SOU 2009:33 
  
 Skatterabatt på aktieförvärv 
  
 och vinstutdelningar 
  
 Betänkande av Skatteincitamentsutredningen 
  
 Stockholm 2009 
  
 SOU och Ds kan köpas från Byrd kundtjänst. För remissutsändningar  
  
 av SOU och Ds svarar Byrd Offentliga Publikationer på uppdrag av  
  
 Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
  
 Beställningsadress:  
  
 Fritzes kundtjänst 
  
 106 47 Stockholm 
  
 Orderfax: 08-690 91 91 
  
 Ordertel: 08-690 91 90 
  
 E-post: order.fritzes@nj.se 
  
 Internet: www.fritzes.se 
  
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
  
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. 
  
 Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på  
  
 http://www.regeringen.se/remiss 
  
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
  
 Tryckt av Davis AB 
  
 Stockholm 2009 
  
 ISBN 978-91-38-23183-8 
  
 ISSN 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för  
  
 Finansdepartementet  
  
 Regeringen beslutade den 5 juni 2008 att tillkalla en särskild utredare  
  
 för att bl.a. analysera förutsättningarna för att införa särskilda skatteincitament  
  
 för att stimulera fysiska personers investeringar i mindre  
  
 företag och utforma förslag om sådana skatteincitament (dir. 2008:80).  
  
 Till särskild utredare förordnades länsrättslagmannen Hahn.  
  
 Övriga medverkande i utredningens arbete anges på nästa sida.  
  
 Utredningen har antagit namnet Skatteincitamentsutredningen  
  
 (Fi 2008:04).  
  
 Härmed överlämnar utredningen sitt betänkande Skatterabatt på  
  
 aktieförvärv och vinstutdelningar (SOU 2009:33). Till betänkandet  
  
 fogas särskilda yttranden.  
  
 Uppdraget är härmed slutfört.  
  
 Stockholm i april 2009  
  
 Hahn  
  
 /Ann Crosby 
  
 Förteckning över vilka som har deltagit i utredningens arbete  
  
 Särskild utredare  
  
 Länsrättslagmannen Hahn, fr.o.m. den 1 juli 2008  
  
 Sakkunniga  
  
 Professorn Galvan, fr.o.m. den 14 augusti 2008  
  
 Departementsrådet Kline, fr.o.m. den 12 januari 2009  
  
 Experter (samtliga fr.o.m. den 14 augusti 2008 om inte annat anges)  
  
 Departementssekreteraren Smith  
  
 Departementssekreteraren Hamilton,  
  
 t.o.m. den 31 januari 2009  
  
 Departementssekreteraren Glass,  
  
 fr.o.m. den 12 januari 2009  
  
 Departementssekreteraren Vasquez  
  
 Ekonomen Harris  
  
 Skatteexperten Atkins  
  
 Departementssekreteraren Smith  
  
 Rättsliga experten Andersen  
  
 Departementssekreteraren Murphy  
  
 Sekreterare  
  
 Länsrättsfiskalen Charles, fr.o.m. den 1 juli 2008 
  
 Innehåll  
  
 Förkortningar..................................................................... 13  
  
 Sammanfattning ................................................................ 15  
  
 Författningsförslag om skattereduktion för förvärv av aktier .... 27  
  
 Författningsförslag om utdelningsavdrag............................... 49  
  
 I Utredningens uppdrag  
  
 1 Uppdraget och dess genomförande .............................. 55  
  
 1.1 Uppdraget................................................................................. 55  
  
 1.2 Uppdragets genomförande...................................................... 56  
  
 II Överväganden och förslag  
  
 2 Behovet av skatteincitament........................................ 59  
  
 2.1 Inledning................................................................................... 59  
  
 2.2 Översiktligt om ekonomisk forskning om finansiering  
  
 av mindre företag ..................................................................... 60  
  
 2.3 S.k. levebrödsföretag och innovativa företag ......................... 62  
  
 2.4 Den kommersiella eller institutionella  
  
 riskkapitalmarknaden............................................................... 63  
  
 2.5 Företagsfaser med särskilda finansiella svårigheter ............... 63  
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2009:33  
  
 2.6 Sambandet mellan skatter och företagande ............................64  
  
 2.7 Effekter av slopad förmögenhetsskatt ....................................66  
  
 2.8 Betydelsen av gjorda förändringar av de s.k. 3:12 reglerna......................................................................................67  
  
 2.9 Betydelsen av underprisregler..................................................69  
  
 2.10 Utredningens bedömning ........................................................69  
  
 3 Allmänna överväganden och avgränsningar ....................71  
  
 3.1 Inledning...................................................................................71  
  
 3.2 Allmänna utgångspunkter........................................................72  
  
 3.3 Förslag ...........................................................................73  
  
 3.4 Verksamhetsformer som omfattas av förslagen .....................74  
  
 3.4.1 Aktiebolag m.m.............................................................74  
  
 3.4.2 Handelsbolag m.m. .......................................................75  
  
 3.4.3 Enskild näringsverksamhet...........................................75  
  
 3.5 Investeringsformer som omfattas av förslagen ......................78  
  
 3.5.1 Allmänt ..........................................................................79  
  
 3.5.2 Konvertibler och teckningsoptioner............................80  
  
 3.5.3 Ovillkorade och villkorade tillskott.............................83  
  
 3.5.4 Vinstandelslån och kapitalandelslån.............................85  
  
 3.5.5 Förlagslån ......................................................................89  
  
 3.6 Vad som avses med mindre företag.........................................90  
  
 3.6.1 Storlek på företaget.......................................................90  
  
 3.6.2 Begreppet marknadsnotering .......................................92  
  
 3.7 Skattemässig behandling av vissa typer av företag .................95  
  
 3.7.1 Investmentföretag.........................................................95  
  
 3.7.2 Privatbostadsföretag .....................................................97  
  
 3.7.3 Försäkringsföretag ........................................................97  
  
 4 Aktiebolagsrättsliga regler............................................99  
  
 4.1 Inledning...................................................................................99  
  
 4.2 Eget kapital i aktiebolag ...........................................................99  
  
 4.2.1 Bundet eget kapital .......................................................99  
  
 6 
  
 SOU 2009:33 Innehåll  
  
 4.2.2. Fritt eget kapital ......................................................... 100  
  
 4.3 Ökning av aktiekapitalet genom nyemission och  
  
 fondemission .......................................................................... 101  
  
 4.3.1 Nyemission ................................................................. 102  
  
 4.3.2 Fondemission.............................................................. 102  
  
 4.4 Värdeöverföringar .................................................................. 103  
  
 4.4.1 Skyddsregler................................................................ 104  
  
 4.5 Lån från bolaget till aktieägare m.fl. ..................................... 105  
  
 4.6 Likvidation ............................................................................. 106  
  
 4.6.1 Frivillig likvidation ..................................................... 106  
  
 4.6.2 Tvångslikvidation........................................................ 107  
  
 5 Uppskov med kapitalvinstbeskattning......................... 109  
  
 5.1 Inledning................................................................................. 109  
  
 5.2 Våra direktiv ........................................................................... 109  
  
 5.3 Gällande uppskovsbestämmelser .......................................... 110  
  
 5.3.1 Uppskovsavdrag vid avyttring av  
  
 privatbostadsfastighet eller privatbostadsrätt .......... 111  
  
 5.3.2 Carter eller framskjuten beskattning vid  
  
 andelsbyte.................................................................... 112  
  
 5.4 Beskattning vid utflyttning m.m........................................... 115  
  
 5.5 Överväganden ........................................................................ 117  
  
 6 Skattereduktion för förvärv av aktier ........................... 121  
  
 6.1 Inledning................................................................................. 121  
  
 6.2 Förslag .................................................................................... 122  
  
 6.3 Vissa definitioner och avgränsningar.................................... 125  
  
 6.3.1 Närstående .................................................................. 126  
  
 6.3.2 Företag i intressegemenskap med bolaget ................ 127  
  
 6.4 Reglerna förs in i inkomstskattelagen och  
  
 kupongskattelagen ................................................................. 128  
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2009:33  
  
 6.5 Skattereduktion för fysiska personer som har förvärvat  
  
 vissa aktier...............................................................................130  
  
 6.6 Aktieförvärv som medför rätt till skattereduktion ..............133  
  
 6.6.1 Aktier som har tecknats vid bildande eller vid  
  
 nyemission...................................................................133  
  
 6.6.2 Förvärv av aktier i lagerbolag .....................................134  
  
 6.6.3 Aktierna ska ha betalats i pengar................................136  
  
 6.6.4 Särskilt om överkursbetalning....................................137  
  
 6.7 Svenska aktiebolag och utländska bolag ...............................139  
  
 6.7.1 EG:s bestämmelser om etableringsfrihet och fria  
  
 kapitalrörelser..............................................................139  
  
 6.7.2 Innebörden av begreppet utländskt bolag .................140  
  
 6.7.3 Utländska bolag som omfattas...................................141  
  
 6.7.4 Vissa vägledande avgöranden av EG-domstolen.......142  
  
 6.7.5 Särskilt om investmentföretag och  
  
 privatbostadsföretag ...................................................146  
  
 6.8 Krav på bolaget .......................................................................146  
  
 6.8.1 Bolaget ska bedriva rörelse .........................................147  
  
 6.8.2 Bolaget får inte vara marknadsnoterat .......................149  
  
 6.8.3 Särskilt om konkurs och tvångslikvidation ...............151  
  
 6.9 Storleken på aktiekapitalet.....................................................152  
  
 6.10 Bolaget kan vara ägt av eller äga andra företag .....................153  
  
 6.11 Villkor .....................................................................................154  
  
 6.11.1 Minskning av aktiekapital eller reservfond................154  
  
 6.11.2 Värdeöverföringar eller penninglån i strid mot  
  
 aktiebolagslagen ..........................................................158  
  
 6.11.3.Ersättning för aktierna från företag i  
  
 intressegemenskap med bolaget.................................162  
  
 6.11.4 Utskiftning vid frivillig likvidation ............................163  
  
 6.12 Vinstutdelning ........................................................................165  
  
 6.13 Underlag för skattereduktion................................................166  
  
 6.13.1 Beloppsgränser ............................................................166  
  
 6.13.2 Exempel på tillämpningen av bestämmelserna ..........167  
  
 6.13.3 Reducering av underlaget i vissa fall ..........................169  
  
 8 
  
 SOU 2009:33 Innehåll  
  
 6.13.4 Minskning av underlaget avseende tidigare  
  
 beslutad skattereduktion............................................ 169  
  
 6.13.5 Tidigare mottagen vinstutdelning.............................. 171  
  
 6.14 Skattereduktionens storlek.................................................... 172  
  
 6.15 Förfarandefrågor .................................................................... 173  
  
 6.15.1 Begäran om skattereduktion ska göras vid  
  
 taxeringen för betalningsåret eller för det  
  
 närmast efterföljande året .......................................... 173  
  
 6.15.2 Ändrad beräkning av skatteavdrag (jämkning)......... 176  
  
 6.15.3 Fakturamodellen......................................................... 177  
  
 6.15.4 Rullande skattereduktion ........................................... 179  
  
 6.16 Utökad uppgiftsskyldighet och eftertaxering ...................... 181  
  
 6.17 EG:s statsstödsregler ............................................................. 183  
  
 6.18 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ....................... 184  
  
 6.19 Nedsättning av kupongskatt ................................................. 185  
  
 6.19.1 Allmänna bestämmelser om kupongskatt................. 186  
  
 6.19.2 Överväganden ............................................................. 192  
  
 6.19.3 Förslag ......................................................................... 196  
  
 6.19.4 Utformningen av bestämmelserna............................. 197  
  
 7 Utdelningsavdrag ..................................................... 203  
  
 7.1 Inledning................................................................................. 203  
  
 7.2 Förslag .................................................................................... 204  
  
 7.3 Förutsättningar för rätt till avdrag........................................ 207  
  
 7.3.1 Bolaget ska bedriva rörelse......................................... 207  
  
 7.3.2 Bolaget får inte vara ett investmentföretag eller  
  
 privatbostadsföretag ................................................... 207  
  
 7.3.3 Minskning av aktiekapital eller reservfond ............... 208  
  
 7.3.4 Avdraget ska avse vinstutdelning i pengar ................ 209  
  
 7.3.5 Aktien får inte vara marknadsnoterad....................... 213  
  
 7.3.6 Vinstutdelningen ska lämnas till en fysisk person.... 215  
  
 7.4 Beräkningen av utdelningsavdraget ...................................... 217  
  
 7.4.1 Något om tillämpningen av Annell-avdraget............ 218  
  
 7.4.2 Något om tillämpningen av 70-procentsavdraget .... 219  
  
 9 
  
 Innehåll SOU 2009:33  
  
 7.4.3 Vår bedömning............................................................220  
  
 7.4.4 Kvotberäkningen.........................................................222  
  
 7.4.5 Särskilt om täljaren vid kvotberäkningen ..................226  
  
 7.5 Avdragets storlek ...................................................................230  
  
 7.6 Exempel på tillämpningen av bestämmelserna .....................231  
  
 7.7 Avdrag medges för det beskattningsår som utdelningen  
  
 avser.........................................................................................238  
  
 7.8 Underskott .............................................................................239  
  
 7.9 Bevisning.................................................................................240  
  
 7.10 EG:s statsstödsregler..............................................................241  
  
 7.11 Risk för överflyttning utomlands av svenskt  
  
 beskattningsunderlag .............................................................242  
  
 7.12 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser........................243  
  
 8 Riskkapitalkonton .....................................................245  
  
 8.1 Inledning.................................................................................245  
  
 8.2 Bakgrund.................................................................................245  
  
 8.3 Överväganden om etableringskonton...................................246  
  
 8.4 Särskilda sparkonton ..............................................................248  
  
 8.5 Riskkapitalkonton – ett utkast på en möjlig modell ............249  
  
 8.5.1 Skattereduktion för fysiska personer som gör  
  
 insättning på ett riskkapitalkonto ..............................250  
  
 8.5.2 Underlaget och nivån för skattereduktionen ............254  
  
 8.5.3 Rättelse när villkoren inte uppfyllts...........................255  
  
 8.5.4 Förhållandet mellan skattereduktionen för  
  
 riskkapitalkonto och skattereduktionen för  
  
 förvärv av aktier...........................................................256  
  
 10 
  
 SOU 2009:33 Innehåll  
  
 III Konsekvenser  
  
 9 Konsekvenser........................................................... 263  
  
 9.1 Inledning................................................................................. 263  
  
 9.1.1 Allmänt om beräkningsunderlag och antaganden .... 264  
  
 9.2 Konsekvenser av skattereduktionen för förvärv av  
  
 aktier ....................................................................................... 266  
  
 9.2.1 Offentligfinansiella effekter....................................... 266  
  
 9.2.2 Effekter för företagen och enskilda........................... 269  
  
 9.2.3 Effekter för Skatteverket, Bolagsverket och de  
  
 allmänna förvaltningsdomstolarna............................. 270  
  
 9.3 Konsekvenser av utdelningsavdraget .................................... 272  
  
 9.3.1 Offentligfinansiella effekter....................................... 272  
  
 9.3.2 Effekter för företagen och enskilda........................... 277  
  
 9.3.3 Effekter för Skatteverket, Bolagsverket och de  
  
 allmänna förvaltningsdomstolarna............................. 278  
  
 IV Författningskommentar  
  
 10 Författningskommentarer till förslaget om  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier............................ 283  
  
 10.1 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)............................................................................. 283  
  
 10.2 Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen  
  
 (1997:483) .............................................................................. 292  
  
 10.3 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) .. 293  
  
 10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227)  
  
 om självdeklarationer och kontrolluppgifter ............ 294  
  
 10.5 Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen  
  
 (1970:624) .............................................................................. 296  
  
 11 
  
 Innehåll SOU 2009:33  
  
 12  
  
 11 Författningskommentarer till förslaget om  
  
 utdelningsavdrag ......................................................304  
  
 11.1 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229).............................................................................304  
  
 V Särskilda yttranden och bilagor  
  
 Särskilda yttranden ..........................................................311  
  
 Bilagor  
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv ..........................................................321  
  
 Bilaga 2 Statistik om företagande m.m.......................................329  
  
 Bilaga 3 Statistik från Bolagsverket om nyemissioner...............335  
  
 Bilaga 4 Statistik från Bolagsverket om lagerbolag....................339  
  
 Bilaga 5 Riskkapitalavdraget........................................................343  
  
 Bilaga 6 Anell-avdraget................................................................365  
  
 Bilaga 7 70-procentsavdraget. .....................................................377  
  
 Bilaga 8 Det danska etableringskontosystemet. ........................383  
  
 Bilaga 9 Det brittiska systemet för skattelättnader vid  
  
 investeringar i onoterade företag (EIS)........................409  
  
 Bilaga 10 Utkast på författningsförslag om  
  
 riskkapitalkonton...........................................................421 
  
 Förkortningar  
  
 ABL Aktiebolagslagen (2005:551)  
  
 Bet. Betänkande  
  
 BevU Bevillningsutskottet  
  
 BFL Bokföringslagen (1999:1078)  
  
 BFNAR Bokföringsnämndens allmänna råd  
  
 CU Civilutskottet  
  
 Dir. Direktiv  
  
 Dnr Diarienummer  
  
 Ds Departementsserie  
  
 EES Europeiska ekonomiska samarbetsområdet  
  
 EG Europeiska gemenskaperna  
  
 EU Europeiska unionen  
  
 FiU Finansutskottet  
  
 IGOL Lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen  
  
 vid gränsöverskridande omstruktureringar inom 
  
 EG  
  
 IL Inkomstskattelagen (1999:1229)  
  
 ITPS Institutet för tillväxtpolitiska studier  
  
 KL Kommunalskattelagen (1928:370)  
  
 LSK Lagen (2001:1227) om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter  
  
 LU Lagutskottet  
  
 13 
  
 Förkortningar SOU 2009:33  
  
 NJA Nytt juridiskt arkiv  
  
 Not. Notis  
  
 Nutek Verket för näringslivsutveckling  
  
 OECD Organisationen för ekonomiskt samarbete och  
  
 utveckling  
  
 Prop. Proposition  
  
 PRV Pant- och registreringsverket  
  
 Ref. Referat  
  
 REG Rättsfallssamling från Europeiska gemenskapernas  
  
 domstol och förstainstansrätt  
  
 RFR Rapport från riksdagen  
  
 Rskr. Riksdagens skrivelse  
  
 RSV Riksskatteverket  
  
 RÅ Regeringsrättens årsbok  
  
 SBL Skattebetalningslagen (1997:483)  
  
 SCB Statistiska centralbyrån  
  
 SFS Svensk författningssamling  
  
 SIL Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt  
  
 SkU Skatteutskottet  
  
 SOU Statens offentliga utredningar  
  
 SVCA Svenska riskkapitalföreningen  
  
 TL Taxeringslagen (1990:324)  
  
 ÅRL Årsredovisningslagen (1995:1554)  
  
 14 
  
 Sammanfattning  
  
 Bakgrund  
  
 Utredningens uppdrag har varit att utreda behovet av  och förutsättningarna  
  
 för  att införa särskilda skatteincitament för att  
  
 stimulera fysiska personers investeringar i mindre företag samt att  
  
 lämna förslag till utformning av sådana incitament. Utredningen  
  
 har funnit att det finns stöd för att rätt utformade kan sådana  
  
 incitament ha betydelse för kapitalförsörjningen i mindre företag.  
  
 Emellertid är det många faktorer vid sidan om skattereglerna som  
  
 är av betydelse vid investeringar i mindre företag. De lagändringar  
  
 som skett under senare tid, bl.a. slopandet av förmögenhetsskatten  
  
 och skattelättnader för ägare av fåmansföretag, bör rimligen ha  
  
 inneburit en förbättring av kapitalförsörjningen och därmed ett  
  
 minskat behov av incitament av nämnt slag. Å andra sidan är det  
  
 först efter att ett skatteincitament införts och utvärderats som man  
  
 kan ha ett empiriskt stöd för om ett behov verkligen förelegat. På  
  
 samma sätt är det först i efterhand man kan utvärdera om ett särskilt  
  
 incitament fått avsedd effekt. Mot den bakgrunden är utredningens  
  
 utgångspunkt att analysera vilka av de i direktiven aktualiserade  
  
 skatteåtgärderna som  på lämpligast sätt  skulle kunna  
  
 leda till ökad kapitaltillförsel till mindre företag.  
  
 Avgränsningar  
  
 Som ovan framgår har uppdraget bestått i att utreda förutsättningarna  
  
 för särskilda skatteincitament för att stimulera investeringar  
  
 i mindre företag. Av sammanhanget framgår att med investeringar  
  
 i mindre företag avses finansiella investeringar genom  
  
 tillskott av kapital vid bildandet av företaget och genom nyemis15 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 sion. Med mindre företag avses enligt direktiven onoterade företag,  
  
 inklusive handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer. Av  
  
 direktiven framgår vidare att de särskilda skatteåtgärder som  
  
 utredningen främst ska inrikta sig på är  
  
 1. s.k. etableringskonto, dvs. regler som innebär att fysiska personer  
  
 vid beskattningen får göra avdrag för insättningar på ett  
  
 konto, där behållningen ska användas för att starta ett företag,  
  
 2. riskkapitalavdrag, varmed avses att fysiska personer vid den  
  
 löpande inkomstbeskattningen får dra av kostnaden för köp av  
  
 onoterade aktier,  
  
 3. uppskov med kapitalvinstbeskattning vid avyttring av andelar i  
  
 onoterade bolag vid återinvestering i andra onoterade bolag, och  
  
 4. Annell-avdrag, dvs. möjlighet för aktiebolag att i viss utsträckning  
  
 få göra avdrag för lämnad utdelning på nyemitterade aktier.  
  
 Någon definition av begreppet företag anges inte i direktiven. Det  
  
 finns inte heller någon allmän definition av begreppet inom vare sig  
  
 skatterätten eller annan lagstiftning. Utredningen har därför haft  
  
 att ta ställning till vilka verksamhetsformer förslagen om skatteincitament  
  
 bör omfatta.  
  
 Beskattningen av handelsbolag och dess delägare innehåller  
  
 komplicerade frågeställningar, vilket bl.a. innebär att frågan om det  
  
 finns behov av och förutsättningar för att införa skattelättnader för  
  
 fysiska personers investeringar i handelsbolag måste övervägas noggrant.  
  
 Dessutom är det enligt utredningens bedömning ofrånkomligt  
  
 att bestämmelser om skattelättnader för investeringar i  
  
 handelsbolag måste bli relativt komplicerade. När det framför allt  
  
 gäller enskild näringsverksamhet finns den s.k. kvittningsregeln i  
  
 62 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) som i viss utsträckning  
  
 underlättar starten av en näringsverksamhet. Mot bakgrund av det  
  
 sagda och med beaktande av den korta tid som arbetet bedrivits  
  
 under har utredningen valt att inte lägga fram förslag på skatteincitament  
  
 som omfattar verksamheter som drivs som handelsbolag  
  
 eller enskild näringsverksamhet. Inte heller ekonomiska föreningar  
  
 har behandlats.  
  
 De verksamhetsformer som omfattas av utredningens förslag  
  
 vad gäller lättnader på ägarnivån är därför svenska aktiebolag och   
  
 till följd av de krav EG-rätten ställer  utländska bolag under vissa  
  
 förutsättningar.  
  
 Utredningen har också övervägt vilka investeringsformer som  
  
 bör omfattas av förslagen. Mot bakgrund av att reglerna ska vara  
  
 16 
  
 SOU 2009:33 Sammanfattning  
  
 enkla, lätta att tillämpa och kontrollera samt effektiva på så sätt att  
  
 skattelättnader bara ges vid en faktisk tillförsel av nytt eget kapital  
  
 till bolaget har utredningen stannat vid att förslagen bara bör  
  
 omfatta investeringar i form av aktier i aktiebolag. Även förvärv av  
  
 andelar i utländska bolag bör i tillämpliga fall omfattas.  
  
 Vi har inte gjort någon avgränsning med hänsyn till bolagets  
  
 storlek, bl.a. på grund av att en sådan ofrånkomligen skulle medföra  
  
 s.k. tröskeleffekter. Vi har funnit det rimligt att vid definitionen  
  
 av uttrycket onoterade företag, som används i direktiven,  
  
 anknyta till det skatterättsliga begreppet marknadsnotering. Med  
  
 mindre, eller onoterade, företag avser vi således bolag som inte är  
  
 att betrakta som marknadsnoterade enligt inkomstskattelagen.  
  
 Vidare har vi har funnit att investmentföretag och privatbostadsföretag  
  
 inte bör omfattas av förslagen, eftersom det för  
  
 dessa redan finns lättnader i den skattemässiga behandlingen.  
  
 Förslag  
  
 Utredningen har stannat vid att föreslå införande av skatteincitament  
  
 i två olika avseenden.  
  
 Det ena incitamentet består av en lättnad på ägarnivå och är  
  
 utformad med viss förebild i den tidigare lagen (1995:1623) om  
  
 skattereduktion för riskkapitalinvesteringar. Denna åtgärd syftar  
  
 företrädesvis till att underlätta försörjningen av riskkapital i en  
  
 start- eller expansionsfas genom att kostnaden för att förvärva  
  
 aktier minskar.  
  
 Det andra incitamentet utgörs av en lättnad på bolagsnivå i form  
  
 av ett utdelningsavdrag som har vissa likheter med det tidigare  
  
 Annell-avdraget, lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen  
  
 för viss aktieutdelning. Denna åtgärd gynnar i första hand bolag  
  
 som utvecklats så långt att de genererar vinster. Utredningen har  
  
 gjort bedömningen att denna lättnad på bolagsnivå kan leda till ett  
  
 ökat intresse av finansiella investeringar i företag som förväntas  
  
 lämna avkastning i framtiden. Utredningen har vidare gjort bedömningen  
  
 att utdelningsavdraget  som är av direkt betydelse för  
  
 sådana realinvesteringar i företaget som finansieras genom nyemissioner  
  
  kan hänföras till kategorin skatteincitament som kan bidra  
  
 till ökade finansiella investeringar i onoterade bolag och därför bör  
  
 omfattas av förslagen.  
  
 17 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 De föreslagna åtgärderna är inte alternativa. Inte heller förordar  
  
 utredningen någon av de två åtgärderna framför den andra. Vart  
  
 och ett av förslagen har sina för- och nackdelar.  
  
 Åtgärderna är, som ovan nämnts, inriktade på olika faser i företagens  
  
 utveckling. Någon klar gräns mellan faserna finns givetvis  
  
 inte och de olika regelverken kan komma att tillämpas samtidigt för  
  
 ett och samma bolag. När reglerna varit i kraft under en tid kommer  
  
 det nämligen att kunna bli så att ett aktieförvärv som har legat  
  
 till grund för en fysisk persons skattereduktion också kommer att  
  
 tas med vid beräkningen av bolagets utdelningsavdrag. Utredningen  
  
 har inte sett att det bör finnas något hinder mot att samma  
  
 förvärv av aktier kan komma att ligga till grund för båda skattelättnaderna.  
  
 Utredningen har emellertid  med hänsyn till den  
  
 korta tid som stått till dess förfogande  inte ansett att det varit  
  
 möjligt att undersöka de ekonomiska effekter som kombinationen  
  
 av skattereduktion och utdelningsavdrag skulle kunna medföra.  
  
 Interaktionen mellan skattereduktionen och utdelningsavdraget har  
  
 således inte utretts.  
  
 Utformningen av förslagen  
  
 Utredningen har, i enlighet med direktiven, vid utformningen av  
  
 förslagen beaktat bl.a. grunddragen i 1990 års skattereform om likformighet  
  
 och neutralitet. Vidare har utredningen haft som  
  
 utgångspunkt att de förslag som lämnas ska vara enkla och att det  
  
 ska vara lätt för den skattskyldige att förstå reglerna och kunna  
  
 tillämpa dem. Dessutom ska Skatteverket lätt kunna kontrollera att  
  
 reglerna efterlevs. Utredningen har därför så långt möjligt strävat  
  
 efter att utforma reglerna på ett sådant sätt att de inte medför tolknings-  
  
 eller avgränsningssvårigheter. Utformningen av reglerna ska  
  
 bl.a. underlätta för de skattskyldiga att göra rätt för sig och minska  
  
 utrymmet och riskerna för fusk. Krångliga regler motverkar intresset  
  
 av att använda reglerna eller förståelsen av dem. Det har dock  
  
 varit ofrånkomligt att vissa av bestämmelserna blivit mer komplicerade.  
  
 En mer komplicerad utformning har i vissa avseenden varit  
  
 nödvändig för att hindra att reglerna utnyttjas i syfte att få av lagstiftaren  
  
 icke avsedda skatteförmåner.  
  
 Vid utformningen av förslagen har utredningen dessutom tagit  
  
 hänsyn till de erfarenheter och slutsatser som kunnat dras av  
  
 18 
  
 SOU 2009:33 Sammanfattning  
  
 tillämpningen av bestämmelserna om det tidigare riskkapitalavdraget  
  
 respektive Annell-avdraget.  
  
 Vid utformningen har utredningen också strävat efter att föreslagna  
  
 bestämmelser ska vara hållbara och försvarbara i ett EGrättsligt  
  
 perspektiv. Utredningen har därvid, i enlighet med direktiven,  
  
 tagit hänsyn till behovet av att hålla ett respektavstånd till  
  
 EG-rätten. Samtidigt har utredningen beaktat riskerna för skattebortfall  
  
 eller minskat skatteuttag följd av EG-rättens krav.  
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Den åtgärd på ägarnivå som vi lägger fram innebär att en fysisk  
  
 person som mot betalning i pengar har förvärvat aktier kan få  
  
 skattereduktion. Aktierna ska avse ett svenskt aktiebolag eller ett  
  
 utländskt bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska  
  
 samarbetsområdet eller i en stat med vilken Sverige har  
  
 ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte.  
  
 I begreppet aktier ingår således även andelar i vissa  
  
 utländska bolag.  
  
 Vi föreslår inte någon avgränsning av vilka fysiska personer som  
  
 kan få skattereduktion. Skattereduktionen ska kunna räknas av mot  
  
 statlig och kommunal inkomstskatt, statlig fastighetsskatt samt  
  
 mot kommunal fastighetsavgift.  
  
 Aktierna  
  
 Förvärvade aktier ska ha tecknats vid bildande av bolag eller vid  
  
 nyemission. Dessutom föreslår vi att skattereduktion ska kunna  
  
 beviljas för förvärv av aktier i ett s.k. lagerbolag. Detta är motiverat  
  
 av ett av de vanligaste sätten att starta ett aktiebolag är att köpa ett  
  
 sådant bolag.  
  
 Att aktierna ska ha förvärvats genom betalning i pengar är enligt  
  
 vår mening rimligt att kräva mot bakgrund av syftet med förslaget  
  
 och med hänsyn till att reglerna ska vara effektiva. Syftet är således  
  
 att förbättra möjligheterna för icke marknadsnoterade bolag att få  
  
 tillgång till nytt eget kapital. Förvärv av aktier som betalats med  
  
 apportegendom omfattas alltså inte. Inte heller kan förvärv av  
  
 aktier mot betalning genom kvittning av fordran gentemot bolaget  
  
 ge rätt till skattereduktion.  
  
 19 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 Vi har inte ställt något krav på att betalningen för aktien måste  
  
 tillskjutas aktiekapitalet. Även s.k. överkursbetalning får alltså  
  
 beaktas vid bedömningen av rätten till skattereduktion och beräkningen  
  
 av densamma.  
  
 Bolaget  
  
 En förutsättning för att den fysiska personen ska ha rätt till skattereduktion  
  
 är att det bolag i vilket aktier förvärvats bedriver rörelse  
  
 den 2 maj det första året efter det beskattningsår för vilket skattereduktion  
  
 begärs.  
  
 Som huvudregel föreslår vi att skattereduktion ska begäras i  
  
 självdeklaration vid taxeringen för det beskattningsår då aktierna  
  
 slutbetalades (betalningsåret). I det fall bolaget inte har börjat  
  
 bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret, får skattereduktion  
  
 begäras för det närmast följande beskattningsåret efter betalningsåret.  
  
 En förutsättning för att rätt till skattereduktion ska  
  
 finnas i det fallet är att bolaget bedriver rörelse den 2 maj det andra  
  
 året efter betalningsåret, och även att övriga villkor är uppfyllda.  
  
 Genom att prövningen av rörelsevillkoret görs vid en tidpunkt  
  
 efter beskattningsårets utgång, och dessutom kan skjutas upp  
  
 ytterligare ett år, undviker man risken för att investeringar i helt  
  
 nybildade företag missgynnas.  
  
 En annan förutsättning för rätt till skattereduktion är att  
  
 bolaget inte har varit marknadsnoterat vid något tillfälle mellan  
  
 betalningen av aktierna och prövningen av rörelsevillkoret, dvs. den  
  
 2 maj det första året efter betalningsåret eller, om rörelse vid den  
  
 tidpunkten inte börjat bedrivas, den 2 maj det andra året efter  
  
 betalningsåret. Om bolaget inte börjat bedriva rörelse den 2 maj  
  
 det första året efter betalningsåret skjuts således prövningen av  
  
 både rörelsevillkoret och noteringsvillkoret upp till den 2 maj det  
  
 andra året efter betalningsåret.  
  
 Skattereduktion bör enligt vår mening kunna medges även vid  
  
 förvärv av aktier i ett bolag som har en eller flera juridiska personer  
  
 som ägare. Något hinder mot att bolaget helt eller delvis äger ett  
  
 eller flera företag bör inte heller finnas. Detta skulle kunna medföra  
  
 risk för vissa kringgåendetransaktioner i syfte att uppnå otillbörliga  
  
 skattefördelar. Dessa hanterar vi genom föreslagna villkor som  
  
 avser den fysiska personen. Vi har i möjligaste mån strävat efter att  
  
 20 
  
 SOU 2009:33 Sammanfattning  
  
 undvika att den skattskyldiges rätt till skattereduktion påverkas av  
  
 åtgärder som ett annat rättssubjekt vidtar.  
  
 Villkor  
  
 Något krav på att aktierna ska innehas en viss tid har vi inte funnit  
  
 skäl att ställa. Det ställs inte heller krav på att den som begär  
  
 skattereduktion alltjämt ska äga aktierna vid tidpunkten för  
  
 begäran. Vi har härvid beaktat den kritik som riktades mot det krav  
  
 på en viss minsta innehavstid som gällde enligt det tidigare riskkapitalavdraget.  
  
 Dessutom har vi inte sett att det i ekonomiskt hänseende  
  
 finns skäl att ställa upp ett sådant krav. Även om den  
  
 enskilde efter en kort tid säljer aktier som har legat till grund för  
  
 skattereduktion har det, i och med betalningen av aktier som  
  
 tecknats vid bildande eller nyemission, skett ett kapitaltillskott till  
  
 bolaget. Detta tillskott påverkas inte av att aktien säljs.  
  
 Däremot måste det enligt vår mening i möjligaste mån hindras  
  
 att bestämmelserna utnyttjas som ett medel för att uppnå icke  
  
 avsedda skattefördelar genom att det kapitaltillskott som har medfört  
  
 skattereduktion inte blir annat än högst tillfälligt. För att  
  
 reglerna ska vara effektiva måste dessa villkor enligt vår mening  
  
 gälla under en viss tid efter  och i vissa fall även före  betalningen  
  
 av aktierna.  
  
 De spärregler vi föreslår innebär att den som, under tiden från  
  
 och med andra året före det år då betalningen skedde till och med  
  
 tredje året efter betalningsåret, tagit emot utbetalning eller annan  
  
 ersättning vid minskning av aktiekapital eller reservfond från  
  
 bolaget, eller från företag som ingår i intressegemenskap med  
  
 bolaget, saknar rätt till skattereduktion. Detsamma gäller den som i  
  
 strid mot aktiebolagslagen (2005:551) tagit emot värdeöverföringar,  
  
 penninglån eller säkerhet från bolaget. Vidare finns vissa  
  
 spärrar vad gäller det fallet att ersättning för aktien erhållits från  
  
 företag i intressegemenskap och likaså vid utskiftning i samband  
  
 med frivillig likvidation. Motsvarande förfaranden avseende ett  
  
 utländskt bolag eller ett företag i intressegemenskap med detta  
  
 omfattas av reglerna. Spärreglerna omfattar även närstående till den  
  
 skattskyldige. Vid särskilda skäl inträder dock inte spärreglerna.  
  
 Med hänsyn till att vi föreslår vissa villkor som ska vara uppfyllda  
  
 under en tid efter betalningen av aktierna  och därmed även  
  
 efter det att begäran om skattereduktion lämnats till Skatteverket   
  
 21 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 anser vi att det måste finnas en uppgiftsskyldighet för den som har  
  
 fått skattereduktion, vad gäller dessa villkor. Vidare föreslår vi att  
  
 det ska vara möjligt att fatta beslut om eftertaxering med stöd av en  
  
 sådan uppgift. Detta är enligt vår mening nödvändigt för att  
  
 reglerna ska kunna vara effektiva.  
  
 Skattereduktionens storlek  
  
 Skattereduktionen bör uppgå till 20 procent av underlaget. Storleken  
  
 på skattereduktionen bör enligt utredningens mening inte  
  
 överstiga skattesatsen vid beskattning av utdelning på aktierna. I  
  
 annat uppkommer det risk för att skattereduktionen utnyttjas för  
  
 att uppnå skattevinster. Underlag för skattereduktionen är betalningar  
  
 för aktier under beskattningsåret. Underlag kan också vara  
  
 betalningar under det närmast föregående beskattningsåret om  
  
 bolaget inte har börjat bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret.  
  
 I underlaget får räknas in betalningar om sammanlagt  
  
 lägst 5 000 kr och högst 500 000 kr. Skattereduktion kan därmed  
  
 medges med högst 100 000 kr per beskattningsår.  
  
 Kupongskatt  
  
 Med hänsyn till de krav som EG-rätten ställer föreslår vi också att  
  
 skattelättnader vid förvärv av aktier ska kunna ges i form av nedsatt  
  
 kupongskatt. I fråga om kupongskatten behövs det särskilda regler,  
  
 bl.a. om förfarandet. Vi föreslår att nedsättningen ska ske efter en  
  
 ansökan om återbetalning.  
  
 Utdelningsavdrag  
  
 Föreslagen åtgärd på bolagsnivå innebär att aktiebolag får dra av  
  
 lämnad vinstutdelning i pengar till fysiska personer.  
  
 Grundläggande förutsättningar  
  
 Grundläggande förutsättningar för rätt till avdrag är enligt förslaget  
  
 att aktiebolaget har bedrivit rörelse vid beskattningsårets utgång.  
  
 Dessutom begränsas rätten till utdelningsavdrag till vinstutdelning  
  
 22 
  
 SOU 2009:33 Sammanfattning  
  
 på aktier som inte är marknadsnoterade vid utgången av det  
  
 beskattningsår som utdelningen avser. För rätt till avdrag förutsätts  
  
 vidare att en fysisk person har rätt till vinstutdelningen när den kan  
  
 disponeras.  
  
 Aktiebolag som har minskat aktiekapitalet eller reservfonden  
  
 och betalat ut pengar eller annan ersättning till aktieägarna under  
  
 de två beskattningsåren närmast före det beskattningsår då aktien  
  
 betalades föreslås inte ha rätt till utdelningsavdrag. Syftet med detta  
  
 är att hindra att möjligheten till avdrag utnyttjas för skatteplanering.  
  
 Beräkning  
  
 Vid utformningen av avdraget har vi strävat efter att avdraget dels  
  
 ska kopplas till fysiska personers investeringar, dels ska vara så  
  
 enkelt som möjligt för bolagen att tillämpa samtidigt som avdraget  
  
 uppfyller syftet att förbättra tillgången på nytt kapital.  
  
 Mot den bakgrunden föreslår vi en modell för beräkningen av  
  
 utdelningsavdraget som innebär att det nya kapital som tillskjutits  
  
 bolaget av fysiska personer ska sättas i relation till det  
  
 totala kapitalet, dvs. gammalt och nytt kapital tillfört av fysiska  
  
 och juridiska personer. Därefter sätts andelen nytt kapital av totalt  
  
 kapital i relation till vinstutdelning i pengar som lämnas till fysiska  
  
 personer.  
  
 Vid beräkningen av avdraget behöver man inte skilja mellan  
  
 gamla aktier, dvs. aktier som inte omfattas av avdraget till exempel  
  
 på grund av att de har getts ut före bestämmelsernas ikraftträdande,  
  
 och nya aktier, dvs. aktier som kan läggas till grund för avdrag.  
  
 Avdrag kan alltså under vissa förutsättningar medges för vinstutdelning  
  
 som lämnas till fysiska personer på sådana aktier som vid  
  
 utgivandet inte tecknades och betalades av fysiska personer.  
  
 Modellen kan kortfattat beskrivas på följande sätt.  
  
 Nytt kapital (kvotvärde + överkursbetalning från fysiska personer)  
  
 divideras med totalt kapital (aktiekapital + överkursfond) vid tiden för  
  
 beslutet om vinstutdelning.  
  
 Kvoten multipliceras med vinstutdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer.  
  
 I täljaren i kvotberäkningen ovan, dvs. det nya kapitalet, ingår  
  
 betalning i pengar för aktier som har tecknats av fysiska personer  
  
 23 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 vid bildandet eller betalning i pengar för aktier som har förvärvats  
  
 av fysiska personer från en juridisk person och som avser ett bolag  
  
 som inte tidigare bedrivit verksamhet av något slag, dvs. ett lagerbolag.  
  
 I täljaren får även ingå betalning i pengar för aktier som har  
  
 tecknats av fysiska personer vid nyemission.  
  
 Betalningen ska ha gjorts av fysiska personer och skett efter de  
  
 föreslagna bestämmelsernas ikraftträdande för att den ska få ingå i  
  
 täljaren. I betalningen för aktien får räknas med eventuell överkurs.  
  
 Ett problem i sammanhanget är att överkursbetalningen, till skillnad  
  
 mot den betalning som motsvarar kvotvärdet, inte tillförs det  
  
 bundna egna kapitalet i bolaget utan i stället det fria egna kapitalet.  
  
 Under förutsättning att den s.k. försiktighetsregeln inte överträds  
  
 finns det inget bolagsrättsligt hinder mot att det fria egna kapitalet  
  
 delas ut till aktieägarna. Vår uppfattning är ändå att detta förhållande  
  
 inte utgör ett så stort problem att det finns anledning att utesluta  
  
 överkursbetalningen.  
  
 Vid beräkningen av täljaren föreslår vi att en betalning inte bör  
  
 få beaktas senare än det åttonde beskattningsåret efter betalningsåret.  
  
 Bolaget har således åtta år på sig efter betalningsåret att  
  
 utnyttja avdraget.  
  
 Med hänsyn till att vi bedömt det som lämpligt att de sammanlagda  
  
 avdragen under de åtta åren efter betalningsåret inte får överstiga  
  
 betalningen, dvs. vad som har tillskjutits bolaget som nytt  
  
 kapital från fysiska personer, föreslår vi bestämmelser som innebär  
  
 att täljaren ska minskas med belopp som motsvarar utnyttjat  
  
 belopp för tidigare medgivet avdrag.  
  
 Vidare föreslår vi bestämmelser som hindrar att avdraget utnyttjas  
  
 för skatteplanering och kringgående genom att bolaget efter att  
  
 ha tillförts nytt kapital minskar aktiekapitalet och betalar ut minskningen  
  
 till aktieägarna. Om bolaget under eller efter betalningsåret  
  
 har minskat aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut minskningen  
  
 till aktieägare ska inbetalat belopp minskas med det belopp  
  
 som motsvarar vad som har betalats ut.  
  
 Nämnaren i kvotberäkningen  eller annorlunda uttryckt det  
  
 totala kapitalet  utgörs av aktiekapitalet, reservfonden och överkursfonden  
  
 enligt balansräkningen för det beskattningsår som  
  
 vinstutdelningen avser.  
  
 Det sammanlagda belopp som avdrag medges med får inte överstiga  
  
 fem miljoner kr. Som ovan nämnts får dock det sammanlagda  
  
 avdraget inte överstiga vad fysiska personer har tillskjutit som nytt  
  
 kapital. Vi föreslår således både en absolut beloppsspärr och en  
  
 24 
  
 SOU 2009:33 Sammanfattning  
  
 relativ beloppsspärr. Avdraget för ett enskilt beskattningsår får inte  
  
 heller överstiga lämnad vinstutdelning till fysiska personer för det  
  
 beskattningsåret.  
  
 Tidpunkt för avdraget  
  
 Vi föreslår att avdraget ska göras redan för det beskattningsår som  
  
 beslutet om utdelning avser. Härigenom kan bolaget tillgodogöra  
  
 sig avdraget relativt snabbt.  
  
 Riskkapitalkonton  
  
 Enligt direktiven är en av de former av särskilda skatteåtgärder som  
  
 vi ska överväga de danska reglerna om s.k. etableringskonton.  
  
 Regelverket för kontona är mycket komplicerat, och utredningen  
  
 har bl.a. mot den bakgrunden valt att inte lägga fram något förslag  
  
 om etableringskonton. Dessutom har utredningen inte kunnat hitta  
  
 något entydigt stöd för att det finns ett samhällsekonomiskt behov  
  
 av skatteincitament för fysiska personers sparande inför företagsstart.  
  
 Utredningen har dock inte helt avfärdat lösningar av liknande  
  
 slag. Utredningen redovisar därför hur man i princip skulle kunna  
  
 underlätta fysiska personers investeringar i aktier i mindre bolag  
  
 genom ett slags kontosystem (riskkapitalkonton). Ett problem  
  
 med ett kontosystem är att det krävs omfattande administrativa  
  
 åtgärder för att kontrollera att reglerna efterlevs och att insättningarna  
  
 används på avsett vis.  
  
 Uppskov med kapitalvinstbeskattning  
  
 Enligt direktiven ska vi överväga om skatteincitament i form av  
  
 uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid avyttring av andelar i  
  
 onoterade bolag i samband med återinvestering i andra onoterade  
  
 bolag kan vara en framkomlig väg för att stimulera fysiska personers  
  
 investeringar i sådana företag. Vi har funnit att nackdelarna  
  
 med ett sådant uppskovssystem överväger fördelarna. Vi föreslår  
  
 därför inte några uppskovsregler.  
  
 25 
  
 Sammanfattning SOU 2009:33  
  
 26  
  
 Konsekvenser  
  
 Den föreslagna skattereduktionen för förvärv av aktier beräknas  
  
 minska skatteintäkterna med cirka 0,47 miljarder kr per år.  
  
 Förslaget kan antas att ytterligare förstärka den redan förmånliga  
  
 skattemässiga behandlingen av innehavare av andelar i fåmansföretag.  
  
 Utredningen drar därför slutsatsen att förslaget lämpligen  
  
 skulle kunna finansieras genom att beskattningen inom det s.k.  
  
 3:12-systemet justeras. Till viss del bör även finansieringen ske  
  
 genom att beskattningen för övriga onoterade andelar justeras.  
  
 Utredningen föreslår därför att skattesatserna för såväl kvalificerade  
  
 andelar, upp till gränsbeloppet respektive det sparade utdelningsutrymmet,  
  
 som okvalificerade andelar höjs med 1 procentenhet.  
  
 Skattesatsen för kvalificerade andelar föreslås därför höjas  
  
 från 20 procent till 21 procent. För okvalificerade andelar föreslås  
  
 att skattesatsen höjs från 25 procent till 26 procent.  
  
 När det gäller föreslaget utdelningsavdrag beräknas den varaktiga  
  
 offentligfinansiella effekten uppgå till 0,57 miljarder kr per  
  
 år. Denna effekt skulle kunna kompenseras med en höjning av  
  
 skattesatserna för kvalificerade och okvalificerade andelar med  
  
 cirka 1,2 procentenhet. Vi föreslår därför att man skulle kunna höja  
  
 skattesatserna för kvalificerade andelar från 20 procent till 21,2  
  
 procent och för okvalificerade andelar från 25 procent till 26,2 procent.  
  
 En annan lösning är att bolagsskattesatsen höjs från 26,3 procent  
  
 till 26,478 procent.  
  
 Förslagen om skattereduktionen för förvärv av aktier och utdelningsavdrag  
  
 kommer att ge upphov till ökade kostnader för Skatteverket  
  
 och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Utdelningsavdraget  
  
 innebär en viss ökad administrativ börda för bolagen.  
  
 Ikraftträdande  
  
 Förslagen om skattereduktion för förvärv av aktier och utdelningsavdrag  
  
 har till syfte att underlätta kapitalanskaffningen för  
  
 mindre företag. Mot bakgrund av det läge som för närvarande råder  
  
 på den finansiella marknaden, anser vi att det är angeläget att  
  
 bestämmelserna kan börja tillämpas så snart som möjligt. Vi föreslår  
  
 därför att bestämmelserna ska träda i kraft redan den 1 januari  
  
 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års taxering. 
  
 Författningsförslag om skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier  
  
 1 Förslag till  
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 dels att 1 kap. 11 § och 67 kap. 2 § ska ha följande lydelse,  
  
 dels att det i lagen ska införas tolv nya paragrafer, 67 kap. 20– 
  
 31 §§, samt närmast före 67 kap. 20, 21, 22, 26, 30 och 31 §§ nya  
  
 rubriker av följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 1 kap.  
  
 11 §1  
  
 Bestämmelser om hur skatten ska beräknas finns i 65 kap.  
  
 Bestämmelser om beräkningen av skatt på ackumulerad inkomst  
  
 finns i 66 kap.  
  
 Bestämmelser om skattereduktion  
  
 för underskott av kapital,  
  
 arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 allmän pensionsavgift, sjöinkomst  
  
 och hushållsarbete finns i 67 kap.  
  
 Bestämmelser om skattereduktion  
  
 för underskott av kapital,  
  
 arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 allmän pensionsavgift, sjöinkomst,  
  
 hushållsarbete och förvärv av aktier  
  
 finns i 67 kap.  
  
 1 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 27 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 67 kap.  
  
 2 §2  
  
 Skattereduktion ska göras för  
  
 sjöinkomst, allmän pensionsavgift,  
  
 arbetsinkomst(jobbskatteavdrag),  
  
 underskott av kapital och hushållsarbete  
  
 i nu nämnd ordning.  
  
 Skattereduktion ska göras för  
  
 sjöinkomst, allmän pensionsavgift,  
  
 arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 underskott av kapital, hushållsarbete  
  
 och förvärv av aktier i nu  
  
 nämnd ordning.  
  
 Skattereduktion ska räknas av mot kommunal och statlig  
  
 inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052)  
  
 om statlig fastighetsskatt samt mot kommunal fastighetsavgift  
  
 enligt lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift. Skattereduktion  
  
 enligt 5–9 §§ ska dock räknas av endast mot kommunal  
  
 inkomstskatt.  
  
 För dem som inte helt eller  
  
 bara delvis kan räkna av skattereduktion  
  
 enligt 20–31 §§ mot de  
  
 skatter och den avgift som anges i  
  
 andra stycket, finns bestämmelser  
  
 i 28–39 §§ kupongskattelagen  
  
 (1970:624).  
  
 Förvärv av aktier  
  
 Vilka som kan få skattereduktion  
  
 20 §  
  
 Rätt till skattereduktion enligt  
  
 21–31 §§ har efter begäran de  
  
 som mot betalning i pengar har  
  
 förvärvat aktier i bolag  
  
 1. som bedriver rörelse den 2  
  
 maj året efter det beskattningsår  
  
 för vilket skattereduktion begärs,  
  
 eller  
  
 2. som efter betalningen av  
  
 aktierna har bedrivit rörelse men  
  
 som senast den 2 maj året efter  
  
 det beskattningsår för vilket  
  
 2 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 28 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 skattereduktion begärs har försatts  
  
 i konkurs eller gått i tvångslikvidation.  
  
 Även dödsbon har efter begäran  
  
 rätt till skattereduktion för förvärv  
  
 som har skett före dödsfallet.  
  
 Begäran om skattereduktion  
  
 21 §  
  
 En begäran om skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier ska göras i  
  
 självdeklarationen vid taxeringen  
  
 för det beskattningsår då aktierna  
  
 har betalats (betalningsåret). Om  
  
 det bolag i vilket aktier förvärvats  
  
 inte har börjat bedriva rörelse den  
  
 2 maj året efter betalningsåret, får  
  
 begäran i stället göras i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för  
  
 det närmast följande beskattningsåret  
  
 efter betalningsåret.  
  
 Definitioner  
  
 22 §  
  
 Med aktier avses vid tilllämpningen  
  
 av detta kapitel, förutom  
  
 aktier i svenska aktiebolag,  
  
 även andelar i sådana utländska  
  
 bolag som avses i 23 § första  
  
 stycket 2.  
  
 29 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 23 §  
  
 Med bolag avses vid tilllämpningen  
  
 av detta kapitel  
  
 1. svenskt aktiebolag, och  
  
 2. utländskt bolag som hör  
  
 hemma i en stat inom Europeiska  
  
 ekonomiska samarbetsområdet  
  
 eller i en stat med vilken Sverige  
  
 har ingått ett skatteavtal som  
  
 innehåller en artikel om informationsutbyte.  
  
 Som bolag räknas inte privatbostadsföretag  
  
 eller investmentföretag.  
  
 24 §  
  
 Med företag avses vid tilllämpningen  
  
 av detta kapitel  
  
 1. svenskt aktiebolag, svensk  
  
 ekonomisk förening, svensk sparbank,  
  
 svenskt ömsesidigt försäkringsföretag 
  
 , svensk stiftelse och  
  
 svensk ideell förening, och  
  
 2. utländsk juridisk person.  
  
 25 §  
  
 Med företag i intressegemenskap  
  
 avses vid tillämpningen av  
  
 detta kapitel  
  
 1. ett företag, som ett annat  
  
 företag, direkt eller indirekt, genom  
  
 en ägarandel eller på annat sätt har  
  
 ett väsentligt inflytande i, eller  
  
 2. företag som står under i  
  
 huvudsak gemensam ledning.  
  
 30 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 Villkor för skattereduktion  
  
 26 §  
  
 För rätt till skattereduktion  
  
 krävs att villkoren i andra och tredje  
  
 styckena och 27–29 §§ är uppfyllda.  
  
 Aktierna ska  
  
 1. ha tecknats vid bildandet av  
  
 bolaget,  
  
 2. ha förvärvats från en juridisk  
  
 person och avse ett bolag som inte  
  
 tidigare har bedrivit verksamhet av  
  
 något slag, eller  
  
 3. ha tecknats vid nyemission.  
  
 Om samma aktie har förvärvats  
  
 både enligt andra stycket  
  
 1 och 2 och rätt till skattereduktion  
  
 skulle kunna föreligga för  
  
 båda förvärven är det bara den  
  
 som förvärvat aktien enligt andra  
  
 stycket 2 som har rätt till skattereduktion.  
  
 27 §  
  
 Det bolag i vilket aktier förvärvats  
  
 får varken vara eller ha  
  
 varit marknadsnoterat under tiden  
  
 från betalningen till den 2 maj året  
  
 efter det beskattningsår för vilket  
  
 skattereduktion begärs.  
  
 Ett bolag anses marknadsnoterat  
  
 om någon aktie i bolaget  
  
 är marknadsnoterad.  
  
 31 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 28 §  
  
 Den som förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne får inte  
  
 under tiden från och med andra  
  
 året före betalningsåret till och  
  
 med tredje året efter betalningsåret  
  
 1. ta emot utbetalning eller  
  
 annan ersättning vid minskning  
  
 av aktiekapital eller reservfond  
  
 från bolaget eller företag som  
  
 ingår i intressegemenskap med  
  
 bolaget, eller  
  
 2. i strid mot aktiebolagslagen  
  
 (2005:551) ta emot värdeöverföringar,  
  
 penninglån eller säkerhet  
  
 för penninglån från bolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget.  
  
 Bestämmelserna i första stycket  
  
 tillämpas inte om det finns särskilda  
  
 skäl.  
  
 Bestämmelsen i första stycket  
  
 2 tillämpas också för motsvarande  
  
 förfaranden som avser ett  
  
 utländskt bolag eller företag i  
  
 intressegemenskap med det, även  
  
 om dessa skulle vara tillåtna enligt  
  
 lagstiftningen i den stat där bolaget  
  
 eller företaget som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget hör hemma. 
  
 29 §  
  
 Den som förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne får inte  
  
 inom tre år efter betalningsåret  
  
 erhålla  
  
 1. ersättning för aktierna från  
  
 företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget, eller  
  
 2. utskiftade tillgångar vid  
  
 32 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 frivillig likvidation från bolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget.  
  
 Bestämmelserna i första stycket  
  
 tillämpas inte om det finns särskilda  
  
 skäl.  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 30 §  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 är betalningar för aktier under  
  
 beskattningsåret och, i fall som avses  
  
 i 21 § andra meningen, det närmast  
  
 föregående beskattningsåret.  
  
 I underlaget får räknas in  
  
 betalningar om sammanlagt lägst  
  
 5 000 kronor och högst 500 000  
  
 kronor. Vid betalningar för aktier  
  
 enligt 26 § andra stycket 2 får dock  
  
 räknas in högst det belopp som  
  
 betalats i pengar för aktierna vid  
  
 bildandet av bolaget.  
  
 Underlaget ska minskas med  
  
 tidigare underlag för skattereduktion  
  
 som avser förvärv av aktier i  
  
 bolag som ägs av bolaget eller förvärv  
  
 av aktier i bolag som genom  
  
 fusion upptagits i bolaget.  
  
 33 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 Skattereduktionens storlek  
  
 31 §  
  
 Skattereduktionen uppgår till  
  
 20 procent av underlaget i 30 §.  
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas  
  
 första gången vid 2011 års taxering.  
  
 2. Vid tillämpningen av 67 kap. 28 § ska hänsyn inte tas till  
  
 utbetalning eller annan överföring som har tagits emot före den 1  
  
 april 2009.  
  
 34 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 2 Förslag till  
  
 lag om ändring i skattebetalningslagen  
  
 (1997:483)  
  
 Härigenom föreskrivs att 11 kap. 9 § skattebetalningslagen  
  
 (1997:483) ska ha följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 11 kap.  
  
 9 §3  
  
 Skatteverket fattar varje år beslut om skattens storlek enligt den  
  
 årliga taxeringen (grundläggande beslut om slutlig skatt). Slutlig  
  
 skatt kan bestämmas också genom omprövningsbeslut och till följd  
  
 av beslut av domstol.  
  
 Med slutlig skatt avses summan av skatter och avgifter enligt  
  
 10 § minskad med skattereduktion enligt följande ordning  
  
 1. lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal fastighetsavgift,  
  
 2. lagen (2003:1204) om skattereduktion för vissa miljöförbättrande  
  
 installationer i småhus,  
  
 3. 67 kap. 2–19 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229), och  
  
 3. 67 kap. 2–31 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229), och  
  
 4. lagen (2005:1137) om skattereduktion för virke från stormfälld  
  
 skog vid 2006–2008 års taxeringar.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010.  
  
 3 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 35 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 3 Förslag till  
  
 lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)  
  
 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 17 § taxeringslagen (1990:324)  
  
 ska ha följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 4 kap.  
  
 17§4  
  
 Eftertaxering får också ske  
  
 1. vid rättelse av felräkning, misskrivning eller annat uppenbart  
  
 förbiseende,  
  
 2. när kontrolluppgift som ska lämnas utan föreläggande enligt  
  
 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter saknats  
  
 eller varit felaktig,  
  
 3. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av beslut som  
  
 anges i 13 § andra stycket 1–5,  
  
 4. när en förening eller ett registrerat trossamfund inte har  
  
 genomfört en investering inom den tid som har föreskrivits i ett  
  
 sådant beslut som avses i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen (1999:1229)  
  
 eller inte har iakttagit ett annat villkor i beslutet,  
  
 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 enligt 3 kap. 9 a §, 19 a §, eller  
  
 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter, och  
  
 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 enligt 3 kap. 9 a §, 19 a §, eller  
  
 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter,  
  
 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle  
  
 ha lämnats enligt 3 kap. 21 a §  
  
 lagen om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter.  
  
 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle  
  
 ha lämnats enligt 3 kap. 21 a §  
  
 lagen om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter, och  
  
 4 Senaste lydelse 2007:1253.  
  
 36 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 7. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle ha  
  
 lämnats enligt 3 kap. 27 § andra  
  
 stycket lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas första  
  
 gången vid 2011 års taxering.  
  
 37 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 4 Förslag till  
  
 lag om ändring i lagen (2001:1227) om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter  
  
 dels att 2 kap. 2 och 4 §§ ska ha följande lydelse,  
  
 dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 3 kap. 27 §, samt  
  
 närmast före 3 kap. 27 § en ny rubrik av följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 2 kap.  
  
 2 §5  
  
 Fysiska personer ska lämna allmän självdeklaration under förutsättning  
  
 att  
  
 1. intäkterna i inkomstslaget tjänst och i inkomstslaget näringsverksamhet  
  
 i annat fall än som avses i 2 under beskattningsåret har  
  
 uppgått till sammanlagt minst 42,3 procent av prisbasbeloppet,  
  
 2. sådan intäkt i inkomstslaget tjänst som avses i 11 kap. 45 §,  
  
 50 kap. 7 § samt 57 kap. 20 och 21 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229) eller intäkt av passiv näringsverksamhet under beskattningsåret  
  
 har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor,  
  
 3. intäkterna i inkomstslaget kapital, med undantag för sådan ränta  
  
 eller utdelning för vilken kontrolluppgift ska lämnas enligt 8 eller  
  
 9 kap., har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor under beskattningsåret,  
  
 4. de är begränsat skattskyldiga och den skattepliktiga intäkten  
  
 har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor,  
  
 5. underlag för statlig fastighetsskatt, kommunal fastighetsavgift,  
  
 avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader  
  
 ska fastställas,  
  
 6. uppgift enligt 3 kap. 9 a §  
  
 ska lämnas, eller  
  
 6. uppgift enligt 3 kap. 9 a §  
  
 ska lämnas,  
  
 7. uppgift enligt 3 kap. 21 a §  
  
 ska lämnas.  
  
 7. uppgift enligt 3 kap. 21 a §  
  
 ska lämnas, eller  
  
 5 Senaste lydelse 2007:1409.  
  
 38 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 8. uppgift enligt 3 kap. 27 §  
  
 andra stycket ska lämnas.  
  
 4 §6  
  
 Dödsbon ska, om inte annat anges i 5 §, lämna allmän självdeklaration,  
  
 om  
  
 1. de skattepliktiga intäkterna, med undantag för sådan ränta  
  
 eller utdelning för vilken kontrolluppgift ska lämnas enligt 8 eller  
  
 9 kap., har uppgått till sammanlagt minst 100 kronor under beskattningsåret,  
  
 2. underlag för statlig fastighetsskatt, kommunal fastighetsavgift,  
  
 avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader  
  
 ska fastställas,  
  
 3. uppgift enligt 3 kap. 9 a §  
  
 ska lämnas, eller  
  
 3. uppgift enligt 3 kap. 9 a §  
  
 ska lämnas,  
  
 4. uppgift enligt 3 kap. 21 a §  
  
 ska lämnas.  
  
 4. uppgift enligt 3 kap. 21 a §  
  
 ska lämnas, eller  
  
 5. uppgift enligt 3 kap. 27 §  
  
 andra stycket ska lämnas.  
  
 Skattereduktion för förvärv av  
  
 aktier  
  
 3 kap.  
  
 27 §  
  
 Den som begär skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier enligt  
  
 67 kap. 20–31 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229) ska lämna uppgift  
  
 om underlaget för skattereduktionen  
  
 och de övriga uppgifter som  
  
 Skatteverket behöver för att fatta  
  
 ett riktigt beslut.  
  
 Den som har fått skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier ska lämna  
  
 uppgift om sådan omständighet  
  
 som anges i 67 kap. 28 eller 29 §  
  
 6 Senaste lydelse 2007:1409.  
  
 39 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 inkomstskattelagen har inträffat.  
  
 Uppgift som avses i andra  
  
 stycket ska lämnas i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för det  
  
 beskattningsår då sådan omständighet  
  
 inträffat som utlöser uppgiftsskyldigheten 
  
 .  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas första  
  
 gången vid 2011 års taxering.  
  
 40 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 5 Förslag till  
  
 lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om kupongskattelagen (1970:624)  
  
 dels att nuvarande 29 och 30 §§ ska betecknas 40 och 41 §§,  
  
 dels att rubriken närmast före 29 § ska sättas närmast före 40 §,  
  
 dels att det i lagen ska införas tolv nya paragrafer, 28–39 §§, och  
  
 närmast före 28 § en ny rubrik av följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 Förvärv av aktier  
  
 28 §7  
  
 Rätt till återbetalning har efter  
  
 ansökan fysiska personer som mot  
  
 betalning i pengar har förvärvat  
  
 aktier och som inte helt eller bara  
  
 delvis kan räkna av skattereduktion  
  
 enligt 67 kap. 20–31 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229) mot kommunal  
  
 och statlig inkomstskatt, statlig  
  
 fastighetsskatt och kommunal  
  
 fastighetsavgift.  
  
 Även dödsbon har efter ansökan  
  
 rätt till återbetalning om förvärvet  
  
 skett före dödsfallet och  
  
 avräkning inte helt eller bara delvis  
  
 kan ske mot de skatter och den  
  
 avgift som anges i första stycket.  
  
 De aktier som förvärvats ska  
  
 avse ett bolag som  
  
 1. bedriver rörelse den 2 maj  
  
 året efter utdelningstillfället, eller  
  
 2. efter betalningen av aktierna  
  
 har bedrivit rörelse men senast  
  
 den 2 maj året efter utdelningstillfället  
  
 har försatts i konkurs  
  
 eller gått i tvångslikvidation.  
  
 7 Tidigare 28 § upphävd genom 1982:193.  
  
 41 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 29 §  
  
 Vad som vid tillämpningen av  
  
 28–39 §§ avses med aktier, bolag,  
  
 företag och företag i intressegemenskap  
  
 framgår av 67 kap.  
  
 22–25 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229).  
  
 30 §  
  
 För rätt till återbetalning  
  
 krävs att villkoret i 67 kap. 26 §  
  
 andra stycket inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229) är uppfyllt. Dessutom  
  
 ska villkoren i detta stycke  
  
 samt i 31 och 32 §§ vara uppfyllda.  
  
 1. Aktierna ska ha betalats  
  
 under samma kalenderår som  
  
 utdelningstillfället. Om det bolag  
  
 i vilket aktier förvärvats inte har  
  
 börjat bedriva rörelse den 2 maj  
  
 året efter det år då aktierna  
  
 betalades (betalningsåret), får utdelningstillfället  
  
 ha ägt rum det närmast  
  
 följande kalenderåret efter  
  
 betalningsåret.  
  
 2. Om samma aktie har förvärvats  
  
 enligt 67 kap. 26 § andra  
  
 stycket 1 och 2 inkomstskattelagen  
  
 och rätt till återbetalning skulle  
  
 kunna föreligga för båda betalningarna  
  
 är det bara den som förvärvat  
  
 aktien enligt 67 kap. 26 §  
  
 andra stycket 2 inkomstskattelagen  
  
 som har rätt till återbetalning.  
  
 3. Bolaget får varken vara  
  
 eller ha varit marknadsnoterat  
  
 under tiden från betalningen till  
  
 den 2 maj året efter utdel42 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 ningstillfället.  
  
 Ett bolag anses marknadsnoterat  
  
 om någon aktie i bolaget  
  
 är marknadsnoterad.  
  
 31 §8  
  
 Den som förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne får inte  
  
 under tiden från och med andra  
  
 året före betalningsåret till och  
  
 med tredje året efter betalningsåret  
  
 1. ta emot utbetalning eller  
  
 annan ersättning vid minskning  
  
 av aktiekapital eller reservfond  
  
 från bolaget eller företag som  
  
 ingår i intressegemenskap med  
  
 bolaget, eller  
  
 2. i strid mot aktiebolagslagen  
  
 (2005:551) ta emot värdeöverföringar,  
  
 penninglån eller säkerhet  
  
 för penninglån från bolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget.  
  
 Bestämmelserna i första  
  
 stycket tillämpas inte om det finns  
  
 särskilda skäl.  
  
 Bestämmelserna i första  
  
 stycket tillämpas också för motsvarande  
  
 förfaranden som avser  
  
 ett utländskt bolag eller företag i  
  
 intressegemenskap med det, även  
  
 om dessa skulle vara tillåtna  
  
 enligt lagstiftningen i den stat där  
  
 bolaget eller företag som ingår i  
  
 intressegemenskap med bolaget  
  
 hör hemma.  
  
 8 Tidigare 31 § upphävd genom 1996:666.  
  
 43 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 32 §9  
  
 Den som förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne får inte  
  
 inom tre år efter betalningsåret  
  
 erhålla  
  
 1. ersättning för aktierna från  
  
 företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget, eller  
  
 2. utskiftade tillgångar vid  
  
 frivillig likvidation från bolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget.  
  
 Bestämmelserna i första stycket  
  
 tillämpas inte om det finns särskilda  
  
 skäl.  
  
 Bestämmelserna i första  
  
 stycket tillämpas också för motsvarande  
  
 förfaranden som avser  
  
 ett utländskt bolag eller företag i  
  
 intressegemenskap med det.  
  
 33 §  
  
 Återbetalning enligt 28–32 §§  
  
 uppgår till belopp som motsvarar  
  
 20 procent av betalningen för  
  
 aktierna. I fråga om betalning  
  
 för aktier som avses i 67 kap.  
  
 26 § andra stycket 2 inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229) får återbetalning  
  
 dock inte ske till den del  
  
 betalningen överstiger det belopp  
  
 som betalats i pengar för aktierna  
  
 vid bildandet av bolaget.  
  
 Återbetalning görs inte av  
  
 belopp som understiger 1 000  
  
 kronor. Återbetalning får sammanlagt  
  
 inte ske med belopp som  
  
 överstiger 100 000 kronor per  
  
 kalenderår.  
  
 9 Tidigare 32 § upphävd genom 1996:666.  
  
 44 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 Återbetalning sker inte för  
  
 sådan betalning som utgör  
  
 underlag för skattereduktion  
  
 enligt 67 kap. 30 § inkomstskattelagen  
  
 eller som motsvarar tidigare  
  
 betalning som avser förvärv av  
  
 aktier i bolag som ägs av bolaget  
  
 eller förvärv av aktier i bolag som  
  
 genom fusion upptagits i bolaget.  
  
 34 §  
  
 En ansökan om återbetalning  
  
 vid förvärv av aktier ska göras  
  
 skriftligen hos Skatteverket.  
  
 35 §  
  
 En ansökan ska ha kommit in  
  
 till Skatteverket  
  
 1. senast den 2 maj året efter  
  
 betalningsåret, eller  
  
 2. senast den 2 maj året efter  
  
 det närmast följande kalenderåret  
  
 efter betalningsåret, om det bolag  
  
 i vilket aktier förvärvats inte har  
  
 börjat bedriva rörelse den 2 maj  
  
 året efter betalningsåret.  
  
 Den som på grund av  
  
 särskilda omständigheter är förhindrad  
  
 att lämna ansökan inom  
  
 föreskriven tid kan beviljas  
  
 anstånd med att lämna ansökningen.  
  
 Ansökan om anstånd görs  
  
 hos Skatteverket.  
  
 Anstånd med att lämna  
  
 ansökan efter den 31 maj det år  
  
 som ansökan enligt första stycket  
  
 skulle ha lämnats, får beviljas  
  
 endast om det finns synnerliga  
  
 skäl.  
  
 45 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 36 §  
  
 Vid återbetalning enligt 28– 
  
 35 §§ gäller 27 § femte–åttonde  
  
 styckena i tillämpliga delar.  
  
 37 §  
  
 Den som har fått återbetalning  
  
 enligt 28–36 § ska lämna uppgift  
  
 om sådan omständighet som  
  
 anges i 31 eller 32 § har inträffat.  
  
 Sådan uppgift ska lämnas skriftligen  
  
 till Skatteverket senast den 2  
  
 maj året efter då sådan omständighet  
  
 inträffat som utlöser uppgiftsskyldigheten.  
  
 Därvid gäller 35 §  
  
 andra och tredje styckena i tillämpliga  
  
 delar.  
  
 38 §  
  
 Om villkoren i 31 och 32 §§  
  
 inte uppfylls ska Skatteverket  
  
 snarast besluta att det utbetalda  
  
 beloppet ska betalas tillbaka.  
  
 Om återbetalning har skett med  
  
 ett för högt belopp ska Skatteverket  
  
 snarast besluta att detta belopp ska  
  
 betalas tillbaka.  
  
 Beslut enligt första och andra  
  
 styckena får inte meddelas efter  
  
 utgången av sjätte kalenderåret  
  
 efter återbetalningen.  
  
 39 §  
  
 Vid beslut enligt 38 § tilllämpas  
  
 tidsfristerna i 26 § andra  
  
 stycket. Kostnadsränta tas ut på  
  
 belopp som ska betalas tillbaka  
  
 efter sådant beslut. Räntan  
  
 beräknas från den dag beloppet  
  
 betalades ut till och med den dag  
  
 46 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 47  
  
 beloppet betalas tillbaka. Räntan  
  
 beräknas efter en sats som motsvarar  
  
 basräntan enligt 19 kap. 3 § skattebetalningslagen  
  
 (1997:483).  
  
 Om inbetalning inte sker  
  
 inom den utsatta tiden, ska  
  
 dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen  
  
 (1997:484) om dröjsmålsavgift.  
  
 Obetalda belopp ska av  
  
 Skatteverket lämnas för indrivning.  
  
 Därvid tillämpas 22 §  
  
 andra–fjärde styckena.  
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas på  
  
 utdelning som skett efter ikraftträdandet.  
  
 2. Vid tillämpningen av 31 § ska hänsyn inte tas till utbetalning  
  
 eller annan överföring som har tagits emot före den 1 april 2009. 
  
 Författningsförslag om  
  
 utdelningsavdrag  
  
 1 Förslag till  
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 dels att 24 kap. 11 § ska ha följande lydelse,  
  
 dels att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 24 kap. 23– 
  
 28 §§, samt närmast före 24 kap. 23 § en ny rubrik av följande  
  
 lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 24 kap.  
  
 11 §1  
  
 Bestämmelser om i vilka fall lämnad utdelning ska dras av finns  
  
 för  
  
  investmentföretag och investeringsfonder i 39 kap. 14 §,  
  
  kooperativa föreningar i 39 kap. 22–24 §§,  
  
  sambruksföreningar i 39 kap. 28 §,  
  
  samfälligheter i 39 kap. 29 §, och  
  
  Sparbankernas säkerhetskassa i 39 kap. 31 §.  
  
 Bestämmelser om att aktiebolag  
  
 får dra av lämnad vinstutdelning  
  
 finns i 23–28 §§.  
  
 1 Senaste lydelse 2007:1419.  
  
 49 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 Utdelningsavdrag  
  
 23 §  
  
 Aktiebolag som har bedrivit  
  
 rörelse vid beskattningsårets  
  
 utgång får göra avdrag för lämnad  
  
 vinstutdelning i pengar (utdelningsavdrag)  
  
 för detta beskattningsår  
  
 om:  
  
 1. aktien vid utgången av det  
  
 beskattningsår som utdelningen  
  
 avser inte är marknadsnoterad, och  
  
 2. en fysisk person har rätt till  
  
 utdelningen när den kan disponeras.  
  
 Aktien ska anses vara marknadsnoterad  
  
 även om marknadsnoteringen  
  
 har upphört i anslutning  
  
 till inledandet av ett förfarande  
  
 om inlösen, fusion, fission,  
  
 likvidation eller konkurs.  
  
 24 §  
  
 Privatbostadsföretag och investmentföretag  
  
 har inte rätt till utdelningsavdrag.  
  
 Aktiebolag som har minskat  
  
 aktiekapitalet eller reservfonden  
  
 och betalat ut pengar eller annan  
  
 ersättning till aktieägarna under  
  
 de två beskattningsåren närmast  
  
 före det beskattningsår då aktien  
  
 betalades (betalningsåret) har inte  
  
 rätt till utdelningsavdrag.  
  
 50 
  
 SOU 2009:33 Författningsförslag  
  
 25 §  
  
 Avdraget beräknas enligt följande.  
  
 1. Summan av vad fysiska personer  
  
 har betalat i pengar för aktier  
  
  som har tecknats vid bildandet  
  
 av aktiebolaget eller som har förvärvats  
  
 från en juridisk person  
  
 om aktierna avser ett bolag som  
  
 inte tidigare har bedrivit verksamhet  
  
 av något slag, dock inte med  
  
 belopp som överstiger vad som inbetalats  
  
 i pengar för aktierna vid  
  
 bildandet, och  
  
  som har tecknats vid nyemission,  
  
 2. dividerad med summan av  
  
 aktiekapitalet, reservfonden och  
  
 överkursfonden enligt den fastställda  
  
 balansräkningen för det  
  
 beskattningsår som vinstutdelningen  
  
 avser.  
  
 Kvoten enligt första stycket  
  
 multipliceras med belopp som  
  
 motsvarar lämnad vinstutdelning  
  
 till fysisk person för beskattningsåret.  
  
 26 §  
  
 Vid beräkningen av summan  
  
 enligt 25 § första stycket 1 gäller  
  
 följande.  
  
 1. En betalning får inte tas med  
  
 senare än det åttonde beskattningsåret  
  
 efter betalningsåret.  
  
 2. En betalning ska minskas  
  
 med belopp som motsvarar tidigare  
  
 beviljade utdelningsavdrag  
  
 för vilket betalningen tagits med.  
  
 3. Om bolaget under eller efter  
  
 betalningsåret har minskat aktie51 
  
 Författningsförslag SOU 2009:33  
  
 52  
  
 kapitalet eller reservfonden och  
  
 betalat ut minskningen till aktieägare  
  
 ska inbetalat belopp minskas  
  
 med det belopp som motsvarar vad  
  
 som har betalats ut. Minskningen  
  
 ska göras från det belopp som avser  
  
 den först gjorda betalningen.  
  
 27 §  
  
 De sammanlagda utdelningsavdragen  
  
 under åtta beskattningsår  
  
 efter betalningsåret får inte överstiga  
  
 fem miljoner kronor. Avdragen  
  
 får dock inte överstiga vad fysiska  
  
 personer har betalat i pengar för  
  
 aktier som avses i 25 § första stycket  
  
 1.  
  
 28 §  
  
 Den vinstutdelning som får  
  
 dras av enligt 23–27 §§ ska dras  
  
 av det beskattningsår som beslutet  
  
 om utdelning avser.  
  
 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas  
  
 första gången vid 2011 års taxering.  
  
 2. Vid beräkningen av summan av vad fysiska personer har  
  
 betalat i pengar för aktierna enligt 24 kap. 25 och 26 §§ får bara  
  
 betalningar som har gjorts efter ikraftträdandet räknas med.  
  
 3. Vid tillämpningen av 24 kap. 24 § andra stycket ska hänsyn  
  
 inte tas till utbetalning av pengar eller annan ersättning vid  
  
 minskning av aktiekapitalet eller reservfonden före den 1 april  
  
 2009. 
  
 I Utredningens uppdrag 
  
 1 Uppdraget och dess  
  
 genomförande  
  
 1.1 Uppdraget  
  
 Utredningens direktiv fastställdes genom beslut vid regeringssammanträde  
  
 den 5 juni 2008 (dir. 2008:80). Direktiven återges i  
  
 sin helhet i bilaga 1. Nedan ges en kort sammanfattning av uppdraget.  
  
 Enligt direktiven ska vi utreda behovet av  och förutsättningar  
  
 för  särskilda skatteincitament för att stimulera fysiska personers  
  
 investeringar i mindre företag. Utredningen ska därvid särskilt  
  
 beakta behovet av finansiering inför företagsstart, finansieringsbehov  
  
 i tidiga skeden av företagens utveckling samt företagens behov  
  
 i expansionsskeden.  
  
 I uppdraget ingår också att lämna förslag på utformning av skatteincitament.  
  
 De skatteåtgärder utredningen i första hand ska inrikta sig  
  
 på är  
  
 1. s.k. etableringskonto, dvs. regler som innebär att fysiska personer  
  
 vid beskattningen får göra avdrag för insättningar på ett konto,  
  
 där behållningen ska användas för att starta ett företag,  
  
 2. riskkapitalavdrag, varmed avses att fysiska personer vid den  
  
 löpande inkomstbeskattningen får dra av kostnaden för köp av  
  
 onoterade aktier,  
  
 3. uppskov med kapitalvinstbeskattning vid avyttring av andelar i  
  
 onoterade bolag vid återinvestering i andra onoterade bolag, och  
  
 4. Annell-avdrag, dvs. möjlighet för aktiebolag att i viss  
  
 utsträckning få göra avdrag för lämnad utdelning på nyemitterade  
  
 aktier.  
  
 Lämnade förslag ska belysas ur ett företagsekonomiskt och samhällsekonomiskt  
  
 perspektiv. Utredningen ska ta hänsyn till EG55 
  
 Uppdraget och dess genomförande SOU 2009:33  
  
 rätten vid utformningen av våra förslag, varvid ett övergripande mål  
  
 ska vara att värna den svenska skattebasen.  
  
 Om förslagen har offentligfinansiella effekter ska utredningen  
  
 även föreslå en finansiering av dessa.  
  
 1.2 Uppdragets genomförande  
  
 Utredningen, som har antagit namnet Skatteincitamentsutredningen,  
  
 inledde sitt arbete i augusti 2008.  
  
 Arbetet har bedrivits i form av en enmansutredning. I arbetet  
  
 har utredaren biträtts av sakkunniga och experter. Utredningen har  
  
 haft elva sammanträden.  
  
 Samråd har ägt rum med Företagsfinansieringsutredningen (N  
  
 2008:01).  
  
 Utredningen har anordnat en hearing med företrädare för  
  
 Nutek, ITPS, Svenska riskkapitalföreningen, Svenska uppfinnareföreningen,  
  
 Investment AB Spiltan, Theia Investment AB och Swedish  
  
 Incubators  Science Parks. Utredningen har även bjudit in  
  
 universitetsadjunkten Maldonado Hiort af Ornäs, som har redogjort i vissa  
  
 hänseenden för etableringskontosystemet och presenterat en egen  
  
 modell för sparkonton med periodiseringsfonder som förebild.  
  
 Utredningen har också sammanträffat med företrädare för Aktietorget  
  
 och Alternativa aktiemarknaden. Utredningen har vidare haft en  
  
 rad andra kontakter. Härvid kan nämnas Skatteverket, Bolagsverket och  
  
 Näringslivets regelnämnd.  
  
 56 
  
 II Överväganden och  
  
 förslag 
  
 2 Behovet av skatteincitament  
  
 2.1 Inledning  
  
 Enligt direktiven ska utredningen redovisa behovet av särskilda  
  
 åtgärder för att stärka kapitalförsörjningen till nystartande och  
  
 expansion av mindre företag. Behovet har bl.a. att göra med det  
  
 samband som kan finnas mellan nyföretagande och entreprenörskap  
  
 för den ekonomiska tillväxten. I den litteratur vi har tagit del  
  
 av går det inte att finna något säkert empiriskt stöd för att nyföretagande  
  
 eller entreprenörskap har en positiv effekt på tillväxten  
  
 men det synes i vart fall finnas en tendens till ett positivt samband.1  
  
 Det har under de senaste åren gjorts stora satsningar i Sverige för  
  
 att underlätta för dem som vill starta, och även driva, företag.2 Till  
  
 dessa åtgärder hör slopandet av förmögenhetsskatten och den fortsatta  
  
 reformeringen av den s.k. 3:12-beskattningen. Vidare har ett  
  
 antal regelförenklingar gjorts. Det kan också nämnas att möjligheterna  
  
 att få F-skattsedel har underlättats och att arbete med att  
  
 sänka kravet på lägsta aktiekapital i privata aktiebolag pågår.3  
  
 Det finns en omfattande litteratur kring finansieringsfrågor och  
  
 sambandet mellan skatter och företagande. I avsnitten 2.2–2.6 finns  
  
 hänvisningar till ett urval av den forskning som utredningen tagit  
  
 del av.  
  
 I avsnitten 2.7–2.9 tas upp en del av de förändringar i skattelagstiftningen  
  
 rörande företag som har gjorts under de senaste åren.  
  
 Av avsnitt 2.10 framgår utredningens bedömning i fråga om  
  
 behovet av skatteincitament.  
  
 1 Se bl.a. Patel, Everett, Carpenter, Entreprenörskap, Stockholm, 2007, s. 64 ff.  
  
 och Acs, Torres; Hudson, Ortega; Sanders, Lopez, Reese, Growth and  
  
 Entrepreunership: An Empirical Assessment, CEPR Discussion Paper, 2005, no 5409, s. 14.  
  
 2 Se bl.a. prop. 2007/08:1, s. 32 f.  
  
 3 Prop. 2008/09:62, bet. 2008/09:SkU18 och SFS 2008:1316 respektive SOU 2008:49.  
  
 59 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 2.2 Översiktligt om ekonomisk forskning om  
  
 finansiering av mindre företag  
  
 Forskningen om mindre företags finansiering har under lång tid  
  
 främst avsett anglosaxiska förhållanden och utgått från ett s.k.  
  
 utbudsperspektiv.4  
  
 Det finns begränsad kunskap om hur utbudet och efterfrågan på  
  
 kapital ser ut för svenska mindre företag.5 Enligt studier i USA och  
  
 Europa, inklusive Sverige, finns det ett s.k. finansiellt gap eller  
  
 marknadsmisslyckande för nystartade företag. Detta marknadsmisslyckande  
  
 kan definieras som att efterfrågan och utbudet av  
  
 resurser inte är i balans eller som ett tecken på ineffektiv allokering.6  
  
 Enligt en del studier är emellertid inte det finansiella gapet  
  
 särskilt stort, vilket kan bero på att kapitalmarknaden ändras över  
  
 tiden.7  
  
 En grundläggande förklaring till varför ett finansiellt gap uppstår  
  
 är att det finns en s.k. informationsasymmetri mellan finansiären  
  
 och företagaren. Informationsasymmetri uppkommer när två  
  
 parter har olika kunskap eller information om varandras förhållanden  
  
 och potential.8 Företagaren har så gott som alltid bättre  
  
 information om sitt projekt eller företag än vad den utomstående  
  
 har.9 Eftersom potentiella utomstående investerare har mindre  
  
 kunskap om det onoterade företagets framtida utsikter än vad  
  
 ägarna har, inger det förhållandet att ägarna till företaget vill sälja  
  
 sina aktier i företaget vissa farhågor för utomstående investerare.  
  
 Resultatet blir att dessa företag i första hand ägs av personer som  
  
 lätt kan styra över företagets verksamhet, dvs. personer som  
  
 arbetar i företaget eller nära släktingar till dem.10 Den omständigheten  
  
 att mindre företag ofta har sämre interna ekonomisystem än stora  
  
 företag kan leda till att externa finansiärer blir benägna att finansiera  
  
 4 Turner, Perez, De små företagens kapitalförsörjning, Småföretaget och kapitalet.  
  
 Svensk forskning kring små företags finansiering, red. förf., Stockholm, 2003, s. 16 f. Begreppet  
  
 små företag synes ha definierats som fristående företag med färre än 200 anställda,  
  
 Turner, s. 48.  
  
 5 Landström, s. 11.  
  
 6 Se bl.a. Garcia, Roberts, Entrepreneurship Policy: Public Support for Technology-Based  
  
 Ventures, Institutionen för ekonomisk och industriell utveckling, Linköpings universitet,  
  
 doktorsavhandling, 2008, s. 20.  
  
 7 Turner, s. 12.  
  
 8 Norrman, s. 20.  
  
 9 Turner, s. 12 f.  
  
 10 Cullen, Frazier  Salas, Whitney, Hur påverkar skatternas utformning företagande,  
  
 risktagande och innovationer? En jämförelse mellan USA och Sverige i Entreprenörskap och  
  
 tillväxt. Kunskap, kommersialisering och ekonomisk politik, red. Sanders, Simpson, Watkins, Örebro, 2006 s. 77.  
  
 60 
  
 SOU 2009:33 Behovet av skatteincitament  
  
 aren själv har.11  
  
 större företag än mindre företag. I vissa fall kan det dock vara så att  
  
 finansiärer, särskilt erfarna sådana, har en bättre uppfattning om  
  
 marknaden och branschen än vad företag 
  
 Orsaken till att ett finansiellt gap uppstår kan också vara att det  
  
 ibland är förknippat med en hög risk att finansiera nya företag,  
  
 eftersom många mindre företag avvecklas eller går i konkurs relativt  
  
 snart efter etableringen. En annan orsak kan vara att finansiärerna  
  
 inte har tillräcklig kompetens eller tillräckliga instrument för  
  
 att analysera och hantera mindre företag, särskilt nya innovativa  
  
 sådana. Slutligen kan en orsak vara att den relativa transaktions och  
  
 kontrollkostnaden blir högre för mindre företag än för större  
  
 företag, eftersom mindre företag ofta behöver mindre kapitalbelopp.  
  
 Detta styr investeringarna till större företag och större kapitalbelopp.12  
  
 Det finansiella gapet kan även bero på ägarna till företagen. Det  
  
 är relativt få företag som har stora kapitalbehov. Ägarna till dem  
  
 kan ibland ha brist på kunskap i finansiella frågor. Många ägare föredrar  
  
 att använda internt genererade medel och har en negativ syn på externa  
  
 finansieringskällor, särskilt externt ägarkapital. Detta kan i sin tur  
  
 antas bero på att ägarna vill behålla kontrollen över företaget.13  
  
 För de mindre företagen är ofta icke-ekonomiska faktorer  
  
 viktiga och ägarna till dem handlar inte alltid ekonomiskt rationellt.  
  
 Den finansiella situationen för mindre företag kännetecknas delvis  
  
 av att det saknas en fungerande marknad för ägarkapital, att det  
  
 ofta finns stora informationsasymmetrier, att ägarna ofta har  
  
 samlat allt sitt egna kapital i det enskilda företaget, att det finns en  
  
 stark integration mellan ägarens och företagets finansiella situation,  
  
 att besluten i hög grad påverkas av skattemässiga överväganden och  
  
 att transaktionskostnaderna för kapital ofta är relativt sett höga.14  
  
 Studier tyder på att företagsledare i mindre företag har andra  
  
 finansiella problem än vad företagsledare i stora företag har och att  
  
 de hanterar likartade problem på olika sätt.15  
  
 11 Turner, s. 12 f.  
  
 12 Turner, s. 13.  
  
 13 Turner, s. 14.  
  
 14 Turner, s. 15.  
  
 15 Turner, s. 15.  
  
 61 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 2.3 S.k. levebrödsföretag och innovativa företag  
  
 Det är relativt få små företag som har ett mer omfattande behov av  
  
 extern finansiering. De flesta små företag utgörs av levebrödsföretag  
  
 som ofta riktar in sig på en lokal marknad, där det finns en  
  
 begränsad tillväxtpotential. Det finns också en begränsad tillväxtvilja  
  
 hos ägarna av dessa företag. Företagen drivs och utvecklas ofta  
  
 med de medel som verksamheten själv genererar och med olika  
  
 former av krediter från banken vid tillfälliga behov av likvida medel.  
  
