedriva postverksamhet i Finland krävs ett tillstånd som är förenat med en avgift till finska staten. Avgiften beräknas enligt 
  
 17  
  
 Ds 1997:58  
 Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet. 
 150 
 en procentsats på  
 5–20 
  procent av postföretagets intäkter, bero- ende på befolkningstätheten i det område licensen omfattar. Den operatör som enbart är verksam i en tätort betalar en koncessions- avgift på 20 procent, och denna avgift minskar sedan i relation till hur stort område operatören täcker och befolkningstätheten i om- rådet. För den operatör som täcker hela landet utgår ingen avgift. 
 18 
  
 Den viktiga skillnaden mellan solidarisk finansiering och konces- sionsavgifter är att alla operatörer på marknaden bidrar till den samhällsomfattande tjänsten i det förra fallet, medan insatsen kan variera med utdelningsområdets struktur och omfattning i det senare fallet, som t.ex. i Finland, där den rikstäckande operatören inte betalar någon koncessionsavgift alls. 
 Enligt det finska Kommunikationsverket har utformningen av koncessionssystemet medverkat till att ingen konkurrerande post- operatör har etablerats i Finland. 
 Upphandling 
 Såväl solidarisk finansiering som koncessionsavgifter kan kombine- ras med ett system där tjänsterna upphandlas i konkurrens. Medel för upphandling skulle även kunna anvisas i statsbudgeten utan att motsvarande summa tas in i form av avgifter från operatörerna. Denna modell har diskuterats i Sverige 
 19  
 med avsikten att låta till- ståndsmyndigheten på postområdet upphandla s.k. grundläggande postservice i konkurrens. I det förslaget skulle medlen anvisas över statsbudgeten, och motsvarande belopp skulle därefter tas in genom någon form av avgift i samband med tillståndsgivningen. 
 Enligt vad vi erfarit används inte denna finansieringsform på postområdet i något av de länder som vi har studerat. 
 En möjlig fördel med ett system där alla operatörer på markna- den bidrar till finansieringen av den samhällsomfattande tjänsten är att detta kan utöva ett visst rationaliseringstryck, jämfört med en situation där tjänsten skattefinansieras, eftersom ökade kostnader i ett sådant fall även drabbar utföraren. 
  
 18 
  
 Ds 1997:58  
 Statens ansvar på post- och betaltjänstområdet. 
  
 19 
  
 Ds 1995:76  
 Post- och kassaservice för alla 
 . 
  
 151 
 5 Internationell utblick 
  
 5.1 
  
 Norge 
  
 Den norska postmarknaden domineras av det statliga företaget Posten Norge AS (Posten Norge). På brevmarknaden, som om- satte omkring 7,5 miljarder norska kronor 2002, befordrade Posten Norge 99,7 procent av breven och 99,9 procent av posttidningarna. Posten Norges marknadsandelar för befordran av oadresserad direktreklam (ODR) uppgick till 79,5 procent och för befordran av dagstidningar till 36,9 procent. 
 Den samhällsomfattande posttjänsten fastställs i postlagen, före- skriften om förmedling av rikstäckande postsändningar och i kon- cessionen till Posten Norge, och den innebär bl.a. följande: 
  
 rikstäckande postsändning omfattande brev och tidningar m.m. som väger upp till 2 kg och paket som väger upp till 20 kg till rimligt pris och med god kvalitet, med insamling och utdelning av post sex dagar i veckan 
  
 minst ett fast serviceställe i varje kommun med lokalt anpas- sade öppettider alla vardagar 
  
 god tillgänglighet genom ett tillräckligt antal brevlådor för in- samling av post. 
  
 Posten Norge har krav på sig att 85 procent av den inrikes priorite- rade brevposten  
 (A-post) 
  skall vara framme dagen efter inlämnan- det. Kravet gäller genomsnittet för ett kvartal och är alltså ingen tidsgaranti för varje enskild sändning. Om förmedlingen i ett bestämt område inte fungerar tillfredsställande över tiden, kan detta dock vara ett brott mot koncessionsvillkoren. Posten Norge har tidigare haft problem med att uppfylla kravet, men sedan fjärde kvartalet 2000 har man klarat det. 
 153 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 För 2004 betalar staten 316 miljoner norska kronor till Posten Norge som ersättning för företagsekonomiskt olönsamma post- tjänster. 
 Posten Norge har till utgången av 2005 ensamrätt på regelbun- den befordran av adresserade inrikes försändelser och inkommande post från utlandet med en vikt upp till 100 gram och med ett pris upp till tre gånger grundtaxan för ett inrikes prioriterat brev i för- sta viktklassen. Den 1 januari 2006 kommer denna ensamrätt enligt postlagen att minskas till försändelser med en vikt upp till 50 gram med ett pris upp till två och en halv gånger grundtaxan för ett inri- kes prioriterat brev av första viktklassen. 
 I ett remitterat förslag från Samferdselsdepartementet den 5 maj 2004 vad gäller rapporten  
 Konkurrense på postmarkedet  
 föreslås att Posten Norges monopol avvecklas den 1 januari 2007. 
 Rikstäckande postsändning skall tillhandahållas till kostnadsba- serade priser. Ett geografiskt enhetsporto skall gälla för posttjäns- ter som omfattas av ensamrätten. I december 2003 ålade den norska tillsynsmyndigheten  
 Post- og teletilsynet  
 Posten Norge att dra till- baka aviserade prisökningar för brev mellan 100 och 350 gram. Vidare beordrades prissänkningar med minst 10 procent för vikt- klasser över 350 gram, där rörelsemarginalen för 2002 konstatera- des ligga så högt som 23 procent. Som skäl för dessa åtgärder angavs postlagens krav på kostnadsbaserade priser. Portot för för- sändelser med en vikt upp till 100 gram skall godkännas av Sam- ferdselsdepartementet efter förslag från Posten Norge. 
 Enligt den norska postlagen krävs koncession från Samferdsels- departementet för att bedriva rikstäckande regelbunden postsänd- ning. En postoperatör som förmedlar adresserade postsändningar behöver dock endast anmäla verksamheten till Post- og teletilsynet. Postlagstiftningen ställer dessutom upp vissa krav på hur postope- ratörer bedriver verksamheten. 
 Norge, som omfattas av  
 EES-avtalet, 
  följer postdirektivets före- skrifter i den nationella lagstiftningen. 
  
 5.2 
  
 Finland 
  
 Posten Finland Abp är för närvarande den enda postoperatör som bedriver sådan postverksamhet som fordrar tillstånd i Finland. År 2001 blev den statsägda postkoncernen ett publikt aktiebolag som 2002 omsatte 1 112 miljoner euro. Lagen om posttjänster omfattar 
 154 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 dock inte alla posttjänster; t.ex. gäller den inte transport och utdel- ning av tidningar och tidskrifter. I övrigt tar lagen främst sikte på de samhällsomfattande tjänsterna. 
 Postmarknaden i Finland avreglerades helt 1994. Några mark- nadsinträden av nya aktörer har dock inte ägt rum. Två viktiga skäl till detta torde vara de kvalitetskrav och finansiella villkor som upp- ställs för nya operatörer. 
 1  
 Den finska postlagen ställer nämligen krav på att varje postoperatör inte bara den som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster skall dela ut och samla in post dagligen. Dessutom är en operatör som väljer att etablera sig i en tättbefolkad del av landet, t.ex. i Helsingforsområdet, skyldig att betala en avgift för att finansiera tillhandahållandet av samhällsom- fattande tjänster i glesare befolkade delar av landet. Enligt det finska Kommunikationsverket är anledningarna till att inga kon- kurrerande postoperatörer har startat brevverksamhet i Finland dels de sjunkande brevvolymerna, dels utformningen av avgifterna för nyetablerade postföretag. 
 Den samhällsomfattande posttjänsten definieras i den finska  
 lagen om posttjänster 
  
 2  
 som befordran av brev som väger upp till 2 kg, postpaket som väger upp till 10 kg, till landet ankommande för- sändelser som väger högst 30 kg samt tjänster som gäller rekom- menderade och assurerade försändelser. 
 I varje kommun skall det enligt lag finnas åtminstone ett verk- samhetsställe som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster. Insamlingsställen (brevlådor m.m.) skall placeras inom rimligt av- stånd från användarnas bostad. 
 Till de samhällsomfattande posttjänsterna hör minst en insam- ling och utdelning varje arbetsdag. Detta krav gäller för alla postfö- retag. Av de inhemska brevförsändelser som ingår i de samhälls- omfattande posttjänsterna skall minst 95 procent av försändelserna som har lämnats in för att delas ut följande arbetsdag vara framme följande arbetsdag. Detta krav uppfylls. 
 3  
 Postpaketen skall delas ut inom rimlig tid. Kravet på insamling och utdelning för hushåll belägna i svårtillgängliga skärgårds- eller ödemarksområden är minskat till minst en gång per vecka. Antalet sådana hushåll får uppgå till höst 300 stycken. 
 Den allmänna styrningen och utvecklandet av postverksamheten ankommer på det finska Kommunikationsministeriet.  
 Kommuni- 
  
 1 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 61. 
  
 2 
  
 Lagen trädde i kraft den 1 januari 2002. 
  
 3 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 173. 
  
 155 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 kationsverket  
 är tillsynsmyndighet enligt lagen om posttjänster, och man bevakar att marknaden uppfyller kraven för den samhällsom- fattande posttjänsten. Till sin hjälp har Kommunikationsverket en delegation för postärenden som är ett rådgivande organ med repre- sentanter för konsumenterna, företagen, postverken och myndig- heterna. Kommunikationsverket har även till uppgift att säkerställa postgången genom att hantera obeställbara postförsändelser. 
 Priserna för samhällsomfattande posttjänster skall vara skäliga, opartiska samt sådana att tjänsterna är tillgängliga för alla använ- dare. Priserna för vanliga brevförsändelser som skall delas ut påföl- jande arbetsdag och som ingår i de samhällsomfattande posttjäns- terna skall vara enhetliga över landet. Skyldigheten gäller allmänt tillämpligt betalningssätt för enstaka brev. En enhetlig prissättning hindrar dock inte tillhandahållaren av samhällsomfattande post- tjänster från att ingå enskilda prisavtal med kunderna. Priserna skall anpassas till kostnaderna. Finland har inget pristakssystem utan Kommunikationsverket granskar vid behov Posten Finlands pris- sättning i efterhand från fall till fall. 
 I Finland krävs koncession för att bedriva postverksamhet som omfattas av lagen om posttjänster. Koncessionen är förenad med en avgift till finska staten som regleras i förordningen om Kommuni- kationsverkets avgifter. Avgiften beräknas efter en procentsats på mellan 5 och 20 procent av postföretagets intäkter, beroende på befolkningstätheten i det område där koncessionen gäller. Endast en koncession har beviljats, utöver Posten Finland. Någon post- verksamhet inleddes dock aldrig och koncessionsperioden har nu löpt ut. 
 I den finska postlagen regleras krav på samarbete mellan postfö- retag när det gäller dels skyldigheten att eftersända post i visst fall, dels tillgången till postboxar och liknande anordningar. Skyldighe- ten till eftersändning gäller när en brevförsändelse som av misstag inlämnats till postföretaget för förmedling skall vidarebefordras av företaget för att förmedlas av ett annat postföretag, om mottaga- rens adress inte är belägen inom det förstnämnda företagets kon- cessionsområde. Avtalsvillkoren mellan postföretagen skall vara rättvisa och rimliga, och de skall innehålla överlåtelsevillkoren och grunderna för prissättningen. Avtalsvillkoren skall godkännas av Kommunikationsverket som också kan kräva att avtalet ändras om man anser att villkoren inte följer lagen. 
 156 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 5.3 
  