 Till den grupp av företag som har svårt att generera egna medel och  
  
 att attrahera externt kapital hör många nystartade företag, som i  
  
 vissa fall har innovativa affärsidéer.  
  
 Även om det är en relativt liten grupp av företag som har ett  
  
 mer omfattande behov av externt kapital, kan det samtidigt vara så  
  
 att det är just denna grupp som är av stor samhällsekonomisk  
  
 betydelse genom sin innovationskraft och sin påverkan på sysselsättningen  
  
 och näringslivets dynamik.16  
  
 I sammanhanget kan det finnas skäl att nämna att Sverige, liksom  
  
 bl.a. Tyskland och Frankrike, har ett kreditbaserat finansiellt  
  
 system som innebär att företagen i stor utsträckning förlitar sig på  
  
 lånekapital. USA och Storbritannien representerar ett ägarkapitalorienterat  
  
 finansiellt system med en högre tillgång till privat riskkapital.  
  
 Det finns dock tendenser till att det svenska finansiella  
  
 systemet närmar sig det anglosaxiska. Eftersom många av de innovativa  
  
 företagen saknar materiella tillgångar som kan fungera som  
  
 säkerheter för lån och dessutom kan ha svårt att hantera regelbundna  
  
 räntebetalningar, har det framförts att ett ägarkapitalbaserat  
  
 system skulle kunna passa dessa företag bättre än det kreditbaserade  
  
 systemet.17 Om så är fallet talar detta för att det kan vara viktigt att  
  
 stimulera inflödet av riskkapital.  
  
 16 Avdeitchikova, Gonzalez; Turner, Hill, Romero, Den informella riskkapitalmarknadens  
  
 betydelse för nyföretagandet, Entreprenörskap och tillväxt. Kunskap,  
  
 kommersialisering och ekonomisk politik, red. Sanders, Mccormick, Watkins, 2006,  
  
 s. 21 f.  
  
 17 Avdeitchikova, Turner  Abbott, s. 23 f.  
  
 62 
  
 SOU 2009:33 Behovet av skatteincitament  
  
 2.4 Den kommersiella eller institutionella  
  
 riskkapitalmarknaden  
  
 Kommersiellt eller institutionellt riskkapital är investeringar som  
  
 görs av riskkapitalbolag eller vissa privatpersoner (s.k. affärsänglar).  
  
 Kommersiellt eller institutionellt riskkapital kan delas upp i  
  
 public equity, som avser investeringar i börsnoterade bolag, och private  
  
 equity, som avser investeringar i onoterade bolag och som innebär ett  
  
 aktivt ägarengagemang. Private equity kan i sin tur bl.a. delas upp i  
  
 affärsänglar, som är privatpersoner som investerar i företag som  
  
 de inte har någon familjeanknytning till, och venture capital, som  
  
 utgörs av riskkapitalbolagens investeringar i utvecklings- och expansionsfaser.18  
  
 Investeringar av affärsänglar kan också benämnas informellt  
  
 riskkapital.19  
  
 År 2008 (de tre första kvartalen) uppgick det totala beloppet av  
  
 venture capital-investeringar i Sverige till cirka 5 miljarder kr.  
  
 Under åren 2003–2004 uppgick sådana investeringar till cirka 4 miljarder  
  
 kr per år20 och, enligt vissa studier, gjorde under dessa år  
  
 affärsänglar cirka 30 000 investeringar per år på totalt lika högt  
  
 belopp, dvs. cirka 4 miljarder kr. 59 procent av affärsänglarna gjorde  
  
 endast en investering.21  
  
 2.5 Företagsfaser med särskilda finansiella svårigheter  
  
 Det finns två faser i ett företags utveckling när de finansiella svårigheterna  
  
 kan antas vara särskilt stora. Det är vid starten och i expansionsfasen.22  
  
 Ett problem som särskilt lyfts fram i debatten är att  
  
 små företag inte växer till att bli medelstora eller stora.23  
  
 Finansiering av företag i en inledande fas sker främst genom  
  
 ägarens egna besparingar, banklån mot säkerheter, eget arbete och  
  
 även genom bidrag och s.k. villkorslån, eller mjuka lån, från  
  
 offentliga institutioner, t.ex. Almi. Det är mycket ovanligt att kom18  
  
 Källa: Svenska riskkapitalföreningen, SVCA.  
  
 19 Avdeitchikova, Turner  Abbott, s. 24.  
  
 20 Källa: SVCA.  
  
 21 Avdeitchikova, Gonzalez, On the structure of the informal venture capital market in Sweden:  
  
 developing investment roles, Venture Capital: An International Journal of Entrepreneurial  
  
 Finance, 2008, vol. 10, no. 1, s. 71. Studien är baserad på uppgifter från slumpvis utvalda individer  
  
 mellan 18 – 79 år, se Avdeitchikova, s. 67 f. och 78.  
  
 22 Se bl.a. Garcia, s. 19, och Miller, Turner  Abbott, s. 22.  
  
 23 Årsbok 2008, Nutek, s. 29, och Den svenska innovationspolitikens framväxt, organisering och  
  
 utvärderbarhet, ITPS, A2008:010, s. 71 f.  
  
 63 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 mersiellt riskkapital, dvs. affärsänglar och riskkapitalbolag, gör  
  
 investeringar i företag som befinner sig i denna fas. Det beror bl.a.  
  
 på den ekonomiska risken och att kostnaden för att bedöma och  
  
 analysera varje affär blir hög i förhållande till engagemangets storlek.24  
  
 Det kommersiella riskkapitalet kommer in efter att företaget  
  
 kommit så långt att det går att urskilja en utvecklingspotential. För  
  
 att det kommersiella riskkapitalet ska bli aktuellt krävs att det finns  
  
 ett större kapitalbehov. Ibland talas om ett kapitalbehov i storleksordningen  
  
 överstigande 10 miljoner kr. Det gör att företag som  
  
 befinner sig i tidiga expansionsfaser och därför har behov av belopp  
  
 som är för små för den institutionella riskkapitalmarknaden, kan ha  
  
 problem med att få tillgång till kapital.25 När det gäller tiden mellan  
  
 den inledande fasen och tillväxtfasen har det framförts att det finns  
  
 behov av ett kompletterande ägarkapital som bär projektet/företaget  
  
 fram till det att företaget kan få del av det kommersiella kapitalet.26  
  
 2.6 Sambandet mellan skatter och företagande  
  
 Det finns förhållandevis lite empirisk forskning om kopplingen  
  
 mellan nyföretagande och skattesystem. Att utformningen av  
  
 skattesystemet påverkar incitamenten för olika ekonomiska aktiviteter  
  
 får anses vara naturligt.27  
  
 Höga inkomstskattesatser har i teoretiskt avseende två motverkande  
  
 effekter på antalet nystartade företag. Å ena sidan minskar  
  
 skatten nettoavkastningen vilket är en hämmande effekt. Å andra sidan  
  
 innebär det förhållandet att det offentliga bär en del av risken genom  
  
 möjligheten till förlustavdrag att kostnaderna vid förlust minskar  
  
 och därigenom uppmuntras till risktagande.28  
  
 24 Strukturfonder för kompletterande kapitalförsörjning i Sverige. En sammanfattning av åtta  
  
 behovsstudier inför ett JEREMIE-initiativ, SWECO EuroFutures, Nutek/Almi, 2008.  
  
 25 Strukturfonder. Jfr även Garmer, Allen, Rodriguez, Finansiering för små och  
  
 nystartade företag, Malmö, 2004, s. 86 ff., Turner, Perez, Implications for practice,  
  
 policy-making and research, Handbook of Research on Venture Capital, red. förf.,  
  
 Schmidt, UK  Northampton, Massachusetts, 2007, s. 423, och, Avdeitchikova,  
  
 Landström  Abbott, s. 22.  
  
 26 Strukturfonder, s. 39.  
  
 27 Institutionella hinder för tillväxt i tjänstesektorn, ITPS, R2008:004, s. 20. Se även Thompson,  
  
 Diaz, Income taxes and the probability to become self-employed: The case of Sweden, Ratio  
  
 Working Papers, 2008, s. 2.  
  
 28 Thompson, Diaz, Skatter, entreprenörskap och nyföretagande, underlagsrapport nr 12 till  
  
 Globaliseringsrådet, 2008, s. 8, Cordova, Hammond; Nielsen, Steele, Smith  
  
 64 
  
 SOU 2009:33 Behovet av skatteincitament  
  
 Studier från USA visar att det finns ett positivt samband mellan höga  
  
 inkomstskatter och nyföretagande. Detta samband skulle dock kunna  
  
 förklaras av utformningen i övrigt av det amerikanska skattesystemet.  
  
 Den svenska skattestrukturen medför i stället, enligt vissa studier,  
  
 att sambandet blir negativt. Detta skulle bl.a. kunna bero på att det  
  
 finns vissa begränsningar vad gäller avdragsmöjligheterna vid förlust  
  
 samtidigt som vinster beskattas fullt ut.29 En skattemässig olikbehandling  
  
 av vinster och förluster skulle alltså kunna ha negativa  
  
 effekter på risktagandet. Såvitt gäller beskattningen av ägare till kvalificerade  
  
 andelar i fåmansföretag har dock efter de senaste årens reformering  
  
 skattereglerna fått en sådan utformning att denna asymmetri  
  
 till betydande del har begränsats.30  
  
 Storbritannien har sedan en längre tid haft skattestimulanser i  
  
 form av bl.a. avdragsrätt med viss procentandel av investerat  
  
 belopp, se bilaga 9. Dessa skattestimulanser tycks ha haft en viss  
  
 positiv effekt på investeringsaktiviteten på den informella riskkapitalmarknaden.  
  
 Eftersom Storbritannien har andra traditioner  
  
 och andra institutionella förutsättningar, behöver en liknande  
  
 stimulans i Sverige inte få samma effekt. Det får inte heller glömmas  
  
 bort att, oavsett utformningen av skattestimulanserna,  
  
 investeringar i unga företag är förknippade med stora risker och att  
  
 det kan finnas en risk för att stimulansåtgärder utnyttjas av personer  
  
 som inte har tillräcklig kompetens och erfarenhet för att göra  
  
 den typen av investeringar, vilket i sin tur kan skada både investerare  
  
 och företag.31  
  
 Inom den vetenskapliga litteraturen kring beskattningen av bolagsinkomster  
  
 finns olika uppfattningar om vilken betydelse ägarbeskattningen  
  
  dvs. beskattningen av utdelningar och kapitalvinster på  
  
 aktier och andelar  har för företagens realinvesteringar i relation  
  
 till beskattningen på bolagsnivå. Enligt den s.k. gamla synen är  
  
 ägarskatter snedvridande och påverkar realinvesteringarna negativt,  
  
 medan ägarskatten på aktieutdelningar enligt den s.k. nya synen i  
  
 generalrapport. Beskattningen av olika organisationsformer i de nordiska länderna, Årbok  
  
 for nordisk skatteforskning 2004, red. Påhlsson, s. 42 f.  
  
 29 Thompson, Diaz, Skatter, entreprenörskap och nyföretagande, s. 36, och Thompson, Diaz, Income  
  
 taxes and the probability to become self-employed, s. 4.  
  
 30 För en analys av dessa frågor, se Evans, Smith, Torres, Cunningham,  
  
 Reformerad ägarbeskattning – effektivitet, prevention, legitimitet, rapport till Finansdepartementet 
  
 , januari 2005. Genom senare lagstiftning har utredarnas s.k. huvudförslag – vars  
  
 egenskaper för risktagandet analyseras i rapporten – genomförts.  
  
 31 Avdeitchikova, Turner  Abbott, s. 45 f. Se även Åstebro, Hall, The Return to  
  
 Independent Invention: Evidence of Unrealistic Optimism, Risk Seeking or Skewness  
  
 Loving?, The Economic Journal, 2003, vol. 113, iss. 484, s. 236 ff.  
  
 65 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 normalfallet inte anses påverka företagets balansräkning och investeringsbeslut.  
  
 Den nya synen motiveras med att beskattningen av  
  
 (den marginella) vinstutdelningen inte har någon effekt på företagets  
  
 kapitalkostnad och därmed ingen effekt på dess investeringsbeslut 
  
 . Enligt den s.k. öppna- ekonomi-synen, som är besläktad  
  
 med den nya synen, har inte skatterna i ägarledet någon påverkan  
  
 på företagens realinvesteringar i en värld av perfekt integrerade  
  
 internationella kapitalmarknader där enbart företagsskattereglernas  
  
 utformning är av betydelse.32  
  
 Den nya synen, som bygger på att aktieägaren inte kan slippa  
  
 utdelningsskatterna genom att pengarna stannar kvar i företaget,  
  
 har kritiserats för att den underskattar investerarnas möjligheter att  
  
 ändra sitt beteende och att man i denna modell inte tagit hänsyn till  
  
 risken för att investeringen överhuvudtaget inte görs. Vidare har  
  
 ansetts att höga ägarskatter inte bara påverkar mängden företagande  
  
 utan också inriktningen på företagandet, eftersom egenföretagande  
  
 ger möjligheter att undvika skatter genom att t.ex. undanhålla  
  
 skattepliktiga intäkter eller konsumera på företagets bekostnad.33  
  
 2.7 Effekter av slopad förmögenhetsskatt  
  
 Enligt direktiven ska betydelsen av att lagen (1997:323) om statlig  
  
 förmögenhetsskatt avskaffats och hur detta påverkar kapitalförsörjningen  
  
 i mindre företag beaktas.  
  
 Förmögenhetsskatten avskaffades fr.o.m. 2008 års taxering.34  
  
 Det beräknade skattebortfallet beräknades i denna del uppgå till  
  
 cirka 5 miljarder kr per år.35 Det är rimligt att anta att en del av  
  
 denna skattelättnad kan komma att användas till investeringar i  
  
 form av aktier i mindre företag. Detta var också den bedömning  
  
 regeringen gjorde i samband med avskaffandet av förmögenhetsskatten.36  
  
 En annan effekt av den slopade förmögenhetsskatten  
  
 skulle kunna vara att en del av de tillgångar som placerats utom32  
  
 För en översikt av denna litteratur, se Shanazarian, Hovick  Hancock, Reese, En översikt av  
  
 olika synsätt på dubbelbeskattningens effekter på den reala ekonomin, promemoria vid skatteekonomiska  
  
 enheten, Finansdepartementet, 1999. För en allmän diskussion av beskattningen  
  
 av bolagsinkomster, se även Garcia, Ayala, Neutral beskattning av bolagsinkomster i  
  
 en öppen ekonomi – cash-flowskatter och andra skatter, expertrapport 12 till Skattebasutredningen 
  
 , SOU 2002:47, vol. B, särskilt avsnitt 4.  
  
 33 Patel, Smith,Garcia, Ägarbeskattningen och företagandet. Om skatteteorin  
  
 och den svenska policydiskussionen, Stockholm, 2004,s. 65 f.  
  
 34 SFS 2007:1403.  
  
 35 Prop. 2007/08:26, s. 56.  
  
 36 Prop. 2007/08:26, s. 56 f.  
  
 66 
  
 SOU 2009:33 Behovet av skatteincitament  
  
 lands tas hem till Sverige och eventuellt används till viss del till  
  
 investeringar i mindre företag. Såvitt utredningen känner till så har  
  
 inte någon utvärdering gjorts av effekterna av slopad förmögenhetsbeskattning,  
  
 varför vi inte har möjlighet att beakta eventuella  
  
 effekter av den slopande förmögenhetsskatten vid utformningen av  
  
 våra förslag.  
  
 2.8 Betydelsen av gjorda förändringar av de s.k. 3:12reglerna  
  
 I direktiven anges bl.a. att utredningen vid bedömningen av om  
  
 ytterligare skatteincitament behövs ska beakta de förändringar som  
  
 har gjorts i de s.k. 3:12-reglerna under de senaste åren.  
  
 För en ägare som är verksam i betydande omfattning i ett  
  
 fåmansföretag gäller enligt 56 och 57 kap. inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229, IL) de s.k. 3:12-reglerna att skattesatsen är 20 procent  
  
 upp till en viss nivå (gränsbeloppet respektive det sparade utdelningsutrymmet).  
  
 Till den del utdelningen eller kapitalvinsten överstiger  
  
 gränsbeloppet, respektive det sparade utdelningsutrymmet,  
  
 sker beskattningen i inkomstslaget tjänst. Dock behandlas inte en  
  
 kapitalvinst som inkomst av tjänst till den del det skulle medföra att den  
  
 skattskyldige och närstående under avyttringsåret och de fem föregående  
  
 beskattningsåren från ett företag sammanlagt i inkomstslaget  
  
 tjänst tagit upp högre belopp än som motsvarar 100 inkomstbasbelopp.  
  
 Beskattning sker till den delen enligt huvudregeln i 65 kap.  
  
 7 § IL, dvs. med 30 procent.  
  
 Genom lagstiftning hösten 2005 och med tillämpning från och  
  
 med 2007 års taxering infördes en förenklingsregel som innebär att  
  
 utdelning och kapitalvinst som understiger ett belopp motsvarande  
  
 ett och ett halvt inkomstbasbelopp, fördelat med lika belopp på  
  
 andelarna i företaget, kan beskattas i inkomstslaget kapital och med en  
  
 skattesats motsvarande 20 procent. Från och med 2008 års taxering  
  
 gäller att schablonbeloppet uppgår till två inkomstbasbelopp. Vid  
  
 införandet av förenklingsregeln ansågs regeln kunna tillämpas av 60  
  
 procent av ägarna till kvalificerade andelar.37 Vidare har förändringar  
  
 i beräkningen av det s.k. lönebaserade utrymmet ökat utrym37  
  
 Prop. 2005/06:40, s. 55. Efter 2005 års ändringar kunde ett företag som har ett eget kapital  
  
 om en miljon kr, tio anställda och en lönesumma på 2,5 miljoner kr dela ut upp till 756 600  
  
 kr utan att någon del av det utdelade beloppet beskattades i inkomstslaget tjänst, se Evans, PO,  
  
  Lodin, Cunningham,En analys av en felaktig tolkning av 3:12-reglerna, Ekonomisk  
  
 debatt, 2008:5, s. 55 f. Därefter har den alltså gjorts än mer förmånlig.  
  
 67 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 met för reducerad kapitalinkomstbeskattning väsentligt. För  
  
 fåmansföretag med tio eller fler anställda innebär därför 3:12-reglerna  
  
 inte någon merbeskattning utan tvärtom en lägre beskattning (på  
  
 grund av att utdelning och kapitalvinst beskattas endast med 20 procent).  
  
 Från och med den 1 januari 2009 och med tillämpning från och  
  
 med 2010 års taxering har schablonbeloppet höjts till två och ett halvt  
  
 inkomstbasbelopp (cirka 120 000 kr) och det s.k. löneuttagskravet  
  
 sänkts till tio inkomstbasbelopp.38 Den varaktiga kostnaden av dessa  
  
 skattelättnader har av regeringen beräknats till 400 miljoner kr.39 Här  
  
 bör således ett utrymme ha skapats för investeringar i mindre företag.  
  
 De skattelättnader i 3:12-reglerna som beslutades 2005 har av  
  
 regeringen uppskattats innebära ett varaktigt skattebortfall på 1,15  
  
 miljarder kr. Den varaktiga effekten förväntas dock dröja några år.  
  
 Inledningsvis har skattebortfallet beräknats uppgå till 100 miljoner  
  
 kr per år.40 Skattelättnaden kommer ägare av aktier i fåmansföretag  
  
 till godo och innebär i praktiken att dessa teoretiskt sett bör ha  
  
 motsvarande belopp att använda till investeringar i egna eller andras  
  
 bolag.  
  
 Slutligen kan nämnas den s.k. 50/50-regeln. Den innebar att  
  
 endast hälften av den del en aktievinst som överskjuter tidigare  
  
 outnyttjat utrymme för kapitalinkomstbeskattning, och som alltså  
  
 ska tjänstebeskattas, behövde tas upp som intäkt av tjänst. Resterande  
  
 hälft fick tas upp som intäkt av kapital. Regeln har slopats  
  
 från och med 2007 års taxering och i stället beskattas den överskjutande  
  
 inkomsten i sin helhet som inkomst av tjänst. Hälftendelningen  
  
 mellan inkomst av kapital och inkomst av tjänst har dock  
  
 övergångsvis återinförts för försäljningar under åren 2007–2009.41  
  
 Regeringen har beräknat kostnaden för nu nämnda övergångsvisa  
  
 skattelättnad till 300 miljoner kr för åren 2007–2009.42 Även här  
  
 har således skapats ett utrymme som bör kunna användas till bl.a.  
  
 investeringar i mindre företag.  
  
 De redovisade förändringarna har således inneburit en minskat  
  
 beskattning på ägare av aktier i onoterade företag. De varaktiga  
  
 skattesänkningarna för ägare av aktier i s.k. 3:12-bolag har beräknats  
  
 till cirka 1,5 miljarder kr. Detta förhållande skulle kunna  
  
 anföras som skäl emot att nu föreslå skattelättnader för samma kategori  
  
 av skattskyldiga. Då utredningen anser att de skattelättnader som ges  
  
 38 Prop. 2008/09:65, bet. 2008/09:SkU19 och SFS 2008:1343.  
  
 39 Prop. 2008/09:65, s. 81.  
  
 40 Prop. 2005/06:40, s. 79 f.  
  
 41 Prop. 2007/08:19, bet. 2007/08:SkU9 och SFS 2007:1251.  
  
 42 Prop. 2007/08:19, s. 29.  
  
 68 
  
 SOU 2009:33 Behovet av skatteincitament  
  
 ägare av onoterade företag ska finansieras genom en ökad beskattning  
  
 av utdelningar och kapitalvinster hänförliga till andelar i fåmansbolag,  
  
 anser utredningen att nämnda tänkbara invändning mot våra  
  
 förslag inte är av den tyngden att förslag om skatteincitament inte  
  
 bör läggas fram. Utredningen har således funnit att trots de lättnader  
  
 som beslutats under senare år för ägare av bl.a. onoterade  
  
 företag bör det övervägas olika slag av skatteincitament för investeringar  
  
 i sådana företag.  
  
 2.9 Betydelsen av underprisregler  
  
 I direktiven anges att utredningen ska beakta att det i praktiken  
  
 finns möjlighet till uppskov med kapitalvinst som återinvesteras  
  
 genom att regelverket om skattefrihet på näringsbetingade andelar  
  
 kan användas i kombination med underprisreglerna.  
  
 I denna del gör utredningen följande bedömning. Reglerna om  
  
 underprisöverlåtelser i 23 kap. IL är komplicerade och det kräver en  
  
 djup analys för att kunna ta ställning till hur och på vilka sätt dessa  
  
 regler påverkar behovet av att införa skatteincitament för investeringar  
  
 i mindre företag. Den tid som stått utredningen till förfogande  
  
 har inte medgett en sådan analys.  
  
 2.10 Utredningens bedömning  
  
 Det är vanskligt att uttala sig om behovet av skatteincitament för  
  
 investeringar i mindre företag. Det finns stöd för att rätt utformade  
  
 kan sådana incitament ha betydelse för kapitalförsörjningen i dessa  
  
 företag. Emellertid är det många faktorer vid sidan om skattereglerna  
  
 som är av betydelse vid investeringar i mindre företag. De  
  
 lagändringar som skett under senare tid, bl.a. slopandet av förmögenhetsskatten  
  
 och skattelättnader för ägare av fåmansföretag,  
  
 kan innebära att ett eventuellt behov av skatteincitament av nu  
  
 nämnt slag rimligen bör minska. Å andra sidan är det först efter att  
  
 ett skatteincitament införts och utvärderats som man kan ha ett  
  
 empiriskt stöd för om ett behov verkligen förelegat och likaså om  
  
 det kunnat tillgodoses genom olika slag av skatteincitament.  
  
 Utredningens utgångspunkt är att vi ska analysera vilka av de i  
  
 direktiven aktualiserade skatteincitamenten som skulle kunna leda  
  
 till ökad kapitaltillförsel till mindre företag och också hur dessa  
  
 69 
  
 Behovet av skatteincitament SOU 2009:33  
  
 70  
  
 lämpligen bör utformas för att uppnå detta syfte utan att komplicera  
  
 regelverket allt för mycket och inte heller skapa utrymme för  
  
 icke avsedd skatteplanering. 
  
 3 Allmänna överväganden och  
  
 avgränsningar  
  
 3.1 Inledning  
  
 I detta kapitel tar vi upp bl.a. överväganden och avgränsningar som  
  
 är gemensamma för de förslag vi lägger fram. Vårt uppdrag är att  
  
 utreda behovet av  och förutsättningarna för  att införa särskilda  
  
 skatteincitament för att stimulera investeringar i mindre företag  
  
 samt att lämna förslag till utformning av sådana incitament. Av  
  
 sammanhanget framgår att med investeringar i mindre företag avses  
  
 finansiella investeringar genom tillskott av kapital vid bildandet av  
  
 företaget och genom nyemission. Med mindre företag avses enligt  
  
 direktiven onoterade företag.  
  
 Utredningen har stannat vid att förslagen bara bör omfatta  
  
 investeringar i form av aktier i aktiebolag. Även förvärv av andelar i  
  
 utländska bolag bör i tillämpliga fall omfattas. Någon betydelse bör  
  
 inte bolagets storlek ha. Däremot bör förslagen bara omfatta bolag  
  
 som är att betrakta som icke marknadsnoterade enligt inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229, IL). Vidare har utredningen har funnit att  
  
 investmentföretag och privatbostadsföretag inte bör omfattas av förslagen,  
  
 eftersom det gäller särskilda beskattningsregler för dessa. Däremot  
  
 bör försäkringsföretag kunna omfattas.  
  
 I avsnitt 3.2 redovisar vi allmänna utgångspunkter för arbetet. I  
  
 avsnitt 3.3 redovisar vi kortfattat för de förslag som skatteincitament  
  
 vi lägger fram. Av avsnitten 3.4–3.5 framgår de allmänna  
  
 avgränsningar utredningen gjort i fråga om vilka verksamhets- och  
  
 investeringsformer som bör omfattas av förslagen. I avsnitt 3.6  
  
 redovisar vi skälen till att någon avgränsning med hänsyn till  
  
 bolagens storlek inte har gjorts. I avsnittet behandlas även begrep71 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 pet marknadsnotering. Avslutningsvis, avsnitt 3.7, behandlar vi  
  
 investmentföretag, privatbostadsföretag och försäkringsföretag.  
  
 3.2 Allmänna utgångspunkter  
  
 I kapitel 1 har vi sammanfattningsvis redovisat uppdraget enligt  
  
 direktiven. Här går vi närmare in på de allmänna utgångspunkterna  
  
 för vårt arbete.  
  
 Enligt direktiven ska vi beakta grunddragen i 1990 års skattereform  
  
 om likformighet och neutralitet. En utgångspunkt för reformen  
  
 var att uppnå en likformig beskattning av inkomster av skilda slag.  
  
 Avsikten var att åstadkomma en så likvärdig behandling av arbetsinkomster  
  
 och kapitalinkomster som möjligt.1 En strävan i reformen  
  
 var också att skapa regler som ger en rimlig neutralitet både i  
  
 förhållande till beskattningen av fysiska personer  lika beskattning  
  
 av arbetsinkomster  och beskattning av aktiebolag  lika beskattning  
  
 av kapitalinkomster.2 Tanken var således att likvärdiga inkomster  
  
 ska beskattas lika och att beskattningen inte ska påverka rangordningen  
  
 av olika ekonomiska handlingsalternativ.3 Om handlingsalternativen  
  
 är ekonomiskt likvärdiga före skatt bör de vara det efter skatt  
  
 också. Skatterna ska således inte påverka den skattskyldiges val.  
  
 Det innebär bl.a. att det inte bör finnas skillnader i den skattemässiga  
  
 behandlingen av olika verksamhetsformer som kan påverka  
  
 den skattskyldiges val beträffande om en verksamhet ska bedrivas  
  
 t.ex. som enskild näringsverksamhet eller i form av aktiebolag.  
  
 Enligt direktiven ska vi också beakta de generella riktlinjer för  
  
 skattereglernas utformning som anges i 2008 års ekonomiska vårproposition  
  
 och som har antagits av riksdagen.4  
  
 I riktlinjerna anges att skattereglerna ska ge goda villkor för företagande  
  
 och investeringar i Sverige så att befintliga företag kan expandera  
  
 och nya företag etableras. Vidare ska skattereglerna utformas så att  
  
 de dels stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och  
  
 underlättar för de skattskyldiga att göra rätt för sig, dels minskar  
  
 utrymmet och riskerna för fusk. Mot bakgrund därav bör reglerna  
  
 vara enkla och enhetliga. Reglerna bör vidare utformas så att de inte  
  
 medför gränsdragningssvårigheter. Det anges även att skatteregler  
  
 1 Prop. 1989/90:110, s. 294.  
  
 2 A. prop., s. 517.  
  
 3 Prop. 1990/91:54, s. 202.  
  
 4 Prop. 2007/08:100, bet. 2007/08:Fi420 och rskr. 2007/08:259.  
  
 72 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 och åtgärder ska vara hållbara och försvarbara i ett EG-rättsligt perspektiv.  
  
 Dessutom anges att olika inslag av s.k. uppskjuten beskattning  
  
 bör undvikas, eftersom det kan vara svårt att få faktiska skattekrediter  
  
 återbetalda när företag och individer flyttar utomlands. Denna  
  
 riktlinje ska ses mot bakgrund av att EG-rätten i många fall utesluter  
  
 beskattning som utlöses av utflyttning samtidigt som det finns brister i  
  
 systemen för informationsutbyte mellan olika länder.5  
  
 I direktiven anges också att vi ska ta särskild hänsyn till riskerna  
  
 för skattebortfall om den skattskyldige  efter att ha fått en skattekredit  
  
  flyttar ut och lämnar svensk beskattningsjurisdiktion. Det  
  
 anges även att de skatteadministrativa problem som uppkommer  
  
 om en skattefordran ska bevakas under lång tid bör beaktas.  
  
 Vi har fortlöpande under våra överväganden och vid utformningen  
  
 av förslagen beaktat de allmänna utgångspunkter som  
  
 angetts i direktiven.  
  
 3.3 Förslag  
  
 I direktiven anges fyra olika former av särskilda skatteåtgärder som  
  
 utredningen främst ska inrikta sig på. Åtgärderna räknas upp i  
  
 avsnitt 3.5.1. Två av de fyra omnämnda åtgärderna omfattar enbart  
  
 investeringar i aktiebolag. Dessa åtgärder har tidigare funnits i svensk  
  
 beskattningsrätt och är s.k. riskkapitalavdrag och s.k. Annell-avdrag.  
  
 En tredje åtgärd påminner om regler som finns sedan tidigare. Det  
  
 är reglerna om uppskov med kapitalvinstbeskattning vid andelsbyten.  
  
 Utredningen har stannat vid att föreslå införande av skatteincitament  
  
 i två olika avseenden.  
  
 Det ena incitamentet består av en lättnad på ägarnivå och är  
  
 utformad med viss förebild i det tidigare riskkapitalavdraget.  
  
 Denna åtgärd syftar företrädesvis till att underlätta försörjningen  
  
 av riskkapital i en start- eller expansionsfas genom att kostnaden  
  
 för att förvärva aktier minskar.  
  
 Det andra incitamentet utgörs av en lättnad på bolagsnivå i form  
  
 av ett utdelningsavdrag som har vissa likheter med det tidigare  
  
 Annell-avdraget. Denna åtgärd gynnar i första hand bolag som  
  
 utvecklats så långt att de genererar vinster. Utredningen anser att  
  
 denna lättnad på bolagsnivå kan leda till ett ökat intresse av finansiella  
  
 investeringar i företag som förväntas lämna avkastning i fram5  
  
 Prop. 2007/08:100, s. 75 ff.  
  
 73 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 tiden. Utredningen anser att utdelningsavdraget  som är av direkt  
  
 betydelse för sådana realinvesteringar i företaget som finansieras  
  
 genom nyemissioner  kan hänföras till kategorin skatteincitament  
  
 som kan bidra till ökade finansiella investeringar i onoterade bolag  
  
 och därför bör omfattas av förslagen.  
  
 Utredningen vill betona att ingen av de två åtgärderna förordas  
  
 framför den andra. Åtgärderna är, som ovan nämnts, inriktade på  
  
 olika faser i företagens utveckling. Utredningen ser inte att det bör  
  
 finnas något hinder mot att samma förvärv av aktier kan komma att  
  
 ligga till grund för båda skattelättnaderna. Utredningen har dock,  
  
 till följd av den begränsade tid som stått till förfogande, inte haft  
  
 möjlighet att fördjupa sig i de ekonomiska effekter som en interaktion  
  
 mellan lättnader på såväl ägarnivå som bolagsnivå skulle kunna  
  
 ha.  
  
 3.4 Verksamhetsformer som omfattas av förslagen  
  
 Med mindre företag avses enligt direktiven onoterade företag,  
  
 inklusive handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer. Någon  
  
 definition av begreppet företag anges inte i direktiven. Det finns  
  
 inte heller någon allmän definition av begreppet inom vare sig  
  
 skatterätten eller annan lagstiftning. I inkomstskattelagen finns i  
  
 vissa kapitel särskilda definitioner av begreppet, som inbördes  
  
 skiljer sig åt. En fråga, som utredningen har att ta ställning till, är  
  
 därför vilka verksamhetsformer förslagen om skatteincitament bör  
  
 omfatta.  
  
 3.4.1 Aktiebolag m.m.  
  
 När det gäller vilka verksamhetsformer som bör omfattas av förslagen  
  
 är en självklar utgångspunkt att aktiebolag ska omfattas.  
  
 Här kan tilläggas att det av direktiven framgår att våra förslag om  
  
 skatteincitament ska gynna realinvesteringar i Sverige men att det med  
  
 hänsyn till EG-rätten förmodligen inte är möjligt att begränsa investeringarna  
  
 till svenska bolag eller bolag som bedriver näringsverksamhet  
  
 i Sverige. Vi har också funnit att en sådan avgränsning inte varit  
  
 möjlig. Vårt förslag om skattelättnader på ägarnivå omfattar därför  
  
 investeringar i såväl svenska aktiebolag som utländska bolag under  
  
 vissa förutsättningar.  
  
 74 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 3.4.2 Handelsbolag m.m.  
  
 Av direktiven framgår uttryckligen att begreppet företag innefattar  
  
 handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer.  
  
 Beskattningen av handelsbolag och dess delägare innehåller komplicerade  
  
 frågeställningar. Frågan om det finns behov av och förutsättningar  
  
 för att införa skattelättnader för fysiska personers investeringar  
  
 i handelsbolag måste därför övervägas noggrant. Även utformningen  
  
 av förslag om skattelättnader för investeringar i handelsbolag  
  
 måste övervägas ingående. Vidare är det enligt vår uppfattning  
  
 ofrånkomligt att bestämmelser om skattelättnader för investeringar  
  
 i handelsbolag måste bli relativt komplicerade.  
  
 På den korta tid som ställts till vårt förfogande har det inte varit  
  
 möjligt att utreda om det finns behov av och förutsättningar för  
  
 skattelättnader som avser handelsbolag. Inte heller har vi på den tid  
  
 som stått oss till buds haft möjlighet att utforma förslag om skattelättnader  
  
 så att de innefattar handelsbolag.  
  
 I våra överväganden och förslag behandlar vi därför inte verksamheter  
  
 som drivs som handelsbolag.  
  
 Vi tar inte heller upp ekonomiska föreningar.  
  
 3.4.3 Enskild näringsverksamhet  
  
 Av de företag som startades under 2007 drevs cirka 40 000 stycken,  
  
 dvs. 68 procent av samtliga under året nystartade företag, som enskild  
  
 näringsverksamhet.6  
  
 Det förekommer att en skattskyldig väljer att starta sin verksamhet  
  
 som enskild näringsverksamhet och därefter, efter en tid,  
  
 ombildar den till aktiebolag. Uppgifter som utredningen hämtat in från  
  
 Skatteverket ger vid handen att under de fyra senaste taxeringsåren har  
  
 mellan 450 och 700 personer per år ombildat verksamhet som  
  
 bedrivits som enskild näringsverksamhet till aktiebolag. Uppgifterna  
  
 redovisas i bilaga 2. Som en jämförelse kan nämnas att det  
  
 under år 2007 startades cirka 13 000 aktiebolag.7  
  
 Företagsstarten är en av de faser där det pekats ut att behov av  
  
 finansiering finns. Analysen i rapporten The Taxation of Business  
  
 Income in Sweden, inlämnad till Finansdepartementet i maj 2008  
  
 (dnr Fi2008/3733/SKA/SE), visar att i startskedet blir den effektiva  
  
 6 Nyföretagandet i Sverige 2006 och 2007, ITPS, S2008:006, s. 35.  
  
 7 Nyföretagandet i Sverige 2006 och 2007, s. 35.  
  
 75 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 skattesatsen högre för enskilda näringsidkare än för aktiebolag. Det  
  
 sagda skulle kunna anföras som ett argument för att förslagen bör  
  
 omfatta även enskild näringsverksamhet.  
  
 Vid bedömningen av behovet av skatteincitament för enskilda  
  
 näringsidkare bör beaktas att det redan finns skatteåtgärder för att  
  
 underlätta för nystartad enskild näringsverksamhet och därigenom  
  
 även kapitalanskaffningen till sådan verksamhet.  
  
 Sådana bestämmelser finns i 62 kap. IL. Dessa ger enskild näringsidkare  
  
 och delägare i handelsbolag en möjlighet att under fem år vid  
  
 beskattningen få kvitta underskott av nystartad näringsverksamhet  
  
 mot andra förvärvsinkomster (kvittningsregeln).  
  
 Bestämmelserna, som infördes genom lagstiftning under 1993  
  
 och med tillämpning från och med 1995 års taxering, ansågs av regeringen  
  
 vid införandet som särskilt viktiga när det gäller att stimulera  
  
 nyföretagande.8 Den skattemässiga behandlingen av förluster i startskedet  
  
 kan i ekonomiskt hänseende vara väl så viktig som behandlingen  
  
 av vinster i ett senare skede.9  
  
 Reglerna innebär att avdrag får göras med högst 100 000 kr för  
  
 vart och ett av de fem första åren. För underskott som ett visst år  
  
 överstiger 100 000 kr medges inte kvittning utan den överskjutande  
  
 delen får i stället rullas framåt och  utan tidsbegränsning  utnyttjas  
  
 mot framtida överskott i näringsverksamheten.10  
  
 Om användningen av kvittningsregeln kan sägas att för beskattningsåret  
  
 2006 gjorde cirka 19 000 personer sådant avdrag mot tjänst.  
  
 Avdragen uppgick för detta år till cirka 600 miljoner kr.11 Som jämförelse  
  
 kan nämnas att för beskattningsåret 1996 uppgick antalet personer  
  
 som medgavs sådant avdrag till cirka 11 000 och det sammanlagda  
  
 avdragsbeloppet uppgick till cirka 200 miljoner kr.12  
  
 Enligt uppgifter som togs fram vid den uppföljning av kvittningsregeln  
  
 som skatteutskottet presenterade år 2007, redovisade  
  
 52 procent av de drygt 8 000 fysiska personer som gjorde sitt första  
  
 kvittningsavdrag under beskattningsåret 1999 fortfarande näringsverksamhet  
  
 tre år senare. 44 procent av de drygt 8 000 personerna  
  
 redovisade näringsverksamhet fem år senare. Av de cirka 8 000  
  
 8 Prop. 1993/94:50, s. 173.  
  
 9 Det finns en omfattande diskussion i litteraturen kring frågan vad den skattemässiga  
  
 behandlingen av förluster betyder för risktagande och investeringar. Den principiella diskussionen  
  
 kan sägas ha startat så tidigt som 1959 med Musgrave, Ramos, The Theory of Public  
  
 Finance, New York, 1959.  
  
 10 Handledning för beskattning av inkomst vid 2008 års taxering, del 2, Skatteverket, s. 463 f.  
  
 Jfr prop. 1995/96:109, s. 59 f.  
  
 11 Skattestatistisk årsbok 2008, Skatteverket, s. 64.  
  
 12 Skattestatistisk årsbok 1998, Skatteverket, s. 37.  
  
 76 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 fysiska personer som gjorde kvittningsavdrag första gången år 1999  
  
 redovisade efter fem år 18 procent överskott av näringsverksamhet  
  
 och 24 procent underskott av näringsverksamhet.13  
  
 Av skatteutskottets utvärdering framgår bl.a. att reglerna från  
  
 företagarhåll uppfattas som enkla. Vidare uppfattas de som en positiv  
  
 finansieringsform som handlar om företagarens egna pengar och  
  
 är inte ett statligt bidrag. Från företagarhåll har också framhållits  
  
 att kvittningsmöjligheten är viktig i företagens startskede och att  
  
 dessa regler därför är viktiga för tillkomsten av nya företag. Av  
  
 utvärderingen framgår även att Skatteverket inte uppfattar reglerna  
  
 som oklara eller svåra att tillämpa.  
  
 Det framgår således att kvittningsregeln tillämpas dels av sådana  
  
 som bedriver en mindre  ibland förlustbringande  verksamhet vid  
  
 sidan av en ordinarie anställning, dels av sådana som successivt övergår  
  
 till den nystartade verksamheten allt eftersom expansion och utveckling  
  
 sker. Vidare framgår det att kvittningsregeln uppfattas som en positiv  
  
 finansieringsform och att den är viktig i företagens startskede, utan  
  
 att vara alltför komplicerad.  
  
 Bedömning  
  
 Enligt utredningens mening är det mycket svårt, om det ens överhuvudtaget  
  
 låter sig göras, att utforma regler som påminner om  
  
 riskkapitalavdrag och utdelningsavdrag på ett sådant sätt att de  
  
 även omfattar enskild näringsverksamhet.  
  
 Utredningen har, i enlighet med direktiven, övervägt att föreslå  
  
 bestämmelser som innebär att skattelättnader ges för sparande som  
  
 är avsett att användas för att förvärva aktier i mindre företag, dvs.  
  
 ett slags särskilt sparkonto för förvärv av aktier med viss förebild i  
  
 de danska reglerna om etableringskonton.  
  
 13 Vid uppföljningen gick det dock inte att få fram uppgifter om hur många av dem som inte  
  
 längre redovisade näringsverksamhet som hade upphört med verksamheten och hur många  
  
 som hade ombildat verksamheten till t.ex. aktiebolag, se 2006/07:RFR8, s. 41 ff. Mot bakgrund  
  
 av de av utredningen inhämtade uppgifterna från Skatteverket som återges i inledningen  
  
 av avsnittet och i bilaga 2, är det rimligt att anta att en viss andel av dem som inte  
  
 längre redovisade överskott eller underskott av näringsverksamhet hade ombildat verksamheten  
  
 till ett aktiebolag. Storleken på denna andel är svår att uppskatta. Exempelvis redovisade  
  
 890 personer enskild näringsverksamhet taxeringsåret 2007 och innehav av kvalificerade  
  
 andelar i fåmansföretag taxeringsåret därpå, dvs. 2008. Stickprovskontroller ger vid  
  
 handen att det för cirka 70 procent av dessa var fråga om ombildningar av verksamheten.  
  
 Enligt Skattestatistisk årsbok 2008 fanns det 2006 cirka 500 000 aktiva företag som drevs  
  
 som enskild näringsverksamhet. Med aktiva företag avses företag som var registrerade till  
  
 mervärdesskatt och/eller som arbetsgivare.  
  
 77 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 Etableringskontosystemet, som finns i Danmark, kan där användas  
  
 för att starta självständig näringsverksamhet (motsvarande enskild näringsverksamhet)  
  
 och aktiebolag. Reglerna kring etableringskontosystemet  
  
 är emellertid mycket komplicerade, särskilt i det fallet den  
  
 skattskyldige väljer att använda behållningen på etableringskontot  
  
 för att starta och driva självständig näringsverksamhet.  
  
 När vi har övervägt hur ett system med liknande särskilda sparkonton  
  
 skulle kunna utformas i Sverige, har vi kunnat konstatera  
  
 att om systemet bara omfattar förvärv av aktier i aktiebolag kan  
  
 reglerna utformas något enklare. Om däremot även enskild näringsverksamhet  
  
 ska omfattas av ett sådant regelverk medför detta att reglerna  
  
 med nödvändighet måste bli mer komplicerade och att vissa problem  
  
 i kontrollhänseende uppkommer. Det kan redan här sägas att  
  
 vi har funnit att det finns en rad andra problem förknippade med  
  
 ett skattemässigt gynnande av sparande på särskilda konton, även om  
  
 systemet skulle begränsas till endast förvärv av aktier. Ett avgörande  
  
 problem är risken för definitiva skattebortfall när den skattskyldige  
  
 flyttar ut från Sverige. Av kapitel 8 framgår utredningens närmare  
  
 överväganden om ett sparkontosystem.  
  
 Som ovan framgår innebär den s.k. kvittningsregeln att det  
  
 redan finns regler som i viss utsträckning med hjälp av skatteincitament  
  
 underlättar starten av en enskild näringsverksamhet (och även  
  
 näringsverksamhet i form av handelsbolag). Mot bakgrund av detta  
  
 och med beaktande av den korta tid som arbetet bedrivits under har  
  
 utredningen valt att inte lägga fram förslag på skatteincitament som  
  
 omfattar verksamheter som drivs som enskild näringsverksamhet.  
  
 3.5 Investeringsformer som omfattas av förslagen  
  
 Utredningen har i närmast föregående avsnitt kommit fram till att  
  
 förslagen bara ska omfatta aktiebolag och, när det gäller förslaget som  
  
 påminner om det tidigare riskkapitalavdraget, även vissa utländska  
  
 bolag. Investeringar i andra slag av verksamhetsformer omfattas  
  
 således inte.  
  
 I detta avsnitt tar vi upp frågan om vilka former av investeringar  
  
 som ska omfattas.  
  
 78 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 3.5.1 Allmänt  
  
 I direktiven anges att många företag har ett litet eget kapital, vilket  
  
 ofta innebär problem när de söker krediter och riskkapital. Detta  
  
 gäller särskilt för nyetableringar. Ju mer riskfylld verksamheten är,  
  
 desto viktigare är det egna kapitalet. Härutöver fungerar eget kapital  
  
 investerat i verksamheten som en indikation till kreditgivare på  
  
 att investeringen har hög förväntad avkastning och att verksamheten  
  
 har god soliditet.  
  
 Soliditeten i ett bolag, dvs. det egna kapitalet dividerat med  
  
 skulder, avsättningar och eget kapital, har betydelse vid låntagande  
  
 och annan kapitalanskaffning. Kravet på soliditet skiljer sig dock åt  
  
 mellan olika branscher. I vissa fall är en förutsättning för att ett  
  
 bolag ska beviljas ett sökt lån att bolaget ökar sitt bundna egna  
  
 kapital.14  
  
 Vad som avses med eget kapital framgår av kapitel 4. Där redogörs  
  
 även kortfattat för bolagsrättsliga regler om det egna kapitalet.  
  
 Av direktiven framgår vidare att de särskilda skatteåtgärder som  
  
 utredningen främst ska inrikta sig på är  
  
 1. s.k. etableringskonto, dvs. regler som innebär att fysiska personer  
  
 vid beskattningen får göra avdrag för insättningar på ett konto,  
  
 där behållningen ska användas för att starta ett företag,  
  
 2. riskkapitalavdrag, varmed avses att fysiska personer vid den löpande  
  
 inkomstbeskattningen får dra av kostnaden för köp av onoterade  
  
 aktier,  
  
 3. uppskov med kapitalvinstbeskattning vid avyttring av andelar i  
  
 onoterade bolag vid återinvestering i andra onoterade bolag, och  
  
 4. Annell-avdrag, dvs. möjlighet för aktiebolag att i viss utsträckning  
  
 få göra avdrag för utdelning på nyemitterade aktier.  
  
 Som framgår av sammanställningen ovan avser två av de fyra åtgärderna  
  
 (riskkapitalavdrag respektive Annell-avdrag) endast aktier och inga  
  
 andra finansiella instrument. Av de nämnda åtgärderna har endast  
  
 riskkapitalavdrag och Annell-avdrag tidigare funnits i svensk  
  
 inkomstskatterätt. Vad gäller regler som innebär någon form av  
  
 uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid avyttring av aktier,  
  
 finns sedan tidigare sådana vid andelsbyten.  
  
 14 Se bl.a. af Knox, Hamilton, Aktiebolagsrätten, 2 uppl., Lund, 2007, s. 54, och  
  
 Edenhammar, Aguirre, Randall, Företagens redovisning. Att förstå årsredovisningar, 5  
  
 uppl., Uppsala, 2005.  
  
 79 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 De förslag som vi lämnar  och som redovisas i kapitlen 6 och 7  
  
  är utformade mot bakgrund av riskkapitalavdraget respektive  
  
 Annell-avdraget. I kapitel 8 ger vi en översiktlig redovisning för  
  
 hur man i huvudsak skulle kunna utforma regler som har vissa drag  
  
 gemensamma med etableringskontosystemet som finns i Danmark.  
  
 De förslag vi lägger fram avser investeringar i form av aktier. I  
  
 tillämpliga fall omfattas även investeringar i form av andelar i  
  
 utländska bolag. Vi har övervägt om förslagen även ska omfatta  
  
 investeringar i andra former än aktier. Vi har därvid särskilt  
  
 behandlat konvertibler, ovillkorade och villkorade aktieägartillskott  
  
 samt vinstandelslån och kapitalandelslån.  
  
 3.5.2 Konvertibler och teckningsoptioner  
  
 Ett bolags aktiekapital kan, enligt 11 kap. 1 § aktiebolagslagen  
  
 (2005:551, ABL) ökas på följande fyra sätt:  
  
  aktiekapitalet tillförs belopp genom fondemission,  
  
  nya aktier tecknas mot betalning enligt beslut om nyemission av  
  
 aktier,  
  
  nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av teckningsoptioner  
  
 som bolaget har gett ut, eller  
  
  nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett  
  
 ut.  
  
 I avsnitt 4.3 redovisas bolagsrättsliga regler om ny- och fondemissioner.  
  
 Bestämmelser om konvertibler  
  
 Genom lagstiftning år 1973 infördes bestämmelser om konvertibla  
  
 skuldebrev.15 Bakgrunden var att företagens självfinansieringsgrad  
  
 hade sjunkit, varför företagens behov av upplånat kapital hade ökat.  
  
 Dessutom ansågs det angeläget att svenska företag kunde konkurrera  
  
 på utländska marknader, där finansieringsformer som t.ex. konvertibla  
  
 skuldebrev kunde förekomma.16 Lagen om konvertibla skuldebrev  
  
 m.m. upphävdes endast några år efter sitt ikraftträdande och  
  
 15 Lagen (1973:302) om konvertibla skuldebrev m.m., se prop. 1973:93 och bet. LU 1973:19.  
  
 16 Prop. 1973:93, s. 49, 64 ff. och 72 ff.  
  
 80 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 bestämmelserna fördes över till 1975 års aktiebolagslag.17 Med verkan  
  
 från och med år 2006 ersattes 1975 års aktiebolagslag med 2005 års  
  
 aktiebolagslag, varvid begreppet konvertibla skuldebrev ersattes med  
  
 benämningen konvertibler samtidigt som vissa ändringar gjordes i  
  
 reglerna.18  
  
 Konvertibla skuldebrev gav enligt 1975 års aktiebolagslag innehavaren  
  
 rätt att helt eller delvis byta ut sin fordran mot aktier i  
  
 bolaget. Genom 2005 års aktiebolagslag infördes en möjlighet för  
  
 bolagen att utfärda konvertibler med en skyldighet för innehavaren  
  
 att byta ut fordran mot aktier (mandatory convertibles").19  
  
 I 11 kap. 4 § ABL definieras en konvertibel som en skuldförbindelse  
  
 som har getts ut av ett aktiebolag mot vederlag och som  
  
 ger innehavaren, viss man, eller viss man eller order, rätt eller skyldighet  
  
 att helt eller delvis byta sin fordran mot aktier i bolaget.  
  
 Konvertibler innebär att ökningen av aktiekapitalet anses ske i  
  
 två steg. I det första ledet ger bolaget ut konvertiblerna. Detta  
  
 påverkar inte aktiekapitalets storlek. I det andra ledet byter innehavaren  
  
 ut (konverterar) konvertibeln mot nya aktier. Först i detta  
  
 led sker ökning av aktiekapitalet.20 Utbytet anses inte som avyttring  
  
 och utlöser inte kapitalvinstbeskattning, se 44 kap. 10 § IL.  
  
 Konvertibler kan betraktas som ett mellanting mellan aktier  
  
 (eget kapital) och obligationer (skulder eller främmande kapital).21  
  
 Vid konverteringen byter konvertibelinnehavaren ställning i förhållande  
  
 till bolaget från borgenär till aktieägare. Aktiebolagets  
  
 skuld till konvertibelinnehavaren överförs vid konverteringen till  
  
 aktiekapitalet och, i den utsträckning konverteringen har skett till en  
  
 kurs som överstiger aktiernas kvotvärde, till överkursfonden (fritt eget  
  
 kapital).22  
  
 Syftet med konvertibler är bl.a. att minska riskerna för långivaren  
  
 och samtidigt ge denne en möjlighet att få tillgång till den  
  
 värdestegring som aktien kan få under konverteringstiden. Denna  
  
 möjlighet gör att räntan kan hållas på en lägre nivå än vad som  
  
 gäller för ett vanligt lån.23 Innehavaren av en konvertibel har ett  
  
 17 Aktiebolagslagen (1975:1385), se prop. 1975:103 och bet. LU 1975/76:4.  
  
 18 Aktiebolagslagen (2005:551, se prop. 2004/05:85 och bet. 2004/05:LU23.  
  
 19 Prop. 2004/05:85 s. 342 f. och 659.  
  
 20 Jfr prop. 2004/05:85, del 1, s. 342.  
  
 21 Se Sanchez, Riddle, Skatt på kapital, 12 uppl., Stockholm, 2008, s. 125, och Craig   
  
 Thorell, s. 82.  
  
 22 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 659.  
  
 23 Se bl.a. prop. 1973:93, s. 72 ff., Edenhammar  Brooks, s. 83, och Case, Romero,  
  
 Aktiebolagens finansieringsformer, Stockholm, 1977, s. 12 ff.  
  
 81 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 värdepapper som löper med ränta och vars värdering följer aktiens  
  
 värde uppåt men inte nedåt.  
  
 Följande exempel illustrerar detta.  
  
 Ett företag, vars aktier är värderade till 50 kr/styck ger år 1 ut ett konvertibelt  
  
 lån till kursen 100 kr och med 5 procent ränta. År 3 har innehavaren  
  
 rätt att konvertera lånet till aktier till kursen 50 kr. Om aktiekursen  
  
 skulle vara 80 kr år 3 är en konvertering fördelaktig för  
  
 innehavaren. För varje konvertibel kan två aktier tecknas. Skuldebrevet är på  
  
 100 kr och aktierna är värda 160 kr. Om aktiekursen i stället skulle vara 40  
  
 kr år 3, blir det mer lönsamt för innehavaren att inte konvertera eftersom  
  
 skuldebrevet är värt 100 kr men aktierna bara 80 kr.24  
  
 För bolaget innebär konvertibla lån en lägre kostnad än vanliga lån.  
  
 För aktieägarna innebär konvertibla lån att de förlorar en del av  
  
 värdetillväxten i företaget, eftersom de måste dela den med konvertibelinnehavarna.  
  
 Dock ger konvertibellånen en möjlighet till långfristig  
  
 finansiering utan ägarinflytande, eftersom konvertibelinnehavarna  
  
 inte har någon rösträtt.25  
  
 Bestämmelser om teckningsoptioner  
  
 En teckningsoption är en rätt att vid en framtida tidpunkt teckna  
  
 nyemitterade aktier i det företag som ställt ut optionen. Enligt  
  
 5 kap. 1975 års aktiebolagslag var det inte tillåtet att emittera separata  
  
 optionsbevis, utan dessa kunde endast emitteras i samband  
  
 med ett optionslån. Sådana teckningsoptioner har därmed vissa likheter  
  
 med konvertibla skuldebrev. Enligt bestämmelserna i 14 kap.  
  
 ABL kan numera teckningsoptioner även emitteras separat utan  
  
 koppling till ett lån.  
  
 Bedömning  
  
 Först kan konstateras att när en ökning av ett bolags aktiekapital  
  
 sker genom att tidigare utgivna konvertibler byts ut, innebär detta  
  
 att ökningen av aktiekapitalet har föregåtts av en ökning av bolagets  
  
 skulder.  
  
 För konvertibler gäller att långivaren har rätt till ränta och därigenom  
  
 kan minska sin risk. Dessutom kan långivaren reducera sin  
  
 24 Edenhammar  Brooks, s. 83.  
  
 25 Edenhammar  Brooks, s. 83.  
  
 82 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 risk genom att avstå från konvertering i de fall då aktiekursen är  
  
 sådan att det inte lönar sig.  
  
 Som ovan angetts gäller från och med år 2006 att bolagen har  
  
 möjlighet att utfärda konvertibler med en skyldighet för innehavaren  
  
 att byta ut fordran mot aktier (mandatory convertibles").  
  
 En sådan skyldighet kan naturligtvis öka långivarens risk. Långivaren  
  
 kan dock antas kompensera sig genom att räntan sätts till  
  
 ett högre belopp eller genom avtalets villkor i övrigt.26  
  
 Vår strävan har varit att föreslagna regler ska vara dels enkla,  
  
 lätta att tillämpa och inte medföra tolknings- eller avgränsningssvårigheter,  
  
 dels effektiva på så sätt att skattelättnad bara ges vid en  
  
 direkt och reell tillförsel av nytt eget kapital till företaget. Mot  
  
 denna bakgrund anser utredningen att övervägande skäl talar för att  
  
 förslagen inte ska omfatta förvärv av konvertibler. Samma bedömning  
  
 gäller för teckningsoptioner. I vart fall bör en sådan avgränsning  
  
 finnas inledningsvis. När reglerna tillämpats under en tid kan  
  
 det möjligen visa sig att de bör utvidgas till att omfatta även dessa  
  
 kapitalanskaffningsinstrument.  
  
 3.5.3 Ovillkorade och villkorade tillskott  
  
 Det egna kapitalet kan också ökas genom att en aktieägare efter  
  
 bolagets bildande skjuter till ytterligare medel till bolaget. Tillskott  
  
 kan även göras av annan än bolagets ägare.  
  
 Ett tillskott kan göras i form av en kontant inbetalning till  
  
 bolaget eller genom efterskänkande av en fordran mot bolaget. Det  
  
 kan också ha formen av en utfästelse, som innebär en skyldighet att  
  
 betala visst belopp till bolaget, t.ex. vid anfordran.27  
  
 Ett ovillkorat tillskott innebär att medel tillskjuts bolaget vederlagsfritt  
  
 och utan anspråk på annan återbetalning än i samband med  
  
 bolagets likvidation. Det ovillkorade tillskottet innebär därmed att  
  
 eget kapital tillförs bolaget och att någon ökning av bolagets  
  
 skulder inte sker. För tillskottsgivaren gäller att vid senare kapitalvinstbeskattning  
  
 vid avyttring av aktierna utgör tillskottet del av  
  
 anskaffningskostnaden för aktierna.28  
  
 Ett villkorat tillskott innebär att tillskottsgivaren tillskjuter  
  
 medel med förbehåll om återbetalning ur framtida vinstmedel i  
  
 26 Jfr prop. 2004/05:85, del 1, s. 342.  
  
 27 Lee, Howard, Watkins, Aktiebolagslagen, 15 uppl., Göteborg, 2002, s. 280.  
  
 28 Jfr bl.a. Grosskopf, Carter, Aktiebolagens finansieringsformer, Malmö, 1989, s. 60 f., och  
  
 Sanchez, s. 107.  
  
 83 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 bolaget. Ett normalt tillvägagångssätt är att tillskottsgivaren och  
  
 bolaget kommer överens om att utge respektive ta emot medel  
  
 medan tillskottsgivaren och aktieägarna i bolaget avtalar att aktieägarna  
  
 ska rösta för en återbetalning av tillskottet på en framtida  
  
 bolagsstämma.29 Många gånger är det fråga om enmansaktiebolag  
  
 där aktieägaren så att säga avtalar med sig själv om detta.  
  
 Någon civilrättslig eller skatterättslig reglering av ovillkorade  
  
 och villkorade tillskott finns inte.  
  
 Enligt praxis är återbetalning av ett villkorat tillskott inte att  
  
 betrakta som skattepliktig utdelning för mottagaren. Återbetalningen  
  
 ska behandlas som återbetalning av lån i stället för som  
  
 utdelning. Vidare får tillskottet inte räknas in i omkostnadsbeloppet  
  
 (anskaffningsutgiften) för aktierna vid kapitalvinstbeskattningen.  
  
 Motiveringen till detta är att avyttringen av aktierna och  
  
 avyttringen av förbindelsen om det villkorade aktieägartillskottet  
  
 i beskattningshänseende behandlas var för sig.30 Enligt rättspraxis  
  
 medges inte avdrag för ränta på villkorat tillskott.31  
  
 Ett villkorat tillskott kan omvandlas till ett ovillkorat tillskott.  
  
 Vid sådan omvandling gäller enligt praxis att man vid beräkningen  
  
 av omkostnadsbeloppet ska beakta värdet av tillskottet. Värderingstidpunkten  
  
 är då det villkorade tillskottet omvandlas till ovillkorat,  
  
 vilket innebär att om tillskottet vid den tidpunkten är att  
  
 anse som värdelöst höjs inte omkostnadsbeloppet.32  
  
 Bedömning  
  
 Som framgår ovan ges ett villkorat tillskott med förbehåll om återbetalning.  
  
 Det bör därför inte omfattas av våra förslag om skattelättnader.  
  
 Ett skäl som talar för att ett ovillkorat tillskott bör kunna ge  
  
 givaren rätt till skattelättnad är att givaren löper motsvarande risk  
  
 som aktieägaren att förlora det investerade kapitalet.  
  
 Mot bakgrund av att reglerna ska vara enkla, lätta att tillämpa  
  
 och kontrollera samt effektiva på så sätt att skattelättnader bara ges  
  
 vid en faktisk tillförsel av nytt eget kapital till företaget, anser  
  
 utredningen emellertid att ovillkorade tillskott inte ska omfattas.  
  
 29 RÅ 2002 not. 215. Jfr Grosskopf (1989), s. 60.  
  
 30 RÅ85 1:10. Se även Ellis, Davis, Carter, Ytterligare något om aktieägartillskott,  
  
 Balans, 1986 nr 10. Jfr RÅ 1988 ref. 65.  
  
 31 RÅ 1987 ref. 145. Jfr Grosskopf, s. 61.  
  
 32 RÅ 2002 ref. 107 och RÅ 2002 not. 215 f.  
  
 84 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 Även i detta fall kan det i framtiden visa sig att skälen för att  
  
 utvidga reglerna till att omfatta även ovillkorade tillskott överväger  
  
 skälen emot.  
  
 3.5.4 Vinstandelslån och kapitalandelslån  
  
 Bakgrund  
  
 Under slutet av 1920-talet gav Aktiebolaget Kreuger  Toll ut en  
  
 typ av vinstandelsbevis (s.k. participating debentures/delägardebentures)  
  
 till betydande belopp.33 Efter bolagets konkurs kom  
  
 användningen av vinstandelsbevis att i stort sett upphöra. Det berodde  
  
 på att de  av naturliga skäl  förknippades med Kreugerkraschen men  
  
 också på att det rådde osäkerhet om den skatterättsliga bedömningen  
  
 av lånen. Osäkerheten rörde frågan om den rörliga räntan  
  
 var avdragsgill som kostnad för bolaget eller om den skulle jämställas  
  
 med utdelning och därför inte vara avdragsgill.34  
  
 Med hänsyn till utformningen av de villkor som gällde för vinstandelsbevisen  
  
 ansågs dessa kunna delas in i två slag; nämligen lånedebentures  
  
 och, som tidigare nämnts, delägardebentures.35  
  
 Lånedebentures medförde rätt till återbetalning av lånet med ett  
  
 nominellt jämte eventuellt indexuppräknat belopp och hade en bestämd  
  
 löptid, som inte var onormalt lång.36  
  
 Delägardebentures medförde rätt till betalning vid likvidation eller  
  
 uppsägning med belopp motsvarande t.ex. viss kvotdel i bolagets tillgångar  
  
 eller bevisets marknadsvärde. De hade i allmänhet en mycket  
  
 lång löptid.37 I de participating debentures som utfärdades av  
  
 Aktiebolaget Kreuger  Choi hade innehavaren rätt till uppsägning  
  
 först 74 år efter utfärdandet, dvs. år 2003.38  
  
 33 SOU 1931:40, s. 255 och 260.  
  
 34 SOU 1972:63, s. 111, och prop. 1975:103, s. 220.  
  
 35 Begreppet vinstandelsbevis (vinstandelslån) var ursprungligen något oklart. 1928 års  
  
 bolagsskatteberedning synes ha låtit begreppet participating debentures omfatta även förlagsbevis  
  
 m.m., se SOU 1931:40, s. 259 f. Begreppet kom senare (med 1975 års aktiebolagslag)  
  
 att få en mer avgränsad innebörd och innefattade inte längre delägardebentures.  
  
 36 SOU 1972:63, s. 110.  
  
 37 SOU 1972:63, s. 110, och prop. 1975:103, s. 221. Beskrivningen är inte helt samstämmig i  
  
 betänkandet och propositionen.  
  
 38 NJA 1935 s. 270.  
  
 85 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 Bolagsrättsliga regler  
  
 Bestämmelser om vinstandelsbevis infördes först i och med 1975  
  
 års aktiebolagslag.39 I lagen förbjöds delägardebentures. Skälet för  
  
 detta angavs i propositionen vara främst den otrygga ställning som  
  
 en innehavare av ett sådant bevis hade, bl.a. eftersom varken inlösentidpunkten  
  
 eller återbetalningsbeloppet bestämts i förväg. Vidare  
  
 anfördes att innehavaren kunde anses inta en ställning som låg nära  
  
 en aktieägare, men utan att ha aktieägarens möjligheter att delta i  
  
 bolagets förvaltning eller möjlighet att åberopa de skyddsregler  
  
 som gäller för aktieägare. Dessutom hade det inte framkommit  
  
 något påtagligt behov för bolagen att använda vinstandelsbevis.40  
  
 I 1975 års aktiebolagslag angavs att ett aktiebolag inte fick, med  
  
 undantag för vad som följde av bestämmelserna om konvertibellån,  
  
 ta upp lån på villkor att lånet skulle betalas på annat sätt än med ett  
  
 nominellt belopp eller med ett belopp som bestämdes med hänsyn  
  
 till förändringar i penningvärdet. Däremot var det tillåtet att ta upp  
  
 lån där rätten till ränta helt eller delvis var beroende av utdelningen  
  
 till aktieägarna i bolaget eller bolagets vinst (vinstandelslån).41  
  
 I 2005 års aktiebolagslag, som med ikraftträdande från och med  
  
 år 2006 ersatte 1975 års aktiebolagslag, tillåts kapitalandelslån, dvs.  
  
 lån av det slag som tidigare benämnts delägardebentures. Vinstandelslån  
  
 är, liksom enligt 1975 års aktiebolagslag, tillåtna.42  
  
 I 2005 års aktiebolagslag togs in en gemensam bestämmelse med  
  
 rubriken Vinstandelslån och kapitalandelslån, i vilken det angavs  
  
 bl.a. att  
  
 ett beslut om att bolaget ska ta upp ett lån där räntan eller det belopp  
  
 med vilket återbetalning ska ske helt eller delvis är beroende av utdelningen  
  
 till aktieägarna, kursutvecklingen på bolagets aktier, bolagets  
  
 resultat eller bolagets finansiella ställning ska fattas av bolagsstämman 
  
 .43  
  
 I förarbetena definieras ett vinstandelslån som ett lån där räntan är  
  
 helt eller delvis beroende av utdelningen till aktieägare, kursutvecklingen  
  
 på bolagets aktier, bolagets resultat eller bolagets finansiella  
  
 ställning. Vidare definieras ett kapitalandelslån som ett lån där  
  
 39 Prop. 1975:103, LU 1975/76:4 och SFS 1975:1385.  
  
 40 Prop. 1975:103, s. 221.  
  
 41 7 kap. 26 § i den lydelse som 1975 års aktiebolagslag hade vid upphävandet.  
  
 42 Prop. 2006/07:70, s. 66.  
  
 43 11 kap. 11 § ABL i den lydelse lagen hade vid ikraftträdandet. I lagtexten används dock  
  
 uttrycket vinstandelsbevis.  
  
 86 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 kapitalbeloppet som ska återbetalas är knutet till någon av dessa  
  
 faktorer.44  
  
 Bestämmelsen om vinstandelslån och kapitalandelslån ändrades  
  
 redan år 2007.45 Efter denna ändring har bestämmelsen rubriken  
  
 Vissa lån och i den anges bl.a.  
  
 ett beslut att ett bolaget ska ta upp ett lån ska fattas av bolagsstämman  
  
 [] om storleken av den ränta som ska löpa på lånet eller det belopp  
  
 som ska återbetalas ska öka om bolagets vinst eller utdelningen till  
  
 aktieägarna ökar.  
  
 Ändringen var föranledd av att kravet på stämmobehandling ansågs  
  
 alltför långtgående.46 I förarbetena anges vidare att ändringen, för  
  
 vinstandelslånen, innebär en återgång till rättsläget före tillkomsten  
  
 av 2005 års aktiebolagslag.47  
  
 Någon definition av begreppen vinstandelslån och kapitalandelslån  
  
 finns inte längre i 2005 års aktiebolagslag.  
  
 Skatterättsliga regler avseende vinstandelslån  
  
 Bestämmelser om avdrag för ränta på vinstandelslån infördes  
  
 genom lagstiftning år 1977 i kommunalskattelagen (1928:370,  
  
 KL).48 År 1984 överfördes bestämmelserna oförändrade till lagen  
  
 (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL.49 Numera återfinns de i  
  
 24 kap. IL. Bestämmelserna har inte genomgått någon större förändring  
  
 i sak sedan tillkomsten.  
  
 Reglerna om begränsad avdragsrätt syftar till att förhindra att  
  
 ett aktiebolag undgår det första ledet i dubbelbeskattningen genom  
  
 att till sina aktieägare utge vinstandelsbevis på räntevillkor som  
  
 innebär att vinstmedel, som normalt skulle ha utdelats, i stället tillförs  
  
 aktieägarna i form av ränta.50  
  
 I 24 kap. 5 § andra stycket IL definieras vinstandelsränta som  
  
 ränta vars storlek är beroende av det låntagande företagets utdelning  
  
 eller vinst och att med vinstandelslån avses ett lån med ränta  
  
 44 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 664.  
  
 45 Prop. 2006/07:70, bet. 2006/07:CU24 och SFS 2007:317.  
  
 46 Prop. 2006/07:70, s. 66 ff.  
  
 47 A prop., s. 90.  
  
 48 Prop. 1976/77:93, SkU36 och SFS 1977:243.  
  
 49 Prop. 1984/85:70, SkU23 och SFS 1984:1060.  
  
 50 Prop. 1976/77:93, s. 22. Jfr SOU 1998:116, s. 199.  
  
 87 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 som helt eller delvis är vinstandelsränta.51 Tidigare användes  
  
 uttrycket rörlig ränta i stället för vinstandelsränta.  
  
 Vid beskattningen av ett vinstandelslån gäller enligt 24 kap. 5 § IL att  
  
 ett bolag som har tagit upp ett sådant lån, får dra av vinstandelsräntan  
  
 endast i vissa fall. För annan ränta på vinstandelslån gäller allmänna  
  
 avdragsbestämmelser. Några speciella begränsningar av rätten till  
  
 avdrag för fast del av ränta på ett vinstandelslån finns alltså inte.52  
  
 Vinstandelsränta ska dras av om emission skett på den öppna  
  
 marknaden. Dock gäller att om det låntagande företaget är ett  
  
 fåmansföretag, får vinstandelsräntan inte dras av till den del den  
  
 betalas till någon som är andelsägare eller företagsledare i företaget  
  
 (inklusive närstående) eller som har intressegemenskap med företaget  
  
 (24 kap. 6 § IL).  
  
 Om lånet emitterats med ensamrätt eller företrädesrätt för  
  
 någon eller några (s.k. riktade emissioner) som är andelsägare eller  
  
 har intressegemenskap med företaget får vinstandelsräntan inte  
  
 dras av till någon del. Inte heller får vinstandelsräntan dras av till  
  
 någon del om det låntagande företaget är ett fåmansföretag och  
  
 ensamrätt eller företrädesrätt har riktats till någon som är företagsledare  
  
 eller närstående till företagsledare eller andelsägare (24 kap.  
  
 7 § IL).  
  
 Om det låntagande företaget är ett fåmansföretag, gäller att vinstandelsränta  
  
 som betalas till någon som är andelsägare eller företagsledare  
  
 i företaget (inklusive närstående) eller som har intressegemenskap  
  
 med företaget aldrig får dras av (24 kap. 10 § IL). Sistnämnda  
  
 bestämmelse kan aktualiseras t.ex. om en person som tillhör den  
  
 förbjudna kretsen efter en riktad emission har förvärvat ett vinstandelsbevis  
  
 med rätt till ränta.  
  
 I 24 kap. 9 § IL finns en dispensregel som innebär att Skatteverket  
  
 får medge att vinstandelsräntan dras av även om en eller flera  
  
 som äger andelar i företaget har förbehållits rätt till teckning av  
  
 lånet. Dispensmöjligheten tar sikte på fall då ett företag vänder sig  
  
 till exempelvis ett finansieringsinstitut som har andelar i företaget.53  
  
 Dispens kan dock inte ges avseende avdrag för vinstandelsränta  
  
 som betalas ut till företagsledare etc.  
  
 51 Jfr prop. 1999/2000:2, del 2, s. 305.  
  
 52 Jfr 24 kap. 5 § IL.  
  
 53 Prop. 1976/77:93, s. 30.  
  
 88 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 Skatterättsliga regler avseende kapitalandelslån  
  
 Inte heller i inkomstskattelagen finns någon definition på kapitalandelslån.  
  
 Vid avyttring beskattas kapitalandelslån  liksom vinstandelslån  
  
  som delägarrätter, eftersom de anses ha många likheter med aktier. En  
  
 sådan väsentlig likhet är att återbetalningen av lånet inte sker med ett i  
  
 förväg bestämt nominellt belopp, utan är i stället beroende av bolagets  
  
 resultat och finansiella ställning.54  
  
 Några begränsningar avseende avdragsrätten för ränta motsvarande  
  
 dem som föreskrivits för vinstandelslån finns inte för  
  
 kapitalandelslån. I stället gäller  i likhet med vad som gäller för  
  
 återköp av egna aktier  att det låntagande företaget inte ska ta upp  
  
 en kapitalvinst respektive dra av en kapitalförlust på lånet.55  
  
 Bedömning  
  
 Sammanfattningsvis kan sägas att vinstandelslån och kapitalandelslån  
  
 har vissa likheter med aktier. För kapitalandelslån gäller  
  
 att såväl räntan som kapitalbeloppet kan knytas till företagets resultatutveckling.  
  
 En innehavare av ett kapitalandelslån eller vinstandelslån kan  
  
 dock inte åberopa de rättigheter som en aktieägare har enligt bestämmelserna  
  
 i aktiebolagslagen men kan genom avtal med aktiebolaget  
  
 få motsvarande ekonomiska rättigheter.  
  
 Även om dessa låneformer har likheter med aktier anser utredningen  
  
 att de inte ska omfattas av förslagen om skatteincitament.  
  
 Utredningen har vid denna bedömning lagt vikt vid att reglerna bör  
  
 vara klara och lätta att tillämpa samt effektiva på så sätt att skattelättnaderna  
  
 bara omfattar åtgärder som innebär att det sker en tillförsel  
  
 av nytt eget kapital till bolaget.  
  
 3.5.5 Förlagslån  
  
 Med förlagslån avses vanligen sådana lån där långivarens fordringsrätt  
  
 är efterställd övriga borgenärers rätt. Långivaren får betalt för  
  
 sin fordran först sedan övriga borgenärer fått full betalning. Förlagslånen  
  
 är ofta kombinerade med en optionsrätt att förvärva  
  
 54 48 kap. 2 § IL. Se även prop. 2005/06:39, s. 30.  
  
 55 Prop. 2005/06:39, s. 28 ff.  
  
 89 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 aktier.56 Eftersom förlagslånet prioriteras lågt är räntan ofta väsentligt  
  
 högre än för vanliga lån.57  
  
 Eftersom förlagslånen inte innebär någon ökning av bolagets  
  
 egna kapital anser utredningen inte att det finns skäl att utforma förslagen  
  
 om skattelättnader så att dessa lån omfattas.  
  
 3.6 Vad som avses med mindre företag  
  
 Enligt direktiven omfattar uppdraget bl.a. att analysera förutsättningarna  
  
 för att införa särskilda skatteincitament för att stimulera  
  
 fysiska personers investeringar i mindre företag. Med mindre  
  
 företag avses enligt sammanfattningen i direktiven onoterade företag,  
  
 inklusive handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer. I  
  
 den närmare preciseringen av uppdraget anges att detta är begränsat  
  
 till fysiska personers investeringar i små företag som är onoterade,  
  
 inklusive handelsbolag som ägs enbart av fysiska personer. Utredningen  
  
 har valt att i förslagen inte inkludera handelsbolag. Vidare  
  
 har utredningen funnit att förslagen enbart bör omfatta aktiebolag  
  
 och vissa utländska bolag. När begreppet företag används nedan är  
  
 det således bara aktiebolag (och vissa utländska bolag) som avses.  
  
 3.6.1 Storlek på företaget  
  
 Vad som enligt ovan angetts i direktiven ger vid handen att våra förslag  
  
 skulle kunna avgränsas till att bara gälla små, onoterade företag.  
  
 I denna avgränsningsfråga har vi gjort följande överväganden.  
  
 Definitionen av ett litet företag skulle kunna göras t.ex. utifrån  
  
 antalet anställda eller årsarbetskrafter, men även utifrån storleken  
  
 på omsättningen.  
  
 Vissa branscher är mer personalintensiva än andra, vilket gör att  
  
 en avgränsning utifrån antalet anställda kan leda till att vissa slag av  
  
 företag gynnas på så sätt att de kommer i åtnjutande av de föreslagna  
  
 skatteincitamenten, medan andra missgynnas på grund av att  
  
 de har för många anställda. Antalet anställda går inte heller att  
  
 koppla till behovet av riskkapital. Att använda storleken på före56  
  
 Grosskopf, s. 77 f.  
  
 57 Garmer, Allen, Rodriguez, Finansiering för små och nystartade företag, Malmö,  
  
 2004, s. 78.  
  
 90 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 tagets omsättning är inte heller ett lämpligt mått då detta inte säger  
  
 något om vinstnivåer eller behov av nytt riskkapital.  
  
 En möjlighet är att anknyta avgränsningen till Kommissionens  
  
 rekommendation av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag  
  
 samt små och medelstora företag (2003/361/EG). Kommissionens  
  
 definition av mikroföretag samt små och medelstora företag  
  
 är bindande för medlemsländerna i samband med vissa beslut  
  
 om t.ex. statligt stöd.  
  
 Till små företag hänförs enligt rekommendationen sådana företag  
  
 som har högst 50 årsanställda och en årsomsättning om högst  
  
 10 miljoner euro eller en balansomslutning om högst 10 miljoner  
  
 euro.  
  
 Tabell 3.1 Definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag  
  
 Företagskategori Antal årsanställda Årsoms., milj.  
  
 euro  
  
 Balansomslutning,  
  
 milj. euro  
  
 Färre än Högst eller Högst  
  
 Medelstort 250 50 eller 43  
  
 Litet 50 10 eller 10  
  
 Mikro 10 2 eller 2  
  
 Vid bestämningen av ett företags kategoritillhörighet har det  
  
 betydelse om företaget direkt eller indirekt kontrolleras av ett eller  
  
 flera andra företag.  
  
 Bedömning  
  
 Oavsett om man väljer antalet anställda, årsarbetskrafter eller storleken  
  
 på omsättningen, eller använder sig av en hänvisning till kommissionens  
  
 ovan angivna rekommendation som avgränsning av vilka  
  
 företag som kan komma i åtnjutande av skatteincitament, medför detta  
  
 ofrånkomligen s.k. tröskeleffekter. Sådana kan motverka att företag  
  
 ökar antalet anställda eller omsättningen. Vidare medför sådana regler  
  
 möjlighet till kringgående samtidigt som kontrollbehovet ökar.  
  
 Mot bakgrund härav har vi valt att inte göra någon särskild  
  
 avgränsning med hänsyn till företagens storlek. Föremålet för våra  
  
 överväganden och förslag är alltså det som i direktiven benämnts  
  
 onoterade företag.  
  
 91 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 3.6.2 Begreppet marknadsnotering  
  
 Frågan är då vad som bör avses med onoterade företag.  
  
 Begreppet onoterade företag används i bl.a. 42 kap. 15 a § och  
  
 48 kap. 1 § IL. Begreppet definieras dock inte i inkomstskattelagen.  
  
 Däremot definieras begreppet marknadsnoterad i 48 kap. 5 § IL. I  
  
 lagrummet, i dess lydelse från och med den 1 november 2007, anges  
  
 att en delägarrätt eller fordringsrätt är marknadsnoterad om den är  
  
 upptagen till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande  
  
 marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)  
  
 eller, utan att vara upptagen till handel på en sådan marknad, är föremål  
  
 för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig  
  
 omsättning.58 Någon ändring i sak i förhållande till tidigare  
  
 lydelse av bestämmelsen i 48 kap. 5 § IL har enligt förarbetena inte  
  
 varit avsedd.59  
  
 Det bör här anmärkas att definitionen av marknadsnoterad är  
  
 mycket vid och att begreppet i vissa fall visat sig vara otydligt och  
  
 svårt att tillämpa. Skatteverket har i en promemoria inlämnad till  
  
 Finansdepartementet i februari 2009 hemställt att begreppet ska förtydligas.60  
  
 Ett av problemen är att definitionen av det skatterättsliga  
  
 begreppet marknadsnoterad skiljer sig från hur begreppen noterad  
  
 respektive onoterad används inom värdepappersmarknaden.  
  
 Exempelvis definieras begreppet noterade företag i Bokföringsnämndens  
  
 allmänna råd om definitioner och begrepp (BFNAR  
  
 2007:4) som företag vars andelar, teckningsoptioner eller skuldebrev  
  
 är upptagna till handel på en reglerad marknad inom EES eller  
  
 på en motsvarande marknad utanför EES.  
  
 Som marknadsnoterad enligt 48 kap. 5 § IL betraktas emellertid  
  
 inte bara aktie som är upptagen till handel på en reglerad marknad,  
  
 t.ex. på Stockholmsbörsen, utan även aktie som är föremål för kontinuerlig  
  
 allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig  
  
 omsättning.  
  
 I prop. 2006/07:115, s. 663 f., anges bl.a. att ett värdepapper är  
  
 marknadsnoterat om avsikten är att det ska vara varaktigt noterat,  
  
 noteringarna avser omsättning som normalt förekommer minst en  
  
 gång var tionde dag samt noteringarna hålls tillgängliga intill sjätte  
  
 58 2007 års ändring är en följd av anpassningar till Europaparlamentets och rådets direktiv  
  
 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument och om ändring  
  
 av rådets direktiv 85/611/EEG och 93/6/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv  
  
 2000/12/EG samt upphävande av rådets direktiv 93/22/EEG (MiFID) och rättsakter från  
  
 kommissionen som kompletterar MiFID.  
  
 59 Prop. 2006/07:115, s. 663.  
  
 60 Dnr Fi2009/1682/SKA.  
  
 92 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 året efter noteringsåret. Denna definition överensstämmer med de  
  
 krav som dåvarande Riksskatteverket angett i skrivelse den 18  
  
 november 1998 (RSV dnr 10145-98/900). Vidare anges i nämnda proposition  
  
 att delägarrätter eller fordringsrätter som är föremål för handel  
  
 på en s.k. handelsplattform bör kunna betraktas som marknadsnoterade,  
  
 om de nämnda förutsättningarna är uppfyllda.61  
  
 En handelsplattform definieras i 1 kap. 5 § 12 lagen (2007:528)  
  
 om värdepappersmarknaden som ett multilateralt handelssystem  
  
 (Multilateral Trading Facility) inom EES som drivs av ett värdepappersinstitut  
  
 eller en börs och som sammanför ett flertal köp- och  
  
 säljintressen i finansiella instrument från tredje man  inom systemet  
  
 och i enlighet med icke skönsmässiga regler  så att detta leder till  
  
 avslut.  
  
 Det sagda innebär att företag som enligt Bokföringsnämndens  
  
 definition anses som ej noterade, exempelvis företag vars aktier är  
  
 listade på en handelsplattform, kan betraktas som marknadsnoterade  
  
 enligt inkomstskattelagen. Definitionen innebär också att  
  
 samtliga aktier som handlas på t.ex. en viss handelsplattform inte  
  
 behöver betraktas som marknadsnoterade utan att en individuell  
  
 bedömning måste göras.  
  
 Nasdaq OMX First North och Aktietorget är några exempel på  
  
 handelsplattformar. Aktier som handlas där torde i regel vara att  
  
 betrakta som marknadsnoterade. Aktier på inofficiella listor som  
  
 Göteborgslistan och Alternativa aktiemarknaden torde däremot  
  
 inte anses som marknadsnoterade.  
  
 Det kan ifrågasättas om det inte finns skäl att låta fler företag  
  
 omfattas av de föreslagna skatteincitament än dem som är att  
  
 betrakta som icke marknadsnoterade enligt inkomstskattelagen.  
  
 I sammanhanget kan nämnas att det i det tidigare riskkapitalavdraget  
  
 användes en annan, snävare, definition av onoterad än den  
  
 allmänna inom skatterätten.  
  
 Enligt 5 § lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar  
  
 gällde att skattereduktion inte medgavs om aktier i  
  
 bolaget eller i annat företag i samma koncern vid förvärvet var  
  
 noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats  
  
 eller någon annan reglerad marknad. Motsvarande gällde  
  
 om aktierna under de senaste tio åren före förvärvet hade varit eller  
  
 inom tre år efter utgången av det år under vilket de förvärvades blev  
  
 noterade där. Den använda definitionen hade samma innebörd som  
  
 61 Prop. 2006/07:115, s. 664.  
  
 93 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 inom börslagstiftningen. Uttrycket annan reglerad marknad  
  
 syftade i första hand på i utlandet förekommande marknader.62 I  
  
 den promemoria från 1993 som till viss del låg till grund för  
  
 utformningen av riskkapitalavdraget, konstaterades att den skatterättsliga  
  
 avgränsning som hade valts i skattelagstiftningen hade  
  
 visat sig kunna ge upphov till tolkningssvårigheter.63 Valet av  
  
 definition kommenterades dock inte i propositionen. Där angavs i  
  
 denna del endast att förvärv av aktier i såväl A-, OTC- som Olistade  
  
 bolag var uteslutna från skattereduktion. Som skäl för kravet  
  
 på notering angavs att bolag som genom notering vänt sig till en  
  
 större marknad fick anses ha sådana förutsättningar att ordna sin  
  
 kapitalförsörjning att de särskilda skattelättnaderna inte var påkallade  
  
 för dem.64  
  
 Som framgår av det ovan angivna gällde för det tidigare riskkapitalavdraget  
  
 att aktierna inte fick noteras inom tre år efter  
  
 utgången av det år då de hade förvärvats. Dessutom fick den skattskyldige  
  
 inte avyttra aktierna inom fem år efter utgången av förvärvsåret.  
  
 Om sådana krav kombineras med en snäv definition av  
  
 begreppet notering kommer det enligt vår uppfattning sannolikt  
  
 påverka handeln på mindre marknader negativt och därigenom försvåra  
  
 vissa företags kapitalanskaffning. I vårt förslag om skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier har vi emellertid valt att inte ställa  
  
 något särskilt krav på att aktierna måste innehas en viss minsta tid.  
  
 Vårt förslag om skattereduktion för aktieförvärv framgår av kapitel  
  
 6.  
  
 Bedömning  
  
 Som framgår ovan finns det skäl som talar för att man inte ska  
  
 anknyta till det skatterättsliga begreppet marknadsnotering vid  
  
 avgränsningen av vilka företag som bör omfattas av de föreslagna  
  
 skatteincitamenten. Dessa skäl är framför allt att definitionen av  
  
 begreppet marknadsnoterad i inkomstskattelagen är otydligt och  
  
 medför avgränsningssvårigheter. Vidare är definitionen relativt vid,  
  
 varför det även av den anledningen kan ifrågasättas om den är  
  
 lämplig i sammanhanget. Å andra sidan gäller att en avgränsning  
  
 som är för snäv kan motverka att företag låter sig noteras i syfte att  
  
 62 Halldorf, Sanchez, Skattelättnader för riskkapital, Svensk Skattetidning, 1995, s. 725.  
  
 63 Riskkapitalavdrag. En modell för skattelättnader vid satsningar i små industriföretag, dnr Fi  
  
 93/13669, s. 20 f.  
  
 64 Prop. 1995/96:109, s. 50.  
  
 94 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 få tillgång till ett bredare riskkapitalunderlag. Så kan t.ex. vara fallet  
  
 om ägarna prioriterar de egna skattelättnaderna framför bolagets  
  
 behov av riskkapital.  
  
 Vad som talar för att vid utformningen av våra förslag knyta an  
  
 till definitionen av begreppet marknadsnoterad i inkomstskattelagen  
  
 är att detta är ett redan etablerat begrepp i skatterätten. Att  
  
 avvika från det innebär i sig en viss komplicering av reglerna. Vidare är  
  
 det inte självklart att avgränsningsproblem kan undvikas om ett annat  
  
 begrepp väljs.  
  
 Efter övervägande har vi mot bakgrund av det nu sagda stannat  
  
 vid att det lämpligaste är att anknyta till definitionen av begreppet  
  
 marknadsnoterad i inkomstskattelagen. Med onoterade företag  
  
 avser vi alltså företag som inte är att betrakta som marknadsnoterade  
  
 enligt inkomstskattelagen.  
  
 3.7 Skattemässig behandling av vissa typer av företag  
  
 För investmentföretag och privatbostadsföretag gäller särskilda  
  
 regler vid beskattningen. Dessa regler innebär lättnader i den  
  
 skattemässiga behandlingen. Mot den bakgrunden anser utredningen  
  
 att sådana företag inte bör omfattas av förslagen. Även för  
  
 försäkringsföretag gäller till viss del särskilda beskattningsregler.  
  