 Danmark 
  
 Den danska postmarknaden domineras av det statliga aktiebolaget Post Danmark A/S (Post Danmark) som 2003 hade en marknads- andel för brevpost på 98 procent. 
 4  
 Post Danmark bolagiserades 2002. I det danska regeringsprogrammet 2004 ingick insatser för en liberalisering av postmarknaden och förberedelser för en privatise- ring av Post Danmark. En ny lag,  
 lov om postbefordring  
 (nr 472 av den 9 juni 2004), som reglerar postverksamheten har nyligen anta- gits. Lagen gäller förvärvsmässig postbefordran av försändelser som väger upp till 20 kg. Genom lagen fastställs en befordringsplikt för en bastjänst till ett enhetligt pris över hela landet, vilken alla använ- dare kan använda sig av. Detta kan förenas med en ensamrätt för vissa slag av försändelser. Lagen innehåller också bestämmelser om vilka villkor i form av rättigheter och skyldigheter som skall gälla för Post Danmarks befordringsplikt i ett rikstäckande nät.  
 Faerd- selstyrelsen 
 , som är en myndighet under Trafikministeriet, utövar tillsyn över postområdet enligt lagen om postverksamhet. 
 Post Danmark tillhandahåller den samhällsomfattande post- tjänsten (USO) som bl.a. innebär utdelning sex dagar per vecka och krav på ett enhetligt porto för hela landet. Post Danmark har koncession på att utföra befordringsplikten. Post Danmark har monopol på befordran av försändelser som väger upp till 100 gram. Viktklassen för monopolet kommer dock att sänkas till 50 gram 2005. Genom detta öppnas marknaden ytterligare för konkurrens. Ensamrätten omfattar däremot inte försändelser med tryckt likar- tat innehåll som befordras i genomskinligt emballage. 
 Kvaliteten på den samhällsomfattande posttjänsten är hög. Av den prioriterade posten levereras 95 procent dagen efter inlämnan- det. 
 5  
 Kvalitetsmålet är att 97 procent av sådan post skall levereras dagen efter inlämnandet. 
 Post Danmark är också skyldigt enligt lag att upprätthålla ett rikstäckande postkontorsnät. Den 31 december 2003 hade bolaget 1 019 postkontor, varav 339 i egen drift och 577 postbutiker exem- pelvis hos lokala handlare samt 103 butiker med begränsad service. 
 Ett pristak begränsar portohöjningar för brev med en vikt under 100 gram. 
 Utöver den verksamhet som har med befordringsplikten och koncessionen för Post Danmark att göra innehåller lagen vissa 
  
 4 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 193. 
  
 5 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 193. 
  
 157 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 generella krav på dem som bedriver postverksamhet angående anmälningsplikt, skyldighet att lämna information och skydd för brevhemligheten m.m. Anmälningsplikten omfattar även paketbe- fordringsföretag. Det finns därför ett stort antal anmälda postverk- samheter i Danmark. 
 Det finns i dag inga bestämmelser som tillförsäkrar andra ope- ratörer och postkunder tillgång till Post Danmarks rikstäckande nät eller delar av detta. Andra som bedriver postverksamhet kom- mer dock med den nya lagen att mot betalning att få tillgång till vissa uppgifter i Post Danmarks databaser över mottagare. 
 Den danska postlagen innehåller även en bestämmelse som regle- rar vad som skall hända med en försändelse som felaktigt kommer en annan postverksamhet tillhanda i samband med befordran. 
  
 5.4 
  
 Förenade kungariket 
  
 Den brittiska postmarknaden är en av de största i Europa. Den domineras av det statliga Royal Mail Group Plc (Royal Mail) som har 99,7 procent av brevmarknaden. 
 6  
 Vid sidan om Royal Mail fanns första halvåret 2003 sju aktiva operatörer.  
 Postcomm  
 (eg. The Postal Services Commission) är tillsynsmyndighet och har därtill med stöd av den brittiska postlagen,  
 Postal Services Act 2000 
 , stora regulativa befogenheter. Dessutom finns ett fristående organ som handlägger frågor som rör konsumentskydd inom postområdet, Postwatch (eg. The Consumer Council for Postal Services). 
 Den brittiska postmarknaden är en av de postmarknader i Europa som alltjämt har en växande volym. Tvärt emot tidigare prognoser har den totala volymen brev ökat med omkring 2 procent per år under de senaste tre åren. När det gäller priorite- rad post levereras ca 90 procent dagen efter inlämnandet. 
 7 
  
 Den samhällsomfattande tjänsten fastläggs i den brittiska postla- gen och i tillståndsvillkoren för Royal Mail. Ramen för den sam- hällsomfattande tjänsten anges i postlagen. Lagen kräver att sådana tjänster skall tillhandahålla insamling och leverans varje arbetsdag till ett överkomligt och enhetligt pris, enligt klara definierade stan- darder för kvalitet på tjänsten. Postcomm ges i lagen befogenhet att 
  
 6 
  
 Postcomm,  
  
 The UK Letters Market 20002003 
 , januari. 2004, s. 29; mätt som andel av intäkter (99,73procent) eller volym (99,75 procent). 
  
 7 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 173. 
  