 Dessa är dock sådana att de inte bör medföra att företagen exkluderas  
  
 från förslagen.  
  
 3.7.1 Investmentföretag  
  
 Investmentföretagen utgjorde fram till 1990 års skattereform en  
  
 särskild grupp av de s.k. förvaltningsföretagen. Förvaltningsföretagen  
  
 beskattades för uppburen utdelning till den del den inte  
  
 vidareutdelades. Genom lagstiftning år 2003 slopades den skatterättsliga  
  
 termen förvaltningsföretag.65  
  
 I 39 kap. 15 § IL definieras ett investmentföretag som ett svenskt  
  
 aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som uteslutande eller så  
  
 gott som uteslutande förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar,  
  
 vars uppgift väsentligen är att genom ett välfördelat värdepappersinnehav  
  
 erbjuda andelsägarna riskfördelning, och som ett stort  
  
 antal fysiska personer äger andelar i.  
  
 65 Prop. 2002/03:96, bet. 2002/03:SkU14 och SFS 2003 224.  
  
 95 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 Av förarbetena framgår att kravet på att verksamheten uteslutande  
  
 eller så gott som uteslutande ska utgöras av värdepappersförvaltning  
  
 innebär att ett företag vid sidan av förvaltningsverksamheten  
  
 inte kan driva mer än en i förhållande till denna helt  
  
 obetydlig näringsverksamhet utan att förlora sin status som investmentföretag.66  
  
 Investmentföretag ägnar sig i regel enbart åt förvaltande  
  
 verksamhet och driver ingen rörelse i den mening som avses i  
  
 2 kap. 24 § IL.67  
  
 Villkoret om att ett stort antal fysiska personer ska äga andelar i  
  
 företaget innebär emellertid inte att samtliga andelar måste ägas av  
  
 fysiska personer. Däremot måste antalet ägare vara stort. I praxis  
  
 (RÅ 1969 Fi 1484) har ett åttiotal ägare med ungefär lika stora  
  
 aktieposter inte ansetts uppfylla kravet på ägarspridning. Skatterättsnämnden  
  
 har i ett förhandsbesked den 16 mars 2006 funnit att  
  
 en notering på Stockholmsbörsens O-lista i sig inte innebär att  
  
 kravet på ägarspridning är uppfyllt, utan kriterierna i 39 kap. 15 §  
  
 IL måste prövas i det enskilda fallet.68 Skatteverkets uppfattning är  
  
 att det får anses vara helt klart att börsnoterade företag som är registrerade  
  
 vid Nasdaq OMX Nordic Exchange uppfyller kravet på ägarspridning,  
  
 men att det är oklart var gränsen ska dras för företag som  
  
 inte är börsnoterade.69  
  
 Regler om beskattningen av investmentföretag finns bl.a. i  
  
 39 kap. 14 § IL. Reglerna innebär att företaget inte beskattas vid  
  
 avyttringar av aktier och andra delägarrätter. I stället beskattas  
  
 företaget för en schablonintäkt. Företaget får göra avdrag för belopp  
  
 som företaget beslutat att dela ut för beskattningsåret. Reglerna om  
  
 beräkningen av schablonintäkten och avdraget har under senare år  
  
 mildrats.70  
  
 Med hänsyn till att det finns särskilda regler för beskattningen  
  
 av investmentföretag bör inte dessa omfattas av våra förslag om  
  
 skattelättnader.  
  
 Vi har i avsnitt 3.6.2 konstaterat att det skatterättsliga begreppet  
  
 marknadsnotering har ett vidare tillämpningsområde än begreppet  
  
 notering i värdepapperslagstiftningen. Vidare har vi stannat vid att  
  
 våra förslag om skattelättnader bara ska omfatta företag som inte är  
  
 marknadsnoterade. Mot bakgrund av detta kan antas att det i prak66  
  
 Bet. 1960:BevU79, s. 12.  
  
 67 Jfr prop. 2002/03:96, s. 103.  
  
 68 Förhandsbeskedet är refererat i Skatteverkets rättsfallssammanställning den 16 mars 2006.  
  
 69 Handledning för beskattning av inkomst vid 2008 års taxering, del 3, Skatteverket, s. 166 f.  
  
 70 Prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:FiU1 och SFS 2001:842. Se även prop. 2002/03:96, bet.  
  
 2002/03:SkU14 och SFS 2003:224.  
  
 96 
  
 SOU 2009:33 Allmänna överväganden och avgränsningar  
  
 tiken inte bör spela någon större roll att investmentföretag uttryckligen  
  
 undantas, eftersom sådana företag endast i undantagsfall kan  
  
 komma att betraktas som ej marknadsnoterade. Dessutom bedriver  
  
 de flesta investmentföretag inte någon rörelse och är även av den  
  
 anledningen uteslutna från våra förslag.  
  
 3.7.2 Privatbostadsföretag  
  
 Enligt 2 kap. 17 § IL kan ett svenskt aktiebolag vara ett privatbostadsföretag  
  
 om dess verksamhet till klart övervägande del består  
  
 i att åt sina delägare tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av  
  
 bolaget, eller uteslutande eller så gott som uteslutande består i att åt sina  
  
 delägare tillhandahålla garage eller någon annan för deras personliga räkning  
  
 avsedd anordning i byggnader som ägs av bolaget. Av lagrummet  
  
 framgår att även en ekonomisk förening som uppfyller kraven på  
  
 verksamhet kan vara ett privatbostadsföretag. De flesta privatbostadsföretag  
  
 är ekonomiska föreningar i form av bostadsrättsföreningar.  
  
 Vi har i avsnitt 3.4.2 funnit att ekonomiska föreningar  
  
 inte ska omfattas av förslagen om skatteincitament.  
  
 Med verkan från 2008 års taxering gäller att ett privatbostadsföretag  
  
 inte ska ta upp inkomster eller dra av utgifter hänförliga  
  
 till fastigheten, se 39 kap. 25 § IL.71 Tidigare gällde att ett  
  
 privatbostadsföretag skulle ta upp en schabloninkomst och att  
  
 avdrag medgavs för räntor.  
  
 Med hänsyn till de särskilda beskattningsregler som finns för  
  
 privatbostadsföretag anser vi att de inte bör omfattas av förslagen  
  
 om skattelättnader. Vi ser inte heller att det mot bakgrund av syftet  
  
 med direktiven finns skäl att skattemässigt stimulera privatbostadsföretags  
  
 kapitalanskaffning.  
  
 3.7.3 Försäkringsföretag  
  
 En särskild grupp av företag är försäkringsföretagen. Det kan  
  
 starkt ifrågasättas om det finns behov av att skattemässigt gynna  
  
 försäkringsföretagens tillgång till riskkapital. Emellertid skulle ett  
  
 uteslutande av dessa på enbart denna grund kunna kritiseras.  
  
 Frågan får i stället besvaras utifrån om de skatteregler som gäller  
  
 för dessa företag bör, på samma sätt vi funnit ovan beträffande  
  
 71 Prop. 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1 och SFS 2006:1344.  
  
 97 
  
 Allmänna överväganden och avgränsningar SOU 2009:33  
  
 98  
  
 investmentföretag och privatbostadsaktiebolag, utesluta dem från  
  
 våra förslag.  
  
 Försäkringsrörelse får drivas av försäkringsaktiebolag, ömsesidiga  
  
 försäkringsbolag eller europabolag. Europabolag och försäkringsaktiebolag  
  
 räknas enligt 2 kap. 4 § IL som aktiebolag.  
  
 Den skattemässiga behandlingen av ett försäkringsföretag är  
  
 beroende av om företaget definieras som ett livförsäkringsföretag  
  
 eller ett skadeförsäkringsföretag, se 39 kap. 2 § IL.  
  
 Ett livförsäkringsföretag inkomstbeskattas inte för den del av  
  
 verksamheten som hänför sig till förvaltning av kapital för försäkringstagarnas  
  
 räkning, se 39 kap. 3 § IL. I stället beskattas livförsäkringsföretaget  
  
 för en schabloniserad avkastning på pensionskapitalet enligt  
  
 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel.  
  
 Ett skadeförsäkringsföretag beskattas för överskottet av sin försäkringsrörelse,  
  
 inklusive kapitalförvaltningen. Beräkningen av  
  
 resultatet sker i huvudsak enligt samma regler som för andra företag,  
  
 dock finns det vissa särskilda regler för skadeförsäkringsföretag.  
  
 Dessa särskilda regler finns i 39 kap. 6–9 §§ IL.  
  
 De särskilda beskattningsregler som finns för skadeförsäkringsföretag  
  
 är inte så avvikande att det på grund härav finns  
  
 skäl att utesluta dessa företag från förslagen om skatteincitament.  
  
 Att utesluta livförsäkringsföretag, men inkludera skadeförsäkringsföretag  
  
 förefaller inte lämpligt. Följden blir att såväl skadeförsäkringsföretag  
  
 som livförsäkringsföretag i princip kan omfattas av  
  
 våra förslagna skattelättnader. När det gäller livförsäkringsföretagen  
  
 är det dock värt att peka på att dessa i de flesta fall kan antas  
  
 vara marknadsnoterade och därmed uteslutna på den grunden. 
  
 4 Aktiebolagsrättsliga regler  
  
 4.1 Inledning  
  
 I detta kapitel redovisas i väsentliga delar aktiebolagsrättsliga regler  
  
 som kan vara av intresse för de frågor som behandlas på andra  
  
 ställen i betänkandet och för de överväganden som vi därvid gör.  
  
 Detta kapitel innehåller endast en kort sammanfattning av vissa  
  
 aktiebolagsbolagsrättsliga regler som är av betydelse för våra överväganden.  
  
 En del av bestämmelserna berörs i det slutbetänkande  
  
 som Utredningen om ett enklare aktiebolag (Ju 2007:15) kommer  
  
 att överlämna inom kort. Nedan redogörs för reglerna i deras  
  
 gällande utformning och vissa redan framlagda förslag om  
  
 ändringar.  
  
 4.2 Eget kapital i aktiebolag  
  
 4.2.1 Bundet eget kapital  
  
 Aktiekapital  
  
 Ett aktiebolag ska enligt 1 kap. 4 § aktiebolagslagen (2005:551,  
  
 ABL), ha ett aktiekapital. Aktiekapitalet bestäms vid bolagets  
  
 bildande och utgör det lägsta belopp som ska tillskjutas vid bolagsbildningen.  
  
 Aktiekapitalet kan senare  under vissa förutsättningar,  
  
 varav en del redovisas nedan  både ökas och minskas. Enligt 1 kap.  
  
 6 § ABL gäller att om aktiekapitalet är fördelat på flera aktier,  
  
 representerar varje aktie en lika stor andel av aktiekapitalet. Jones  
  
 andel av aktiekapitalet utgör aktiens kvotvärde. Kvotvärdet kan  
  
 därför räknas fram genom att det registrerade aktiekapitalet divideras  
  
 med det i bolaget utgivna antalet aktier, t.ex. 100 000 kr/2 000  
  
 aktier = 50 kr per aktie.  
  
 99 
  
 Aktiebolagsrättsliga regler SOU 2009:33  
  
 Aktiekapitalet utgör bundet eget kapital. För bundet eget kapital  
  
 finns en rad skyddsregler, främst med hänsyn till borgenärerna.  
  
 Reglerna innebär bl.a. att bundet eget kapital inte får delas ut till  
  
 aktieägarna eller andra.  
  
 Enligt 1 kap. 5 § ABL ska aktiekapitalet i ett privat aktiebolag  
  
 uppgå till minst 100 000 kr eller motsvarande i euro. I delbetänkandet  
  
 Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49) har  
  
 Utredningen om ett enklare aktiebolag föreslagit att kravet på  
  
 lägsta tillåtna aktiekapital ska sänkas till 50 000 kr. Justitiedepartementet  
  
 har i en promemoria Minsta tillåtna aktiekapital   
  
 kompletterande underlag (dnr Ju2008/4316/L1) föreslagit att kravet  
  
 ska sänkas till 1 kr. Sistnämnda förslag har sin grund i ett av Europeiska  
  
 kommissionen lämnat förslag till förordning om privata europabolag  
  
 (KOM [2008] 396) som presenterades efter att delbetänkandet  
  
 hade publicerats.  
  
 Reservfond och annat bundet eget kapital  
  
 Förutom aktiekapital hör reservfond till bundet eget kapitalet, se  
  
 5 kap. 14 § årsredovisningslagen (1995:1554, ÅRL). I 1975 års aktiebolagslag  
  
 fanns det bestämmelser om att aktiebolag var skyldiga att  
  
 sätta av en viss del av vinsten till reservfonden. Denna skyldighet  
  
 togs bort i och med att 2005 års aktiebolagslag trädde i kraft från  
  
 och med 2006. Belopp som vid ikraftträdandet fanns i reservfonden  
  
 tillhör fortfarande bundet eget kapital.  
  
 Enligt 5 kap. 14 § ÅRL hör också uppskrivningsfond och kapitalandelsfond  
  
 till bundet eget kapital.1  
  
 4.2.2. Fritt eget kapital  
  
 Av 5 kap. 14 § ÅRL framgår, utöver vad ovan angetts, att övrigt  
  
 eget kapital är fritt eget kapital. Detta utgörs av fria fonder, balanserad  
  
 vinst samt vinst för räkenskapsåret. Till fritt eget kapital hör  
  
 bl.a. överkursfond.  
  
 1 Anläggningstillgångar som har ett värde som väsentligt överstiger bokfört värde får under  
  
 vissa förutsättningar skrivas upp. Uppskrivningsbeloppet avsätts till en uppskrivningsfond,  
  
 se 4 kap. 6 § ÅRL. Kapitalandelsfonden används för att bokföra ökade värden på andelar i  
  
 intresseföretag, se 7 kap. 28 § ÅRL.  
  
 100 
  
 SOU 2009:33 Aktiebolagsrättsliga regler  
  
 Överkursfond  
  
 Överkursfond utgörs enligt 3 kap. 5 a § ÅRL av den del av betalningen  
  
 för en aktie som överstiger aktiens kvotvärde. Företeelsen  
  
 överkursfond infördes i svensk rätt genom lagstiftning år 1995 som  
  
 ett led i anpassningen till EG:s bolagsrätt (det fjärde bolagsrättsliga  
  
 direktivet).2 Tidigare gällde att eventuell överkurs skulle avsättas till  
  
 reservfonden. Överkursbetalningen kom därmed att utgöra bundet eget  
  
 kapital. Mot den bakgrunden gjordes bedömningen att även överkursfonden  
  
 borde utgöra bundet eget kapital.3 I samband med  
  
 införandet av 2005 års aktiebolagslag ändrades överkursfonden  
  
 emellertid till att utgöra fritt eget kapital.4 Regeringen hänvisade  
  
 härvid till att det ovannämnda direktivet inte ställde upp något krav  
  
 på att överkursfonden skulle vara bunden. Enligt regeringen skulle  
  
 det leda till en ökad flexibilitet för bolaget om överkursfondens  
  
 medel skulle kunna disponeras på samma sätt som andra fria fonder.  
  
 Dessutom skulle en sådan ordning inte heller innebära några olägenheter  
  
 för bolagets borgenärer. Deras primära intresse är att tillgångar  
  
 som faktiskt svarar mot det registrerade aktiekapitalet faktiskt har  
  
 tillförts bolaget och att det finns ändamålsenliga begränsningar vad  
  
 gäller värdeöverföringar från bolaget.5  
  
 Medel som fanns i överkursfonden före den 1 januari 2006 utgör  
  
 även härefter bundet eget kapital. Dessa medel tas i årsredovisningen  
  
 upp under reservfonden.  
  
 4.3 Ökning av aktiekapitalet genom nyemission och  
  
 fondemission  
  
 Ett bolags aktiekapital kan ökas på fyra sätt  
  
  aktiekapitalet tillförs belopp genom fondemission,  
  
  nya aktier tecknas mot betalning enligt beslut om nyemission av  
  
 aktier,  
  
  nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av teckningsoptioner  
  
 som bolaget har gett ut, eller  
  
  nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett  
  
 ut.  
  
 2 Prop. 1995/96:10, bet. 1995/96:LU4 och SFS 1995:1555.  
  
 3 Prop. 1995/96:10, del 2, s. 289.  
  
 4 Prop. 2004/05:85, bet. 2004/05:LU23 och SFS 2005:556.  
  
 5 Prop. 2004/05:85, del 1, s. 218.  
  
 101 
  
 Aktiebolagsrättsliga regler SOU 2009:33  
  
 Här redovisar vi kortfattat de bolagsrättsliga bestämmelser som  
  
 gäller för nyemission och fondemission.  
  
 4.3.1 Nyemission  
  
 En nyemission av aktier innebär att aktiekapitalet ökas genom att  
  
 nya aktier ges ut mot betalning i kontanter eller annan egendom  
  
 (apportegendom) eller mot kvittning av fordran på bolaget. Vid  
  
 nyemissioner mot betalning i pengar eller genom kvittning är huvudregeln,  
  
 enligt 13 kap. 1 § ABL, att aktieägarna har företrädesrätt till nya  
  
 aktier i förhållande till det antal aktier som de redan innehar. En aktieägare  
  
 har således rätt att teckna och tilldelas aktier i emissionen i  
  
 proportion till sitt tidigare innehav. Undantag från huvudregeln  
  
 kan göras t.ex. genom bestämmelser i emissionsbeslutet. Sådana  
  
 bestämmelser kan innebära att emissionen riktas till vissa angivna  
  
 personer utanför aktieägarkretsen eller till viss eller vissa aktieägare,  
  
 s.k. riktad emission.  
  
 Ett beslut om nyemission av aktier fattas som huvudregel av  
  
 bolagsstämman, se 11 kap. 2 § ABL.  
  
 Det belopp som ska betalas för varje ny aktie (teckningskursen)  
  
 får, enligt 13 kap. 4 § ABL, inte vara lägre än de tidigare aktiernas  
  
 kvotvärde, dvs. det registrerade aktiekapitalet dividerat med antalet  
  
 aktier. Däremot får teckningskursen överstiga kvotvärdet. Om så  
  
 är fallet ska, som tidigare framgått, det överskjutande beloppet  
  
 avsättas till överkursfonden, se 3 kap. 5 a § ÅRL.  
  
 4.3.2 Fondemission  
  
 En fondemission innebär, enligt 12 kap. 1 § ABL, att aktiekapitalet  
  
 ökas antingen genom att belopp överförs från reservfonden, uppskrivningsfonden  
  
 eller fritt eget kapital (t.ex. överkursfond) enligt  
  
 den senast fastställda balansräkningen, eller genom att värdet av en  
  
 anläggningstillgång skrivs upp. Utrymmet för en fondemission på  
  
 det förstnämnda sättet, dvs. genom överföring från annat eget kapital,  
  
 är avhängigt vad som redovisats som eget kapital i den senast  
  
 fastställda balansräkningen. Vidare gäller, enligt nämnda bestämmelse,  
  
 att vid beräkningen av utrymmet ska ändringar i det bundna  
  
 egna kapitalet och värdeöverföringar som har skett efter balansdagen  
  
 beaktas. Detta innebär att det utrymme för fondemission  
  
 102 
  
 SOU 2009:33 Aktiebolagsrättsliga regler  
  
 som följer av den senast fastställda balansräkningen begränsas om  
  
 det bundna egna kapitalet har förändrats efter balansdagen. Så kan  
  
 vara fallet om reservfonden minskats eller om det fria egna kapitalet  
  
 efter balansdagen helt eller delvis har tagits i anspråk genom  
  
 en värdeöverföring, t.ex. genom att bolaget företagit en vinstutdelning.6  
  
 En fondemission kan ske med eller utan utgivande av nya aktier.  
  
 Om nya aktier ges ut är huvudregeln att befintliga aktieägare har  
  
 företrädesrätt till dessa i förhållande till det antal aktier som de  
  
 sedan tidigare äger, se 12 kap. 2 § ABL. Huvudregeln gäller inte om  
  
 det i bolaget finns aktier av olika slag. Det är även i andra fall möjligt  
  
 att avvika från huvudregeln. Om nya aktier inte ges ut sker  
  
 endast en ökning av aktiernas kvotvärde.7  
  
 En fondemission innebär sammanfattningsvis att aktiekapitalet i  
  
 ett bolag ökas utan att det sker något tillskott av kapital utifrån.  
  
 I likhet med vad som gäller för beslut om nyemission, fattas  
  
 beslut om fondemission av bolagsstämman. Om förslaget om fondemission  
  
 behandlas på den bolagsstämma där årsredovisningen (inkl.  
  
 balansräkning) läggs fram, kan bolagsstämman använda den som  
  
 underlag. Om förslaget behandlas på någon annan stämma måste  
  
 ytterligare ekonomiskt underlag tas fram. Underlaget ska bestå  
  
 bl.a. av den senast fastställda årsredovisningen med balansräkning  
  
 och en redogörelse av styrelsen för händelser av väsentlig betydelse  
  
 som har inträffat sedan årsredovisningen lämnades, se 12 kap. 7 §  
  
 ABL.  
  
 4.4 Värdeöverföringar  
  
 I 12 kap. 1975 års aktiebolagslag fanns ett s.k. utbetalningsförbud  
  
 som innebar att utbetalning av bolagets medel endast fick ske enligt  
  
 samma lags bestämmelser om  
  
  vinstutdelning,  
  
  förvärv av egna aktier,  
  
  utbetalning vid nedsättning av aktiekapitalet, reservfonden eller  
  
 överkursfonden, och  
  
  utskiftning vid bolagets likvidation.  
  
 6 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 667 f.  
  
 7 Prop. 2004/05:85, del 1, s. 333 f.  
  
 103 
  
 Aktiebolagsrättsliga regler SOU 2009:33  
  
 I kapitlet fanns även bestämmelser om förbud för bolaget att lämna  
  
 lån till sina aktieägare.  
  
 I 2005 års aktiebolagslag har utbetalningsförbudet ersatts med  
  
 en huvudregel om att värdeöverföringar bara får ske i vissa former.  
  
 Med värdeöverföring avses enligt 17 kap. 1 § ABL  
  
  vinstutdelning,  
  
  förvärv av egna aktier,  
  
  minskning av aktiekapital eller reservfond för återbetalning till  
  
 aktieägarna, och  
  
  annan affärshändelse som medför att bolagets förmögenhet minskar  
  
 och som inte har rent affärsmässig karaktär för bolaget.  
  
 Reglerna om värdeöverföringar är intagna i 17-20 kap. ABL.  
  
 4.4.1 Skyddsregler  
  
 Beloppsspärren  
  
 I 17 kap. 3 § första stycket ABL finns det en s.k. beloppsspärr.  
  
 Bestämmelsen innebär att en värdeöverföring inte får äga rum om  
  
 det inte efter överföringen finns full täckning för bolagets bundna  
  
 egna kapital. Beräkningen ska grunda sig på den senast fastställda  
  
 balansräkningen med beaktande av ändringar i det bundna egna  
  
 kapitalet som har skett efter balansdagen.  
  
 Försiktighetsregeln  
  
 Enligt den s.k. försiktighetsregeln i 17 kap. 3 § andra stycket ABL  
  
 gäller emellertid att även om det inte finns något hinder enligt  
  
 första stycket får bolaget genomföra en värdeöverföring till aktieägare  
  
 eller annan endast om den framstår som försvarlig med hänsyn  
  
 till dels de krav som verksamhetens art, omfattning och risker  
  
 ställer på storleken av det egna kapitalet, dels bolagets konsolideringsbehov,  
  
 likviditet och ställning i övrigt.  
  
 Försiktighetsregeln innebär att det belopp som aktieägarna faktiskt  
  
 har rätt att disponera över kan vara mindre  men aldrig större  än det  
  
 belopp som framkommer vid tillämpningen av beloppsspärren.  
  
 Hur mycket kapital som till följd av försiktighetsregeln måste  
  
 behållas i bolaget får bedömas mot bakgrund av förhållandena i det  
  
 104 
  
 SOU 2009:33 Aktiebolagsrättsliga regler  
  
 enskilda fallet och de särskilda omständigheter som bolaget verkar  
  
 under. Detta medför att när det gäller utdelning från ett bolag med  
  
 konjunkturberoende, eller på annat sätt riskfylld verksamhet, bör  
  
 särskild försiktighet iakttas. En annan faktor som är av betydelse  
  
 vid denna bedömning är storleken av det bundna egna kapitalet,  
  
 sett i relation till verksamhetens storlek. Ett bolag med ett litet  
  
 bundet eget kapital har, typiskt sett, större behov av att behålla fritt  
  
 eget kapital i bolaget. Ju mer omfattande bolagets verksamhet är,  
  
 desto större kan behovet av en marginal, i form av ett större eget  
  
 kapital, vara.  
  
 Som nämnts ska enligt försiktighetsregeln även hänsyn tas till  
  
 bolagets konsolideringsbehov, likviditet (dess kortfristiga betalningsförmåga)  
  
 och ställning i övrigt. Att hänsyn ska tas till konsolideringsbehovet  
  
 innebär att det ska göras en allsidig bedömning  
  
 av bolagets ekonomiska ställning och bolagets möjligheter att på  
  
 sikt infria sina åtaganden. Härvid är relationen mellan eget och  
  
 främmande kapital (skulder), dvs. bolagets soliditet, av betydelse.  
  
 Ju större andel av ett aktiebolags tillgångar som har finansierats  
  
 med eget kapital, desto bättre soliditet anses bolaget ha.8  
  
 4.5 Lån från bolaget till aktieägare m.fl.  
  
 I 21 kap. ABL finns förbuden mot vissa typer av lån. Dessa förbud  
  
 fanns i 12 kap. 7 § i 1975 års aktiebolagslag. Bestämmelserna i 2005  
  
 års aktiebolagslag innebär dels att aktiebolaget inte får lämna  
  
 penninglån till vissa personer som är närstående till bolaget (förbudet  
  
 mot närståendelån), dels att bolaget har begränsade möjligheter att  
  
 lämna lån vars syfte är att låntagaren ska förvärva aktier i bolaget  
  
 eller i överordnat bolag i samma koncern (förvärvslåneförbudet). I  
  
 EG:s andra bolagsdirektiv finns det delvis en motsvarighet till förvärvslåneförbudet.  
  
 Någon motsvarighet till förbudet mot närståendelån  
  
 finns däremot inte. Här redovisas kort bestämmelserna  
  
 om närståendelån. Förvärvslåneförbudet kommer inte att tas upp.  
  
 Förbudet mot närståendelån, som är infört i 21 kap. 1 § ABL,  
  
 innebär att ett aktiebolag inte får lämna penninglån till aktieägare,  
  
 styrelseledamot eller verkställande direktör i bolaget eller i annat  
  
 bolag i samma koncern. Förbudet gäller även den som är gift eller nära  
  
 släkt med aktieägaren, styrelseledamoten eller verkställande direktören.  
  
 8 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 751.  
  
 105 
  
 Aktiebolagsrättsliga regler SOU 2009:33  
  
 För att ett lån ska föreligga krävs att det har avtalats att mottagaren  
  
 av utbetalningen ska vara återbetalningspliktig.9  
  
 Normala varukrediter anses inte vara ett lån, vilket innebär att  
  
 det inte finns något hinder mot att den som omfattas av den s.k.  
  
 förbjudna kretsen köper varor på kredit från företaget så länge  
  
 kreditvillkoren, dvs. kredittidens längd, räntan eller något annat  
  
 kreditvillkor, inte är ovanligt förmånliga. Förskott på lön, utgifter  
  
 och arvoden för utförande av uppdrag för bolaget eller liknande  
  
 anses inte utgöra lån, förutsatt att slutreglering sker vid räkenskapsårets  
  
 utgång.10  
  
 Enligt 21 kap. 3 § ABL likställs ställande av säkerhet för penninglån  
  
 med lämnande av penninglån. Ett bolag får därmed i princip  
  
 inte ställa pant, lämna borgen eller garanti för penninglån som dess  
  
 aktieägare tar upp. Bakgrunden till bestämmelsen är att ställande av  
  
 säkerhet ansetts kunna vara lika riskabelt för bolaget som ett direkt  
  
 penninglån.11  
  
 4.6 Likvidation  
  
 Ett aktiebolag kan upplösas på fyra sätt. Dessa är  
  
  fusion,  
  
  delning,  
  
  likvidation, och  
  
  konkurs.  
  
 Likvidation innebär i korthet att bolagets tillgångar omvandlas till  
  
 pengar och, i den mån det behövs, att skulderna betalas och eventuellt  
  
 överskott fördelas bland aktieägarna. Bestämmelserna om likvidation  
  
 (och konkurs) är intagna i 25 kap. ABL.  
  
 4.6.1 Frivillig likvidation  
  
 Ett aktiebolag kan besluta att frivilligt gå i likvidation (frivillig likvidation).  
  
 Ett sådant beslut fattas av bolagsstämman, se 25 kap. 1 §  
  
 ABL.  
  
 9 Lindskog, King, Aktiebolagslagen. 12:e och 13:e kap., 2 uppl., Stockholm, 1995, s. 159.  
  
 10 Se prop. 1973:93, s. 133, och RÅ 1984 1:90. Se även prop. 2004/05:85, del 2, s. 803.  
  
 11 Prop. 1973:93, s. 135.  
  
 106 
  
 SOU 2009:33 Aktiebolagsrättsliga regler  
  
 4.6.2 Tvångslikvidation  
  
 I vissa fall har bolaget en skyldighet att gå i likvidation (tvångslikvidation).  
  
 En sådan skyldighet finns bl.a. vid kapitalbrist av viss  
  
 omfattning. Bestämmelserna utgör en del av borgenärsskyddet.  
  
 Enligt 25 kap. 13 § ABL ska styrelsen genast upprätta och låta  
  
 bolagets revisor granska en kontrollbalansräkning när det finns skäl  
  
 att anta att bolagets eget kapital, beräknat enligt 25 kap. 14 § ABL,  
  
 understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet. Detsamma  
  
 gäller när det vid verkställighet enligt 4 kap. utsökningsbalken  
  
 (1981:774) har visat sig att bolaget saknar tillgångar till full betalning  
  
 av utmätningsfordringen.  
  
 Av 25 kap. 14 § ABL framgår att en kontrollbalansräkning ska  
  
 upprättas enligt tillämplig lag om årsredovisning. Vidare framgår  
  
 att det vid beräkningen av det egna kapitalets storlek får göras vissa  
  
 särskilda justeringar.  
  
 Om kontrollbalansräkningen visar att bolagets kapital understiger  
  
 hälften av det registrerade aktiekapitalet ska styrelsen snarast  
  
 möjligt utfärda kallelse till en bolagsstämma, som ska pröva frågan  
  
 om bolaget ska gå i likvidation (första kontrollstämman), se 25 kap.  
  
 15 § ABL. Kontrollbalansräkningen och ett yttrande av revisorn  
  
 över denna ska läggas fram på stämman. Om kontrollbalansräkningen  
  
 inte visar att det egna kapitalet då uppgår till minst det registrerade  
  
 aktiekapitalet och bolagsstämman inte beslutar att bolaget  
  
 ska gå i likvidation, ska bolagsstämman inom åtta månader från den  
  
 första kontrollstämman på nytt pröva frågan om bolaget ska gå i  
  
 likvidation. Vid denna bolagsstämma ska en ny kontrollbalansräkning  
  
 med bifogat yttrande av bolagets revisor läggas fram (andra  
  
 kontrollstämman), se 25 kap. 16 § ABL. Om den nya kontrollbalansräkningen  
  
 inte visar att det egna kapitalet motsvarar minst  
  
 det registrerade aktiekapitalet, är bolaget likvidationspliktigt.  
  
 Styrelsen är enligt 25 kap. 17 § ABL skyldig att ansöka hos  
  
 tingsrätt om ett beslut om likvidation om någon andra kontrollstämma  
  
 inte hålls inom den nämnda tidsfristen. Detsamma gäller  
  
 om den kontrollbalansräkning som har lagts fram vid den andra  
  
 kontrollstämman inte har granskats av bolagets revisor eller inte  
  
 utvisar att det egna kapitalet vid tiden för stämman uppgick till  
  
 minst det registrerade aktiekapitalet och stämman inte har beslutat  
  
 att bolaget ska gå i likvidation.  
  
 Enligt 25 kap. 18 § ABL kan bolagets företrädare bli personligt  
  
 betalningsansvariga om de har försummat sina skyldigheter enligt  
  
 107 
  
 Aktiebolagsrättsliga regler SOU 2009:33  
  
 108  
  
 25 kap. 13, 15 eller 17 §. Vidare kan en aktieägare som, med vetskap  
  
 om att bolaget är skyldigt att gå i likvidation, deltar i ett beslut att  
  
 fortsätta bolagets verksamhet bli personligt betalningsansvarig  
  
 enligt 25 kap. 19 § ABL. 
  
 5 Carter med  
  
 kapitalvinstbeskattning  
  
 5.1 Inledning  
  
 Utredningen har funnit att nackdelarna med ett uppskovssystem  
  
 avseende vinst vid avyttring av andelar i onoterade bolag som återinvesteras  
  
 i andelar i andra onoterade bolag överväger fördelarna.  
  
 Utredningen föreslår därför inte några sådana uppskovsregler.  
  
 I avsnitt 5.3 redogörs för gällande uppskovsbestämmelser. I  
  
 avsnitt 5.4 behandlas bl.a. frågor om beskattning vid utflyttning.  
  
 Skälen till att uppskovsregler vid avyttring av onoterade andelar  
  
 inte bedöms lämpliga framgår av avsnitt 5.5.  
  
 5.2 Våra direktiv  
  
 I direktiven anges att utredningen ska överväga om skatteincitament  
  
 i form av uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid avyttring  
  
 av andelar i onoterade bolag i samband med återinvestering i  
  
 andra onoterade bolag kan vara en framkomlig väg för att stimulera  
  
 fysiska personers investeringar i sådana företag. Det kan nämnas att  
  
 i 2007 års budgetproposition anges bl.a. att för att stimulera riskvilligt  
  
 kapital i små företag bör utredas möjligheten till uppskjuten  
  
 kapitalvinstbeskattning vid försäljning av andelar i fåmansföretag  
  
 om vinsten återinvesteras i onoterade företag.1  
  
 Som en allmän utgångspunkt gäller enligt direktiven att uppdraget  
  
 ska utföras med beaktande av de generella riktlinjer för skattereglernas  
  
 utformning som anges i 2008 års ekonomiska vårproposition  
  
 och som har antagits av riksdagen.2  
  
 1 Prop. 2006/07:1, s. 152.  
  
 2 Prop. 2007/08:100, bet. 2007/08:Fi420 och rskr. 2007/08:259.  
  
 109 
  
 Carter med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 Av vårpropositionen framgår, såvitt nu är av intresse, bl.a. att  
  
 skattereglerna ska ge goda villkor för företagande och investeringar  
  
 i Sverige så att befintliga företag kan expandera och nya företag  
  
 etableras, vilket bl.a. ska ske genom förändringar i inkomstskatten  
  
 för företagare. Vidare anges att skattereglerna ska utformas så att  
  
 de stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och underlättar  
  
 för medborgarna att göra rätt för sig. Det framhålls också att  
  
 sådana regler ska utformas så att de begränsar det s.k. skattefelet,  
  
 dvs. avvikelser mellan teoretiskt beräknad skatt och faktiskt fastställd  
  
 skatt. Härvid sägs bl.a. att enkla och enhetliga regler, utan  
  
 besvärande gränsytor och behov av komplicerad gränsdragning,  
  
 minskar utrymmet och riskerna för fusk. I vårpropositionen anges  
  
 även att skatteregler och åtgärder ska vara hållbara och försvarbara i  
  
 ett EG-rättsligt perspektiv. Slutligen framhålls att på inkomstskatteområdet  
  
 bör olika inslag av s.k. uppskjuten beskattning  
  
 undvikas, eftersom det kan vara svårt att få faktiska skattekrediter  
  
 återbetalda när företag och individer flyttar utomlands. Detta har  
  
 sin grund i att EG-rätten i många fall utesluter beskattning som  
  
 utlöses av utflyttning och att det även finns brister i systemen för  
  
 informationsutbyte mellan olika länder.3  
  
 I direktiven hänvisas till att uppskov tidigare föreslagits av bl.a.  
  
 Småföretagsdelegationen i dess rapport Kapitalförsörjning till småföretag  
  
 (SOU 1998:93). I rapporten, som inte har remissbehandlats,  
  
 föreslogs att systemet skulle kunna utformas med reglerna om uppskjuten  
  
 kapitalvinstbeskattning vid försäljning och köp av fastigheter  
  
 som förebild. I rapporten framfördes att det förmodligen  
  
 behövdes ett krav på att ursprungsaktierna skulle ha ägts under en  
  
 viss tid för att förhindra skatteplanering. Man ansåg också att uppskov  
  
 även skulle kunna ges vid byte från noterade till onoterade  
  
 aktier. I betänkandet lämnades inte någon närmare beskrivning av  
  
 hur sådana regler skulle kunna utformas.4  
  
 5.3 Gällande uppskovsbestämmelser  
  
 Sverige har sedan tidigare vissa uppskovsregler vid kapitalvinstbeskattningen  
  
 som kan nyttjas av fysiska personer. Dessa är bestämmelserna  
  
 i 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL) om avdrag  
  
 för uppskovsbelopp vid avyttring av en privatbostadsfastighet eller  
  
 3 Prop. 2007/08:100, s. 75 ff.  
  
 4 SOU 1998:63, s. 31 f.  
  
 110 
  
 SOU 2009:33 Carter med kapitalvinstbeskattning  
  
 privatbostadsrätt respektive bestämmelserna i 49 kap. IL om uppskov  
  
 med beskattningen vid uppskovsgrundande andelsbyten. Härtill  
  
 kommer att det även finns bestämmelser som medger att  
  
 beskattningen av en kapitalvinst framflyttas utan att det fastställs  
  
 något uppskovsbelopp. Så är fallet vid s.k. framskjuten beskattning  
  
 vid andelsbyten, vilket regleras i 48 a kap. IL.  
  
 5.3.1 Uppskovsavdrag vid avyttring av privatbostadsfastighet  
  
 eller privatbostadsrätt  
  
 Reglerna i 47 kap. IL om uppskovsavdrag vid avyttring av en privatbostadsfastighet  
  
 eller en privatbostadsrätt innebär i korthet  
  
 följande. En skattskyldig som avyttrar en privatbostadsfastighet  
  
 eller en privatbostadsrätt, som utgjort den skattskyldiges permanentbostad  
  
 och inom viss tid förvärvar en ersättningsbostad, kan  
  
 under vissa förutsättningar få uppskov med hela eller del av den  
  
 kapitalvinst som uppkommer vid avyttringen. Fr.o.m. den 1 januari  
  
 2008 har rätten till uppskov inskränkts på så sätt att uppskov ges  
  
 med högst ett maximibelopp (1 600 000 kr per bostad). För rätt till  
  
 avdrag krävs som huvudregel att kapitalvinsten uppgår till minst  
  
 50 000 kr. Såväl den ursprungliga permanentbostaden som ersättningsbostaden  
  
 kan vara belägen i Sverige eller i annat land inom  
  
 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Den som vill ha  
  
 uppskov med beskattningen vid försäljning av ursprungsbostaden  
  
 ska framställa yrkande om avdrag för uppskovsbelopp i självdeklarationen  
  
 för det år som försäljningen av ursprungsbostaden ska  
  
 redovisas. Vid avyttring av ersättningsbostaden ska uppskovsbeloppet  
  
 återföras till beskattning på så sätt att det läggs till  
  
 vinsten, eller förlusten, vid kapitalvinstberäkningen för ersättningsbostaden.  
  
 Därefter framkommer ett korrigerat resultat som i sin  
  
 tur i sin helhet eller till viss del kan föras över i ett nytt uppskov i  
  
 samband med ett förvärv av en ny ersättningsfastighet om förutsättningarna  
  
 härför är uppfyllda, eller alternativt tas fram till  
  
 beskattning. Ett medgivet uppskovsbelopp kan även före avyttring  
  
 och under vissa förutsättningar frivilligt, helt eller delvis, återföras  
  
 till beskattning. Fr.o.m. den 1 januari 2008 ska den som fått ett  
  
 uppskov varje år vid inkomstbeskattningen ta upp en schablonintäkt  
  
 med viss procent av uppskovsbeloppet.5  
  
 5 Prop. 2007/08:27, bet. 2007/08:SkU10 och SFS 2007:1419.  
  
 111 
  
 Carter med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 När det gäller registrerat uppskovsbelopp beträffande kapitalvinster  
  
 vid avyttring av privatbostadsfastigheter eller privatbostadsrätter  
  
 uppgick dessa i november 2008 till totalt cirka 216 miljarder  
  
 kr. Antalet uppskov var vid samma tidpunkt cirka 553 000 stycken.  
  
 Det genomsnittliga uppskovsbeloppet var således cirka 400 000 kr.  
  
 Enligt tillgängliga uppgifter har 2 753 personer med ett sammanlagt  
  
 uppskovsbelopp om cirka 1,26 miljarder kr flyttat utomlands utan  
  
 att ha återfört uppskovsbeloppen.6  
  
 5.3.2 Carter eller framskjuten beskattning vid andelsbyte  
  
 Vid företagsförvärv och samgående av företag är det inte ovanligt  
  
 att det förvärvande företaget erbjuder ägarna i det förvärvade företaget  
  
 att som ersättning för andelarna i företaget erhålla andelar i  
  
 det förvärvande företaget. Vanligtvis får aktieägarna ingen eller  
  
 endast obetydlig ersättning i form av kontanter. Om skatt skulle  
  
 tas ut vid omstruktureringar av nu nämnt slag skulle detta försvåra  
  
 sådana, eftersom deltagaren i andelsbytet inte erhåller några kontanter  
  
  eller endast en mindre del kontanter  att betala eventuell  
  
 kapitalvinstskatt med. Därför har det under åren införts olika slag  
  
 av uppskovsregler. Det gemensamma för dessa har varit att beskattningen  
  
 av kapitalvinsten får skjutas upp till dess att de mottagna  
  
 andelarna avyttras.  
  
 Uppskov vid andelsbyten  
  
 I syfte att uppnå ett enhetligt system vid behandlingen av uppskov  
  
 av kapitalvinst vid andelsbyten infördes 1999 lagen (1998:1601) om  
  
 uppskov med beskattning av andelsbyten, andelsbyteslagen. Lagen  
  
 ersatte den s.k. strukturregeln i 27 § 4 mom. lagen (1947:576) om  
  
 statlig inkomstskatt, SIL, och reglerna om internationella andelsbyten  
  
 i lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid gränsöverskridande  
  
 omstruktureringar inom EG, IGOL. Andelsbyteslagen  
  
 gällde vid 2000 och 2001 års taxeringar och gällde såväl för juridiska  
  
 som fysiska personer. Med tillämpning fr.o.m. 2002 års taxering  
  
 överfördes bestämmelserna i huvudsak oförändrade till 49 kap. IL.  
  
 6 Källa: Skatteverket. Uppgifterna avser det totala antalet, dvs. för samtliga taxeringsår till  
  
 och med taxeringsåret 2008, uppskov som var införda i Skatteverkets register den 12  
  
 november 2008.  
  
 112 
  
 SOU 2009:33 Carter med kapitalvinstbeskattning  
  
 Bestämmelserna i andelsbyteslagen, som i huvudsak byggde på  
  
 den uppskovsteknik som fanns i IGOL, innebar i korthet att  
  
 dåvarande skattemyndigheten fastställde, efter begäran av den  
  
 skattskyldige, ett uppskovsbelopp vid taxeringen för det beskattningsår  
  
 som andelsbytet skett. Uppskovsbeloppet fördelades på de  
  
 mottagna andelarna och skulle tas upp som intäkt senast när den  
  
 mottagna andelen avyttrades. Uppskovsbeloppet kunde även återföras  
  
 frivilligt, vilket kunde vara aktuellt i de fall den skattskyldige  
  
 behövde kvittningsgilla vinster mot realiserade förluster. En  
  
 beskattning av uppskovsbeloppet skulle även ske i det fallet att en  
  
 fysisk person inte längre uppfyllde villkoret att vara bosatt i Sverige  
  
 eller stadigvarande vistas här.  
  
 Reglerna har utsatts för kritik då de uppfattats som komplicerade,  
  
 särskilt mot bakgrund av att de avser fysiska personer.  
  
 Komplexiteten ökade dessutom när den mottagna andelen i sin tur  
  
 ingick i ett nytt efterföljande andelsbyte och likaså om den skattskyldige  
  
 redan innehade andelar av samma slag och sort som den  
  
 vid andelsbytet mottagna andelen, eller när den mottagna andelen  
  
 senare kom att omfattas av split, fondemission m.m. Det har även  
  
 framförts att deklarationsblanketterna (K4B och K4C) varit svåra  
  
 att förstå och att det förekommit en hel del felaktigt ifyllda sådana,  
  
 vilket medfört problem både för de skattskyldiga och för Skatteverket.7  
  
 Framskjuten beskattning vid andelsbyte  
  
 Med verkan från och med den 1 januari 2002 infördes regler i  
  
 48 a kap. IL om framskjuten beskattning vid andelsbyte för de fall en  
  
 fysisk person eller ett dödsbo avyttrar marknadsnoterade andelar och  
  
 varken de avyttrade eller de mottagna andelarna var kvalificerade. Om  
  
 den skattskyldige begärde det kunde reglerna tillämpas redan vid  
  
 2002 års taxering. Reglerna om framskjuten beskattning vid andelsbyten  
  
 utvidgades genom lagstiftning 2002 med ikraftträdande den 1  
  
 januari 2003 till att även omfatta andelar som inte är marknadsnoterade  
  
 samt byten av kvalificerade andelar och andelar som blir  
  
 kvalificerade hos säljaren.  
  
 Reglerna om framskjuten beskattning utformades med uppskovstekniken  
  
 i strukturregeln som förebild och innebär i korthet  
  
 följande. Eventuell kontant ersättning vid andelsbytet ska tas upp  
  
 7 Se t.ex. prop. 2001/02:46, s. 60 f.  
  
 113 
  
 Uppskov med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 som kapitalvinst vid beskattningen för det år andelsbytet sker. Det  
  
 skattemässiga anskaffningsvärdet för de avyttrade andelarna övergår  
  
 på de mottagna andelarna (48 a kap. 10 § första stycket IL).  
  
 Inget hindrar att ett andelsbyte följer på ett tidigare andelsbyte.  
  
 Även i ett sådant fall förs det skattemässiga omkostnadsbeloppet  
  
 vidare på de mottagna andelarna. Den kapitalvinst som uppkommer  
  
 utöver kontantersättningen beskattas när de mottagna andelarna  
  
 avyttras (44 kap. 26 § IL) och kapitalförlust tas fram på motsvarande  
  
 sätt vid avyttring av de mottagna andelarna (44 kap. 2 §  
  
 IL). En fördel för den skattskyldige med reglerna om framskjuten  
  
 beskattning, jämfört med reglerna om uppskov vid andelsbyte, är  
  
 att vid framskjuten beskattning behöver inte andelsbytet deklareras.8  
  
 Bestämmelserna om framskjuten beskattning vid andelsbyten  
  
 tillämpas oavsett om bytet resulterar i en vinst eller i en förlust.  
  
 Med en sådan lösning följer också att den skattskyldige inte kan ta  
  
 fram en vinst för att kvitta mot en kapitalförlust på annat sätt än  
  
 genom att avyttra den mottagna andelen. Om den avyttrade  
  
 andelen var kvalificerad andel enligt reglerna i 57 kap. IL, ska det  
  
 enligt 48 a kap. 8 a § IL göras en beräkning av de belopp som skulle  
  
 ha tagits upp i inkomstslaget kapital respektive inkomstslaget tjänst  
  
 om bestämmelserna om framskjuten beskattning inte hade varit  
  
 tillämpliga. På så sätt upprätthålls beskattningen enligt reglerna i  
  
 57 kap. IL vid avyttringen av de mottagna andelarna.  
  
 Även reglerna om framskjuten beskattning kan i vissa fall få tilllämpas  
  
 retroaktivt. Av övergångsbestämmelserna till reglerna om  
  
 framskjuten beskattning vid andelsbyten framgår, för de fall andelsbytesreglerna  
  
 har tillämpats, att den skattskyldige kan begära att reglerna  
  
 om framskjuten beskattning tillämpas i stället för andelsbytesreglerna  
  
 vid avyttringen av de mottagna andelarna.  
  
 Statistik  
  
 Av tillgängliga uppgifter framgår att det i november 2008 fanns  
  
 cirka 134 000 uppskov vid andelsbyten. Av dessa var det cirka 950  
  
 stycken som rörde personer som flyttat utomlands. Det totala uppskovsbeloppet  
  
 vid andelsbyten uppgick i november 2008 till cirka  
  
 16 miljarder kr, varav cirka 255 miljoner kr avsåg sådana skattskyldiga  
  
 som flyttat utomlands.  
  
 8 Prop. 2001/02:46, s. 63.  
  
 114 
  
 SOU 2009:33 Carter med kapitalvinstbeskattning  
  
 När det gäller framskjuten beskattning uppgick antalet till cirka  
  
 840 stycken, varav 4 gällde personer som flyttat utomlands. Det  
  
 totala beloppet uppgick till cirka 2 miljarder kr, varav cirka 2,4  
  
 miljoner kr avsåg utflyttade personer.9  
  
 5.4 Beskattning vid utflyttning m.m.  
  
 Exitbeskattning  
  
 I intern svensk rätt finns bestämmelser som reglerar skattskyldighet  
  
 i de fall säljaren av de andelar som uppskovet hänför sig till inte  
  
 längre uppfyller villkoret att vara bosatt i Sverige eller stadigvarande  
  
 vistas här, s.k. exitbeskattning. Bestämmelser av sådant slag  
  
 finns i 48 a kap. 11 § IL (framskjuten beskattning vid andelsbyten)  
  
 och i 49 kap. 26 § IL (fysisk persons uppskov vid andelsbyten när  
  
 avyttrad andel bl.a. utgjort lagertillgång; andelsbytesreglerna i nu  
  
 gällande utformning).  
  
 Av RÅ 2008 not. 71 (jfr även RÅ 2008 ref. 30) framgår att  
  
 beskattning vid utflyttning med stöd av 49 kap. 26 § IL strider mot  
  
 EG-rätten. Enligt utredningens bedömning finns det skäl att anta  
  
 att bestämmelsen i 48 a kap. 11 § IL också strider mot artikel 39 i  
  
 EG-fördraget om fri rörlighet för personer inom EG/EES. Mot  
  
 bakgrund av den begränsade undersökning utredningen gjort i  
  
 denna fråga är utredningens bedömning att dessa inskränkningar i  
  
 den fria rörligheten troligen inte kan rättfärdigas.  
  
 Slutsatsen är därför att bestämmelser med innebörd att beskattning  
  
 av uppskov ska ske till följd av att den skattskyldige inte  
  
 längre är bosatt i Sverige eller stadigvarande vistas här är, såvitt kan  
  
 bedömas, inte en framkomlig väg.  
  
 3 kap. 19 § IL  
  
 En annan regel avseende beskattning av kapitalvinst på bl.a. andelar  
  
 i svenska företag, eller i utländska juridiska personer, till följd av en  
  
 utflyttning finns i 3 kap. 19 § IL. Där föreskrivs, såvitt nu är av  
  
 intresse, att den som är begränsat skattskyldig är skattskyldig för  
  
 kapitalvinst på andelar i såväl svenska aktiebolag som i utlandet del9  
  
 Källa: Skatteverket. Uppgifterna avser det totala antalet, dvs. för samtliga taxeringsår till  
  
 och med taxeringsåret 2008, uppskov som var införda i Skatteverkets register den 12  
  
 november 2008.  
  
 115 
  
 Uppskov med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 ägarbeskattade juridiska personer, om han vid något tillfälle under  
  
 det kalenderår avyttringen sker eller under de föregående tio  
  
 kalenderåren har varit bosatt i Sverige eller stadigvarande vistats  
  
 här. Bestämmelsen är från och med den 1 januari 2008 tillämplig  
  
 även på kapitalvinster på utländska andelar som förvärvats under  
  
 den tid personen varit obegränsat skattskyldig i Sverige.10 Bestämmelsen  
  
 omfattar således bl.a. onoterade andelar i utländska bolag.  
  
 För att Sverige ska kunna utnyttja beskattningsregeln i 3 kap.  
  
 19 § IL i förhållande till stater som Sverige slutit skatteavtal med,  
  
 tas ofta en särskild bestämmelse om detta in i avtalet. Det finns  
  
 dock alltjämt en del avtal som är slutna innan bestämmelsen  
  
 infördes år 1983 och där avtalen ännu inte omförhandlats.11 Enligt  
  
 de avtal där Sverige förhandlat bestämmelser av detta slag har  
  
 Sverige rätt att beskatta kapitalvinster som uppkommer då andelar i  
  
 svenska bolag avyttras under viss tid efter att personen i fråga inte  
  
 längre har hemvist i Sverige och fått hemvist i den andra avtalsslutande  
  
 staten. Tidsperioden som Sverige enligt skatteavtalen får  
  
 beskatta uppkommen kapitalvinst varierar i allmänhet mellan två  
  
 och tio år. Enligt vissa avtal saknar Sverige möjlighet att överhuvudtaget  
  
 beskatta fysisk person för kapitalvinst vid avyttring av  
  
 andelar  i svenska eller utländska bolag  när denne fått hemvist i  
  
 den andra staten.  
  
 Regeringsrätten fann i ett förhandsbesked, RÅ 2008 ref. 24, som  
  
 bl.a. rörde en regelkonflikt mellan intern rätt och bestämmelser i  
  
 ett genom lag införlivat dubbelbeskattningsavtal, att en senare i  
  
 intern rätt införd bestämmelse (de s.k. CFC-reglerna i 39 a kap. 7 §  
  
 första stycket IL) som tog sikte på just det slag av verksamhet som  
  
 var föremål för ansökan om förhandsbesked, hade företräde framför  
  
 det aktuella skatteavtalet. Utgången i målet har föranlett frågor  
  
 om bl.a. motsvarande bedömning kan göras beträffande bestämmelsen  
  
 i 3 kap. 19 § IL i förhållande till artiklarna rörande beskattning  
  
 av kapitalvinst på bl.a. delägarrätter i de skatteavtal som inte  
  
 omförhandlats eller ingåtts efter införandet av 3 kap. 19 § IL.  
  
 Samma frågeställning aktualiseras med anledning av den utvidgning  
  
 av bestämmelsen som gjordes med ikraftträdande den 1 januari  
  
 2008. Utredningen finner inte anledning att fördjupa sig i frågan  
  
 utan nöjer sig med att konstatera att rättsläget är oklart.  
  
 För att reglerna i 3 kap. 19 § IL överhuvudtaget ska kunna  
  
 tillämpas efter en utflyttning förutsätts bl.a. att Skatteverket  
  
 10 Prop. 2007/08:12, bet. 2007/08:SkU6 och SFS 2007:1122.  
  
 11 Prop. 2007/08:12, s. 19.  
  
 116 
  
 SOU 2009:33 Carter med kapitalvinstbeskattning  
  
 erhåller information om avyttring av de andelar som förvärvats  
  
 under tid den skattskyldige varit obegränsat skattskyldig i Sverige.  
  
 De flesta skatteavtal Sverige slutit med andra stater innehåller  
  
 bestämmelser om utbyte av information och hur detta ska ske  
  
 mellan skatteförvaltningarna i respektive stat. När det gäller  
  
 informationsutbyte mellan de nordiska staterna har detta inte  
  
 reglerats i det nordiska skatteavtalet utan i stället i ett multilateralt  
  
 handräckningsavtal.12 Inom OECD och Europarådet har utarbetats  
  
 en konvention om ömsesidig handräckning i skatteärenden, vilken  
  
 har införlivats i svensk rätt genom lagen (1990:313) om Europaråds-  
  
 och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i  
  
 skatteärenden. För stater som ingår i EU gäller EG:s handräckningsdirektiv.13  
  
 Skatteverket har således formella möjligheter  
  
 att få tillgång till nödvändig information från ett stort antal stater.  
  
 När det gäller s.k. skatteparadis är av naturliga skäl denna möjlighet  
  
 starkt begränsad.  
  
 5.5 Överväganden  
  
 Bedömning: Det bör inte införas några regler om uppskov med  
  
 kapitalvinstbeskattningen vid avyttring av onoterade andelar.  
  
 I direktiven betonas att utredningen särskilt ska beakta riskerna  
  
 med skattekrediter som innebär att det allmännas skattefordran  
  
 direkt eller indirekt riskerar att förloras när och om den skattskyldige  
  
 lämnar svensk beskattningsjurisdiktion. Likaså ska utredningen  
  
 enligt direktiven beakta de skatteadministrativa problem  
  
 som finns om en skattefordran ska bevakas under lång tid.  
  
 Uppdraget omfattar också bl.a. en EG-rättslig analys av de  
  
 åtgärder som övervägs. I direktiven anförs i detta sammanhang bl.a.  
  
 att när det gäller gränsöverskridande situationer har det under de  
  
 senaste åren skett en utveckling inom EG-rätten, som bl.a. innebär  
  
 att en medlemsstat inte utan vidare kan beskatta en fysisk person  
  
 som flyttar utomlands för orealiserade vinster på aktier, om inte  
  
 samma bestämmelse gäller om personen bott kvar.  
  
 12 SFS 1990:226.  
  
 13 Direktiv 77/799/EEG, ändrat bl.a. genom direktiven 2004/56/EG, 2004/106/EG och  
  
 2006/98/EG.  
  
 117 
  
 Uppskov med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 När det gäller uppskov med kapitalvinstbeskattningen ska  
  
 utredningen analysera och beakta Sveriges möjligheter att kontrollera  
  
 och beskatta den slutliga vinsten. Detta gäller även det fallet  
  
 att investeringen med hänsyn till EG-rätten även måste omfatta  
  
 investeringar i utländska onoterade bolag.  
  
 En viktig utgångspunkt för utredningen har vidare varit att reglerna,  
  
 som företrädesvis träffar fysiska personers investeringar i  
  
 onoterade företag, ska vara så enkla och lätta att tillämpa som  
  
 möjligt och inte i onödan öka den administrativa bördan för de  
  
 skattskyldiga.  
  
 När det gäller de olika teknikerna med uppskov kan inledningsvis  
  
 konstateras att uppskov i form av framskjuten beskattning  
  
 enligt reglerna i 48 a kap. IL inte kan komma i fråga när det gäller  
  
 eventuellt uppskov vid avyttring av aktier och ett senare förvärv av  
  
 andra aktier. En vinst vid avyttringen av de första aktierna skulle då  
  
 helt undgå beskattning. Detta är en skillnad mot det fallet att det  
  
 sker ett andelsbyte. Likaså skulle det uppstå komplicerade beräkningar  
  
 när omkostnadsbeloppet för de avyttrade aktierna ska fördelas  
  
 på senare förvärvade aktier.  
  
 Det återstår då att ta ställning till ett rent uppskovssystem i  
  
 enlighet med vad som gäller vid avyttring av fastigheter eller enligt  
  
 de tidigare andelsbytesreglerna.  
  
 Fördelen med ett uppskovssystem är att ägare av onoterade  
  
 aktier utan skattebelastning kan avyttra sina aktier för att i stället  
  
 placera kapitalet i ett annat onoterat företag som investeraren  
  
 bedömer ge en bättre avkastning på sikt. Detta skulle kunna underlätta  
  
 för företag med utvecklingspotential att få tillgång till riskvilligt  
  
 kapital. Samtidigt har det den fördelen att företag som inte  
  
 bedöms ha så goda framtidsutsikter snabbare kan avvecklas eller  
  
 tvingas att utveckla sig. En ökad rörlighet på aktiemarknaden skulle  
  
 kunna påskynda en sådan utveckling för mindre framgångsrika  
  
 företag till fördel för de mer livskraftiga företagen. Å andra sidan  
  
 ska inte rörligheten bland ägare av onoterade aktier överskattas.  
  
 När det gäller innehav av aktier i onoterade företag ägs dessa till  
  
 mycket stor del av dem som själva arbetar i företaget, närstående  
  
 till dem och även i viss uträckning av släkt och vänner. Det helt  
  
 utomstående ägandet i onoterade företag bedöms av utredningen  
  
 vara begränsat. I ägarkretsen torde inte innehavet av aktier vara  
  
 enbart betingat av förväntad avkastning på innehavet. Andra  
  
 faktorer torde spela en betydande roll vid valet av om aktierna ska  
  
 avyttras till fördel för förvärv av aktier i ett annat onoterat företag.  
  
 118 
  
 SOU 2009:33 Carter med kapitalvinstbeskattning  
  
 Härtill kommer att marknaden för aktier i särskilt onoterade företag  
  
 av naturliga skäl är begränsad, med eller utan särskilda skatteincitament.  
  
 I sammanhanget bör också beaktas att uppskovsregler överlag  
  
 inte är helt oproblematiska för den enskilde aktieägaren, även om  
  
 det är fråga om frivilliga regler av förmånskaraktär. Såväl uppskovsavdrag  
  
 vid avyttring av en privatbostadsfastighet eller en privatbostadsrätt  
  
 som de tidigare reglerna om uppskov vid andelsbyten,  
  
 innebär att den skattskyldige har en latent skatteskuld att betala. I  
  
 många fall kan uppskovsbeloppet vara betydande och när beloppet  
  
 ska tas upp till beskattning i samband med avyttring av ersättningsbostaden  
  
 eller de tillbytta aktierna, kan bostaden eller aktierna ha  
  
 gått ned i värde i sådan omfattning att avyttringen inte resulterat i  
  
 tillräckligt med kapital för att betala den uppskjutna skatten. Det  
  
 kan alltså helt enkelt vara så att det saknas skatteförmåga vid betalningstidpunkten.  
  
 Införandet av reglerna om framskjuten beskattning  
  
 vid andelsbyten var bl.a. en direkt följd av en sådan värdenedgång  
  
 på tillbytta aktier med uppskovsbelopp inom särskilt ITsektorn.  
  
 Som framgår ovan av från Skatteverket framtagen statistik uppgår  
  
 uppskoven vid andelsbyten till cirka 134 000 stycken och avser  
  
 sammanlagt 16 miljarder kr. Hanteringen av uppskovsbelopp är en  
  
 inte oväsentlig skatteadministrativ börda för Skatteverket. Enligt  
  
 utredningens mening finns dock inte anledning att anta att ett uppskovssystem  
  
 avseende kapitalvinst vid avyttring av onoterade aktier  
  
 med efterföljande förvärv av onoterade aktier skulle generera till  
  
 närmelsevis lika många beslut om uppskov och inte heller så  
  
 betydande belopp som är fallet beträffande andelsbytesreglerna.  
  
 Emellertid skulle sådana regler resultera i en ökad skatteadministrativ  
  
 börda, varav många av de registrerade uppskovsbesluten förmodligen  
  
 skulle avse mindre belopp. Härtill kommer att uppskoven  
  
 kan komma att vara under många år och därför kräver en tidsmässigt  
  
 lång bevakningstid.  
  
 Utredningens bedömning är att ett uppskovssystem inte kan  
  
 begränsas till endast onoterade aktier i svenska bolag, utan man  
  
 måste med hänsyn till EG-rätten även låta reglerna omfatta onoterade  
  
 andelar i bolag i vart fall inom EES. Möjligheterna till beskattning  
  
 vid en utflyttningssituation, s.k. exitbeskattning, är med hänsyn  
  
 till EG-rätten starkt begränsade. Även om regler utformas så  
  
 att beskattning sker först vid en senare avyttring av de aktier som  
  
 trätt i stället för de onoterade aktier vars avyttring lett till en  
  
 119 
  
 Carter med kapitalvinstbeskattning SOU 2009:33  
  
 120  
  
 kapitalvinst, förutsätter en faktisk beskattning att Skatteverket  
  
 erhåller information om avyttringen. Detta är inte helt oproblematiskt.  
  
 Slutsatsen är att ett förslag om uppskov vid avyttring av  
  
 onoterade aktier dels är en tung skatteadministrativ börda, dels kan  
  
 antas leda till definitiva skattebortfall för svenska staten. Redan av  
  
 denna anledning finner utredningen att skälen emot att införa  
  
 ytterligare ett uppskovssystem klart överväger de potentiella fördelar  
  
 ett sådant system kan ha med avseende på de onoterade  
  
 företagens försörjning med riskkapital.  
  
 Ett införande av uppskov vid avyttring av onoterade aktier vid  
  
 efterföljande förvärv av onoterade aktier skulle dessutom antagligen  
  
 leda till krav på att liknande uppskovsregler införs även  
  
 beträffande noterade aktier och vid byte av fonder. Konsekvenserna  
  
 av ett sådant scenario är svåröverblickbar.  
  
 Utredningen har mot bakgrund av vad som ovan sagts valt att  
  
 inte föreslå regler som innefattar uppskov med kapitalvinstbeskattningen  
  
 vid avyttring av onoterade andelar. 
  
 6 Skattereduktion för förvärv av  
  
 aktier  
  
 6.1 Inledning  
  
 I uppdraget ingår att undersöka behovet av och förutsättningarna  
  
 för att införa skatteincitament i form av riskkapitalavdrag. Med  
  
 riskkapitalavdrag avses enligt direktiven en möjlighet för fysiska  
  
 personer att med avdragsrätt investera upp till ett visst belopp i  
  
 eget eller närståendes företagande, dvs. kostnaden för köp av onoterade  
  
 aktier i dessa företag får dras av mot förvärvsinkomst. Vidare  
  
 ingår i uppdraget att om utredningen föreslår en sådan skattelättnad,  
  
 ska utredningen också utforma författningsbestämmelser  
  
 härtill.  
  
 Ett riskkapitalavdrag, utformat som en skattereduktion, har  
  
 tidigare funnits under taxeringsåren 1997 och 1998.1 Det tidigare  
  
 riskkapitalavdraget redovisas i bilaga 5. De flesta av de regler som  
  
 gällde för riskkapitalavdraget och de slutsatser som framgår av den  
  
 utvärdering av avdraget som gjorts av Nutek tas upp i övervägandena  
  
 nedan.  
  
 Det tidigare riskkapitalavdraget innebar i huvudsak att fysiska  
  
 personer som förvärvade aktier som tecknats vid nyemission kunde  
  
 få en skattereduktion. Bolaget skulle uppfylla ett antal krav, bland  
  
 annat avseende dess verksamhet och tillgångar. Dessa krav skulle  
  
 vara uppfylla under en period av fem år efter förvärvet. Det fanns  
  
 också krav på att bolaget inte fick bli börsnoterat under en treårsperiod  
  
 efter förvärvet. Vidare skulle den fysiska personen behålla  
  
 aktierna under en femårsperiod efter förvärvet.  
  
 Syftet med riskkapitalavdraget var att stimulera små och medelstora  
  
 aktiebolags försörjning med riskkapital samt underlätta etablering  
  
 av nya bolag.  
  
 1 Lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar. Se prop. 1995/96:109  
  
 och bet. 1995/96:SkU20.  
  
 121 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 I avsnitt 6.2 lämnas en kortfattad presentation av utredningens  
  
 förslag om skattelättnader för förvärv av aktier och de överväganden  
  
 som ligger till grund för det framlagda förslaget. I avsnitt  
  
 6.3 tas upp vissa definitioner som är av betydelse i sammanhanget. I  
  
 avsnitt 6.4–6.19 presenteras förslaget närmare, varvid avsnitt 6.19  
  
 särskilt behandlar den del av förslaget som berör kupongskatt.  
  
 6.2 Förslag  
  
 Förslag: Det bör införas skattelättnader för fysiska personer  
  
 som förvärvar aktier.  
  
 Vi förslår att det ska införas en skattelättnad med viss förebild i det  
  
 tidigare riskkapitalavdraget. Vid utformningen av förslaget har vi  
  
 även beaktat utformningen av skattereduktionen för hushållsarbete.  
  
 Det ska också nämnas att det i vissa länder, t.ex. Storbritannien,  
  
 finns system med skattelättnader för fysiska personer  
  
 som förvärvar aktier i vissa bolag. Det brittiska systemet, EIS,  
  
 redovisas i bilaga 9.  
  
 Bakgrund  
  
 Det finns stöd för att anta att det finns ett behov av att underlätta  
  
 företagens försörjning med kapital vid starten och i de tidiga  
  
 utvecklings- och expansionsfaserna.2 Enligt vår mening kan skattelättnader  
  
 för fysiska personer som investerar i aktier som getts ut  
  
 vid bildandet eller vid nyemission utgöra en möjlighet för att förbättra  
  
 företagens kapitaltillgång. Mot den bakgrunden föreslår vi  
  
 att det ska införas sådana skattelättnader.  
  
 Våra överväganden  
  
 Vår utgångspunkt är att de förslag som lämnas ska vara enkla och  
  
 att det ska vara lätt för den skattskyldige att förstå reglerna och  
  
 kunna tillämpa dem. Vidare ska Skatteverket lätt kunna kontrollera  
  
 att reglerna efterlevs. Reglerna bör så långt möjligt utformas så att  
  
 2 Se bl.a. SOU 2008:121, s. 34 f. Se även avsnitt 2.5.  
  
 122 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 de inte medför tolknings- och avgränsningssvårigheter. Krångliga  
  
 regler motverkar intresset av att använda reglerna eller förståelsen  
  
 av dem, vilket man kan utläsa bl.a. av erfarenheterna kring det  
  
 tidigare riskkapitalavdraget. Som framgår av avsnitt 3.2 innebär våra  
  
 direktiv att vi ska ta fram regler som bl.a. ska underlätta för de  
  
 skattskyldiga att göra rätt för sig och som minskar utrymmet och  
  
 riskerna för fusk. Detta kräver å ena sidan enkla och i viss mån  
  
 schabloniserade regler. Å andra sidan kan enkla och schabloniserade  
  
 regler leda till att det uppstår luckor i lagstiftningen som kan  
  
 utnyttjas i syfte att få av lagstiftaren icke avsedda skatteförmåner.  
  
 Det är därför ofrånkomligt att vissa av bestämmelserna, nämligen  
  
 de som syftar till att hindra icke avsedda skatteförmåner, blir mer  
  
 komplicerade.  
  
 Vi har under utredningens gång arbetat med två i huvudsak likartade  
  
 förslag om skattereduktion vid förvärv av aktier vid bildandet  
  
 av ett bolag och vid nyemission.  
  
 I båda förslagen har tanken varit att den som förvärvar aktier vid  
  
 ett bolags bildande, eller i form av köp av lagerbolag, eller vid  
  
 nyemission ska kunna erhålla en skattereduktion med viss andel av  
  
 anskaffningskostnaden för aktierna, dock med ett visst högsta  
  
 belopp.  
  
 Den viktigaste skillnaden mellan de båda förslagen har varit att i  
  
 det ena förslaget har anskaffningsvärdet på de med skattereduktion  
  
 förvärvade aktierna ansetts vara noll kronor, dock utom vid beräkningen  
  
 av det s.k. gränsbeloppet enligt 57 kap. 11 § första stycket  
  
 inkomstskattelagen (1999:1229, IL) där hela anskaffningsvärdet  
  
 skulle få beaktas. Med en sådan lösning anser vi att det inte behövs  
  
 några särskilda spärregler. Fördelen med den modellen är också att  
  
 den till stor del är självfinansierad. Den skattereduktion som erhålls  
  
 vid betalningen av aktierna tas så att säga tillbaka vid en vinst- eller  
  
 förlustförsäljning av aktierna genom att anskaffningsvärdet på  
  
 aktierna är noll kr. Denna modell ger dock inte så stort skatteincitament,  
  
 eftersom modellen i praktiken innebär en skattekredit  
  
 och inte en definitiv skattelättnad. En nackdel från hanteringssynpunkt  
  
 är att man vid kapitalvinstberäkningen måste hålla isär de  
  
 aktier som förvärvats med skattereduktion, då dessa har noll kronor  
  
 i anskaffningsvärde, från andra aktier i bolaget.  
  
 I den andra modellen som vi har arbetat med har vi inte reducerat  
  
 anskaffningskostnaden. Den modellen kräver i stället vissa  
  
 slag av spärregler för att inte obehöriga skattevinster ska uppkomma.  
  
 Till följd härav är den betydligt mer komplicerad. Regler  
  
 123 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 av liknande slag fanns även för det tidigare riskkapitalavdraget. Av  
  
 Nuteks utvärdering av riskkapitalavdraget framgår att mycket kritik  
  
 riktades mot utformningen av lagstiftningen i denna del. Denna  
  
 modell innebär också ett större skattemässigt incitament och  
  
 kräver därför på ett helt annat sätt en finansiering än den nyss  
  
 nämnda modellen.  
  
 Vårt förslag  
  
 Utredningen har dock slutligen stannat för att bara presentera ett  
  
 förslag för skattereduktion och det bygger på den senare av ovan  
  
 omnämnda modeller, dvs. den med fullt anskaffningsvärde på de  
  
 förvärvade aktierna. Vi har så långt möjligt försökt beakta de synpunkter  
  
 som framfördes på det tidigare riskkapitalavdraget när vi  
  
 utformat bestämmelserna. Utgångspunkten har också varit att i  
  
 möjligaste mån undvika villkor. Att helt låta bli att ställa upp villkor  
  
 som avser förhållanden före och efter betalning av de aktier för  
  
 vilka skattereduktion medges är dock inte möjligt.  
  
 Förslaget innebär i korthet att en fysisk person som mot betalning  
  
 i pengar förvärvar aktier i ett icke marknadsnoterat aktiebolag  
  
 får skattereduktion med 20 procent av det belopp som motsvarar  
  
 betalningen. Skattereduktionen får dock inte överstiga 100 000 kr  
  
 per beskattningsår, dvs. underlaget för skattereduktionen får uppgå  
  
 till högst 500 000 kr per beskattningsår. Något krav på att aktierna  
  
 ska innehas en viss tid har vi inte funnit skäl att ställa. Det ställs  
  
 inte heller krav på att den som begär skattereduktion alltjämt ska  
  
 äga aktierna vid tidpunkten för begäran. Vi har härvid beaktat den  
  
 kritik som riktades mot det krav på en viss minsta innehavstid som  
  
 gällde enligt det tidigare riskkapitalavdraget. Dessutom ser vi inte  
  
 att det i ekonomiskt hänseende finns skäl att ställa upp ett sådant  
  
 krav. Även om den enskilde efter en kort tid säljer aktier som har  
  
 legat till grund för skattereduktion har det, i och med betalningen  
  
 av aktier som tecknats vid bildande eller nyemission, skett ett kapitaltillskott  
  
 till bolaget. Detta tillskott påverkas inte av att aktien  
  
 säljs. Däremot måste det enligt vår mening i möjligaste mån hindras  
  
 att bestämmelserna utnyttjas som ett medel för att uppnå icke  
  
 avsedda skattefördelar genom att det kapitaltillskott som har medfört  
  
 skattereduktion inte blir annat än högst tillfälligt, t.ex. på  
  
 grund av att bolaget minskar aktiekapitalet och betalar ut minskningen  
  
 till den person som har fått skattereduktion. För att  
  
 124 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 reglerna ska var effektiva måste dessa villkor enligt vår mening gälla  
  
 under en viss tid efter  och i vissa fall även före  betalningen av  
  
 aktierna.  
  
 En förutsättning för att den fysiska personen ska ha rätt till  
  
 skattereduktion är att bolaget bedriver rörelse den 2 maj det första  
  
 året efter det beskattningsår för vilket skattereduktion begärs. Som  
  
 huvudregel gäller att skattereduktion ska begäras vid taxeringen för  
  
 det år då aktierna betalades. Med hänsyn till att nystartade bolag  
  
 inte ska missgynnas föreslår vi dock att skattereduktion ska kunna  
  
 begäras för det närmast följande året efter betalningsåret, om  
  
 bolaget inte har börjat bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret.  
  
 En förutsättning för att rätt till skattereduktion ska  
  
 finnas i det fallet är att bolaget bedriver rörelse den 2 maj det andra  
  
 året efter betalningsåret. Dessutom föreslår vi en undantagsbestämmelse  
  
 i det fall bolaget försätts i konkurs eller går i tvångslikvidation.  
  
 Med hänsyn till att vi föreslår vissa villkor som ska vara uppfyllda  
  
 under en tid efter betalningen av aktierna  och därmed även  
  
 efter det att begäran om skattereduktion lämnats till Skatteverket   
  
 anser vi att det måste finnas en uppgiftsskyldighet för den som har  
  
 fått skattereduktion, vad gäller dessa villkor. Dessutom bör det  
  
 vara möjligt att fatta beslut om eftertaxering med stöd av en sådan  
  
 uppgift. Detta är nödvändigt för att reglerna ska kunna vara effektiva.  
  
 Någon avgränsning av vilka fysiska personer som kan få skattereduktion  
  
 föreslås inte. Skattereduktionen ska kunna räknas av mot  
  
 statlig och kommunal inkomstskatt, statlig fastighetsskatt samt  
  
 kommunal fastighetsavgift.  
  
 Med hänsyn till de krav som EG-rätten ställer föreslår vi också  
  
 att skattelättnader vid förvärv av aktier ska kunna ges i form av nedsatt  
  
 kupongskatt. I fråga om kupongskatten behövs det särskilda regler,  
  
 bl.a. om förfarandet. Dessa tas, som tidigare nämnts, främst upp i  
  
 avsnitt 6.19.  
  
 6.3 Vissa definitioner och avgränsningar  
  
 Först ska klargöras att med aktier avses, förutom aktier i svenska  
  
 aktiebolag, även andelar i utländska bolag.  
  
 Med bolag avses svenska aktiebolag och utländska bolag som  
  
 hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbets125 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 området (EES) eller i en stat med vilken Sverige har ingått ett  
  
 skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte. Av  
  
 2 kap. 4 § IL framgår att europabolag och försäkringsaktiebolag  
  
 räknas som aktiebolag. Privatbostadsföretag och investmentföretag  
  
 anses inte som bolag vid tillämpningen av de bestämmelser om  
  
 skattelättnader som vi föreslår, se avsnitten 3.7 och 6.7.5. Frågan  
  
 om utländska bolag behandlar vi i avsnitten 6.7.1–6.7.4.  
  
 Som framgår av avsnitt 6.2 föreslår vi vissa villkor som syftar till  
  
 att förhindra att skattelättnader ges för förvärv som inte innebär  
  
 någon egentlig kapitaltillförsel till bolaget. Vi vill härigenom hindra  
  
 till exempel att skattereduktion medges för betalning av nyemitterade  
  
 aktier om den ökning av aktiekapitalet som nyemissionen  
  
 inneburit sedan återbetalas till aktieägaren vid minskning av aktiekapitalet.  
  
 För att dessa villkor ska vara effektiva anser vi att de även måste  
  
 omfatta vissa personer i bolagets närhet. Vi föreslår därför att reglerna  
  
 ska gälla dels närstående till den fysiska person som förvärvat  
  
 aktierna, dels företag i intressegemenskap med det bolag i vilket aktierna  
  
 förvärvats. Nedan behandlar vi begreppen närstående och företag i  
  
 intressegemenskap med bolaget.  
  
 6.3.1 Närstående  
  
 Med närstående avses de personer som räknas upp i 2 kap. 22 § IL.  
  
 De personer som räknas upp i nämnda lagrum är make, förälder,  
  
 mor- och farförälder, avkomling (innefattande styvbarn och fosterbarn),  
  
 avkomlings make, syskon, syskons make och avkomling, och  
  
 dödsbo som den skattskyldige eller någon av de tidigare nämnda  
  
 personerna är delägare i.  
  
 Enligt vår mening bör en person vara att betrakta som närstående  
  
 vid tillämpningen av de föreslagna reglerna om han eller  
  
 hon vid tidpunkten för mottagandet av t.ex. överföringen av medel  
  
 från bolaget eller av ersättningen för aktierna var närstående till den  
  
 skattskyldige, dvs. den som begärt skattereduktion.  
  
 Detta innebär att det i princip saknar betydelse för tillämpningen  
  
 av reglerna om en person som var närstående vid tidpunkten  
  
 för utbetalningen från bolaget etc. inte är att anse som  
  
 närstående vid tidpunkten för betalningen av aktierna.  
  
 126 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Som exempel kan tas följande situation.  
  
 En person förvärvar nyemitterade aktier i ett bolag, som före nyemissionen  
  
 var helägt av personens sambo. Sambor är inte att anse som närstående  
  
 med varandra, jfr 2 kap. 20 § IL. Skattereduktion medges för  
  
 förvärvet. Året efter förvärvet ingår personerna äktenskap med  
  
 varandra. Året därpå tar maken till den person som medgavs skattereduktion  
  
 emot ett penninglån i strid mot aktiebolagslagen (2005:551).  
  
 Rätten till skattereduktionen går därmed förlorad för den andra  
  
 maken, dvs. den som förvärvade aktierna.  
  
 Ett omvänt förhållande är följande.  
  
 Två makar deltar i samma nyemission och medges skattereduktion.  
  
 Året efter skiljer de sig och därefter erhåller den ena av dem en värdeöverföring  
  
 från bolaget i strid mot bestämmelserna i aktiebolagslagen.  
  
 I detta fall är det endast den som tog emot värdeöverföringen som förlorar  
  
 sin skattereduktion.  
  
 6.3.2 Företag i intressegemenskap med bolaget  
  
 För att reglerna ska kunna fungera effektivt bör de även omfatta  
  
 företag som är i intressegemenskap med bolaget.  
  
 En första fråga är då vad som avses med begreppet företag.  
  
 Någon allmän definition av begreppet företag finns inte i inkomstskattelagen  
  
 utan det används i ett flertal bestämmelser där och har då  
  
 inte alltid samma innebörd.  
  
 Begreppet förekommer i t.ex. 23 kap. 4 §, 37 kap. 9 §, 38 kap. 3 §  
  
 och 40 kap. 3 § IL. Enligt vår mening bör definitionen vara så vid  
  
 som möjligt för att reglerna inte ska kunna kringgås.  
  
 Mot den bakgrunden föreslår vi att med begreppet företag ska  
  
 avses dels svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening, svensk sparbank,  
  
 svenskt ömsesidigt försäkringsföretag, svensk stiftelse och svensk  
  
 ideell förening, dels utländskt bolag och annan utländsk juridisk person.  
  
 Nästa fråga är vad som avses med begreppet företag i intressegemenskap 
  
 . Även här bör utgångspunkten vara att definitionen bör  
  
 vara vid för att kunna träffa så många skatteplaneringsförfaranden  
  
 som möjligt.  
  
 Även begreppet företag i intressegemenskap används i ett flertal  
  
 lagrum i inkomstskattelagen, t.ex. 6 a kap. 6 §, 14 kap. 20 §, 17 kap.  
  
 19 a §, 24 kap. 10 a § och 25 a kap. 2 §. Innebörden är inte densamma i  
  
 de olika bestämmelserna.  
  
 127 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Vi har utformat vår definition med förebild i 25 a kap. 2 § IL,  
  
 som har stora likheter med den definition som finns i 24 kap. 10 a §  
  
 IL.  
  
 Med företag i intressegemenskap avser vi ett företag som ett  
  
 annat företag, direkt eller indirekt, genom en ägarandel eller på annat  
  
 sätt har ett väsentligt inflytande i, eller företag som står under i huvudsak  
  
 gemensam ledning. Definitionen av företag inkluderar bolag.  
  
 Ägarförhållanden i såväl uppåt- som nedåtstigande led innefattas.  
  
 Vad uttrycket väsentligt inflytande i innebär i varje situation låter  
  
 sig inte exakt preciseras. En riktpunkt kan dock vara att uttrycket  
  
 väsentlig del har ansetts betyda 40 procent.3  
  
 6.4 Reglerna förs in i inkomstskattelagen och  
  
 kupongskattelagen  
  
 Förslag: Reglerna om skattereduktionen placeras i inkomstskattelagen.  
  
 Begäran om skattereduktion ska göras i självdeklarationen.  
  
 Regler om reducering av kupongskatt förs in i  
  
 kupongskattelagen.  
  
 Vi har övervägt om bestämmelserna om skattereduktionen ska  
  
 föras in i inkomstskattelagen eller i en särskild lag.  
  
 Den föreslagna skattereduktionen föreslås vara permanent vilket  
  
 talar för att reglerna ska placeras i inkomstskattelagen.4  
  
 Om reglerna placeras i inkomstskattelagen är det enligt vår  
  
 mening naturligt att begäran om skattereduktion ska ske i självdeklarationen  
  
 och inte i en särskild ansökan. Om reglerna i stället  
  
 förs in i en särskild lag kan skattereduktionen hanteras genom ett  
  
 särskilt ansökningsförfarande. Så är fallet med de nu gällande bestämmelserna  
  
 om skattereduktion för hushållsarbete. Detsamma gällde  
  
 tidigare för det s.k. ROT-avdraget.  
  
 Det finns vissa vinster i administrativt hänseende med att  
  
 skattereduktionen kan behandlas fristående från deklarationshanteringen.  
  
 Till exempel kan effektivitetsvinster hos Skatteverket  
  
 3 Prop. 2007/08:19, s. 21, vari hänvisas till prop. 1990/91:54, s. 192, och prop. 1999/2000:2,  
  
 s. 505.  
  
 4 Prop. 1999/2000:2, del 1, s. 482. Regeringen har vidare i prop. 2008/09:77 föreslagit att  
  
 bestämmelserna om skattereduktion för hushållsarbete (lagen [2007:346] om skattereduktion  
  
 för hushållsarbete) bör inordnas tillsammans med andra permanenta bestämmelser om  
  
 skattereduktion, t.ex. sjöinkomst och jobbskatteavdraget (65 kap. 11 § respektive 9 a9 d §§  
  
 IL), i ett nytt kapitel, 67 kap., i inkomstskattelagen.  
  
 128 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 uppnås genom att ansökningarna styrs direkt till särskilda skattekontor,  
  
 där beslut i ärendet sedan fattas. Behandlingen hamnar då  
  
 utanför det ordinarie taxeringsförfarandet och besluten kommer  
  
 således inte att vara taxeringsbeslut. Det finns även fördelar ur ett  
  
 processuellt perspektiv med en ordning som innebär att beslutet  
  
 meddelas fristående och inte som ett taxeringsbeslut. En sådan  
  
 ordning torde medföra att personer med särskild kompetens sätts  
  
 att granska ansökningarna, varvid både kvaliteten och snabbheten i  
  
 hanteringen torde befrämjas.  
  
 Ett förfarande som innebär att begäran i stället görs i deklarationen  
  
 torde, enligt vår bedömning, dock inte leda till att hanteringen  
  
 av ärendena försvåras i någon större omfattning. När det  
  
 gäller skattereduktionen för hushållsarbete har regeringen föreslagit  
  
 att begäran om denna reduktion ska göras i självdeklarationen.  
  
 I det fallet kommer dock underlaget att i de flesta fall vara  
  
 förtryckta av Skatteverket.5  
  
 Vid en avvägning av det sagda har vi stannat vid att det  av  
  
 främst systematiska skäl  är lämpligt att bestämmelserna om  
  
 skattereduktionen förs in i inkomstskattelagen, tillsammans med  
  
 övriga permanenta skattereduktioner. Vi anser vidare att begäran  
  
 ska göras i självdeklarationen.  
  
 När det gäller reducering av kupongskatt är det lämpligt att  
  
 regler om detta förs in i kupongskattelagen och att hanteringen  
  
 sker inom ramen för kupongskattesystemet. I vissa fall kan det  
  
 dock tänkas att en fysisk person som förvärvat aktier är skattskyldig  
  
 både enligt inkomstskattelagen och kupongskattelagen. Det  
  
 kan också tänkas att tvist uppkommer om skattskyldighet föreligger  
  
 enligt inkomstskattelagen eller kupongskattelagen. Utredningen har till  
  
 följd av den mycket korta tid som stått till utredningens förfogande  
  
 inte haft möjlighet att identifiera och analysera de problem som  
  
 skulle kunna uppkomma i nämnda situationer. I avsnitt 6.19  
  
 behandlas närmare våra överväganden kring kupongskatten och  
  
 vårt förslag om nedsättning av kupongskatt.  
  
 5 Prop. 2008/09:77.  
  
 129 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 6.5 Skattereduktion för fysiska personer som har  
  
 förvärvat vissa aktier  
  
 Förslag: Det bör införas en skattereduktion för fysiska personer  
  
 som förvärvat vissa aktier. Någon avgränsning av vilka fysiska  
  
 personer som ska kunna få skattereduktion föreslås inte. Skattereduktionen  
  
 omfattar således även begränsat skattskyldiga och  
  
 kan även ske genom nedsättning av kupongskatt.  
  
 Enligt våra direktiv avses med ett riskkapitalavdrag en möjlighet  
  
 att  
  
 med avdragsrätt investera upp till ett visst belopp i eget eller närståendes  
  
 företagande, dvs. kostnaden för köp av onoterade aktier i  
  
 dessa företag får dras av mot förvärvsinkomst.  
  
 Först ska sägas att vi har valt att utforma den föreslagna skattelättnaden  
  
 som en skattereduktion och inte som ett avdrag, eftersom  
  
 en skattereduktion har samma skattemässiga värde oberoende  
  
 av inkomst. Ett avdrag, som alltså innebär att inkomsten minskas,  
  
 får däremot ett högre skattemässigt värde för en höginkomsttagare  
  
 än för en låginkomsttagare.  
  
 Härefter blir frågan vilka fysiska personer som ska omfattas av  
  
 skattereduktionen. En avgränsning som innebär att bara privatpersoner  
  
 som ägde aktier i bolaget vid ett visst datum, t.ex. den 1 januari  
  
 2010, och närstående till dessa personer, kan komma i åtnjutande av  
  
 skatteincitamentet framstår inte som ändamålsenligt. En sådan  
  
 avgränsning skulle innebära att ett betydande antal personer skulle  
  
 uteslutas från rätt till skattereduktion, vilket i sin tur skulle motverka  
  
 syftet att förbättra företagens kapitalanskaffning.  
  
 Vi anser därför att det inte ska ställas något krav på att den  
  
 skattskyldige ska ha varit aktieägare eller närstående till aktieägare  
  
 före aktieförvärvet för att detta ska kunna läggas till grund för  
  
 skattereduktionen.  
  
 Frågan är då om det bör göras någon annan avgränsning  
  
 beträffande vilka fysiska personer som kan komma ifråga.  
  
 En möjlighet skulle kunna vara att rätt till skattereduktion  
  
 endast medges obegränsat skattskyldiga och begränsat skattskyldiga  
  
 enligt 3 kap. 18 § första stycket 1 eller 2 IL. Det sistnämnda  
  
 avser sådana utomlands bosatta som begärt att få sina  
  
 tjänsteinkomster beskattade enligt inkomstskattelagen i stället för  
  
 130 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands  
  
 bosatta samt sådana skattskyldiga som beskattas i inkomstslaget  
  
 näringsverksamhet för inkomster från ett fast driftställe eller en  
  
 fastighet i Sverige.  
  