 158 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 säkerställa tillhandahållandet av tjänsten på det sätt man anser vara bäst. 
 Enligt tillståndet skall Royal Mail tillhandahålla en samhällsom- fattande posttjänst över hela landet. Det finns dock ingen klar spe- cifikation ens i tillståndsvillkoren över vilka produkter som ingår i den brittiska samhällsomfattande posttjänsten. Historiskt sett har samtliga Royal Mails hundratals produkter förmodats ingå i den samhällsomfattande posttjänsten. Samtidigt framgår av tillstånds- villkoren vilka tjänster Royal Mail alltid måste hålla förtecknade och som skall tillhandahållas användare, och vilka minimistandarder som skall gälla för tjänsten. Förteckningen får ändras men bara efter ett föreskrivet samrådsförfarande med Postcomm och Post- watch. 
 Samtidigt anges på annat håll i tillståndet vilka tjänster som skall tillhandahållas och för vilka tjänster priserna är reglerade. I ett pågående arbete har Postcomm börjat definiera vilka tjänster som framdeles skall ingå i den samhällsomfattande posttjänsten. 
 I allmänna termer skall följande tjänster ingå: 
  
 prioriterade och  
  
 icke-prioriterade 
  posttjänster gällande brev och paket som väger upp till 2 kg, även sändningar 
  
 icke-prioriterad 
  
  pakettjänst gällande brev och paket som väger upp till 20 kg 
  
 rekommenderad och assurerad tjänst 
  
 en uppsättning stödfunktioner, t.ex. inlämningskvitto, eftersändning och förvaring av post 
  
 utgående utrikes tjänster för postförsändelser och rekom- menderade samt assurerade försändelser, dock inte sänd- ningar. 
  
 Postcomm anser att man bäst tillförsäkrar ett fortsatt tillhandahål- lande av den samhällsomfattande posttjänsten genom att upp- muntra till konkurrens. Postcomm anser dock att avregleringen måste ske stegvis. 
 Ensamrätten för Royal Mail omfattar sedan januari 2003 beford- ran av brev med vikt understigande 100 gram eller med ett porto under 80 Erickson (ca 10 kronor) och en sändningsstorlek på upp till 4 000 brev. Monopolet omfattar däremot inte inleverans av egna brev till terminaler eller insamling av post åt andra för sådan inleve- rans till Royal Mail som bedrivs av s.k.  
 consolidators 
 , dvs. sådana 
 159 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 som samlar upp post från slutkunderna för vidare distribution. Monopolet avser endast utdelningsledet. 
 Postcomm har sedan 2002 en dagordning för att införa konkur- rens på postmarknaden. Denna dagordning har hittills bestått av tre steg, där det sista steget, som är planerat till den 1 april 2007, inne- bär helt fri konkurrens på brevmarknaden. Det första steget, som togs den 1 januari 2003, innebär bl.a. fri konkurrens för brevsänd- ningar med fler än 4 000 försändelser, vilket motsvarar omkring 30 procent av brevmarknadens totala omsättning. Det andra steget, som planeras börja gälla den 1 april 2005, kommer att innebära att omkring 60 procent av brevmarknadens totala omsättning utsätts för konkurrens genom att man justerar tröskeln för sändningar till omkring 500 försändelser. I en rapport från september 2004 lämnar dock Postcomm förslag på en ny tidtabell för öppnandet av mark- naden för konkurrens. Rapporten har sänts ut på remiss. Förslaget innebär att marknaden skall öppnas för konkurrens fullt ut från den 1 januari 2006. Samtidigt föreslås att det första steget i den nuvarande tidtabellen förlängs med 9 månader. 
 Royal Mail har alltjämt en rad konkurrensfördelar gentemot nya operatörer. Ett exempel är den momsbefrielse som företaget åtnjuter. Denna lagstiftade rättighet innebär att Royal Mail, till skillnad från övriga operatörer, slipper ta ut moms på befordran. Detta är en stor konkurrensfördel i försäljningen till finansiella företag, t.ex. banker, försäkringsbolag och pensionsförvaltare, vilka i sin tur inte har någon avdragsrätt för momskostnader. Andra exempel på fördelar är den förenklade tullprocess enligt vilken Royal Mails gränsöverskridande försändelser hanteras samt rätten till fri parkering för Royal Mails tjänstefordon. 
 Postcomm reglerar Royal Mails priser för ett stort antal tjänster. Prisregleringen återfinns i tillståndsvillkoren för Royal Mail och den bygger på ett antal parametrar. Det index som används är detaljhandelsprisindex (eng.  
 Retail Price Index – RPI 
 , som offent- liggörs av  
 Office for National Statistics 
 ). Prisregleringen tar även hänsyn till uppnådd kvalitet på tjänsterna. Postcomm införde i april 2001 ett tvåårigt prisstopp för de flesta av Royal Mails produkter. 
 Regeringen har gett Royal Mail betydande frihet att utveckla den kommersiella verksamheten samtidigt som Postcomm 2003 införde en treårig pristaksmodell som kallas  
 overall price cap 
 , vilken ger Royal Mail en viss frihet att justera produktspecifika priser i sitt sortiment så länge som det totala prisläget klarar pristaket. En översyn av prisregleringen skall göras, där Royal Mails kostnader i 
 160 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 framtiden och volymer kommer att utredas. En ny prisreglering är tänkt att börja tillämpas från april 2006. 
 Postoperatörer som befordrar brev med en vikt understigande 350 gram till ett porto under 1 brittiskt pund (drygt 13 kronor) måste ha licens från Postcomm för att bedriva verksamhet. 
 Med stöd av sin rätt enligt postlagen att ställa upp tillståndsvill- kor, och uppdraget enligt postlagen att gynna användarnas intres- sen genom att främja konkurrensen mellan postoperatörer, har Postcomm infört tillståndsvillkor för Royal Mail som innebär en skyldighet att förhandla om tillträde till de egna anordningarna för postverksamhet med andra postoperatörer eller användare som begär det. Avtal som följer på sådana förhandlingar skall innebära en rimlig fördelning av kostnader samt vara  
 icke-diskriminerande. 
  Om förhandlingar inte leder till en överenskommelse kan den som vill få tillträde till Royal Mails anordningar vända sig till Postcomm som då enligt en fastställd procedur ytterst kan föreskriva om till- träde. Den 10 februari 2004 undertecknades det första avtalet enligt vilket en konkurrent ,UK Mail, garanteras tillträde till monopolis- tens utdelningsnät till ett förhandlat och reducerat fast pris per för- sändelse i relation till Royals Mails prislista. Priset varierar bero- ende på vikt och sorteringsgrad m.m. Avtalet innehåller olika nivåer för olika typer av försändelser. Numera har även det neder- ländska TPG och Deutsche Post slutit avtal med Royal Mail om tillträde. 
  