 Ytterligare en förutsättning för att begränsat skattskyldiga ska  
  
 ha rätt till skattereduktion skulle kunna vara att den skattskyldiges  
  
 överskott av förvärvsinkomster i Sverige och i andra länder, uteslutande  
  
 eller så gott som uteslutande, utgörs av överskott av förvärvsinkomster  
  
 i Sverige. Denna avgränsning gäller för rätten till allmänna  
  
 avdrag och grundavdrag (s.k. personliga avdrag), se 62 kap. 9 §  
  
 respektive 63 kap. 2 § IL.6 Avgränsningen gäller även för andra skattereduktioner,  
  
 såsom jobbskatteavdraget och skattereduktionen för  
  
 hushållsarbete. Den skattelättnad som vi föreslår är, till skillnad  
  
 mot de nämnda, inte hänförlig till den enskildes personliga förhållanden.  
  
 I stället är det fråga om skattelättnader för investeringar  
  
 i aktier, dvs. finansiella placeringar. En skillnad i den skattemässiga  
  
 behandlingen på så sätt att en begränsat skattskyldig inte har rätt  
  
 till skattereduktion för investeringar i ett svenskt bolag medan en  
  
 obegränsat skattskyldig som gör samma investering har rätt till  
  
 skattereduktion, skulle kunna leda till att begränsat skattskyldiga  
  
 avstår från investeringen. Detta skulle enligt utredningens mening  
  
 kunna betraktas som ett otillåtet hinder enligt EG-fördraget, och  
  
 då främst mot den fria rörligheten för kapital.7  
  
 Syftet med skattelättnaden är att underlätta kapitalanskaffningen  
  
 för mindre bolag. Mot den bakgrunden ser vi inte heller att  
  
 det är befogat att införa en inskränkning som motsvarar den som  
  
 gäller för t.ex. skattereduktion för hushållsarbete.  
  
 Mot bakgrund av det ovan sagda anser vi att såväl obegränsat  
  
 som begränsat skattskyldiga i princip bör omfattas av skattereduktionen.  
  
 En förutsättning för att kunna tillgodogöra sig skattereduktionen  
  
 är naturligtvis att det finns skatt att reducera. Om den  
  
 skattskyldige inte har någon skatt att betala i Sverige kan han eller  
  
 hon i praktiken inte heller få del av skattelättnaden. I samband härmed  
  
 ska sägas att vår utgångspunkt är att föreslagen skattereduktion,  
  
 i likhet med de flesta övriga befintliga skattereduk6  
  
 Se prop. 2004/05:19. Jfr även bl.a. EG-domstolens dom i mål C-376/03 D. mot Inspecteur  
  
 Vega/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen, REG 2005  
  
 s. I-05821.  
  
 7 Jfr bl.a. EG-domstolens dom i mål C-512/03, Meyers mot Inspecteur van de  
  
 Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen, REG 2005 s. I-07685.  
  
 131 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 tioner, ska kunna räknas av mot kommunal och statlig inkomstskatt,  
  
 statlig fastighetsskatt och kommunal fastighetsavgift.  
  
 Utredningen har dessutom gjort den bedömningen att även  
  
 begränsat skattskyldiga som har kupongskatt att betala i Sverige  
  
 bör omfattas. Denna fråga och förslaget om hur sådana regler bör  
  
 utformas behandlar vi i avsnitt 6.19.  
  
 Vi är medvetna om att ett visst definitivt skattebortfall kan antas  
  
 uppkomma till följd av att även begränsat skattskyldiga omfattas av  
  
 skattereduktionen. Enligt vår mening är en sådan konsekvens dock  
  
 oundviklig, bl.a. mot bakgrund av EG-rättens inverkan.  
  
 I det fall en begränsat skattskyldig medges skattereduktion för  
  
 förvärv av andelar i ett utländskt bolag kommer någon kapitalvinstbeskattning  
  
 vid senare avyttring inte kunna ske i Sverige, om personen  
  
 vid avyttringen fortfarande är begränsat skattskyldig i  
  
 Sverige (3 kap. 19 § tredje stycket IL). Även om den begränsat  
  
 skattskyldige skulle förvärva aktier i svenska bolag i stället, kan det  
  
 antas att beskattning inte kan ske alls eller endast till viss del. Det  
  
 kan bero på flera orsaker. Dessa har behandlats i avsnitt 5.4. Där  
  
 konstaterar vi att en förutsättning för att kapitalvinsten ska omfattas  
  
 av svensk beskattningsrätt är att den begränsat skattskyldige  
  
 varit bosatt i Sverige eller stadigvarande vistats här någon gång  
  
 under en tioårsperiod före avyttringen. Härutöver gäller att beskattningsanspråket  
  
 i 3 kap. 19 § IL i regel är begränsat genom skatteavtal.  
  
 Risken för skattebortfall när det gäller begränsat skattskyldiga  
  
 bör dock inte överdrivas. Vi vill betona att skattelättnaden aldrig  
  
 kan uppgå till ett högre belopp än vad personen skulle ha erlagt i  
  
 slutlig skatt. Skattereduktionen kan således inte uppgå till ett negativt  
  
 belopp. Det innebär t.ex. att en begränsat skattskyldig som  
  
 bara är skattskyldig för fastighetsavgift i Sverige inte kan tillgodogöra  
  
 sig skattereduktion med högre belopp än vad som motsvarar  
  
 fastighetsavgiften, vilken för småhus uppgår till 6 362 kr per bostadsbyggnad  
  
 för år 2009. När det gäller skattebortfall till följd av rätten att  
  
 få nedsättning av kupongskatt bör beaktas att i många av Sveriges  
  
 ingångna skatteavtal är kupongskatten helt eller delvis nedsatt.  
  
 Detta medför att möjligheten att få nedsättning av kupongskatt vid  
  
 förvärv i enlighet med våra förslag är i motsvarande mån reducerad.  
  
 Detta innebär således att skattebortfallet i denna del torde vara  
  
 marginellt.  
  
 132 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 6.6 Aktieförvärv som medför rätt till skattereduktion  
  
 Förslag: Rätt till skattereduktion ska finnas för förvärv av aktier  
  
 som har tecknats vid bildande av bolag eller vid nyemission.  
  
 Skattereduktion ska också kunna beviljas för förvärv av aktier i  
  
 ett s.k. lagerbolag. Skattereduktion ska medges endast när aktieförvärvet  
  
 skett mot betalning i pengar.  
  
 Utredningen har i kapitel 3 stannat vid att endast förvärv av aktier  
  
 ska kunna läggas till grund för skattelättnader. Förvärv av andra  
  
 finansiella instrument, t.ex. konvertibler, berättigar således inte till  
  
 skattereduktion.  
  
 Det tidigare riskkapitalavdraget omfattade endast förvärv av  
  
 nyemitterade aktier. Det fanns även ett krav på att företaget skulle  
  
 ha bedrivit verksamhet under minst fyra månader före beslutet om  
  
 nyemission.8  
  
 Vi anser emellertid att rätt till skattereduktion bör finnas inte  
  
 bara för förvärv av nyemitterade aktier utan även för förvärv av  
  
 aktier som förvärvats vid bildandet av bolaget och för förvärv av  
  
 aktier i ett s.k. lagerbolag. Som förutsättning för rätt till skattereduktion  
  
 gäller, liksom för det tidigare riskkapitalavdraget, att förvärvet  
  
 skett mot betalning i pengar.  
  
 Skälen för våra ställningstaganden och den närmare utformningen  
  
 av reglerna framgår nedan av avsnitten 6.6.1–6.6.4.  
  
 6.6.1 Aktier som har tecknats vid bildande eller vid nyemission  
  
 Syftet med förslaget är att underlätta mindre företags anskaffande  
  
 av nytt eget kapital vid företagsstarten, i tidiga utvecklingsskeden  
  
 och i expansionsskeden. Utgångspunkten för vårt arbete är att förslaget  
  
 ska vara enkelt, ändamålsenligt och inte öka den administrativa  
  
 bördan för företagare.  
  
 Till att börja med anser vi att skattereduktion ska kunna beviljas  
  
 vid förvärv av aktier som tecknats av den skattskyldige vid nyemission.  
  
 Härigenom kan företagens tillgång på kapital i utvecklings och  
  
 expansionsskeden komma att förbättras.  
  
 Vidare anser vi att incitamentet även bör omfatta förvärv av  
  
 aktier som tecknats av den skattskyldige i samband med bildandet  
  
 8 Se bilaga 5 för en närmare redovisning av riskkapitalavdraget.  
  
 133 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 av bolaget. Skatteincitamentet kan därmed bli ett stöd även vid  
  
 starten. En regel om att skattereduktion bara ges för nyemitterade  
  
 aktier skulle lätt kunna kringgås. Detta skulle kunna ske genom att  
  
 det i samband med bildandet ges ut aktier motsvarande det lägsta  
  
 tillåtna aktiekapitalet och att det därefter görs en nyemission, varvid  
  
 aktiekapitalet ökas. En avgränsning till nyemitterade aktier  
  
 förefaller således vara varken effektiv eller ändamålsenlig. Dessutom  
  
 leder den till en ökad administrativ börda för företaget genom  
  
 nyss nämnda uppdelning av utgivandet av aktier vid bildande och  
  
 nyemission i anslutning härtill enbart i syfte att förvärvarna ska kunna  
  
 bli berättigade till skattereduktion.  
  
 Mot bakgrund av det nu sagda anser vi att såväl förvärv av aktier  
  
 som tecknats vid bildandet av bolaget som förvärv av aktier som  
  
 tecknats vid nyemission ska kunna medföra rätt till skattereduktion.  
  
 6.6.2 Förvärv av aktier i lagerbolag  
  
 Uppgifter från Bolagsverket ger vid handen att det vanligaste sättet  
  
 att starta ett företag är att köpa ett s.k. lagerbolag. Under år 2008  
  
 registrerades cirka 27 000 nya aktiebolag, varav cirka 17 500 var  
  
 lagerbolag. Under samma år ombildades cirka 18 000 lagerbolag till  
  
 aktiva aktiebolag.9 Närmare uppgifter återges i bilaga 4. Det kan  
  
 här påpekas att uppgifterna avser nyregistrerade företag, vilket inte  
  
 är detsamma som nystartade företag.10 
  
 Ett lagerbolag är ett registrerat aktiebolag som ligger färdigt för  
  
 försäljning i lager hos speciella företag (lagerbolagsbildare).  
  
 Lagerbolaget har bildats enbart för att säljas vidare till en ny ägare.  
  
 Aktiekapitalet i lagerbolaget betalas in av lagerbolagsbildaren, som  
  
 ofta bildar flera lagerbolag åt gången. Lagerbolagsbildaren tecknar  
  
 aktierna i samtliga lagerbolag och sätter in betalningen för aktierna  
  
 på ett särskilt konto enligt bestämmelserna i aktiebolagslagen, varefter  
  
 medlen efter en tid återgår till lagerbolagsbildaren. Lagerbolagsbildaren  
  
 kan sedan använda medlen för att betala aktier i nya  
  
 lagerbolag. Lagerbolaget är vilande, dvs. bedriver ingen verksamhet  
  
 hos lagerbolagsbildaren. I bolagsordningen anges att lager9  
  
 Närmare beskrivning av hur lagerbolag bildas och överlåts m.m., se bl.a. Lagerbolag och ekonomisk  
  
 brottslighet, Ekobrottsmyndigheten, rapport 2003:3, och Wright, Rodriguez,  Willis,  
  
 Davis, Starta eget handboken, 25 uppl., Stockholm, 2006, s. 71 ff.  
  
 10 Skillnaden mellan definitionerna nyregistrerat företag och nystartat företag förklaras närmare  
  
 i bilaga 2.  
  
 134 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 bolaget ska ha förvaltande verksamhet. Inför försäljningen har  
  
 lagerbolagsbildaren ofta en skuld till lagerbolaget (med belopp  
  
 motsvarande aktiekapitalet). I samband med försäljningen betalar  
  
 förvärvaren i regel lagerbolagsbildarens skuld till aktiebolaget. Det  
  
 förekommer dock vissa lagerbolagsbildare som inte säkerställer att  
  
 aktiekapitalet är intakt i bolaget vid försäljningen. Om förvärvaren  
  
 efter försäljningen inte reglerar den övertagna skulden från lagerbolagsbildaren  
  
 sker därmed ett kringgående av skyddsreglerna för  
  
 kapitalet i ett aktiebolag.  
  
 Efter förvärvet hålls en bolagsstämma där namn och verksamhetsinriktning  
  
 på bolaget ändras. Lagerbolagsbildaren hjälper i regel  
  
 till med detta och kan även erbjuda annan hjälp.  
  
 Genom att ett redan registrerat aktiebolag förvärvas kan företagaren  
  
 i regel börja bedriva verksamhet något snabbare än om  
  
 denne själv skulle ha ombesörjt bildandet av ett nytt bolag. Att  
  
 verksamheten kan komma i gång snabbt kan ibland vara viktigt av  
  
 affärsmässiga skäl.  
  
 Eftersom det vanligaste sättet att starta ett aktiebolag således är  
  
 att förvärva aktier i ett lagerbolag, bör enligt vår mening ett sådant  
  
 förvärv kunna medföra rätt till skattereduktion.  
  
 Att förvärv av aktier i ett lagerbolag kan ligga till grund för  
  
 skattereduktion uttrycks i författningsförslaget på så sätt aktierna  
  
 ska ha förvärvats från en juridisk person och avse ett bolag som  
  
 inte tidigare bedrivit verksamhet av något slag.  
  
 Särskilda överväganden avseende fysiska personer som  
  
 lagerbolagsbildare  
  
 Vi har utformat reglerna så att det är den som tecknat och mot  
  
 betalning i pengar förvärvat aktier utgivna vid ett bolags bildande  
  
 eller vid nyemissionen som har rätt till skattereduktion. Dessutom  
  
 har den som mot betalning i pengar från en juridisk person förvärvat  
  
 aktier i ett lagerbolag rätt till skattereduktion. Rätten till  
  
 skattereduktion förutsätter inte äganderätt till aktierna vid tidpunkten  
  
 för när begäran om skattereduktion ska göras.  
  
 Om bildaren av ett lagerbolag är en juridisk person saknar denne  
  
 rätt till skattereduktion, eftersom endast fysiska personer har rätt  
  
 till skattereduktionen.  
  
 Om bildaren däremot skulle vara en fysisk person, som antingen  
  
 själv bildar och låter registrera lagerbolag för försäljning eller låter  
  
 135 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 försäljningen gå genom ett bolag, kommer denne att vara berättigad  
  
 till skattereduktionen om villkoret att bolaget ska bedriva rörelse  
  
 den 2 maj året efter det år då aktierna betalades eller det närmast  
  
 efterföljande året samt övriga villkor är uppfyllda. Det sagda innebär  
  
 att två personer kan komma att begära skattereduktion för  
  
 samma aktier; dels lagerbolagsbildaren, dels den som förvärvat  
  
 lagerbolaget för att bedriva rörelsen och denna kommit i gång  
  
 senast den 2 maj. Vi föreslår därför, för det fallet att en fysisk person  
  
 bildar ett lagerbolag och säljer det via ett aktiebolag och skattereduktion  
  
 begärs av både bildaren och den som har förvärvat lagerbolaget  
  
 för att bedriva rörelsen, att endast den som förvärvat  
  
 aktierna från en juridisk person har rätt till skattereduktion. Detta  
  
 följer av den föreslagna bestämmelsen i 67 kap. 26 § tredje stycket  
  
 IL. I en sådan situation saknar alltså bildaren av lagerbolaget rätt till  
  
 skattereduktion.  
  
 Om bildaren av lagerbolaget således är en fysisk person som  
  
 själv säljer det vidare, utan en mellanliggande juridisk person, är det  
  
 bildaren som har rätt till skattereduktionen och inte förvärvaren av  
  
 aktierna. Emellertid föreslår vi en särskild spärregel (67 kap. 28 §  
  
 första stycket 2 IL) som innebär att den som i strid mot aktiebolagslagen  
  
 tar emot värdeöverföringar etc. från bolaget hindras  
  
 från rätten till skattereduktion till och med tredje året efter betalningsåret.  
  
 Vid bildandet av lagerbolag förekommer det ibland att  
  
 bildaren omgående lånar tillbaka aktiekapitalet för att i sin tur sätta  
  
 in det i nästa nybildade bolag.11 Ett sådant förfarandet skulle kunna  
  
 falla in under bestämmelserna om olovlig vinstutdelning i aktiebolagslagen.12  
  
 Om så är fallet föreligger här en tidsspärr.  
  
 6.6.3 Aktierna ska ha betalats i pengar  
  
 Syftet med våra förslag är att förbättra möjligheterna för mindre  
  
 bolag att få tillgång till riskkapital. Mot denna bakgrund och med  
  
 hänsyn till att reglerna ska vara effektiva, bör skattereduktion  
  
 endast ges för aktier som förvärvats genom betalning i pengar. Det  
  
 kan nämnas att kravet på betalning i pengar även gällde för det  
  
 tidigare riskkapitalavdraget.  
  
 Förvärv av aktier som betalats med apportegendom omfattas  
  
 alltså inte. Inte heller kan förvärv av aktier mot betalning genom  
  
 11 Se t.ex. Ekobrottsmyndighetens rapport 2003:3, s. 6.  
  
 12 Ekobrottsmyndighetens rapport 2003:3, s. 16.  
  
 136 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 kvittning av fordran gentemot företaget ge rätt till skattereduktion.  
  
 Kravet på att de förvärvade aktierna ska ha betalats i pengar gäller  
  
 även vid förvärv av aktier i lagerbolag. Den som har förvärvat aktier  
  
 i ett lagerbolag måste alltså ha betalat aktierna i pengar för att  
  
 kunna ha rätt till skattereduktion. Mot bakgrund av ovannämnt  
  
 syfte med föreslagna regler, dvs. att de ska utgöra ett effektivt  
  
 incitament för att underlätta mindre företags tillgång på kapital,  
  
 bör vidare gälla att den som har förvärvat aktier i ett lagerbolag bara  
  
 kan få skattereduktion beräknat på ett underlag som motsvarar  
  
 högst det belopp som inbetalades till bolaget i pengar av lagerbolagsbildaren  
  
 vid bildandet av bolaget. Detta följer av den föreslagna  
  
 67 kap. 30 § andra stycket andra meningen IL. Också vid  
  
 förvärv av aktier i lagerbolag gäller således att skattereduktion bara  
  
 medges för kontanta medel som tillskjutits bolaget.  
  
 6.6.4 Särskilt om överkursbetalning  
  
 Bedömning: Det föreslås inte någon inskränkning som innebär  
  
 att bara betalning som tillskjuts aktiekapitalet får läggas till  
  
 grund för skattereduktionen.  
  
 De bolagsrättsliga regler som gällde under den tid som riskkapitalavdraget  
  
 var i bruk, innebar att betalningen av aktierna tillfördes  
  
 det bundna egna kapitalet i bolaget, oavsett om aktierna gavs  
  
 ut mot överkurs eller inte. Som nämnts i avsnitt 4.2.2 motsvaras  
  
 överkursen av den del av betalningen för en aktie som överstiger  
  
 aktiens kvotvärde, dvs. aktiens andel av det registrerade aktiekapitalet.  
  
 Från och med år 2006 gäller emellertid att överkursen utgör  
  
 fritt eget kapital.  
  
 Som framgår av ovannämnt avsnitt finns det särskilda skyddsregler  
  
 för ett aktiebolags bundna egna kapital. Reglerna utgör  
  
 främst ett skydd för bolagets borgenärer. Reglerna innebär att  
  
 värdeöverföringar, t.ex. vinstutdelning, bara får göras om det finns  
  
 full täckning för bolagets bundna egna kapital även efter värdeöverföringen.  
  
 Dessutom begränsas möjligheten till utdelning av  
  
 den s.k. försiktighetsregeln. Den innebär att bolag inte får dela ut  
  
 mer än att det återstår en försvarlig nivå på det egna kapitalet med  
  
 hänsyn till verksamheten och behovet av konsolidering och likviditet  
  
 m.m.  
  
 137 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Om skattereduktion medges för hela det inbetalade beloppet,  
  
 kan en fysisk person som förvärvar nyemitterade aktier till överkurs  
  
 få skattereduktion beräknat på både aktiekapitalet och överkursen.  
  
 Förutsatt att de ovannämnda skyddsreglerna uppfylls,  
  
 skulle ägaren således kunna få tillbaka hela den erlagda överkursen i  
  
 form av utdelning. Utdelning får dock inte ske förrän det fria egna  
  
 kapitalet ingår i en balansräkning som fastställts av bolagsstämma.  
  
 Skattereduktion har i så fall medgetts för ett förvärv som inte  
  
 inneburit annat än ett högst kortvarigt kapitaltillskott till bolaget.  
  
 Vi har mot bakgrund av det sagda övervägt om skattereduktion  
  
 bara bör medges för den del av betalningen som innebär att aktiebolaget  
  
 tillförs bundet eget kapital, dvs. endast för den förvärvade  
  
 aktiens kvotvärde och inte till den del tillskottet utgör en överkursbetalning.  
  
 Fördelen med en sådan regel är att den får antas vara lätt för de  
  
 skattskyldiga att förstå och tillämpa. Den bör även vara lätt för  
  
 Skatteverket att kontrollera.  
  
 Ett stort aktiekapital kan medföra att bolaget har lättare att få  
  
 lån hos olika kreditinstitut än om det hade haft ett mindre aktiekapital.  
  
 För bolagen finns det normalt affärsmässiga skäl för att  
  
 emittera aktierna till överkurs. Uppgifter om nyemissionsbelopp,  
  
 inklusive och exklusive överkurs, under åren 2006–2008, framgår av  
  
 bilaga 3. Ett bolag som behöver nytt kapital för expansion måste  
  
 räkna med att investeringen inte omedelbart betalar sig och att  
  
 bolaget på kort sikt kan komma att redovisa förlust. Förlusten  
  
 innebär att bolagets egna kapital tas i anspråk. Så snart det finns  
  
 skäl att anta att bolagets egna kapital understiger halva det registrerade  
  
 aktiekapitalet är bolaget skyldigt att upprätta kontrollbalansräkning och  
  
 hålla bolagsstämma. Reglerna om tvångslikvidation beskrivs i relevanta  
  
 delar i avsnitt 4.6.2. Om hela tillskottet vid nyemissionen  
  
 skulle hänföras till aktiekapital innebär det att den kritiska gränsen  
  
 för när kontrollbalansräkning måste upprättas nås tidigare än om  
  
 samma belopp fördelas mellan aktiekapital och överkurs.  
  
 Mot denna bakgrund har vi funnit att skatteincitamentet inte  
  
 bör utformas så att det i sig påverkar hur stor andel av tillskottet  
  
 som kommer att hänföras till aktiekapital respektive överkursfond.  
  
 En möjlighet, som vi har övervägt, är att överkursbetalningen  
  
 får beaktas vid bestämmandet av underlaget för skattereduktionen,  
  
 men att bolaget då inte får dela ut belopp som kan anses motsvara  
  
 vad som tillförts överkursfonden i samband med det förvärv som  
  
 medfört skattereduktion. Vi har dock funnit att en sådan regel blir  
  
 138 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 svår både att tillämpa och kontrollera. Dessutom innebär den att  
  
 bolagets handlande påverkar den fysiska personens rätt till skattereduktion.  
  
 Att ett skattesubjekts agerande kan påverka ett annat  
  
 skattesubjekts rätt till en skattemässig förmån på det sättet har vi  
  
 inte ansett vara lämpligt. Detta gäller även om det i många fall där  
  
 skattereduktion kommer att begäras är fråga om enmansaktiebolag.  
  
 Ett annat alternativ vore att ha en fullständig utdelningsspärr,  
  
 dvs. att den skattskyldige inte får ta emot utdelning under en viss  
  
 tid före och efter förvärvet. Vi har dock stannat för att inte heller  
  
 detta är lämpligt. Frågan behandlas närmare i avsnitten 6.12 och  
  
 6.13.5.  
  
 Av det sagda följer att utredningen stannat vid att det inte är  
  
 lämpligt med en inskränkning som innebär att bara betalning som  
  
 tillskjuts aktiekapitalet får läggas till grund för skattereduktionen.  
  
 Överkursbetalning får alltså beaktas vid bedömningen av rätten till  
  
 skattereduktion.  
  
 6.7 Svenska aktiebolag och utländska bolag  
  
 Förvärv av aktier i ett svenskt aktiebolag ska kunna berättiga till  
  
 skattereduktion.  
  
 Med hänsyn till EG-rätten måste även övervägas om inte även  
  
 förvärv av aktier i vissa utländska bolag bör kunna medföra rätt till  
  
 skattereduktion.  
  
 I avsnitt 6.7.1 nämner vi kortfattat relevanta fördragsbestämmelser  
  
 och i avsnitt 6.7.2 tas begreppet utländskt bolag upp.  
  
 I avsnitt 6.7.4 behandlar vi några centrala avgöranden av EG-domstolen  
  
 som ligger till grund för utredningens bedömning att förvärv  
  
 av andelar i vissa utländska bolag ska omfattas av rätten till skattereduktion.  
  
 6.7.1 EG:s bestämmelser om etableringsfrihet och fria  
  
 kapitalrörelser  
  
 EG-fördragets bestämmelser om förbud mot restriktioner av kapitalrörelser  
  
 gäller såväl mot en annan medlemsstat som mot tredje  
  
 land. Av artikel 56.1 i EG-fördraget framgår att alla restriktioner  
  
 för kapitalrörelser mellan medlemsstater, samt mellan medlemsstater  
  
 och tredje land, är förbjudna.  
  
 139 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Begreppet kapitalrörelser omfattar bl.a. förvärv av aktier och  
  
 andra finansiella placeringar. Den EG-rättsliga definitionen av kapitalrörelser  
  
 är mycket vid.13  
  
 Bestämmelserna om etableringsfrihet i artikel 43 i EG-fördraget  
  
 gäller däremot bara mot en annan medlemsstat.  
  
 Bestämmelserna om etableringsfrihet har till ändamål att säkerställa  
  
 friheten för medborgare från en medlemsstat att etablera sig i  
  
 en annan medlemsstat, inbegripet bl.a. rätten att bilda och driva  
  
 företag på de villkor som etableringslandets lagstiftning föreskriver  
  
 för dess egna medborgare.  
  
 6.7.2 Innebörden av begreppet utländskt bolag  
  
 Med utländskt bolag avses enligt 2 kap. 5 a § första stycket IL en  
  
 utländsk juridisk person som beskattas i den stat där den hör  
  
 hemma, om beskattningen är likartad med den som gäller för  
  
 svenska aktiebolag.  
  
 En utländsk juridisk person definieras i 6 kap. 8 § IL som en  
  
 utländsk association om den, enligt lagstiftningen i den stat där  
  
 associationen hör hemma, kan förvärva rättigheter och åta sig skyldigheter  
  
 samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.  
  
 Vidare förutsätts att enskilda delägare inte fritt kan förfoga över  
  
 associationens förmögenhetsmassa.  
  
 För att avgöra om det är fråga om en utländsk juridisk person  
  
 saknar det betydelse om associationen i sin hemviststat betecknas  
  
 som juridisk person eller inte. För att en utländsk juridisk person  
  
 ska räknas som ett utländskt bolag ska den  och inte delägarna   
  
 vara skattskyldig i hemviststaten. Det måste vara fråga om en direkt  
  
 skatt på inkomst. Det räcker inte med att den juridiska personen är  
  
 skattskyldig till omsättningsskatt eller skatt på transaktioner eller  
  
 att skattskyldigheten inskränker sig till en fast årlig avgift. Kravet  
  
 innebär också att skatten i den stat där den juridiska personen är  
  
 hemmahörande måste medföra åtminstone en belastning liknande  
  
 den som skatten på aktiebolag i Sverige utgör. Det innebär inte att  
  
 den faktiska beskattningen i alla lägen måste vara lika stor som  
  
 motsvarande svenska beskattning. Kravet innebär dock att beskatt13  
  
 Se t.ex. Ståhl, Hamilton, Whitney, EG-skatterätt, 2 uppl., Uppsala, 2006,  
  
 s. 130 f.  
  
 140 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 ningen vid en jämförelse med svenska regler inte bör vara generellt  
  
 mycket förmånligare.14  
  
 I praktiken sker emellertid prövningen av om ett utländskt bolag  
  
 föreligger i de flesta fall enligt andra stycket i 2 kap. 5 a § IL och  
  
 inte enligt det ovan redovisade första stycket. Enligt det andra  
  
 stycket anses som utländskt bolag alltid en utländsk juridisk person  
  
 som hör hemma och är skattskyldig till inkomstskatt i en stat med  
  
 vilken Sverige har ingått ett skatteavtal som inte är begränsat till att  
  
 omfatta vissa inkomster. Dock krävs att personen omfattas av  
  
 avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten och har hemvist  
  
 i denna stat enligt avtalet. I de fall där det finns ett skatteavtal  
  
 behöver man alltså inte göra någon särskild prövning av om  
  
 beskattningen är likartad med den som gäller för svenska aktiebolag.  
  
 Bakgrunden är att det inför ingåendet av skatteavtalet har  
  
 gjorts en prövning av den skattemässiga behandlingen av juridiska  
  
 personer som enligt avtalets definition har hemvist i den andra  
  
 avtalsslutande staten. Om den skattemässiga behandlingen är sådan  
  
 att Sverige inte ansett att den utländska juridiska personen bör  
  
 betraktas som utländskt bolag har den juridiska personen undantagits  
  
 i avtalet.15  
  
 Vi anser att en första förutsättning för att skattereduktion ska  
  
 kunna beviljas vid förvärv av andelar i utländska juridiska personer  
  
 bör vara att de är att betrakta som utländska bolag.  
  
 6.7.3 Utländska bolag som omfattas  
  
 Förslag: Skattereduktion ges vid förvärv av aktier som avser ett  
  
 svenskt aktiebolag eller ett utländskt bolag som hör hemma i en  
  
 stat inom EES eller i en stat med vilken Sverige har ingått ett  
  
 skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte.  
  
 Som framgår ovan anser vi att reglerna inte ska begränsas till enbart  
  
 förvärv av aktier i svenska bolag, utan att även förvärv av andelar i  
  
 utländska bolag ska kunna berättiga till skattereduktion.  
  
 Frågan är då vilka utländska bolag som bör omfattas.  
  
 Med hänsyn till EG-rättens bestämmelser som etableringsfrihet  
  
 och fria kapitalrörelser bör skattereduktion kunna medges vid för14  
  
 Prop. 1989/90:47, s. 16 f.  
  
 15 Prop. 1989/90:47, s. 17. Se även prop. 1993/94:50, s. 273.  
  
 141 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 värv av andelar i, förutom svenska aktiebolag, utländska bolag som  
  
 hör hemma i en stat inom EES. I EES ingår de tjugosju medlemsländerna  
  
 i EU och tre länder som är anslutna till Europeiska frihandelssammanslutningen  
  
 (Efta). I EES ingår därmed staterna  
  
 Belgien, Bulgarien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, Frankrike,  
  
 Grekland, Irland, Island, Italien, Lettland, Liechtenstein, Litauen,  
  
 Luxemburg, Malta, Nederländerna, Norge, Polen, Portugal,  
  
 Rumänien, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige,  
  
 Tjeckien, Tyskland, Ungern och Österrike.  
  
 Skattereduktion bör också kunna medges för betalningar för  
  
 förvärv av andelar i ett utländskt bolag som hör hemma i en stat  
  
 med vilken Sverige har ingått ett skatteavtal som innehåller en  
  
 artikel om informationsutbyte.  
  
 6.7.4 Vissa vägledande avgöranden av EG-domstolen  
  
 Mål C-452/04 Fidium Finanz AG mot Bundesanstalt für  
  
 Finanzdienstleistungsaufsicht, REG 2006 s. I-09521  
  
 Förhållandet mellan bestämmelserna om fria kapitalrörelser och  
  
 övriga grundläggande friheter, särskilt i förhållande till tredje land,  
  
 har diskuterats i doktrinen.16 Ett i detta sammanhang viktigt avgörande  
  
 av EG-domstolen är målet C-452/04.17 Målet gällde om krav  
  
 på tillstånd för att bedriva bankrörelse eller tillhandahålla finansiella  
  
 tjänster stred mot den fria rörligheten för kapital i art. 56 i EG-fördraget.  
  
 Målet avgjordes i s.k. stor sammansättning.  
  
 Fidium Finanz var ett schweiziskt företag, som bl.a. tillhandahöll  
  
 krediter via Internet till personer bosatta i Tyskland.  
  
 Företaget hade av tyska myndigheter förbjudits att fortsätta tillhandahålla  
  
 krediter till personer bosatta i Tyskland, eftersom företaget  
  
 enligt tysk lagstiftning saknade nödvändigt förhandstillstånd  
  
 (och inte heller kunde beviljas sådant tillstånd eftersom företaget  
  
 inte hade huvudkontor eller filial i Tyskland).  
  
 16 Se t.ex. Perkins, Sullivan, Internationell beskattning, 2 uppl., Lund, 2007, s. 272 ff., dens.,  
  
 Direct Taxation in Relation to the Freedom of Establishment and the Free Movement of  
  
 Capital, Haag, Nederländerna, 2005, s. 322 ff. och s. 335 f., Clark, Escobar  Bailey, Thompson  
  
 J., EC Free Movement of Capital, Corporate Income Taxation and Third Countries: Four  
  
 Selected Issues, Alphen aan den Rijn, Nederländerna, 2008, och Ståhl  Rodriguez,  
  
 s. 139 ff.  
  
 17 Avgörandet är kommenterat av Erickson, Brown, EG-domstolens domar, Skattenytt, 2006,  
  
 s. 714 ff.  
  
 142 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 EG-domstolen konstaterade att yrkesmässig kreditgivning  
  
 utgör en tjänst i den mening som avses i art. 49 i EG-fördraget,  
  
 men också att lån och krediter utgör kapitalrörelser. Den bedrivna  
  
 verksamheten kunde således hänföras såväl till friheten att tillhandahålla  
  
 tjänster i art. 49 som till den fria rörligheten för kapital i  
  
 art. 56. EG-domstolen konstaterade att kravet på förhandstillstånd  
  
 utgjorde en inskränkning i den fria rörligheten för tjänster, men att  
  
 Fidium Finanz inte kunde åberopa denna fördragsfrihet eftersom  
  
 bolaget hörde hemma i tredje land.  
  
 EG-domstolen fann att trots bestämmelserna om fria kapitalrörelser  
  
 och fri rörlighet för tjänster är avsedda att reglera olika  
  
 situationer kan det inte uteslutas att en nationell bestämmelse i  
  
 vissa fall kan utgöra hinder mot att utöva båda dessa friheter.18  
  
 Vidare uttalade domstolen att i de fall en nationell bestämmelse kan  
  
 knytas till såväl friheten att tillhandahålla tjänster som den fria rörligheten  
  
 för kapital, ska det prövas i vilken utsträckning som  
  
 bestämmelsen påverkar utövandet av dessa friheter och dessutom om  
  
 någon av dessa friheter dominerar över den andra. Om en av friheterna  
  
 är helt underordnad den andra prövas den nationella bestämmelsen  
  
 endast mot den överordnade friheten.19 Den nationella bestämmelsen  
  
 rörande krav på förhandstillstånd för att kunna bevilja  
  
 krediter ansågs av domstolen ha en avgörande inverkan på utövandet  
  
 av friheten att tillhandahålla tjänster och dess begränsande  
  
 inverkan på den fria rörligheten för kapital ansågs endast vara en  
  
 oundviklig konsekvens av inskränkningen av den förstnämnda friheten,  
  
 dvs. friheten att tillhandahålla tjänster. Den nationella  
  
 bestämmelsen kunde därför bara prövas mot friheten att tillhandahålla  
  
 tjänster. Denna frihet kan emellertid inte åberopas av  
  
 företag hemmahörande i tredje land.20  
  
 Mål C-102/05 Skatteverket mot A och B, REG 2007 s I-03871  
  
 Under 2007 har EG-domstolen i flera domar prövat nationella  
  
 bestämmelser om direkt beskattning i förhållande till tredje land.  
  
 När det gäller skatteregler som bara är tillämpliga i situationer  
  
 som innebär etablering, dvs. som förutsätter ett aktieinnehav  
  
 som ger innehavaren ett kontrollerande inflytande över företaget,  
  
 18 C-452/04, p. 30.  
  
 19 C-452/04, p. 34.  
  
 20 C-452/04, p. 49-50.  
  
 143 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 framgår av EG-domstolens dom i mål C-102/05 att sådana regler  
  
 ska prövas endast mot etableringsfriheten och inte mot den fria  
  
 rörligheten för kapital, eftersom reglerna huvudsakligen har inverkan  
  
 på etableringsfriheten medan deras inverkan på den fria rörligheten  
  
 för kapital endast är en oundviklig följd av att de hindrar  
  
 etableringsfriheten. Detta gäller alltså även när det är fråga om  
  
 etablering i ett tredje land, vilket innebär att bestämmelserna om  
  
 etableringsfrihet i artikel 43 i EG-fördraget  som bara gäller mot  
  
 annan medlemsstat  inte är tillämpliga.21  
  
 I C-102/05 var det fråga om tillämpningen av de svenska  
  
 bestämmelserna om löneunderlag vid beskattning av utdelning från  
  
 fåmansföretag, enligt vilka ersättningar till anställda bara får beaktas  
  
 till den del de ingår i underlaget för svenska socialavgifter eller  
  
 svensk särskild löneskatt. Vid beräkningen av löneunderlaget fick  
  
 därför inte löner till anställda vid filial i Ryssland beaktas. Detta  
  
 ansågs alltså av EG-domstolen inte strida mot fördraget, eftersom  
  
 de svenska bestämmelserna om löneunderlag hade huvudsakligen  
  
 inverkan på etableringsfriheten, som alltså inte kan åberopas i förhållande  
  
 till tredje land.22  
  
 Målen C-446/04 Test Claimants in the FII Group Litigation mot  
  
 Commissioners of Inland Revenue, REG 2006 s I-11753, och C157/05  
  
 Winfried L. Holböck mot Finanzamt Salzburg-Land, REG  
  
 2007 s. I-04051  
  
 I mål C-446/04 var det fråga om tillämpningen av det brittiska  
  
 skatteavräkningssystemet på utdelningar och rörde utdelningar från  
  
 dotterbolag i olika medlemsstater till brittiska moderbolag. Målet  
  
 avgjordes i s.k. stor sammansättning.  
  
 Mål C-157/05 gällde behandlingen av utdelningsinkomst i  
  
 Österrike från bolag i tredje land. Enligt intern lagstiftning sattes  
  
 skatten på utdelning ned om utdelningen härrörde från ett inhemskt  
  
 bolag. Detta gällde dock inte för utdelning från bolag med säte i tredje  
  
 land.  
  
 21 C-102/05 p. 26-30.  
  
 22 I mål C-524/04 Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation mot Commissioners of  
  
 Inland Revenue, REG 2007 s. I-02107, och i mål C-492/04 Lasertec Gesellschaft für  
  
 Stanzformen mbH mot Finanzamt Emmendingen, REG 2007 s. I-03775, vilka gällde de  
  
 brittiska respektive de tyska underkapitaliseringsreglerna, fann domstolen att reglerna enbart  
  
 skulle prövas mot etableringsfriheten och inte friheten för kapitalrörelser.  
  
 144 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Beträffande sådana skatteregler som är tillämpliga oavsett storleken  
  
 på aktieinnehavet, har EG-domstolen i de nämnda målen  
  
 uttalat att reglerna kan prövas mot såväl etableringsfriheten som  
  
 den fria rörligheten för kapital.23  
  
 Av domen i C-157/05 framgår att den omständigheten att det  
  
 faktiska aktieinnehavet är av betydande omfattning (två tredjedelar  
  
 av aktiekapitalet) inte innebär att bestämmelserna om fria kapitalrörelser  
  
 inte kan åberopas.24 När skattebestämmelser är tillämpliga  
  
 både i situationer som utgör etablering och situationer som inte  
  
 utgör etablering kan alltså, såvitt utredningen har funnit, en prövning  
  
 mot fördragsbestämmelserna om fria kapitalrörelser göras,  
  
 även om det i det enskilda fallet faktiskt finns ett kontrollerande  
  
 inflytande. Friheterna tillämpas därvid parallellt eller jämsides med  
  
 varandra.25  
  
 Bedömning  
  
 Den föreslagna skattereduktionen är tillämplig oavsett storleken på  
  
 aktieinnehavet. Ovan redovisad praxis från EG-domstolen talar för  
  
 att ett litet aktieinnehav kan komma att prövas mot bestämmelserna  
  
 om frihet för kapitalrörelse (även mot tredje land) i art.  
  
 56 i EG-fördraget, samtidigt som ett större aktieinnehav även kan  
  
 falla in under tillämpningsområdet för etableringsfriheten i fördragets  
  
 art. 43. Mycket talar således för att de föreslagna reglerna  
  
 ska prövas mot friheten för kapitalrörelser och därigenom även  
  
 omfatta kapitalrörelser gentemot tredje land.  
  
 Mot bakgrund härav och då vi enligt vårt uppdrag ska hålla ett  
  
 s.k. respektavstånd till EG-rätten, gör utredningen bedömningen  
  
 att skattereduktion för förvärv av vissa aktier även ska kunna medges  
  
 vid förvärv av aktier i bolag som hör hemma i stater som inte är  
  
 anslutna till EES.  
  
 Av kontrollskäl bör det enligt vår mening ställas krav på att den  
  
 stat där det aktuella bolaget hör hemma har ingått ett skatteavtal  
  
 med Sverige som innebär informationsutbyte. Mot bakgrund av att  
  
 EG:s s.k. handräckningsdirektiv26 inte gäller mellan en medlemsstat  
  
 23 C-157/05 p. 23-24 och C-446/04 p. 36, 80 och 142.  
  
 24 C-157/05 p. 31.  
  
 25 Smit  Kiekebeld, s. 41 ff., och Erickson, Brown, EG-domstolens domar, Skattenytt, 2008,  
  
 s. 392 f.  
  
 26 Rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas  
  
 behöriga myndigheter på direktbeskattningens område.  
  
 145 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 och ett tredje land, kan ett sådant krav inte anses vara för långtgående.27  
  
 6.7.5 Särskilt om investmentföretag och privatbostadsföretag  
  
 Förslagen om skatteincitament omfattar inte investmentföretag  
  
 eller privatbostadsföretag. Anledningen till detta är främst att det  
  
 redan finns särskilda beskattningsregler för dessa företag. Enligt  
  
 vår mening finns det inte något skäl att med skatteåtgärder underlätta  
  
 dessa företags kapitalanskaffning, se avsnitt 3.7. Förvärv av  
  
 aktier i investmentföretag eller privatbostadsföretag berättigar  
  
 således inte till skattereduktion.  
  
 Med privatbostadsföretag avses enligt 2 kap. 17 § IL en svensk  
  
 ekonomisk förening eller ett svenskt aktiebolag vars verksamhet  
  
 uppfyller vissa angivna krav. Av paragrafen framgår vidare att med  
  
 privatbostadsföretag avses vid tillämpningen av 46 och 47 kap. IL  
  
 (uppskov vid kapitalvinstbeskattning vid avyttring av bostäder)  
  
 också motsvarande utländsk juridisk person som hör hemma i en  
  
 stat inom EES. Vi föreslår inte att denna utvidgade definition ska  
  
 gälla även vid tillämpningen av skattereduktionsbestämmelserna.  
  
 Även med investmentföretag avses bara en svensk ekonomisk  
  
 förening eller ett svenskt aktiebolag, se 39 kap. 15 § IL.  
  
 6.8 Krav på bolaget  
  
 Förslag: Det är bara förvärv av aktier i bolag som bedriver  
  
 rörelse och som inte är marknadsnoterade som medför rätt till  
  
 skattereduktion. Villkoren om rörelse och icke-marknadsnotering  
  
 prövas utifrån förhållandena den 2 maj året efter det  
  
 beskattningsår när aktierna har betalats. Om bolaget inte börjat  
  
 bedriva rörelse vid den tidpunkten skjuts prövningen av båda  
  
 villkoren upp till den 2 maj det andra året efter det beskattningsår  
  
 när aktierna betalades. Bolaget får dock inte ha varit marknadsnoterat  
  
 vid något tillfälle mellan betalningen av aktierna och  
  
 tidpunkten för prövningen av villkoret. Har bolaget börjat  
  
 27 Se C-101/05 Skatteverket mot A, REG 2007 s. I-11531. Jfr C-451/05 Européenne et  
  
 Luxembourgeoise dinvestissements SA (ELISA) mot Directeur général des impôts och  
  
 Spencer public, REG 2007 s. I-08251.  
  
 146 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 bedriva rörelse, men därefter försatts i konkurs eller gått i  
  
 tvångslikvidation förloras inte rätten till skattereduktion.  
  
 Enligt vår uppfattning bör skattereduktion bara ges vid förvärv av  
  
 aktier i bolag som bedriver rörelse. Vi har tidigare kommit fram till  
  
 att förslagen om skattelättnader bara ska omfatta ej marknadsnoterade  
  
 bolag.  
  
 Med begreppen rörelse och marknadsnotering avses också motsvarande  
  
 utländska företeelser. För utländska bolag gäller således  
  
 att de träffas av motsvarande krav som svenska bolag.  
  
 6.8.1 Bolaget ska bedriva rörelse  
  
 Begreppet rörelse definieras i 2 kap. 24 § IL som annan näringsverksamhet  
  
 än innehav av kontanta medel, värdepapper eller liknande  
  
 tillgångar. Där anges vidare att om kontanta medel, värdepapper  
  
 eller liknande tillgångar innehas som ett led i rörelsen,  
  
 räknas innehavet dock till rörelsen.  
  
 Bolag som bara förvaltar värdepapper anses således inte bedriva  
  
 rörelse. Genom att det ställs krav på att bolaget måste bedriva  
  
 rörelse exkluderas från skattereduktion förvärv av aktier i bolag  
  
 som bara förvaltar värdepapper. Skälet till detta är att det inte är  
  
 lämpligt att med skatteincitament stimulera kapitalanskaffningen  
  
 för företag vars verksamhet uteslutande består av kapitalförvaltning.  
  
 Kravet på rörelse innebär dock att endast bolag som bedriver  
  
 ren kapitalförvaltning avgränsas bort. Förvärv av aktier i bolag som  
  
 bedriver egentlig rörelse i en liten omfattning i förhållande till den  
  
 övriga verksamheten kan alltså läggas till grund för skattereduktion.  
  
 Av förenklingsskäl ställs emellertid inte något krav på att  
  
 rörelsen måste vara av viss minsta omfattning.  
  
 Frågan om bolaget är rörelsedrivande eller inte får prövas utifrån  
  
 befintlig praxis vad gäller rörelsekravet. Vidare innebär kravet på  
  
 rörelse att sådana bolag som bedriver fastighetsförvaltning inte  
  
 exkluderas. Detta kan emellertid t.ex. få till följd att skatteincitament  
  
 ges till en individ som förvärvar aktier i ett av denne ägt bolag  
  
 som i sin tur äger den fastighet som individen själv bor i. Denna  
  
 följd av reglerna kan naturligtvis ifrågasättas, men utredningen anser att  
  
 den är ofrånkomlig om reglerna inte ska vara alltför komplicerade.  
  
 Vår utgångspunkt har varit att de regler som vi föreslår ska vara  
  
 så generella som möjligt för att eliminera risk för konkurrenssned147 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 vridningar eller avgränsningssvårigheter. Vår tanke är att skattelättnaden  
  
 ska stimulera kapitalanskaffningen i mindre företag med  
  
 minsta möjliga inblandning eller styrning från statens sida. Något  
  
 krav på verksamhetens karaktär ställs därför inte med undantag av  
  
 kravet på rörelse och att det, som framgår av avsnitt 6.7.5, inte får  
  
 vara fråga om ett investmentföretag eller ett privatbostadsföretag.  
  
 Tidpunkten för prövning av rörelsevillkoret  
  
 Vi har i avsnitt 6.4 funnit att bestämmelserna om skattereduktionen  
  
 ska föras in i inkomstskattelagen. I nämnda lag är det i regel  
  
 så att samtliga villkor för en skattereduktion eller annan förmån ska  
  
 vara uppfylla under beskattningsåret (eller vid beskattningsårets  
  
 utgång). Det kan dock ifrågasättas om en sådan ordning är den  
  
 mest ändamålsenliga för den av oss föreslagna skattereduktionen.  
  
 Antag ett en skattskyldig under december 2010 förvärvar aktier  
  
 i ett helt nybildat bolag. Rörelsen i bolaget måste då komma i gång  
  
 före årsskiftet 2010–2011 för att den skattskyldige ska ha rätt till  
  
 skattereduktion. Det kan till exempel bli så att bolaget inte kan  
  
 börja bedriva rörelse vid den tidpunkt som det var tänkt, eftersom  
  
 någon eller några av de personer som tecknat sig för aktier är sena  
  
 med betalningen och företaget därför inte får in tillräckligt med  
  
 kapital för att kunna införskaffa de inventarier som behövs för att  
  
 verksamhet ska kunna startas. Eftersom det bl.a. är kring starten  
  
 som bolagen i regel har ett särskilt stort behov av kapital, anser vi att det  
  
 vore olyckligt om utformningen av skatteincitamentet skulle leda till att  
  
 investeringar i just sådana företag undviks. Vi anser därför att prövningen  
  
 av om rörelsevillkoret är uppfyllt bör göras vid en tidpunkt  
  
 efter beskattningsårets utgång. En lämplig tidpunkt enligt vår uppfattning  
  
 är datumet för när självdeklarationen senast ska lämnas,  
  
 dvs. den 2 maj. Bolaget får då minst cirka fyra månader på sig att  
  
 komma i gång med rörelsen.  
  
 Om inte den ovannämnda tidsfristen räcker till bör den skattskyldige  
  
 ha möjlighet att i stället begära skattereduktion för det  
  
 närmast efterföljande beskattningsåret. Den skattskyldige kan därmed  
  
 skjuta upp prövningen av rörelsevillkoret ytterligare ett år.  
  
 Genom möjligheten att skjuta upp prövningen av rörelsevillkoret  
  
 elimineras enligt vår mening risken för att investeringar i helt  
  
 nybildade företag missgynnas.  
  
 148 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Vårt förslag får också den konsekvensen att förvärv av aktier i  
  
 ett bolag som vid tidpunkten för betalningen enbart bedriver kapitalförvaltning,  
  
 men som byter verksamhet och i stället börjar  
  
 bedriva rörelse, medför rätt till skattereduktion. Detta gäller under  
  
 förutsättning att rörelse bedrivs den 2 maj det första eller andra  
  
 året efter det år då aktierna betalades. Dessutom måste självfallet  
  
 övriga villkor vara uppfyllda.  
  
 6.8.2 Bolaget får inte vara marknadsnoterat  
  
 För att skattereduktion ska medges måste förvärvet avse aktier i ett  
  
 icke marknadsnoterat bolag. Ett bolag bör anses vara marknadsnoterat  
  
 om någon aktie i bolaget är marknadsnoterad. Denna  
  
 definition liknar den som finns i bl.a. 42 kap. 15 a § IL (och som  
  
 tidigare fanns i de s.k. lättnadsreglerna i numera upphävda 43 kap.  
  
 IL). Vi har i avsnitt 3.6.2 diskuterat begreppet marknadsnotering  
  
 och de problem som finns kring begreppet, men har ändå stannat  
  
 vid att det bör tillämpas i våra förslag.  
  
 Vi har ovan funnit att villkoret på rörelse ska prövas med hänsyn  
  
 till förhållandena den 2 maj året efter utgången av det år för  
  
 vilket skattereduktion begärs. Frågan är om även kravet att bolaget  
  
 inte får vara marknadsnoterat ska prövas vid den tidpunkten.  
  
 Som framgår ovan gäller för de redan befintliga skattereduktionerna  
  
 som regleras i inkomstskattelagen att samtliga villkor  
  
 för en skattereduktion eller annan förmån ska vara uppfylla  
  
 under det beskattningsår som skattereduktionen medges för.  
  
 Om villkoret avseende marknadsnotering skulle prövas utifrån  
  
 förhållandena under beskattningsåret eller, kanske närmast, vid beskattningsårets  
  
 utgång, medför detta följande. Ett förvärv av aktier i ett bolag  
  
 som nyemitterat aktier, t.ex. i slutet av december 2010, och blivit  
  
 marknadsnoterat redan i början av januari 2011 kan berättiga till  
  
 skattereduktion för beskattningsåret 2010, förutsatt att aktierna  
  
 betalats under det året. En sådan utformning av reglerna skulle  
  
 således medföra att ett förvärv av aktier i ett företag som har för  
  
 avsikt att inom kort bli marknadsnoterat och som förberett en  
  
 börsintroduktion skulle kunna läggas till grund för skattereduktion.  
  
 Skattereduktionen skulle i så fall komma att gynna  
  
 investeringar i företag som i princip redan är klara för marknadsnotering  
  
 och som därför inte kan anses ha några särskilda svårig149 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 heter med att anskaffa kapital. Detta kan inte anses vara i enlighet  
  
 med syftet bakom våra direktiv.  
  
 Ytterligare en omständighet som det kan finnas skäl att beakta i  
  
 sammanhanget är att begreppet marknadsnoterad har ett brett tilllämpningsområde,  
  
 vilket innebär att aktier som omsätts på s.k.  
  
 handelsplattformar i allmänhet kan betraktas som marknadsnoterade.  
  
 Det kan vidare nämnas att det för det tidigare riskkapitalavdraget  
  
 gällde ett snävare noteringsbegrepp, som var detsamma  
  
 som gällde inom börslagstiftningen. I samband härmed bör även  
  
 nämnas att bolaget inte fick noteras inom tre år efter utgången av  
  
 det år under vilket aktierna hade förvärvats. Under treårstiden  
  
 kunde ett bolag notera sig på någon av de särskilda listor för  
  
 mindre företag som fanns vid den tiden utan att den fysiska personen  
  
 förlorade rätten till skattereduktion för förvärvet.  
  
 Mot bakgrund av den vida definitionen av begreppet marknadsnotering,  
  
 anser vi inte att det är ändamålsenligt med en så lång tidsperiod  
  
 som gällde för riskkapitalavdraget. Dessutom är en marknadsnotering  
  
 ibland målet med en expansion. Att bolaget lyckas  
  
 marknadsnotera sig innebär också att dess möjligheter att anskaffa  
  
 kapital förbättras. Vi ser därför inget skäl att ställa upp onödiga  
  
 hinder. Däremot anser vi att det är angeläget att förhindra rena  
  
 skatteplaneringsmanövrar. Skattelättnader bör inte ges för förvärv  
  
 av aktier i bolag som i princip är klara för marknadsnotering. Det  
  
 bör därför enligt vår uppfattning finnas en viss minsta tidsperiod  
  
 mellan förvärvet och prövningen av noteringsvillkoret.  
  
 Å andra sidan innebär en bestämmelse om att prövningen ska  
  
 göras med hänsyn till förhållandena den 2 maj året efter det år för  
  
 vilket skattereduktion begärs, att det i vissa fall kan gå relativt lång  
  
 tid mellan den skattskyldiges förvärv och den tidpunkt vid vilken  
  
 bolaget kan marknadsnoteras.  
  
 Om den skattskyldige har förvärvat aktierna i januari 2010 krävs  
  
 det, för att rätt till skattereduktion ska föreligga, att bolaget  
  
 bedriver rörelse och inte är marknadsnoterat den 2 maj 2011.28 Det  
  
 innebär att marknadsnotering inte kan ske inom nästan ett och ett  
  
 halvt år efter förvärvet utan att den skattskyldige förlorar sin rätt  
  
 till skattereduktion.  
  
 Det kan tilläggas att om det är så att bolaget inte har börjat  
  
 bedriva rörelse den 2 maj 2011, kan den skattskyldige begära  
  
 skattereduktion för beskattningsåret 2011 i stället. För att skattere28  
  
 Undantag föreslås dock för konkurs- och tvångslikvidationsfall, se avsnitt 6.8.3.  
  
 150 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 duktion ska beviljas krävs då att företaget bedriver rörelse och inte  
  
 är marknadsnoterat den 2 maj 2012. Prövningen kommer i det  
  
 fallet att ske nästan två och ett halvt år efter förvärvet. Möjligheten  
  
 till uppskjuten prövning av rörelsevillkoret har till syfte att underlätta  
  
 förvärv i nybildade bolag. Någon nackdel med att även prövningen  
  
 av noteringsvillkoret skjuts upp bör därför inte uppkomma  
  
 enligt vår mening. Ett bolag som inte har börjat bedriva rörelse den  
  
 2 maj bör i regel inte ha hunnit marknadsnotera sig redan ett år  
  
 senare. För att minimera möjligheterna för skatteplanering bör det  
  
 ställas krav på att bolaget inte får ha varit marknadsnoterat under  
  
 tiden mellan betalningen av aktierna och prövningen av villkoret.  
  
 Det bör också sägas att ett bolag som bildas i december 2010  
  
 och där aktierna betalas före årsskiftet kan marknadsnotera sig  
  
 redan den 3 maj 2011 utan att aktieägarna förlorar rätten till skattereduktion.  
  
 Gränsdragningseffekter av det slaget är dock, enligt vår  
  
 mening, oundvikliga.  
  
 Mot bakgrund av det ovan sagda anser vi att övervägande skäl  
  
 talar för att det bör ställas upp villkor om att bolaget inte får vara  
  
 marknadsnoterat den 2 maj året efter det beskattningsår för vilket  
  
 skattereduktion begärs. Dessutom bör bolaget inte få ha varit  
  
 marknadsnoterat vid något tillfälle mellan tidpunkten för betalningen  
  
 och den nämnda tidpunkten, dvs. den 2 maj året efter det  
  
 beskattningsår för vilket skattereduktion begärs.  
  
 6.8.3 Särskilt om konkurs och tvångslikvidation  
  
 Om ett bolag har börjat bedriva rörelse efter det att den enskilde  
  
 erlagt betalning för aktierna men försatts i konkurs senast den 2  
  
 maj året efter det år för vilket den enskilde begärt skattereduktion,  
  
 bör inte rätten till skattereduktion gå förlorad. Samma gäller vid  
  
 tvångslikvidation.  
  
 Exempel.  
  
 Ett bolag bildas i slutet av 2010 då även aktierna betalas. Den 2 maj  
  
 2011 har bolaget inte börjat bedriva rörelse, varför rätt till skattereduktion  
  
 inte föreligger för beskattningsåret 2010 (jfr 67 kap. 20 § första  
  
 stycket 1 IL). I september 2011 börjar bolaget bedriva rörelse. Redan i  
  
 januari 2012 försätts bolaget i konkurs och upplöses i april 2012, utan  
  
 att ha blivit marknadsnoterat sedan bildandet. Den enskilde får begära  
  
 skattereduktion för beskattningsåret 2011, eftersom bolaget inte hade  
  
 börjat bedriva rörelse den 2 maj 2011 (se 21 § andra meningen), men  
  
 väl före den 2 maj 2012 (20 § första stycket 2). Även om bolaget inte  
  
 151 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 hade hunnit bli upplöst genom konkurs den 2 maj 2012 hade förvärvaren  
  
 varit berättigad till skattereduktion för beskattningsåret 2011.  
  
 Det avgörande är om bolaget hade börjat bedriva rörelse innan det försattes  
  
 i konkurs vid prövningen per den 2 maj 2012. Rätten till skattereduktion  
  
 påverkas således inte av att bolaget upplösts genom konkurs.  
  
 6.9 Storleken på aktiekapitalet  
  
 Bedömning: Något krav på att aktiekapitalet måste vara av en  
  
 viss minsta storlek ställs inte.  
  
 Aktiekapitalet i privata aktiebolag måste enligt gällande lag uppgå  
  
 till minst 100 000 kr (eller motsvarande i euro).29  
  
 I syfte att stimulera företagandet i Sverige genom att underlätta  
  
 för mindre företag att starta, driva och utveckla sin verksamhet  
  
 pågår för närvarande ett arbete med att bl.a. se över frågor om storleken  
  
 på minsta tillåtna aktiekapital. I delbetänkandet Aktiekapital i  
  
 privata aktiebolag (SOU 2008:49) har Utredningen om ett enklare  
  
 aktiebolag föreslagit att kravet på lägsta tillåtna aktiekapital ska  
  
 sänkas till 50 000 kr. Mot bakgrund av Europeiska kommissionens  
  
 förslag till förordning om privata europabolag (KOM [2008] 396),  
  
 som presenterades efter att nämnda delbetänkande hade publicerats,  
  
 har Justitiedepartementet i en promemoria Minsta tillåtna  
  
 aktiekapital  kompletterande underlag (dnr Ju2008/4316/L1) föreslagit  
  
 att kravet på minsta tillåtna aktiekapital sänks till 1 kr. Med  
  
 hänsyn till de skäl som ligger bakom arbetet med att se över aktiekapitalet,  
  
 dvs. att stimulera företagandet, anser vi inte att något  
  
 annat krav på storleken på aktiekapitalet ska ställas i skattereduktionssammanhang  
  
 än vad som följer av bolagsrättsliga regler.  
  
 Enskilda som förvärvar nyemitterade aktier i ett företag som före  
  
 nyemissionen hade ett aktiekapital i enlighet med minimireglerna i  
  
 aktiebolagslagen  oavsett hur dessa närmare kommer att bestämmas  
  
  kan alltså vara berättigade till skattereduktion.  
  
 Även förvärv av aktier som getts ut vid bildandet av ett bolag  
  
 med ett så litet aktiekapital kan således läggas till grund för skattereduktion.  
  
 29 1 kap. 4-5 §§ aktiebolagslagen (2005:551).  
  
 152 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 6.10 Bolaget kan vara ägt av eller äga andra företag  
  
 Bedömning: Skattereduktion medges även vid förvärv av aktier  
  
 i ett bolag som har en eller flera juridiska personer som ägare.  
  
 Något hinder finns inte heller mot att bolaget helt eller delvis  
  
 äger ett eller flera företag.  
  
 Det förhållandet att det bolag i vilket aktier förvärvas har en eller  
  
 flera juridiska personer som ägare, bör enligt vår uppfattning inte  
  
 föranleda att den fysiska person som förvärvat aktierna diskvalificeras  
  
 från skattereduktion. Även i de fall där fysiska personer  
  
 investerar i aktier i ett bolag som har en eller flera juridiska personer  
  
 som ägare kan alltså de förvärvade aktierna läggas till grund  
  
 för skattereduktion. Detta gäller också om bolaget ägs av ett eller  
  
 flera marknadsnoterade företag. I de fall där det är fråga om ett  
  
 bolag som är helägt  eller så gott som helägt  av ett marknadsnoterat  
  
 moderföretag torde intresset av att göra nyemissioner  
  
 riktade till fysiska personer i praktiken vara mycket ringa, varför en  
  
 uteslutning av sådana företag inte skulle ha någon större praktisk  
  
 betydelse. Om bolag som till en viss, kanske mindre, del är ägda av  
  
 marknadsnoterade företag utesluts skulle det kunna medföra att  
  
 bolag som redan erhållit viss finansiering via riskkapitalbolag men  
  
 som har behov av ytterligare finansiering, vilket inte kan tillgodoses  
  
 av riskkapitalbolaget, exkluderas från det föreslagna skatteincitamentet.  
  
 Detta framstår inte som lämpligt.  
  
 Vi anser vidare att det inte finns skäl att hindra att skattereduktion  
  
 medges för förvärv av aktier i ett bolag som helt eller  
  
 delvis äger en eller flera andra juridiska personer.  
  
 Med juridiska personer avses både svenska och utländska juridiska  
  
 personer.  
  
 Ett problem med att tillåta att bolaget  helt eller delvis  är ägt  
  
 av eller äger ett eller flera företag, är att det skulle kunna medföra  
  
 risk för vissa kringgåendetransaktioner i syfte att uppnå otillbörliga  
  
 skattefördelar. Vi föreslår därför vissa spärregler, vilka tas upp  
  
 nedan, avsnitt 6.11. Någon inskränkning med hänsyn till enbart  
  
 ägarförhållandena föreslås dock inte.  
  
 153 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 6.11 Villkor  
  
 I detta avsnitt redovisar vi de villkor för skattereduktion som enligt  
  
 utredningens mening bör vara uppfyllda under en viss tid före  
  
 respektive efter betalningen av aktierna för att inte rätten till  
  
 skattereduktion ska gå förlorad.  
  
 6.11.1 Minskning av aktiekapital eller reservfond  
  
 Förslag: Den som under tiden från och med andra året före det  
  
 år då betalningen skedde till och med tredje året efter betalningsåret  
  
 tagit emot utbetalning eller annan ersättning vid  
  
 minskning av aktiekapital eller reservfond från bolaget, eller från  
  
 företag som ingår i intressegemenskap med bolaget, saknar rätt  
  
 till skattereduktion. Även utbetalningar som tagits emot av närstående  
  
 omfattas. Om det finns särskilda skäl tillämpas inte  
  
 bestämmelsen.  
  
 Som framgår av bl.a. kapitel 4 tillskjuts aktiekapitalet (bundet eget  
  
 kapital) den del av betalningen för en aktie som motsvarar aktiens  
  
 kvotvärde, medan den del av betalningen som överstiger kvotvärdet  
  
 tillskjuts överkursfonden (fritt eget kapital). Som också framgår av  
  
 nämnt kapitel finns det för det bundna kapitalet särskilda skyddsregler.  
  
 Under vissa förutsättningar kan dock aktiekapitalet sättas  
  
 ned och betalas ut till aktieägarna.  
  
 Om en person köper aktier i ett bolag och erhåller skattereduktion  
  
 för förvärvet, varefter aktiekapitalet minskas och betalas  
  
 ut till denne, åtnjuter denne en skattelättnad utan att någon ökning  
  
 av aktiekapitalet i bolaget faktiskt skett. Samma effekt uppnås om  
  
 minskningen av aktiekapitalet sker före nyemissionen och betalningen.  
  
 Enligt utredningens mening måste det finnas regler som  
  
 syftar till att skattereduktion bara medges i situationer där det sker  
  
 en faktisk kapitaltillförsel till bolaget.  
  
 För det tidigare riskkapitalavdraget gällde att skattereduktion  
  
 inte medgavs i den mån det bolag som hade gett ut aktierna inom  
  
 en viss tid efter förvärvet beslutade att sätta ned aktiekapitalet eller  
  
 154 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 reservfonden och betala ut hela eller del av nedsättningen till aktieägarna.30  
  
 Beroende på vilken teknik som används vid minskningen av  
  
 aktiekapitalet kommer en sådan utbetalning skattemässigt att  
  
 behandlas antingen som kapitalvinst eller utdelning.  
  
 Enligt 42 kap. 17 § första stycket IL behandlas som utdelning  
  
 utbetalningar till aktieägarna i samband med att ett svenskt aktiebolag  
  
 minskar aktiekapitalet eller reservfonden om minskningen  
  
 genomförs utan indragning av aktier. Av andra stycket framgår att  
  
 utbetalningar från en utländsk juridisk person vid motsvarande  
  
 förfarande också ska behandlas som utdelning. Om minskningen i  
  
 stället görs genom indragning av aktier (inlösen) framgår av praxis  
  
 att en utbetalning behandlas som kapitalvinst.31 För personer som  
  
 har s.k. kvalificerade andelar gäller däremot att vinst vid minskning  
  
 av aktiekapitalet genom indragning av aktier behandlas som utdelning,  
  
 se 57 kap. 2 § IL. Vidare kan nämnas att för personer som är  
  
 skattskyldiga för kupongskatt gäller ett utvidgat utdelningsbegrepp.32  
  
 En minskning och utbetalning av överkursfonden kommer  
  
 dock alltid att behandlas som utdelning, eftersom den omfattas av  
  
 bestämmelserna om skattskyldighet för vinstutdelning. 33  
  
 Utbetalningar vid minskning av aktiekapitalet eller reservfonden  
  
  med eller utan indragning av aktier  kommer att omfattas av det  
  
 förbud som utredningen förslår i 67 kap. 28 § första stycket 1 IL.  
  
 Om reglerna  som i det tidigare riskkapitalavdraget  avser  
  
 bolaget, innebär det att den enskildes rätt till skattereduktion blir  
  
 beroende av de åtgärder som bolaget, dvs. ett annat skattesubjekt,  
  
 vidtar. I de fall den enskilde inte haft möjlighet att påverka bolagets  
  
 beslut kan det framstå som stötande att den enskilde på grund av  
  
 bolagets beslut ska förlora sin rätt till skattereduktion. Detta var  
  
 också vad som framfördes vid utvärderingen av det tidigare riskkapitalavdraget.  
  
 Överhuvudtaget bör det, enligt vår mening, i möj30  
  
 I 1975 års aktiebolagslag fanns en skyldighet för aktiebolag att sätta av en viss del av  
  
 vinsten till en reservfond. Skyldigheten upphävdes genom att 2005 års aktiebolagslag trädde i  
  
 kraft från och med 2006. Dessutom gällde enligt 1975 års aktiebolagslag att eventuell överkursbetalning  
  
 för aktier skulle sättas av till bundet eget kapital (reservfonden och efter lagstiftning  
  
 1995, överkursfonden). Belopp som vid ikraftträdandet av 2005 års aktiebolagslag  
  
 fanns i överkurs- och reservfond tillhör dock även fortsättningsvis bundet kapital, jfr  
  
 punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (2005:556) om ändring i årsredovisningslagen  
  
 (1995:1554). Se även 20 kap. 35 och 36 §§ ABL.  
  
 31 Se RÅ 1997 ref. 43 I-II.  
  
 32 2 § kupongskattelagen (1970:624).  
  
 33 Prop. 2005/06:39, s. 32 och s. 55.  
  
 155 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 ligaste mån undvikas att den skattskyldiges rätt till skattereduktion  
  
 påverkas av vad ett annat rättssubjekt vidtar för åtgärder.  
  
 Med hänsyn till det ovan sagda föreslås att kravet i stället ställs  
  
 på den skattskyldige. Det innebär att den skattskyldige inte ska ha  
  
 rätt till skattereduktion om denne tagit emot utbetalning från  
  
 bolaget på grund av minskning av aktiekapitalet under viss tid före  
  
 och viss tid efter betalningen.  
  
 En nackdel är ett sådant krav kan fungera mindre effektivt. Det  
  
 hindrar nämligen inte att kapitalet försvinner ut från bolaget, men  
  
 regeln har en hämmande inverkan genom att aktieägare som  
  
 erhåller sådan utbetalning mister rätten till skattereduktion.  
  
 För att reglerna inte alltför lätt ska kunna kringgås bör även  
  
 utbetalningar som görs till närstående till den skattskyldige medföra  
  
 att rätten till skattereduktion går förlorad. Dessutom bör  
  
 utbetalningar från företag som är i intressegemenskap med bolaget  
  
 omfattas. Även det fallet att den skattskyldige i en situation som  
  
 nu beskrivs till förmån för annan särskilt angiven juridisk eller  
  
 fysisk person avstår sin rätt till utdelning bör medföra att rätten till  
  
 skattereduktion går förlorad. I annat fall skulle regeln kunna kringgås.  
  
 När det gäller frågan om under vilken tid förbudet ska gälla kan  
  
 till att börja med konstateras att för det tidigare riskkapitalavdraget  
  
 gällde att nedsättning av aktiekapitalet och utbetalning till aktieägarna  
  
 inte fick göras under fem år efter det förvärv som medförde  
  
 skattereduktion. Även om någon kritik mot just denna regel inte  
  
 synes ha framförts i samband med utvärderingen av riskkapitalavdraget,  
  
 anser vi att tiden bör kortas ned. Vi anser att en lämplig  
  
 tidsgräns är tre år efter det år då betalningen av aktierna ägde rum.  
  
 Vi anser dessutom att det är lämpligt att ha en tidsgräns även före  
  
 betalningen. Som vi angett tidigare uppkommer samma effekt oavsett  
  
 om minskningen av aktiekapitalet sker före eller efter nyemissionen  
  
 och betalningen. När det gäller tiden före betalningen är det  
  
 enligt utredningens mening tillräckligt att den bestäms till två år  
  
 före det år då aktierna betalades.  
  
 Bolagsrättsligt gäller att minskning av aktiekapitalet för återbetalning  
  
 till aktieägarna kan ske antingen genom att minskningsbeloppet  
  
 först sätts av till en s.k. fri fond (fritt eget kapital) och  
  
 därefter betalas ut till aktieägarna eller genom att minskningsbeloppet  
  
 direkt återbetalas. Vi anser att båda fallen bör  
  
 omfattas av det föreslagna förbudet.  
  
 156 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Inlösen kan ske mot vederlag i annat än pengar. Sådant vederlag  
  
 omfattas av föreslagen bestämmelse, eftersom den gäller utbetalning  
  
 eller annan ersättning.  
  
 Minskning av aktiekapitalet för förlusttäckning påverkar självfallet  
  
 inte den skattskyldiges rätt till skattereduktion.34 I det fallet  
  
 erhåller ju inte heller den skattskyldige eller närstående någon  
  
 utbetalning.  
  
 Även motsvarande utländska förfaranden träffas av reglerna, se  
  
 2 kap. 2 § IL.  
  
 Särskilda skäl  
  
 De föreslagna reglerna innebär att den som är berättigad till skattereduktion  
  
 i skattehänseende behandlas förmånligare än vad som  
  
 annars skulle ha varit fallet. De förmånliga reglerna tillämpas dock  
  
 inte i vissa situationer som närmast har karaktär av kringgåendeförfaranden.  
  
 Trots detta gör utredningen den bedömningen att det  
  
 kan finnas vissa situationer då det kan uppfattas som obilligt att  
  
 skattereduktionen går förlorad. Vi har därför funnit att om det  
  
 föreligger särskilda skäl bör rätt till skattereduktion finnas, trots att  
  
 aktiekapitalet eller reservfonden har minskats och utbetalning skett  
  
 till aktieägare eller närstående.  
  
 Särskilda skäl kan föreligga när en närstående till den skattskyldige  
  
 erhåller utbetalning eller annan ersättning vid minskning  
  
 av aktiekapitalet eller reservfonden i ett företag i intressegemenskap  
  
 med det bolag som den skattskyldige förvärvat aktier i.  
  
 Det bör dock i denna situation krävas att den skattskyldige kan visa  
  
 att det inte har förekommit några överföringar av medel eller tillgångar  
  
 från bolaget till företaget i intressegemenskap.  
  
 Särskilda skäl kan också föreligga när beslutet om minskning av  
  
 aktiekapitalet för återbetalning är motiverat enbart utifrån affärsmässiga  
  
 skäl. Ett exempel på detta skulle kunna vara indragning av  
  
 aktier i samband med en affärsmässigt motiverad strukturomvandling.  
  
 Även det fallet att den skattskyldige inte kunnat påverka  
  
 beslutet om minskning av aktiekapitalet genom indragning av  
  
 aktier skulle kunna utgöra särskilda skäl.  
  
 Det ska dock sägas att den omständigheten att den skattskyldige  
  
 har investerat ett belopp som är mycket större än det belopp som  
  
 34 Jfr 20 kap. 1 § ABL.  
  
 157 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 denne erhållit genom återbetalning vid minskning av aktiekapitalet,  
  
 anser utredningen däremot inte kan utgöra särskilda skäl. Den  
  
 skattskyldige har i den situationen möjligheten att avstå från att ta  
  
 emot utbetalningen eller ersättningen.  
  
 Någon uttömmande uppräkning av vilka omständigheter som  
  
 kan utgöra särskilda skäl är inte möjlig att göra.  
  
 Någon möjlighet att medge skattereduktion endast till viss del  
  
 föreslås inte med hänsyn till att reglerna ska vara enkla och lätta att  
  
 tillämpa och förutse. En möjlighet att bevilja skattereduktion med  
  
 t.ex. hälften eller en fjärdedel kan enligt vår mening antas innebära  
  
 så stora avgränsnings- och tillämpningssvårigheter att nackdelarna  
  
 överväger de eventuella fördelar som skulle kunna finnas med en  
  
 sådan lösning.  
  
 Av allmänna skatterättsliga bevisbörderegler följer att det är den  
  
 skattskyldige som ska visa att det finns särskilda skäl.  
  
 6.11.2 Värdeöverföringar eller penninglån i strid mot  
  
 aktiebolagslagen  
  
 Förslag: Skattskyldiga som under tiden från och med andra året  
  
 före det år då betalningen skedde till och med tredje året efter  
  
 betalningsåret i strid mot aktiebolagslagen (2005:551) tagit  
  
 emot värdeöverföringar, penninglån eller säkerhet från bolaget  
  
 eller från företag som ingår i intressegemenskap med bolaget  
  
 saknar rätt till skattereduktion. Även närstående omfattas. Om  
  
 särskilda skäl finns kan rätt till skattereduktion ändå finnas.  
  
 Värdeöverföringar  
  
 För det tidigare riskkapitalavdraget gällde att skattereduktion inte  
  
 medgavs i den mån bolagets egendom disponerats i strid med  
  
 12 kap. aktiebolagslagen (1975:1385). I författningskommentaren  
  
 angavs att bestämmelsen syftade till att upprätthålla femårsregeln  
  
 och att under den tiden fick inte heller otillåten vinstutdelning ha  
  
 förekommit.35  
  
 35 Prop. 1995/96:109, s. 81.  
  
 158 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Med hänsyn till att den föreslagna skattereduktionen ska vara  
  
 effektiv och inte kunna utnyttjas för att uppnå ej avsedda skattefördelar,  
  
 anser vi att rätt till skattereduktion inte ska finnas om den  
  
 sökande, eller närstående till denne, under tiden från och med två  
  
 år före det år då förvärvet skedde till och med det tre år efter  
  
 utgången av det år under vilket förvärvet skedde tar emot värdeöverföringar  
  
 från bolaget i strid mot aktiebolagslagen (2005:551,  
  
 ABL).  
  
 Med värdeöverföring avses enligt 17 kap. 1 § ABL  
  
  vinstutdelning,  
  
  förvärv av egna aktier,  
  
  minskning av aktiekapital eller reservfonden för återbetalning  
  
 till aktieägarna, och  
  
  annan affärshändelse som medför att bolagets förmögenhet  
  
 minskar och som inte har rent affärsmässig karaktär för bolaget.  
  
 Det finns vissa tillåtna former för värdeöverföring. Dessa räknas  
  
 upp i 17 kap. 2 § ABL och motsvarar i stort sett de tre första  
  
 strecksatserna ovan. Dessutom är vissa gåvor till allmännyttiga  
  
 ändamål tillåtna.  
  
 För att en värdeöverföring ska vara i enlighet med aktiebolagslagen  
  
 krävs att det efter värdeöverföringen finns kvar en viss mängd  
  
 kapital i bolaget. Detta regleras genom den s.k. beloppsspärren och  
  
 försiktighetsregeln, som båda är intagna i 17 kap. 3 § ABL.  
  
 Enligt vår mening är det rimligt att rätten till skattereduktion  
  
 går förlorad om den skattskyldige, eller närstående till denne,  
  
 erhåller värdeöverföringar i strid mot bolagsrättsliga regler. Detta  
  
 var också vad som gällde för det gamla riskkapitalavdraget.  
  
 Av den generella bestämmelsen i 2 kap. 2 § IL följer att motsvarande  
  
 utländska förfaranden omfattas av reglerna. I klargörande  
  
 syfte föreslår vi också en särskild bestämmelse av vilken framgår att  
  
 rätten till skattereduktion går förlorad om motsvarande förfarande  
  
 äger rum avseende ett utländskt bolag eller ett företag i intressegemenskap  
  
 med detta, även om förfarandet skulle vara tillåtet enligt  
  
 tillämplig utländsk lagstiftning. Detta innebär att om värdeöverföringen,  
  
 penninglånet eller ställandet av säkerhet från det  
  
 utländska företaget hade varit i strid mot bestämmelserna i aktiebolagslagen  
  
 om åtgärden hade vidtagits av ett svenskt aktiebolag, så  
  
 omfattas den av reglerna.  
  
 159 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Marknadsmässig lön från ett utländskt intresseföretag innebär  
  
 inte en värdeöverföring, eftersom lönen utgör ersättning för utförd  
  
 prestation.  
  
 Penninglån  
  
 Av 21 kap. 1 § ABL framgår att ett aktiebolag inte får lämna penninglån  
  
 till vissa personer som är närstående till bolaget (förbudet  
  
 mot närståendelån). Det kan också nämnas att bolaget har begränsade  
  
 möjligheter att lämna lån vars syfte är att låntagaren ska förvärva  
  
 aktier i bolaget eller i överordnat bolag i samma koncern  
  
 (förvärvslåneförbudet), se 21 kap. 5 och 6 §§ ABL.  
  
 Förskott på lön, utgifter och arvoden för utförande av uppdrag  
  
 för bolaget eller liknande anses inte utgöra penninglån, förutsatt att  
  
 slutreglering sker vid räkenskapsårets utgång.36 I många fall bokför  
  
 huvudägaren i ett fåmansföretag sina a conto-uttag ur företaget på  
  
 ett s.k. avräkningskonto. Sådana a conto-uttag anses i allmänhet  
  
 som förskott på lön och inte som penninglån.37 Normala varukrediter  
  
 utgör inte heller penninglån, vilket innebär att det inte  
  
 finns något hinder mot att den som ansöker om skattereduktion  
  
 eller någon till denne närstående köper varor på kredit från företaget  
  
 så länge kreditvillkoren inte är ovanligt förmånliga.38  
  
 Om låntagarens ekonomiska förhållanden vid lämnandet av  
  
 lånet inte var sådana att återbetalning kunde påräknas, betraktas  
  
 lånet som en förtäckt vinstutdelning och inte som ett förbjudet lån.  
  
 I regel torde en sådan värdeöverföring vara att anse som otillåten  
  
 och därigenom ändock omfattas av bestämmelsen.  
  
 Enligt 11 kap. 45 § IL gäller att om penninglån har lämnats i  
  
 strid med 21 kap. 1–7 §§ ABL, ska lånebeloppet tas upp som intäkt  
  
 hos låntagaren, om det inte finns synnerliga skäl mot detta.  
  
 Regeringen har i skrivelse till riksdagen den 12 februari 2009  
  
 med meddelande om kommande förslag om ändringar i reglerna  
  
 om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten  
  
 för ränta på sådana lån aviserat att reglerna om förbjudna lån ska  
  
 utvidgas till att omfatta bl.a. lån från utländska juridiska personer.  
  
 Dessutom föreslås att ränteutgifter inte ska få dras av om de är  
  
 hänförliga till sådana lån. De nya bestämmelserna föreslås träda i  
  
 36 Prop. 1973:93, s. 133.  
  
 37 Handledning för skattebetalning 2008, Skatteverket, s. 189.  
  
 38 Prop. 1973:93, s. 133, och RÅ 1984 1:90.  
  
 160 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 kraft den 1 januari 2010 och ska tillämpas från och med den 13  
  
 februari 2009.39  
  
 Enligt vår mening bör det inte finnas rätt till skattereduktion för  
  
 skattskyldiga som under tiden från och med andra året före betalningsåret  
  
 till och med tredje året efter betalningsåret i strid mot  
  
 aktiebolagslagen tagit emot penninglån från bolaget eller från företag  
  
 som ingår i intressegemenskap med bolaget. Detta är motiverat  
  
 av samma skäl som aktualiseras när den skattskyldige tagit emot en  
  
 värdeöverföring i strid mot aktiebolagslagen. Även här bör alltså  
  
 närstående till den skattskyldige omfattas.  
  
 Enligt 21 kap. 3 § ABL gäller att ställande av säkerhet för penninglån  
  
 likställs med lämnande av penninglån. Skälet till detta är att  
  
 ställande av säkerhet kan vara lika riskabelt för bolaget som ett  
  
 direkt penninglån.40 Även i vårt förslag finns det skäl att likställa  
  
 ställande av säkerhet för penninglån med penninglån. Den skattskyldige  
  
 har därför inte rätt till skattereduktion om bolaget inom  
  
 den ovan angivna tiden ställer säkerhet till förmån för ett lån som  
  
 den skattskyldige eller närstående till denne tagit.  
  
 Den generella bestämmelsen i 2 kap. 2 § IL innebär, liksom vad  
  
 gäller värdeöverföringar, att motsvarande utländska förfaranden  
  
 omfattas av reglerna. Dessutom bör det enligt vår mening tydliggöras  
  
 att den skattskyldige inte får ta emot penninglån även om  
  
 penninglånet inte strider mot i bolagets hemviststat gällande lagstiftning.  
  
 Detta innebär att skattskyldiga som lånar pengar från  
  
 bolag som hör hemma i en stat där det inte finns något bolagsrättsligt  
  
 låneförbud som motsvarar det som gäller enligt svenska  
  
 regler inte har rätt till skattereduktion. Detsamma gäller ställande  
  
 av säkerhet för penninglån. Det sagda framgår av den föreslagna  
  
 bestämmelsen i 67 kap. 28 § tredje stycket IL.  
  
 Särskilda skäl  
  
 Även när det gäller värdeöverföringar i strid mot aktiebolagslagen,  
  
 förbjudna lån och andra situationer som behandlas i 67 kap. 28 §  
  
 första stycket 2 IL kan det finnas situationer där särskilda skäl talar  
  
 för att skattereduktion ändock ska medges.  
  
 När det gäller förfaranden där den skattskyldige själv agerat i  
  
 strid mot aktiebolagslagen, t.ex. att ta emot förbjudna lån, är det  
  
 39 Regeringens skrivelse 2008/09:122.  
  
 40 Prop. 1973:93, s. 135.  
  
 161 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 uteslutet att tillämpa ventilen särskilda skäl. Däremot kan det  
  
 tänkas uppstå situationer där en närstående i strid mot aktiebolagslagen  
  
 tar emot en värdeöverföring som den skattskyldige inte kan  
  
 påverka och där det skulle vara oskäligt att rätten till skattereduktion  
  
 gick förlorad.  
  
 Inte heller här går det att göra någon uttömmande uppräkning  
  
 på när särskilda skäl skulle kunna anses föreligga.  
  
 Av allmänna skatterättsliga bevisbörderegler följer att det är den  
  
 skattskyldige som ska visa att förhållandena varit sådana att det  
  
 finns särskilda skäl.  
  
 6.11.3.Ersättning för aktierna från företag i intressegemenskap  
  
 med bolaget  
  
 Förslag: Om den som förvärvat aktier, eller närstående till  
  
 denne, inom tre år efter betalningsåret tar emot ersättning för  
  
 aktierna från företag som ingår i intressegemenskap med bolaget  
  
 förloras rätten till skattereduktion. Detta gäller dock inte om  
  
 det finns särskilda skäl.  
  
 Ett problem med att tillåta att bolaget  helt eller delvis  ägs av ett  
  
 eller flera företag, eller att bolaget äger andra företag, är att det  
  
 härigenom öppnas möjlighet till icke avsedda skatteförmåner.  
  
 Vi redovisar först ett exempel på hur koncernbidrag kan  
  
 användas för att uppnå en sådan förmån.  
  
 Ett moderbolag äger 100 procent av ett dotterbolag. Dotterbolaget gör  
  
 en riktad nyemission som innebär att en skattskyldig fysisk person  
  
 köper nyemitterade aktier i dotterbolaget. Efter nyemissionen äger  
  
 den skattskyldige nio procent av aktierna i dotterbolaget medan  
  
 moderbolaget äger resterande 91 procent. Därefter lämnar dotterbolaget  
  
 ett koncernbidrag till moderbolaget. Moderbolaget köper  
  
 sedan aktierna från den skattskyldige för samma belopp som den  
  
 skattskyldige köpt aktierna för och som koncernbidrag getts med. Det  
  
 som har hänt är då att den skattskyldige har fått skattereduktion utan  
  
 att något kapital tillförts bolagssfären.  
  
 En liknande effekt kan uppnås genom fusion.  
  
 Även här äger ett moderbolag 100 procent av ett dotterbolag, i vilket  
  
 en skattskyldig fysisk person köper nyemitterade aktier. Efter nyemissionen  
  
 äger den skattskyldige nio procent av aktierna i dotterbolaget.  
  
 Därefter fusioneras dotterbolaget upp i moderbolaget. Den skatt162 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 skyldige får ett kontant fusionsvederlag motsvarande vad denne köpt  
  
 aktierna för. Även i detta fall blir konsekvensen att den skattskyldige  
  
 får skattereduktion utan att något kapital tillförts bolagen.  
  
 För att hindra att skattereduktion utnyttjas genom sådana förfaranden  
  
 som nu redovisats, eller genom andra liknande förfaranden  
  
 avseende svenska eller utländska företag, anser utredningen att  
  
 rätten till skattereduktion bör gå förlorad om den skattskyldige,  
  
 eller närstående till denne, inom tre år efter det år under vilket  
  
 betalningen skedde erhåller ersättning för aktierna från företag som  
  
 ingår i intressegemenskap med bolaget. Med ersättning avses  
  
 således bl.a. fusionsvederlag.  
  
 Någon uttömmande uppräkning av i vilka fall den föreslagna  
  
 bestämmelsen kan vara tillämplig är dock inte möjlig att göra.  
  
 Särskilda skäl  
  
 Bestämmelsen bör inte tillämpas om den skattskyldige eller närstående  
  
 till denne tagit emot ersättningen och det kan visas att det  
  
 inte har skett några överföringar av medel eller tillgångar från det  
  
 bolag i vilket aktier förvärvades till det företag som lämnade ersättningen.  
  
 Det kan även tänkas uppkomma situationer där en rent affärsmässig  
  
 strukturomvandling är nödvändig och där ett fusionsvederlag  
  
 eller liknande utgår som ersättning för aktierna. Även sådana  
  
 situationer kan falla in under särskilda skäl. Enligt utredningens  
  
 mening bör det dock krävas att den skattskyldige inte kunnat  
  
 påverka beslutet.  
  
 Det ankommer på den skattskyldige att visa att det finns särskilda  
  
 skäl.  
  
 6.11.4 Utskiftning vid frivillig likvidation  
  
 Förslag: Rätten till skattereduktion går förlorad om den som  
  
 förvärvat aktier eller närstående till denne inom tre år efter  
  
 betalningsåret erhåller utskiftade tillgångar vid frivillig likvidation  
  
 från bolaget eller företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget. Detta gäller dock inte om det finns särskilda skäl.  
  
 163 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 .  
  
 Enligt aktiebolagslagen har aktieägarna möjlighet att besluta att  
  
 aktiebolaget ska upplösas genom likvidation (frivillig likvidation).  
  
 Ett sådant beslut fattas av bolagsstämman med enkel majoritet, dvs.  
  
 mer än hälften av rösterna, se 25 kap. 1–2 §§ ABL. Motiveringen till  
  
 detta är att man inte ansett att minoriteten ska kunna få igenom ett  
  
 beslut om fortsatt verksamhet mot majoritetens vilja.41  
  
 Det kan nämnas att enligt 44 kap. 7 § IL är aktier i företag som  
  
 trätt i likvidation att betrakta som avyttrade, vilket innebär att  
  
 utskiftning behandlas enligt reglerna om kapitalvinst.  
  