 5.5 
  
 Tyskland 
  
 Den tyska postmarknaden är en av de största i Europa. Den domi- neras av det börsnoterade bolaget Deutsche Post AG (DPAG) som hade en omsättning över 40 miljarder euro 2003. Den tyska reger- ingen innehar för närvarande en aktiemajoritet i bolaget genom direkt och indirekt ägande. En avsiktsförklaring har dock lämnats om att det statliga ägandet skall minskas under en femårsperiod. 
 Brevmarknaden, som omsatte 10,4 miljarder euro 2002, består till största delen av produkter där DPAG har monopol och därut- över av en mindre del som är konkurrensutsatt. DPAG stod 2002 för 96,8 procent av brevmarknadens totala omsättning och 91 procent av den konkurrensutsatta delmarknaden. Företaget hade ca 23 procent av brevmarknaden 2002 efter intäkter, och ungefär 
 161 
 Internationell utblick SOU 2005:5 
 samma andel av marknaden för kurirpost, paket och express (den s.k.  
 CEP-marknaden) 
  2001 efter intäkter inom EU. 
 8 
  
 Företaget har aktivt förvärvat företag i andra länder inom mark- naderna för brev och oadresserade försändelser, paket och express- tjänster samt logistik. Beträffande marknaderna utomlands för brev och oadresserade försändelser har bolaget inriktat sig på de brit- tiska och nederländska marknaderna. 
 Under paraplynamnet  
 DHL  
 för expresstjänster och logistik för- söker företaget etablera ett av världens största logistikföretag. 
 Posttjänster regleras i den tyska postlagen,  
 Postgesetz 
 , som trädde i kraft den 1 januari 1998. 
 Den samhällsomfattande posttjänsten är väl definierad i en för- ordning utfärdad av regeringen. Denna förordning omfattar be- fordran av brev som väger upp till 2 kg och paket som väger upp till 20 kg, inkl. böcker, kataloger, tidningar och tidskrifter. Vidare skall det enligt förordningen bl.a. finnas möjlighet att rekommendera och assurera brev samt skicka och ta emot brevpostförskott och expressbrev. 
 Vad gäller brevtjänster skall det finnas minst 12 000 fasta servi- cepunkter fram till den 31 december 2007, varav minst 5 000 skall drivas med egen personal från det företag som ansvarar för den samhällsomfattande posttjänsten. För varje kommun med fler än 2 000 invånare skall det finnas minst ett fast serviceställe, och i kommuner med fler än 4 000 invånare eller med funktion som centralort enligt planläggningen skall ingen invånare ha mer än 2 km till närmaste fasta serviceställe. På landsbygden skall det finnas minst ett fast serviceställe per 80 kvadratkilometer. I övrigt skall mobil service tillhandahållas. 
 Brevlådor skall vara utplacerade så att ingen person i tätort behö- ver färdas mer än 1 km till närmaste låda. Lådorna skall tömmas varje vardag, vid behov även sön- och helgdag, och minst 80 procent av de inrikes breven måste delas ut nästa vardag och 95 procent nästföljande vardag; 96 procent av breven delas i dag ut dagen efter inlämnandet. 
 9  
 Kraven gäller dock inte sändningar över 50 försändelser. 
 Utdelning till adressat skall äga rum minst en gång per vardag. Några  
 2-klassförsändelser 
  eller  
 icke-prioriterad 
  brevtjänst finns inte. 
  
 8 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 26 f. 
  
 9 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 193. 
  
 162 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 Tillsynsmyndighet är  
 Die Regulierungsbehörde für Telekommuni- kation und Post  
 (Reg TP), som utövar tillsyn enligt postlagen och bevakar att marknaden uppfyller kraven för den samhällsomfat- tande posttjänsten. Myndigheten kan vid avvikelser beordra DPAG att tillhandahålla tjänster. 
  
 DPAG har enligt den tyska postlagen, fram till den 31 december 2005, monopol på distribution av brev och adresserade kataloger som väger upp till 100 gram och med ett pris understigande tre gånger priset för lägsta viktklass. Därefter, fram till den 31 decem- ber 2007, har man monopol på brev och adresserade kataloger som väger upp till 50 gram och med ett pris understigande två och en halv gånger priset för lägsta viktklass. Ensamrätten är tidsbegränsad till detta datum. Monopolet gäller med följande undantag: 
  
 distribution av brevsändning om minst 50 identiskt utfor- made brev med en styckevikt över 50 gram 
  
 dokumentutväxlingstjänster 
  
 befordran av brevsändningar som inte fordrar tillstånd 
  
 tjänster med mer funktionalitet och kvalitet än det som gäller för den samhällsomfattande posttjänsten 
  
 insamling av postkunders brev för överlämning till närmaste inlämningsställe som är anvisat av DPAG 
  
 distribution av post från Johnson postbox hos DPAG till belägenhetsadress 
  
 distribution av utgående utrikes brev 
  
 distribution av inkommande utrikes brev till mottagnings- ställe som är anvisat av DPAG. 
  