 För att förhindra att skattereduktionen utnyttjas för att uppnå  
  
 otillbörliga skattefördelar, och för att säkerställa att den inbetalning  
  
 som föranlett skattereduktionen innebär en faktisk ökning av kapitalet  
  
 i bolaget, bör det enligt utredningens mening finnas bestämmelser  
  
 rörande utskiftning vid frivillig likvidation. I annat fall kan  
  
 den skattskyldige erhålla skattereduktion för belopp som sedan  
  
 betalas ut till den skattskyldige utan att något annat än en högst  
  
 kortvarig kapitaltillförsel till bolaget skett. Mot den bakgrunden  
  
 föreslås att rätten till skattereduktion går förlorad om den som förvärvat  
  
 aktier, eller närstående till denne, inom tre år efter utgången  
  
 av betalningsåret erhåller tillgångar på grund av utskiftning vid frivillig  
  
 likvidation från bolaget eller från företag som ingår i intressegemenskap  
  
 med bolaget.  
  
 Vi vill betona att den föreslagna regeln endast omfattar frivillig  
  
 likvidation och inte när bolaget har en bolagsrättslig skyldighet att  
  
 gå i likvidation, dvs. tvångslikvidation.  
  
 Skyldighet att gå i likvidation finns när bolaget har gått med  
  
 sådan förlust att mer än hälften av aktiekapitalet gått förlorat och  
  
 åtgärder inte vidtagits för att aktiekapitalet ska få full täckning.  
  
 Bestämmelserna redovisas i relevanta delar i avsnitt 4.6.2.  
  
 Det kan nämnas att Utredningen om ett enklare aktiebolag (Ju  
  
 2007:15) kommer att behandla frågan om reformering eller borttagande  
  
 av bestämmelserna om tvångslikvidation i sitt slutbetänkande.42  
  
 Något förslag om att reglerna ska tas bort finns för  
  
 närvarande inte 
  
 Motsvarande utländska förfaranden omfattas också av reglerna,  
  
 se 2 kap. 2 § IL.  
  
 41 Prop. 2000/01:150, s. 31 f.  
  
 42 Jfr SOU 2008:49, s. 92.  
  
 164 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Särskilda skäl  
  
 Om det finns särskilda skäl bör rätt till skattereduktion finnas även  
  
 om utskiftning av tillgångar vid frivillig likvidation gjorts. Särskilda  
  
 skäl kan föreligga när likvidationen är föranledd av rent affärsmässiga  
  
 skäl. Ett annat särskilt skäl kan vara om den skattskyldige  
  
 blivit överröstad av de andra aktieägarna eller att värdet av vad som  
  
 utskiftats är mycket obetydligt i förhållande till det belopp varmed  
  
 aktierna har betalats.  
  
 Ett tredje särskilt skäl skulle kunna vara när det är den närstående  
  
 till den skattskyldige som erhåller utskiftade tillgångar vid  
  
 frivillig likvidation av ett företag i intressegemenskap med det  
  
 bolag som den skattskyldige förvärvat aktier i. Det krävs dock att  
  
 den skattskyldige kan visa att det inte har skett några överföringar  
  
 av medel eller tillgångar från bolaget till det utskiftande företaget.  
  
 Någon uttömmande uppräkning är inte heller i detta fall möjlig  
  
 att göra.  
  
 Det är den skattskyldige som ska visa att det finns särskilda skäl.  
  
 6.12 Vinstutdelning  
  
 Bedömning: Utredningen anser inte att det bör finnas några  
  
 särskilda begränsningsregler för vinstutdelning från bolaget.  
  
 Utredningen har övervägt behovet av att ha spärregler vad gäller  
  
 vinstutdelning från bolaget.  
  
 Vi har därvid övervägt en bestämmelse som innebär att den som  
  
 betalat aktierna, eller närstående till denne, inte inom tre år efter  
  
 utgången av betalningsåret får erhålla vinstutdelning från bolaget  
  
 eller från företag i intressegemenskap med bolaget.  
  
 Syftet med en sådan bestämmelse är att hindra att bolaget först  
  
 gör en nyemission då bolaget kräver ytterligare kapital för sin verksamhet  
  
 och sedan lämnar vinstutdelning så snart detta är möjligt. Ju  
  
 större skattereduktionen är, desto större blir behovet av att motverka  
  
 risken av att regelverket leder till att det skapas en s.k. pengamaskin.  
  
 Med den valda skattereduktionen om 20 procent, har utredningen  
  
 stannat för att fördelarna med en sådan spärregel inte överväger  
  
 de nackdelar som finns. Nackdelarna torde främst bestå i att  
  
 165 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 det föreslagna skatteincitamentet inte upplevs som tillräckligt  
  
 attraktivt.  
  
 Någon särskild spärr vad gäller vinstutdelningen föreslås således  
  
 inte.  
  
 6.13 Underlag för skattereduktion  
  
 Förslag: Underlag för skattereduktionen är betalningar för  
  
 aktier under beskattningsåret. Underlag kan också vara betalningar  
  
 under det närmast föregående beskattningsåret om  
  
 bolaget inte har börjat bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret.  
  
 I underlaget får räknas in betalningar om sammanlagt  
  
 lägst 5 000 kr och högst 500 000 kr. Vid förvärv från lagerbolagsbildare  
  
 får inte underlaget överstiga det belopp som tillförts  
  
 bolaget.  
  
 Underlaget för skattereduktionen är vad som under  
  
 beskattningsåret betalats i pengar för aktier som uppfyller  
  
 villkoren. Underlag kan också vara betalningar under det närmast  
  
 föregående beskattningsåret om bolaget inte har börjat bedriva  
  
 rörelse den 2 maj året efter det år aktierna betalades. I det fallet kan  
  
 den skattskyldige få skattereduktion för beskattningsåret närmast  
  
 efter det år då betalningen ägde rum. Detta gäller under förutsättning  
  
 att bolaget uppfyller såväl rörelsevillkoret som  
  
 noteringsvillkoret den 2 maj det andra året efter betalningsåret.  
  
 6.13.1 Beloppsgränser  
  
 Vad gäller frågan om hur stora respektive små betalningar som bör  
  
 kunna läggas till grund för skattereduktion gör vi följande överväganden.  
  
 När det gäller den övre beloppsgränsen får den inte vara så låg  
  
 att den leder till att vissa nyemissioner de facto hindras genom att  
  
 en person som uppnått beloppsgränsen väljer att antingen inte delta  
  
 i en nyemission eller att skjuta upp sin kapitalinvestering till ett  
  
 efterföljande år. Det bör också beaktas att syftet med skatteincitamentet  
  
 inte i första hand är att ge skattelättnader åt professionella  
  
 riskkapitalister. Vi har stannat för att föreslå en enligt vår  
  
 mening relativt hög beloppsgräns, 500 000 kr.  
  
 166 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Vi föreslår att den lägre beloppsgränsen ska bestämmas till 5 000  
  
 kr. Genom den låga gränsen undviker man att utesluta personer  
  
 som kanske inte har så höga inkomster men som ändå skulle vara  
  
 intresserade av att investera i ett företag. En sådan investering kan  
  
 t.ex. vara i en närstående persons aktiebolag, eller vara en anställd  
  
 som vill teckna nyemitterade aktier i bolaget. En lägsta gräns bör  
  
 finnas, eftersom varje enskild ansökan medför arbetskostnader och  
  
 andra administrationskostnader för Skatteverket. Vi har stannat för  
  
 att denna bör vara 5 000 kr.  
  
 6.13.2 Exempel på tillämpningen av bestämmelserna  
  
 I detta avsnitt tar vi upp några exempel för att illustrera de  
  
 föreslagna bestämmelserna.  
  
 Exempel 1  
  
 År 2010 förvärvar den skattskyldige aktier i ett bolag i samband med  
  
 dess bildande. Den skattskyldige betalar 300 000 kr för aktierna under  
  
 år 2010. Den 2 maj 2011 har bolaget ännu inte kommit i gång med sin  
  
 rörelse. Den skattskyldige har därför inte rätt till skattereduktion för  
  
 beskattningsåret 2010. Under hösten 2011 gör bolaget en nyemission.  
  
 Den skattskyldige köper nyemitterade aktier i bolaget för ytterligare  
  
 300 000 kr, som betalas under år 2011. Den 2 maj 2012 bedriver  
  
 bolaget rörelse och är inte marknadsnoterat. Den skattskyldige har rätt  
  
 till skattereduktion för båda aktieförvärven för beskattningsåret 2011.  
  
 Dock gäller att den del av den sammanlagda betalningen som överstiger  
  
 500 000 kr inte får räknas med. Underlaget för skattereduktion  
  
 för beskattningsåret 2011 uppgår därför till 500 000 kr. Den skattskyldige  
  
 har inte möjlighet att utnyttja den överskjutande betalningen  
  
 som underlag för en begäran om skattereduktion för beskattningsåret  
  
 2012, eftersom rörelsen hade kommit i gång den 2 maj 2012. Någon  
  
 valrätt för den enskilde finns inte i det avseendet.  
  
 Om det i stället hade varit så att bolaget hade kommit i gång med  
  
 sin rörelse den 2 maj 2011, hade den skattskyldige kunnat begära  
  
 skattereduktion för beskattningsåret 2010. Underlaget för  
  
 skattereduktion för det beskattningsåret skulle ha uppgått till 300 000  
  
 kr och underlaget för skattereduktion för beskattningsåret 2011 skulle  
  
 ha uppgått till samma belopp, dvs. 300 000 kr.  
  
 I samband med exemplet ovan kan tas upp att vi inte föreslår någon  
  
 rangordning för vad som ska räknas in i underlaget. Man skulle  
  
 kunna tänka sig att frågan om vilka aktier som ingår i underlaget i  
  
 vissa fall skulle kunna ha betydelse. Ett sådant fall skulle kunna vara  
  
 följande.  
  
 En fysisk person har 200 aktier i ett bolag. Personen  
  
 167 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 köper ytterligare 100 aktier, för vilka denne får skattereduktion. Ett  
  
 år senare säljer personen 100 aktier. Året därpå erhåller personen en  
  
 utbetalning vid minskning av aktiekapitalet. Om personen inte  
  
 längre anses äga några aktier som har legat till grund för skattereduktion,  
  
 påverkar inte utbetalningen rätten till skattereduktion.  
  
 Något krav på att aktierna måste innehas en viss tid föreslår vi inte.  
  
 Frågan om rangordning bör dock enligt vår mening uppkomma  
  
 endast i mer sällsynta fall. Vi har mot den bakgrunden avstått från  
  
 att under den begränsade tid som ställts till utredningens förfogande  
  
 närmare utreda frågan.  
  
 Exempel 2  
  
 Den skattskyldige förvärvar aktier mot kontant betalning om 200 000  
  
 kr under 2011. Aktierna har tecknats i samband med bolagets bildande.  
  
 Den 2 maj 2012 har bolaget ännu inte kommit i gång med sin rörelse.  
  
 Den skattskyldige har därför inte rätt till skattereduktion för beskattningsåret  
  
 2011. Den 2 maj 2013 bedriver bolaget rörelse och är inte  
  
 marknadsnoterat. Den skattskyldige begär skattereduktion för  
  
 beskattningsåret 2012. Underlaget för skattereduktionen för beskattningsåret  
  
 2012 är betalningen under 2011, dvs. 200 000 kr.  
  
 Exempel 3  
  
 År 2010 förvärvar den skattskyldige aktier för 2 000 kr som betalas  
  
 kontant under året. Den 2 maj 2011 har bolaget ännu inte kommit i  
  
 gång med sin rörelse. Under 2011 förvärvar den skattskyldige aktier i  
  
 bolaget mot kontant betalning för ytterligare 3 000 kr. Den skattskyldige  
  
 begär skattereduktion för beskattningsåret 2011. Underlaget  
  
 uppgår då till 5 000 kr och överstiger således den lägsta gränsen för när  
  
 skattereduktion kan tillgodoräknas.  
  
 I det fallet att aktierna förvärvas från en juridisk person, dvs. i praktiken  
  
 när aktierna förvärvas från en lagerbolagsbildare, behövs en  
  
 särskild bestämmelse så att inte en större betalning för aktierna än  
  
 vad som motsvarar vad som tillskjutits bolaget i form av betalning i  
  
 pengar för aktier tecknade vid bildandet ingår i underlaget för  
  
 skattereduktion. Denna regel föreslås bli placerad i 67 kap. 30 §  
  
 andra stycket IL.  
  
 168 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 6.13.3 Reducering av underlaget i vissa fall  
  
 Förslag: För att undvika att bestämmelserna om skattereduktion  
  
 används på ett inte avsett vis föreslås att underlaget  
  
 ska minskas med tidigare underlag för skattereduktion som  
  
 avser förvärv av aktier i bolag som ägs av bolaget eller förvärv av  
  
 aktier i bolag som genom fusion upptagits i bolaget. Däremot  
  
 ska inte mottagen utdelning minska underlaget.  
  
 Utgångspunkten vid bestämmandet av underlaget för skattereduktionen  
  
 är vad den skattskyldige under beskattningsåret  
  
 betalat i pengar för aktier. Underlaget kan också utgöras av betalningar  
  
 under det närmast föregående beskattningsåret om det bolag  
  
 i vilket aktier förvärvats inte har börjat bedriva rörelse den 2 maj  
  
 året efter det år aktierna betalades. I underlaget för ett beskattningsår  
  
 får räknas in betalningar om sammanlagt lägst 5 000 kr och  
  
 högst 500 000 kr.  
  
 För att hindra att skattereduktionen utnyttjas av enskilda för att  
  
 uppnå inte avsedda skattefördelar, krävs enligt vår mening regler  
  
 som innebär att underlaget minskas när ersättning för aktierna  
  
 erhållits i en speciell situation.  
  
 Den situation vi avser är att den skattskyldige tidigare tillgodoräknats  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier i bolag som ägs  
  
 av bolaget eller i bolag som genom fusion upptagits i bolaget.  
  
 Däremot har utredningen stannat för att inte reducera underlaget  
  
 med vad som tidigare tagits emot i form av vinstutdelning.  
  
 6.13.4 Minskning av underlaget avseende tidigare beslutad  
  
 skattereduktion  
  
 Vi har ovan funnit, se avsnitt 6.11.3, att det finns behov av att ställa  
  
 upp villkor om att den skattskyldige under en treårsperiod efter  
  
 betalningen av de aktier som föranlett skattereduktion inte får ta  
  
 emot ersättning för aktierna. Med ersättning avses bl.a. fusionsvederlag.  
  
 Vi anser emellertid att detta villkor inte täcker in alla  
  
 situationer där skattereduktionen skulle kunna utnyttjas för skatteundandragande.  
  
 Under de första tre åren finns således en spärr mot ett sådant  
  
 förfarande på så sätt att bestämmelserna i 67 kap. 29 § första  
  
 stycket 1 IL hindrar att den skattskyldige mottar fusionsvederlag  
  
 169 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 för aktierna. Efter denna spärr om tre år behövs en regel som reducerar  
  
 underlaget för skattereduktion.  
  
 Den ovan föreslagna regeln bör därför kompletteras med en  
  
 bestämmelse om att underlaget ska minskas med underlag i tidigare  
  
 beslut om skattereduktion som avser förvärv av aktier i företag som  
  
 ägs av bolaget eller förvärv av företag som genom fusion upptagits i  
  
 bolaget.  
  
 Bestämmelserna skulle kunnat ha utformas som en fullständig  
  
 och således diskvalificerande spärr, men enligt vår mening är det  
  
 tillräckligt att underlaget minskas. Skattereduktion kan alltså medges  
  
 med ett visst belopp, förutsatt att minskningsbeloppet understiger  
  
 underlaget.  
  
 Behovet av bestämmelsen kan illustreras av följande exempel.  
  
 År 2010 förvärvar den skattskyldige aktier som ges ut i samband med  
  
 bildandet av aktiebolag A. Den skattskyldige betalar 100 000 kr för  
  
 aktierna. Bolaget börjar bedriva rörelse och skattereduktion medges  
  
 för förvärvet. Den skattskyldige bildar ett annat aktiebolag, bolag B. I  
  
 sistnämnda bolag förvärvar den skattskyldige aktier för 100 000 kr.  
  
 Efter fyra år säljer den skattskyldige bolag A till bolag B för 100 000  
  
 kr. Bolag A upptas i bolag B genom fusion. Den skattskyldige har  
  
 formellt sett betalat sammanlagt 200 000 kr vid aktieförvärven i bolag  
  
 A och bolag B, men den faktiska investeringen har uppgått till endast  
  
 100 000 kr.  
  
 Motsvarande problem kan uppkomma vid förvärv av aktier i bolag  
  
 som ägs av bolaget.  
  
 Den minskning som kan bli aktuell med stöd av den föreslagna  
  
 bestämmelsen bör göras med utgångspunkt i de betalningar som  
  
 enligt beloppsgränserna kan räknas in i underlaget.  
  
 Det sagda belyses av följande exempel.  
  
 Den skattskyldige har köpt aktier för 600 000 kr i bolag A. Eftersom  
  
 det bara är betalningar om sammanlagt 500 000 kr som får räknas in i  
  
 underlaget, uppgår underlaget till 500 000 kr. Den skattskyldige har  
  
 tidigare fått skattereduktion beräknat på ett underlag på 500 000 kr för  
  
 förvärv av aktier i bolag B som ägs av bolag A. Om även den del av  
  
 betalningen som överstiger vad som får räknas in i underlaget kan  
  
 beaktas vid minskningen, kan den skattskyldige i detta fall få skattereduktion  
  
 med (0,20 x 100 000 kr =) 20 000 kr. En sådan möjlighet  
  
 anser vi inte vara lämplig. I stället bör utgångspunkten vid beräkningen  
  
 av minskningen vara det belopp som får räknas in i underlaget, dvs.  
  
 500 000 kr, och inte 600 000 kr. Någon ytterligare skattereduktion  
  
 kommer därför inte att kunna tillgodoräknas, (500 000 kr – 500 000  
  
 kr = 0 kr).  
  
 170 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Av samma skäl har vi valt att anknyta beloppsbegränsningen till  
  
 underlaget (67 kap. 30 § IL) och inte till skattereduktionens storlek  
  
 (67 kap. 31 § IL).  
  
 6.13.5 Tidigare mottagen vinstutdelning  
  
 Av Nuteks utvärdering från 1998 av riskkapitalavdraget framgår att  
  
 RSV hade uppmärksammat att skattelättnaden kunde utnyttjas på  
  
 ett sätt som inte hade avsetts vid dess införande. Detta skedde  
  
 genom att vissa bolag gjorde en utdelning av ackumulerade vinstmedel  
  
 till aktieägarna innan de beslutade om nyemission. Aktieägarna  
  
 medgavs därefter skattereduktion för de nyemitterade aktierna.  
  
 Konsekvensen blev att ägarna kunde ta ut pengar ur bolaget skattefritt  
  
 samtidigt som aktiernas anskaffningsvärde höjdes utan att bolaget i  
  
 praktiken hade tillförts något nytt kapital.  
  
 Utredningen har övervägt behovet av att ha en regel som innebär  
  
 att underlaget för skattereduktion ska reduceras med vinstutdelning  
  
 som den skattskyldige, eller närstående till honom eller  
  
 henne, mottagit från bolaget, eller från företag i intressegemenskap  
  
 med bolaget, avseende betalningsåret eller de två närmast föregående  
  
 beskattningsåren.  
  
 Som skäl för att ha en sådan bestämmelse kan anföras att skattereduktionen  
  
 har till syfte att underlätta för bolag som har behov av  
  
 att få tillgång till riskkapital, varför det kan ifrågasättas om skattereduktion  
  
 bör medges i den mån förvärvet inte innebär ett reellt  
  
 kapitaltillskott till bolaget. Vidare kan anföras att om man inte  
  
 minskar underlaget med mottagen utdelning innebär detta att  
  
 betalningen av aktierna i princip kvittas mot vinstutdelningen. Å  
  
 andra sidan kan det hävdas dels att utdelningen egentligen inte  
  
 avser avkastning på de aktier som har legat till grund för skattereduktionen,  
  
 dels att det kan finnas affärsmässiga skäl till att ett  
  
 bolag går så bra att det kan lämna vinstutdelning något eller några  
  
 år för att något år senare ha behov av att göra en nyemission för att  
  
 få in nytt kapital.  
  
 Utredningen har, med den valda skattereduktionen om 20 procent,  
  
 stannat för att inte föreslå en sådan bestämmelse, bl.a. mot  
  
 bakgrund av att det kan ha en hämmande inverkan på intresset av  
  
 att delta i nyemissioner och därigenom motverka syftet med de  
  
 föreslagna reglerna.  
  
 171 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 6.14 Skattereduktionens storlek  
  
 Förslag: Skattereduktion medges med 20 procent av underlaget,  
  
 oavsett om innehavet är kvalificerat eller okvalificerat.  
  
 Som ovan framgår, se avsnitten 6.12 och 6.13.5, har utredningen  
  
 funnit att skälen för att införa särskilda regler vad gäller vinstutdelning  
  
 från företaget före eller efter betalningen av aktierna inte  
  
 väger över skälen mot sådana regler. En förutsättning för detta  
  
 ställningstagande är att storleken på skattereduktionen inte överstiger  
  
 den skattesats som gäller vid beskattning av utdelning på  
  
 aktierna.  
  
 Om skattereduktionens storlek skulle överstiga skattesatsen vid  
  
 beskattning av utdelning på aktierna medför detta en risk för att en  
  
 s.k. pengamaskin skapas.  
  
 Det sagda kan illustreras av följande förenklade exempel, i vilket  
  
 det antas att skattereduktionen uppgår till 35 procent.  
  
 Ett bolag delar ut 100 000 kr (efter bolagsskatt).  
  
 Den fysiska personen får (efter skatt) 80 000 kr. Detta förutsätter  
  
 att skattesatsen uppgår till 20 procent (kvalificerade andelar i  
  
 fåmansföretag, under gränsbeloppet).  
  
 Bolaget gör en nyemission. Den fysiska personen förvärvar  
  
 nyemitterade aktier med 80 000 kr. Skattereduktion ges med  
  
 80 000 kr x 0,35= 28 000 kr. Ökat anskaffningsvärde på aktierna är 80 000  
  
 kr. Skattevinsten är 8 000 kr (20 000 kr – 28 000 kr).  
  
 Samtidigt har bolagets egna kapital minskat med (-100 000 kr +  
  
 80 000 kr =) 20 000 kr.  
  
 Huvudregeln är att utdelningar beskattas med 30 procent. Enligt de  
  
 s.k. 3:12-reglerna gäller emellertid att utdelningar, och kapitalvinster,  
  
 på onoterade andelar beskattas inom vissa utrymmen med  
  
 20 procent, se 42 kap. 15 a §, 57 kap. 20–21 §§ jämfört med 65 kap.  
  
 7 § IL. Dessa utrymmen får, efter de senaste årens förändringar,  
  
 anses vara mycket generöst tilltagna. 3:12-reglerna, jämte ändringarna,  
  
 i relevanta delar framgår av avsnitt 2.8. För övriga onoterade  
  
 andelar gäller att utdelningar och kapitalvinster beskattas med 25 procent.  
  
 Det skulle kunna argumenteras för att storleken på skattereduktionen  
  
 ska vara beroende av om innehavet är kvalificerat eller  
  
 ej, dvs. om beskattning kommer att ske med 20 procent eller 25  
  
 procent. Detta skulle dock komplicera systemet och dessutom inte  
  
 alltid ge ett rättvisande resultat, eftersom klassificeringen av inne172 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 havet inte behöver vara densamma vid förvärvet som vid senare  
  
 beskattning av utdelning och kapitalvinst.  
  
 Mot bakgrund av det sagda anser vi att skattereduktionen bör  
  
 vara 20 procent. Detta innebär enligt vår mening ändock en betydande  
  
 skattemässig förmån.  
  
 6.15 Förfarandefrågor  
  
 I detta avsnitt behandlar vi några frågor rörande förfarandet. Vi har  
  
 i avsnitt 6.4 funnit att begäran om skattereduktion bör göras i självdeklarationen.  
  
 Här redovisar vi bl.a. vårt förslag om vid vilken  
  
 taxering begäran om skattereduktion ska göras.  
  
 Vi behandlar också vissa andra frågor som rör tidpunkten för  
  
 när skattereduktionen kan tillgodogöras.  
  
 Vårt förslag om ansökningsförfarande vid nedsättning av kupongskatten  
  
 redovisas i avsnitt 6.19.  
  
 6.15.1 Begäran om skattereduktion ska göras vid taxeringen för  
  
 betalningsåret eller för det närmast efterföljande året  
  
 Förslag: Begäran om skattereduktion ska göras i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för det beskattningsår då aktierna har  
  
 betalats. Om det bolag i vilket aktier förvärvats inte har börjat  
  
 bedriva rörelse den 2 maj året efter det beskattningsår då  
  
 aktierna har betalats, får begäran i stället göras i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för det närmast följande beskattningsåret  
  
 efter betalningsåret.  
  
 Som framgår har vi funnit att begäran om skattereduktion ska  
  
 göras i självdeklarationen. Frågan är då vid vilken taxering denna  
  
 begäran ska göras.  
  
 Vår utgångspunkt är att det är tidpunkten för betalningen av  
  
 aktierna som ska vara styrande. Det är enligt vår mening naturligt  
  
 att skattereduktionen i första hand hänförs till det beskattningsår  
  
 när den skattskyldige har haft kostnader för aktierna. Härtill kommer  
  
 att betalningstidpunkten i regel är mer definitiv än vad tidpunkten  
  
 för förvärvet är.  
  
 När det gäller aktier i s.k. kupongbolag anses sådana förvärvade  
  
 först vid överlämnandet och när det gäller avstämningsbolag anses  
  
 173 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 förvärv ha skett när aktierna har registrerats på vederbörandes  
  
 värdepapperskonto.43 Således behöver inte betalningstidpunkten  
  
 och förvärvstidpunkten överensstämma. Den senare är som nyss  
  
 angivits dessutom beroende på om det är ett avstämningsbolag eller  
  
 inte.  
  
 När vi funnit att betalningstidpunkten ska vara avgörande har vi  
  
 också beaktat att det ibland förekommer s.k. incitamentsprogram  
  
 där anställda kan förvärva aktier med vissa förfogandeinskränkningar,  
  
 jfr den s.k. värdepappersregeln i 10 kap. 11 § första stycket  
  
 IL.44 Förekomsten av olika slag av inskränkningar i förfoganderätten  
  
 över aktier, t.ex. i form av krav på samtycke, hembudsskyldighet  
  
 eller förköpsrätt, är vanligt förekommande vid olika  
  
 slag av incitamentsprogram. I vad mån olika slag av förfogandeinskränkningar  
  
 eventuellt medför att förvärvstidpunkten senareläggs  
  
 och därvid påverkar beskattningen föranleder stundom processer.45  
  
 Mot bakgrund av det sagda är vår bedömning att den enklaste  
  
 och mest ändamålsenliga lösningen är att man knyter rätten till  
  
 skattereduktion till tidpunkten för betalningen och inte till tidpunkten  
  
 då ett civilrättsligt giltigt förvärv föreligger.  
  
 Till följd av våra slutsatser ovan föreslår vi som huvudregel att  
  
 begäran ska göras i självdeklarationen vid taxeringen för det beskattningsår  
  
 då aktierna har betalats. Skattereduktionen räknas sedan av vid  
  
 beräkningen av den slutliga skatten för betalningsåret.  
  
 Det sagda innebär att om en enskild har tecknat aktier i  
  
 december 2010 men betalat dem först i januari 2011 är han eller  
  
 hon berättigad till skattereduktion tidigast för beskattningsåret  
  
 2011. Detta gäller under förutsättning att övriga villkor för skattereduktion  
  
 är uppfyllda.  
  
 Vidare bör gälla att aktierna anses ha betalats först när full likvid  
  
 för dem erlagts.  
  
 Exempel.  
  
 500 aktier tecknas av den enskilde. Teckningskursen är 100 kr per  
  
 aktie. I december 2010 betalar den enskilde 25 000 kr och i januari  
  
 2011 betalas resterande 25 000 kr. Full betalning har då erlagts i januari  
  
 43 Begreppen kupongbolag och avstämningsbolag behandlas närmare i avsnitt 6.19.  
  
 44 Bestämmelsen infördes som en reaktion på utgången i RÅ 1986 ref. 36 (Skåne-Gripen),  
  
 som gällde en anställds förvärv till förmånligt pris (nominellt belopp) av konvertibler utfärdade  
  
 av arbetsgivaren och där Regeringsrätten fann att förvärvet inte skulle beskattas förrän  
  
 vid en framtida tidpunkt då förvärvaren fritt kunde förfoga över konvertiblerna, se prop.  
  
 1989/90:50, s. 72 ff.  
  
 45 Se t.ex. RÅ 1996 ref. 92 (skuggsparmålet), RÅ 1996 not. 290, RÅ 2002 ref. 78 och RÅ  
  
 2004 ref. 35 I-II.  
  
 174 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 2011 och begäran om skattereduktion kan först göras i självdeklarationen  
  
 vid 2012 års taxering (beskattningsåret 2011).  
  
 Vi har övervägt om den skattskyldige ska kunna dela upp en  
  
 gjord investering på så sätt att han eller hon skulle kunna begära  
  
 skattereduktion avseende olika delbelopp av investeringen för två  
  
 eller flera olika beskattningsår.  
  
 En uppdelning skulle kunna vara intressant för den skattskyldige  
  
 om denne inte kan tillgodogöra sig hela skattereduktionen  
  
 det aktuella beskattningsåret. Antag att den skattskyldige är villig  
  
 att delta i en nyemission och därvid betala 600 000 kr, vilket motsvarar  
  
 behovet av kapitaltillskott i bolaget. Eftersom skattereduktion  
  
 kan medges som högst på ett underlag om 500 000 kr kan de  
  
 föreslagna reglerna leda till att det görs två emissioner på var sin  
  
 sida om ett årsskifte.  
  
 Utredningen har gjort den bedömningen att det är nödvändigt  
  
 att ha vissa beloppsgränser för storleken på underlaget för skattereduktionen,  
  
 varför den beskrivna effekten är ofrånkomlig enligt  
  
 utredningens bedömning. Man bör här beakta att det är fråga om  
  
 att föreslå ett skatteincitament som förbättrar möjligheterna för  
  
 företag att få tillgång till riskkapital. Upp till beloppet 500 000 kr  
  
 per person och år uppfylls också detta syfte med de föreslagna  
  
 reglerna.  
  
 Vi har också övervägt om den skattskyldige själv ska kunna välja  
  
 att skjuta upp sin begäran om skattereduktion så att avräkning sker  
  
 mot slutlig skatt för något annat beskattningsår än det som förvärvet  
  
 skedde under. Att tillåta sådana förfaranden skulle kunna  
  
 vara till viss fördel för företagens kapitaltillgång genom att enskilda  
  
 då skulle ha möjlighet att investera med högre belopp än om de är  
  
 hänvisade till att utnyttja investeringen endast vid ett taxeringsår,  
  
 dvs. vid beskattningen för betalningsåret. Utredningen har dock  
  
 stannat för att sådana möjligheter skulle kunna leda till skatteplanering  
  
 på ett sätt som framstår som främmande och avvikande  
  
 inom skattesystemet. En sådan valmöjlighet ökar också kontrollbehovet  
  
 och de administrativa kostnaderna för Skatteverket. Att ha  
  
 en sådan valmöjlighet är därför inte lämpligt.  
  
 Emellertid anser vi att det finns skäl att föreslå ett undantag från  
  
 huvudregeln om att begäran om skattereduktion ska göras i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för betalningsåret. Betalningen ska  
  
 dock alltjämt vara styrande på så sätt att begäran i stället får göras  
  
 vid taxeringen för det närmast följande året efter betalningsåret.  
  
 175 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Undantagsregeln är motiverad av hänsyn till intresset av att  
  
 hindra att personer som förvärvat aktier i helt nybildade bolag  
  
 missgynnas. Undantaget innebär att om bolaget inte har börjat  
  
 bedriva rörelse den 2 maj året efter det beskattningsår då aktierna  
  
 har betalats, får begäran i stället göras i självdeklarationen vid taxeringen  
  
 för det närmast följande beskattningsåret efter betalningsåret.  
  
 Vårt resonemang i fråga om rörelsevillkoret framgår  
  
 närmare av avsnitt 6.8.1.  
  
 Exempel.  
  
 Den skattskyldige tecknar sig för aktier som ges ut i samband med  
  
 bildandet av bolaget under år 2010 då aktierna också betalas. Den 2  
  
 maj 2011 har bolaget ännu inte kommit i gång med sin rörelse. Den  
  
 skattskyldige begär inte skattereduktion för aktierna vid 2011 års  
  
 taxering, eftersom rätt till skattereduktion saknas med hänsyn till att  
  
 rörelsevillkoret inte är uppfyllt då. Den 2 maj 2012 bedriver bolaget  
  
 rörelse och uppfyller övriga villkor. Den skattskyldige begär skattereduktion  
  
 för 2012 års taxering (beskattningsåret 2011).  
  
 För rätt till skattereduktion förutsätts inte att aktierna den 2 maj  
  
 2012 fortfarande innehas av den som ursprungligen betalade dem.  
  
 Det är betalaren av aktierna som så att säga är innehavare av rätten  
  
 att begära skattereduktion, oavsett om han efter förvärvet i sin tur  
  
 har överlåtit aktierna.  
  
 6.15.2 Ändrad beräkning av skatteavdrag (jämkning)  
  
 Bedömning: Skattereduktion ska beaktas vid ändrad beräkning  
  
 av skatteavdrag (jämkning).  
  
 Som framgår ovan räknas skattereduktionen av vid beräkning av  
  
 den slutliga skatten.  
  
 Om deklarationsförfarandet kan sägas att en skattskyldig som  
  
 har kvalificerade andelar ska till självdeklarationen foga en särskild  
  
 blankett (K10). Han eller hon får då slutskattebesked i december  
  
 året efter beskattningsåret. En skattskyldig som inte har kvalificerade  
  
 andelar, men som har fått utdelning på aktier i ett onoterat  
  
 företag eller sålt sådana aktier ska foga blanketten K12 till deklarationen.  
  
 Denne får då i regel också slutskattebesked först i  
  
 december. Detta gäller alltså bara när han eller hon fått utdelning  
  
 176 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 eller sålt aktierna. Dessa personer kan således få vänta relativt länge  
  
 på att tillgodoräknas skattereduktionen.  
  
 Även för andra skattskyldiga som förvärvat aktier som kan  
  
 läggas till grund för skattereduktion kan det gå relativt lång tid  
  
 mellan tidpunkten för betalningen och tillgodoförandet av skattereduktionen.  
  
 Om aktierna förvärvas exempelvis i januari 2010 kan  
  
 den skattskyldige tillgodogöra sig skattereduktionen vid den slutliga  
  
 skatteberäkningen först cirka ett och ett halvt år senare.  
  
 Genom att ansöka om ändrad beräkning av skatteavdrag  
  
 (jämkning) enligt 8 kap. 29 § skattebetalningslagen (1997:483) kan  
  
 skattelättnaden snabbare komma den skattskyldige till godo. Den  
  
 skattskyldige kan därigenom få del av skattelättnaden samma år  
  
 som aktierna har betalats. Jämkning kan beviljas även om kraven på  
  
 bolaget inte är uppfyllda vid tidpunkten för prövningen av rätten  
  
 till jämkning. Den som beviljats jämkning men som senare visar sig  
  
 sakna rätt till skattereduktion löper risk att få kvarstående skatt.  
  
 Exempel.  
  
 Den skattskyldige förvärvar och betalar nyemitterade aktier i ett bolag  
  
 i mars 2010. I augusti 2010 beviljas efter ansökan den skattskyldige  
  
 jämkning. Den 2 maj 2011 bedriver bolaget rörelse men är marknadsnoterat.  
  
 Den skattskyldige är därför inte berättigad till skattereduktion  
  
 för beskattningsåret 2010. Detta regleras vid beräkningen av  
  
 den slutliga skatten för beskattningsåret 2010 på så sätt att den skattskyldige  
  
 får kvarstående skatt.  
  
 Något behov av att föreslå ändringar i reglerna om ändrad  
  
 beräkning av skatteavdrag finns inte.  
  
 6.15.3 Fakturamodellen  
  
 Bedömning: Fakturamodellen ska inte tillämpas vid skattereduktionen.  
  
 Regeringen har föreslagit att det gällande systemet för skattereduktion  
  
 för hushållsarbete ska ersättas av en ny ordning, den s.k.  
  
 fakturamodellen. 46 Reglerna är avsedda att träda i kraft den 1 juli  
  
 2009.  
  
 46 Prop. 2008/09:77.  
  
 177 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Den allmänna utformningen  
  
 Fakturamodellen innebär att köparen (den fysiska personen) får  
  
 skattelättnaden direkt i samband med köpet av hushållsarbetet om  
  
 köparen kommer överens med utföraren om att endast ett belopp  
  
 motsvarande halva den på fakturan angivna arbetskostnaden ska  
  
 betalas. Resterande del av arbetskostnaden utgör köparens skattelättnad  
  
 och behöver därför inte betalas av denne. Utföraren får full  
  
 betalning för sitt arbete genom att begära utbetalning av den  
  
 resterande delen från Skatteverket. I samband med att Skatteverket  
  
 gör utbetalningen till utföraren tillgodoräknas köparen preliminär  
  
 skattereduktion med motsvarande belopp. Köparen begär sedan  
  
 slutlig skattereduktion i sin självdeklaration för det aktuella  
  
 beskattningsåret. Underlaget för skattereduktionen förtrycks på  
  
 deklarationsblanketten av Skatteverket. Vid beräkningen av den  
  
 slutliga skatten kvittas den slutliga skattereduktionen mot den  
  
 preliminära skattereduktionen. Om skattereduktionen överstiger  
  
 den skatt som ska betalas uppkommer underskott (kvarstående  
  
 skatt).  
  
 Det är först när begäran görs i självdeklarationen som det sker  
  
 en prövning av om skattereduktion ska medges eller inte. Det är  
  
 köparen, som alltså är den som begär skattereduktion, som har  
  
 ansvaret för att korrekta uppgifter lämnas.  
  
 Skattereduktion kan högst beviljas med 50 000 kr under ett beskattningsår.  
  
 Någon utbetalning till utföraren görs inte om köparen redan  
  
 uppnått taket för skattereduktion.  
  
 Eftersom köparen bara behöver betala halva arbetskostnaden  
  
 och det är utföraren som ska begära utbetalning av resterande kostnad  
  
 (dvs. den preliminära skattereduktionen) innebär fakturamodellen  
  
 en viss påfrestning på utförarens likviditet och en viss  
  
 ökad administration för denne.  
  
 Rätt till skattereduktion för hushållsarbete har fysiska personer  
  
 som är obegränsat skattskyldiga eller begränsat skattskyldiga enligt  
  
 3 kap. 18 § första stycket 1 eller 2 IL, om hans eller hennes överskott  
  
 av förvärvsinkomster i Sverige och i andra länder, uteslutande  
  
 eller så gott som uteslutande, utgörs av överskott av förvärvsinkomster  
  
 i Sverige.47  
  
 47 Begränsat skattskyldiga enligt 3 kap. 18 § första stycket 1 och 2 IL är utomlands bosatta  
  
 som begärt att få sina tjänsteinkomster beskattade enligt inkomstskattelagen i stället för  
  
 enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta samt skattskyldiga  
  
 som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet för inkomster från ett fast driftställe eller  
  
 178 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Bedömning  
  
 Den föreslagna skattereduktionen för förvärv av aktier innebär att  
  
 skattereduktion kan beviljas med ett betydligt högre belopp än  
  
 50 000 kr som gäller för hushållsarbete. Det kan antas att i de flesta  
  
 fall kommer endast en investering, eller högst ett fåtal investeringar,  
  
 ligga till grund för varje enskild begäran om skattereduktion.48  
  
 Om fakturamodellen skulle tillämpas för skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier skulle det innebära att varje enskild begäran  
  
 om utbetalning skulle uppgå till ett belopp som i allra flesta fall är  
  
 många gånger högre än vid skattereduktion för hushållsarbete.  
  
 Dessutom bör det beaktas att utredningen, med hänsyn till  
  
 rätten till fria kapitalrörelser enligt artiklarna 56 och 58 i EG-fördraget,  
  
 inte föreslår någon begränsning av den personkrets som kan  
  
 omfattas av rätt till den föreslagna skattereduktionen.  
  
 Vidare skulle ett sådant system medföra ett administrativt merarbete  
  
 för företagen.  
  
 Slutligen är den omständigheten att utbetalningar kan göras med  
  
 belopp som överstiger vad personen ska tillgodoräknas vid den  
  
 slutliga skatteberäkningen i sig ägnad att väcka tveksamhet rörande  
  
 fakturamodellens lämplighet för den nu föreslagna skattereduktionen.  
  
 Sammantaget medför det ovan nämnda att riskerna för definitivt  
  
 skattebortfall framstår som betydande. Härtill kommer de ökade  
  
 administrativa kostnaderna för företagen. Enligt vår mening är fakturamodellen  
  
 på grund av dessa skäl inte lämplig när det gäller  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier.  
  
 6.15.4 Rullande skattereduktion  
  
 Bedömning: Skattereduktionen ska inte gå att rulla.  
  
 I det fall den slutliga skatten för den skattskyldige understiger vad  
  
 denne kan få som skattereduktion gäller att det överskjutande  
  
 beloppet inte tillgodoförs den skattskyldige. Den slutliga skatten  
  
 kan således inte uppgå till ett negativt belopp genom skatteen  
  
 fastighet i Sverige. Sådana personer har  till följd av gemenskapsrättslig praxis  rätt till  
  
 allmänna avdrag och grundavdrag, se 62 kap. 9 § IL och 63 kap. 2 § IL.  
  
 48 Vad gäller det tidigare riskkapitalavdraget uppgick varje investering till i genomsnitt cirka  
  
 63 000 kr, Nutek R 1998:40, s. 23.  
  
 179 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 reduktion.49 Vi har övervägt om ett visst tillgodoförande ändå  
  
 skulle kunna ske genom att den skattskyldige får spara en inte  
  
 utnyttjad skattereduktion till efterföljande år. En sådan möjlighet  
  
 till rullning kan innebära antingen  
  
 1. att det endast är sådan skattereduktion som belöper på den del  
  
 av investeringen som överstiger den övre beloppsgränsen för  
  
 investeringar per år som kan utnyttjas efterföljande beskattningsår,  
  
 eller  
  
 2. att den skattereduktion som inte kan utnyttjas ett beskattningsår,  
  
 eftersom den enskilde inte har tillräckligt med skatt att  
  
 betala så att hela skattereduktionen kan räknas av, får räknas av  
  
 vid den slutliga skatteberäkningen för efterföljande år i stället.  
  
 Alternativen kan också kombineras.  
  
 Nedan exempel illustrerar de två alternativen.  
  
 Förutsättningar för båda alternativen är att maxbeloppet för  
  
 investeringar är 500 000 kr per år, vilket innebär att skattereduktion  
  
 ges med 20 procent av maxbeloppet, dvs. högst 100 000 kr per år.  
  
 Alternativ 1  
  
 År 1:  
  
 Den enskilde köper aktier för 600 000 kr.  
  
 Den enskilde medges skattereduktion med 100 000 kr.  
  
 År 2:  
  
 Den enskilde tillgodoräknas skattereduktion med 20 000 kr, dvs. den  
  
 skattereduktion som kan beräknas på den del av investeringen som  
  
 översteg maxbeloppet år 1.  
  
 (600 000 kr – 500 000 kr [maxbeloppet för investeringar] = 100 000  
  
 kr. 100 000 kr x 20 procent = 20 000 kr.)  
  
 Alternativ 2  
  
 År 1:  
  
 Den enskilde köper aktier för 500 000 kr.  
  
 Den enskilde skulle kunna tillgodoräknas skattereduktion med högst  
  
 100 000 kr.  
  
 Den enskilde ska bara betala 50 000 kr i skatt enligt den slutliga skatteberäkningen  
  
 för år 1.  
  
 Den enskilde kan bara tillgodoräknas skattereduktion med 50 000 kr.  
  
 49 Möjligheter till kreditering på skattekontot finns dock när det gäller skattereduktion på  
  
 grund av stormen Smith, se 24 § lagen (2005:1137) om skattereduktion för virke från  
  
 stormfälld skog vid 2006-2008 års taxeringar.  
  
 180 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 År 2:  
  
 Skattereduktion tillgodoräknas med 50 000 kr, dvs. den skattereduktion  
  
 som inte kunde utnyttjas år 1.  
  
 (100 000 kr – 50 000 kr = 50 000 kr.)  
  
 Utredningens uppfattning är att en rullande skattereduktion dels  
  
 skulle vara artfrämmande, dels skulle innebära tillämpningssvårigheter.  
  
 Vi har förståelse för att det kan finnas situationer där det  
  
 skulle vara till viss fördel för enskilda investerare, och därmed även  
  
 till fördel för bolagens kapitalanskaffning, om det fanns en möjlighet  
  
 att kunna tillgodogöra sig skattereduktion för något annat  
  
 beskattningsår än betalningsåret, eller  under vissa förutsättningar  
  
  det närmast efterföljande året. Utredningen har, även med beaktande  
  
 av det nämnda förhållandet, stannat vid att det inte bör vara  
  
 tillåtet med rullning.  
  
 6.16 Utökad uppgiftsskyldighet och eftertaxering  
  
 Förslag: Det bör införas en skyldighet för den som har fått  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier att lämna uppgift om vissa  
  
 omständigheter har inträffat som medför att villkoren för  
  
 skattereduktion inte längre är uppfyllda. Det bör vara möjligt att  
  
 fatta beslut om eftertaxering på grund av sådan uppgift som har  
  
 lämnats eller skulle ha lämnats.  
  
 Som framgår ovan föreslår vi vissa villkor som måste vara uppfyllda  
  
 under de tre närmast följande åren efter det år under vilket aktierna  
  
 betalades. Villkoren innebär bl.a. att den skattskyldige eller närstående  
  
 till denne inte får erhålla vissa utbetalningar eller ta emot  
  
 andra överföringar av medel från bolaget eller från företag i  
  
 intressegemenskap med bolaget under tre år efter betalningsåret.  
  
 Eftersom föreslagna bestämmelser om skattereduktion vid förvärv  
  
 av aktier innebär en betydande förmån för den enskilde, är det rimligt  
  
 att det finns möjligheter att se till att syftet med skattereduktionen  
  
 faktiskt uppnås, dvs. att skattelättnader endast medges för  
  
 förvärv som verkligen innebär en tillförsel av kapital till bolagen.  
  
 Reglerna för skattereduktionen bör således vara effektiva.  
  
 Under året efter taxeringsåret har Skatteverket enligt 4 kap. 14 §  
  
 taxeringslagen (1990:324, TL) möjlighet att meddela ett omprövningsbeslut  
  
 som är till nackdel för den enskilde. Denna möjlighet  
  
 181 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 kommer dock inte att vara tillräcklig, eftersom villkoren i de flesta  
  
 fall kommer att omfatta även tiden efter utgången av året efter  
  
 taxeringsåret. Dessutom har den enskilde inte någon allmän  
  
 skyldighet att upplysa Skatteverket om omständigheter som  
  
 inträffat efter beskattningsårets utgång, vilket gör att det kan antas  
  
 att Skatteverket i de flesta fall inte kommer att få kännedom om de  
  
 omständigheter som innebär att rätt till skattereduktion inte längre  
  
 föreligger. I vart fall kommer uppgifterna sannolikt inte att komma  
  
 till Skatteverkets kännedom i sådan tid att Skatteverket har möjlighet  
  
 att rätta beslutet genom omprövning inom det ordinarie förfarandet  
  
 Som exempel kan tas följande.  
  
 I mars 2010 betalar den enskilde aktier i ett bolag. Den 2 maj 2011  
  
 bedriver bolaget rörelse och är inte marknadsnoterat. Den enskilde  
  
 medges skattereduktion för aktieförvärvet vid 2011 års taxering. Den  
  
 enskilde erhåller utbetalning vid minskning av aktiekapitalet i slutet av  
  
 2012. Skatteverket har möjlighet att före utgången av 2012 genom  
  
 omprövning upphäva beslutet om skattereduktion. Efter utgången av  
  
 2012 finns inte denna möjlighet för Skatteverket.  
  
 Om den enskilde i stället erhåller utbetalningen under 2013 har den  
  
 enskilde även i detta fall brutit mot villkoren för skattereduktionen  
  
 men någon omprövning inom ramen för det ordinarie förfarandet, dvs.  
  
 före utgången av året efter taxeringsåret, är överhuvudtaget inte möjlig.  
  
 Det ska också sägas att om villkoren, som i exemplen ovan, var  
  
 uppfyllda vid tiden för begäran om skattereduktion men att den  
  
 skattskyldige därefter bryter mot dem, kan Skatteverket inte rätta  
  
 beslutet genom eftertaxering enligt 4 kap. 16 § TL. Anledningen  
  
 därtill är att någon oriktig uppgift inte har lämnats i exemplen  
  
 ovan.  
  
 För att möjliggöra en effektiv skattekontroll föreslår vi därför  
  
 att den som har fått skattereduktion ska lämna uppgift om det  
  
 inträffat någon omständighet avseende denne eller närstående som  
  
 innebär att villkoren för skattereduktion inte längre är uppfyllda.  
  
 Sådan uppgift ska lämnas i självdeklarationen vid taxeringen för det  
  
 beskattningsår då sådan omständighet inträffat som utlöser uppgiftsskyldigheten.  
  
 Det blir därmed möjligt att besluta om eftertaxering  
  
 både i det fall en sådan uppgift har lämnats och i det fall  
  
 den skattskyldige underlåtit att lämna sådan uppgift när så skulle ha  
  
 skett.  
  
 182 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Den normala tidsfristen för eftertaxering gäller även i detta fall.  
  
 Det innebär att Skatteverkets beslut om eftertaxering ska meddelas  
  
 före utgången av femte året efter taxeringsåret, se 4 kap. 19 § TL.  
  
 Vad gäller skattetillägg bör de vanliga bestämmelserna i 5 kap.  
  
 TL gälla. Detta innebär att i de fall eftertaxering sker enbart på  
  
 grundval av den nu föreslagna uppgiftsskyldigheten, kommer skattetillägg  
  
 inte att kunna påföras, eftersom det inte är fråga om en oriktig  
  
 uppgift till ledning för taxeringen det aktuella taxeringsåret.  
  
 Med hänsyn till detta förhållande kan det diskuteras om det bör  
  
 införas någon annan slags avgift. Det kan härvid nämnas att för det  
  
 tidigare riskkapitalavdraget gällde att om den skattskyldige inte  
  
 uppfyllde de villkor som gällde under en tid av tre eller fem år efter  
  
 förvärvet skulle beslutet omprövas, varvid det påfördes ett särskilt  
  
 tillägg motsvarande 30 procent av det belopp varmed skattereduktionen  
  
 sattes ned. Av utvärderingen av avdraget framgår att dessa  
  
 regler möttes av omfattande kritik och att de negativt påverkade  
  
 benägenheten att ansöka om skatteincitamentet.  
  
 Mot den bakgrunden finner vi inte skäl att föreslå att det ska  
  
 införas någon avgift.  
  
 Det är enligt vår mening tillräckligt att det finns möjlighet att  
  
 genom omprövning inom det ordinarie förfarandet eller, som vi  
  
 föreslagit, genom eftertaxering rätta beslutet om skattereduktion.  
  
 6.17 EG:s statsstödsregler  
  
 Bedömning: Förslaget om en skattereduktion för fysiska personer  
  
 som förvärvar vissa aktier strider inte mot EG:s statsstödsregler.  
  
 Av artikel 87.1 i EG-fördraget framgår att det råder ett principiellt  
  
 förbud mot stöd som tillhandahålls av en medlemsstat eller med  
  
 hjälp av statliga medel och som snedvrider eller hotar att snedvrida  
  
 konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion.  
  
 Ytterligare en förutsättning för att gemenskapsreglerna om statsstöd  
  
 ska aktualiseras är att sådant stöd kan förväntas påverka handeln  
  
 mellan medlemsstaterna.  
  
 Vid prövningen av om en stödåtgärd är förbjuden läggs inte  
  
 någon vikt vid formen för stödet. Som stöd kan räknas bl.a. bidrag  
  
 och skattelättnader.  
  
 183 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 I förevarande fall är det fråga om en skattelättnad som riktar sig  
  
 till fysiska personer som köper aktier i icke marknadsnoterade  
  
 bolag. Det är således den fysiska personen som får skattelättnaden  
  
 och inte bolagen. Bolagen behöver inte vara svenska utan kan vara  
  
 hemmahörande i någon annan stat inom EES eller i en tredje stat,  
  
 förutsatt att det finns ett skatteavtal som innehåller en artikel om  
  
 informationsutbyte. Något krav på att bolaget ska ha fast driftställe  
  
 i Sverige ställs inte. Inte heller ställs något krav på bolagets storlek,  
  
 oavsett om det gäller antalet anställda eller omsättning.  
  
 Bolagen ska bedriva rörelse, vilket innebär att de inte får bedriva  
  
 enbart t.ex. värdepappersförvaltning. Förvärv av aktier i investmentföretag  
  
 eller privatbostadsföretag berättigar inte till skattereduktion.  
  
 Skälet till detta är att det i svensk lagstiftning finns särskilda  
  
 beskattningsregler för dessa företag. Det är bara svenska  
  
 företag som kan klassificeras som investmentföretag eller privatbostadsföretag  
  
 vid tillämpningen av vårt förslag.  
  
 Förutom vad ovan framgår finns det inga begränsningar avseende  
  
 vilken typ av verksamhet som bolagen ska bedriva. Det har  
  
 inte heller föreslagits att bolagen i sin tur måste göra investeringar i  
  
 Sverige. Det kan nämnas att ett sådant krav gällde enligt det tidigare  
  
 riskkapitalavdraget.  
  
 Mot bakgrund av det nu sagda anser vi att den föreslagna skattelättnaden  
  
 inte kommer i konflikt med EG:s statsstödsregler.  
  
 6.18 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Förslag: Föreslagna bestämmelser ska träda i kraft den 1 januari  
  
 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års taxering. Hänsyn  
  
 ska dock inte tas till utbetalningar eller andra överföringar enligt  
  
 föreslagna bestämmelser i 67 kap. 28 § som har tagits emot före  
  
 den 1 april 2009.  
  
 De föreslagna bestämmelserna om skattereduktion för fysiska personer  
  
 som förvärvar icke marknadsnoterade aktier syftar till att förbättra  
  
 tillgången på kapital för mindre företag. Med hänsyn härtill,  
  
 och med beaktande av det rådande läget på den finansiella marknaden,  
  
 anser vi att det är angeläget att bestämmelserna kan börja  
  
 tillämpas så snart som möjligt. Vi föreslår därför att bestäm184 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 melserna ska träda i kraft redan den 1 januari 2010 och tillämpas  
  
 första gången vid 2011 års taxering.  
  
 Vi föreslår vissa villkor som ska vara uppfyllda under två år före  
  
 det år då aktierna betalades. Dessa framgår av de föreslagna bestämmelserna  
  
 i 67 kap. 28 § IL. Vi anser dock att det är rimligt att  
  
 sådana utbetalningar eller andra överföringar som avses i nämnt  
  
 lagrum och som har tagits emot före den 1 april 2009 inte ska  
  
 påverka rätten till skattereduktion. Vi föreslår därför att det i övergångsregleringen  
  
 ska anges att vid tillämpningen av 67 kap. 28 § ska  
  
 hänsyn inte tas till utbetalningar eller andra överföringar som har  
  
 tagits emot före den 1 april 2009.  
  
 6.19 Nedsättning av kupongskatt  
  
 Som framgår ovan (avsnitt 6.5) gör vi inte någon avgränsning av  
  
 den personkrets som kan vara berättigad till skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier enligt inkomstskattelagen. Vidare anser vi att  
  
 skattereduktionen ska räknas av mot kommunal och statlig  
  
 inkomstskatt, statlig fastighetsskatt samt mot kommunal fastighetsavgift.  
  
 Vi har även funnit att skattereduktion bör medges inte  
  
 bara för förvärv av aktier i svenska aktiebolag utan också för förvärv  
  
 av andelar i utländska bolag med säte inom EES eller i en stat  
  
 med vilken det finns ett skatteavtal om informationsutbyte. Att  
  
 förvärv av aktier i utländska bolag medger rätt till skattereduktion  
  
 är motiverat av hänsyn till EG-rättsliga bestämmelser om etableringsfrihet  
  
 och fria kapitalrörelser.  
  
 Enligt vår mening kan innebörden av EG-rätten vara att avräkning  
  
 även bör kunna ske mot kupongskatt. Med hänsyn till att de  
  
 regler vi föreslår ska vara hållbara och försvarbara i ett EG-rättsligt  
  
 perspektiv, föreslår vi därför att förvärv av aktier ska kunna medföra  
  
 rätt till nedsatt kupongskatt.  
  
 Eftersom personer som är skattskyldiga i Sverige enbart till  
  
 kupongskatt inte är deklarationsskyldiga, måste det utformas särskilda  
  
 regler om förfarandet för dessa personer. Vid utformningen  
  
 av förslaget om nedsättning av kupongskatt har en utgångspunkt  
  
 varit att bestämmelserna i inkomstskattelagen och kupongskattelagen  
  
 så långt det är möjligt ska ge samma resultat. Med detta  
  
 menar vi att en obegränsat skattskyldig och en sådan begränsat  
  
 skattskyldig som inte beskattas enligt inkomstskattelagen ska  
  
 behandlas skattemässigt lika.  
  
 185 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 I avsnitt 6.19.1 redovisar vi allmänna bestämmelser om kupongskatt.  
  
 Av efterföljande avsnitt, avsnitten 6.19.2–6.19.4, framgår närmare  
  
 våra överväganden kring frågan om nedsättning av kupongskatten och  
  
 vårt förslag på hur sådana bestämmelser i kupongskattelagen kan  
  
 utformas.  
  
 6.19.1 Allmänna bestämmelser om kupongskatt  
  
 Inledningsvis ska sägas att i några av de bestämmelser i kupongskattelagen  
  
 som redovisas nedan finns hänvisningar till både aktiebolagslagen  
  
 (2005:551) och försäkringsrörelselagen (1982:713). Vi  
  
 har dock valt att utelämna hänvisningarna till försäkringsrörelselagen.  
  
 Vi tar inte heller upp vad som gäller för investeringsfonder  
  
 och vid s.k. förvaltarregistrering. Avsikten är inte att  
  
 lämna en fullständig redogörelse för bestämmelserna i kupongskattelagen  
  
 utan endast att ta upp vissa av de bestämmelser som  
  
 kan vara av intresse i sammanhanget.  
  
 Kupongskatteskyldiga personer  
  
 Kupongskatten är en definitiv källskatt. Skattskyldiga enligt  
  
 kupongskattelagen är fysiska personer som inte ska betala inkomstskatt  
  
 i Sverige för utdelning på aktier i svenska aktiebolag och i  
  
 europabolag med säte i Sverige samt på andelar i svenska investeringsfonder.  
  
 Av 4 § kupongskattelagen framgår att utdelningsberättigade  
  
 fysiska personer som är begränsat skattskyldiga i Sverige är skattskyldiga  
  
 till kupongskatt om utdelningen ej är hänförlig till  
  
 inkomst av näringsverksamhet som bedrivits från fast driftställe i  
  
 Sverige. Enligt 3 kap. 17 § IL är begränsat skattskyldiga sådana personer  
  
 som inte är obegränsat skattskyldiga. Vidare gäller enligt  
  
 3 kap. 18 § IL att begränsat skattskyldiga ska betala inkomstskatt  
  
 för inkomst av näringsverksamhet från ett fast driftställe i Sverige.  
  
 En förutsättning för att skattskyldighet till kupongskatt ska föreligga  
  
 är således att inkomsten inte beskattas enligt inkomstskattelagen.  
  
 Personer som har flyttat ut från Sverige men som på grund av  
  
 väsentlig anknytning hit anses obegränsat skattskyldiga i Sverige  
  
 och därför beskattas enligt inkomstskattelagen är således inte skatt186 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 skyldiga till kupongskatt. I vissa undantagsfall kan dock obegränsat  
  
 skattskyldiga vara skattskyldiga till kupongskatt. Det är i s.k. bulvanfall,  
  
 se 4 § tredje stycket kupongskattelagen. I de fallen kan, förutom  
  
 kupongskatt, inkomstskatt tas ut på utdelningen.  
  
 Med utdelningsberättigad avses enligt 2 § kupongskattelagen  
  
 den som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället.  
  
 Avstämningsbolag och kupongbolag  
  
 Kupongskattelagen har två skilda system för redovisning och inbetalning  
  
 av kupongskatt; ett som gäller för avstämningsbolag och ett  
  
 som gäller för övriga aktiebolag (kupongbolag).  
  
 Med avstämningsbolag avses ett aktiebolag vars bolagsordning  
  
 innehåller ett förbehåll om att bolagets aktier ska vara registrerade i  
  
 ett avstämningsregister (avstämningsförbehåll), se 1 kap 10 § ABL.  
  
 I dessa bolag förekommer inte aktiebrev, emissionsbrev och liknande  
  
 handlingar utan i stället tillämpas ett kontobaserat aktiesystem,  
  
 där aktier och andra finansiella instrument i bolaget registreras  
  
 hos en central värdepappersförvarare (till exempel VPC). För företag  
  
 som har en någorlunda regelbunden omsättning av sina aktier är det i  
  
 praktiken nödvändigt att tillämpa ett kontobaserat aktiesystem.  
  
 Avstämningsförbehållet innebär att den som på en viss fastställd  
  
 avstämningsdag är införd i aktieboken eller i s.k. särskild förteckning  
  
 är behörig att ta emot utdelning. Det är i regel värdepappersförvararen  
  
 som i praktiken verkställer utdelningen.  
  
 Enligt 2 § kupongskattelagen är utdelningstillfället för avstämningsbolag  
  
 den s.k. avstämningsdagen. Avstämningsbolagen ska till  
  
 Skatteverket redovisa utbetalad utdelning och innehållen kupongskatt  
  
 senast fyra månader efter avstämningsdagen.  
  
 För kupongbolag är utdelningstillfället den dag då utdelningen  
  
 blir tillgänglig för lyftning. Om någon dag för när utdelningen ska  
  
 bli tillgänglig för lyftning inte bestämts anses utdelningen ha blivit  
  
 tillgänglig för lyftning omedelbart efter det att beslutet om utdelning  
  
 fattats. Detsamma gäller vid beslut om utdelning i annan form  
  
 än pengar, se 3 § kupongskattelagen. Kupongbolagen ska redovisa  
  
 utbetalad utdelning även om kupongskatt inte ska betalas. Som  
  
 huvudregel ska dessa bolag redovisa uppgifter om utdelning och  
  
 eventuell kupongskatt fyra månader efter utdelningstillfället.  
  
 187 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Skattesatsen  
  
 Kupongskatt tas ut med trettio procent av utdelningen, se 5 §  
  
 kupongskattelagen. Skattesatsen för kupongskatt är nedsatt i de  
  
 flesta skatteavtal som Sverige ingått. I vissa fall är utdelningen helt  
  
 befriad från kupongskatt.  
  
 Utdelning enligt kupongskattelagen jämfört med inkomstskattelagen  
  
 Kapitalvinster som uppkommer för begränsat skattskyldiga vid  
  
 avyttring av aktier omfattas inte av kupongskattesystemet. Skattskyldighet  
  
 för kapitalvinster kan i stället föreligga enligt den s.k.  
  
 tioårsregeln i 3 kap. 19 § IL. Den bestämmelsen och vissa frågeställningar  
  
 kring dess tillämpning redovisas kortfattat i avsnitt 5.4. Vi  
  
 tar även upp bestämmelsen i avsnitt 6.19.2.  
  
 Det finns vissa skillnader mellan vad som betraktas som utdelning  
  
 enligt kupongskattelagen och vad som beskattas enligt inkomstskattelagen.  
  
 Enligt kupongskattelagen gäller att fler former av överföringar  
  
 av medel från ett bolag till aktieägare betraktas som utdelning  
  
 än enligt inkomstskattelagen.  
  
 I 2 § kupongskattelagen räknas upp vad som vid tillämpningen  
  
 av den lagen avses med utdelning. Det är fråga om  
  
  återbetalning till aktieägarna vid minskning av aktiekapitalet  
  
 eller reservfonden enligt aktiebolagslagen,  
  
  utskiftning vid bolagets likvidation enligt aktiebolagslagen,  
  
  utbetalning till aktieägare vid bolagets förvärv av egna aktier  
  
 genom ett förvärvserbjudande som har riktats till samtliga aktieägare  
  
 eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag (gäller med  
  
 vissa undantag endast publika aktiebolag),  
  
  utbetalning av fusionsvederlag till aktieägare enligt aktiebolagslagen  
  
 till den del vederlaget utgörs av annat än aktier i det  
  
 övertagande bolaget, och  
  
  utbetalning av delningsvederlag till aktieägare enligt aktiebolagslagen  
  
 till den del vederlaget utgörs av annat än aktier i de  
  
 övertagande bolagen eller till den del vederlaget utgörs av annat  
  
 än ersättning som enligt inkomstskattelagen inte ska tas upp.  
  
 Utdelning kan ske genom utbetalning i pengar eller överföring av  
  
 annan egendom.  
  
 188 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Bolagsrättsligt gäller att minskning av aktiekapitalet eller reservfonden  
  
 kan ske med eller utan indragning av aktier, se 20 kap. 2 §  
  
 ABL.  
  
 Vid tillämpningen av inkomstskattelagen gäller bl.a. att utbetalning  
  
 vid minskning av aktiekapitalet genom minskning av aktiernas  
  
 kvotvärde utan indragning av aktier eller vid minskning av reservfonden  
  
 ska behandlas som utdelning, se 42 kap. 17 § IL. Även  
  
 utbetalningar i samband med minskning av överkursfonden (fritt  
  
 eget kapital) behandlas i enlighet med bestämmelserna om vinstutdelning.  
  
 Däremot gäller vid inkomstbeskattningen att utbetalning  
  
 vid minskning av aktiekapitalet med indragning av aktier (inlösen)  
  
 behandlas som kapitalvinst. För personer som har s.k. kvalificerade  
  
 andelar i fåmansföretag gäller dock att vinst vid minskning av aktiekapitalet  
  
 genom indragning av aktier behandlas som utdelning.  
  
 Detta gäller, för de nämnda personerna, även vinst vid överlåtelse  
  
 till ett aktiebolag av aktier utgivna av bolaget (s.k. egna aktier).  
  
 Bestämmelserna är intagna i 57 kap. 2 § IL.  
  
 Enligt 44 kap. 7 § IL är aktier i företag som trätt i likvidation att  
  
 betrakta som avyttrade, vilket innebär att utskiftning behandlas  
  
 som kapitalvinst. Avyttring anses ha skett när likvidationsbeslutet  
  
 fattades. Om utskiftning skett utan att bolaget anses som upplöst  
  
 sker kapitalvinstbeskattning på sedvanligt sätt, vilket innebär att  
  
 anskaffningsutgiften får dras av.  
  
 Även aktier i företag som upplösts genom fusion eller fission  
  
 betraktas som avyttrade, se 44 kap. 8 § IL. Bestämmelserna om  
  
 framskjuten beskattning i 48 a kap. IL respektive, i vissa fall, uppskovsgrundande  
  
 andelsbyten enligt 49 kap. IL medför att någon  
  
 beskattning av de fysiska personerna inte uppkommer vid avyttringstillfället.  
  
 Vid partiell fission gäller dock att ersättning som  
  
 andelsägaren erhåller från det överlåtande företaget (och som inte  
  
 är i form av andelar i det övertagande företaget) i regel betraktas  
  
 som utdelning, se 42 kap. 16 b § IL.  
  
 Vid beräkningen av en skattepliktig kapitalvinst enligt inkomstskattelagen  
  
 får anskaffningsutgiften dras av. Skatt utgår därmed  
  
 endast på vinsten, dvs. den del av utbetalningen som överstiger  
  
 aktiernas anskaffningsutgift. Vid beräkning av omkostnadsbeloppet  
  
 för marknadsnoterade andelar finns möjlighet att använda en  
  
 schablonregel innebärande att 20 procent av ersättningen behandlas  
  
 som omkostnadsbelopp, se 48 kap. 15 § IL. Kupongskatt tas däremot  
  
 ut på bruttobeloppet, dvs. hela utbetalningen. Dock gäller,  
  
 189 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 som tidigare nämnts, att skattesatsen kan sättas ned på grund av ett  
  
 skatteavtal.  
  
 Återbetalning  
  
 Som ovan framgår uppgår kupongskatten till 30 procent av utdelningen.  
  
 Skatten ska innehållas av den som betalar ut utbetalningen,  
  
 dvs. central värdepappersförvarare eller bolaget självt. Utbetalaren  
  
 ska därvid ta hänsyn till att skattesatsen kan vara nedsatt på grund  
  
 av skatteavtal. Det relativt enkla förfarandet gör att det kan uppstå  
  
 situationer då kupongskatt tagits ut med ett för högt belopp på  
  
 grund av att utbetalaren underlåtit att beakta att skattesatsen satts  
  
 ned genom ett skatteavtal. Det kan också handla om att kupongskatt  
  
 tagits ut trots att skattskyldighet enligt kupongskattelagen  
  
 inte förelegat. I syfte att hantera sådana situationer finns det i  
  
 kupongskattelagen bestämmelser om återbetalning av innehållen  
  
 kupongskatt.  
  
 Om utdelning betalats ut efter det att kupongskatt betalats in  
  
 till Skatteverket och det visar sig att skattskyldighet inte förelåg  
  
 kan värdepappersförvararen eller bolaget begära återbetalning av  
  
 kupongskatt. Dessa bestämmelser finns i 9 och 16 §§ kupongskattelagen.  
  
 Bestämmelser om enskilds rätt att få innehållen kupongskatt  
  
 återbetalad av Skatteverket finns i 27 § kupongskattelagen.  
  
 Där anges i första stycket att rätt till återbetalning finns i de  
  
 ovannämnda situationerna, dvs. om kupongskatt har innehållits fast  
  
 skattskyldighet ej förelegat eller om kupongskatt har innehållits  
  
 med högre belopp än vad som skulle ha erlagts enligt dubbelbeskattningsavtal.  
  
 I andra stycket behandlas en rad speciella situationer, t.ex. likvidation.  
  
 Dessa bestämmelser kan anses vara hänförliga till den  
  
 skillnad som finns mellan kupongskattelagen och inkomstskattelagen  
  
 i fråga om vad som betraktas som utdelning. Som ovan framgår  
  
 är beskattningsunderlaget enligt kupongskattelagen det utbetalade  
  
 bruttobeloppet, medan anskaffningsutgiften får dras av vid  
  
 beräkningen av kapitalvinst enligt inkomstskattelagen. Bestämmelserna  
  
 om återbetalning gör det möjligt för den skattskyldige att  
  
 reducera underlaget för kupongskatt och därigenom få avdrag för  
  
 anskaffningsutgiften. Den kupongskatt som tagits ut på anskaffningsutgiften  
  
 för aktierna återbetalas därmed till den skattskyldige.  
  
 190 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Härigenom hindras att begränsat skattskyldiga aktieägare behandlas  
  
 skattemässigt sämre än obegränsat skattskyldiga.50  
  
 Av bestämmelserna i andra stycket framgår bl.a. att rätt till återbetalning  
  
 finns om en aktie har förlorat sitt värde på grund av att  
  
 bolaget har upplösts genom likvidation inom två år efter det att  
  
 utskiftningen blev tillgänglig för lyftning.  
  
 Vidare finns rätt till återbetalning vid utbetalning vid minskning  
  
 av aktiekapitalet genom indragning av aktier (inlösen) och vid s.k.  
  
 riktade återköp.  
  
 Bestämmelserna om återbetalning vid inlösen och riktade återköp  
  
 infördes med verkan från och med år 2005 till följd av ett då  
  
 pågående mål vid EG-domstolen, mål C-265/04.51  
  
 Mål C-265/04, Avery mot Skatteverket, REG 2006  
  
 s. I-00923  
  
 I avgörandet konstaterade EG-domstolen inledningsvis att för  
  
 aktieägare som är bosatta i Sverige behandlas inkomster hänförliga  
  
 till inlösen av aktier som kapitalvinst med rätt till avdrag för aktiernas  
  
 anskaffningskostnad. Inlösenlikvid som betalas till utomlands  
  
 bosatta beskattas däremot som utdelning utan rätt till avdrag för  
  
 aktiernas anskaffningskostnad, vilket har till följd att kupongskatt  
  
 tas ut på hela beloppet. Domstolen fann att en nekad avdragsrätt  
  
 för utomlands bosatta aktieägare utgjorde en restriktion av kapitalrörelserna.52  
  
 Vad gäller frågan om restriktionen kunde godtas med hänsyn till  
  
 att skillnaden i beskattningen hänförde sig till situationer som inte  
  
 var objektivt jämförbara anförde domstolen att anskaffningskostnaderna  
  
 var direkt knutna till den likvid som betalas ut vid  
  
 inlösen av aktierna, varför i landet bosatta personer respektive icke  
  
 bosatta personer i det avseendet befann sig i jämförbara situationer.  
  
 Vid sådant förhållande utgjorde kupongskattelagen en godtycklig  
  
 diskriminering av i landet inte bosatta aktieägare, då dessa personer  
  
 beskattades hårdare än i landet bosatta aktieägare, trots att de  
  
 befann sig i objektivt jämförbara situationer.53  
  
 Enligt det i förhandsavgörandet tillämpliga dubbelbeskattningsavtalet  
  
 fanns det rätt att dra av aktiernas nominella belopp  
  
 50 Prop. 2004/05:146, s. 14.  
  
 51 Prop. 2004/05:146, bet. 2004/05:SkU31 och SFS 2005:348.  
  
 52 C-265/04, p. 35.  
  
 53 C-265/04, p. 39-41.  
  
 191 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 från den skattepliktiga likvid som betalades ut vid inlösen. Enligt  
  
 avtalet beskattades återstoden med 15 procent. I Sverige bosatta  
  
 aktieägare beskattades med 30 procent på inlösenlikviden efter avdrag  
  
 för anskaffningskostnaden. Enligt domstolen måste det därför prövas  
  
 huruvida dessa regler medförde att svenska aktieägare behandlades  
  
 förmånligare än utomlands bosatta aktieägare. En sådan prövning  
  
 förutsatte kännedom om anskaffningskostnaden för aktierna och  
  
 deras nominella belopp.54 Enligt principen om kompetensfördelning  
  
 mellan EG-domstolen och de nationella domstolarna  
  
 ankommer det på de nationella domstolarna att bedöma de faktiska  
  
 omständigheterna i ett mål. EG-domstolen överlämnade därför till  
  
 den nationella domstolen att pröva om avdraget för det nominella  
  
 beloppet och den övre gränsen på 15 procent för utomlands bosatta  
  
 aktieägare ledde till att dessa behandlades lika förmånligt som i  
  
 Sverige bosatta aktieägare som hade rätt att dra av anskaffningsutgiften  
  
 och som beskattades med 30 procent.55  
  
 6.19.2 Överväganden  
  
 Av direktiven följer att vi vid utformningen av skatteregler bör  
  
 rikta särskild uppmärksamhet mot behovet av respektavstånd till  
  
 vad som kan bedömas som uthålligt och försvarbart i ett EG-rättsligt  
  
 perspektiv.  
  
 Vi har i avsnitt 6.7 funnit att mycket talar för att den av oss  
  
 föreslagna skattereduktionen för förvärv av aktier kan komma att  
  
 falla in under tillämpningsområdet för fördragsbestämmelserna om  
  
 frihet för kapitalrörelser, som även gäller i förhållande till tredje  
  
 land. I vissa fall kan även bestämmelserna om etableringsfrihet bli  
  
 tillämpliga. Vi har mot den bakgrunden funnit att investeringar i  
  
 såväl svenska som utländska bolag, i EES eller i tredje stat om det  
  
 finns ett avtal med informationsutbyte, bör kunna berättiga till  
  
 skattereduktion.  
  
 Vårt förslag om skattereduktionsbestämmelser i inkomstskattelagen  
  
 innebär i olika situationer t.ex. följande.  
  
 54 C-265/04, p. 52-53.  
  
 55 C-265/04, p. 54-55.  
  
 192 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Begränsat skattskyldig förvärvar aktier i ett svenskt bolag  
  
 En i Sverige obegränsat skattskyldig som förvärvar aktier i ett  
  
 svenskt bolag och som är skattskyldig enbart för kapitalinkomster,  
  
 t.ex. utdelning från detta eller ett annat svenskt bolag, kan tillgodogöra  
  
 sig skattelättnaden genom att, efter begäran om skattereduktion,  
  
 reducera den inkomstskatt som belöper på kapitalinkomsten.  
  
 En begränsat skattskyldig som förvärvar aktier i samma bolag som den  
  
 obegränsat skattskyldige och som också är skattskyldig i Sverige enbart  
  
 för kapitalinkomster i form av utdelning från ett svenskt bolag, men  
  
 som beskattas enligt kupongskattelagen kan inte tillgodogöra sig  
  
 skattereduktion enligt inkomstskattelagen. Detta skulle kunna leda  
  
 dels till att gränsöverskridande kapitaltransaktioner blir mindre  
  
 attraktiva, dels till att utomlands bosatta investerare avhålls från att  
  
 förvärva aktier i bolag som har hemvist i Sverige på ett sätt som har  
  
 vissa likheter med vad som var fallet i det ovan redovisade  
  
 avgörandet (mål C-265/04). Enligt vår mening talar starka skäl för  
  
 att det, liksom i det nämnda avgörandet, kan anses vara fråga om en  
  
 olikbehandling av jämförbara situationer. I denna situation är det  
  
 också enligt vår mening rimligt att skattelättnader ska kunna ges i  
  
 form av nedsättning av kupongskatt.  
  
 Begränsat skattskyldig förvärvar aktier i ett utländskt bolag  
  
 I det fall en begränsat skattskyldig som inte beskattas enligt  
  
 inkomstskattelagen förvärvar aktier i ett utländskt bolag skulle det  
  
 dock kunna ifrågasättas om det verkligen är fråga om jämförbara  
  
 situationer. Vi har ovan funnit att en i Sverige obegränsat skattskyldig  
  
 som förvärvat aktier i ett utländskt bolag, i vissa fall, bör  
  
 medges skattereduktion enligt inkomstskattelagen för förvärvet.  
  
 Det framstår som mer tveksamt om en begränsat skattskyldig som  
  
 bara är skattskyldig till kupongskatt i Sverige och som förvärvat  
  
 aktier i ett utländskt bolag befinner sig i en situation som är jämförbar  
  
 med den obegränsat skattskyldige som också förvärvat  
  
 aktier i ett utländskt bolag. Det kan vidare vara rimligt att det vid  
  
 bedömningen av frågan om en negativ särbehandling föreligger tas  
  
 hänsyn till den begränsat skattskyldiges beskattning i hemstaten,  
  
 t.ex. om någon form av skattelättnad medgetts där för aktieförvärvet.  
  
 193 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Det kan också ifrågasättas om en nedsättning av kupongskatten  
  
 är ett effektivt medel för att öka investeringsbenägenheten hos  
  
 fysiska personer. Skatteavtalens konstruktion innebär i många fall  
  
 att en nedsatt kupongskatt leder till en minskad svensk skatteintäkt  
  
 och ett motsvarande ökat skatteuttag i den utländska staten.  
  
 Sammanfattningsvis framstår det således, enligt vår mening, som  
  
 tveksamt om föreslagna skattelättnader vid förvärv av aktier även  
  
 måste omfatta kupongskattelagen.  
  
 Även om vi således hyser tveksamhet inför det nödvändiga i att  
  
 med hänsyn till EG-rätten omfatta kupongskattesystemet, stannar  
  
 vi ändå vid att föreslå att skattelättnader vid förvärv av aktier i såväl  
  
 svenska som utländska bolag bör kunna medges även i form av nedsättning  
  
 av kupongskatten. Vi har härvid lagt stor vikt vid behovet  
  
 att tillämpa ett respektavstånd till vad som är hållbart och försvarbart  
  
 i förhållande till EG-rätten.  
  
 Minskat skatteuttag  
  
 Enligt direktiven ska vi beakta risken för skattebortfall på grund av  
  
 EG-rätten.  
  
 Innehållen kupongskatt uppgick 2008 till cirka 6 miljarder kr.  
  
 Återbetalad kupongskatt uppgick samma år till cirka 600 miljoner  
  
 kr. Nettobeloppet var således cirka 5,4 miljarder kr. I detta belopp  
  
 ingår även kupongskatt på utdelningar som lämnats till juridiska  
  
 personer. Vidare ingår bl.a. skatt på utdelningar från marknadsnoterade  
  
 bolag. I de flesta fall har de utdelningar som uppgår till  
  
 stora belopp lämnats till juridiska personer. Enligt Skatteverket  
  
 uppgår, grovt räknat, antalet fysiska personer som är kupongskatteskyldiga  
  
 för utdelningar från icke marknadsnoterade bolag  
  
 till cirka 1 000 stycken per år. Det genomsnittliga beloppet kan,  
  
 även detta grovt räknat, uppskattas till cirka 30 000 kr per person.  
  
 Bestämmelserna i 3 kap. 19 § IL innebär att om en begränsat  
  
 skattskyldig förvärvar aktier i ett svenskt bolag är han eller hon  
  
 skattskyldig i Sverige för kapitalvinst vid en avyttring av aktierna.  
  
 Skattskyldigheten gäller under tio år från det att personen upphört  
  
 att vara bosatt eller stadigvarande vistas i Sverige. Kapitalvinsten vid  
  
 en avyttring under tioårsperioden kan således i det fallet i princip  
  
 beskattas i Sverige. En annan sak är att den i 3 kap. 19 § IL angivna  
  
 beskattningsrätten i de flesta skatteavtal har begränsats betydligt.  
  
 194 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Det finns också andra problem förknippade med tillämpningen av  
  
 3 kap. 19 § IL, se avsnitt 5.4.  
  
 Om den begränsat skattskyldige i stället förvärvar aktier i ett  
  
 utländskt bolag, är han eller hon inte skattskyldig i Sverige för en  
  
 eventuell kapitalvinst vid en senare avyttring (3 kap. 19 § tredje  
  
 stycket IL).  
  
 Av det ovan sagda framgår att det finns en viss risk för att  
  
 skattelättnader ges för investeringar i aktier som vid en senare  
  
 avyttring inte kommer att tas upp till beskattning i Sverige. Det  
  
 finns därför en risk för att ett definitivt skattebortfall kan uppkomma  
  
 om aktieförvärv berättigar till nedsättning av kupongskatten.  
  
 EG-domstolen har emellertid vid upprepade tillfällen förklarat  
  
 att skyddet av en stats skattebas och behovet av att hindra att  
  
 skatteintäkter förloras inte leder till att en negativ särbehandling är  
  
 att betrakta som tillåten.56 Inte heller ser vi att en negativ särbehandling  
  
 av det nu aktuella slaget skulle kunna accepteras på någon  
  
 annan rättfärdigandegrund.  
  
 Vi anser därmed att vad som nu sagts om risk för ett visst  
  
 definitivt skattebortfall inte leder till ändring av vårt tidigare ställningstagande  
  
 att möjligheter till nedsättning av kupongskatten bör  
  
 finnas. En annan fråga, som kommer att behandlas nedan, är hur  
  
 nedsättningen bör utformas, bl.a. med hänsyn till behovet av att  
  
 upprätthålla en effektiv skattekontroll.  
  
 Samordning mellan kupongskattelagen och inkomstskattelagen  
  
 Skattskyldigheten till kupongskatt är beroende av skattskyldigheten  
  
 enligt inkomstskattelagen vid utdelningstillfället.  
  
 Fysiska personer som är skattskyldiga i Sverige endast till kupongskatt  
  
 är inte deklarationsskyldiga och någon taxering av inkomsten  
  
 sker inte. Dessa personer kan därför inte begära skattelättnader för  
  
 aktieförvärv i självdeklarationen, se avsnitt 6.4. I vissa fall kan det  
  
 tänkas att en person är skattskyldig till kupongskatt för en utdelning  
  
 som blivit tillgänglig för lyftning under ett visst år samtidigt  
  
 som personen är skyldig att lämna självdeklaration på grund av  
  
 exempelvis skattskyldighet till kommunal fastighetsavgift för  
  
 samma år. I det fallet kan vidare antas att det skattelättnadsbelopp  
  
 56 Se bl.a. mål C-35/98 Arnold mot Mills, REG 2000 s.  
  
 I-04071, p. 59, och C-319/02 Petri Manninen, REG 2004 s. I-07477, p. 49.  
  
 195 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 som aktieförvärvet kan berättiga till normalt kommer att överstiga  
  
 vad personen har att betala i kommunal fastighetsavgift. Detta  
  
 innebär att aktieförvärvet kan föranleda både reducering av fastighetsavgiften  
  
 och nedsättning av kupongskatten. Samma aktieförvärv  
  
 kommer alltså att kunna läggas till grund för både skattereduktion  
  
 enligt inkomstskattelagen och nedsättning enligt kupongskattelagen.  
  
 Detta kan antas föra med sig vissa komplikationer i  
  
 administrativt hänseende och från kontrollsynpunkt. De problem  
  
 som härvid skulle kunna uppkomma för Skatteverket vid hanteringen  
  
 av ärendena eller vid kontrollen bör enligt vår bedömning gå  
  
 att lösa utan alltför omfattande merarbete.  
  
 6.19.3 Förslag  
  
 Förslag: Nedsättning av kupongskatten ska ske efter ansökan  
  
 om återbetalning.  
  
 Frågan är då hur den nedsättning av kupongskatten som vi ovan  
  
 föreslår närmare bör utformas.  
  
 Nedsättning av kupongskatten kan ske antingen direkt vid utbetalningstillfället,  
  
 s.k. direktnedsättning, eller i efterhand genom  
  
 ansökan om återbetalning. Direktnedsättning sker bl.a. i de fall  
  
 skatten till följd av ett skatteavtal ska tas ut med en lägre procentsats  
  
 än vad som följer av kupongskattelagen. En sådan lägre procentsats  
  
 ska beaktas av den som verkställer utbetalningen och innehåller  
  
 skatten, dvs. i regel värdepappersförvararen eller bolaget.  
  
 Vid införandet av de ovan redovisade bestämmelserna om återbetalning  
  
 vid inlösen och riktade återköp diskuterades om nedsättningen  
  
 av kupongskatten skulle ske genom direktnedsättning eller i  
  
 efterhand genom ansökan om återbetalning. Regeringens bedömning  
  
 var därvid att en direktnedsättning förutsatte att den som  
  
 verkställde utbetalningen och innehöll kupongskatten hade uppgifter  
  
 om vilken anskaffningskostnad varje enskild aktieägare hade  
  
 för sina aktier, vilket för bl.a. centrala värdepappersförvarare var  
  
 svårt att få in tillförlitliga uppgifter om. Dessutom ifrågasattes  
  
 lämpligheten av att ett förfarande som närmast var att jämställa  
  
 med ett skattebeslut, utövades av någon annan än Skatteverket.  
  
 Regeringen fann därför att en direktnedsättning inte framstod som  
  
 en framkomlig väg. När det gällde återbetalningsförfarandet fann  
  
 196 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 regeringen att det fanns vissa administrativa nackdelar, dels genom  
  
 att en begränsat skattskyldig måste göra sig besväret att ansöka om  
  
 återbetalning, dels genom att Skatteverket får en ökad mängd  
  
 ansökningar om återbetalning att hantera. Vidare kunde det finnas  
  
 svårigheter med att få fram uppgifter om anskaffningsvärdet. Det  
  
 administrativa merarbete, som skulle kunna uppkomma för den  
  
 begränsat skattskyldige i förhållande till vad som i samband med  
  
 deklarationen ankommer på den som är obegränsat skattskyldig,  
  
 ansågs inte kunna vara ett uttryck för godtycklig diskriminering  
  
 eller förtäckt begränsning av den fria rörligheten av kapital och därmed  
  
 inte heller strida mot EG-fördragets bestämmelser.57  
  
 De överväganden som nu redovisats är enligt vår mening alltjämt  
  
 aktuella.  
  
 Det är också att märka att det hos Skatteverket finns redan väl  
  
 inarbetade rutiner för att hantera ett återbetalningsförfarande.  
  
 Skatteverket har i dag cirka 3 500 återbetalningsärenden per år. Det  
  
 kan vidare antas att många av de kupongskatteskyldiga som kan  
  
 komma att vilja få skattelättnader för att förvärva aktier redan är  
  
 bekanta med rutinerna rörande återbetalning.  
  
 Mot bakgrund av det ovan sagda anser vi att nedsättning av  
  
 kupongskatt bör ske efter det att den skattskyldige ansökt om återbetalning.  
  
 6.19.4 Utformningen av bestämmelserna  
  
 Utgångspunkter  
  
 En utgångspunkt vid utformningen av föreslagna bestämmelser om  
  
 återbetalning av kupongskatt vid förvärv av aktier har, som inledningsvis  
  
 nämnts, varit att obegränsat skattskyldiga och begränsat  
  
 skattskyldiga ska behandlas lika vid beskattningen. En begränsat  
  
 skattskyldig, som i Sverige bara är skattskyldig till kupongskatt, ska  
  
 skattemässigt inte behandlas sämre än en obegränsat skattskyldig.  
  
 Inte heller ska den begränsat skattskyldige behandlas bättre vid  
  
 beskattningen än den obegränsat skattskyldige.  
  
 En annan utgångspunkt vid utformningen av vårt förslag har  
  
 varit att bestämmelserna bör avvika så litet som möjligt från gällande  
  
 återbetalningsbestämmelser i kupongskattelagen.  
  
 57 Prop. 2004/05:146, s. 14.  
  
 197 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 Utdelningstillfälle i stället för beskattningsår  
  
 Vårt förslag på bestämmelser i inkomstskattelagen innebär, som  
  
 huvudregel, att den som förvärvat aktier mot betalning i pengar kan  
  
 få skattelättnader om det bolag i vilket aktier förvärvats bedriver  
  
 rörelse den 2 maj året efter det beskattningsår för vilket skattereduktion  
  
 begärs. Vidare gäller att begäran ska göras i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för det beskattningsår då aktierna har slutbetalats.  
  
 Om det bolag i vilket aktier förvärvats inte har börjat  
  
 bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret, får begäran i  
  
 stället göras i självdeklarationen vid taxeringen för det närmast  
  
 följande beskattningsåret efter betalningsåret. Det är således tidpunkten  
  
 för betalningen som utgör utgångspunkt vid bestämmandet  
  
 av vilket beskattningsår som skattereduktionen ska hänföras  
  
 till. Eftersom begreppet beskattningsår inte används i  
  
 kupongskattelagen väljer vi att i stället anknyta till utdelningstillfället.  
  