 Undantagen ändras från den 1 januari 2006. 
 Den ersättning som en tillståndshavare på en marknad för till- ståndspliktiga posttjänster får skall godkännas av Reg TP, om till- ståndshavaren har marknadsmakt, dvs. dominerande ställning på marknaden. Undantag gäller för befordran av sändningar om minst 50 försändelser. Sådana avgifter skall sättas utifrån effektiva kost- nader. Detta medför att portot för postbefordran av försändelser som väger upp till 1 000 gram kontrolleras innan höjningen träder i kraft (s.k.  
 ex ante 
 ), medan portot för försändelser över 1 000 gram kontrolleras i efterhand (s.k.  
 ex post 
 ). 
 Portot för försändelser som väger upp till 1 000 gram omfattas av pristaket. Undantagna från pristaket är däremot sändningar med adresserad direktreklam (ADR) som väger upp till 50 gram. Prista- 
 163 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 ket administreras av Reg TP och består av en avancerad formel med bl.a. konsumentprisindex och produktivitetsfaktor. Nuvarande pristak gäller till den 31 december 2007, och den årliga produktivi- tetsfaktorn har av Reg TP satts till 1,8 procent. 
 Portot för 2004 för ett inrikes  
 20-gramsbrev 
  med övernattbe- fordran är 0,55 euro, vilket även gäller som Europaporto. 
 För att befordra brev som väger upp till 1 000 gram krävs till- stånd från Reg TP. År 2003 var antalet tillståndshavare över 800 stycken. 
 Enligt den tyska postlagen gäller att en tillståndshavare på en marknad för tillståndspliktiga posttjänster som har marknadsmakt är skyldig att på begäran särskilt erbjuda delar av den egna beford- ringskapaciteten på denna marknad, i den utsträckning detta är företagsmässigt rimligt. Gentemot en annan tillhandahållare av posttjänster gäller skyldigheten endast om den som begär det inte själv har marknadsmakt och när konkurrens på densamma eller en annan marknad annars skulle hindras oproportionerligt. Ersätt- ningen för erbjudandet skall godkännas i förväg och den skall sättas utifrån effektiva kostnader om det är fråga om ett allmänt erbju- dande; i annat fall skall erbjudandet kunna överprövas i efterhand. Genom denna reglering tillförsäkras konkurrenter och kunder till- gång till DPAG:s postala nätverk vid två olika postsorteringsfunk- tioner i distributionskedjan. 
 Vid en tidig insortering i DPAG:s flöde har Reg TP fastställt rabattsatser i ett intervall från 3 procent för en sändning på 5 000 brev upp till 18 procent för fler än 25 000 brev. För insortering i DPAG:s senare sortering gäller att det skall avse minst 500 brev och rabattsatsen 21 procent. Enligt DPAG:s monopol saknar kon- kurrenterna möjlighet att få några rabatter för viktklasser upp till 100 gram, vilket exkluderar majoriteten av de tyska brevsändning- arna. Till följd av detta är det i praktiken enbart DPAG:s postkun- der som nyttjar tillgången till DPAG:s nätverk och de rabattsatser som fastställts. 
 Tillståndshavare med marknadsmakt på en marknad för till- ståndspliktiga posttjänster är på begäran skyldig att omhänderta andra tillhandahållares postsändningar på denna marknad, för insortering i postboxanläggning som han driver mot betalning. Detsamma gäller tillgång till uppgifter om adressändringar. När det gäller ersättning för insortering i postfack samt eftersändning till- lämpas bestämmelserna om erbjudande av befordringskapacitet på samma sätt. 
 164 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 5.6 
  
 Nederländerna 
  
 Den nederländska postmarknaden domineras av det börsnoterade, delvis privatiserade företaget TNT Post Groep NV (TPG). Den nederländska staten är minoritetsägare med 34,8 procent i ägaran- del men pga. en s.k. gyllene aktie har regeringen rätt att godkänna beslut som leder till grundläggande förändringar i gruppens struk- tur. 
 10  
 Det är dock aktuellt att minska det statliga ägandet i koncer- nen. 
 Gruppen är en av de största aktörerna inom EU med en andel på 7,6 procent av brevmarknaden, beräknat utifrån EU  
 25-området. 
 11 
  
 För 2001 var gruppen den näst största aktören på den europeiska  
 CEP-marknaden 
  med en marknadsandel på 10,6 procent. 
 12  
 Företa- get har en mycket väl utvecklad verksamhet för logistik- och expresstjänster. Det är mycket aktivt utomlands, bl.a. i Förenade kungariket och Tyskland och man har gjort ett flertal företagsför- värv. Företaget har på det sättet likheter med det tyska DPAG, men med den skillnaden att TPG har bättre lönsamhet överlag i synnerhet när det gäller express- och logistiktjänster. 
 13 
  
 TPG har monopol på befordran av inrikes brev och inkommande brev från utlandet med en vikt upp till 100 gram. TPG:s marknads- andel för brevpost 2003 uppgick till 95 procent. 
 14  
 Ungefär 50 procent av den nederländska postmarknaden är för närvarande öppen för konkurrens. 
 15  
 Konkurrerande operatörer finns på mark- naden för sändningar. Den nederländska postlagen,  
 Postwet 
 , i dess nuvarande huvudsakliga utformning är från år 2000. 
 TPG ansvarar för den samhällsomfattande posttjänsten, som bl.a. omfattar följande: 
  
 befordran av brev och trycksaker (tidningar m.m.) med en vikt upp till 2 kg samt paket med en vikt upp till 10 kg 
  
 rekommenderade och assurerade försändelser 
  
 postboxar 
  
 befordran av inkommande och utgående internationella brev med en vikt upp till 2 kg och paket med en vikt upp till 20 kg. 
  
 10 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 102. 
  
 11 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 26. 
  
 12 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 27. 
  
 13 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector,  
 s. 124. 
  
 14 
  
 Wik-Consult, 
  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 193. 
  
 15 
  
 Ministerie van Economische Zaken,  
  
 Postal Memorandum 
 , s. 2. 
 165 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 Skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande posttjänst gäller för försändelser med fast porto per styck, vilket innebär att det i huvudsak är försändelser från konsumenter och mindre företag som faller inom den samhällsomfattande posttjänsten. Sändningar som ligger inom området för ensamrätten för TPG omfattas av den samhällsomfattande posttjänsten, medan sändningar som ligger utanför denna ensamrätt inte omfattas, om de tillhandahålls till rabatterat pris vilket normalt är fallet. TPG skall upprätthålla 2 100 postkontor fram till 2005. TPG skall också tillhandahålla postlådor. Utdelning skall ske sex dagar per vecka och brev skall befordras inom 24 timmar. Av breven kom 2003 95 procent fram påföljande dag. 
 16 
  
 I en promemoria från det ansvariga departementet 
 17  
 övervägs att man i framtiden skall upphandla de samhällsomfattande posttjäns- terna. 
 TPG har monopol på befordran av inrikes försändelser samt för- sändelser från utlandet, med en vikt upp till 100 gram och med ett pris på högst tre gånger priset för ett standardbrev. Monopolet omfattar däremot inte befordran av trycksaker. Viktklassen för TPG:s monopol kommer att sänkas till 50 gram 2006. 
 Monopolet planeras att avvecklas 2007 förutsatt att motsvarande sker även i Förenade kungariket och Tyskland. TPG har också monopol på att placera ut postlådor vid allmänna vägar och att ge ut frimärken med namnet Nederländerna och monarkens bild. 
 Onafhankelijke Post en Telecommunicatie Autoriteit ( 
 OPTA 
 ) är tillsynsmyndighet i postfrågor och man utövar tillsyn över monopoltjänstens utförande och den samhällsomfattande post- tjänsten. Vissa frågor om monopolets omfattning m.m. handhas däremot av  
 Ministerie van Ekonomische Zaken 
 ,  
 Directoraat-Gene- 
  raal Telecommunicatie en Post. 
 I princip alla portonivåer inom den samhällsomfattande post- tjänsten är frysta på 2003 års nivå fram till den 1 januari 2005. 
 TPG har koncession för de brevtjänster som omfattas av den samhällsomfattande posttjänsten och monopolet. Nederländerna har i övrigt inte några krav på tillstånd för marknadstillträde för postoperatörer. 
 I postlagen finns en bestämmelse om tillgången till koncessions- havarens postboxar. Ministerie van Ekonomische Zaken har låtit utreda fördelarna med och nödvändigheten av tillgång till TPG:s 
  
 16 
  
 Wik.Consult,  
 Main Developments in the European Postal Sector 
 , s. 193. 
  
 17 
  
 Ministerie van Economische Zaken,  
  
 Postal Memorandum 
 , s. 5. 
 166 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 nätverk. 
 18  
 En slutsats i denna studie är att ingen operatör kan för- väntas upprätta ett rikstäckande nät med utdelning sex dagar i veckan. Snarare vore det möjligt att upprätta konkurrerande nät med utdelning två dagar i veckan. Det är dock inte heller i det fallet möjligt för en konkurrent till TPG att tillhandahålla ett rikstäck- ande nät från dag ett. Konkurrenterna behöver därför få tillgång till TPG:s nätverk medan de bygger ut sina egna nät för att få riks- täckning. 
 Studien föreslår att konkurrenterna ges  
 icke-diskriminerande 
  tillträde till marknaden genom förhandlingar om villkoren och genom att dominanten görs skyldig att erbjuda alla parter lika vill- kor (förhandlat tillträde). Däremot föreslås inte reglerat tillträde där priset fastställs av en tillsynsmyndighet. OPTA bör dock få pröva om TPG erbjuder lika villkor för såväl kunder som konkur- renter. Ministeriet anser att tvärtemot vad som gäller för telenät så är det fullt möjligt för konkurrenter att bygga egna postnät, och operatörerna Le och Selekt Mail Nederland, håller redan på med att bygga ut rikstäckande egna nät. Mot denna bakgrund är det onödigt att införa detaljerad tillträdesreglering med kostnadsori- enterade priser, enligt vad som gäller på telesidan, enligt ministe- riet. Ministeriet anser också att regler bör införas vad gäller efter- sändning. 
  