 Vi föreslår därför att huvudregeln ska vara att slutbetalningen  
  
 av aktierna och utdelningstillfället ska ha ägt rum samma år. Om  
  
 det bolag i vilket aktier förvärvats inte börjat bedriva rörelse den 2  
  
 maj året efter det år då aktierna betalades, ska nedsättning i stället  
  
 göras av innehållen kupongskatt som avser utdelningstillfälle som  
  
 inträffat året efter det år aktierna betalades. Härigenom sker en  
  
 koppling till den skattepliktiga inkomsten för ett visst år på ett sätt  
  
 som påminner om vad som gäller vid begäran om skattereduktion  
  
 enligt de föreslagna bestämmelserna i inkomstskattelagen. Det är  
  
 vid utdelningstillfället som den enskilde kan anses ha fått en skattepliktig  
  
 inkomst, och det är den skatt som belöper på denna  
  
 inkomst som reduceras genom återbetalningen. På motsvarande  
  
 sätt som gäller för skattereduktionen enligt inkomstskattelagen bör  
  
 inte den enskilde själv kunna disponera över tidpunkten för tillgodoräknandet  
  
 av skattelättnaden.  
  
 Även i övriga bestämmelser hänvisar vi till utdelningstillfället  
  
 där det i förslagna bestämmelser i inkomstskattelagen hänvisats till  
  
 beskattningsåret.  
  
 198 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 Materiella förutsättningar för rätt till återbetalning och  
  
 återbetalningens storlek  
  
 De materiella förutsättningarna för rätt till återbetalning är  
  
 desamma som gäller för rätt till skattereduktion för aktieförvärv  
  
 enligt inkomstskattelagen. Detta innebär bl.a. att det inte ställs  
  
 något krav på att det bolag som aktier förvärvats i ska vara samma  
  
 bolag som har lämnat den utdelning som ansökan om återbetalning  
  
 avser. Även i detta fall är det den enskilde som ska visa att förutsättningarna  
  
 för rätt till återbetalning är uppfyllda.  
  
 Vi föreslår att bestämmelserna om skattelättnadens storlek ska  
  
 utformas på ett annat sätt än vad som gäller för föreslagna bestämmelser  
  
 i inkomstskattelagen. Någon betydelse i sak bör inte skillnaden  
  
 mellan de olika utformningarna ha. Exempel på tillämpningen  
  
 av bestämmelserna finns i författningskommentarerna.  
  
 Tidpunkt för inlämnande av ansökan om återbetalning  
  
 När det gäller förfarandet innebär vårt förslag på bestämmelser i  
  
 inkomstskattelagen att begäran ska göras i självdeklarationen vid  
  
 taxeringen för det beskattningsår då aktierna har betalats eller,  
  
 under vissa förutsättningar, för det närmast följande beskattningsåret.  
  
 Förutom en reglering av för vilket år skattelättnaden ska medges,  
  
 innebär förslaget även en reglering av vid vilken tidpunkt  
  
 begäran senast ska lämnas in. Enligt gällande bestämmelser i  
  
 kupongskattelagen ska en ansökan om återbetalning senast ha  
  
 lämnats in till Skatteverket vid utgången av det femte kalenderåret  
  
 efter utdelningstillfället. När det gäller ansökan om återbetalning  
  
 vid förvärv av aktier föreslår vi att tiden för när ansökan senast ska  
  
 ha lämnats in kortas ned så att den motsvarar vad som gäller för  
  
 avlämnande av självdeklaration. Vi föreslår också att det införs en  
  
 möjlighet att få anstånd med att lämna in ansökan på motsvarande  
  
 sätt som gäller vid avlämnande av självdeklaration. Det kommer  
  
 dock inte att bli möjligt att uppnå en fullständig samstämmighet  
  
 vid begäran om skattereduktion vid inkomsttaxeringen och  
  
 ansökan om återbetalning enligt kupongskattelagen. I den senare  
  
 lagen finns det nämligen inte någon möjlighet för den enskilde att  
  
 begära omprövning av ett beslut. Däremot bör tiden för ansökan  
  
 om återbetalning kunna förlängas i det fall det råder tvist i frågan  
  
 om utdelningen ska beskattas enligt inkomstskattelagen eller  
  
 199 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 kupongskattelagen och i liknande fall. Sådana bestämmelser finns  
  
 redan i kupongskattelagen, se 27 § sjunde stycket.  
  
 Beslut om att återbetalat belopp ska betalas tillbaka  
  
 När det gäller rätt till skattereduktion för förvärv av aktier enligt  
  
 inkomstskattelagen föreslår vi vissa villkor som ska vara uppfyllda  
  
 under en viss tid före och efter betalningen av de aktier som läggs  
  
 till grund för skattereduktionen. Vi föreslår också att det ska  
  
 införas en utökad uppgiftsskyldighet för personer som har fått  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier och att det ska vara möjligt att  
  
 fatta beslut om eftertaxering vid avsaknad av, eller oriktig sådan,  
  
 uppgift.  
  
 Några möjligheter till omprövning av ett beslut om återbetalning  
  
 av kupongskatt finns inte enligt gällande bestämmelser i  
  
 kupongskattelagen.  
  
 Som ovan framgått, är vår utgångspunkt att obegränsat skattskyldiga  
  
 och begränsat skattskyldiga ska behandlas så lika som möjligt.  
  
 De begränsat skattskyldiga måste således uppfylla samma villkor  
  
 som de obegränsat skattskyldiga för att ha rätt till skattelättnader.  
  
 Även om det i kupongskattelagen införs regler som innebär att  
  
 en enskild som har fått en återbetalning ska betala tillbaka det av  
  
 Skatteverket utbetalade beloppet om denne inte uppfyller villkoren  
  
 för rätt till återbetalning, kan det ifrågasättas hur effektiva dessa  
  
 kommer att vara.  
  
 En lösning, som vi har övervägt, skulle kunna vara att en  
  
 begränsat skattskyldig som ansöker om återbetalning av kupongskatt  
  
 för förvärv av aktier inte får lämna in sin ansökan förrän den  
  
 tid under vilken villkoren ska vara uppfyllda har gått ut. Med en  
  
 sådan lösning kommer det inte att finnas behov av att kontrollera  
  
 att villkoren för skattelättnaden är uppfyllda för tid efter det att  
  
 ansökan har lämnats. Denna lösning skulle dock sannolikt betraktas  
  
 som en negativ särbehandling.  
  
 Behovet av en effektiv skattekontroll har i princip godtagits av  
  
 EG-domstolen som en grund för att tillåta negativ särbehandling. I  
  
 de flesta fall har intresset av att upprätthålla en effektiv skattekontroll  
  
 ändå inte ansetts tillräckligt för att en åtgärd som innebär  
  
 diskriminering ska tillåtas. Skälet till detta har främst varit att syftet  
  
 skulle ha kunnat uppnåtts genom en mindre ingripande åtgärd. EG200 
  
 SOU 2009:33 Skattereduktion för förvärv av aktier  
  
 domstolen har härvid ofta hänvisat till det s.k. handräckningsdirektivet.58  
  
 Direktivet gäller dock bara mellan medlemsstaterna  
  
 och inte mellan en medlemsstat och ett tredje land.  
  
 En annan möjlighet skulle kunna vara att den enskilde, i stället  
  
 för att vänta med att ansöka om återbetalning till dess att den tid  
  
 under vilken villkoren ska vara uppfyllda har gått ut, måste ställa  
  
 säkerhet.  
  
 Enligt vår mening är det tveksamt om de ovan angivna alternativen  
  
 uppfyller de krav som EG-rätten ställer. Vi avstår därför från  
  
 att föreslå något av dessa alternativ.  
  
 I stället föreslår vi att det införs en motsvarande uppgiftsskyldighet  
  
 för den som har fått återbetalning av kupongskatten  
  
 som för den som har fått skattereduktion enligt inkomstskattelagen,  
  
 jfr den föreslagna nya paragrafen 3 kap. 27 § lagen  
  
 (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Vidare  
  
 föreslår vi att det införs bestämmelser som innebär att om den  
  
 enskilde inte uppfyller villkoren i 31 och 32 §§ ska Skatteverket  
  
 snarast besluta att det utbetalda beloppet ska betalas tillbaka. Även  
  
 i det fall återbetalning har skett med ett för högt belopp, bör det  
  
 finnas bestämmelser om att den enskilde ska betala tillbaka  
  
 beloppet.  
  
 Beslut om eftertaxering måste som huvudregel meddelas före  
  
 utgången av sjätte året efter taxeringsåret. Motsvarande tidsperiod  
  
 bör gälla i fråga om beslut om att av Skatteverket utbetalat belopp  
  
 ska betalas tillbaka. Vi föreslår därför att ett sådant beslut kan meddelas  
  
 intill utgången av sjätte året efter det år under vilket återbetalningen  
  
 skedde.  
  
 I de situationer den enskilde ska betala tillbaka återbetalat  
  
 belopp är det lämpligt att ränta tas ut på beloppet. I annat fall kan  
  
 den enskilde, som kunnat disponera beloppet, göra en räntevinst.  
  
 Motsvarande gäller även i den situationen att ett beslut att medge  
  
 skattereduktion enligt inkomstskattelagen upphävs eller ändras.  
  
 Räntan bör beräknas från den dag återbetalningsbeloppet betalades  
  
 ut till och med den dag beloppet betalas tillbaka. Räntan bör beräknas  
  
 efter en sats som motsvarar basräntan enligt 19 kap. 3 § skattebetalningslagen  
  
 (1997:483).  
  
 58 Rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas  
  
 behöriga myndigheter på direktbeskattningens område. Argumentation kring  
  
 behovet av effektiv skattekontroll och hänvisningar till nämnt direktiv finns bl.a. i mål C386/04  
  
 Centro di Musicologia Curry mot Finanzamt München für Körperschaften,  
  
 REG 2006 s. I-08203, p. 47-50.  
  
 201 
  
 Skattereduktion för förvärv av aktier SOU 2009:33  
  
 202  
  
 Om den enskilde inte betalar in beloppet inom utsatt tid bör det  
  
 vidare finnas möjlighet att som påtryckningsmedel påföra dröjsmålsavgift  
  
 enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift. När det  
  
 gäller den tid inom vilken den enskilde ska betala beloppet är det  
  
 enligt vår mening lämpligt att tillämpa de tidsfrister som föreskrivs  
  
 enligt gällande bestämmelser om påförande av kupongskatt i efterhand,  
  
 se 26 § andra stycket kupongskattelagen. Det bör även finnas  
  
 möjlighet till indrivningsåtgärder.  
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Föreslagna bestämmelser i kupongskattelagen bör träda i kraft vid  
  
 samma tidpunkt som bestämmelserna i inkomstskattelagen, dvs.  
  
 den 1 januari 2010. Vi föreslår därför att de nya bestämmelserna ska  
  
 tillämpas på utdelning som sker efter ikraftträdandet den 1 januari  
  
 2010. Utdelning anses ske vid utdelningstillfället. Som ovan framgår  
  
 är utdelningstillfället för avstämningsbolag dagen för avstämning  
  
 och för kupongbolag den dag då utdelningen blir tillgänglig  
  
 för lyftning.  
  
 Vidare anser vi att ska tas in en övergångsbestämmelse av samma  
  
 innebörd som i inkomstskattelagen, vad gäller de villkor som ska  
  
 vara uppfyllda under två år före det år då aktierna betalades. Vi  
  
 föreslår således att det av övergångsregleringen ska framgå att det  
  
 vid tillämpningen av den föreslagna 31 § inte ska tas hänsyn till  
  
 utbetalning eller annan överföring som har tagits emot före den 1  
  
 april 2009. 
  
 7 Utdelningsavdrag  
  
 7.1 Inledning  
  
 I uppdraget ingår att undersöka möjligheterna att införa regler  
  
 motsvarande det s.k. Annell-avdraget och att, om ett sådant avdrag  
  
 föreslås, presentera en lagteknisk lösning.  
  
 Annell-avdraget innebar i korthet att aktiebolag i viss utsträckning  
  
 fick göra avdrag för utdelning på aktier som hade getts ut i  
  
 samband med bildandet av bolaget eller i samband med nyemission.  
  
 Annell-avdraget omfattade såväl noterade som onoterade aktiebolag  
  
 och användes framför allt av stora företag och avsåg i allmänhet  
  
 mycket höga belopp. Annell-avdraget upphörde att gälla vid  
  
 utgången av 1993.  
  
 Annell-avdraget redovisas närmare i bilaga 6. Vissa av de  
  
 bestämmelser som gällde för Annell-avdraget tas även upp i våra  
  
 överväganden nedan.  
  
 Från och med 1984 års taxering till och med 1991 års taxering  
  
 fanns det dessutom ett särskilt avdrag för mindre och medelstora  
  
 företag, lagen (1982:336) om avdrag för utdelning på icke börsnoterade  
  
 aktier. Avdraget kallades 70-procentsavdraget. Reglerna  
  
 för 70-procentsavdraget, som redovisas i bilaga 7, var utformade  
  
 med viss förebild i Annell-avdraget.  
  
 Det fanns vissa grundläggande skillnader mellan Annell-avdraget och  
  
 70-procentsavdraget vad gäller beräkningen av avdraget.  
  
 Syftet med såväl Annell-avdraget som 70-procentsavdraget var  
  
 att genom lindring i dubbelbeskattningen underlätta aktiebolagens  
  
 tillgång till riskkapital. Dubbelbeskattning i detta sammanhang  
  
 innebär att först beskattas aktiebolagen för sina vinster och därefter  
  
 beskattas aktieägarna när vinsterna delas ut. Lindringen, som alltså  
  
 låg på bolagsnivån, var avsedd att i kostnadshänseende jämställa  
  
 kapitalanskaffning genom nyemission med kapitalanskaffning  
  
 genom lån.  
  
 203 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 I avsnitt 7.2 lämnas en kortfattad presentation av det avdrag för  
  
 lämnad utdelning (utdelningsavdrag) som vi föreslår bör införas. I  
  
 avsnitt 7.3 tar vi upp vissa grundläggande förutsättningar som bör  
  
 gälla för rätt till utdelningsavdrag. I avsnitt 7.4 redovisar vi vårt förslag  
  
 på beräkningen av utdelningsavdraget. I avsnitt 7.5 behandlar  
  
 vi föreslagna beloppsbegränsningar för avdragets storlek. Av  
  
 avsnitt 7.6 framgår några exempel på tillämpningen av bestämmelserna.  
  
 I avsnitten 7.7–7.10 behandlas vissa andra frågor, t.ex.  
  
 EG:s statsstödsregler och ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.  
  
 7.2 Förslag  
  
 Förslag: Det bör införas en möjlighet för aktiebolag att göra  
  
 avdrag för lämnad vinstutdelning.  
  
 Förslaget innebär att det införs en lättnad i dubbelbeskattningen  
  
 för vissa aktiebolag.  
  
 Bakgrund  
  
 Studier ger stöd för att det är ett samhällsekonomiskt problem att  
  
 små företag inte växer och blir större.1 Ett avdrag för lämnad vinstutdelning  
  
 skulle enligt vår mening leda till förbättrad kapitaltillgång  
  
 och därigenom underlätta företagens möjligheter att expandera.  
  
 Mot den bakgrunden föreslår vi att det ska införas ett avdrag för  
  
 lämnad vinstutdelning, utformat med förebild i såväl Annellavdraget  
  
 som i 70-procentsavdraget.  
  
 Våra överväganden  
  
 Vid våra överväganden har vi strävat efter en utformning som innebär  
  
 dels att avdraget kopplas till fysiska personers investeringar,  
  
 dels att reglerna för avdraget är så enkla som möjligt för bolagen att  
  
 tillämpa samtidigt som avdraget uppfyller syftet att förbättra tillgången  
  
 på nytt kapital.  
  
 1 Årsbok 2009, Nutek, s. 74, och Den svenska innovationspolitikens framväxt, organisering  
  
 och utvärderbarhet, ITPS, A2008:010, s. 71 f.  
  
 204 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Ett problem med ett avdrag som påminner om Annell-avdraget  
  
 är, enligt vår mening, att man måste ha regler för att identifiera och  
  
 särskilja olika aktier, eftersom det bara är aktier utgivna efter ett  
  
 visst datum och betalade av fysiska personer som bör läggas till  
  
 grund för avdraget. Det bör krävas att aktierna har betalats av  
  
 fysiska personer för att man ska få en koppling till fysiska personers  
  
 investeringar. Endast sådan utdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer, och som avser sådana aktier som getts ut efter ett visst  
  
 datum, bör medföra rätt till avdrag.  
  
 70-procentsavdraget innebar att avdrag medgavs med 70 procent  
  
 av utbetalad utdelning till fysiska personer och vissa juridiska personer,  
  
 dock högst 15 procent av aktiekapitalet. I det fallet behövde  
  
 man alltså bara ha kännedom om till vilka personer som aktieutdelning  
  
 lämnats men inte vilka personer som hade förvärvat de  
  
 olika aktierna vid utgivandet. Om man skulle använda en sådan  
  
 modell uppkommer, enligt vår mening, i stället vissa andra problem.  
  
 Ett sådant är att någon koppling till vad som betalats in av  
  
 fysiska personer inte görs. Ett annat är att äldre kapital i bolaget  
  
 höjer avdragsbeloppet, vilket medför att avdraget kan antas komma  
  
 att gynna sådana bolag som redan passerat expansionsfasen. Generellt  
  
 skulle kunna sägas att äldre bolag som har varit i gång ett tag  
  
 och som har ett stort kapital, kommer att kunna utnyttja avdraget  
  
 snabbare och därmed gynnas i förhållande till yngre bolag som  
  
 befinner sig inför eller i en tillväxtfas. En sådan effekt anser vi inte  
  
 ligga i linje med direktiven och vill därför undvika.  
  
 Vår modell  
  
 Vi föreslår en modell som innebär att avdraget ska beräknas på  
  
 andelen nytt kapital tillfört av fysiska personer i förhållande till  
  
 det totala kapitalet. Med kapital menar vi här aktiekapital (inklusive  
  
 reservfond i tillämpliga fall) och överkursfond. Det nya kapitalet  
  
 motsvarar således betalningen för aktien, dvs. kvotvärde och  
  
 eventuell överkurs. Andelen nytt kapital tillfört av fysiska personer  
  
 i förhållande till det totala kapitalet ska sedan sättas i relation till  
  
 den vinstutdelning som lämnas till fysiska personer. En av modellens  
  
 fördelar är att enskilda aktier inte behöver identifieras. I stället  
  
 blir de inbetalade beloppen styrande. Avdrag kan alltså under vissa  
  
 förutsättningar medges för vinstutdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer på sådana aktier som inte betalades av fysiska personer.  
  
 205 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Det sammanlagda avdraget får dock inte överstiga vad som motsvarar  
  
 det nya kapital som tillförts av fysiska personer.  
  
 Modellen kan kortfattat beskrivas på följande sätt.  
  
 1. Nytt kapital (kvotvärde + överkursbetalning från fysiska personer)/totalt  
  
 kapital (aktiekapital + överkursfond) vid tiden för  
  
 beslutet om vinstutdelning  
  
 2. Kvoten i 1 x vinstutdelning som lämnas till fysiska personer  
  
 Modellen kan illustreras av följande, högst förenklade, exempel.  
  
 Ett aktiebolag har i början av år 2010 ett aktiekapital på 100 000 kr.  
  
 Det finns inte någon överkursfond. Senare samma år, dvs. 2010 (efter  
  
 ikraftträdandet av föreslagna bestämmelser), gör bolaget en nyemission 
  
 . Fysiska personer förvärvar hälften av de nyemitterade aktierna  
  
 och betalar härvid 200 000 kr. Juridiska personer förvärvar andra hälften  
  
 och betalar lika mycket. Det totala emissionsbeloppet uppgår  
  
 således till 400 000 kr. År 2013 lämnar bolaget vinstutdelning med  
  
 60 000 kr. Någon förändring av aktiekapitalet och överkursfonden har  
  
 inte skett sedan 2010. Däremot har ägarkretsen förändrats, vilket innebär  
  
 att den vinstutdelning som lämnas till fysiska personer uppgår till  
  
 20 000 kr.  
  
 Beräkning (jfr beskrivningen av modellen ovan):  
  
 1. 200 000 kr (nytt kapital från fysiska personer)/500 000 kr (totalt  
  
 kapital) = 2/5  
  
 2. 2/5 x 20 000 kr = 8 000 kr  
  
 Avdrag medges med 8 000 kr.  
  
 Kvotberäkningen har till syfte att beräkna den del av vinstutdelningen  
  
 som är hänförlig till det nya kapital som tillskjutits av  
  
 fysiska personer, dvs. i det här fallet det vid nyemissionen tillförda  
  
 beloppet som betalats av fysiska personer. Det kan också ses som  
  
 att avdrag inte medges för gammalt kapital, även om det ursprungligen  
  
 tillförts av fysiska personer.  
  
 Avdrag bör kunna få medges under flera beskattningsår. De  
  
 sammanlagda avdragen bör dock inte tillåtas överstiga vad som har  
  
 tillskjutits bolaget som nytt kapital från fysiska personer. Med hänsyn  
  
 härtill krävs det vissa regler om beräkningen av avdraget. Bland  
  
 annat behövs det bestämmelser om att det nya kapitalet ska  
  
 minskas med belopp som motsvarar utnyttjat belopp för tidigare  
  
 medgivet avdrag. Dessutom bör det finnas regler som hindrar att  
  
 avdraget utnyttjas för skatteplanering och kringgående genom att  
  
 bolaget t.ex. minskar aktiekapitalet och betalar ut minskningen till  
  
 aktieägarna.  
  
 206 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Ett problem i sammanhanget är att den del av inbetalningen för  
  
 en aktie som motsvarar överkursen, till skillnad mot den betalning  
  
 som motsvarar kvotvärdet, inte tillförs det bundna egna kapitalet  
  
 utan i stället det fria egna kapitalet. Det finns i princip inga bolagsrättsliga  
  
 regler som hindrar att det fria egna kapitalet delas ut till  
  
 aktieägarna. Vår uppfattning är ändå att detta problem inte är så  
  
 stort att det finns anledning att utesluta överkursbetalningen, jfr  
  
 avsnitt 6.6.4.  
  
 7.3 Förutsättningar för rätt till avdrag  
  
 I detta avsnitt tar vi upp förslag på grundläggande förutsättningar  
  
 för rätt till utdelningsavdrag.  
  
 7.3.1 Bolaget ska bedriva rörelse  
  
 Förslag: För rätt till avdrag krävs att aktiebolaget har bedrivit  
  
 rörelse vid beskattningsårets utgång.  
  
 En förutsättning för rätt till avdrag bör vara att det utdelande  
  
 bolaget bedriver rörelse i den mening som avses i 2 kap. 24 §  
  
 inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Det är det utdelande bolaget  
  
 som ska bedriva rörelse och det räcker således inte med att ett  
  
 dotterbolag till bolaget bedriver rörelse.  
  
 Det finns enligt vår mening inte några skäl till att underlätta  
  
 kapitalanskaffningen för andra företag än sådana som bedriver  
  
 rörelse. Något krav på att bolaget ska ha bedrivit rörelse under hela  
  
 beskattningsåret ställs däremot inte. Det är tillräckligt att rörelse  
  
 bedrivits vid beskattningsårets utgång.  
  
 7.3.2 Bolaget får inte vara ett investmentföretag eller  
  
 privatbostadsföretag  
  
 Förslag: Investmentföretag och privatbostadsföretag har inte  
  
 rätt till avdrag.  
  
 För investmentföretag och privatbostadsföretag finns det särskilda  
  
 beskattningsregler. De bestämmelser som gäller för Smith 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 företag och privatbostadsföretag framgår översiktligt av avsnitt 3.7.  
  
 Det kan i detta sammanhang särskilt nämnas att de regler som  
  
 gäller för investmentföretag innebär att sådana företag har rätt till  
  
 avdrag för lämnad utdelning, se 39 kap. 14 § IL.  
  
 Med hänsyn till de lättnader i beskattningen som redan finns för  
  
 investmentföretag och privatbostadsföretag bör dessa inte omfattas  
  
 av de föreslagna bestämmelserna om utdelningsavdrag.  
  
 7.3.3 Minskning av aktiekapital eller reservfond  
  
 Förslag: Aktiebolag som har minskat aktiekapitalet eller reservfonden  
  
 och betalat ut pengar eller annan ersättning till aktieägarna  
  
 under de två beskattningsåren närmast före det beskattningsår  
  
 då aktien betalades har inte rätt till utdelningsavdrag.  
  
 Inledningsvis kan sägas att som huvudregel gäller, efter ett beslut  
  
 om minskning av aktiekapitalet för förlusttäckning, att det under  
  
 tre år efter registreringen av minskningen krävs tillstånd från Bolagsverket  
  
 för att besluta om vinstutdelning, se 20 kap. 30 § aktiebolagslagen  
  
 (2005:551, ABL). Detta gäller dock bara vid minskning för förlusttäckning  
  
 och inte vid minskning för återbetalning till aktieägarna.  
  
 För att den föreslagna möjligheten till avdrag för vinstutdelning  
  
 inte ska utnyttjas för skatteplanering, anser vi att aktiebolag som  
  
 har minskat aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut minskningen  
  
 med pengar eller i form av andra slag av tillgångar till aktieägarna  
  
 under viss tid före nyemissionen inte bör ha rätt till utdelningsavdrag.  
  
 Motsvarande krav gällde för Annell-avdraget. Kravet  
  
 var motiverat av att det i annat fall kunde ställa sig förmånligt från  
  
 skattesynpunkt för ett aktiebolag att först sätta ned aktiekapitalet  
  
 och utskifta tillgångar och därefter göra en nyemission med samma  
  
 belopp.2 Det skulle också kunna uttryckas som att regeln hade till  
  
 syfte att hindra att gammalt kapital som inte medförde rätt till  
  
 avdrag omvandlades till nytt kapital som kunde ligga till grund  
  
 för avdrag. För Annell-avdraget gällde att avdrag medgavs för  
  
 nyemitterade aktier som hade getts ut efter ett visst datum. Ett  
  
 behov av att hindra en sådan omvandling finns även med den  
  
 modell som vi föreslår.  
  
 2 Prop. 1967:17, s. 22.  
  
 208 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 För Annell-avdraget gällde att utskiftning inte fick ha skett  
  
 under de fem åren före ingången av det år då nyemissionen anmälts  
  
 för registrering. Vi anser dock att denna tid bör kunna kortas ned  
  
 och har stannat vid att minskning och återbetalning till aktieägarna  
  
 inte får ha skett under de två beskattningsåren närmast före det  
  
 beskattningsår då inbetalningen för de nyemitterade aktierna ägde  
  
 rum. Mot bakgrund av intresset av att hålla reglerna så enkla som  
  
 möjligt har vi funnit att den omständigheten att utbetalningen vid  
  
 minskningen gjorts till någon annan person än dem som senare deltagit  
  
 i nyemissionen inte bör ha någon betydelse. Även behovet av  
  
 att förhindra kringgåendeförfaranden har haft betydelse vid den  
  
 avvägningen. Kravet att minskning och återbetalning till aktieägarna  
  
 inte får ha skett inom viss tid före betalningen av de nyemitterade  
  
 aktierna gäller således oavsett till vem eller till vilka återbetalningen  
  
 skett. Även återbetalning till juridiska personer inom  
  
 den aktuella tiden utesluter bolaget från rätt till avdrag.  
  
 Bolagsrättsligt gäller att minskning av aktiekapitalet för återbetalning  
  
 till aktieägarna kan ske antingen genom att minskningsbeloppet  
  
 först sätts av till en s.k. fri fond (fritt eget kapital) och  
  
 därefter betalas ut till aktieägarna eller genom att minskningsbeloppet  
  
 direkt återbetalas. Båda fallen bör omfattas av det föreslagna  
  
 förbudet.  
  
 Reglerna hindrar dock inte att bolaget delar ut fritt eget kapital  
  
 före nyemissionen, vilket i och för sig är liktydigt med att  
  
 omvandla gammalt (fritt) kapital till nytt kapital, som därigenom  
  
 kan berättiga till utdelningsavdrag.  
  
 7.3.4 Avdraget ska avse vinstutdelning i pengar  
  
 Förslag: Avdrag får endast göras för lämnad vinstutdelning i  
  
 pengar.  
  
 En förutsättning för rätt till avdrag bör vara att det är fråga om  
  
 vinstutdelning i pengar. Att det bör vara fråga om vinstutdelning är  
  
 enligt vår uppfattning naturligt med hänsyn till syftet med skatteincitamentet.  
  
 Det bör också vara fråga om vinstutdelning i pengar.  
  
 Övriga värdeöverföringar eller utbetalningar från ett aktiebolag,  
  
 även sådana som skattemässigt anses som utdelning, bör inte  
  
 omfattas. Nedan redovisar vi vissa aktiebolags- och skatterättsliga  
  
 209 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 bestämmelser som berör dessa frågor och våra överväganden i dessa  
  
 delar.  
  
 Vinstutdelning i pengar  
  
 Vinstutdelning är en av de enligt aktiebolagslagen tillåtna formerna  
  
 för värdeöverföring från bolaget till aktieägarna, se 17 kap. 1 §  
  
 första stycket 1 ABL jämte 2 § 1 samma kapitel. Det finns regler  
  
 för bl.a. formerna för beslut om vinstutdelning och för hur mycket  
  
 som kan delas ut. Dessa regler är intagna i 18 kap. ABL. Vissa av  
  
 dessa bestämmelser redovisas i avsnitt 4.4. Någon skatterättslig  
  
 definition av begreppet vinstutdelning finns däremot inte.  
  
 Vinstutdelning beslutad i enlighet med bestämmelserna i aktiebolagslagen  
  
 kan ske i annat än pengar, t.ex. sakvärdesutdelning.3  
  
 Man bör härvid beakta att en i behörig ordning beslutad vinstutdelning  
  
 i form av värdeöverföring av sakegendom kan medföra  
  
 vissa värderings- och kontrollsvårigheter. Tillgången i fråga kan ha  
  
 ett marknadsvärde som kan vara svårbedömt. I ett bolag med få  
  
 eller endast en ägare finns ett naturligt incitament till felvärdering  
  
 av utdelad tillgång. I allmänhet har en utdelad tillgång ett annat   
  
 lägre  bokfört värde. Den kan dessutom ha ett skattemässigt värde  
  
 som avviker från såväl det marknadsmässiga värdet som det bokföringsmässiga  
  
 värdet.  
  
 För att undvika tillämpningsproblem och missbruk samt underlätta  
  
 kontrollen av om bolaget är berättigat till avdrag och i så fall  
  
 med vilket belopp, anser vi att endast vinstutdelning i form av  
  
 pengar ska ge rätt till avdrag.4  
  
 I vissa fall kan ett beslut om värdeöverföring som inte har fattats  
  
 i enlighet med bestämmelserna om formerna för vinstutdelning i  
  
 18 kap. ABL ändå anses som ett beslut om vinstutdelning.  
  
 Allmänt gäller att om samtliga aktieägare är överens får de   
  
 under vissa förutsättningar  besluta om att föra över medel från  
  
 bolaget till aktieägarna i annan form än vinstutdelning eller någon  
  
 av de andra särskilt uppräknade tillåtna formerna i 17 kap. 2 § ABL.  
  
 Dessa är förvärv av egna aktier, minskning av aktiekapitalet eller  
  
 reservfonden för återbetalning till aktieägarna och vissa gåvor.  
  
 3 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 760.  
  
 4 Även för 70-procentsavdraget gällde ett krav på att utdelning måste ha skett i pengar, se 2 §  
  
 lagen (1982:336) om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 210 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Ett samfällt, men formlöst, beslut om att föra över medel kan  
  
 alltså i och för sig vara giltigt. Det gäller även om det inte föregåtts  
  
 av i aktiebolagslagen föreskrivna förslag och kallelser. Något formenligt  
  
 beslut har i det fallet i regel inte fattats vid en bolagsstämma  
  
 och beslutet utgör därmed inte ett beslut om vinstutdelning. Ett  
  
 sådant beslut är snarast som att anse som ett beslut om förtäckt  
  
 vinstutdelning och bör därför inte medföra någon avdragsrätt. Vi  
  
 återkommer nedan till begreppet förtäckt vinstutdelning.  
  
 Det kan dock vara så att beslutet formaliserats och dokumenterats  
  
 i ett bolagsstämmoprotokoll. I det fallet bör beslutet  
  
 enligt förarbetena till aktiebolagslagen anses som ett beslut om  
  
 vinstutdelning.5 Rätt till avdrag bör i detta fall kunna finnas, förutsatt  
  
 att överföringen är laglig och avser vinstutdelning i pengar.  
  
 Förtäckt vinstutdelning och olaglig vinstutdelning  
  
 Av 17 kap. 1 § första stycket 4 ABL framgår att som värdeöverföring  
  
 anses, förutom bl.a. vinstutdelning, annan affärshändelse  
  
 som medför att bolagets förmögenhet minskar och inte har en rent  
  
 affärsmässig karaktär för bolaget. Sådan överföring betecknas ofta  
  
 förtäckt vinstutdelning. Det kan exempelvis vara fråga om att  
  
 bolaget säljer egendom eller tjänster till underpris, men kan också  
  
 förekomma i den motsatta situationen, dvs. att bolaget av aktieägare  
  
 köper tillgång eller tjänst till pris överstigande marknadsvärdet.  
  
 Det saknar betydelse hur affärshändelsen rubricerats.6  
  
 En överföring, t.ex. förtäckt vinstutdelning, kan vara laglig eller  
  
 olaglig. För att en värdeöverföring ska vara laglig måste den ha  
  
 skett med beaktande av bestämmelserna om borgenärsskydd,  
  
 exempelvis beloppsspärren i 17 kap. 3 § ABL. I annat fall är den att  
  
 betrakta som olaglig.  
  
 Om en i övrigt formenligt beslutad vinstutdelning skett i strid  
  
 mot aktiebolagslagen, t.ex. i strid mot beloppsspärren, innebär det  
  
 att mottagaren är återbetalningsskyldig om denne var i ond tro,  
  
 dvs. insåg eller borde ha insett att utbetalningen stod i strid mot  
  
 aktiebolagslagen, se 17 kap. 6 § ABL. Återbäringsskyldighet finns  
  
 också om denna inte var formenlig. I båda dessa fall är utbetalningen  
  
 att betrakta som olaglig.  
  
 5 Prop. 2004/05:85, del 2, s. 749 och s. 760 f. Se även a. prop., del 1, s. 373.  
  
 6 Jfr prop. 2004/05:85, del 2, s. 747.  
  
 211 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 I förarbetena till 70-procentsavdraget togs frågan upp om den  
  
 omständigheten att en utbetalning i något hänseende stred mot  
  
 aktiebolagsrättsliga bestämmelser nödvändigtvis måste innebära att  
  
 rätten till avdrag gick förlorad. Föredragande statsråd ansåg dock  
  
 att något kategoriskt svar på den frågan inte var möjligt att lämna  
  
 och att det därför ytterst fick ankomma på de rättsvårdande  
  
 myndigheterna att ta ställning till frågan.7  
  
 Enligt utredningens mening bör en olaglig värdeöverföring inte  
  
 kunna medföra rätt till avdrag.  
  
 Utdelning i skatterättsligt hänseende  
  
 Inkomstskatterättsligt gäller ett delvis annat utdelningsbegrepp.  
  
 Förutom vinstutdelning ska även vissa utbetalningar som ett  
  
 aktiebolag gör till aktieägarna och som inte bolagsrättsligt är att  
  
 anse som vinstutdelning behandlas skattemässigt som utdelning.  
  
 Ett sådant exempel är utbetalningar till aktieägarna i samband med  
  
 minskning av aktiekapitalet eller reservfonden under förutsättning  
  
 att minskningen genomförs utan indragning av aktier, se 42 kap.  
  
 17 § IL. Om minskningen i stället görs genom indragning av aktier  
  
 (inlösen) behandlas en utbetalning som kapitalvinst.8 För personer  
  
 som har s.k. kvalificerade andelar gäller däremot att vinst vid  
  
 minskning av aktiekapitalet genom indragning av aktier behandlas  
  
 som utdelning, se 57 kap. 2 § IL.  
  
 Tidigare angavs uttryckligen i 42 kap. 17 § IL att utbetalningar i  
  
 samband med nedsättning av överkursfonden skulle behandlas som  
  
 utdelning. Denna bestämmelse togs bort med verkan från och med  
  
 2007 års taxering.9 Slopandet av regeln var en följd av förändringar i  
  
 den aktiebolagsrättsliga lagstiftningen. I förarbetena uttalades därvid  
  
 att bestämmelsen inte längre behövdes eftersom överkursfonden  
  
 fortsättningsvis skulle utgöra fritt eget kapital och därmed  
  
 skulle utbetalningar i samband med nedsättning av överkursfonden  
  
 komma att omfattas av bestämmelserna om skattskyldighet för  
  
 vinstutdelning. 10  
  
 För personer som är skattskyldiga till kupongskatt gäller ett  
  
 utvidgat utdelningsbegrepp. Detta innebär att även bl.a. utskiftning  
  
 vid ett bolags likvidation och utbetalning av vederlag vid fusion och  
  
 7 Prop. 1981/82:191, s. 151 f.  
  
 8 Se RÅ 1997 ref. 43 I – II.  
  
 9 Prop. 2005/06:39, bet. 2005/06:SkU9 och SFS 2005:1142.  
  
 10 Prop. 2005/06:39, s. 32 och s. 55.  
  
 212 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 fission (delning), till den del vederlaget utgörs av annat än aktier i  
  
 det övertagande bolaget, behandlas som utdelning.11 De nämnda  
  
 utbetalningarna behandlas däremot inkomstskatterättsligt enligt  
  
 reglerna för kapitalvinst, jämför 44 kap. 7 respektive 8 § IL. Vid  
  
 partiell fission gäller dock att ersättning som en aktieägare i det  
  
 överlåtande företaget erhåller från det övertagande företaget anses  
  
 som utdelning, se 42 kap. 16 b § IL.  
  
 Vår uppfattning är att det inte finns något skäl att tillåta avdrag  
  
 för utbetalningar som inte är vinstutdelning, men som enligt  
  
 skattemässiga regler ska behandlas som utdelning. Rätt till avdrag  
  
 saknas således vid utbetalningar i samband med minskning av aktiekapitalet.  
  
 Även i övriga ovan redovisade eller i liknande fall saknas  
  
 rätt till avdrag.  
  
 När det gäller utbetalningar till följd av minskning av överkursfonden  
  
 är dessa, som framgår ovan, att betrakta som vinstutdelning.  
  
 Det finns enligt utredningens mening inte något skäl till  
  
 varför sådana utbetalningar ska kunna ge rätt till det föreslagna  
  
 avdraget. Vi har dock inte funnit att det varit möjligt att inskränka  
  
 avdraget till utdelning av egentliga vinstmedel utan att detta skulle  
  
 leda till en onödig komplicering av reglerna. Vidare skulle en sådan  
  
 inskränkning med största sannolikhet leda till tillämpnings- och  
  
 kontrollsvårigheter.  
  
 En möjlighet som enligt vår mening inte medför de nämnda  
  
 nackdelarna, eller i vart fall av betydligt mindre omfattning, är att  
  
 överkursfonden överhuvudtaget inte beaktas vid beräkningen av  
  
 avdraget. Vi har dock funnit att affärsmässiga skäl talar för att en  
  
 sådan inskränkning inte är lämplig.  
  
 7.3.5 Aktien får inte vara marknadsnoterad  
  
 Förslag: Rätten till utdelningsavdrag begränsas till vinstutdelning  
  
 på aktier som inte är marknadsnoterade vid utgången av  
  
 det beskattningsår som utdelningen avser.  
  
 Vårt uppdrag är, som tidigare nämnts, begränsat till mindre företag.  
  
 Med mindre företag avses enligt direktiven onoterade företag. Med  
  
 onoterade företag avser vi företag som inte är marknadsnoterade.  
  
 11 Se 2 § kupongskattelagen (1970:624).  
  
 213 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Det finns vissa problem förknippade med begreppet marknadsnotering 
  
 . Dessa har vi diskuterat närmare i avsnitt 3.6.2. Vi har  
  
 dock stannat vid att begreppet bör användas i våra förslag.  
  
 Avdrag för lämnad utdelning på aktier medges därmed bara om  
  
 aktierna inte är marknadsnoterade. Eftersom avdraget beräknas på  
  
 aktier som inte är marknadsnoterade finns inget hinder mot att  
  
 bolaget även har aktier som är marknadsnoterade.  
  
 Frågan är då vilken tidpunkt som prövningen av om aktierna är  
  
 marknadsnoterade eller ej bör avse.  
  
 För 70-procentsavdraget gällde att aktierna inte fick vara noterade  
  
 (inregistrerade på Stockholms fondbörs) då utdelningen förföll  
  
 till betalning.  
  
 Prövningen av om aktierna är marknadsnoterade eller inte skulle  
  
 också kunna göras vid tidpunkten för beslutet om vinstutdelning.  
  
 Någon större betydelse i praktiken bör inte valet mellan tidpunkten  
  
 för när utdelningen förfaller till betalning eller tidpunkten  
  
 för beslutet om utdelning ha, eftersom utbetalningen i regel äger  
  
 rum kort tid efter bolagsstämmans beslut om utdelning. Vid  
  
 beskattningen gäller för fåmansföretag att vinstutdelningen anses  
  
 disponibel redan när bolagsstämman beslutar om utdelning.  
  
 Prövningen av om aktierna är marknadsnoterade eller inte skulle  
  
 slutligen kunna görs med hänsyn till förhållandena vid utgången av  
  
 det år som utdelningen avser. Denna lösning kan vara lämplig för  
  
 att undvika att företag som har varit framgångsrika i sin verksamhet  
  
 och därför kunnat marknadsnotera sig utesluts från det föreslagna  
  
 incitamentet. Det kan ifrågasättas om det är ändamålsenligt att ett  
  
 företag som har möjlighet att marknadsnotera sig upplever att det  
  
 tvingas välja mellan marknadsnotering eller skatteförmån i form av  
  
 ett utdelningsavdrag. Det är också att märka att i detta fall sker en  
  
 fördröjning mellan emissionen och utdelningsavdraget. När det  
  
 gäller vårt förslag om skattereduktion för förvärv av aktier medges  
  
 skattelättnaden i närmare anslutning till emissionen.  
  
 Med hänsyn till vad som nu sagts har vi har stannat för att det  
  
 sistnämnda alternativet som är det lämpligaste. Rätt till utdelningsavdrag  
  
 föreligger alltså för utdelning på aktie som vid utgången av  
  
 det beskattningsår som utdelningen avser inte är marknadsnoterad.  
  
 Vi anser vidare att det bör tas in en bestämmelse om att en aktie  
  
 ska anses vara marknadsnoterad även om marknadsnoteringen har  
  
 upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande om inlösen,  
  
 fusion, fission, likvidation eller konkurs. Motsvarande gäller för  
  
 näringsbetingade andelar enligt 24 kap. 14 § IL och för utdelning  
  
 214 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 och kapitalvinst på andelar i onoterade företag enligt 42 kap. 15 a §  
  
 IL.  
  
 7.3.6 Vinstutdelningen ska lämnas till en fysisk person  
  
 Förslag: För rätt till avdrag förutsätts att en fysisk person har  
  
 rätt till vinstutdelningen när den kan disponeras.  
  
 Vårt uppdrag är begränsat till att stimulera fysiska personers  
  
 investeringar i mindre företag. Annell-avdraget var inte begränsat  
  
 till utdelning som lämnades till fysiska personer utan omfattade  
  
 även utdelning på aktier som ägdes av vissa juridiska personer. För  
  
 att hindra att avdraget användes för att uppnå otillbörliga skattefördelar  
  
 fanns det begränsningar i de fall utdelning lämnades till företag  
  
 som ägde viss andel av aktierna i det utdelande företaget eller  
  
 som på annan grund inte var skattskyldigt för mottagen utdelning.  
  
 Dessa regler var dels komplicerade, dels av en schablonartad  
  
 utformning som inte alltid gav ett materiellt riktigt resultat.12 Om  
  
 ett utdelningsavdrag ska omfatta även vinstutdelning till juridiska  
  
 personer, är det enligt vår mening ofrånkomligt med regler som  
  
 undantar viss utdelning. Dessa regler kommer med nödvändighet  
  
 att vara relativt komplicerade. Även förenklingsskäl talar således  
  
 för att ett utdelningsavdrag bara bör omfatta utdelning som lämnas  
  
 till fysiska personer. Slutligen kan nämnas att risken för skattebortfall  
  
 ökar avsevärt om utdelning kan lämnas även till juridiska personer,  
  
 vilka med hänsyn till EG-rätten måste inkludera även  
  
 utländska juridiska personer.  
  
 Rätt till vinstutdelningen när den kan disponeras  
  
 För att avdrag ska kunna medges bör det krävas att vinstutdelning  
  
 lämnas till en fysisk person. Detta krav uttrycker vi som att en  
  
 fysisk person ska ha rätt till utdelningen när den kan disponeras, jfr  
  
 42 kap. 12 § IL.  
  
 För bolag som inte är anslutna till en central värdepappersförvarare  
  
 (till exempel VPC), dvs. så kallade kupongbolag eller  
  
 icke-avstämningsbolag, gäller enligt 18 kap. 13 § första stycket  
  
 12 SOU 1993:29, s.40.  
  
 215 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 ABL att beslutad utdelning ska betalas vid den tidpunkt som  
  
 bolagsstämman eller, efter stämmans bemyndigande, styrelsen  
  
 beslutar. Av 18 kap. 3 § andra stycket ABL följer att betalningsdagen  
  
 inte får infalla senare än dagen före nästa årsstämma. Det är  
  
 den som innehar aktien eller, om kupong används, den som innehar  
  
 denna som bolaget med befriande verkan kan betala utdelningen  
  
 till.  
  
 I avstämningsbolag är det i stället den som på avstämningsdagen  
  
 är antecknad hos VPC som är utdelningsberättigad. Utdelningen  
  
 förfaller till betalning på avstämningsdagen och ska betalas genast  
  
 efter avstämningsdagen, se 18 kap. 13 § andra stycket ABL. Denna  
  
 avstämningsdag bestäms ofta till cirka en vecka efter bolagsstämmodagen.  
  
 Av 18 kap. 3 § andra stycket ABL följer att avstämningsdagen  
  
 inte får äga rum senare än dagen före nästa årsstämma. Skattskyldigheten  
  
 inträder vid den tidpunkt då aktieägaren har möjlighet  
  
 att lyfta utdelningen.  
  
 Regeringsrätten fastställde i RÅ 2006 ref. 45 ett förhandsbesked  
  
 med innebörd att en person som skänkt bort framtida utdelning på  
  
 aktier i ett avstämningsbolag till en stiftelse före bolagsstämman  
  
 inte ska beskattas för utdelningen.  
  
 För innehavare av s.k. kvalificerade andelar i fåmansföretag  
  
 gäller att en vinstutdelning anses kunna disponeras och därmed ska  
  
 tas upp till beskattning redan vid bolagsstämmans beslut.  
  
 Skatterättsnämnden har i ett par förhandsbesked den 17 februari  
  
 2009 (dnr 25-08/D och dnr 63-08/D) ansett att det är möjligt att  
  
 med skatterättslig verkan ge bort rätt till framtida utdelning på  
  
 såväl kvalificerade som inte kvalificerade aktier i fåmansföretag  
  
 (icke-avstämningsbolag). Förhandsbeskeden har överklagats av  
  
 Skatteverket.  
  
 Som framgår är rättsläget inte helt klart i fråga om beskattningen  
  
 av utfallande utdelning enligt 42 kap. 12 § IL. Vi anser ändå  
  
 att det är rimligt att det finns samstämmighet mellan bolagets rätt  
  
 till avdrag för lämnad vinstutdelning till fysiska personer och  
  
 beskattning av fysiska personer för utfallande utdelning enligt  
  
 nämnd bestämmelse.  
  
 216 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Kopplingen till fysiska personers investeringar  
  
 För att föreslagen avdragsrätt ska stimulera fysiska personers  
  
 investeringar i mindre företag, måste det finnas en koppling mellan  
  
 det ursprungliga kapitaltillskottet (betalningen av aktierna) och  
  
 avdraget. Mot den bakgrunden anser vi att rätten till avdraget bör  
  
 vara beroende inte bara av vinstutdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer utan också av vad fysiska personer erlagt som likvid för  
  
 aktierna.  
  
 Ett alternativ skulle kunna vara att avdraget bara beräknas på vad  
  
 som tillskjutits av fysiska personer vid förvärvet av aktierna. Om  
  
 vinstutdelning därefter lämnas till fysiska personer eller ej skulle då  
  
 sakna betydelse för rätten till avdraget eller för beräkningen av detsamma.  
  
 Även om vinstutdelning enbart lämnas till juridiska personer  
  
 skulle alltså rätt till utdelningsavdrag kunna finnas. En sådan  
  
 modell skulle dock enligt utredningens mening lätt kunna användas  
  
 för kringgåenden. Det skulle därför komma att krävas en rad  
  
 bestämmelser för att hindra kringgåendeförfaranden. Enligt utredningen  
  
 är en bättre lösning att i stället utforma reglerna så att  
  
 avdraget beräknas både på vad som betalats in av fysiska personer  
  
 och vad som delas ut till sådana.  
  
 Det bör dock inte krävas att det är samma fysiska person som  
  
 betalat aktien som sedan har rätt till utdelning på aktien när avdrag  
  
 yrkas. Inte heller bör krävas att den aktie som vinstutdelningen  
  
 lämnas på också ursprungligen betalades av en fysisk person.  
  
 Vi anser inte att det bör ställas krav på att den fysiska person  
  
 som tar emot utdelningen är obegränsat skattskyldig i Sverige.  
  
 7.4 Beräkningen av utdelningsavdraget  
  
 Den modell för beräkningen av utdelningsavdraget som vi föreslår  
  
 innebär att det nya kapital som tillskjutits bolaget av fysiska personer  
  
 sätts i relation till det totala kapitalet, dvs. gammalt och nytt  
  
 kapital tillfört av fysiska och juridiska personer. Därefter sätts  
  
 andelen nytt kapital av totalt kapital i relation till vinstutdelning i  
  
 pengar som lämnas till fysiska personer.  
  
 Till skillnad mot vad som gällde för Annell-avdraget behöver  
  
 man inte skilja mellan gamla och nya aktier, dvs. aktier som inte  
  
 omfattas av avdraget och aktier som kan läggas till grund för  
  
 avdrag.  
  
 217 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Med nytt kapital avses betalning i pengar för aktier som har  
  
 tecknats vid bildandet eller för aktier som har förvärvats från en  
  
 juridisk person och som avser ett bolag som inte tidigare bedrivit  
  
 verksamhet av något slag, dvs. ett lagerbolag. Nytt kapital kan  
  
 naturligtvis även vara betalning i pengar för aktier som har tecknats  
  
 vid nyemission.  
  
 Betalningen ska ha gjorts av fysiska personer och skett efter de  
  
 föreslagna bestämmelsernas ikraftträdande för att den ska få räknas  
  
 med som nytt kapital.  
  
 Det finns fördelar med att inte behöva skilja mellan nya och  
  
 gamla aktier, vilket krävdes vid tillämpningen av Annell-avdraget.  
  
 7.4.1 Något om tillämpningen av Annell-avdraget  
  
 För Annell-avdraget gällde att avdrag bara fick göras för utdelning  
  
 på aktie som hade getts ut i samband med bolagets bildande eller i  
  
 samband med ökning av aktiekapitalet under förutsättning att  
  
 registreringen av bildandet eller ökningen av aktiekapitalet skett  
  
 efter ett visst datum.  
  
 Vid tillämpningen av Annellagen fann Regeringsrätten att  
  
 Annell-avdrag inte kunde medges för ovillkorat aktieägartillskott  
  
 som genom en fondemission omvandlats till aktiekapital.13  
  
 Enligt Annellagen (i dess lydelse fr.o.m. 1979) gällde att  
  
 avdraget fick uppgå till högst tio procent av vad som hade inbetalats  
  
 för aktien före beskattningsårets utgång. Ytterligare en  
  
 begränsning låg i att avdrag inte medgavs med högre belopp än vad  
  
 som motsvarade den utdelning som förfallit till betalning under  
  
 beskattningsåret. Om den faktiska utdelningen understeg ett  
  
 belopp motsvarande tio procent av vad som inbetalats för aktien  
  
 före beskattningsårets utgång, medgavs således avdrag bara för den  
  
 faktiska utdelningen. Om den faktiska utdelningen översteg tio  
  
 procent av vad som inbetalats för aktien före beskattningsårets  
  
 utgång, begränsades avdraget till de nämnda tio procenten.  
  
 Bestämmelserna illustreras av följande exempel.  
  
 Aktier förvärvas för totalt 100 000 kr. Avdraget kan uppgå till högst  
  
 10 000 kr (10 procent av 100 000 kr). Om den faktiska utdelningen  
  
 13 RÅ 1994 not. 147. Det har anmärkts att en kombination av aktieägartillskott och en  
  
 omedelbart efterföljande fondemission har påtagliga likheter med en fondemission, Bowen, Acosta,  Brooks, Randall, Skattenytt, 1995, s. 320.  
  
 218 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 bara uppgår till 8 000 kr, medges avdrag med 8 000 kr (och inte 10 000  
  
 kr).  
  
 Regeringsrätten fann i ett avgörande att avdrag kunde medges även  
  
 efter fondemission och s.k. split till den del de genom fondemission  
  
 respektive split erhållna aktierna kunde hänföras till aktier som  
  
 erhållits genom nyemission.14 Regeringsrätten fann således att  
  
 utdelning på aktier som hade getts ut vid en fondemission i anslutning  
  
 till en nyemission skulle kunna beaktas vid beräkningen av  
  
 avdraget. I annat fall skulle bolagets rätt till avdrag bli beroende av  
  
 om fondemission genomförts med eller utan utgivande av nya  
  
 aktier på så sätt att avdraget skulle bli högre om några nya aktier  
  
 inte gavs ut vid fondemissionen. Detta ansågs inte vara rimligt.  
  
 Regeringsrätten fann i stället att det vid nyemissionen inbetalade  
  
 beloppet skulle fördelas mellan de nyemitterade aktierna och fondaktierna  
  
 (aktier utgivna vid fondemission).  
  
 7.4.2 Något om tillämpningen av 70-procentsavdraget  
  
 Som ovan framgår togs vid beräkningen av Annell-avdraget hänsyn  
  
 till det belopp som betalats för aktien, medan beräkningen av 70procentsavdraget  
  
 kopplades till bolagets aktiekapital. För 70-procentsavdraget  
  
 gällde att avdraget uppgick till 70 procent av den  
  
 utdelning i pengar som hade förfallit till betalning under beskattningsåret  
  
 och att avdraget inte fick överstiga 15 procent av aktiekapitalet  
  
 vid utgången av det beskattningsår till vilket utdelningen  
  
 hänförde sig.  
  
 Skillnaden berodde på att Annell-avdraget bara omfattade aktier  
  
 som, efter ett visst datum, hade getts ut i samband med bildande av  
  
 bolaget eller i samband med nyemission, medan 70-procentsavdraget  
  
 omfattade även äldre aktiekapital och inte bara aktier som  
  
 getts ut efter ett visst datum. När det gällde 70-procentsavdraget  
  
 kan påpekas att samtliga aktier inte räknades med bestämmandet av  
  
 aktiekapitalets storlek, exempelvis undantogs aktier som ägdes av  
  
 förvaltningsföretag.15  
  
 14 RÅ 1996 ref. 1. Avgörandet har kommenterats av Evans, Acosta,  Gray, Brewer,  
  
 Skattenytt, 1997, s. 324 f.  
  
 15 2 § andra stycket och 3 § lagen (1982:336) om avdrag för utdelning på icke börsnoterade  
  
 aktier. Se även prop. 1981/82:191, s. 23.  
  
 219 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 7.4.3 Vår bedömning  
  
 Med hänsyn till att vårt syfte med förslaget är att stimulera tillskott  
  
 av nytt eget kapital anser vi att avdraget lämpligen bör kopplas till  
  
 belopp som inbetalats för aktier som getts ut i samband med  
  
 bolagets bildande och vid nyemission. Eftersom det är mycket  
  
 vanligt att bolag startas genom att aktier förvärvas i ett lagerbolag  
  
 från en s.k. lagerbolagsbildare har vi valt att även låta betalning i  
  
 pengar för aktier förvärvade från en juridisk person kunna medföra  
  
 rätt till avdrag, förutsatt att aktierna avser ett bolag som inte tidigare  
  
 bedrivit verksamhet av något slag.  
  
 Att beräkna avdraget enbart på grundval av aktiekapitalet, eller  
  
 det egna kapitalet, skulle enligt vår mening inte vara en ändamålsenlig  
  
 lösning för att uppfylla vårt syfte. En sådan modell skulle  
  
 nämligen innebära att gammalt kapital skulle medföra samma rätt  
  
 till avdrag som nytt kapital. Därigenom skulle avdraget gynna äldre  
  
 och större bolag medan mindre bolag i tidigare utvecklingsfaser  
  
 relativt sett skulle missgynnas.  
  
 Ett problem med att utforma det föreslagna utdelningsavdraget  
  
 på i huvudsak samma sätt som Annell-avdraget, är att man då måste  
  
 identifiera vilka aktier som är utgivna vid ett visst tillfälle och som i  
  
 samband med utgivandet är betalade av fysiska personer om man  
  
 ska kunna bestämma den utdelning som belöper på sådana aktier  
  
 som omfattas. Man måste därför ha vissa turordningsregler.  
  
 Som exempel på när det skulle behövas turordningsregler kan  
  
 tas följande fall.  
  
 Ett bolag har bildats 2008, dvs. före bestämmelsernas ikraftträdande.  
  
 En fysisk person äger 100 aktier i bolaget. År 2010, dvs. efter bestämmelsernas  
  
 ikraftträdande, gör bolaget en nyemission om 200 aktier  
  
 som den fysiska personen förvärvar. År 2011 säljer den fysiska personen  
  
 100 aktier till en juridisk person. År 2012 lämnas vinstutdelning  
  
 med 20 kr per aktie. Det är bara den utdelning som lämnas till den  
  
 fysiska personen och som avser de nyemitterade aktierna som medför  
  
 rätt till avdrag.  
  
 En lösning i exemplet ovan är att man har en bestämmelse med  
  
 förebild i vad som gäller vid andelsbyten, se 48 a kap. 15 § och  
  
 49 kap. 28 § IL. En sådan bestämmelse skulle innebära en slags turordning  
  
 vid avyttring av aktier i bolaget. Därvid skulle den fysiska  
  
 personen anses ha avyttrat gamla aktier först, därefter nyemitterade  
  
 som getts ut efter ikraftträdandet av föreslaget utdelningsavdrag  
  
 och sist nya. I begreppet gamla aktier skulle då innefattas aktier  
  
 220 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 som den fysiska personen ägde vid ikraftträdandet eller aktier som  
  
 utgivits före ikraftträdandet, men som den skattskyldige senare förvärvat  
  
 genom oneröst eller benefikt fång. Med gamla aktier skulle  
  
 även avses nyemitterade aktier som förvärvats av den fysiska personen  
  
 efter ikraftträdandet men som utgivits före ikraftträdandet  
  
 och då tecknats av en juridisk person. Med nya aktier skulle avses  
  
 sådana aktier som visserligen är utgivna efter ikraftträdandet men  
  
 inte vid en nyemission och som alltså inte kan läggas till grund för  
  
 att beräkna utdelningsavdraget, t.ex. fondaktier som inte är att hänföra  
  
 till en nyemission. Till nya aktier skulle också hänföras sådana  
  
 nyemitterade aktier som gavs ut efter ikraftträdandet men som  
  
 ursprungligen förvärvades av en juridisk person. Frågan om nya  
  
 eller gamla aktier skulle således ses från utdelande bolags sida och  
  
 inte från förvärvarens.  
  
 Om alternativet ovan skulle användas skulle det innebära att den  
  
 fysiska personen skulle anses ha sålt 100 gamla aktier till den  
  
 juridiska personen och bolaget skulle därmed få rätt till avdrag med  
  
 (200 aktier x 20 kr =) 4 000 kr.  
  
 En annan lösning skulle kunna vara att man använder en slags  
  
 genomsnittsmetod, jfr 48 kap. 7 § IL.16  
  
 Denna lösning skulle innebära att den fysiska personen anses ha  
  
 sålt en tredjedel av de gamla aktierna och en tredjedel av de nyemitterade  
  
 aktierna, dvs. ([1/3 x 100 aktier =] avrundat 33  
  
 aktier + [1/3 x 200 aktier =] avrundat 67 aktier). Rätt till avdrag  
  
 skulle i det fallet finnas med (133 aktier x 20 kr =) 2 660 kr.  
  
 En tredje variant är att de aktier som skulle kunna omfattas av  
  
 avdrag anses först avyttrade. Det skulle i så fall i exemplet innebära  
  
 att bolaget inte skulle medges något avdrag överhuvudtaget.  
  
 Turordningsregler kommer enligt vår mening att behöva vara  
  
 relativt komplicerade och på samma gång schablonartade.  
  
 Vi föreslår i stället en modell som innebär att de enskilda  
  
 aktierna inte behöver identifieras utan att det som blir avgörande är  
  
 betalningen. Modellen innebär att avdrag medges för den avkastning  
  
 som är hänförlig till nytt kapital från fysiska personer, dvs.  
  
 inbetalning för aktier som har getts ut vid bildande och vid nyemission  
  
 efter ikraftträdandet. Även betalning av aktier i lagerbolag bör,  
  
 som tidigare nämnts, kunna omfattas.  
  
 Beräkningen görs på det sättet att nytt kapital (kvotvärde  
  
 + överkursbetalning) tillskjutet av fysiska personer divideras  
  
 16 En genomsnittsmetod tillämpades av Kammarrätten i Göteborg i dom den 6 december  
  
 1989 i mål nr 4808-1988 som rörde tillämpningen av Annell-avdraget.  
  
 221 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 med totalt kapital (aktiekapital + överkursfond vid tiden för  
  
 beslutet om vinstutdelning). Därefter multipliceras kvoten med  
  
 den vinstutdelning som lämnas till fysiska personer. De grundläggande  
  
 dragen framgår även av avsnitt 7.2.  
  
 Enligt vår mening innebär modellen en avsevärd förenkling. Det  
  
 är dock ofrånkomligt att det kommer att behövas ytterligare regler  
  
 för att bl.a. se till att samma inbetalning inte utnyttjas flera gånger  
  
 och på så sätt säkerställa att det sammanlagda avdraget inte uppgår  
  
 till ett högre belopp än vad som har inbetalats till bolaget.  
  
 7.4.4 Kvotberäkningen  
  
 Förslag: Först beräknas summan av vad fysiska personer har  
  
 betalat i pengar för aktier som har tecknats vid bildandet av  
  
 aktiebolaget eller som har förvärvats från en juridisk person om  
  
 aktierna avser ett bolag som inte tidigare har bedrivit verksamhet  
  
 av något slag (lagerbolag). Om bolaget har bildats som ett  
  
 lagerbolag får emellertid det belopp som motsvarar vad fysiska  
  
 personer har betalat vid förvärvet av lagerbolaget inte överstiga  
  
 vad som har inbetalats vid bildandet av lagerbolaget. Vid beräkningen  
  
 av summan inräknas även vad fysiska personer har  
  
 betalat i pengar för aktier som har tecknats vid nyemission.  
  
 Därefter divideras summan med aktiekapitalet, reservfonden  
  
 och överkursfonden enligt den fastställda balansräkningen för  
  
 det beskattningsår som vinstutdelningen avser.  
  
 Slutligen multipliceras kvoten med lämnad vinstutdelning till  
  
 fysiska personer.  
  
 Vid beräkningen av avdraget föreslår vi att det först görs en kvotberäkning  
  
 för att få fram andelen nytt kapital hänförligt till fysiska  
  
 personers betalningar av det totala kapitalet. Därefter multipliceras  
  
 kvoten med lämnad vinstutdelning till fysiska personer.  
  
 Vid divisionen utgör det nya kapitalet från fysiska personer  
  
 (kvotvärde + överkursbetalning) täljaren och det totala kapitalet  
  
 (aktiekapital + överkursfond vid tiden för beslutet om vinstutdelning)  
  
 utgör nämnaren. Nedan använder vi därför uttrycken täljaren  
  
 och nämnaren.  
  
 222 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Täljaren  
  
 De bolagsrättsliga regler som gällde när Annell-avdraget var i bruk  
  
 innebar att inbetalningen för en aktie tillfördes det bundna egna  
  
 kapitalet, dvs. aktiekapitalet eller reservfonden (senare överkursfonden).  
  
 Från och med 2006 gäller i stället att den betalning för en  
  
 aktie som överstiger aktiens kvotvärde, dvs. aktiens andel av det  
  
 registrerade aktiekapitalet, tillförs det fria egna kapitalet (överkursfonden,  
  
 som således numera utgör fritt eget kapital).  
  
 Som tidigare nämnts, se avsnitten 4.4.1 och 6.6.4, finns det inom  
  
 bolagsrätten särskilda skyddsregler för ett aktiebolags egna kapital.  
  
 Reglerna innebär i här relevanta delar att värdeöverföringar, t.ex.  
  
 vinstutdelning, bara får göras om det finns full täckning för  
  
 bolagets bundna egna kapital även efter värdeöverföringen. Dessutom  
  
 begränsas möjligheten till utdelning av den s.k. försiktighetsregeln.  
  
 Den innebär att bolag inte får dela ut mer än att det  
  
 återstår en försvarlig nivå på det egna kapitalet med hänsyn till  
  
 verksamheten och behovet av konsolidering och likviditet m.m.  
  
 Under förutsättning att de ovannämnda skyddsreglerna uppfylls,  
  
 skulle den del av betalningen som motsvarar överkursen (fritt eget  
  
 kapital) i princip kunna delas ut som vinst. Dock får utdelning inte  
  
 ske förrän det fria egna kapitalet ingår i en balansräkning som fastställts  
  
 av bolagsstämma.  
  
 Nyemissioner görs normalt till överkurs som i många fall kan  
  
 vara betydande, se bilaga 3 för statistik från Bolagsverket. Ett bolag  
  
 som behöver nytt kapital för expansion måste räkna med att  
  
 investeringen inte omedelbart betalar sig och att bolaget på kort  
  
 sikt kan komma att redovisa förlust.  
  
 Om överkursbetalningen inte skulle få beaktas skulle detta i sin  
  
 tur kunna påverka bolagens handlande på så sätt att de sannolikt  
  
 skulle sträva efter att tillföra aktiekapitalet så stor del av aktiebetalningen  
  
 som möjligt på bekostnad av överkursfond. Detta skulle i  
  
 sin tur kunna leda till att bolagen lättare hamnar i en situation där  
  
 det uppkommer skyldighet att upprätta kontrollbalansräkning etc.  
  
 Risken för att bolagen försätts i en situation i vilken reglerna om  
  
 tvångslikvidation träder in förklaras närmare i avsnitt 6.6.4.  
  
 Enligt vår mening bör det undvikas att föreslagna skatteregler  
  
 påverkar bolagens agerande på ett icke avsett vis. Av det skälet och  
  
 med hänsyn till vad ovan i övrigt angetts, anser vi att även den del  
  
 av betalningen som har tillskjutits det fria egna kapitalet bör kunna  
  
 beaktas vid beräkningen av det föreslagna avdraget.  
  
 223 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Hela det kapital som har tillskjutits bolaget från fysiska personer  
  
 som betalning för aktier utgivna vid bildande eller vid  
  
 nyemission efter bestämmelsernas ikraftträdande bör alltså kunna  
  
 läggas till grund för beräkningen av avdraget.  
  
 Även betalning i pengar vid förvärv av aktier i ett lagerbolag från  
  
 en juridisk person efter ikraftträdandet bör kunna läggas till grund  
  
 för avdraget. Skälen för vårt ställningstagande att förvärv av lagerbolag  
  
 ska kunna ge rätt till skattelättnader är att förvärv av lagerbolag  
  
 är ett mycket vanligt tillvägagångssätt för den som avser att  
  
 bedriva verksamhet i form av aktiebolag, se avsnitt 6.6.2 och bilaga  
  
 4.  
  
 På motsvarande sätt som när det gäller förslaget om skattereduktion  
  
 kan det uppkomma problem om lagerbolagsbildaren  
  
 skulle vara en fysisk person, som antingen själv bildar och låter  
  
 registrera lagerbolag för försäljning eller låter försäljningen gå  
  
 genom ett företag. Att fysiska personer ägnar sig åt att bilda lagerbolag  
  
 för försäljning är mycket ovanligt, men enligt vår mening bör  
  
 de problem som kan uppstå i en sådan situation ändå behandlas.  
  
 Om lagerbolagsbildaren är en fysisk person som själv säljer  
  
 lagerbolaget till en fysisk person, har den förvärvande fysiska personen  
  
 inte förvärvat aktierna från en juridisk person och därmed  
  
 kan den förvärvande fysiska personens betalning inte räknas med i  
  
 summan av vad fysiska personer har betalat för aktierna. Denna  
  
 situation bör således enligt vår mening inte erbjuda något problem.  
  
 Om lagerbolagsbildaren är en fysisk person och låter försäljningen  
  
 gå genom ett företag, kan följden bli att det både skett  
  
 en inbetalning i pengar från en fysisk person för aktier som tecknats  
  
 vid bildandet och en betalning i pengar från en fysisk person  
  
 som har förvärvat aktier från en juridisk person i ett bolag som inte  
  
 tidigare bedrivit verksamhet av något slag. Båda dessa betalningar  
  
 bör inte kunna räknas med vid beräkningen av avdraget, eller  
  
 rättare sagt, vid beräkningen av det nya kapitalets andel (täljaren)  
  
 av det totala kapitalet i bolaget (nämnaren). I annat fall blir följden  
  
 att samma betalning räknas med två gånger. Att båda betalningarna  
  
 inte får räknas med framgår av att det i förslaget till lagtext används  
  
 ordet eller, se 25 § första stycket 1 första strecksatsen. Enligt vår  
  
 mening bör det bara vara det belopp som betalades för de aktier  
  
 som tecknades vid bildandet som ska läggas till grund för avdraget.  
  
 Det är endast detta belopp som har tillskjutits bolaget.  
  
 Vid förvärv  
  
 av aktier i ett lagerbolag är det i stället formellt sett säljaren som  
  
 erhåller betalningen. Även i det fall lagerbolagsbildaren är en  
  
 224 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 juridisk person, vars betalning således inte får räknas in i täljaren,  
  
 bör den fysiska personens betalning för aktierna i lagerbolaget vid  
  
 beräkningen av täljaren få uppgå till högst det belopp som motsvarar  
  
 vad lagerbolagsbildaren tillsköt bolaget vid bildandet.  
  
 Exempel.  
  
 Lagerbolagsbildaren tecknar samtliga aktier vid bildandet av bolaget  
  
 och betalar 100 000 kr till bolaget för aktierna. En fysisk person förvärvar  
  
 aktierna för 120 000 kr. Inbetalning till bolaget vid dess  
  
 bildande har bara skett med 100 000 kr, varför endast 100 000 kr är att  
  
 betrakta som nytt kapital i bolaget. Vid beräkningen av täljaren räknas  
  
 bara 100 000 kr in.  
  
 Nämnaren  
  
 Som framgår ovan har vi stannat vid att inte bara den betalning som  
  
 tillskjuts aktiekapitalet (bundet eget kapital) utan även den betalning  
  
 som tillförs överkursfonden (fritt eget kapital) ska få beaktas  
  
 vid beräkningen av avdraget. Eftersom överkursbetalningen får räknas  
  
 in i täljaren, anser vi att det är rimligt att den även beaktas vid  
  
 beräkningen av det totala kapitalet i bolaget (nämnaren). Nämnaren  
  
 bör därför utgöras av aktiekapitalet, reservfonden och överkursfonden  
  
 enligt balansräkningen för det beskattningsår som  
  
 vinstutdelningen avser.  
  
 Enligt 1 kap. 15 § IL är beskattningsåret för juridiska personer  
  
 det räkenskapsår som slutat närmast före taxeringsåret. Räkenskapsåret  
  
 omfattar som huvudregel tolv månader men bl.a. i samband  
  
 med att verksamheten påbörjas får räkenskapsåret förlängas  
  
 eller förkortas till att omfatta noll  arton månader. Vidare kan  
  
 sägas att räkenskapsåret kan vara kalenderåret eller s.k. brutet.  
  
 Tillåtna brutna räkenskapsår är som huvudregel den 1 maj  den 30  
  
 april, den 1 juli  den 30 juni och den 1 september  den 31 augusti.  
  
 Beslut om fastställande av årsredovisning, inklusive balansräkning,  
  
 och om dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust  
  
 enligt den fastställda balansräkningen, ska fattas vid bolagsstämma  
  
 som ska hållas inom sex månader från utgången av räkenskapsåret  
  
 (årsstämma), se 7 kap. 10 och 11 §§ ABL. Om någon  
  
 balansräkning inte fastställs kan utdelning inte äga rum av vinster  
  
 som upparbetats sedan den senaste fastställda balansräkningen.17  
  
 17 Jfr beloppsspärren i 17 kap. 3 § första stycket ABL.  
  
 225 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Beslut om vinstutdelning fattas således normalt på årsstämman,  
  
 dvs. i samband med att årsredovisningen fastställs. Det finns möjlighet  
  
 att på en extrastämma besluta om s.k. efterutdelning. Av  
  
 17 kap. 4 § ABL följer att en efterutdelning inte får överstiga det  
  
 utdelningsbara beloppet enligt den senast fastställda balansräkningen  
  
 med reduktion för vad som tidigare kan ha delats ut. Det är  
  
 inte tillåtet att dela ut under samma år upparbetade eller anteciperade  
  
 vinster, s.k. förskottsutdelning. Beloppsspärren och försiktighetsregeln  
  
 i 17 kap. 3 § ABL kan ytterligare begränsa utrymmet  
  
 för vinstutdelning under löpande beskattningsår.  
  
 Den modell vi föreslår för beräkningen av avdraget innebär att  
  
 bolaget måste ha fastställt balansräkningen för det räkenskapsår  
  
 (beskattningsår) som vinstutdelningen avser. Vinstutdelningen  
  
 anses avse det räkenskapsår för vilken den bokförs, även om utdelningen  
  
 görs inte bara med de under året upparbetade vinstmedlen  
  
 utan även med vinstmedel som ansamlats under tidigare år.  
  
 7.4.5 Särskilt om täljaren vid kvotberäkningen  
  
 Förslag: En betalning får inte beaktas senare än det åttonde  
  
 beskattningsåret efter betalningsåret. Dessutom ska en betalning  
  
 minskas med belopp som motsvarar tidigare beviljade  
  
 utdelningsavdrag för vilket betalningen tagits med.  
  
 Om bolaget under eller efter betalningsåret har minskat  
  
 aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut minskningen till  
  
 aktieägare ska täljaren reduceras med det belopp som motsvarar  
  
 vad som har betalats ut. Minskningen ska göras från det belopp  
  
 som avser den först gjorda betalningen.  
  
 För Annell-avdraget (i dess lydelse från och med år 1979) gällde,  
  
 som tidigare nämnts, att avdraget fick uppgå till högst tio procent  
  
 av vad som inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång.  
  
 Vidare gällde att avdrag inte kunde medges senare än vid taxeringen  
  
 för det tjugonde beskattningsåret efter det beskattningsår då inbetalning  
  
 för aktierna först skedde och att avdraget sammanlagt inte  
  
 fick överstiga vad som hade inbetalats för aktien.  
  
 Annell-avdrag kunde således medges under högst en tjugoårsperiod.  
  
 226 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Enligt vår mening innebär det en förstärkning av skatteincitamentet  
  
 om den tid under vilken avdrag kan medges kortas ned.  
  
 Det blir härigenom en klarare koppling mellan det tillförda nya  
  
 kapitalet och den vinstutdelning som avdrag medges för. Det finns  
  
 även fördelar från kontrollsynpunkter och i administrativt hänseende  
  
 med en kortare tid. Den tid under vilken avdraget får  
  
 utnyttjas bör dock inte vara alltför kort. Normalt bör det gå en viss  
  
 tid från det att bolaget tillförts kapital till dess att vinster börjar  
  
 generas. Att det skulle ta cirka två-tre år förefaller rimligt. Vidare är  
  
 det, enligt vår mening, rimligt att bolaget därefter har en femårsperiod  
  
 på sig att utnyttja avdraget. Vi har därför kommit fram till  
  
 att en lämplig tidsrymd är åtta år räknat från det år kapitaltillskottet  
  
 skedde. I vår modell för beräkningen av avdraget uttrycks  
  
 detta med att vid beräkningen av täljaren får en betalning inte tas  
  
 med senare än det åttonde beskattningsåret efter det år när betalningen  
  
 skedde.  
  
 Med en betalning avses det belopp som fysiska personer har tillskjutit  
  
 som betalning för aktier som tecknats vid bildandet eller vid  
  
 nyemission. Normalt kommer ett bolag inte att göra en nyemission  
  
 samma år som det bildats, vilket gör att det endast i mer ovanliga  
  
 fall kommer att under samma år finnas en betalning som avser  
  
 aktier tecknade vid bildandet och en betalning som avser aktier  
  
 tecknade vid nyemission. Även om de aktier som getts ut exempelvis  
  
 vid en nyemission betalats av olika fysiska personer och vid flera  
  
 olika tillfällen är de i detta sammanhang att betrakta som en betalning.  
  
 Denna betalning anses ha skett först när full likvid för samtliga  
  
 aktier förvärvade av fysiska personer erlagts.  
  
 Exempel.  
  
 Ett bolag beslutar i september 2010 att göra en nyemission. 1 000  
  
 aktier nyemitteras, varefter fem olika fysiska personer tecknar sig för  
  
 200 aktier var. Samma månad sätter två av personerna in betalningen  
  
 för aktierna på det särskilda konto som öppnats av bolaget för ändamålet.  
  
 I november respektive december 2010 sätter de två andra personerna  
  
 in sina betalningar. Först i januari 2011 sätter den femte personen  
  
 in sin betalning. Bolaget anmäler beslutet om nyemission för  
  
 registrering hos Bolagsverket, som samma månad fattar beslut i enlighet  
  
 med anmälan.  
  
 I exemplet ovan har full betalning skett i januari 2011. Betalningsåret  
  
 är således 2011. Avdrag där betalningen får beaktas i  
  
 täljaren kan i princip göras för beskattningsåren 2011–2019.  
  
 227 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Vid bedömningen av om full betalning har skett har vi valt att  
  
 endast ta hänsyn till sådana aktier som har tecknats och betalats av  
  
 fysiska personer. Detta innebär följande.  
  
 Exempel.  
  
 I oktober 2010 beslutar ett bolag att göra en nyemission. Vid nyemissionen  
  
 ges 2 000 aktier ut. Tre olika fysiska personer tecknar sig för  
  
 totalt 1 000 aktier. En juridisk person tecknar de resterande 1 000  
  
 aktierna. De fysiska personerna betalar aktierna i november 2010  
  
 medan den juridiska personen betalar först i februari 2011. Betalningsåret  
  
 blir 2010.  
  
 Det kan diskuteras om man i stället ska välja att beakta samtliga  
  
 aktier, dvs. både sådana aktier som har tecknats av fysiska personer  
  
 och sådana som har tecknats av juridiska personer.  
  
 Av 13 kap. 21 § ABL framgår att om aktier har tecknats vid bildande  
  
 respektive vid nyemission ska betalning i pengar ske genom  
  
 insättning på ett särskilt konto som bolaget har öppnat för ändamålet  
  
 hos ett kreditinstitut. Enligt 13 kap. 27 § ABL ska styrelsen  
  
 inom sex månader från beslutet om nyemission av aktier anmäla  
  
 beslutet för registrering i aktiebolagsregistret, om beslutet inte har  
  
 upphört att gälla på grund av otillräcklig teckning. Registrering av  
  
 ett beslut om nyemission av aktier förutsätter som huvudregel att  
  
 full och godtagbar betalning har erlagts för samtliga tecknade och  
  
 tilldelade aktier, se 13 kap. 28 § ABL. I bestämmelsen anges även  
  
 vissa andra förutsättningar. Om registreringsanmälan inte sker i  
  
 rätt tid, dvs. inom sex månader från beslutet, förfaller emissionsbeslutet.  
  
 Detsamma gäller om Bolagsverket vägrar registrering. Om  
  
 beslutet förfaller ska de belopp som har betalats för registrerade  
  
 aktier genast återbetalas, se 13 kap. 30 § ABL.  
  
 Motsvarande bestämmelser finns för aktier som tecknats vid  
  
 bildandet. Dessa är intagna i 2 kap. ABL.  
  
 Som framgår ovan ska betalning av tecknade aktier i vissa fall  
  
 återgå, till exempel om emissionen inte fulltecknas inom rätt tid.  
  
 Det skulle därför kunna finnas fördelar med att låta tidpunkten för  
  
 registreringen av bolagsbildandet respektive emissionsbeslutet bli  
  
 styrande i stället för tidpunkten för betalningen. Tidpunkten för  
  
 Bolagsverkets registrering är, som framgår, mer fast än vad betalningen  
  
 är. De problem som skulle kunna uppkomma om betalningen  
  
 får utgöra utgångspunkt torde, enligt vår uppfattning, inte  
  
 vara av någon större omfattning. Vi har dock valt att inte fördjupa  
  
 oss i denna fråga. Det är således tidpunkten för betalningen som är  
  
 228 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 styrande. I det fall betalning för tecknade aktier ska återgå, t.ex. på  
  
 grund av att anmälan om registrering hos Bolagsverket inte görs i  
  
 rätt tid eller på grund av att Bolagsverket vägrar registrering, finns  
  
 det enligt vår mening inte förutsättningar för att ta hänsyn till  
  
 betalningen vid beräkningen av avdraget. Tillskottet av nytt kapital  
  
 till bolaget har i det fallet inte varit annat än högst kortvarigt.  
  
 Vad gäller förvärvade lagerbolag krävs här, som framgår av föregående  
  
 avsnitt, för det första att den fysiska person som har förvärvat  
  
 lagerbolaget för att bedriva rörelse har betalat aktierna i  
  
 pengar. För det andra krävs att aktiekapitalet vid bildandet av  
  
 bolaget har betalats in i pengar i bolaget för att beloppet ska tas  
  
 med vid beräkningen av avdraget. Dessutom är det belopp som får  
  
 tas med vid beräkningen begränsat till det belopp som betalades för  
  
 aktierna vid bildandet. Se exempel i det föregående avsnittet.  
  
 Vid tillämpningen av bestämmelserna om beräkning av avdraget  
  
 anses betalningen dock ha ägt rum när den person som förvärvade  
  
 aktierna i lagerbolaget har erlagt full betalning för dem.  
  
 Exempel.  
  
 En lagerbolagsbildare bildar ett bolag i september 2010. Aktierna  
  
 betalas i pengar samma månad. I februari 2011 säljer lagerbolagsbildaren  
  
 bolaget till en fysisk person, som betalar aktierna kontant  
  
 samma månad. Betalningen anses ha ägt rum under 2011.  
  
 Som ovan nämnts har vi stannat vid att en betalning måste  
  
 användas inom åtta år efter betalningsåret. Bolaget får själv fördela  
  
 avdragsbeloppet under perioden och kan således fritt välja att yrka  
  
 avdrag vid ett eller flera beskattningsår under perioden. Vi har dock  
  
 funnit att vissa beloppsgränser bör ställas upp. Dessa tas upp i  
  
 avsnitt 7.5.  
  
 Vid beräkningen av täljaren bör även gälla att en betalning ska  
  
 minskas med belopp som motsvarar tidigare beviljade utdelningsavdrag  
  
 för vilket betalningen tagits med. Uttrycket en betalning har  
  
 här samma betydelse som framgår ovan. Den föreslagna bestämmelsen  
  
 illustreras bl.a. av exempel 2 (se särskilt beskattningsåren  
  
 2017 och 2019) i avsnitt 7.6.  
  
 Slutligen ska en minskning ske i det fallet bolaget under eller  
  
 efter det år när en betalning som får tas med i täljaren gjordes har  
  
 minskat aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut hela eller  
  
 del av minskningen till aktieägare. Betalningen ska i det fallet  
  
 minskas med det belopp som motsvarar vad som har betalats ut,  
  
 oavsett om utbetalning skett till fysiska eller juridiska personer.  
  
 229 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Minskningen ska göras från det belopp som avser den först gjorda  
  
 betalningen. Detta har bara betydelse när det finns två betalningar  
  
 inom perioden.  
  
 Exempel.  
  
 Ett bolag bildas år 2010. Samtliga aktier förvärvas av fysiska personer  
  
 som betalar aktierna samma år. Vinstutdelning lämnas inte för det året  
  
 eller för det närmast följande året. År 2012 gör bolaget en nyemission.  
  
 Även samtliga nyemitterade aktier förvärvas av fysiska personer. Betalningen  
  
 äger rum samma år. År 2014 minskar bolaget aktiekapitalet och  
  
 betalar ut minskningen till aktieägarna. I början av år 2017 delar  
  
 bolaget ut vinst avseende beskattningsåret 2016. Vid beräkningen av  
  
 utdelningsavdraget reduceras inbetalningen år 2010 med vad aktiekapitalet  
  
 har minskats med och betalats ut. Om inte inbetalningen år 2010  
  
 räcker till får resterande del reducera inbetalningen år 2012.  
  
 Att den först gjorda inbetalningen reduceras är dels enligt vår  
  
 mening logiskt, dels till fördel för bolaget. Genom att den först  
  
 gjorda betalningen inom perioden reduceras kvarstår senare gjorda  
  
 betalningar opåverkade och kan därför utnyttjas för kommande  
  
 avdrag inom åtta år från respektive inbetalning. Om minskningen  
  
 överstiger det först inbetalade beloppet kommer dock senare  
  
 inbetalningar att påverkas.  
  
 Bestämmelsen illustreras av exempel 3 i avsnitt 7.6.  
  
 7.5 Avdragets storlek  
  
 Förslag: Det sammanlagda belopp som avdrag medges med får  
  
 inte överstiga fem miljoner kr. Dock får det sammanlagda  
  
 avdraget inte överstiga vad fysiska personer har tillskjutit som  
  
 nytt kapital. Avdraget för ett enskilt beskattningsår får inte  
  
 heller överstiga lämnad vinstutdelning för det beskattningsåret.  
  
 Vi föreslår dels en absolut beloppsspärr, dels en relativ beloppsspärr.  
  
 Den absoluta beloppsbegränsningen är motiverad av offentligfinansiella  
  
 skäl. En sådan begränsning skulle kunna utformas  
  
 som ett beloppstak för avdraget per beskattningsår eller som ett tak  
  
 för de sammanlagda avdragen under den period som en betalning  
  
 kan utnyttjas. Vi har stannat för den senare lösningen. Med uttrycket  
  
 en betalning avses vad fysiska personer sammanlagt har  
  
 230 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 betalat för aktier som getts ut vid bildandet, vid förvärv av aktier i  
  
 ett lagerbolag eller vid en nyemission efter ikraftträdandet, se  
  
 avsnitt 7.4.5. Den absoluta beloppsbegränsningen innebär att även  
  
 om fysiska personer har tillfört bolaget t.ex. sex miljoner vid en  
  
 nyemission efter ikraftträdandet, får det sammanlagda avdraget  
  
 under de år som inbetalningen får utnyttjas inte överstiga fem  
  
 miljoner kr. Detta gäller även om de vinstutdelningar som lämnas  
  
 till fysiska personer under perioden överstiger fem miljoner kr.  
  
 Den relativa beloppsbegränsningen för de sammanlagda avdragen  
  
 under perioden innebär att avdraget inte får överstiga vad fysiska  
  
 personer tillskjutit som nytt kapital, dvs. vad fysiska personer har  
  
 betalat i pengar för aktier som tecknats vid bildande eller vid  
  
 nyemission efter ikraftträdandet. Vid fysiska personers förvärv av  
  
 aktier i ett lagerbolag gäller, som ovan framgår, att det belopp som  
  
 betraktas som nytt kapital tillfört av fysiska personer, och som får  
  
 beaktas i täljaren vid kvotberäkningen, högst får motsvara vad som  
  
 betalades i pengar för aktierna vid bildandet. Dessutom gäller att  
  
 bara en av betalningarna kan räknas med, dvs. ett bolag kan inte  
  
 både räkna med den inbetalning som gjordes av lagerbolagsbildaren  
  
 vid bildandet av bolaget och den betalning som gjordes av den  
  
 fysiska person som förvärvade aktierna från lagerbolagsbildaren.  
  
 Om lagerbolagsbildaren är en juridisk person, vilket är det  
  
 vanligaste, uppkommer dock inte något problem eftersom det bara  
  
 är nytt kapital från fysiska personer som får räknas in i täljaren.  
  
 Den relativa beloppsbegränsningen är motiverad av att det enligt  
  
 utredningens uppfattning är rimligt att avdrag inte medges för  
  
 vinstutdelning som överstiger vad som tillskjutits bolaget.  
  
 En relativ begränsning ligger också i att avdraget per beskattningsår  
  
 inte kan överstiga vinstutdelningen till fysiska personer  
  
 avseende det beskattningsåret.  
  
 7.6 Exempel på tillämpningen av bestämmelserna  
  
 I detta avsnitt redovisar vi några exempel på tillämpningen av  
  
 bestämmelserna.  
  
 Exempel 1 illustrerar bl.a. behovet av den relativa beloppsspärren  
  
 i 27 §.  
  
 Exempel 2 visar tillämpningen av bestämmelsen om att en inbetalning  
  
 måste användas inom åtta år (26 § första punkten) och  
  
 minskningsbestämmelsen (26 § andra punkten).  
  
 231 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 I exempel 3 är det fråga om reducering vid minskning av aktiekapitalet  
  
 enligt 26 § tredje punkten.  
  
 Exempel 4 behandlar det fallet att det finns betalningar från  
  
 såväl fysiska som juridiska personer.  
  
 Exempel 5 visar att i vissa fall kan täljaren komma att uppgå till  
  
 ett högre belopp än nämnaren vid kvotberäkningen.  
  
 Grundförutsättningarna i exempel 1-3 är följande. Bolaget bildas  
  
 år 2010 (dvs. efter det att bestämmelserna om utdelningsavdrag  
  
 trätt i kraft). Betalning av aktier som getts ut i samband med bildandet  
  
 sker under samma år, dvs. 2010. Hela betalningen, 100 000 kr, betalas in  
  
 av fysiska personer.  
  
 Avdrag där betalningen under 2010 tas upp i täljaren (se 25 §  
  
 första stycket 1 och 26 § första punkten) får i princip göras för  
  
 beskattningsåren 2010-2018.  
  
 Exempel 1  
  
 Beskattningsåren 2010-2012  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2013  
  
 Utdelning lämnas med 25 000 kr. Samtliga aktier ägs av fysiska personer.  
  
 100 000 kr/100 000 kr = 1  
  
 1 x 25 000 kr = 25 000 kr  
  
 Avdrag medges med 25 000 kr.  
  
 Beskattningsåret 2014  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2015  
  
 Utdelning sker med 40 000 kr. Samtliga aktier ägs av fysiska personer.  
  
 Beräkning av täljaren:  
  
 Beloppet i täljaren (se 25 § första stycket 1), dvs. vad som har inbetalats  
  
 av fysiska personer, ska minskas med belopp som motsvarar  
  
 tidigare beviljat utdelningsavdrag, dvs. 25 000 kr. Detta framgår av  
  
 26 § andra punkten.  
  
 100 000 kr – 25 000 kr = 75 000 kr.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 232 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 75 000 kr/100 000 kr = 3/4 (0,75)  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 ¾ x 40 000 kr = 30 000 kr  
  
 Avdrag medges med 30 000 kr.  
  
 Beskattningsåret 2016  
  
 Utdelning sker med 150 000 kr. Samtliga aktier ägs fortfarande av  
  
 fysiska personer.  
  
 Beräkning av täljaren:  
  
 Minskning sker med belopp som motsvarar tidigare beviljat utdelningsavdrag,  
  
 se 26 § andra punkten.  
  
 100 000 kr – 25 000 kr – 30 000 kr = 45 000 kr  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 45 000 kr/100 000 kr = 0,45  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 0,45 x 150 000 kr = 67 500 kr  
  
 Hittills har 25 000 kr + 30 000 kr av bolagets avdragsutrymme på  
  
 totalt 100 000 kr utnyttjats. De sammanlagda avdragen får inte  
  
 överstiga vad som betalats in av fysiska personer, se 27 §. Återstående  
  
 avdragsutrymme är 45 000 kr och understiger således  
  
 67 500 kr.  
  
 Avdrag medges därför med endast 45 000 kr.  
  
 Exempel 2  
  
 Beskattningsåren 2010–2013  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2014  
  
 Utdelning lämnas med 50 00 kr till fysiska personer.  
  
 Avdrag medges med 50 000 kr.  
  
 Beskattningsåret 2015  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2016  
  
 Nyemission görs, varvid hela emissionsbeloppet, 300 000 kr, tillskjuts  
  
 av fysiska personer.  
  
 233 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2017  
  
 Utdelning lämnas med 60 000 kr till fysiska personer.  
  
 Beräkning av täljaren:  
  
 100 000 kr (betalning vid bildandet 2010) + 300 000 kr (betalning  
  
 vid nyemission 2016) = 400 000 kr  
  
 De 100 000 kronorna ska minskas med 50 000 kr (avdraget år 2014,  
  
 dvs. belopp som motsvarar tidigare beviljat utdelningsavdrag för  
  
 vilket betalningen har tagits med, se 26 § andra punkten)= 50 000  
  
 kr. Minskningen görs inte från de 300 000 kronorna som tillfördes  
  
 år 2016, eftersom dessa inte har tagits med vid beräkningen av  
  
 avdraget för år 2014.  
  
 Täljaren är 50 000 kr + 300 000 kr = 350 000 kr.  
  
 350 000 kr/400 000 kr = 7/8 x 60 000 kr = 52 500 kr.  
  
 Avdrag medges med 52 500 kr.  
  
 Beskattningsåret 2018  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2019  
  
 Utdelning lämnas med 50 000 kr till fysiska personer.  
  
 Beräkning av täljaren:  
  
 Eftersom mer än åtta år har gått efter inbetalningen av de 100 000  
  
 kronorna vid bildandet år 2010 får inte de 100 000 kronorna  
  
 (minskade med tidigare beviljade avdrag) tas med beräkningen av  
  
 täljaren, se 26 § första punkten.  
  
 Utgångsbeloppet vid beräkningen av täljaren blir därför 300 000 kr.  
  
 Som ovan framgår ska de 300 000 kronorna, som betalades in 2016,  
  
 inte minskas med det för beskattningsåret 2014 beviljade utdelningsavdraget.  
  
 Inbetalningen år 2016 har inte tagits med vid  
  
 beräkningen av avdraget år 2014, se 26 § andra punkten.  
  
 Avdraget för beskattningsåret 2017 ska dock minska de 300 000  
  
 kronorna. Vid beräkningen av avdraget för beskattningsåret 2017  
  
 beaktades de 100 000 kronor som inbetalades vid bildandet.  
  
 Avdraget för den inbetalningen ska däremot inte minska den betalning  
  
 som nu får beaktas i täljaren.  
  
 234 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 1/8 (dvs. 50 000/400 000) av 60 000 kr ( = 7 500 kr) motsvarar den  
  
 del av avdraget för beskattningsåret 2017 som är att hänföra till  
  
 inbetalningen år 2010.  
  
 Den del av avdraget för beskattningsåret 2017 som är att hänföra  
  
 till nyemissionen 2016 är (52 500 kr – 7 500 kr =) 45 000 kr, dvs.  
  
 6/8 av 60 000 kr.  
  
 Beskattningsåret 2011  
  
 Nyemission görs, varvid hela emissionsbeloppet, 200 000 kr, tillskjuts  
  
 av fysiska personer. Hälften, dvs. 100 000 kr, tillförs aktiekapitalet  
  
 och andra hälften överkursfonden.  
  
 300 000 kr – 45 000 kr = 255 000 kr.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 255 000 kr/400 000 kr = 0,6375  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 0,6375 x 50 000 kr = 31 875 kr.  
  
 Avdrag medges med 31 875 kr.  
  
 Exempel 3  
  
 Beskattningsåret 2010  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2012  
  
 Aktiekapitalet minskas med 100 000 kr. Minskningen betalas ut till  
  
 aktieägarna.  
  
 Utbetalningen kan skatterättsligt anses som utdelning, se 42 kap.  
  
 17 § och 57 kap. 2 § IL. Utbetalningen utgör dock inte vinstutdelning  
  
 och berättigar därför inte till avdrag.  
  
 Beskattningsåret 2013  
  
 Utdelning lämnas med 50 000 kr till fysiska personer.  
  
 Inbetalningen år 2010 minskas med belopp som motsvarar vad som  
  
 betalats ut till aktieägarna vid minskningen av aktiekapitalet, dvs.  
  
 235 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 100 000 kr, se 26 § tredje punkten. 100 000 kr – 100 000 kr = noll  
  
 kr.  
  
 Täljaren blir 200 000 kr.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 200 000 kr/300 000 kr = 2/3  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 2/3 x 50 000 kr = avrundat 33 333 kr.  
  
 Avdrag medges med 33 333 kr.  
  
 Exempel 4  
  
 I detta exempel är förutsättningarna följande. Bolaget bildas år  
  
 2010 (dvs. efter det att bestämmelserna om utdelningsavdrag trätt i  
  
 kraft). Betalning av aktier som getts ut i samband med bildandet  
  
 sker under samma år, dvs. 2010. Genom betalningen tillskjuts  
  
 bolaget 200 000 kr (100 000 kr till aktiekapitalet och 100 000 kr till  
  
 överkursfonden). Hälften av betalningen, 100 000 kr, betalas in av  
  
 fysiska personer.  
  
 Beskattningsåren 20102011  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2012  
  
 Utdelning lämnas med 40 000 kr, varav 20 000 kr lämnas till fysiska  
  
 personer.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 I täljaren får bara tas med vad som betalats av fysiska personer,  
  
 dvs. 100 000 kr/200 000 kr = 1/2  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 ½ x 20 000 kr = 10 000 kr  
  
 Avdrag medges med 10 000 kr.  
  
 Beskattningsåret 2013  
  
 Nyemission görs, varvid hälften av emissionsbeloppet på 300 000  
  
 kr tillskjuts av fysiska personer. 150 000 kr betalas alltså av fysiska  
  
 personer.  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 236 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 Beskattningsåret 2014  
  
 Utdelning lämnas med 60 000 kr, varav 40 000 kr lämnas till fysiska  
  
 personer.  
  
 Beräkning av täljaren:  
  
 100 000 kr (av inbetalningen vid bildandet 2010) + 150 000 kr (av  
  
 betalningen av nyemissionen 2013) har betalats av fysiska personer  
  
 och utgör därför utgångspunkten, se 25 § första punkten.  
  
 De 100 000 kronorna ska minskas med 10 000 kr (avdraget år  
  
 2012) = 90 000 kr. Täljaren blir (90 000 kr + 150 000 kr =)240 000  
  
 kr.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 240 000 kr/500 000 kr = 0,48  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 0,48 x 40 000 kr = 19 200 kr.  
  
 Avdrag medges med 19 200 kr.  
  
 Exempel 5  
  
 I detta exempel är förutsättningarna följande. Bolaget bildas år  
  
 2010 (dvs. efter det att bestämmelserna om utdelningsavdrag trätt i  
  
 kraft). Betalning av aktier som getts ut i samband med bildandet  
  
 sker under samma år, dvs. 2010. Genom betalningen tillskjuts  
  
 bolaget 200 000 kr (100 000 kr till aktiekapitalet och 100 000 kr till  
  
 överkursfonden). Hela betalningen görs av fysiska personer.  
  
 Beskattningsåren 20102011  
  
 Utdelning lämnas inte.  
  
 Beskattningsåret 2012  
  
 Utdelning lämnas med 60 000 kr till fysiska personer.  
  
 De 100 000 kronorna som tillfördes överkursfonden har förbrukats  
  
 i verksamheten. Aktiekapitalet uppgår till 100 000 kr och någon  
  
 överkursfond finns inte.  
  
 Kvotberäkning enligt 25 § första stycket:  
  
 200 000 kr/100 000 kr = 2/1  
  
 Beräkning enligt 25 § andra stycket:  
  
 2 x 60 000 kr = 120 000 kr  
  
 237 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Avdrag medges dock bara för lämnad vinstutdelning till fysiska  
  
 personer, se 23 § första stycket. Avdrag medges därför bara med  
  
 60 000 kr.  
  
 7.7 Avdrag medges för det beskattningsår som  
  
 utdelningen avser  
  
 Vårt förslag: Avdraget ska göras för det beskattningsår som  
  
 beslutet om utdelning avser.  
  
 För Annell-avdraget gällde att avdragsrätten var knuten till den  
  
 utdelning som hade förfallit till betalning under beskattningsåret,  
  
 vilket i regel var den under beskattningsåret beslutade utdelningen  
  
 för näst föregående räkenskapsår. Avdraget kom därför ett år för  
  
 sent.  
  
 Det kan nämnas att när det gäller avdrag för utdelning som  
  
 investmentföretag lämnar ska utdelningen dras av som kostnad det  
  
 beskattningsår som beslutet om utdelning avser, se 39 kap. 14 §  
  
 andra stycket IL. En fördel med den utformningen, dvs. en anknytning  
  
 till det beskattningsår som beslutet om utdelning avser, är att  
  
 bolaget kan tillgodogöra sig avdraget snabbare.  
  
 Vi anser att det är av värde om avdraget kan medges så tidigt  
  
 som möjligt. Avdraget ska därför kunna medges för det beskattningsår  
  
 som vinstutdelningen avser.  
  
 Exempel.  
  
 En nyemission beslutas under våren 2010. Inbetalning sker under  
  
 hösten 2010. De nyemitterade aktierna ger rätt till utdelning första  
  
 gången för 2011. Vinstutdelning på aktierna beslutas vid bolagsstämma  
  
 under våren 2012. Vinstutdelningen avser beskattningsåret 2011.  
  
 Avdrag för vinstutdelningen medges därför vid beskattningsåret 2011  
  
 (dvs. taxeringsåret 2012). Det finns inte något hinder mot att bolaget  
  
 beslutar att de nyemitterade aktierna ger rätt till vinstutdelning redan  
  
 för 2010 (inbetalningsåret). Om vinstutdelning lämnas för beskattningsåret  
  
 2010, kan således avdrag medges redan vid 2011 års taxering.  
  
 Detta torde dock ske endast i undantagsfall.  
  
 Vid beräkningen av avdraget ska hänsyn tas till lämnad vinstutdelning  
  
 till fysiska personer för beskattningsåret. Vid beräkningen ska  
  
 även beaktas summan av aktiekapitalet, reservfonden och överkurs238 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 fonden enligt den fastställda balansräkningen för det beskattningsår  
  
 som vinstutdelningen avser.  
  
 Som framgår av avsnitt 7.4.4 ska beslut om att fastställa årsredovisning,  
  
 inklusive balansräkning, fattas vid bolagsstämma inom sex  
  
 månader från utgången av räkenskapsåret. Som huvudregel fattar  
  
 bolagsstämman beslut om vinstutdelning för det räkenskapsåret vid  
  
 samma tillfälle, se kap. 10 och 11 §§ ABL.  
  
 När självdeklarationen lämnas bör bolagsstämman ha beslutat  
  
 om den vinstutdelning som avdrag ska medges för. Om bolaget har  
  
 kalenderår som räkenskapsår innebär det att bolagsstämma kan  
  
 behöva hållas något tidigare än vid den senaste tidpunkt som följer  
  
 av aktiebolagslagen. Något större problem för bolaget bör detta  
  
 dock inte innebära. Dessutom finns det möjligheter att komplettera  
  
 självdeklarationen med rättade deklarationsbilagor en tid efter  
  
 inlämnandet. De eventuella nackdelar som skulle kunna finnas i  
  
 administrativt hänseende för bolaget kompenseras, enligt vår  
  
 mening, mer än väl genom den fördel som det innebär att bolaget  
  
 får tillgodogöra sig avdraget tidigt.  
  
 De bolag som har brutna räkenskapsår har längre tid på sig att  
  
 lämna självdeklaration. Till exempel har bolag som tillämpar räkenskapsåret  
  
 den 1 maj  den 30 april nästan ett år på sig att avlämna  
  
 deklaration.  
  
 7.8 Underskott  
  
 Bedömning: Avdrag bör kunna medges även om det innebär att  
  
 underskott uppkommer.  
  
 Varken Annell-avdraget eller 70-procentsavdraget hade bestämmelser  
  
 som utgjorde hinder mot att avdrag ledde till att underskott  
  
 uppkom. Eftersom dessa avdrag var knutna till den utdelning som  
  
 hade förfallit till betalning under beskattningsåret och som avsåg  
  
 det föregående beskattningsårets verksamhet, framstår en sådan  
  
 begränsning inte heller som rimlig.  
  
 Vi ser inte att det finns anledning att hindra att utdelningsavdrag  
  
 medges med ett belopp som innebär att underskott uppkommer  
  
 för det beskattningsår som avdraget avser. För att rätt till  
  
 avdrag ska finnas krävs, som framgår av avsnitt 7.3.4, att det  
  
 239 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 utdelade belopp som läggs till grund för avdraget inte överstiger  
  
 vad som är tillåtet enligt associationsrättsliga bestämmelser.  
  
 7.9 Bevisning  
  
 Av allmänna skatterättsliga bevisbörderegler följer att det är  
  
 bolaget som ska visa att det har rätt till avdrag. Någon särskild regel  
  
 om detta behövs därför inte i lagtexten. Det finns inte skäl att ställa  
  
 något strängare eller mildare beviskrav än normalt.  
  
 Avdrag får göras under längst åtta på varandra följande beskattningsår  
  
 efter betalningsåret. Tiden räknas således från det beskattningsår  
  
 inbetalningen till bolaget vid bildandet eller vid nyemission  
  
 gjordes. Vad gäller lagerbolag räknas dock tiden från förvärvarens  
  
 betalning till lagerbolagsbildaren. Det finns därför inget hinder mot  
  
 att det går lång tid från beslutet om nyemission och inbetalning av  
  
 aktierna till att avdrag yrkas.  
  
 I 19 kap. 2 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter anges att den som är uppgiftsskyldig enligt  
  
 bestämmelserna i den lagen är skyldig att i skälig omfattning  
  
 genom räkenskaper, anteckningar eller på annat sätt se till att han  
  
 har underlag för att fullgöra uppgiftsskyldigheten och för kontroll  
  
 av den. Av 12 kap. 1 § förordningen (2001:1244) om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter framgår att sådant underlag ska  
  
 bevaras under sex år efter utgången av det kalenderår underlaget  
  
 avser.  
  
 Vårt förslag kan få till följd att bolaget för att kunna visa eller  
  
 styrka sin rätt till avdrag måste bevara material något längre tid än  
  
 under den tid som krävs enligt den ovannämnda bestämmelsen. Vi  
  
 anser att den olägenhet som därvid kan uppkomma får anses vara  
  
 försumbar. Risken för en viss ökad administrativ börda måste vägas  
  
 mot den fördel som det innebär för bolagen att tiden inte räknas  
  
 från det år när aktierna betalades, då det i regel kan antas ta några år  
  
 innan bolaget har ekonomiska möjligheter att dela ut vinst på de  
  
 nyemitterade aktierna.  
  
 240 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 7.10 EG:s statsstödsregler  
  
 Bedömning: Förslaget om avdrag för lämnad vinstutdelning till  
  
 fysiska personer bedöms inte stå i strid mot EG:s statsstödsregler.  
  
 Av artikel 87.1 i EG-fördraget framgår att det råder ett principiellt  
  
 förbud mot stöd som tillhandahålls av en medlemsstat eller med  
  
 hjälp av statliga medel och som snedvrider eller hotar att snedvrida  
  
 konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion.  
  
 Ytterligare en förutsättning för att gemenskapsreglerna om statsstöd  
  
 ska aktualiseras är att sådant stöd kan förväntas påverka  
  
 handeln mellan medlemsstaterna.  
  
 Skattelättnader kan räknas som förbjuden stödåtgärd.  
  
 Det föreslagna avdraget innebär en lättnad i dubbelbeskattningen  
  
 på bolagsnivå. Åtgärden gynnar därmed företag. Som ovan  
  
 framgår är detta dock inte tillräckligt för att åtgärden ska anses  
  
 strida mot statsstödsreglerna. Det krävs vidare att åtgärden gynnar  
  
 enbart vissa företag eller viss produktion, dvs. att åtgärden är selektiv.  
  
 Dessutom ska åtgärden antas påverka handeln mellan medlemsstaterna  
  
 och snedvrida konkurrensen.  
  
 Avdraget föreslås omfatta i stort sett samtliga rörelsebedrivande  
  
 aktiebolag som inte är marknadsnoterade. Att investmentföretag  
  
 och privatbostadsföretag, vilka båda  enligt tillämpliga definitioner  
  
  ska vara svenska företag, utesluts har att göra med att det finns  
  
 särskilda beskattningsregler i svensk rätt för dessa. För investmentföretag  
  
 gäller redan lättnader i dubbelbeskattningen genom att de  
  
 har rätt till avdrag för lämnad utdelning. Vi har därför funnit att det  
  
 är rimligt att dessa inte omfattas av förslaget. Vi har vidare funnit  
  
 det rimligt att privatbostadsföretagen inte heller omfattas.  
  
 Med undantag av vad som ovan framgår, ställer vi inte några villkor  
  
 i fråga om verksamhet som företagen ska bedriva för att kunna  
  
 vara berättigade till avdraget. Det ställs inte heller något krav på att  
  
 aktiebolagen ska vara svenska eller att de ska göra investeringar i  
  
 Sverige.  
  
 Enligt vår mening bör förslaget inte kunna betraktas som en  
  
 åtgärd som är begränsad branschvis eller geografiskt. Inte heller bör  
  
 den kunna betraktas som en åtgärd som är förbehållen en viss kategori  
  
 av företag. Det är således inte fråga om en selektiv åtgärd.  
  
 241 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 Enligt vår mening bör förslaget därför inte strida mot EG:s statsstödsregler.  
  
 7.11 Risk för överflyttning utomlands av svenskt  
  
 beskattningsunderlag  
  
 I våra direktiv anges bl.a. att utredningen ska beakta risken för att  
  
 svenskt beskattningsunderlag överflyttas utomlands till följd av  
  
 förslagen.  
  
 I samband med borttagandet av Annell-avdraget uttalades bl.a.  
  
 att avdraget var problematiskt i ett internationella sammanhang och  
  
 att det medförde att svenskt beskattningsunderlag i vissa fall överfördes  
  
 till andra länder. 18 Detta berodde främst på att Annellavdraget  
  
 omfattade inte bara utdelning på aktier ägda av fysiska  
  
 personer utan även juridiska personer.  
  
 I vårt förslag har vi begränsat utdelningsavdraget till att bara  
  
 gälla utdelning som lämnas till fysiska personer. Med hänsyn till att  
  
 avdrag således inte medges för utdelning som lämnas till juridiska  
  
 personer, minskas enligt vår mening väsentligt risken för en överflyttning  
  
 av skattebas till andra länder.  
  
 Syftet med utdelningsavdraget är, som ovan nämnts, att lindra  
  
 dubbelbeskattningen. Om den erhållna aktieutdelningen inte beskattas  
  
 hos aktieägaren i Sverige eller i utlandet (eller om kupongskatt inte tas  
  
 ut) medför detta att utdelningen inte beskattas i något led. Det skulle  
  
 därför principiellt kunna ifrågasättas om bolaget ska medges rätt för  
  
 den lämnade utdelningen. Mot bakgrund av bl.a. vår strävan att  
  
 reglerna ska vara enkla, anser vi det mindre lämpligt att föreslå  
  
 regler som innebär att rätt till avdrag förutsätter att beskattning  
  
 sker av mottagen utdelning.  
  
 Det kan nämnas att enligt inhämtade uppgifter från Skatteverket  
  
 kan antalet ej marknadsnoterade bolag som lämnar utdelning till  
  
 utländska ägare till uppskattas till cirka 2 000 stycken. Av dessa har  
  
 cirka en fjärdedel enbart fysiska personer som ägare eller både  
  
 fysiska och juridiska personer som ägare. Vidare uppskattas antalet  
  
 utländska fysiska personer som uppbär utdelning på vilken  
  
 kupongskatt tas ut till cirka 1 000 stycken. Skattens storlek uppskattas  
  
 i de flesta fall vara mellan 1 000 kr och 100 000 kr, igenomsnitt  
  
 cirka 30 000 kr. I enstaka fall kan skatten uppgå till några mil18  
  
 SOU 1993:29, s. 94, prop. 1993/94:50, s. 176 f., och prop. 1994/95:25, s. 48 f.  
  
 242 
  
 SOU 2009:33 Utdelningsavdrag  
  
 joner kr men i regel går utdelningar som uppgår till mycket höga  
  
 belopp till juridiska personer eller till fysiska personer som omfattas  
  
 av sådana regler att någon kupongskatt inte ska erläggas.  
  
 7.12 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Förslag: Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari  
  
 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års taxering.  
  
 Vid beräkning av summan av vad fysiska personer har betalat  
  
 i pengar för aktierna vid bildandet eller vid förvärv av aktier från  
  
 en juridisk person, om aktierna avser ett bolag som inte tidigare  
  
 bedrivit verksamhet av något slag (lagerbolag), och vid nyemission,  
  
 får bara räknas med betalningar som gjorts efter ikraftträdandet.  
  
 I det fall aktiebolaget har minskat aktiekapitalet eller reservfonden  
  
 och betalat ut pengar eller annan ersättning till aktieägare  
  
 före den 1 april 2009 bör dock inte bolagets rätt till utdelningsavdrag  
  
 påverkas.  
  
 Förslaget om ett utdelningsavdrag har till syfte att underlätta kapitalanskaffningen  
  
 för mindre företag. Mot bakgrund av det läge som  
  
 för närvarande råder på den finansiella marknaden, anser vi att det  
  
 är angeläget att bestämmelserna kan börja tillämpas så snart som  
  
 möjligt. Vi föreslår därför att bestämmelserna ska träda i kraft  
  
 redan den 1 januari 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års  
  
 taxering.  
  
 Vi anser dock att det är rimligt att det vid beräkningen av summan  
  
 av vad fysiska personer har betalat i pengar för aktierna vid  
  
 bildandet eller vid förvärv av aktier i ett lagerbolag och vid nyemission,  
  
 dvs. det nya kapital i bolaget som tillskjutits av fysiska personer,  
  
 enbart får räknas med betalningar som gjorts efter ikraftträdandet.  
  
 Skälet till detta är att dessa aktier getts ut och betalats  
  
 med hänsyn till de då gällande beskattningsreglerna.  
  
 Motsvarande överväganden låg till grund för bestämmelserna för  
  
 Annell-avdraget. I fråga om utdelning på aktier som hade getts ut i  
  
 samband med bolagets bildande tillämpades bestämmelserna om  
  
 bolaget hade anmälts för registrering i aktiebolagsregistret efter  
  
 ikraftträdandet. I fråga om utdelning på om nyemitterade aktier  
  
 gällde att bestämmelserna tillämpades om beslutet om nyemission  
  
 243 
  
 Utdelningsavdrag SOU 2009:33  
  
 244  
  
 av aktier hade anmälts för registrering i aktiebolagsregistret efter  
  
 ikraftträdandet.  
  
 Med hänsyn till att betalningen av aktierna i flera avseenden har  
  
 stor betydelse i den modell vi har föreslagit, finner vi det naturligt  
  
 att anknyta tillämpningen av de nya bestämmelserna till tidpunkten  
  
 för betalningen. Dessutom är det enligt vår mening av värde att  
  
 samma tidpunkt blir styrande för aktier som getts ut vid bildandet  
  
 och vid nyemission samt för lagerbolagsaktier. Någon registrering i  
  
 aktiebolagsregistret sker inte i egentlig mening vid förvärv av aktier  
  
 i ett lagerbolag. Man skulle kunna tänka sig att göra en koppling till  
  
 tidpunkten för anmälan till aktiebolagsregistret om byte av firma,  
  
 styrelse, verksamhet etc. Vi har dock funnit det enklare att i stället  
  
 utgå från tidpunkten för betalningen.  
  
 Med att betalningen ska ha gjorts efter ikraftträdandet avses att  
  
 fullständig betalning skett. Detta innebär t.ex. att samtliga de aktier  
  
 som getts ut vid en nyemission och som förvärvats av fysiska personer  
  
 ska ha betalats i sin helhet.  
  
 Vi har föreslagit att ett bolag som har minskat aktiekapitalet  
  
 eller reservfonden och betalat ut minskningen till aktieägarna under  
  
 de två beskattningsåren närmast före det beskattningsår då aktien  
  
 betalades (betalningsåret) inte ska ha rätt till avdrag, se avsnitt  
  
 7.3.3. Vi anser dock att det i samband med ikraftträdandet är rimligt  
  
 att i viss mån begränsa tillämpligheten av den bestämmelsen. Vi  
  
 föreslår därför att det i övergångsregleringen ska anges att vid tilllämpningen  
  
 av nämnd bestämmelse ska hänsyn inte tas till utbetalning  
  
 av pengar eller annan ersättning vid minskning av aktiekapitalet  
  
 eller reservfonden som har skett före den 1 april 2009. 
  
 8 Riskkapitalkonton  
  
 8.1 Inledning  
  
 Enligt direktiven är en av de former av särskilda skatteåtgärder som  
  
 vi ska överväga de danska reglerna om s.k. etableringskonton. Vi  
  
 redovisar utformningen av de danska reglerna i bilaga 8. Där  
  
 redovisas också de uppgifter om erfarenheterna av systemet som vi  
  
 tagit del av. I direktiven anges vidare att om vi föreslår att införa ett  
  
 liknande system ska vi också belysa möjligheterna att kontrollera  
  
 att behållningen faktiskt beskattas.  
  
 I avsnitt 8.2 redogörs kortfattat för de danska reglerna. Skälen  
  
 till att utredningen inte föreslår några regler som bygger alltför  
  
 mycket på det danska etableringskontosystemet framgår av avsnitt  
  
 8.3. I avsnitt 8.4 redovisas de överväganden som ligger till grund  
  
 för det utkast på bestämmelser om ett kontosystem, s.k. riskkapitalkonton,  
  
 som utredningen utarbetat. Av avsnitt 8.5 framgår  
  
 den närmare utformningen av reglerna om riskkapitalkonton.  
  
 8.2 Bakgrund  
  
 Danmark införde etableringskontosystemet i mitten av 1960-talet.  
  
 Vid den tiden präglades den ekonomiska situationen av en kraftig  
  
 höjning av skatten på bl.a. inkomst och förmögenhet, vilket vid  
  
 mitten av 1970-talet ledde till ett högt skattetryck och höga marginalskatter  
  
 för bl.a. löneinkomster. En relativt hög inflation i  
  
 kombination med generösa ränteavdragsmöjligheter medförde att  
  
 det många gånger kunde vara mycket förmånligt att låna pengar,  
  
 vilket i sin tur ledde till en hög skuldsättningsgrad. Med hänsyn  
  
 härtill ansåg lagstiftaren att det fanns ett behov av att stimulera  
  
 fysiska personers sparande, varvid etableringskontona infördes.  
  
 Avsikten med dessa konton är att stimulera kapitalanskaffningen  
  
 till företag genom att underlätta fysiska personers sparande.  
  
 245 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 Etableringskontosystemet innebär att fysiska personer vid  
  
 beskattningen får göra avdrag för insättningar på ett särskilt konto,  
  
 där behållningen ska användas för att starta och driva enskild  
  
 näringsverksamhet eller aktiebolag. Etableringskontona har nyligen  
  
 kompletterats med s.k. iværksætterkonton. Reglerna för dessa  
  
 konton är i flera avseende desamma som gäller för etableringskontona.  
  
 Regelverket för kontona är mycket komplicerat. Någon  
  
 utvärdering eller analys av etableringskontosystemets samhällsekonomiska  
  
 effekter har inte gjorts. Av de uppgifter som vi fått in  
  
 framgår att under de senaste åren har endast cirka 2 500 personer  
  
 per år gjort avdrag för insättningar. Ändringar i reglerna för etableringskontona,  
  
 och införande av iværksætterkonton, har gjorts i  
  
 syfte att öka användningen.  
  
 8.3 Överväganden om etableringskonton  
  
 De danska reglerna om etableringskonton har tillkommit i syfte att  
  
 stimulera fysiska personers investeringar i enskild näringsverksamhet  
  
 och i egna eller närståendes aktiebolag. Vi har övervägt om det  
  
 föreligger behov av att införa liknande regler i Sverige och likaså  
  
 om den danska modellen kan vara lämplig för svenska förhållanden.  
  
 Det skatterättsliga regelverket i Sverige avviker i vissa hänseenden  
  
 från vad som gäller i Danmark.  
  
 I Sverige finns i 62 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL)  
  
 regler om rätt till kvittning av underskott under de första fem åren  
  
 i en nystartad aktiv näringsverksamhet mot inkomst av annan förvärvsinkomst.  
  
 Dessa kvittningsregler fyller i huvudsak samma  
  
 funktion som det danska etableringskontosystemet när det gäller  
  
 att underlätta nyföretagande och risktagande i enskild näringsverksamhet  
  
 och fysiska personers delägande i handelsbolag som bedriver  
  
 näringsverksamhet.  
  
 Av den utvärdering av nämnda kvittningsregler som skatteutskottet  
  
 presenterade i juli 2007, framgår bl.a. att reglerna från  
  
 företagarhåll uppfattas som enkla och att de utgör en positiv finansieringsform  
  
 som handlar om företagarens egna pengar och inte  
  
 ett bidrag. Från företagarhåll har också framhållits att kvittningsmöjligheten  
  
 är viktig i företagens startskede och att dessa  
  
 regler därför är viktiga för tillkomsten av nya företag. Av nämnda  
  
 246 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 utvärdering framgår att Skatteverket inte heller uppfattar reglerna  
  
 som oklara eller svåra att tillämpa.1  
  
 Mot denna bakgrund ifrågasätter utredningen det ändamålsenliga  
  
 i att införa ett med nödvändighet komplicerat regelverk om  
  
 etableringskonton, som till icke oväsentlig del fyller samma funktion  
  
 som reglerna i 62 kap. IL. Vid denna bedömning bör även  
  
 beaktas det under senare tid införda s.k. jobbskatteavdraget. Även  
  
 jobbskatteavdraget bör kunna underlätta för den som har en  
  
 anställning att vid sidan om denna i mindre skala starta ett företag,  
  
 eftersom vederbörande genom avdraget, som sker i form av skattereduktion,  
  
 får tillgång till mer pengar att t.ex. investera i en nystartad  
  
 näringsverksamhet.  
  
 Även om utredningen inte har kunnat bedöma vilken effekt  
  
 avskaffandet av förmögenhetsskatten har haft eller kommer att få  
  
 på möjligheten att satsa kapital i nystartade företag, så torde det i  
  
 vart fall inte ha en negativ inverkan. Även de skattelättnader som  
  
 redan beslutats i de s.k. 3:12-reglerna torde också kunna underlätta  
  
 för företag att få tillgång till riskkapital.  
  
 Sammantaget har utredningen funnit att behovet av regler som  
  
 motsvarar det danska etableringskontosystemet i viss mån redan är  
  
 tillgodosett genom företrädesvis kvittningsreglerna i 62 kap. IL och  
  
 jobbskatteavdraget.  
  
 De danska reglerna är dessutom med nödvändighet mycket  
  
 komplicerade och en ledstjärna för utredningen har varit att  
  
 föreslagna regler ska vara enkla att förstå och tillämpa. Vidare ska  
  
 reglerna vara utformade så att det ska vara lätt att kontrollera efterlevnaden  
  
 av dem. Det nu sagda talar emot att föreslå regler som  
  
 bygger alltför mycket på det danska etableringskontosystemet.  
  
 1 2006/07:RFR8.  
  
 247 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 8.4 Särskilda sparkonton  
  
 Bedömning: Något förslag om etableringskonton läggs inte  
  
 fram. Utredningen redovisar i stället hur man i princip skulle  
  
 kunna underlätta fysiska personers investeringar i aktier i  
  
 mindre bolag genom särskilda riskkapitalkonton.  
  
 Även om vi funnit att det danska etableringskontosystemet inte är  
  
 en lämplig lösning för svenska förhållanden, om man vill öka  
  
 fysiska personers sparande i onoterade aktier och därmed öka  
  
 mindre företags tillgång till riskkapital, har vi dock inte helt  
  
 avfärdat lösningar av liknande slag. Vi har funnit att en form av  
  
 riskkapitalkonton möjligen skulle kunna vara en framkomlig väg.  
  
 Det danska kontosystemet omfattar som ovan framgår såväl  
  
 enskild näringsverksamhet som aktiebolag. Även verksamhet i  
  
 kommanditbolagsform omfattas. Vi har vid våra studier av det  
  
 danska kontosystemet funnit att en anledning till att reglerna är så  
  
 komplicerade är att även start av enskild näringsverksamhet omfattas.  
  
 Utredningen har inte heller kunnat finna stöd för att det finns  
  
 något uttalat behov av att underlätta sparande inför start av enskild  
  
 näringsverksamhet eller handelsbolag. Däremot tror vi att regler i  
  
 form av särskilda sparkonton i syfte att förvärva aktier utgivna i  
  
 samband med bildande av bolag eller vid nyemission skulle kunna  
  
 ha en viss positiv inverkan.2  
  
 Vår utgångspunkt har vid utformningen av förslagen varit att  
  
 reglerna ska vara så enkla att tillämpa och kontrollera som möjligt.  
  
 Om man skulle utforma någon form av sparkontosystem som inte  
  
 omfattar enskild näringsverksamhet och fysiska personers ägande  
  
 av handelsbolag som bedriver näringsverksamhet, utan i stället  
  
 enbart gäller för förvärv av aktier i vissa aktiebolag, skulle reglerna  
  
 kunna förenklas betydligt i förhållande till de danska reglerna.  
  
 Som framgår ovan har utredningen har inte kunnat hitta något  
  
 entydigt stöd för att det finns ett samhällsekonomiskt behov av  
  
 skatteincitament för fysiska personers sparande inför företagsstart.  
  
 Denna slutsats gäller även för fysiska personers sparande för att i  
  
 framtiden förvärva aktier i mindre bolag. Utredningen har trots  
  
 detta ändå övervägt om det bör införas regler som liknar det danska  
  
 2 I en studie utarbetad av Utvecklingsstaben inom Skatteverket och daterad den 24 april 2007  
  
 Förenkling för småföretag - ett idéunderlag framförs liknande synpunkter, s. 29.  
  
 248 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 kontosystemet, men som bara skulle omfatta förvärv av aktier i  
  
 icke marknadsnoterade aktiebolag.  
  
 Vi har vid övervägandena funnit att det inte har varit möjligt att  
  
 undvika att utformningen av regelverket blir komplicerad. Det har  
  
 inte heller gått att undvika att det uppkommer en fara för definitiva  
  
 skattebortfall.  
  
 De regler som utredningen övervägt, och som innebär att man  
  
 får avdrag för sparande i form av en skattereduktion som återgår  
  
 om den inte använts på avsett vis inom viss tid, innebär med nödvändighet  
  
 att skatteincitamentet blir tämligen marginellt.  
  
 Utredningens bedömning är att det inte bör läggas fram ett  
  
 förslag om särskilda sparkonton (riskkapitalkonton/etableringskonton).  
  
 Även den korta tid som ställts till förfogande för genomförandet  
  
 av uppdraget har naturligtvis haft betydelse för utredningens  
  
 beslut att inte lägga fram ett förslag om riskkapitalkonton.  
  
 Utredningen vill dock inte utesluta att regler om riskkapitalkonton  
  
  trots att de komplicerar regelverket för fysiska personer  
  
 och endast innebär ett mycket marginellt skatteincitament  ändock  
  
 kan vara en av flera lösningar som tillsammans kan underlätta kapitalanskaffningen  
  
 i mindre företag.  
  
 Vi har därför utarbetat ett utkast på hur bestämmelser om ett  
  
 sådant riskkapitalkonto skulle kunna vara utformade. Förslaget  
  
 kommenteras närmare nedan och ett utkast på lagtext återges i  
  
 bilaga 10. Vi vill dock understryka att bestämmelserna inte är helt  
  
 genomarbetade, men de bör ändock bör kunna ligga till grund för  
  
 framtida överväganden om ett behov av sådana regler då skulle visa  
  
 sig föreligga.  
  
 8.5 Riskkapitalkonton – ett utkast på en möjlig modell  
  
 I detta avsnitt tar vi upp hur man skulle kunna utforma bestämmelser  
  
 om riskkapitalkonton. Vi redogör för några av de problem  
  
 som vi har identifierat och för hur man skulle kunna lösa dem. Som  
  
 förebilder vid utformningen har tjänat bl.a. bestämmelserna om  
  
 skogskonton i 21 kap. IL och upphovsmannakonton i 32 kap. IL  
  
 samt det danska etableringskontosystemet i vissa avseenden.  
  
 Förebild har också varit de nya reglerna om pensionsförsäkringar i  
  
 58 kap. IL.3  
  
 3 Prop. 2007/08:55, bet. 2007/08:SkU24 och SFS 2008:134.  
  
 249 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 8.5.1 Skattereduktion för fysiska personer som gör insättning  
  
 på ett riskkapitalkonto  
  
 Skattereduktion  
  
 Av samma skäl som förslaget om en skattelättnad vid förvärv av  
  
 aktier har utformats som en skattereduktion, dvs. av fördelningsekonomiska  
  
 skäl, anser utredningen att även detta skatteincitamentet  
  
 bör utformas som en skattereduktion. Till skillnad mot  
  
 ett avdrag har en skattereduktion samma skattemässiga värde för en  
  
 låginkomsttagare som en höginkomsttagare. Att utforma skattelättnaden  
  
 som en skattereduktion är enligt utredningens mening  
  
 särskilt motiverat i detta fall, eftersom förslaget om riskkapitalkonton  
  
 riktar sig främst till personer som i dag inte har ekonomiska  
  
 möjligheter att med större belopp förvärva aktier. Personer som har ett  
  
 större ekonomiskt utrymme har i stället möjlighet att utnyttja  
  
 skattereduktionen för förvärv av aktier direkt.  
  
 Personkretsen  
  
 I likhet med förslaget om skattereduktion för förvärv av aktier bör  
  
 det inte göras någon avgränsning av personkretsen. Såväl begränsat  
  
 som obegränsat skattskyldiga bör således kunna få rätt till skattereduktion  
  
 för insättning på ett riskkapitalkonto.  
  
 Avräkning  
  
 Skattereduktionen bör, liksom skattereduktionen för förvärv av  
  
 aktier, kunna räknas av mot kommunal och statlig inkomstskatt,  
  
 statlig fastighetsskatt samt kommunal fastighetsavgift. Av EGrättsliga  
  
 skäl anser utredningen även i detta fall att skattelättnad  
  
 bör kunna ges i form av nedsatt kupongskatt. Särskilda regler om  
  
 detta måste därför utformas. Med hänsyn till den mycket begränsade  
  
 tid som stått till vårt förfogande har vi dock valt att inte  
  
 utforma några sådana bestämmelser. Viss vägledning i fråga om en  
  
 tänkbar utformning bör emellertid kunna hämtas från dels föreslagna  
  
 bestämmelser om återbetalning av kupongskatt vid förvärv  
  
 av aktier, dels utkastet på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 som framgår av bilaga 10.  
  
 250 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 Begäran om skattereduktion  
  
 En reglering om riskkapitalkonton skulle kunna utformas så att  
  
 begäran om skattereduktion för riskkapitalkonto ska göras i självdeklaration.  
  
 Uppgifter om medel som satts in på riskkapitalkonto  
  
 under beskattningsåret och som fortfarande är innestående vid  
  
 beskattningsårets utgång förtrycks på deklarationsblanketten av  
  
 Skatteverket. Begäran bör göras vid taxeringen för det beskattningsår  
  
 som insättning gjorts under. Insättning måste således ha  
  
 gjorts senast vid beskattningsårets utgång för att det ska föreligga  
  
 förutsättningar för rätt till skattereduktion.  
  
 Särskilt konto i ett svenskt eller utländskt kreditinstitut  
  
 Enligt 2 kap. 4 a § IL avses med kreditinstitut svensk bank och  
  
 svenskt kreditmarknadsföretag samt utländskt bankföretag och  
  
 utländskt kreditföretag enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse.  
  
 Definitionen i 2 kap. 4 a § IL utgör en precisering i förhållande  
  
 till den generella bestämmelsen i 2 kap. 2 § IL om utländska  
  
 motsvarigheter.  
  
 Med hänsyn till EG-rättens bestämmelser om, främst, fri rörlighet  
  
 för kapital anser utredningen att även insättningar på ett  
  
 konto i ett sådant utländskt kreditinstitut som inte har filial i  
  
 Sverige måste kunna ge rätt till skattereduktion. Utredningen ser  
  
 inte heller att det är möjligt att begränsa till kreditinstitut inom  
  
 EES. För att tillgodose behovet av kontroll bör det ställas krav på  
  
 att sådana utländska kreditinstitut ska ha kommit in med ett  
  
 åtagande till Skatteverket om att kontrolluppgifter om bl.a. insättningar  
  
 på och utbetalningar från kontona ska lämnas. Utredningens  
  
 bedömning är således att ett riskkapitalkonto ska kunna utgöras av  
  
 ett konto i ett svenskt kreditinstitut eller i ett utländskt kreditinstitut  
  
 som antingen har filial i Sverige eller som skriftligen har  
  
 åtagit sig att lämna kontrolluppgifter. Om ett sådant åtagande –  
  
 jämte kontrolluppgifter eller i sammanhanget likvärdiga uppgifter –  
  
 inte har kommit in, bör förutsättningarna för skattereduktion inte  
  
 anses uppfyllda. De beskrivna reglerna är utformade med de nya  
  
 bestämmelserna för pensionsförsäkringar som förebild.  
  
 251 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 Uttag  
  
 En förutsättning för rätt till skattereduktion bör vara att insättningen  
  
 används för att förvärva sådana aktier som kan ligga till  
  
 grund för rätt till skattereduktion vid förvärv av aktier. Förvärvet  
  
 bör ske senast det fjärde beskattningsåret efter det år då insättningen  
  
 gjordes. Om insättningen inte tagits ut efter det att fyra år  
  
 gått från det år när insättningen skedde, eller om medlen tagits ut  
  
 under fyraårsperioden men inte använts för att förvärva aktier som  
  
 kan ligga till grund för rätt till skattereduktion vid förvärv av aktier,  
  
 innebär detta att villkoren för rätt till skattereduktion för riskkapitalkonto  
  
 inte är uppfyllda. När ett uttag görs måste alltså det  
  
 uttagna beloppet användas som betalning för aktier som kan ligga  
  
 till grund för rätt till skattereduktion. Betalningen måste med  
  
 denna modell göras samma år som uttaget gjorts. Att den enskilde  
  
 inte kan ta ut insättningarna under ett år för att året därefter, eller  
  
 senare än så, använda dem till att betala aktier skulle kunna innebära  
  
 vissa nackdelar för den enskilde i en del situationer. Enligt  
  
 utredningens mening är detta dock nödvändigt med hänsyn till  
  
 behovet att kontrollera att insättningen används på godkänt sätt.  
  
 En utflyttning från Sverige innebär inte att insättningarna ska  
  
 betraktas som uttagna, jfr avsnitt 5.4 och de däri angivna rättsfallen  
  
 RÅ 2008 not. 71 och RÅ 2008 ref. 30.  
  
 Kontrolluppgifter  
  
 För en tillfredsställande kontroll ska kunna åstadkommas anser  
  
 utredningen att en förutsättning för rätt till skattereduktion bör  
  
 vara att kreditinstitutet lämnat kontrolluppgifter på såväl insättning  
  
 som uttag på kontot som gjorts under beskattningsåret. Om  
  
 kreditinstitutet inte har kommit in med kontrolluppgifter inom  
  
 utsatt tid, bör dock den som begär skattereduktion ha möjlighet att  
  
 själv ge in uppgifter. Dessutom bör kontrolluppgifter ges in vid  
  
 byte av kreditinstitut. Även i detta fall bör den enskilde ha möjlighet  
  
 att själv ge in uppgifter.  
  
 Däremot anser utredningen att det inte är nödvändigt att  
  
 kontrolluppgifter ges in om insättning eller uttag inte gjorts under  
  
 året. Om insättningarna skulle tas ut och användas till annat ändamål  
  
 än att förvärva aktier som kan ligga till grund för skattereduktion  
  
 utan att Skatteverket får kännedom om uttaget, kommer detta  
  
 252 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 att regleras genom omprövning av beslutet att medge skattereduktion  
  
 efter det att tiden för när uttag enligt villkoren borde ha  
  
 skett, dvs. efter utgången av det fjärde året efter insättningsåret.  
  
 Om den enskilde inte visar att han eller hon har förvärvat aktier i  
  
 enlighet med de föreslagna villkoren om skattereduktion för aktieförvärv  
  
 senast det fjärde året efter insättningsåret, är villkoren för  
  
 skattereduktion för riskkapitalkonto enligt den presenterade  
  
 modellen inte uppfyllda.  
  
 Byte av kreditinstitut  
  
 Byte av kreditinstitut bör vara tillåtet och kan – under vissa förutsättningar  
  
 – ske utan beskattningskonsekvenser. En sådan förutsättning  
  
 bör vara att insättningarna överförs direkt från ett kreditinstitut  
  
 till ett annat. Bestämmelsen är utformad med viss förebild i  
  
 21 kap. 38 § och i 32 kap. 10 § IL. Byte är även tillåtet enligt de  
  
 danska bestämmelserna om etableringskonton.  
  
 Vidare bör gälla att om byte sker till ett utländskt kreditinstitut  
  
 ska det nya kreditinstitutet ge in ett skriftligt åtagande om att  
  
 lämna kontrolluppgifter. Av kontrollskäl anser utredningen att  
  
 kontrolluppgifter vid överföring av medel ska lämnas till Skatteverket  
  
 inom två veckor från överföringen. Om kontrolluppgifter  
  
 inte kommer in bör insättningarna anses som uttagna det år då de  
  
 togs ut från det första kreditinstitutet. Den som har fått skattereduktion  
  
 bör dock ha möjlighet att läka felaktigheten. Utredningen  
  
 anser därför att uttag inte ska anses ha skett om den som  
  
 har fått skattereduktion själv lämnar uppgifter från kreditinstitutet  
  
 senast två månader efter överföringen. Dessa bestämmelser är  
  
 utformade med förebild i de nya reglerna om pensionsförsäkringar.  
  
 Insättning i högst ett kreditinstitut  
  
 Det bör ställas krav på att insättning får göras hos högst ett kreditinstitut  
  
 per år. Detta är motiverat av kontrollskäl. Utredningen  
  
 anser vidare att om insättning ändå skulle ha gjorts bör skattereduktion  
  
 bara få medges för insättning hos det först anlitade kreditinstitutet.  
  
 Bestämmelserna är utformade med bestämmelserna om  
  
 skogskonton och upphovsmannakonton i 21 kap. 32 § och 32 kap. 5 §  
  
 IL som förebilder.  
  
 253 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 Arv och testamente m.m.  
  
 Utredningen anser att kontinuitetsprincipen bör gälla i princip vid  
  
 arv, testamente och bodelning med anledning av den andre makens  
  
 död. Insättningar på ett riskkapitalkonto som övergår till en ny  
  
 ägare genom något av nämnda sätt bör därför inte betraktas som  
  
 uttagna. Däremot är det enligt utredningens uppfattning rimligt att  
  
 en övergång genom gåva eller exempelvis bodelning inom äktenskapet  
  
 anses som ett uttag.  
  
 Ränta  
  
 Räntan på behållningen på riskkapitalkontot bör tas upp till  
  
 beskattning enligt allmänna skatteregler. Räntan bör kunna disponeras  
  
 fritt av kontohavaren utan att rätten till skattereduktion  
  
 påverkas. För de danska etableringskontona gäller att ränteinkomster  
  
 beskattas enligt allmänna skatterättsliga regler och inte  
  
 påverkar storleken på insättningen.  
  
 Turordningsregler  
  
 I det fall det finns flera insättningar på samma konto och bara en  
  
 del av medlen tas ut, är det enligt utredningens mening rimligt att  
  
 de först gjorda insättningarna anses ha tagits ut först. Det bör vara  
  
 tillåtet att endast ta ut en del av ett års insättning. Vidare bör  
  
 insättning och uttag kunna göras samma år.  
  
 8.5.2 Underlaget och nivån för skattereduktionen  
  
 Underlaget för skattereduktion bör bestå av den insättning eller de  
  
 insättningar som gjorts på ett riskkapitalkonto under beskattningsåret  
  
 och som kvarstår på kontot vid beskattningsårets utgång.  
  
 Underlaget får högst uppgå till 125 000 kronor. Den enskildes sammanlagda  
  
 underlag för fyra år kan således uppgå till högst 500 000  
  
 kr, dvs. detta belopp motsvarar den övre beloppsgränsen för den av  
  
 utredningen föreslagna skattereduktion för förvärv av aktier. Om  
  
 underlaget för skattereduktionen under beskattningsåret understiger  
  
 5 000 kronor, bör skattereduktion inte tillgodoräknas.  
  
 254 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 Utredningen anser att storleken på skattereduktionen bör  
  
 bestämmas till 20 procent av underlaget. Storleken på skattereduktionen  
  
 bör enligt utredningens mening vara densamma som föreslagen  
  
 storlek på skattereduktion för förvärv av aktier, dvs. 20 procent.  
  
 8.5.3 Rättelse när villkoren inte uppfyllts  
  
 Omprövning och eftertaxering  
  
 Utredningen har ovan pekat på att villkor för rätt till skattereduktion  
  
 för riskkapitalkonto bör vara att insatta medel används  
  
 inom en viss tidsperiod för att förvärva aktier i enlighet med förslaget  
  
 om skattereduktion för förvärv av aktier. Om dessa villkor  
  
 inte uppfylls uppkommer frågan hur detta ska angripas. Enbart den  
  
 omständigheten att villkoren inte uppfyllts, innebär inte att den  
  
 enskilde har lämnat oriktig uppgift till ledning för taxeringen.  
  
 Beslut om eftertaxering kommer därför inte att kunna fattas med  
  
 stöd av huvudregeln om oriktig uppgift i 4 kap. 16 § TL. För att  
  
 reglerna ska kunna fungera effektivt skulle det därför kunna föras  
  
 in en ny bestämmelse i 4 kap. 17 § TL. Denna bestämmelse skulle  
  
 innebära att rättelse kan ske genom eftertaxering om villkoren för  
  
 skattereduktionen inte uppfyllts. Eftertaxering bör således kunna  
  
 ske om insättningarna använts till annat än att förvärva tillåtna  
  
 aktier eller om insättningarna inte tagits ut inom rätt tid. Enligt  
  
 4 kap. 19 § TL gäller att Skatteverkets beslut om eftertaxering ska  
  
 meddelas före utgången av femte året efter taxeringsåret. Eftersom  
  
 den tidsperiod under vilken förvärv senast måste göras enligt utredningens  
  
 modell uppgår till fyra år efter insättningsåret, torde det  
  
 finnas tillräckligt med utrymme för Skatteverkets handläggning.  
  
 Särskilt tillägg  
  
 Det bör finnas möjlighet att påföra ett visst tillägg för att hindra att  
  
 skattereduktionen utnyttjas för skatteplaneringsförfaranden.  
  
 Utredningen anser därför att ett särskilt tillägg ska påföras den som  
  
 har fått skattereduktionen om villkoren inte uppfyllts, dvs. att insättningen  
  
 på riskkapitalkontot inte använts på rätt vis eller i rätt tid. Vidare  
  
 menar utredningen att tillägget bör motsvara statslåneräntan vid  
  
 utgången av november månad året före det år uttaget gjordes ökad  
  
 255 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 med fem procentenheter multiplicerad med det belopp som tagits  
  
 ut eller som ska betraktas som uttaget.  
  
 Det finns fall där det skulle kunna framstå som obilligt att  
  
 påföra särskilt tillägg. Utredningen anser därför att det ska finnas  
  
 en ventil, som innebär att tillägg inte ska påföras om det finns  
  
 särskilda skäl. Särskilda skäl skulle t.ex. kunna finnas om den  
  
 enskilde tagit ut pengar i december 2009 och förvärvat aktier för  
  
 dem samma månad men bolaget i mars 2010 marknadsnoterat sig.  
  
 Förvärvet uppfyller därmed inte de förutsättningar som gäller  
  
 enligt den föreslagna skattereduktion för förvärv av aktier. Särskilda  
  
 skäl bör i denna situationen dock anses föreligga enbart om  
  
 den enskilde inte kunnat påverka bolagets marknadsnotering och  
  
 övriga villkor för rätt till skattereduktion för förvärv av aktier är  
  
 uppfyllda.  
  
 8.5.4 Förhållandet mellan skattereduktionen för  
  
 riskkapitalkonto och skattereduktionen för förvärv av  
  
 aktier  
  
 Utredningen föreslår att det vid bestämmandet av underlaget för  
  
 skattereduktionen för förvärv av aktier inte ska räknas in betalningar  
  
 som har legat till grund för skattereduktionen för riskkapitalkonto  
  
 om sådana regler framöver införs. Skattereduktionen för  
  
 förvärv av aktier skulle således inte medges i den mån aktierna  
  
 betalats med uttagna insättningar från ett riskkapitalkonto.  
  
 Bestämmelsen kan illustreras av följande exempel.  
  
 En fysisk person förvärvar sådana aktier som kan ligga till grund för  
  
 skattereduktion för förvärv av aktier för 200 000 kr. Enbart halva  
  
 beloppet betalas med uttagna insättningar från ett riskkapitalkonto. I  
  
 underlaget för skattereduktionen för förvärv av aktier får därför räknas  
  
 in resterande belopp, dvs. 100 000 kr.  
  
 Som ovan framgår bör ett villkor för skattereduktion för riskkapitalkonto  
  
 enligt utredningens modell vara att insättningen  
  
 används till att förvärva sådana aktier som kan ligga till grund för  
  
 föreslagen skattereduktion för förvärv av aktier. Vidare bör ett förvärv  
  
 ha skett senast det fjärde beskattningsåret efter det år då  
  
 insättningen gjordes och skattereduktion således medgavs för densamma.  
  
 Om förvärv i rätt tid inte har skett bör Skatteverket ha  
  
 möjlighet att fatta beslut om eftertaxering.  
  
 256 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 Vad gäller förhållandet mellan skattereduktionen för riskkapitalkonto  
  
 och skattereduktionen för förvärv av aktier har utredningen  
  
 även övervägt en annan modell. Denna alternativa modell  
  
 skulle innebära att medgiven skattereduktionen för riskkapitalkonto  
  
 automatiskt återläggs efter en viss tid. Återläggning skulle  
  
 även kunna ske tidigare i det fall insättningarna används för att förvärva  
  
 akter före tidsfristens utgång. Vidare skulle skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier kunna medges även om riskkapitalkontomedel  
  
 använts som betalning vid förvärvet. Utredningen har emellertid  
  
 funnit att denna alternativa modell är mindre lämplig av ett antal  
  
 skäl.  
  
 Ett sådant skäl är att en återlagd skattereduktion skulle vara en  
  
 ny företeelse inom skatterätten. Det är därför inte helt klart hur  
  
 man i beskattningssammanhang skulle betrakta en sådan återlagd  
  
 reduktion. Problem skulle därför förmodligen uppkomma, särskilt i  
  
 utflyttningssituationer. En återlagd reduktion skulle sannolikt inte  
  
 omfattas av det s.k. indrivningsdirektivet.4 En återläggning skulle  
  
 svårligen kunna betraktas som en inkomst, varför begränsat skattskyldiga  
  
 inte skulle kunna påföras beloppet med stöd av någon  
  
 ny bestämmelse i 3 kap. 18 eller 19 § inkomstskattelagen.  
  
 Denna alternativa modell skulle vidare innebära att om den som  
  
 har fått skattereduktion för riskkapitalkonto använder insättningarna  
  
 på kontot till att förvärva aktier i enlighet med skattereduktionen  
  
 för aktieförvärv, skulle någon skatteeffekt för den  
  
 enskilde inte uppkomma genom att återlagd skattereduktion och  
  
 medgiven skattereduktionen jämnar ut varandra.  
  
 Det sagda kan illustreras av följande exempel.  
  
 År 2010 sätter en fysisk person in 100 000 kr på ett riskkapitalkonto.  
  
 År 2013 tar denne ut det insatta beloppet, dvs. 100 000 kr.  
  
 Samma dag köper denne aktier för 100 000 kr. Rätt till skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier föreligger.  
  
 Skatteberäkning för taxeringsåret 2014  
  
 Preliminärt debiterad skatt (t.ex.  
  
 avseende inkomst av arbete)  
  
 + 120 000 kr  
  
 Minskad skatt på grund av avdrag - 5 000 kr  
  
 Slutlig skatt före skattereduktion 115 000 kr  
  
 Skattereduktion för aktier - 20 000 kr  
  
 4 Rådets direktiv 76/308/EEG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som har  
  
 avseende på vissa avgifter, tullar, skatter och andra åtgärder.  
  
 257 
  
 Riskkapitalkonton SOU 2009:33  
  
 Slutlig skatt efter skattereduktion 95 000 kr  
  
 Återlagd skattereduktion  
  
 (riskkapitalkonto)  
  
 + 20 000 kr  
  
 Slutlig skatt inkl. återlagd  
  
 skattereduktion  
  
 115 000 kr  
  
 Överskjutande skatt 5 000 kr  
  
 Utredningen har även övervägt om det skulle finnas fördelar med  
  
 att storleken på de båda skattereduktionerna skulle vara olika.  
  
 Vidare har utredningen övervägt om medgiven skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier bör kunna räknas av mot den återlagda skattereduktionen.  
  
 Detta skulle kunna vara till fördel för företagens kapitalanskaffning  
  
 i de fall den skattskyldige under ett visst år inte har  
  
 så mycket skatt att betala att han eller hon kan tillgodogöra sig hela  
  
 den skattereduktion som han eller hon i princip är berättigad till på  
  
 grund av aktieförvärvet.  
  
 Exempel.  
  
 Preliminärt debiterad skatt (t.ex.  
  
 avseende inkomst av arbete och  
  
 kapital)  
  
 + 100 000 kr  
  
 Minskad skatt på grund av avdrag - 70 000 kr  
  
 Slutlig skatt före skattereduktion 30 000 kr  
  
 Skattereduktion för aktier - 50 000 kr  
  
 Slutlig skatt efter skattereduktion  
  
 (endast 30 000 kr av skattereduktionen  
  
 utnyttjas)  
  
 0 kr  
  
 Återlagd skattereduktion  
  
 (riskkapitalkonto)  
  
 + 50 000 kr  
  
 Skattereduktion för aktier  
  
 (resterande 20 000 kr utnyttjas)  
  
 - 20 000 kr  
  
 Kvarskatt 30 000 kr  
  
 Den slutliga skatten kommer alltså att uppgå till 30 000 kr och några  
  
 faktiska effekter på grund av den återlagda skattereduktionen uppkommer  
  
 inte för den skattskyldige. 30 000 kr var vad denne skulle  
  
 betala i skatt före beaktande av medgiven skattereduktion och återlagd  
  
 sådan. Om avräkning inte skulle ha gjorts mot återlagd skattereduktion  
  
 skulle den skattskyldige ha tillgodoräknats endast 30 000 kr  
  
 av den medgivna skattereduktionen, eftersom han bara hade 30 000 kr  
  
 i slutlig skatt för beskattningsåret att betala. 20 000 kr av skatte258 
  
 SOU 2009:33 Riskkapitalkonton  
  
 259  
  
 reduktionen för förvärv av aktier skulle alltså inte ha utnyttjats. Samtidigt  
  
 skulle den skattskyldige ha varit tvungen att betala den återlagda  
  
 skattereduktionen för riskkapitalkonto (50 000 kr).  
  
 En nackdel med att tillåta avräkning även mot återlagd skattereduktion  
  
 är att det skulle innebära en risk för skattebortfall i utflyttningsfall.  
  
 Personer som inte har någon skatt eller avgift, dvs. kommunal  
  
 eller statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt, kommunal  
  
 fastighetsavgift eller kupongskatt, att betala i Sverige och som därför  
  
 inte har något att räkna av skattereduktionen mot får genom den återlagda  
  
 skattereduktionen för riskkapitalkontot del av den skatteförmån  
  
 som avräkningen innebär.  
  
 En lösning för att minimera skattebortfall i utflyttningsfall  
  
 skulle kunna vara att införa regler om att en avräkning mot återlagd  
  
 skattereduktion bara får ske i de fall den skattskyldige antingen har  
  
 någon deklarerad inkomst eller ska betala kommunal eller statlig  
  
 inkomstskatt, statlig fastighetsskatt, kommunal fastighetsavgift  
  
 eller kupongskatt med i vart fall något belopp under det aktuella  
  
 beskattningsåret.  
  
 En annan lösning skulle kunna vara att återläggningen av skattereduktionen  
  
 inte sker för samma beskattningsår som skattereduktionen  
  
 för förvärv av aktier. Återläggningen skulle då ske för  
  
 beskattningsåret närmast före det år då aktierna förvärvades. Härigenom  
  
 skulle det dock uppkomma ett likviditetsproblem genom att  
  
 den skattskyldige det första året måste betala tillbaka skattereduktionen  
  
 för riskkapitalkontot och först det andra året kan  
  
 denne få skattereduktion för förvärv av aktier. Denna effekt skulle  
  
 göra att hela syftet med riskkapitalkontona riskerar att förfelas.  
  
 Dessutom skulle det i administrativt hänseende kunna bli problem  
  
 med att hantera uttag som gjorts mot slutet av ett år. 
  
 III Konsekvenser 
  
 9 Konsekvenser  
  
 9.1 Inledning  
  
 Av 14-16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) framgår att de  
  
 kostnadsmässiga och andra konsekvenser som lämnade förslag kan  
  
 ha ska anges i betänkandet.  
  
 I direktiven anges att vi, till den del lämnade förslag medför  
  
 negativa offentligfinansiella effekter, ska föreslå finansiering av förslagen  
  
 enligt gällande finansieringsprinciper. Vidare ska vi redovisa  
  
 förslagens påverkan på den administrativa bördan för företag och  
  
 myndigheter.  
  
 Våra förslag har till syfte att underlätta kapitalanskaffningen för  
  
 mindre företag genom att stimulera finansiella investeringar från  
  
 fysiska personer i dessa företag. Med mindre företag avses onoterade,  
  
 dvs. icke marknadsnoterade, företag.  
  
 Förslagen innebär att gällande skatteregler ska förändras i två  
  
 avseenden.  
  
 Den ena av de två åtgärder som utredningen föreslår utgör en  
  
 lättnad på ägarnivå. Åtgärden innebär att fysiska personer som förvärvar  
  
 aktier kan få skattereduktion. Förvärven ska avse aktier i  
  
 icke marknadsnoterade svenska aktiebolag eller utländska bolag  
  
 inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i tredje land  
  
 om det finns ett avtal om informationsutbyte.  
  
 Den andra åtgärden innebär en lättnad på bolagsnivå i form av  
  
 ett avdrag för aktiebolag som lämnar vinstutdelning till fysiska personer  
  
 (utdelningsavdrag). Avdrag medges bara för utdelning på  
  
 icke marknadsnoterade aktier. Avdraget sker med hänsyn till vad  
  
 fysiska personer har betalat för aktier som getts ut vid bildandet  
  
 eller vid nyemission. Även fysiska personers förvärv av aktier i ett  
  
 lagerbolag kan grunda rätt till avdrag.  
  
 263 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 Båda åtgärderna omfattar enbart rörelsedrivande bolag och inte  
  
 bolag som klassificeras som investmentföretag och privatbostadsföretag.  
  
 Förslagen är inte avsedda att vara alternativa. I regel torde de  
  
 aktualiseras i olika skeden av ett bolags livscykel. Skattereduktionen  
  
 på ägarnivå har främst till syfte att förbättra kapitalanskaffningen  
  
 i startskede och tidig expansionsfas. Utdelningsavdraget  
  
 på bolagsnivå gynnar främst företag i de något senare  
  
 utvecklingsfaserna, eftersom det förutsätter att bolaget nått en  
  
 sådan utvecklingsgrad att det förmår generera vinster. Någon klar  
  
 gräns mellan faserna finns givetvis inte och de olika regelverken kan  
  
 komma att tillämpas samtidigt för ett och samma bolag. När  
  
 reglerna varit i kraft under en tid kommer det nämligen att kunna  
  
 bli så att ett aktieförvärv som har legat till grund för en fysisk persons  
  
 skattereduktion också kommer att tas med vid beräkningen av  
  
 bolagets utdelningsavdrag. Utredningen har  med hänsyn till den  
  
 korta tid som stått till dess förfogande  inte ansett att det varit  
  
 möjligt att undersöka de ekonomiska effekter som kombinationen  
  
 av skattereduktion och utdelningsavdrag skulle kunna medföra.  
  
 Interaktionen mellan skattereduktionen och utdelningsavdraget har  
  
 således inte utretts.  
  
 Utredningen vill betona att inget av de två förslagen förordas  
  
 framför det andra. Vart och ett av förslagen har sina fördelar och  
  
 även  ofrånkomligt  sina nackdelar.  
  
 Nedan lämnas en allmän redogörelse för underlag och antaganden  
  
 rörande offentligfinansiella effekter av både skattereduktionen  
  
 och utdelningsavdraget.  
  
 I avsnitt 9.2 redovisas de offentligfinansiella effekterna och  
  
 övriga konsekvenser av skattereduktionen. I avsnitt 9.3 anges  
  
 konsekvenserna av utdelningsavdraget.  
  
 9.1.1 Allmänt om beräkningsunderlag och antaganden  
  
 De förslag utredningen lägger fram syftar, som ovan framgår, till  
  
 att stimulera fysiska personers förvärv av aktier i onoterade bolag.  
  
 Utredningens förslag medger skattereduktion respektive  
  
 utdelningsavdrag för onoterade aktier som förvärvats vid bildande  
  
 av bolag, eller vid förvärv av aktier i ett s.k. lagerbolag, samt för  
  
 nyemissioner. Både den del av nyemissionen som går till bundet  
  
 eget kapital (aktiekapital) och den som går till fritt eget kapital  
  
 264 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 (överkursfond) får räknas med vid beräkningen av  
  
 skattereduktionen respektive utdelningsavdraget.  
  
 Beräkningarna av de offentligfinansiella effekterna är bland  
  
 annat baserade på underlag om nyemissioner från Bolagsverket,  
  
 med uppdelning på privata och publika aktiebolag. Ett publikt  
  
 aktiebolag måste ha minst 500 000 kr i aktiekapital och ett privat  
  
 bolag, enligt gällande lag, minst 100 000 kr. Publika aktiebolag har,  
  
 till skillnad från privata, möjlighet att vända sig till allmänheten för  
  
 att söka kapital. Vi antar därför här att de onoterade bolagen motsvaras  
  
 av de privata bolagen samt en viss andel av de publika  
  
 bolagen. Fördelningen av nyemissionerna mellan onoterade och  
  
 noterade publika aktiebolag är inte känd, varför ett antagande får  
  
 göras. Av cirka 2 400 publika aktiebolag är cirka 400 noterade. De  
  
 onoterade bolagens andel av det totala antalet publika aktiebolag är  
  
 därmed cirka 80 procent. I brist på annat underlag antas samma  
  
 fördelning gälla för nyemissionsbeloppen.  
  
 Vi antar att nyemissionsunderlaget år 2010 motsvaras av det  
  
 genomsnittliga värdet av 2006 och 2008 års nyemissioner framskrivet  
  
 med den s.k. BNP-deflatorn. Data för år 2007 exkluderas  
  
 dock då det skedde ovanligt stora nyemissioner detta år. Vidare är  
  
 andelen av nyemissionerna som är hänförliga till fysiska ägare inte  
  
 känd. De antaganden som därför måste göras redovisas specifikt  
  
 för respektive förslag.  
  
 Uppgifter om antalet nystartade bolag är hämtat från rapporten  
  
 Nyföretagandet i Sverige 2006–2007, ITPS S2008:006. Det genomsnittliga  
  
 antalet nystartade bolag per år under åren 20062007 var  
  
 enligt denna källa cirka 11 000.1 Det antas att det till de nystartade  
  
 företagen skjuts till ett kapital motsvarande det för privata bolag  
  
 erfordrade minsta tillåtna aktiekapitalet, dvs. 100 000 kr.  
  
 1 Nystartade företag är inte detsamma som nyregistrerade företag. Skillnaden förklaras i  
  
 bilaga 2. Rapporten är baserad på en urvalsundersökning som gjorts i form av främst en brevenkät.  
  
 265 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 9.2 Konsekvenser av skattereduktionen för förvärv av  
  
 aktier  
  
 9.2.1 Offentligfinansiella effekter  
  
 Minskade skatteintäkter  
  
 Utredningen föreslår att fysiska personer som förvärvar aktier i  
  
 onoterade aktiebolag  vid bolagets bildande, genom förvärv av  
  
 aktier i lagerbolag eller vid nyemission  ska få skattereduktion.  
  
 Förslaget innebär att fysiska ägare till onoterade bolag får en  
  
 skattereduktion motsvarande 20 procent av anskaffningskostnaden  
  
 för förvärvet. Den andel av betalningen som överstiger 500 000 kr  
  
 får inte ligga till grund för skattereduktionen.  
  
 Eftersom skattereduktionen ges på ägarnivå krävs för en  
  
 kostnadsberäkning uppgifter om antalet fysiska aktieägare i respektive  
  
 onoterat bolag. Sådana uppgifter saknas för onoterade aktiebolag  
  
 med spritt ägande. I brist på underlag får beräkningen i stället  
  
 ta sin utgångspunkt i uppgifter om antalet onoterade bolag av olika  
  
 slag (de med kvalificerade andelar och de utan) och om det genomsnittliga  
  
 antalet ägare av kvalificerade andelar per bolag. Därvid  
  
 antas att det genomsnittliga antalet fysiska personer som äger  
  
 onoterade bolag med spritt ägande är dubbelt så stort som för  
  
 fåmansaktiebolag (som i genomsnitt ägs av 1,55 personer). Beräkningen  
  
 av den offentligfinansiella effekten av förslaget utgår från en  
  
 sådan uppskattning av antalet ägare i onoterade aktiebolag. Därefter  
  
 återstår att bedöma hur stor andel av dessa ägare som varje år  
  
 deltar i en nyemission. Här antas denna andel vara lika stor som  
  
 den andel av de onoterade bolagen som varje år genomför nyemissioner.  
  
 Enligt statistik från Bolagsverket uppgår denna andel till  
  
 cirka 1,3 procent. Som ovan nämnts är maxgränsen för underlaget  
  
 för skattereduktionen 500 000 kr per person. I praktiken kan dock  
  
 underlaget förväntas vara lägre eftersom många fysiska personer  
  
 sannolikt deltar i nyemissioner med mindre belopp. I brist på uppgifter  
  
 antas att det genomsnittliga avdraget utgör hälften av det  
  
 maximala avdraget, dvs. 250 000 kr.  
  
 För den del av skattereduktionen som går till fysiska personer  
  
 som bildar nya onoterade bolag används samma metod som för  
  
 utdelningsavdraget. Detta innebär att antalet nystartade aktiebolag  
  
 per år, som antagits uppgå till cirka 11 000, multipliceras med en  
  
 antagen andel som är hänförlig till fysiker (30 procent). Detta  
  
 266 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 antagande baseras på en jämförelse med fysiska personers direktägande  
  
 i noterade bolag som enligt Aktieägarstatistiken uppgår till  
  
 cirka 14 procent. Det direkta ägandet i onoterade bolag antas alltså  
  
 vara ungefär dubbelt så stort som det i noterade bolag.  
  
 Vidare antas i enlighet med tidigare resonemang att det till varje  
  
 nystartat bolag skjuts till ett kapital om 100 000 kr.  
  
 Vi har föreslagit att aktieförvärv i utländska bolag ska kunna ge  
  
 rätt till skattelättnader. Det är mycket svårt att beräkna hur många  
  
 sådana förvärv det kan bli fråga om och till vilka belopp dessa kommer  
  
 att uppgå. Något säkert underlag att utgå från finns inte. Vi  
  
 har därför valt att i beräkningen inte beakta aktieförvärv i utländska  
  
 bolag.  
  
 I tabellen nedan redovisas de olika stegen i beräkningen. Beräkningarna  
  
 baseras på det genomsnittliga antalet bolag respektive  
  
 ägare under åren 2005-2006.  
  
 Tabell 9.1 Beräkning av skattereduktion  
  
 1. Antal fåmansaktiebolag 185 500  
  
 2. Antal onoterade aktiebolag med spritt ägande 106 000  
  
 3. Totalt antal onoterade bolag 291 500  
  
 4. Antal ägare, fåmansaktiebolag 287 226  
  
 5. Antal ägare onoterade aktiebolag med spritt ägande* 328 258  
  
 6. Totalt antal ägare i onoterade bolag 615 484  
  
 7. Andel ägare som emitterar per år 0,013  
  
 8. Antal ägare som nyemitterar per år (6. x 7.) 8 001  
  
 9. Underlag för skattereduktion (8. x 250 000 kr) 2 000 322 581  
  
 10. Antal nystartade bolag 11 000  
  
 11. Antagen andel fysiker 0,3  
  
 12. Antaget tillskjutet kapital 100 000  
  
 13. Underlag för skattereduktion (10. x 11. x 12.) 330 000 000  
  
 14. Minskad skatt ([9.+13.] x 20%) 466 064 516  
  
 Kommentar: Antalsuppgifter avser genomsnitt för åren 2005-2006, förutom antal nystartade bolag som  
  
 avser 2006-2007.  
  
 * Antal ägare i respektive onoterat bolag med spritt ägande antas vara dubbelt så många som i  
  
 fåmansaktiebolag.  
  
 267 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 Den föreslagna skattereduktionen beräknas minska skatteintäkterna  
  
 med cirka 0,47 miljarder kr per år. Den varaktiga nettoeffekten  
  
 är lika stor som den årliga nettobudgeteffekten på grund  
  
 av en omedelbar anpassning till en ny långsiktig jämvikt. Den  
  
 offentligfinansiella effekten är statiskt beräknad och baserad på ett  
  
 antagande om fasta priser och volymer, i enlighet med Finansdepartementets  
  
 beräkningskonventioner 2009.  
  
 Skattereduktion  
  
 Skattereduktion År 2010 År 2011 År 2012 Varaktigt  
  
 Budgeteffekt -0,47 -0,47 -0,47 -0,47  
  
 Finansiering  
  
 Av beräkningen ovan framgår att skattereduktionen uppskattas  
  
 innebära minskade skatteintäkter på cirka 0,47 miljarder kr per år.  
  
 Frågan är hur detta ska finansieras.  
  
 En allmän utgångspunkt för vårt arbete är, i enlighet med direktiven,  
  
 grunddragen i 1990 års skattereform om likformighet och  
  
 neutralitet. Grunddragen innebär bl.a. att det inte bör finnas några  
  
 skillnader i den skattemässiga behandlingen av olika ekonomiska  
  
 handlingsalternativ som kan påverka den enskildes val mellan dessa  
  
 alternativ. Alternativen i detta hänseende kan exempelvis utgöras av  
  
 val mellan olika investeringsformer eller olika verksamhetsformer.  
  
 Som framgår av beräkningen ovan kan det antas att förslaget om  
  
 skattereduktion kommer att utnyttjas främst för investeringar i  
  
 fåmansaktiebolag. De förvärv som läggs till grund för skattereduktionen  
  
 kommer i cirka hälften av fallen att avse aktier som  
  
 omfattas av de s.k. 3:12-reglerna och där utdelningar och kapitalvinster  
  
 inom vissa utrymmen beskattas med 20 procent. Till återstående  
  
 del kommer skattereduktionen att tillfalla ägare till övriga  
  
 onoterade andelar där utdelningar och kapitalvinster beskattas med  
  
 25 procent.  
  
 Enligt den analys som framgår av rapporten The Taxation of  
  
 Business Income in Sweden, inlämnad till Finansdepartementet i  
  
 maj 2008 (dnr Fi2008/3733/SKA/SE), är innehavare av andelar i  
  
 fåmansföretag i många avseenden skattemässigt gynnade i förhållande  
  
 till andra, t.ex. personer som driver enskild näringsverksamhet.  
  
 Utredningens förslag kan därför antas att ytterligare  
  
 268 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 förstärka den redan förmånliga skattemässiga behandlingen av  
  
 innehavare av andelar i fåmansföretag.  
  
 Av det ovan sagda drar utredningen slutsatsen att förslaget  
  
 lämpligen skulle kunna finansieras genom att beskattningen inom  
  
 3:12-systemet justeras. Men till viss del bör även finansieringen ske  
  
 genom att beskattningen för övriga onoterade andelar justeras.  
  
 Detta skulle lämpligen kunna ske genom en höjning av de två  
  
 skattesatserna.  
  
 Skattebasen för utdelningar och kapitalvinster på kvalificerade  
  
 andelar till den del beskattning sker i inkomstslaget kapital med 20  
  
 procent, dvs. under gränsbeloppet respektive det sparade utdelningsutrymmet,  
  
 kan efter uppräkning beräknas till 32,7 miljarder kr  
  
 för år 2010. Skattebasen för okvalificerade andelar kan, med viss  
  
 osäkerhet, uppskattas till 15,3 miljarder kr för samma år.  
  
 Baserat på ovanstående uppgifter skulle en finansiering av den  
  
 föreslagna skattereduktionen kunna ske genom att skattesatserna  
  
 för såväl kvalificerade andelar, upp till gränsbeloppet respektive det  
  
 sparade utdelningsutrymmet, som okvalificerade andelar höjs med  
  
 1 procentenhet. Vi föreslår därför att skattesatsen för kvalificerade  
  
 andelar höjs från 20 procent till 21 procent. Vidare föreslår vi att  
  
 skattesatsen för okvalificerade andelar höjs från 25 procent till 26  
  
 procent.  
  
 9.2.2 Effekter för företagen och enskilda  
  
 Förslaget innebär att fysiska personer som mot betalning i pengar  
  
 förvärvar aktier i onoterade bolag får en skattereduktion med motsvarande  
  
 20 procent av betalningen. En utgångspunkt vid utformningen  
  
 av förslaget har varit att reglerna ska vara så enkla som möjligt  
  
 att förstå och tillämpa. Det är den fysiska personen som ska  
  
 begära skattereduktion. Begäran ska göras i självdeklarationen.  
  
 Syftet med skattelättnaden är att förbättra de mindre företagens  
  
 tillgång på kapital. Till skillnad mot vad som gällde för det tidigare  
  
 riskkapitalavdraget är det inte någon förutsättning för den fysiska  
  
 personens rätt till skattereduktion att bolaget har intygat att det  
  
 uppfyller vissa villkor. Däremot ställs det krav på att den som har  
  
 fått skattereduktion eller närstående till denne under viss tid efter  
  
 betalningen inte får ta emot vissa överföringar av medel eller tillgångar  
  
 från bolaget eller från företag i intressegemenskap med  
  
 bolaget. Det föreskrivs dock inte någon uppgiftsskyldighet för  
  
 269 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 bolaget om det inträffar någon omständighet som medför att den  
  
 enskildes rätt till skattereduktion går förlorad.  
  
 Sammantaget bedöms förslaget inte innebära något administrativt  
  
 merarbete för bolagen. För de enskilda innebär det ett visst  
  
 merarbete att begära skattereduktion. Detta bör dock vara av  
  
 marginell omfattning och bör också ses mot bakgrund av den  
  
 betydande förmån som skattereduktionen innebär.  
  
 9.2.3 Effekter för Skatteverket, Bolagsverket och de allmänna  
  
 förvaltningsdomstolarna  
  
 Förslaget om en skattereduktion för fysiska personer som har förvärvat  
  
 aktier kommer att ge upphov till ökade kostnader för Skatteverket 
  
 .  
  
 Kostnader för det IT-system som krävs för att hantera utredningens  
  
 förslag uppskattas till minst 3 miljoner kr det första året. I  
  
 detta belopp ingår bl.a. framtagande av blanketter och kontrollsystem.  
  
 Underhållskostnaderna för IT-systemet beräknas uppgå till  
  
 250 000 kr årligen. Granskning uppskattas att kosta minst 2 miljoner  
  
 kr per år. Till detta kommer interna utbildningsinsatser som  
  
 beräknas till 200 000 kr  700 000 kr per år. Dessutom beräknas  
  
 externa informationsinsatser uppgå till cirka 23 miljoner kr för  
  
 första året. Med en lägre ambitionsnivå skulle kostnaden kunna  
  
 sänkas till 500 000 kr  1 miljon kr.  
  
 För Bolagsverket kan förslaget ge upphov till en viss ökad  
  
 arbetsbelastning, eftersom antalet nyemissioner kan antas öka  
  
 något. Någon ökning av annat än försumbar omfattning torde det  
  
 dock inte bli fråga om.  
  
 När det gäller de allmänna förvaltningsdomstolarna är det  
  
 mycket svårt att uppskatta den ökade arbetsbelastning som förslaget  
  
 kommer att ge upphov till. Att det kommer att bli fråga om  
  
 en ökad arbetsbörda till följd av ökad måltillströmning står dock  
  
 klart. Frågan är hur stor ökningen kommer att bli.  
  
 En utgångspunkt skulle kunna vara att beräkna antalet nya mål  
  
 på grundval av andelen omprövade och/eller överklagade ärenden  
  
 av det totala antalet ärenden avseende det tidigare riskkapitalavdraget,  
  
 lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 Med hänsyn till att riskkapitalavdraget var i bruk så  
  
 kort tid och nyttjades i mycket begränsad omfattning kan en  
  
 jämförelse i nu aktuellt hänseende med detta avdrag ifrågasättas.  
  
 270 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 Några uppgifter om antalet omprövningar eller överklaganden har  
  
 dessutom inte varit möjliga att få fram.  
  
 Vad vi däremot har kunnat få fram är antalet skattereduktioner  
  
 under taxeringsåren 20052008 och antalet överklagade ärenden  
  
 om skattereduktioner under åren 2005–2008.  
  
 Antalet skattereduktioner (bredband, miljö och ROT-avdrag)  
  
 uppgick till 226 650 stycken för taxeringsåret 2005 och till 305 581  
  
 stycken (bredband, miljö, ROT-avdrag och skog) för taxeringsåret  
  
 2006. För taxeringsåret 2007 uppgick antalet skattereduktioner  
  
 (bredband, miljö och skog) till 52 459 stycken och för taxeringsåret  
  
 2008 (bredband och hushållsarbete) till 58 740 stycken.  
  
 Under åren 20052008 kom det in till Skatteverket 205, 572,  
  
 277 respektive 250 överklaganden i ärenden om skattereduktion.  
  
 Om man för enkelhetens skull antar att överklagandet kom in  
  
 under taxeringsåret skulle man vidare kunna anta att en genomsnittlig  
  
 andel överklaganden uppgår till cirka 0,3 procent. Denna  
  
 beräkning är behäftad med betydande osäkerhet.  
  
 När det gäller föreslagen skattereduktion bör hänsyn tas till att  
  
 bestämmelserna i vissa hänseenden kräver mer komplicerade avvägningar  
  
 och bedömningar än vad som aktualiserades för tidigare  
  
 skattereduktioner, exempelvis ROT-avdraget samt skattereduktionerna  
  
 för skog och bredband. Dessutom bör det beaktas att förslaget  
  
 om skattereduktion för aktieförvärv innehåller vissa villkor  
  
 som ska vara uppfyllda även under tiden efter det att den enskilde  
  
 har fått skattereduktionen. Det finns därför möjlighet för Skatteverket  
  
 att genom omprövning upphäva ett beslut om skattereduktion  
  
 till följd av omständigheter som har inträffat efter beslutet.  
  
 Mot bakgrund av det sagda anser vi att det är rimligt att uppskatta  
  
 överklagandefrekvensen till minst 1 procent. Vi antar således att 1  
  
 procent av Skatteverkets beslut om skattereduktion kan antas bli  
  
 överklagade.  
  
 Vi har i avsnitt 9.2.1 beräknat att antalet fysiska personer som är  
  
 ägare i befintliga bolag och som kan antas delta i nyemissioner uppgår  
  
 till cirka 8 000 personer per år. Om man utgår från att fördelningen  
  
 mellan fåmansföretag och icke-fåmansföretag, dvs. aktiebolag  
  
 med spritt ägande, är densamma för de nystartade bolagen som  
  
 för de redan existerande, blir det totala antalet yrkade skattereduktioner  
  
 cirka 16 000 per år. Vid den beräkningen har det emellertid  
  
 inte tagits någon hänsyn till att föreslagna bestämmelser kan antas  
  
 komma att öka fysiska personers investeringar i mindre företag och  
  
 därmed antalet fysiska personer som ägare. Inte heller har det tagits  
  
 271 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 hänsyn till att antalet nystartade bolag av fysiska personer kan  
  
 antas öka. Mot bakgrund av detta anser vi att antalet yrkanden om  
  
 skattereduktion hos Skatteverket sannolikt inte kommer att  
  
 understiga 30 000 stycken per år. Om man antar att 1 procent av  
  
 dessa skulle överklagas till länsrätt skulle det innebära ett tillskott  
  
 på minst cirka 300 mål per år till länsrätterna. Vid denna försiktiga  
  
 beräkning har det inte beaktats att det kommer till mål som rör  
  
 bl.a. frågan om upphävande av tidigare beviljad skattereduktion på  
  
 grund av att villkoren inte uppfyllts efter det att den enskilde har  
  
 fått skattereduktionen och mål om förvärv av aktier i utländska  
  
 bolag. Styckkostnaden för ett genomsnittligt skattemål i länsrätt är  
  
 cirka 7 600 kr, i kammarrätt cirka 14 000 kr och i Regeringsrätten  
  
 cirka 10 000 kr.  
  
 Merkostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna kan därför,  
  
 lågt räknat, uppskattas till minst cirka 4 miljoner kr, varvid  
  
 kostnaderna för mål i länsrätt uppskattas till 2,3 miljoner kr.  
  
 9.3 Konsekvenser av utdelningsavdraget  
  
 9.3.1 Offentligfinansiella effekter  
  
 Minskade skatteintäkter  
  
 Det föreslagna utdelningsavdraget innebär att onoterade aktiebolag  
  
 kan få ett avdrag beräknat på utdelat belopp. Avdraget baseras på  
  
 den del av aktieförvärvets anskaffningskostnad som är hänförlig till  
  
 fysiska personers ägande. I brist på statistik om fysiska personers  
  
 andel av aktieförvärvet i onoterade bolag antas denna uppgå till 30  
  
 procent. En utgångspunkt för detta antagande är en jämförelse med  
  
 fysiska personers direktägande i noterade bolag som enligt Aktieägarstatistiken  
  
 uppgår till cirka 14 procent. Här antas att fysiska  
  
 personers andel av det direkta ägandet i onoterade bolag är ungefär  
  
 dubbelt så stort som i noterade bolag.  
  
 Utifrån statistikunderlag från Bolagsverket har det varit möjligt  
  
 att, för såväl privata som publika bolag, särskilja nyemissioner  
  
 under respektive över avdragets tillåtna maxgräns om 5 miljoner kr.  
  
 Eftersom den del av nyemissionerna som överstiger 5 miljoner kr  
  
 inte får ingå i underlaget till utdelningsavdraget räknas denna del  
  
 bort. Summan av nyemissionsbelopp understigande maxgränsen  
  
 och antalet överstigande maxgränsen multiplicerat med 5 miljoner  
  
 kr utgör därmed det totala nyemissionsbelopp som får ligga till  
  
 272 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 grund för avdraget. Av detta belopp antas, i enlighet med  
  
 beskrivning ovan, 30 procent vara hänförligt till fysiker. Det är  
  
 dock troligt att andelen fysiska ägare är lägre för nyemissioner över  
  
 maxgränsen och högre för dem under. Eftersom de avdragsgrundande  
  
 beloppen över respektive under maxgränsen är ungefär  
  
 lika stora har det dock ingen större betydelse om man, som här,  
  
 använder ett genomsnitt av andelen fysiker eller om man väljer att  
  
 göra två separata antaganden.  
  
 Det totala underlaget för utdelningsavdraget motsvaras av summan  
  
 av det framräknade nyemissionsunderlaget för privata och  
  
 publika aktiebolag och fysiska personers insatskapital i nystartade  
  
 onoterade aktiebolag. De olika stegen i beräkningen av underlaget  
  
 presenteras i tabellen nedan.  
  
 273 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 Tabell 9.3 Beräkning av underlag för utdelningsavdraget  
  
 Privata aktiebolag (alla är onoterade)  
  
 1. Belopp upp till maxgränsen om 5 mnkr 3 616 261 872  
  
 2. Antal emissionsärenden större än 5 mnkr 870  
  
 3. Belopp som är avdragsberättigat för dem över 5 mnkr 4 350 000 000  
  
 4. Borträkning av fondemissioner (1,5% x [1.+ 3.]) 119 493 928  
  
 5. Totalt nyemissionsbelopp med maxgräns (1.+ 3.- 4.) 7 846 767 944  
  
 Nystartade aktiebolag  
  
 6. Antal nystartade aktiebolag 11 000  
  
 7. Antaget tillskjutet aktiekapital 100 000  
  
 8. Avdragsberättigat 1 100 000 000  
  
 Publika aktiebolag  
  
 9. Belopp upp till maxgränsen om 5 mnkr 594 288 413  
  
 10. Antal emissionsärenden större än 5 mnkr 370  
  
 11. Belopp som är avdragsberättigat för dem över 5 mnkr 1 850 000 000  
  
 12. Andel av publika aktiebolag som antas vara onoterade 0,80  
  
 13. Borträkning av fondemissioner (8% x [9. + 11.]) 195 543 073  
  
 14. Totalt nyemissionsbelopp med maxgräns (9. x 12. +11.  
  
 x 12.-13.)  
  