 5.7 
  
 Nya Zeeland 
  
 Nya Zeelands postmarknad öppnades upp fullständigt för konkur- rens 1998 i samband med att nuvarande postlag,  
 The Postal Services Act 1998 
 , trädde i kraft. Tillsynen utövas av det ansvariga departe- mentet,  
 Ministry of Economic Development 
 . Det statligt ägda bola- get New Zealand Post Limited (NZP) har dock alltjämt 98 procent av marknaden för brev. NZP har genomgått mycket kraftiga ratio- naliseringar, och produktiviteten i företaget har ökat markant. Det finns omkring 30 anmälda postoperatörer allt ifrån sådana som erbjuder en fullskalig rikstäckande postservice till mycket små verksamheter. 
 Regeringen har genom ett avtal,  
 Deed of Understanding Between New Zealand Post Limited and the Government 
 , från februari 1998 
  
 18  
  
 SEO,  
 Tante Pos krijgt concurrentie: Effecten van de liberalisering van de postmarkt, 
 Amsterdam, september 2003. 
 167 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 tillförsäkrat sig om att NZP tillhandahåller den samhällsomfattande posttjänsten, som bl.a. omfattar följande: 
  
 krav på sexdagarsutdelning för 95 procent av adressaterna och fem- eller sexdagarsutdelning för 99,88 procent 
  
 krav på att högst 1,5 procent av mottagarna skall få postut- delning över disk och i gemensamma boxar i glesbygd 
  
 krav på ett minsta antal leveranspunkter 
  
 krav på ett minimiantal postkontor (880 postfilialer och postcenter), exklusive återförsäljarställen för frimärken. Samtliga typer av serviceställen får drivas i entreprenadform. 
  
 Utdelning i glesbygd sker genom underentreprenörer till NZP. Dessa uppgår till drygt 500 som betjänar ca 600 utdelningslinjer, och de upphandlas i konkurrens av företaget för en viss tid, dock högst sex år. Den särskilda avgift som tidigare gällde för utdelning i glesbygd avskaffades 1995. NZP levererar post till ca 130 000 kun- der med postlådor i glesbygdsområden, vilket motsvarar 8,9 procent av det totala antalet leveranspunkter. 
 NZP:s porto har sänkts med mer än 50 procent i reala termer sedan 1987. År 2004 finns inte längre något formellt pristak, men varje portoförändring måste godkännas av landets konkurrens- myndighet. 
 Den som vill bedriva postverksamhet är skyldig att anmäla detta för registrering hos departementet. Anmälningsavgiften är 95 ny- zeeländska dollar (ca 500 kronor). Registrering kan bara nekas om den sökande dömts för vissa brott. Registreringsskyldigheten gäller dock bara distribution av försändelser som kostar högst 0,80 nyzeeländska dollar. 
 Avtalet mellan NZP och regeringen garanterar andra postope- ratörer tillträde till NZP:s rikstäckande nät på villkor som inte är mer oförmånliga än de villkor som NZP erbjuder sina kunder under likartade förhållanden, när postoperatören i fråga kan upp- fylla de krav som gäller för det särskilda tjänsteerbjudandet. Dess- utom måste NZP publicera alla kundavtal med prisrabatter över 20 procent gentemot ordinarie prislista och alla avtal där en kon- kurrent erbjuds tillgång till det rikstäckande nätet. Flera sådana avtal har ingåtts om tillträde till NZP:s nät. 
 168 
  
 SOU 2005:5 
  
 Internationell utblick 
  
 5.8 
  
 Avslutande kommentarer 
  
 Den internationella utblick som utredningen redovisar tar sikte på Norden och några andra länder med en utveckling och med förhål- landen i övrigt som i många avseenden liknar den svenska, såväl allmänt som beträffande postområdet. De länder som har redovi- sats har alla det gemensamt att de, liksom Sverige, har en samhälls- omfattande posttjänst av god kvalitet. Konkurrensutsättningen av postmarknaden syftar allmänt till att höja produktiviteten hos den tidigare monopolisten och till att förbättra för kunderna i allmän- het och vad gäller företagspost i synnerhet. 
 Urvalet av länder är dock inte representativt för världens alla länder, eller ens för utvecklingen inom Europa. Många länder har alltjämt kvar ett statligt postverk med ensamrätt att bedriva post- tjänster. Många länder, även i Europa, har också betydligt lägre kvalitet på posttjänsterna än Sverige. 
 Utblicken visar dock att Sverige ingalunda är ensamt om att upp- rätthålla samhällsomfattande posttjänster av god kvalitet samtidigt som man konkurrensutsätter postmarknaden. Politiken inom EU är inriktad på att tillhandahålla samhällsomfattande posttjänster av god kvalitet samt att avskaffa monopol och upprätta en inre mark- nad för posttjänster från 2009. 
 Utvecklingen med att ersätta en affärsverksmodell med en regle- rad marknad med föreskrifter om skyldighet för den tidigare monopolisten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster pågår över hela världen. Ett antal länder inom EU och EES avser att gå före på den europeiska marknaden när det gäller att avskaffa monopolet för posttjänster. 
 Nya Zeeland och Finland, liksom Sverige, har helt avskaffat monopolet på postområdet. Trots att marknaden helt eller delvis har varit öppen för konkurrens i många år i flera länder, så innehar den tidigare monopolisten undantagslöst en klart dominerande ställning på brevmarknaden. 
 Bolagisering av de statliga postverken har genomförts i flertalet länder inom EU. Vissa länder är dessutom i färd med att privatisera den tidigare monopolisten. Nederländerna har hunnit längst i denna utveckling, följt av Tyskland. Även Danmark verkar gå i denna riktning. 
 De länder som ligger i framkant när det gäller att konkurrensut- sätta marknaden för posttjänster är, förutom Sverige, Finland, Förenade kungariket, Nederländerna, Norge, Tyskland samt Nya 
 169 
  
 Internationell utblick 
  
 SOU 2005:5 
  
 Zeeland. Från 2007 kommer marknaderna i Förenade kungariket, Norge, Tyskland och Nederländerna högst sannolikt att vara helt öppna för konkurrens. Förenade kungariket och Tyskland har i dag en reglering som ger andra postoperatörer rätt till tillträde till den tidigare monopolistens nät för distribution av post. Nederländerna håller på att införa sådan reglering. Även Nya Zeeland har sådan tillträdesreglering. Regleringarna kan komma att leda till ökad kon- kurrens. Några sådana påvisbara effekter finns dock ännu inte. 
 170