 1 759 887 658  
  
 Totalt för onoterade aktiebolag  
  
 15. Summering av avdragsberättigade nyemissioner (5.+ 8.  
  
 + 14.)  
  
 10 706 655 601  
  
 16. Andel som antas vara hänförligt till fysiker 0,3  
  
 17. Underlag för utdelningsavdrag (15. x 16.) 3 211 996 680  
  
 Beräkningarna utgår från att avdrag görs under en period om åtta år  
  
 efter det år förvärvet av aktierna har ägt rum. Vid jämn fördelning  
  
 under dessa år skulle det årliga avdraget uppgå till 12,5 procent av  
  
 emissionsbeloppet. Detta skulle dock förutsätta att de onoterade  
  
 bolagen varje år uppvisar så stora resultat att utdelning i denna  
  
 omfattning är möjlig. Det är av två skäl inte rimligt att anta att så är  
  
 fallet. För det första torde en viss andel av de nystartade företagen  
  
 inte redovisa vinst under de första åren. För det andra torde det  
  
 vara ovanligt att utdelningar följer direkt efter en nyemission. Mot  
  
 denna bakgrund antas avdraget uppgå till 5 procent första året efter  
  
 förvärvet, varefter storleken av avdraget antas växa med en  
  
 274 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 konstant takt fram till år 8. Vidare kan det vara rimligt att anta att  
  
 inte alla företag kommer att utnyttja hela avdraget under den  
  
 tillåtna perioden. Här antas att utdelningsavdraget i genomsnitt  
  
 kommer att utnyttjas till 80 procent. Annorlunda uttryckt innebär  
  
 detta att de totala avdragen under åttaårsperioden summerar till 80  
  
 procent av det ursprungliga nyemissionsbeloppet.  
  
 ITPS har i rapporten Uppföljning av 2003 års nystartade företag –  
  
 tre år efter start, S2008:001, presenterat statistik om företagens  
  
 överlevnadsgrad. Av rapporten framgår att aktiebolagens överlevnadsgrad  
  
 åren 2003–2006 var 81 procent. Med andra ord bedrev  
  
 19 procent av de aktiebolag som startades under år 2003 inte längre  
  
 aktiv verksamhet tre år senare. Detta tas hänsyn till i beräkningen  
  
 av utdelningsavdragets offentligfinansiella effekter genom att det  
  
 avdragsgrundande beloppet för nystartade bolag under de tre första  
  
 åren minskas med en utvecklingstakt som beräknas utifrån nämnda  
  
 data. Därefter kan den största risken för nedläggning av företaget  
  
 anses vara över, varför avvecklingstakten från och med år 4 antas  
  
 vara densamma för alla företag. Enligt rapporten Konkurser och  
  
 offentliga ackord 2008, ITPS S2009:001, skedde cirka 5 000 aktiebolagskonkurser  
  
 år 2008. Detta indikerar en genomsnittlig avvecklingstakt  
  
 om cirka 1,7 procent. För att undvika dubbelräkning av  
  
 nystartade bolags konkurser antas avvecklingstakten för resterande  
  
 bolag samt för nystartade bolag efter år 4 uppgå till cirka 1 procent.  
  
 Utifrån dessa förutsättningar beräknas det föreslagna utdelningsavdraget  
  
 minska skatteintäkterna med 0,04; 0,09 och 0,15 miljarder  
  
 kr för åren 2010–2012. Den med åren stigande kostnaden   
  
 som också gäller för åren efter 2012  beror på att utdelningsavdragen  
  
 hänförliga ett visst års emissioner stiger enligt vad  
  
 som beskrivits ovan. Men därutöver växer kostnaden beroende på  
  
 att nya emissionsbelopp tillkommer för varje år som i sin tur genererar  
  
 nya utdelningsavdrag. Efter åtta år har dock kostnaden stabiliserats.  
  
 Varaktigt beräknas skatteintäkterna minska med cirka 0,57 miljarder  
  
 kr. Den varaktiga effekten är ett mått på den bestående kostnaden  
  
 av förslaget och utgår från antagandet att skattesänkningar  
  
 finansieras med statlig upplåning. Den beräknas här som den  
  
 nuvärdesberäknade summan av den ökade upplåning som krävs  
  
 fram till den nya långsiktiga jämvikten och nettobudgeteffekten när  
  
 långsiktig jämvikt har uppnåtts. Den långsiktiga jämvikten uppnås  
  
 vid det aktuella förslaget efter åtta år. Effekterna är beräknade i  
  
 2010 års prisnivå och baserade på antaganden om fasta priser och  
  
 275 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 volymer, i enlighet med Finansdepartementets beräkningskonventioner  
  
 2009.  
  
 Utdelningsavdrag  
  
 Utdelningsavdrag År 2010 År 2011 År 2012 Varaktig effekt  
  
 Budgeteffekt -0,04 -0,09 -0,15 -0,57  
  
 Finansiering  
  
 Av direktiven framgår att utredningen vid sin bedömning av om  
  
 regler som påminner om Annell-avdraget bör införas, bör beakta  
  
 att nyemitterat kapital medför att det s.k. gränsbeloppet vid 3:12beskattningen  
  
 blir högre. Av direktiven framgår vidare att utredningens  
  
 förslag inte får påverka den sammanlagda beskattningen  
  
 inom 3:12-området.  
  
 Enligt vår mening är det rimligt att anta att många av de bolag  
  
 som kommer att utnyttja avdraget är fåmansföretag och att ägarna  
  
 således beskattas enligt 3:12-reglerna. Utredningens förslag kan  
  
 därför antas att ytterligare förstärka den redan i vissa avseenden  
  
 förmånliga skattemässiga behandling som de senare årens förändringar  
  
 av 3:12-reglerna medfört.2 En sådan ytterligare förstärkning  
  
 är således bl.a. mot bakgrund av våra direktiv inte lämplig.  
  
 Mot den bakgrunden finner utredningen att det är rimligt att  
  
 utdelningsavdraget finansieras genom ändringar av 3:12-reglerna.  
  
 Ett enkelt sätt är att höja skattesatsen för utdelningar och kapitalvinster  
  
 på kvalificerade andelar upp till gränsbeloppet respektive  
  
 det sparade utdelningsutrymmet, dvs. den del som beskattas i  
  
 inkomstslaget kapital. Även skattesatsen för utdelningar och  
  
 kapitalvinster på okvalificerade andelar bör på motsvarande sätt  
  
 höjas. Genom en sådan höjning kan man till i vart fall viss del undvika  
  
 att den sammanlagda beskattningen inom 3:12-området  
  
 påverkas på ett sätt som innebär en minskad beskattning.  
  
 Som framgår av avsnitt 9.2.1, kan skattebasen för utdelningar  
  
 och kapitalvinster på kvalificerade andelar till den del beskattning  
  
 sker i inkomstslaget kapital med 20 procent, dvs. under gränsbeloppet  
  
 respektive det sparade utdelningsutrymmet, efter uppräkning  
  
 beräknas till 32,7 miljarder kr för år 2010. Skattebasen för  
  
 2 Se rapporten The Taxation of Business Income in Sweden, inlämnad till Finansdepartementet  
  
 i maj 2008 (dnr Fi2008/3733/SKA/SE).  
  
 276 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 okvalificerade andelar kan, med viss osäkerhet, uppskattas till 15,3  
  
 miljarder kr för samma år.  
  
 Den varaktiga effekten, när bestämmelserna om utdelningsavdraget  
  
 fått fullt genomslag, beräknas uppgå till 0,57 miljarder kr  
  
 per år. Denna effekt skulle kunna kompenseras med en höjning av  
  
 skattesatserna för kvalificerade och okvalificerade andelar med  
  
 cirka 1,2 procentenhet. Vi föreslår således att den varaktiga  
  
 effekten av utdelningsavdraget finansieras genom att skattesatserna  
  
 för kvalificerade andelar höjs från 20 procent till 21,2 procent och  
  
 för okvalificerade andelar från 25 procent till 26,2 procent.  
  
 Ett annat finansieringsalternativ är att höja bolagsskatten. Enligt  
  
 Finansdepartementets senaste bedömning uppgår basen för bolagsskatten  
  
 år 2010 till cirka 320 miljarder kr. Denna prognos bygger  
  
 på senaste utfall och är framskriven med hänsyn till den ekonomiska  
  
 utvecklingen. Trots den kraftiga minskning av skattebasen  
  
 som skett under senare tid är den prognostiserade basen ändå inte  
  
 låg i ett historiskt perspektiv. En höjning av bolagsskattesatsen från  
  
 26,3 procent till 26,478 procent bedöms därmed motsvara den varaktiga  
  
 effekten av föreslaget utdelningsavdrag.  
  
 9.3.2 Effekter för företagen och enskilda  
  
 Vi har strävat efter att utforma regler som ska vara så enkla som  
  
 möjligt att tillämpa för bolagen. De regler som avser beräkningen  
  
 av avdraget går dock, enligt vår mening, inte att utforma utan inslag  
  
 av en något mer komplicerad karaktär. För att beräkna avdraget  
  
 måste bolaget ha kännedom bl.a. om vad som tillförts bolaget som  
  
 nytt kapital av fysiska personer, dvs. vad fysiska personer har  
  
 betalat för aktier som har tecknats i samband med bildandet och  
  
 vid nyemission, under de närmast föregående åtta beskattningsåren  
  
 och hur mycket av detta nya kapital som redan utnyttjats för  
  
 avdrag för tidigare beskattningsår. Bolaget måste vidare ha kännedom  
  
 om storleken på den vinstutdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer. Något merarbete av märkbar betydelse torde dock inte  
  
 den sistnämnda uppgiften innebära.  
  
 Utredningen har valt att även låta fysiska personers förvärv av  
  
 aktier i ett så kallat lagerbolag kunna medföra rätt till avdrag. För  
  
 att hindra skattekringgåenden i det fallet har utredningen ansett det  
  
 nödvändigt att föreslå vissa beräkningsregler som är specifika för  
  
 denna situation.  
  
 277 
  
 Konsekvenser SOU 2009:33  
  
 Avdraget grundas till exempel på belopp som tillskjutits vid  
  
 nyemission. För ett bolag är de associationsrättsliga reglerna för  
  
 nyemission ett av de mest kostsamma avsnitten i aktiebolagslagen  
  
 (2005:551) enligt Nuteks mätningar, se rapporten Näringslivets  
  
 administrativa kostnader för associationsrätt, Nutek R 2008:02.  
  
 Detta beror till stor del på att bolag som ska genomföra en nyemission  
  
 ofta anlitar konsulthjälp och juridisk kompetens. I mätningen  
  
 emellertid även börsnoterade bolag och det är främst dessa som har  
  
 mycket höga kostnader för nyemissioner. De bolag som den föreslagna  
  
 skattereduktionen riktar sig till, dvs. icke marknadsnoterade  
  
 bolag, kan antas att ha kostnader av en betydligt mer blygsam  
  
 omfattning.  
  
 Förslaget om utdelningsavdraget innebär en ökad administrativ  
  
 börda för bolagen. Å andra sidan måste merarbetet att beräkna  
  
 avdraget ses i ljuset av att det är fråga om en betydande skatteförmån.  
  
 Denna förmån kompenserar enligt vår mening mer än väl  
  
 det administrativa merarbete som tillämpningen av reglerna förutsätter.  
  
 Dessutom är reglerna frivilliga. Bolaget väljer själv om eller  
  
 hur mycket det vill utnyttja möjligheterna till avdrag. Utredningens  
  
 bedömning är därför att fördelarna med föreslaget utdelningsavdrag  
  
 väsentligt väger över de nackdelar som kan finnas i form av en  
  
 ökad administrativ börda för bolagen.  
  
 Utredningens bedömning är gjord i samråd med Näringslivets  
  
 regelnämnd.  
  
 Någon administrativ börda för de fysiska personerna innebär  
  
 inte förslaget.  
  
 9.3.3 Effekter för Skatteverket, Bolagsverket och de allmänna  
  
 förvaltningsdomstolarna  
  
 Förslaget om ett utdelningsavdrag kommer att medföra en ökad  
  
 arbetsbelastning och andra kostnader för Skatteverket.  
  
 De initiala IT-relaterade kostnaderna för att hantera utredningens  
  
 förslag uppskattas till cirka 1–2 miljoner kr. Detta är lågt  
  
 räknat och förutsätter att Skatteverket inte gör beräkningar som  
  
 sparas och förtrycks på deklarationsblanketterna. Om uppgifter på  
  
 deklarationerna ska förtryckas uppskattas den initiala kostnaden i  
  
 stället uppgå till cirka 4–5 miljoner kr. De löpande underhållskostnaderna  
  
 beräknas till 250 000 kr per år. Kostnader för granskning  
  
 uppskattas till högst cirka 2,5 miljoner kr per år. Kostnader för  
  
 278 
  
 SOU 2009:33 Konsekvenser  
  
 279  
  
 interna utbildningsinsatser beräknas till 100 000 kr – 500 000 kr per  
  
 år. Kostnader för externa informationsinsatser uppgår lågt räknat  
  
 till 500 000 kr men med en högre ambitionsnivå till cirka 2–3  
  
 miljoner kr för första året.  
  
 Förslaget kan komma att medföra en viss ökad arbetsbelastning  
  
 för Bolagsverket, eftersom det kan tänkas att antalet nyemissioner  
  
 kommer att öka. Det torde dock inte bli fråga om mer än en försumbar  
  
 ökning.  
  
 De allmänna förvaltningsdomstolarna kommer att få en ökad  
  
 arbetsbörda till följd av de nya mål som förslaget kommer att leda  
  
 till. Det är mycket vanskligt att beräkna hur stor denna ökade  
  
 arbetsbelastning kommer att bli. Vi stannar därför vid att kostnaderna  
  
 för de allmänna förvaltningsdomstolarna kan antas att i  
  
 vart fall inte understiga ett belopp som motsvarar Skatteverkets  
  
 granskningskostnader. Detta skulle innebära ökade kostnader för  
  
 domstolarna med minst 2,5 miljoner kr per år. 
  
 IV Författningskommentarer 
  
 10 Författningskommentarer till  
  
 förslaget om skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier  
  
 10.1 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 1 kap.  
  
 11 §  
  
 Ändringen är en följd av förslaget om skattereduktion för förvärv  
  
 av aktier.  
  
 67 kap.  
  
 2 §  
  
 I första stycket, som reglerar i vilken ordning de olika  
  
 skattereduktionerna i 67 kap. ska göras, har skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier lagts till. 67 kap. omfattar skattereduktioner för  
  
 fysiska personer.  
  
 I det nya tredje stycket anges att för den som inte helt eller bara  
  
 delvis kan räkna av skattereduktionen för förvärv av aktier mot  
  
 kommunal och statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt samt  
  
 kommunal fastighetsavgift finns det bestämmelser i  
  
 kupongskattelagen (1970:624). Regler om ansökningsförfarande  
  
 och vad som i övrigt gäller i fråga om nedsättning av kupongskatten  
  
 vid förvärv av aktier finns således i kupongskattelagen.  
  
 283 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 20 §  
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilka personer  
  
 som efter begäran kan få skattereduktion för förvärv av aktier.  
  
 Av första stycket framgår att skattereduktion efter begäran kan  
  
 medges fysiska personer som mot betalning i pengar har förvärvat  
  
 aktier i vissa bolag. Någon avgränsning av vilka fysiska personer  
  
 som ska kunna få skattereduktion finns inte. Såväl obegränsat  
  
 skattskyldiga som begränsat skattskyldiga kan således omfattas.  
  
 Detta innebär bl.a. att rätt till skattereduktion kan finnas för sådana  
  
 utomlands bosatta som har begärt att få sina tjänsteinkomster  
  
 beskattade enligt inkomstskattelagen i stället för enligt lagen  
  
 (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, samt  
  
 sådana skattskyldiga som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet  
  
 för inkomster från ett fast driftställe eller en fastighet i  
  
 Sverige. Frågan om personkrets diskuteras i avsnitt 6.5.  
  
 Rätten till skattereduktion gäller bara för förvärv av aktier.  
  
 Förvärv av t.ex. konvertibler kan alltså inte medföra rätt till  
  
 skattereduktion. Vidare gäller att aktierna ska ha förvärvats genom  
  
 betalning i pengar. Förvärv av aktier som betalats med  
  
 apportegendom omfattas alltså inte. Inte heller kan förvärv av  
  
 aktier mot betalning genom kvittning av fordran gentemot bolaget  
  
 ge rätt till skattereduktion. Överväganden rörande dessa frågor  
  
 framgår av avsnitten 3.5 och 6.6.3.  
  
 Första stycket innehåller också ett krav på det bolag i vilket  
  
 aktier har förvärvats. Kravet innebär att bolaget måste vara, eller ha  
  
 varit, rörelsedrivande. Något krav på att rörelsen måste vara av viss  
  
 minsta omfattning i förhållande till bolagets övriga verksamhet  
  
 ställs emellertid inte. Vad som avses med rörelse framgår av 2 kap.  
  
 24 §.  
  
 Enligt första punkten ska bolaget bedriva rörelse den 2 maj året  
  
 efter det beskattningsår för vilket skattereduktion begärs. Frågan  
  
 om vilket beskattningsår som skattereduktion ska begäras för styrs  
  
 av vilket år betalning för aktierna gjorts. Se kommentaren till 21 §.  
  
 Av andra punkten framgår att även om bolaget inte bedriver  
  
 rörelse den 2 maj året efter det beskattningsår för vilket skattereduktion  
  
 begärs kan rätt till skattereduktion finnas om det är så  
  
 att bolaget har försatts i konkurs eller gått i tvångslikvidation  
  
 senast nämnt datum. En förutsättning för att den enskilde ska få  
  
 rätt till skattereduktion i detta fall är att bolaget vid något tillfälle  
  
 efter betalningen av aktierna har bedrivit rörelse.  
  
 284 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 Motiven för bestämmelserna om rörelsekrav finns i avsnitten  
  
 6.8.1 och 6.8.3.  
  
 Av andra stycket framgår att dödsbon kan få rätt till  
  
 skattereduktion för förvärv som har skett före dödsfallet. En  
  
 förutsättning för rätt till skattereduktion är att full betalning för  
  
 aktierna erlagts före dödsfallet.  
  
 21 §  
  
 Paragrafen, som är ny, anger vid vilken taxering begäran om  
  
 skattereduktion ska göras. Detta beror på vilket beskattningsår  
  
 som slutbetalning för aktierna har erlagts. Huvudregeln är att  
  
 begäran ska göras i självdeklarationen vid taxeringen för det  
  
 beskattningsår då slutbetalning för aktierna har erlagts  
  
 (betalningsåret). Det finns dock en undantagsbestämmelse som gör  
  
 det möjligt att begära skattereduktion vid taxeringen för året  
  
 närmast efter betalningsåret. För att undantaget ska bli tillämpligt  
  
 krävs att det bolag i vilket aktier förvärvats inte har börjat bedriva  
  
 rörelse den 2 maj året efter betalningsåret. Bestämmelserna har till  
  
 följd att skattereduktionen i första hand kommer att hänföras till  
  
 betalningsåret och i andra hand till året efter betalningsåret.  
  
 Betalning anses ha ägt rum först när full likvid för aktierna  
  
 erlagts.  
  
 Motivering till och exempel på tillämpningen av bestämmelserna  
  
 finns i avsnitt 6.15.1.  
  
 22 §  
  
 I paragrafen, som är ny, klargörs att med aktier avses i detta kapitel  
  
  förutom aktier i svenska aktiebolag  även andelar i sådana  
  
 utländska bolag som avses i 23 § första stycket 2, dvs. utländska  
  
 bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska  
  
 samarbetsområdet eller i en stat med vilken Sverige har ingått ett  
  
 skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte.  
  
 23 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 I första stycket definieras begreppet bolag. Med bolag avses vid  
  
 tillämpningen av detta kapitel svenskt aktiebolag och utländskt  
  
 bolag som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska  
  
 samarbetsområdet eller i en stat med vilken Sverige har ingått ett  
  
 skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte. Av  
  
 285 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 2 kap. 4 § framgår att europabolag och försäkringsaktiebolag räknas  
  
 som aktiebolag. Definitionen av utländskt bolag finns i 2 kap. 5 a §.  
  
 Av andra stycket framgår att privatbostadsföretag och  
  
 investmentföretag inte räknas som bolag. Förvärv av aktier i sådana  
  
 bolag ger alltså inte rätt till skattereduktion.  
  
 Bestämmelserna motiveras i avsnitt 6.7.  
  
 24 §  
  
 I paragrafen, som är ny, anges vad som avses med företag. Med  
  
 företag avses vid tillämpningen av detta kapitel svenskt aktiebolag,  
  
 svensk ekonomisk förening, svensk sparbank, svenskt ömsesidigt  
  
 försäkringsföretag, svensk stiftelse och svensk ideell förening, och  
  
 utländsk juridisk person. Vad som menas med utländsk juridisk  
  
 person framgår av 6 kap. 8 §.  
  
 Bestämmelsen tas upp i avsnitt 6.3.2.  
  
 25 §  
  
 I paragrafen, som är ny, förklaras vad som vid tillämpningen av  
  
 detta kapitel avses med företag i intressegemenskap. Bestämmelsen är  
  
 utformad med 25 a kap. 2 § som förebild.  
  
 Av första punkten framgår att med företag i intressegemenskap  
  
 avses ett företag som ett annat företag, direkt eller indirekt, har ett  
  
 väsentligt inflytande i. Det väsentliga inflytandet kan följa av  
  
 ägarandelens storlek eller av andra omständigheter.  
  
 Av andra punkten framgår att med företag i intressegemenskap  
  
 kan också avses företag som står under i huvudsak gemensam  
  
 ledning. Även mor- och dotterföretag omfattas eftersom dessa  
  
 måste anses stå under gemensam ledning.  
  
 Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.3.2.  
  
 26 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 I första stycket anges att villkor för skattereduktion för förvärv  
  
 av aktier finns i andra och tredje styckena samt i 27–29 §§.  
  
 Andra stycket innehåller tre alternativa krav som rör förvärvet av  
  
 aktierna. Att aktierna ska ha betalats i kontanter framgår av 20 §  
  
 första stycket.  
  
 Enligt första punkten ska aktierna ha tecknats vid bildandet av  
  
 bolaget. Detta innebär således att det är den som har tecknat och  
  
 betalat aktier som getts ut vid bolagsbildandet som kan få  
  
 skattereduktion.  
  
 286 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 Av andra punkten framgår att skattereduktion även kan ges  
  
 fysiska personer som mot full betalning i pengar har förvärvat  
  
 aktier från en juridisk person. Detta gäller dock bara när aktierna  
  
 avser ett bolag som inte tidigare har bedrivit verksamhet av något  
  
 slag, dvs. ett så kallat lagerbolag.  
  
 Enligt tredje punkten ska aktierna ha tecknats vid en nyemission.  
  
 Även här är det alltså den som har tecknat och betalat aktierna som  
  
 kan få skattereduktion.  
  
 I tredje stycket regleras situationen att samma aktie har  
  
 förvärvats först vid bildandet (andra stycket 1) och därefter från en  
  
 juridisk person (lagerbolagsfallet, andra stycket 2) och rätt till  
  
 skattereduktion skulle kunna föreligga för båda förvärven. Den  
  
 situation som avses är att en fysisk person låter bilda ett bolag och  
  
 betala in aktiekapitalet och sedan överlåter bolaget, som inte börjat  
  
 bedriva rörelse, till en juridisk person som i sin tur överlåter  
  
 bolaget (alltjämt ett lagerbolag) till den som avser att bedriva  
  
 rörelse genom bolaget. I detta fall är det bara den som har förvärvat  
  
 aktien från en juridisk person (andra stycket 2) som har rätt till  
  
 skattereduktion. Att den som har förvärvat aktier i ett lagerbolag  
  
 inte kan få skattereduktion för ett högre belopp än vad som har  
  
 betalats i pengar av lagerbolagsbildaren vid bildandet av bolaget,  
  
 dvs. tillskjutits bolaget, framgår av 30 § andra stycket.  
  
 Bestämmelserna förklaras i avsnitt 6.6.  
  
 27 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller krav som rör det bolag i vilket  
  
 aktier förvärvats.  
  
 Enligt första stycket får det bolag i vilket aktier förvärvats varken  
  
 vara eller ha varit marknadsnoterat under tiden från betalningen till  
  
 den 2 maj året efter det beskattningsår för vilket skattereduktion  
  
 begärs. För vilket år som skattereduktion ska begäras framgår av  
  
 21 §. Definitionen av marknadsnotering finns i 48 kap. 5 §.  
  
 Bestämmelsen kan illustreras av följande exempel.  
  
 En fysisk person tecknar aktier i samband med bildandet av ett bolag  
  
 under hösten 2010. Aktierna betalas i december 2010. Den 2 maj 2011  
  
 har bolaget inte börjat bedriva rörelse. Rätt till skattereduktion  
  
 föreligger därför inte för beskattningsåret 2010. Den 2 maj 2012  
  
 bedriver bolaget rörelse. Under förutsättning att bolaget inte har varit  
  
 marknadsnoterat vid något tillfälle mellan december 2010 och den 2  
  
 maj 2012, kan den enskilde få skattereduktion för beskattningsåret  
  
 2011.  
  
 287 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 Av andra stycket framgår att ett bolag är att anse som  
  
 marknadsnoterat om någon aktie i bolaget är marknadsnoterad.  
  
 Bestämmelsen är utformad med bl.a. 42 kap. 15 a § som förebild.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 6.8.2.  
  
 28 §  
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller krav som rör den som begär  
  
 skattereduktion eller som har fått sådan. Kraven gäller även  
  
 närstående. Liknande krav finns även i 29 §.  
  
 Av första stycket framgår bl.a. att kraven gäller under en period  
  
 som omfattar både en viss tid före och en viss tid efter betalningen.  
  
 Perioden utgörs av tiden från och med andra året före det år då  
  
 slutbetalning ägde rum (betalningsåret) till och med tredje året  
  
 efter betalningsåret.  
  
 Enligt första punkten får inte den som har förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne ta emot utbetalning eller annan ersättning vid  
  
 minskning av aktiekapital eller reservfond från bolaget eller från  
  
 företag som ingår i intressegemenskap med bolaget. Minskning av  
  
 aktiekapitalet för återbetalning till aktieägare kan ske antingen  
  
 genom att minskningsbeloppet först sätts av till en s.k. fri fond  
  
 (fritt eget kapital) och därefter betalas ut till aktieägarna, eller  
  
 genom att minskningsbeloppet direkt återbetalas. Båda fallen  
  
 omfattas. Någon betydelse har det inte heller om minskningen  
  
 skett med eller utan indragning av aktier. Vederlag i annat än  
  
 pengar omfattas också genom att uttrycket annan ersättning  
  
 används. Om minskningen har skett i strid mot aktiebolagsrättsliga  
  
 regler kan överföringen falla in under andra punkten.  
  
 Minskning av aktiekapitalet eller reservfonden för förlusttäckning  
  
 leder dock inte till att spärregeln aktualiseras. Någon  
  
 utbetalning eller annan ersättning erhåller inte aktieägarna i det  
  
 fallet.  
  
 Av andra punkten framgår att den som har förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne inte får i strid mot aktiebolagslagen (2005:551  
  
 ABL), ta emot värdeöverföringar, penninglån eller säkerhet för  
  
 penninglån från bolaget eller från företag som ingår i  
  
 intressegemenskap med bolaget. Av 17 kap. 1 § ABL framgår att  
  
 med värdeöverföring avses vinstutdelning, förvärv av egna aktier,  
  
 minskning av aktiekapital eller reservfonden för återbetalning till  
  
 aktieägarna, och annan affärshändelse som medför att bolagets  
  
 förmögenhet minskar och som inte har rent affärsmässig karaktär  
  
 för bolaget. Rätten till skattereduktion går således helt förlorad om  
  
 288 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 den som har fått skattereduktion eller närstående till denne erhåller  
  
 värdeöverföringar i strid mot bolagsrättsliga regler. Detsamma  
  
 gäller vid mottagande av penninglån från bolaget eller från företag  
  
 som ingår i intressegemenskap med bolaget. Även säkerhet för  
  
 penninglån omfattas.  
  
 Motsvarande förfaranden som avser utländska juridiska  
  
 personer träffas av bestämmelsen, se 2 kap. 2 §.  
  
 Enligt andra stycket ska rätten till skattereduktion inte gå  
  
 förlorad om det finns särskilda skäl.  
  
 I tredje stycket klargörs att förbudet i första stycket 2 tillämpas  
  
 också för motsvarande förfaranden som avser ett utländskt bolag  
  
 eller ett företag i intressegemenskap med det, även om  
  
 förfarandena skulle vara tillåtna enligt lagstiftningen i den stat där  
  
 bolaget eller företaget som ingår i intressegemenskap med bolaget  
  
 hör hemma. Detta innebär att om värdeöverföringen, penninglånet  
  
 eller ställandet av säkerhet från det utländska företaget hade varit i  
  
 strid mot bestämmelserna i aktiebolagslagen om åtgärden hade  
  
 vidtagits av ett svenskt aktiebolag, så omfattas förfarandet av  
  
 förbudet.  
  
 Motivering till bestämmelserna och exempel på situationer när  
  
 särskilda skäl kan föreligga finns i avsnitten 6.11.1 och 6.11.2.  
  
 29 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller krav som rör den som begär  
  
 skattereduktion eller som har fått sådan. Kraven omfattar även  
  
 närstående.  
  
 Av första stycket framgår bl.a. att de krav som anges i paragrafen  
  
 gäller under en period av tre år efter betalningsåret.  
  
 Enligt första punkten får den som har förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne inte erhålla ersättning för aktierna från  
  
 företag som ingår i intressegemenskap med bolaget. Med ersättning  
  
 avses  förutom betalning vid överlåtelser  inlösenförfaranden,  
  
 t.ex. fusionsvederlag.  
  
 Enligt andra punkten är det inte heller tillåtet att erhålla  
  
 utskiftade tillgångar vid frivillig likvidation från bolaget eller från  
  
 ett företag som ingår i intressegemenskap med bolaget.  
  
 Motsvarande utländska förfaranden omfattas också av reglerna.  
  
 I andra stycket anges att om det finns särskilda skäl tillämpas  
  
 inte första stycket.  
  
 Motivering till bestämmelserna och exempel på situationer när  
  
 särskilda skäl kan föreligga finns i avsnitten 6.11.3 och 6.11.4.  
  
 289 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 30 §  
  
 I paragrafen, som är ny, anges vad som utgör underlag för  
  
 skattereduktionen.  
  
 Av första stycket framgår att underlaget utgörs av betalningar för  
  
 aktier under beskattningsåret. Om det är så att det bolag i vilket  
  
 aktier förvärvades inte har börjat bedriva rörelse den 2 maj året  
  
 efter betalningsåret får skattereduktion begäras för  
  
 beskattningsåret efter betalningsåret. Detta innebär att underlaget  
  
 för skattereduktion för ett visst beskattningsår kommer att utgöras  
  
 av betalningar som ägt rum under det närmast föregående  
  
 beskattningsåret.  
  
 I andra stycket anges att vid beräkningen av underlaget får tas  
  
 med betalningar om sammanlagt lägst 5 000 kr och högst 500 000  
  
 kr. Betalningar för aktier i flera olika bolag kan läggas ihop. Vidare  
  
 finns det i andra stycket en begränsningsregel som aktualiseras när  
  
 det är fråga om betalningar för aktier som förvärvats från en  
  
 juridisk person och som avser ett bolag som inte tidigare har  
  
 bedrivit verksamhet av något slag, dvs. ett så kallat lagerbolag.  
  
 Regeln innebär att vid förvärv av aktier i lagerbolag får det i  
  
 underlaget räknas in högst ett belopp som motsvarar vad som har  
  
 betalats i pengar för aktierna vid bildandet av bolaget, dvs. vad som  
  
 i pengar tillskjutits bolaget.  
  
 Exempel.  
  
 En lagerbolagsbildare (fysisk eller juridisk person) tecknar aktier i ett  
  
 bolag i samband med dess bildande. 100 000 kr betalas in till bolaget.  
  
 Därefter förvärvar en fysisk person, direkt eller indirekt, samtliga  
  
 aktier i bolaget. För aktierna betalar den fysiska personen 120 000 kr.  
  
 Endast 100 000 kr utgör underlag.  
  
 I tredje stycket föreskrivs att underlaget ska minskas med underlag  
  
 enligt tidigare beslut om skattereduktion som avser förvärv av  
  
 aktier i företag som ägs av bolaget eller förvärv av aktier i bolag  
  
 som genom fusion upptagits i bolaget. Minskningen görs med  
  
 utgångspunkt i det belopp som får räknas in i underlaget enligt  
  
 andra stycket.  
  
 Motivering till bestämmelserna och exempel på tillämpningen av  
  
 bestämmelserna finns i avsnitt 6.13.  
  
 290 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 31 §  
  
 I paragrafen, som är ny, anges skattereduktionens storlek.  
  
 Beloppsbegränsningen för skattereduktion framgår av bestämmelsen  
  
 om underlaget (30 §) och inte av denna paragraf.  
  
 Skattereduktionen uppgår till 20 procent av underlaget.  
  
 Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.14.  
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Av första punkten framgår att de nya bestämmelserna träder i kraft  
  
 den 1 januari 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års  
  
 taxering.  
  
 Enligt andra punkten ska det vid tillämpningen av 67 kap. 28 §  
  
 inte tas hänsyn till utbetalning eller annan överföring som har  
  
 tagits emot före den 1 april 2009.  
  
 Motivering till bestämmelserna finns i avsnitt 6.18.  
  
 291 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 10.2 Förslaget till lag om ändring i  
  
 skattebetalningslagen (1997:483)  
  
 11 kap.  
  
 9 §  
  
 Ändringen i andra stycket 3 är en följd av förslaget om skattereduktion  
  
 för förvärv av aktier.  
  
 292 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 10.3 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen  
  
 (1990:324)  
  
 4 kap.  
  
 17 §  
  
 Ändringen innebär att en sjunde punkt läggs till i paragrafen.  
  
 Ändringen gör det möjligt att med stöd av lämnad uppgift enligt  
  
 den föreslagna uppgiftsskyldigheten i 3 kap. 27 § andra stycket  
  
 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter fatta  
  
 ett beslut om eftertaxering av den som har fått skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier. Eftertaxering kan även ske om uppgift inte har  
  
 lämnats men skulle ha lämnats.  
  
 Den normala tidsfristen för eftertaxering gäller även i detta fall.  
  
 Det innebär att Skatteverkets beslut om eftertaxering ska meddelas  
  
 före utgången av femte året efter taxeringsåret, se 4 kap. 19 §.  
  
 293 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter  
  
 2 kap.  
  
 2 §  
  
 Den nya åttonde punkten innebär att fysiska personer är  
  
 deklarationsskyldiga om de ska lämna uppgift enligt andra stycket i  
  
 3 kap. 27 §.  
  
 4 §  
  
 Den nya femte punkten innebär att dödsbon ska lämna  
  
 självdeklaration om de ska lämna uppgift enligt andra stycket i  
  
 3 kap. 27 §.  
  
 3 kap.  
  
 27 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 I första stycket föreskrivs att den som begär skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier enligt 67 kap. 20–31 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229, IL) ska lämna uppgift om underlaget för skattereduktionen  
  
 och de övriga uppgifter som Skatteverket behöver för att  
  
 fatta ett riktigt beslut. Det kan t.ex. vara identifikationsuppgifter  
  
 om bolaget eller uppgifter om att den som begär skattereduktion  
  
 tidigare har fått skattereduktion för förvärv av aktier i ett bolag  
  
 som ägs av bolaget. Det kan t.ex. också vara uppgifter om att den  
  
 som begär skattereduktion eller närstående till denne inom två år  
  
 före det år då aktierna betalades har erhållit utbetalning vid  
  
 minskning av aktiekapitalet i bolaget.  
  
 I andra stycket sägs att den som har fått skattereduktion för  
  
 förvärv av aktier ska lämna uppgift om en sådan omständighet som  
  
 avses i 67 kap. 28 eller 29 § IL har inträffat. Om villkoren för  
  
 skattereduktion inte längre är uppfyllda inträder således uppgiftsskyldighet 
  
 . Det kan t.ex. vara fråga om att den som har fått  
  
 skattereduktion eller närstående till denne inom tre år efter  
  
 betalningsåret har erhållit ersättning för aktierna från företag som  
  
 ingår i intressegemenskap med bolaget, exempelvis fusionsvederlag.  
  
 I tredje stycket klargörs att uppgift ska lämnas i självdeklarationen  
  
 vid taxeringen för det beskattningsår då sådan omständighet  
  
 inträffat som utlöser uppgiftsskyldighet enligt andra stycket.  
  
 Eftertaxering kan ske enligt förslaget med stöd av 4 kap. 17 §  
  
 första stycket 7 taxeringslagen (1990:324) då en ändring i ett  
  
 294 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 taxeringsbeslut föranleds av en uppgift som har lämnats eller skulle  
  
 ha lämnats enligt den nu aktuella bestämmelsen.  
  
 Bestämmelserna motiveras i avsnitt 6.16.  
  
 295 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 10.5 Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen  
  
 (1970:624)  
  
 28 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller bestämmelser om vilka personer  
  
 som efter ansökan kan få rätt till återbetalning. Den motsvarar  
  
 67 kap. 2 § tredje stycket inkomstskattelagen (1999:1229, IL) och  
  
 67 kap. 20 § IL.  
  
 Av första stycket framgår att återbetalning efter ansökan kan  
  
 medges fysiska personer som mot betalning i pengar har förvärvat  
  
 aktier i vissa bolag och som inte helt eller bara delvis kan räkna av  
  
 skattereduktion enligt inkomstskattelagen mot kommunal och  
  
 statlig inkomstskatt, statlig fastighetsskatt samt kommunal  
  
 fastighetsavgift. Kommentaren till 67 kap. 2 § tredje stycket IL och  
  
 67 kap. 20 § första stycket IL.  
  
 Av andra stycket framgår att dödsbon kan få rätt till  
  
 återbetalning för aktieförvärv som har skett före dödsfallet. En  
  
 förutsättning för rätt till återbetalning är att full betalning för  
  
 aktierna erlagts före dödsfallet.  
  
 I tredje stycket anges att en förutsättning för rätt till  
  
 återbetalning är att aktieförvärvet avser ett bolag som antingen  
  
 bedriver rörelse den 2 maj året efter utdelningstillfället eller har  
  
 bedrivit rörelse vid något tillfälle under tiden mellan betalningen  
  
 och den 2 maj året efter utdelningstillfället men som har försatts i  
  
 konkurs eller gått i tvångslikvidation senast nämnt datum. Se  
  
 kommentaren till 67 kap. 20 § första stycket IL.  
  
 29 §  
  
 Paragrafen, som är ny, hänvisar till de definitioner som anges i  
  
 67 kap. 22–25 §§ IL. Se kommentarerna till nämnda lagrum.  
  
 30 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 I första stycket anges att villkor för rätt till återbetalning finns i  
  
 67 kap. 26 § andra stycket IL, i första-tredje punkterna samt i 31  
  
 och 32 §§.  
  
 Att en förutsättning för rätt till återbetalning är att aktierna har  
  
 betalats i pengar framgår av 28 § första stycket. I 67 kap. 26 § andra  
  
 stycket IL finns det tre alternativa krav som rör förvärvet av  
  
 aktierna. Dessa krav innebär att aktierna ska ha tecknats vid  
  
 bildandet av bolaget eller vid nyemission. Aktierna kan även ha  
  
 296 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 förvärvats från en juridisk person. För att rätt till återbetalning ska  
  
 finnas i det fallet krävs att aktierna avser ett bolag som inte tidigare  
  
 har bedrivit verksamhet av något slag, dvs. ett så kallat lagerbolag.  
  
 Se kommentaren till 67 kap. 26 § andra stycket IL.  
  
 Av första punkten framgår att huvudregeln är att aktierna ska ha  
  
 betalats under samma kalenderår som utdelningstillfället ägt rum.  
  
 Betalning kan således ha skett såväl före som efter  
  
 utdelningstillfället, så länge det är fråga om samma kalenderår.  
  
 Vidare framgår att i undantagsfall kan rätt till återbetalning finnas  
  
 för aktier som har betalats året före det år då utdelningstillfället  
  
 ägde rum, förutsatt att det bolag i vilket aktier förvärvats inte har  
  
 börjat bedriva rörelse den 2 maj året efter betalningsåret. Detta  
  
 innebär att betalning för aktierna kan ha skett redan den 1 januari  
  
 kalenderåret, t.ex. 2010, och utdelningstillfället så sent som den 31  
  
 december samma år. Det bolag som aktierna förvärvats i behöver  
  
 under nämnda förutsättningar inte ha börjat bedriva rörelse förrän  
  
 den 2 maj 2012 för att återbetalning av kupongskatt ska medges av  
  
 den skatt som tas ut på utdelning lämnad under år 2011.  
  
 Innebörden av reglerna kan även uttryckas som att nedsättning  
  
 sker av skatt som belöper på en inkomst som den skattskyldige  
  
 uppburit, eller som varit tillgänglig för den skattskyldige, under  
  
 betalningsåret eller i undantagsfallet året efter betalningsåret.  
  
 I punkten anges, till skillnad mot i dess motsvarighet 67 kap.  
  
 21 § IL, ett uttryckligt krav på att den skatt som kan reduceras på  
  
 grund av aktieförvärvet ska grunda sig på en inkomst under samma  
  
 år som aktierna betalades eller – om bolaget inte har börjat bedriva  
  
 rörelse den 2 maj året efter betalningsåret – under året efter  
  
 betalningsåret. Detta krav är motiverat av att begreppet  
  
 beskattningsår eller något motsvarande saknas i kupongskattelagen.  
  
 Aktierna anses ha betalats först när full likvid för dem erlagts.  
  
 Se kommentaren till 67 kap. 21 § IL.  
  
 Andra punkten motsvarar 67 kap. 26 § tredje stycket IL. Den  
  
 situation som avses är att en fysisk person låter bilda ett så kallat  
  
 lagerbolag och betala in aktiekapitalet och sedan överlåter bolaget,  
  
 som inte börjat bedriva rörelse, till en juridisk person som i sin tur  
  
 överlåter bolaget (alltjämt ett lagerbolag) till en annan fysisk  
  
 person, varefter bolaget börjar bedriva rörelse. I detta fall är det  
  
 bara den som har förvärvat aktien från en juridisk person som har  
  
 rätt till skattereduktion. Se kommentaren till 67 kap. 26 § tredje  
  
 stycket IL.  
  
 297 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 Tredje punkten, som motsvarar 67 kap. 27 § första stycket IL,  
  
 anger kravet på att bolaget inte får vara marknadsnoterat. Vad  
  
 begreppet marknadsnotering innebär framgår av 48 kap. 5 § IL. Se  
  
 kommentaren till 67 kap. 27 § första stycket IL. När  
  
 utdelningstillfället ska ha inträffat framgår av första punkten.  
  
 Andra stycket är likalydande med 67 kap. 27 § andra stycket IL.  
  
 Se kommentaren till nämnt lagrum.  
  
 31 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller krav som rör den som ansöker om  
  
 återbetalning eller som har fått sådan. Kraven gäller även  
  
 närstående. Liknande krav finns även i 32 §. Paragrafen motsvarar  
  
 67 kap. 28 § IL.  
  
 Första stycket innebär att den som har förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne under tiden från och med andra året före det  
  
 år då slutbetalning ägde rum (betalningsåret) till och med tredje  
  
 året efter betalningsåret inte får ta emot utbetalning eller annan  
  
 ersättning vid minskning av aktiekapital eller reservfond från  
  
 bolaget eller från företag som ingår i intressegemenskap med  
  
 bolaget. Förbud finns också mot att i strid mot aktiebolagslagen  
  
 (2005:551) ta emot värdeöverföringar, penninglån eller säkerhet för  
  
 penninglån från bolaget eller från företag som ingår i  
  
 intressegemenskap med bolaget.  
  
 I andra stycket finns det en ventil, som innebär att rätten till  
  
 återbetalning inte går förlorad om det finns särskilda skäl.  
  
 Av tredje stycket framgår att förbuden i första stycket tillämpas  
  
 också för motsvarande förfaranden som avser ett utländskt bolag  
  
 eller ett företag i intressegemenskap med det, även om  
  
 förfarandena skulle vara tillåtna enligt lagstiftningen i den stat där  
  
 bolaget eller företaget som ingår i intressegemenskap med bolaget  
  
 hör hemma.  
  
 Bestämmelserna förklaras i kommentaren till 67 kap. 28 § IL.  
  
 32 §  
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller krav som rör den som ansöker om  
  
 återbetalning eller som har fått sådan. Kraven omfattar även  
  
 närstående. Paragrafen motsvarar 67 kap. 29 § IL.  
  
 I första stycket anges att den som har förvärvat aktier eller  
  
 närstående till denne inte får erhålla vare sig ersättning för aktierna  
  
 från företag som ingår i intressegemenskap med bolaget eller  
  
 298 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 utskiftade tillgångar vid frivillig likvidation från bolaget eller från  
  
 ett företag som ingår i intressegemenskap med bolaget.  
  
 Av andra stycket framgår att rätten till återbetalning inte går  
  
 förlorad om det finns särskilda skäl.  
  
 Av tredje stycket framgår att förbuden i första stycket tillämpas  
  
 också för motsvarande förfaranden som avser ett utländskt bolag  
  
 eller ett företag i intressegemenskap med det.  
  
 Innebörden av bestämmelserna framgår närmare av kommentaren  
  
 till 67 kap. 29 § IL.  
  
 33 §  
  
 I paragrafen, som är ny, regleras storleken på återbetalningsbeloppet.  
  
 Paragrafen motsvarar 67 kap. 31 § IL samt 67 kap.  
  
 30 § andra och tredje styckena samma lag.  
  
 Av första stycket framgår bl.a. att återbetalning görs med ett  
  
 belopp som motsvarar 20 procent av betalningen för aktierna.  
  
 Vidare framgår att i det fall återbetalningen är föranledd av förvärv  
  
 av aktier i ett lagerbolag, får vid beräkningen av återbetalningsbeloppet  
  
 enbart beaktas den del av betalningen som motsvarar vad  
  
 som har betalats i pengar för aktierna vid bildandet av bolaget, dvs.  
  
 vad som i pengar tillskjutits bolaget.  
  
 Andra stycket innehåller beloppsbegränsningar. Beloppsbegränsningarna  
  
 avser, till skillnad mot bestämmelsen i 67 kap. 30 §  
  
 andra stycket IL, återbetalningsbeloppet och inte underlaget.  
  
 Någon skillnad i sak innebär inte de olika uttryckssätten. Den  
  
 undre beloppsgränsen medför att aktier måste ha förvärvats, mot  
  
 kontant betalning, för mer än 5 000 kr för att återbetalning ska  
  
 aktualiseras. Den övre beloppsgränsen innebär att återbetalning  
  
 sammanlagt inte kan ske med belopp som överstiger 100 000 kr,  
  
 även om aktier förvärvats mot kontant betalning för mer än  
  
 500 000 kr. Beloppsgränsen gäller per kalenderår, även om det ägt  
  
 rum flera utdelningstillfällen under året.  
  
 Innebörden av den övre beloppsgränsen kan illustreras av  
  
 följande exempel.  
  
 År 2010 tecknar en fysisk person aktier utgivna vid nyemission i två  
  
 olika bolag, bolag A och bolag B. Aktierna i båda bolagen betalas i  
  
 pengar samma år. Till bolag A betalas 400 000 kr och till bolag B  
  
 300 000 kr. Samma år innehålls kupongskatt med motsvarande 100 000  
  
 kr vid utbetalning av utdelning och vid ett annat tillfälle senare samma  
  
 år ytterligare 80 000 kr. Någon betydelse har det inte om  
  
 utdelningarna betalats ut av bolag A och B eller av några andra bolag.  
  
 Både bolag A och B bedriver rörelse den 2 maj 2011. Inget av dem är  
  
 299 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 marknadsnoterat. Före den 2 maj 2011 ansöker den enskilde om  
  
 återbetalning av den kupongskatt som innehölls vid det första av de två  
  
 utdelningstillfällena. Denna ansökan avser förvärvet av aktier i bolag  
  
 A. Den enskilde ansöker även, före det nämnda datumet, om  
  
 återbetalning av innehållen kupongskatt vid det andra  
  
 utdelningstillfället. Denna ansökan avser aktieförvärvet i bolag B.  
  
 Skatteverket betalar ut (0,2 x 400 000 kr =) 80 000 kr avseende  
  
 aktieförvärvet i bolag A. Vad gäller återbetalning på grund av förvärvet  
  
 av aktier i bolag B måste hänsyn tas till den tidigare återbetalningen  
  
 om 80 000 kr. Detta innebär att återbetalning endast görs med 20 000  
  
 kr. Återbetalning kan således sammanlagt inte ske med belopp som  
  
 överstiger 100 000 kr avseende utdelningstillfällen under 2010.  
  
 Ett annat exempel.  
  
 År 2010 tecknar en fysisk person aktier utgivna vid bildandet av ett  
  
 bolag, bolag A. Samma år tecknar denne även aktier utgivna vid  
  
 nyemission i bolag B. Aktierna i båda bolagen betalas i pengar samma  
  
 år. Till bolag A betalas 500 000 kr och till bolag B 400 000 kr. Samma  
  
 år innehålls kupongskatt med 120 000 kr vid utbetalning av utdelning.  
  
 Året därpå, 2011, innehålls kupongskatt med 70 000 kr vid utbetalning  
  
 av utdelning. Den 2 maj 2011 har bolag A inte börjat bedriva rörelse  
  
 men bolag B bedriver rörelse vid nämnda tidpunkt och har varken varit  
  
 eller är marknadsnoterat. Eftersom bolag A inte bedriver rörelse den 2  
  
 maj 2011, kan återbetalning till följd av förvärvet i det bolaget inte  
  
 göras avseende den kupongskatt som innehölls 2010. Däremot kan den  
  
 fysiska personen, efter ansökan senast den 2 maj 2011, få rätt till  
  
 återbetalning av kupongskatt innehållen 2010 för aktieförvärvet i bolag  
  
 B. Ett belopp uppgående till (0,2 x 400 000 kr =) 80 000 kr betalas ut  
  
 av Skatteverket. Beloppet understiger innehållen kupongskatt (120 000  
  
 kr). Den 2 maj 2012 bedriver bolag A rörelse och har varken varit eller  
  
 är marknadsnoterat. Rätt till återbetalning avseende den kupongskatt  
  
 som innehölls 2011 finns, förutsatt att även övriga villkor är uppfyllda.  
  
 Återbetalningen uppgår till 70 000 kr, dvs. hela den innehållna  
  
 kupongskatten. Den fysiska personen har däremot inte rätt att få återbetalning  
  
 med outnyttjat belopp om ([0,2 x 500 000 kr =] 100 000 kr  
  
 – 70 000 kr =) 30 000 kr avseende återstående innehållen kupongskatt  
  
 för utdelningstillfället under 2010 (120 000 kr – 80 000 kr).  
  
 Tredje stycket motsvarar 67 kap. 30 § tredje stycket IL med tillägg  
  
 av att återbetalning inte sker för sådan betalning som utgör underlag  
  
 för skattereduktion för förvärv av aktier enligt inkomstskattelagen.  
  
 Tillägget har till syfte att hindra att samma betalning läggs  
  
 till grund för såväl skattereduktion enligt inkomstskattelagen som  
  
 återbetalning av kupongskatt. I det fall skattereduktion inte har  
  
 kunnat medges för hela betalningen på grund av att  
  
 beloppsbegränsningen om 500 000 kr i 67 kap. 30 § andra stycket  
  
 300 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 IL överstigits, kan återbetalning inte medges för den del av  
  
 betalningen som överstiger beloppsbegränsningen.  
  
 34 §  
  
 Paragrafen, som är ny, anger att en ansökan om återbetalning vid  
  
 förvärv av aktier ska göras skriftligen hos Skatteverket. Detsamma  
  
 gäller vid sådan ansökan som avser återbetalning enligt 27 §.  
  
 35 §  
  
 Paragrafen är ny. I den anges vid vilken tidpunkt en ansökan om  
  
 återbetalning ska ha kommit in till Skatteverket. Bestämmelserna  
  
 innebär att en ansökan ska ha lämnats in senast när en begäran om  
  
 skattereduktion skulle ha gjorts i självdeklaration om den skattskyldige  
  
 hade kunnat begära skattereduktion enligt inkomstskattelagen.  
  
 Den i 27 § fjärde stycket angivna fristen gäller således inte  
  
 för återbetalning vid förvärv av aktier. Syftet är att åstadkomma en  
  
 likvärdig behandling av obegränsat skattskyldiga och begränsat  
  
 skattskyldiga även vad gäller det administrativa förfarandet. En  
  
 fullständig likabehandling innebär dock inte reglerna i detta  
  
 hänseende eftersom det här saknas möjligheter för den enskilde att  
  
 begära omprövning. Någon lagstadgad möjlighet för den enskilde  
  
 att, efter begäran, få återbetalningsfrågan prövad efter det att den  
  
 tid som anges i paragrafen gått ut finns således inte.  
  
 Första stycket motsvarar 67 kap. 21 § IL. Se kommentaren till  
  
 nämnt lagrum.  
  
 Andra och tredje styckena, som motsvarar 16 kap. 1 § lagen  
  
 (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, innebär  
  
 att den enskilde har samma möjlighet att ge in sin ansökan efter  
  
 den i första stycket föreskrivna tiden som den som begär skattereduktion  
  
 i självdeklaration.  
  
 36 §  
  
 Paragrafen, som är ny, hänvisar till 27 § femte–åttonde styckena.  
  
 Av dessa stadganden följer bl.a. att det är den som ansöker om  
  
 återbetalning som ska visa att förutsättningar för återbetalning  
  
 föreligger. Vidare framgår att i de fall det råder tvist i fråga om  
  
 utdelningen ska beskattas enligt inkomstskattelagen eller ej,  
  
 förlängs ansökningstiden. Förlängning av tiden för ansökan om  
  
 återbetalning sker även om utdelningen inkomstbeskattas genom  
  
 eftertaxering. Slutligen finns bestämmelser som gör det möjligt att  
  
 301 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 kvitta kupongskatt som ska återbetalas mot bl.a. restförd  
  
 kupongskatt.  
  
 37 §  
  
 Paragrafen, som är ny, innebär att den som har fått återbetalning  
  
 har en motsvarande uppgiftsskyldighet som den som har fått  
  
 skattereduktion enligt inkomstskattelagen. Se kommentarerna till  
  
 3 kap. 27 § andra och tredje styckena lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter.  
  
 38 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller bestämmelser om skyldighet för  
  
 den enskilde att betala tillbaka återbetalning.  
  
 I första stycket anges att om den som har fått återbetalning inte  
  
 uppfyller villkoren i 31 och 32 §§, ska Skatteverket snarast besluta  
  
 att det av verket utbetalda beloppet ska betalas tillbaka. Det kan  
  
 t.ex. handla om att den som har fått återbetalning eller närstående  
  
 till denne har tagit emot utbetalning vid minskning av  
  
 aktiekapitalet i det bolag som aktier förvärvats i inom tre år efter  
  
 det år då aktierna betalades. En bristande uppfyllelse av villkoren i  
  
 31 och 32 §§ innebär att rätten till återbetalning för aktieförvärvet  
  
 går helt förlorad. Det blir därför inte aktuellt med någon skyldighet  
  
 att betala tillbaka endast en del av en återbetalning grundad på  
  
 förvärv av aktier i ett bolag.  
  
 Av andra stycket framgår att Skatteverket också ska besluta att  
  
 av verket utbetalat belopp ska betalas tillbaka om återbetalning  
  
 skett med ett för högt belopp. I detta fall kan verket således besluta  
  
 att hela återbetalningen eller en del av en återbetalning grundad på  
  
 aktieförvärv i ett bolag ska betalas tillbaka. Beslut om att utbetalat  
  
 belopp ska betalas tillbaka ska fattas om någon av förutsättningarna  
  
 för rätt till återbetalning inte är uppfyllda. Det kan t.ex. vara fråga  
  
 om att den enskilde under tvårsperioden före betalningen av  
  
 aktierna hade tagit emot ett s.k. förbjudet lån från bolaget, se 31 §  
  
 första stycket 2. Det kan också t.ex. handla om att återbetalning,  
  
 trots en korrekt ansökan från den enskilde, gjorts med för högt  
  
 belopp på grund av en felräkning från verkets sida.  
  
 Av tredje stycket framgår att Skatteverkets beslut om att  
  
 utbetalat belopp ska betalas tillbaka måste meddelas före utgången  
  
 av det sjätte kalenderåret efter återbetalningen. Att ett beslut om  
  
 att den enskilde ska betala tillbaka utbetalat belopp inte får fattas  
  
 utan att den enskilde getts tillfälle att yttra sig över uppgifter som  
  
 302 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv  
  
 följer av bestämmelser i 17 § förvaltningslagen (1986:223), jfr 3 kap. 2 §  
  
 taxeringslagen (1990:324).  
  
 39 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 Första stycket innehåller bl.a. en hänvisning till de tidsfrister som  
  
 gäller enligt 26 § andra stycket. Följden av bestämmelsen är att om  
  
 Skatteverket har beslutat att av verket utbetalat belopp ska betalas  
  
 tillbaka, ska den enskilde betala beloppet inom två månader från  
  
 det att han eller hon fick del av beslutet. Vidare föreskrivs att  
  
 kostnadsränta ska tas ut på belopp som Skatteverket beslutat att  
  
 den enskilde ska betala tillbaka. Räntan beräknas från den dag  
  
 beloppet betalades ut till och med den dag beloppet betalas tillbaka.  
  
 Räntesatsen motsvarar basräntan enligt 19 kap. 3 § skattebetalningslagen  
  
 (1997:483). Någon möjlighet för Skatteverket att, i de  
  
 fall det finns särskilda omständigheter, helt eller delvis kunna  
  
 efterge kravet på ränta föreskrivs inte. Skälet till detta är att den  
  
 enskilde har kunnat disponera medlen och därigenom kunnat göra  
  
 en räntevinst.  
  
 Enligt andra stycket ska dröjsmålsavgift påföras om det av  
  
 Skatteverket utbetalade beloppet inte betalas tillbaka inom den tid  
  
 som följer av första stycket.  
  
 Av tredje stycket framgår att kupongskatt och ränteavgifter som  
  
 inte betalas inom den utsatta tiden ska av Skatteverket lämnas för  
  
 indrivning. Vidare hänvisas det till 22 § andra–fjärde styckena.  
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Av första punkten framgår att de nya bestämmelserna träder i kraft  
  
 den 1 januari 2010 och tillämpas på utdelning som skett efter  
  
 ikraftträdandet.  
  
 Enligt andra punkten ska det vid tillämpningen av 31 § inte tas  
  
 hänsyn till utbetalning eller annan överföring som har tagits emot  
  
 före den 1 april 2009.  
  
 Bestämmelserna förklaras i avsnitt 6.19.4.  
  
 303 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 11 Författningskommentarer till  
  
 förslaget om utdelningsavdrag  
  
 11.1 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 24 kap.  
  
 11 §  
  
 Av det nya andra stycket framgår att bestämmelser om att  
  
 aktiebolag får dra av lämnad vinstutdelning (utdelningsavdrag)  
  
 finns i 23–28 §§.  
  
 23 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller, liksom 24 §, förutsättningar för  
  
 rätt till utdelningsavdrag.  
  
 I första stycket anges bl.a. att aktiebolag får göra avdrag för  
  
 lämnad vinstutdelning i pengar för beskattningsåret. Vad som  
  
 menas med vinstutdelning framgår av aktiebolagslagen (2005:551).  
  
 En överföring som är att betrakta som olaglig enligt aktiebolagsrättsliga  
  
 regler ger inte rätt till avdrag. Sådana utbetalningar som  
  
 inte är vinstutdelning men som skattemässigt behandlas som  
  
 utdelning ger inte heller rätt till avdrag. Vidare gäller att endast  
  
 sådan vinstutdelning som sker i form av pengar ger rätt till avdrag.  
  
 Sakvärdesutdelning ger således inte rätt till avdrag.  
  
 Enligt 1 kap. 15 § är beskattningsåret för juridiska personer det  
  
 räkenskapsår som slutat närmast före taxeringsåret. Något hinder  
  
 mot att avdrag medges för utdelad vinst som avser vinstmedel som  
  
 ansamlats under tidigare räkenskapsår, dvs. balanserad vinst, finns  
  
 inte.  
  
 En förutsättning för att aktiebolaget ska ha rätt till avdrag är att  
  
 det har bedrivit rörelse vid beskattningsårets utgång.  
  
 304 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 Enligt första punkten medges avdrag för utdelning enbart på  
  
 aktier som vid utgången av det beskattningsår som utdelningen  
  
 avser inte är marknadsnoterade. Något hinder mot att bolaget även  
  
 har aktier som är marknadsnoterade finns således inte. Däremot  
  
 medges inte avdrag för utdelning på sådana aktier. Definitionen av  
  
 marknadsnotering finns i 48 kap. 5 §.  
  
 Av andra punkten framgår att avdrag förutsätter att en fysisk  
  
 person har rätt till utdelningen när den kan disponeras. Bolagets  
  
 rätt till avdrag för lämnad vinstutdelning sammanfaller därmed med  
  
 beskattningen av den fysiska personen för utdelningen, jfr 42 kap.  
  
 12 §. För innehavare av kvalificerade andelar i fåmansföretag gäller  
  
 att vinstutdelningen anses kunna disponeras och därmed ska tas  
  
 upp till beskattning redan vid bolagsstämmans beslut. Om en  
  
 fysisk person avstår från att ta emot utdelning till fördel för en  
  
 särskilt angiven juridisk person och detta innebär att utdelningen  
  
 inte ska tas upp till beskattning hos den fysiska personen, har  
  
 bolaget således inte rätt till avdrag för utdelningen.  
  
 Av andra stycket framgår att en aktie ska anses vara marknadsnoterad  
  
 även om marknadsnoteringen har upphört i anslutning till  
  
 inledandet av ett förfarande om inlösen, fusion, fission, likvidation  
  
 eller konkurs. Bestämmelsen är utformad med bl.a. 24 kap. 14 §  
  
 som förebild.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitten 7.3.1 och 7.3.4–7.3.6.  
  
 24 §  
  
 Paragrafen är ny.  
  
 Av första stycket framgår att privatbostadsföretag och  
  
 investmentföretag inte har rätt till utdelningsavdrag. Skälet till  
  
 detta är att det redan finns lättnader i beskattningen av dessa  
  
 företag.  
  
 I andra stycket anges att aktiebolag som har minskat  
  
 aktiekapitalet eller reservfonden och betalat ut pengar eller annan  
  
 ersättning till aktieägarna under de två beskattningsåren närmast  
  
 före det beskattningsår då aktien betalades (betalningsåret) inte har  
  
 rätt till utdelningsavdrag. Syftet är att hindra att gammalt kapital i  
  
 ett bolag, till exempel kapital tillfört bolaget före ikraftträdandet av  
  
 föreslagna bestämmelser, omvandlas till nytt kapital som kan  
  
 medföra rätt till utdelningsavdrag.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitten 7.3.2 och 7.3.3.  
  
 305 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 25 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller, tillsammans med 26 §,  
  
 bestämmelser om beräkningen av utdelningsavdraget. Bestämmelserna  
  
 innebär att det först ska göras en kvotberäkning.  
  
 Kvotberäkningen innebär att det nya kapital som har tillskjutits  
  
 bolaget från fysiska personer sätts i relation till bolagets totala  
  
 egna kapital, dvs. gammalt och nytt kapital tillfört av såväl juridiska  
  
 som fysiska personer. Därefter ska andelen nytt kapital tillfört av  
  
 fysiska personer relateras till den vinstutdelning i pengar som  
  
 lämnas till fysiska personer. Detta sker genom att kvoten enligt den  
  
 första beräkningen multipliceras med vinstutdelning som lämnas  
  
 till fysiska personer.  
  
 I första stycket anges kvotberäkningen.  
  
 Av första punkten framgår vad som vid kvotberäkningen ska  
  
 räknas in i täljaren, dvs. det nya kapitalet som tillförts av fysiska  
  
 personer. I täljaren får tas med vad fysiska personer har betalat i  
  
 pengar för aktier som de har tecknat vid bildandet av aktiebolaget.  
  
 Bolaget har dock möjlighet att välja att i stället ta med vad fysiska  
  
 personer har betalat för aktier som har förvärvats från en juridisk  
  
 person om aktierna avser ett bolag som inte tidigare har bedrivit  
  
 verksamhet av något slag, dvs. ett så kallat lagerbolag. I det fallet  
  
 får beloppet dock inte överstiga vad som inbetalats i pengar  av  
  
 fysisk eller juridisk person  för aktierna vid bildandet. I täljaren  
  
 får också räknas med vad fysiska personer har betalat i pengar för  
  
 aktier som de har tecknat vid nyemission.  
  
 Av andra punkten framgår vad som ingår i nämnaren, dvs. vad  
  
 ovan benämnts det totala egna kapitalet. Nämnaren utgörs av  
  
 summan av aktiekapitalet, reservfonden och överkursfonden enligt  
  
 den fastställda balansräkningen för det beskattningsår som vinstutdelningen  
  
 avser.  
  
 Av andra stycket framgår att kvoten enligt första stycket ska  
  
 multipliceras med den vinstutdelning som lämnas till fysiska  
  
 personer för beskattningsåret. Med vinstutdelning som lämnats till  
  
 en fysisk person avses sådan vinstutdelning som en fysisk person  
  
 har rätt till när den kan disponeras. Se kommentaren till 23 § första  
  
 stycket 2.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 7.4.4.  
  
 306 
  
 SOU 2009:33 Författningskommentarer  
  
 26 §  
  
 Paragrafen är ny. Den innehåller kompletterande bestämmelser om  
  
 beräkningen av täljaren, se 25 § första stycket 1. Paragrafen innebär  
  
 bl.a. att täljaren ska reduceras på vissa sätt.  
  
 I första punkten anges att en betalning inte får tas med senare än  
  
 det åttonde beskattningsåret efter betalningsåret. Med en betalning  
  
 avses det totala belopp som har erlagts av fysiska personer som  
  
 betalning för aktier som har tecknats vid bildandet eller vid  
  
 nyemission eller som har förvärvats från en juridisk person om de  
  
 avser ett så kallat lagerbolag. Åttaårsperioden börjar löpa från det år  
  
 slutbetalning erlagts för de aktier som har tecknats eller förvärvats  
  
 av fysiska personer.  
  
 Enligt andra punkten ska en betalning minskas med belopp som  
  
 motsvarar tidigare beviljade utdelningsavdrag för vilket betalningen  
  
 tagits med.  
  
 Av tredje punkten framgår att om bolaget under eller efter  
  
 betalningsåret har minskat aktiekapitalet eller reservfonden och  
  
 betalat ut minskningen till aktieägare ska inbetalat belopp minskas  
  
 med det belopp som motsvarar vad som har betalats ut.  
  
 Minskningen ska göras från det belopp som avser den först gjorda  
  
 betalningen. Det sistnämnda har betydelse endast när det finns två  
  
 betalningar, t.ex. två nyemissioner, inom perioden enligt första  
  
 punkten.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 7.4.5. Exempel på  
  
 tillämpningen av bestämmelserna finns i avsnitt 7.6.  
  
 27 §  
  
 Paragrafen, som är ny, innehåller två beloppsspärrar; en absolut och  
  
 en relativ.  
  
 Den absoluta beloppsbegränsningen innebär att de sammanlagda  
  
 utdelningsavdragen under de nio beskattningsår under vilka avdrag  
  
 kan medges inte får överstiga fem miljoner kronor.  
  
 Dessutom finns det en relativ beloppsbegränsning som innebär  
  
 att avdrag inte kan medges med högre belopp än vad fysiska  
  
 personer har tillfört bolaget som nytt kapital. De sammanlagda  
  
 avdragen får således inte överstiga vad fysiska personer har betalat i  
  
 pengar för aktier som tecknats vid bildandet eller vid nyemission  
  
 eller för aktier som har förvärvats från en juridisk person och som  
  
 avser ett bolag som inte tidigare har bedrivit verksamhet av något  
  
 slag (lagerbolag). I det sistnämnda fallet begränsas dock avdragen  
  
 307 
  
 Författningskommentarer SOU 2009:33  
  
 308  
  
 till vad som betalats, av fysisk eller juridisk person, för aktierna vid  
  
 bildandet. Se kommentaren till 25 § första stycket 1.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 7.5.  
  
 28 §  
  
 I paragrafen, som är ny, anges vid vilken taxering avdrag för lämnad  
  
 vinstutdelning ska göras. Bestämmelsen innebär att vinstutdelningen  
  
 ska dras av det beskattningsår som beslutet om utdelning  
  
 avser.  
  
 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 7.7.  
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
  
 Av första punkten framgår att de nya bestämmelserna träder i kraft  
  
 den 1 januari 2010 och tillämpas första gången vid 2011 års  
  
 taxering.  
  
 Enligt andra punkten får det vid beräkningen av summan av vad  
  
 fysiska personer har betalat i pengar för aktierna enligt 24 kap.  
  
 25 och 26 §§ bara räknas med betalningar som har gjorts efter  
  
 ikraftträdandet.  
  
 Av tredje punkten framgår att det vid tillämpningen av 24 kap.  
  
 24 § andra stycket inte ska tas hänsyn till utbetalning av pengar  
  
 eller annan ersättning vid minskning av aktiekapitalet eller  
  
 reservfonden som har skett före den 1 april 2009.  
  
 Motivering till bestämmelserna finns i avsnitt 7.12. 
  
 V Särskilda yttranden och  
  
 bilagor 
  
 Särskilda yttranden  
  
 Särskilt yttrande av experterna Atkins och Craig  
  
 Bättre skattevillkor för investeringar i mindre företag är välkomna.  
  
 Utredningens förslag innebär viktiga steg på vägen mot ökad företagsamhet.  
  
 Vi instämmer i stora delar med utredningen, men vill  
  
 härutöver anföra följande.  
  
 Behovet av åtgärder för att stärka kapitalförsörjningen till  
  
 mindre och nystartande av företag kan och bör enligt vår mening  
  
 beakta följande förhållanden. De svenska kapitalskatterna är relativt  
  
 höga i förhållande till omvärlden. Sveriges position när det gäller  
  
 företagande, entreprenörskap m.m. är i internationella jämförelser  
  
 (t.ex. Global Entrepreneurship Monitor) relativt svag. Mot den  
  
 bakgrunden är det naturligt att utgå från att bättre skattevillkor för  
  
 investeringar i mindre företag kan förbättra förutsättningarna för  
  
 företagandet i Sverige. Enligt vår mening bör snarast bevisbördan  
  
 ligga på den som hävdar motsatsen, vilket innebär ett annat perspektiv  
  
 än utredningens beskrivning i kapitel 2 att det inte går att  
  
 finna något säkert empiriskt stöd för att nyföretagande eller entreprenörskap  
  
 har en positiv effekt på tillväxten. Vi välkomnar dock  
  
 att utredningen avslutar resonemanget i denna del med att det  
  
 synes i vart fall finnas en tendens till ett positivt samband. Likaså är  
  
 det välkommet att utredningen pekar på en rad betydelsefulla  
  
 omständigheter, som understryker behovet av bättre skattevillkor  
  
 för investeringar i mindre företag, t.ex. om risker, informationsasymmetrier,  
  
 relativa transaktions- och kontrollkostnader och  
  
 avsaknaden av fungerande marknader för riskkapital till mindre företag.  
  
 Utredningens förslag om riskkapitalavdrag resp. utdelningsavdrag  
  
 är enligt vår bedömning positiva för företagandet. De  
  
 311 
  
 Särskilda yttranden SOU 2009:33  
  
 avgränsningar och villkor som uppställs kan dock leda till vissa  
  
 snedvridnings-, gränsdragnings- eller liknande problem samt viss  
  
 ökad administrativ börda. Enligt vårt synsätt kan utredningens förslag  
  
  som bl.a. begränsats av direktiven  vara ett steg på vägen  
  
 mot mer generellt verkande skattelättnader. En sådan utveckling  
  
 kan ske på flera vis, som inte bör ställas mot varandra. Några  
  
 exempel är att successivt höja takbelopp och procentsatser för  
  
 skattereduktionen liksom att låta förslagen omfatta allt fler investeringsformer,  
  
 delvis i linje med de resonemang som förs i utredningen.  
  
 I sammanhanget kan konstateras att generellt sänkt kapitalinkomstskattesats  
  
 vore okomplicerat och utan snedvridnings- eller  
  
 liknande problem. Beträffande de spärrar som utredningen föreslår  
  
 i anslutning till riskkapitalavdraget respektive utdelningsavdraget är  
  
 det enligt vår mening en svår avvägning att skapa enkla regler men  
  
 ändå hindra det utredningen kallar icke avsedda skatteförmåner. Vi  
  
 vill dock framhålla att fördelarna i form av fler investeringar i fler  
  
 och växande företag måste vägas in samtidigt som ett rimligt mått  
  
 av försiktighet är motiverat, inte minst inledningsvis. När reglerna  
  
 tillämpats en tid kan det visa sig att regelverket kan förenklas.  
  
 Utredningens förslag omfattar enbart verksamhet som drivs i  
  
 aktiebolagsform. För t.ex. handelsbolag eller enskild näringsverksamhet,  
  
 som också kan vara ändamålsenliga verksamhetsformer för  
  
 mindre företag, lägger utredningen inte några förslag. Vi ser det  
  
 som en påtaglig brist då utredningen samtidigt konstaterar att 68 %  
  
 av alla företag som startades 2007 började som enskild näringsverksamhet.  
  
 Utredningen pekar på att det för dessa företag redan finns  
  
 skatteåtgärder som underlättar kapitalanskaffningen i form av en  
  
 kvittningsmöjlighet för underskott av nystartad näringsverksamhet  
  
 mot inkomst av tjänst. Det är bra att kvittningsmöjligheten finns.  
  
 Av professor Howell rapport till Finansdepartementet  
  
 (The Taxation of Business Income In Sweden, maj 2008) framgår  
  
 dock att den effektiva skattesatsen i startskedet är högre för  
  
 enskilda näringsidkare än för aktiebolag. Det är därför angeläget att  
  
 snarast undanröja den bristande neutraliteten i beskattningen genom att  
  
 utreda och föreslå skattelättnader som stimulerar till investeringar även  
  
 i andra företagsformer än aktiebolag. I det sammanhanget anser vi  
  
 det naturligt att bl.a. fortsätta utvecklingen av förslaget om riskkapitalkonton.  
  
 När det gäller förslagens avgränsning till vissa verksamhetsformer  
  
 och typer av aktiebolag kan även från allmänna utgångspunkter  
  
 konstateras att de flesta sådana riskerar att medföra sned312 
  
 SOU 2009:33 Särskilda yttranden  
  
 vridningar och gränsdragningsproblem. Vi förespråkar därför en  
  
 utveckling mot mer generella regler.  
  
 De offentligfinansiella effekter som utredningen presenterar  
  
 pekar på en varaktig effekt för förslagen motsvarande 1,04 miljarder kr.  
  
 Kalkylen baseras som framgår på ett antal antaganden eftersom dataunderlag  
  
 saknas på flera punkter. Antagandena att utdelningsavdraget  
  
 i genomsnitt kommer att utnyttjas till 80 procent samt att  
  
 det genomsnittliga riskkapitalavdraget kommer att uppgå till 250 000 kr  
  
 är enligt vår bedömning högt ställda. Lägre antaganden skulle medföra  
  
 lägre finansieringsbehov, givet den kalkylmetod utredningen använt.  
  
 Allmänt när det gäller förslagets offentligfinansiella effekter vill  
  
 vi framhålla att sunda offentliga finanser är ett grundkrav för  
  
 utformningen av finanspolitiken. Det förutsätter en samlad bedömning  
  
 samt beaktande av eventuella andra åtgärder inom området  
  
 och politikens effekter för ekonomins funktionssätt. En sådan  
  
 samlad bedömning bör ske enligt följande turordning: I första hand  
  
 bör eventuella effekter för skattebaserna beaktas. Utredningens  
  
 kalkyl innebär ett implicit antagande om att baserna blir helt opåverkade  
  
 av förslagen, vilket vi anser som orealistiskt och får till följd att förslagen  
  
 överfinansieras. I andra hand bör eventuellt ytterligare finansieringsbehov  
  
 sökas bland de omfattande offentliga utgifterna. Först i  
  
 tredje hand bör skattehöjningar övervägas och då på så breda baser  
  
 som möjligt. Mot denna bakgrund avvisar vi utredningens förslag  
  
 om skärpt 3:12-beskattning.  
  
 Utredningen har i avsnittet om konsekvenser utgått från en  
  
 beräknad bolagsskattebas för 2010 på 320 miljarder kr. Vi menar att  
  
 detta skulle innebära en opåkallad överfinansiering. Det kan konstateras  
  
 att konjunkturläget för närvarande är exceptionellt och att  
  
 basen därför är långt från representativ för ett jämviktsläge. En  
  
 varaktig skatteförändring bör inte utgå från ett enskilt år vare sig  
  
 nivån är ovanligt hög eller låg. Vi menar att beräkningen i stället  
  
 bör utgå från en genomsnittlig uppgift över en konjunkturcykel,  
  
 normalt fem år. Med utgångspunkt från Finansdepartementets beräkningskonventioner  
  
 åren 2006  2009 omräknat till nuvärden (vid 2 procent  
  
 inflation resp. real tillväxt) och nämnda prognos för 2010 blir  
  
 skattebasen i genomsnitt ca 400 miljarder kr, ((304 + 470 +  
  
 480 + 419 + 320)/5 = 399) dvs. 80 miljarder kr högre än utredningens  
  
 angivna nivå.  
  
 313 
  
 Särskilda yttranden SOU 2009:33  
  
 Särskilt yttrande av sakkunnige Kline  
  
 samt experterna Lee, Glass  
  
 och Vasquez  
  
 Utredningen lämnar inom ramen för sina direktiv två olika förslag.  
  
 Gemensamt för dem är att skattelättnaderna begränsas till fysiska  
  
 personers sparande i onoterade bolag. Det första förslaget innebär  
  
 att lättnaden läggs på ägarnivå i form av en skattereduktion. Det  
  
 andra förslaget innebär i stället att lättnaden läggs på bolagsnivå i  
  
 form av ett utdelningsavdrag. I vårt yttrande begränsar vi våra  
  
 kommentarer till det senare förslaget och i anslutning till detta  
  
 presenterar vi ett eget alternativ.  
  
 Utredningens förslag till utdelningsavdrag är kopplat till kapital  
  
 som tillskjutits ett bolag av fysiska personer antingen vid dess  
  
 bildande, vid köp av lagerbolag eller genom nyemission. Det är  
  
 denna koppling av avdraget till tillskjutet kapital som är det centrala i  
  
 åtgärden och det finns anledning att förstärka denna koppling.  
  
 Utredningens förslag innebär emellertid, utöver kopplingen till  
  
 tillskjutet kapital, också att avdraget knyts till de faktiska utdelningar  
  
 som lämnas till fysiska personer. Detta är i linje med vad  
  
 som gällde för det s.k. Annellavdrag som har varit en av förebilderna  
  
 för utredningens förslag. Detta innebär dock att regelverket  
  
 blir förhållandevis komplicerat. Det kan ifrågasättas om  
  
 denna dubbla koppling till fysiska personer dels genom att kapitaltillskotten  
  
 ska komma från dessa, dels genom att utdelningen ska gå  
  
 till dessa, är nödvändig för att ge tillräcklig stimulans. Vi menar att  
  
 så inte är fallet och har under utredningens gång, särskilt i dess  
  
 slutskede, funderat på ett alternativ som det dock tyvärr p.g.a. den  
  
 korta utredningstiden inte har varit möjligt att ta upp i utredningen.  
  
 Vi väljer i stället att redovisa alternativet i detta yttrande.  
  
 Vårt alternativ innebär att skattelättnaden knyts hårdare till tillskottet  
  
 av kapital (från fysiska personer) medan kopplingen till  
  
 kommande utdelningar tas bort. Regelverket blir därmed enklare  
  
 men kräver något fler spärregler för att förhindra att kapitaltillskotten  
  
 lämnar bolaget.  
  
 Vi presenterar i yttrandet lagförslag för alternativet och ger i  
  
 anslutning till det följande allmänna kommentarer:  
  
 Åtgärden  kallad tillskottsavdrag  innebär att ett bolag får ett  
  
 schabloniserat avdrag under fem års tid. Avdrag får göras om fysisk  
  
 314 
  
 SOU 2009:33 Särskilda yttranden  
  
 person förvärvar aktier vid bildandet av bolaget, vid köp av lagerbolag  
  
 eller vid nyemission. Tillskottsavdrag får göras första gången  
  
 det beskattningsår då de förvärvade aktierna har slutbetalats och  
  
 under de därpå följande fyra beskattningsåren. Avdragsutrymmet  
  
 för tidsperioden på fem beskattningsår är vad som har betalats för  
  
 aktierna av fysisk person. Utrymmet ska minskas med tidigare  
  
 avdrag som har gjorts av annat företag som antingen ägs av bolaget  
  
 eller som genom fusion upptagits i bolaget. Anledning till detta är  
  
 att förhindra att avdrag kan göras trots att något verkligt tillskott  
  
 inte har gjorts. Avdrag för ett visst beskattningsår ska få göras med  
  
 högst ett belopp som motsvarar en femtedel av avdragsutrymmet.  
  
 För nyemissioner ska avdragsutrymmet, precis som för utdelningsavdraget,  
  
 även omfatta den del av nyemissionen som görs till överkurs.  
  
 Liksom för utdelningsavdraget ska de förvärvade aktierna ha  
  
 betalats i kontanter, bolaget ska bedriva rörelse och inte vara marknadsnoterat  
  
 vid beskattningsårets utgång.  
  
 Vårt alternativ innebär att antal spärregler. Spärreglerna ska förhindra  
  
 att avdraget utnyttjas till något annat än att stimulera realinvesteringar  
  
 i bolagen. Några av spärreglerna i vårt alternativ finns i  
  
 utredningens skattereduktionsförslag och några i utredningens förslag  
  
 till utdelningsavdrag. Spärreglerna tar sikte på att förhindra att  
  
 vissa händelser inträffar under de fem år som avdrag ska kunna ges.  
  
 Vissa händelser får dessutom inte ske tidigare än två år före det år  
  
 som aktierna betalades.  
  
 Avdrag får inte heller göras om de förvärvade aktierna har återköpts  
  
 av bolaget, delägare har erhållit fusionsvederlag med anledning  
  
 av att de förvärvade aktierna har övertagits av ett annat aktiebolag  
  
 genom fusion, eller de förvärvade aktierna avyttrats till företag  
  
 som ingår i intressegemenskap med bolaget. Skälet är här att  
  
 bolaget inte bör få avdrag om det investerade beloppet går tillbaka  
  
 till investeraren utan beskattningskonsekvenser.  
  
 För förslaget om skattereduktion har utredningen av olika skäl  
  
 föreslagit att Skatteverket ska få ompröva taxeringen det beskattningsår  
  
 skattereduktionen erhölls om någon av spärrarna slår till  
  
 vid ett senare år. För vårt alternativ är detta inte nödvändigt eftersom  
  
 det handlar om ett avdrag och inte om en skattereduktion.  
  
 Om en spärr slår till under ett beskattningsår kommer för det  
  
 första avdrag inte att ges det året. Men därutöver ska tidigare  
  
 avdrag som är hänförliga till samma aktieförvärv återföras till  
  
 beskattning det beskattningsår som spärren slår till. På detta sätt  
  
 315 
  
 Särskilda yttranden SOU 2009:33  
  
 underlättas Skatteverkets arbete. I likhet med vad som gäller vid  
  
 preliminärt uppskov vid försäljning av bostad och vid avdrag till  
  
 ersättningsfond bör ett tillägg tas upp till beskattning avseende det  
  
 återförda beloppet. Tillägget bör uppgå till tio procent av det återförda  
  
 beloppet.  
  
 I offentligtfinansiellt avseende torde tillskottsavdraget ge ungefär  
  
 samma effekter som utredningens utdelningsavdrag. Visserligen  
  
 kan frikopplingen av avdraget från faktiska utdelningar medföra att  
  
 avdragen tidigareläggs något. Å andra sidan motverkas denna effekt  
  
 av att de tidigarelagda avdragen kan medföra skattemässiga underskott  
  
 som kan utnyttjas först under senare beskattningsår. Om mer  
  
 precisa offentligfinansiella beräkningar visar att ytterligare finansiering  
  
 behövs kan det bli aktuellt att begränsa avdragens storlek. I  
  
 lagförslaget nedan har detta markerats med ett x i 3 §.  
  
 316 
  
 SOU 2009:33 Särskilda yttranden  
  
 Författningsförslag  
  
 Förslag till  
  
 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229)  
  
 Härigenom föreskrivs att det ska införas ett nytt kapitel,  
  
 40 a kap., i inkomstskattelagen (1999:1229).  
  
 Föreslagen lydelse  
  
 40 a kap. Tillskottsavdrag  
  
 Innehåll  
  
 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om tillskottsavdrag.  
  
 Det finns bestämmelser om  
  
  huvudregel i 2 §,  
  
  definition av företag i intressegemenskap i 3 §,  
  
  avdragsutrymmet i 4 §,  
  
  tillskottsavdragets storlek i 5 §, och  
  
  villkor i 6–10 §§  
  
 Huvudregel  
  
 2 § Aktiebolag får göra avdrag för fysiska personers förvärv av  
  
 aktier i bolaget (tillskottsavdrag) enligt bestämmelserna i detta  
  
 kapitel.  
  
 För rätt till tillskottsavdrag krävs att aktierna ska ha  
  
 1. tecknats vid bildandet av bolaget eller vid nyemission, eller  
  
 2. förvärvats från en juridisk person och avse ett bolag som inte  
  
 tidigare bedrivit verksamhet av något slag.  
  
 Investmentföretag och privatbostadsföretag har inte rätt till tillskottsavdrag.  
  
 Definition av företag i intressegemenskap  
  
 3 § Med företag i intressegemenskap avses vid tillämpningen av  
  
 detta kapitel  
  
 1. ett företag, som ett annat företag, direkt eller indirekt, genom  
  
 en ägarandel eller på annat sätt har ett väsentligt inflytande i, eller  
  
 317 
  
 Särskilda yttranden SOU 2009:33  
  
 2. företag som står under i huvudsak gemensam ledning.  
  
 Med företag avses juridiska personer och svenska handelsbolag.  
  
 Avdragsutrymmet  
  
 4 § Tillskottsavdrag får göras första gången vid taxeringen för det  
  
 beskattningsår då de förvärvade aktierna har betalats och därpå  
  
 följande fyra beskattningsår.  
  
 Avdragsutrymmet för tidsperioden i första stycket är vad som  
  
 har betalats för aktierna av fysisk person. Vid betalningar för aktier  
  
 enligt 2 § första stycket 2 får dock räknas in högst det belopp som  
  
 har betalats i pengar för aktierna vid bildandet av bolaget.  
  
 Utrymmet ska minskas med tillskottsavdrag som gjorts av annat  
  
 aktiebolag som har förvärvats av bolaget eller som genom fusion  
  
 har upptagits i bolaget.  
  
 Tillskottsavdragets storlek  
  
 5 § Tillskottsavdrag för ett visst beskattningsår får göras med högst  
  
 ett belopp som motsvarar en femtedel av avdragsutrymmet.  
  
 Avdraget får inte överstiga x kronor per beskattningsår.  
  
 Villkor  
  
 6 § Tillskottsavdrag får göras under förutsättning att  
  
 1. de förvärvade aktierna har betalas i pengar,  
  
 2. aktiebolaget inte har varit marknadsnoterat vid beskattningsårets  
  
 utgång, och  
  
 3. aktiebolaget vid beskattningsårets utgång har bedrivit rörelse.  
  
 Ett företag anses marknadsnoterat om någon andel i företaget är  
  
 marknadsnoterad.  
  
 Aktien ska anses marknadsnoterad även om marknadsnoteringen  
  
 har upphört i anslutning till inledandet av ett förfarande  
  
 om inlösen, fusion, fission, likvidation eller konkurs.  
  
 7 § Tillskottsavdrag får inte heller göras om delägare tidigast två år  
  
 före det beskattningsår då aktierna betalades  
  
 318 
  
 SOU 2009:33 Särskilda yttranden  
  
 319  
  
 1. tar emot utbetalning eller annan ersättning från aktiebolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap med bolaget vid minskning  
  
 av aktiekapitalet eller reservfonden, eller  
  
 2. i strid med aktiebolagslagen (2005:551) tar emot värdeöverföringar,  
  
 penninglån eller säkerhet för penninglån från aktiebolaget  
  
 eller företag som ingår i intressegemenskap med bolaget.  
  
 8 § Bestämmelserna i 7 § första stycket 2 tillämpas på motsvarande  
  
 sätt om aktiebolaget eller företaget som ingår i intressegemenskap  
  
 är ett utländskt bolag.  
  
 9 § Tillskottsavdrag får inte göras om  
  
 1. de förvärvade aktierna har återköpts av aktiebolaget,  
  
 2. fysisk person har erhållit fusionsvederlag med anledning av att  
  
 förvärvade aktier har övertagits av ett annat aktiebolag genom  
  
 fusion, eller  
  
 3. de förvärvade aktierna har avyttrats till företag som ingår i  
  
 intressegemenskap med bolaget.  
  
 10 § Tidigare gjorda tillskottsavdrag ska återföras till beskattning  
  
 vid taxeringen för det beskattningsår när villkoren för avdrag i 7  
  
 eller 8 § inte längre är uppfyllda.  
  
 När ett avdrag återförs till beskattning ska också ett tillägg tas  
  
 upp som motsvarar tio procent av det återförda beloppet. 
  
 Bilaga 1  
  
 Kommittédirektiv  
  
 Skatteincitament för investeringar i mindre  
  
 företag  
  
 Dir.  
  
 2008:80  
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 5 juni 2008  
  
 Sammanfattning av uppdraget  
  
 En särskild utredare ska analysera förutsättningarna för att införa  
  
 särskilda skatteincitament för att stimulera fysiska personers investeringar  
  
 i mindre företag. Med mindre företag avses onoterade  
  
 företag, inklusive handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer.  
  
 Som ett alternativ ska också undersökas möjligheten att införa  
  
 regler motsvarande det s.k. Annell-avdraget.  
  
 Utredaren ska särskilt beakta behovet av finansiering inför företagsstart,  
  
 finansieringsbehov i tidiga skeden av företagens utveckling  
  
 samt mindre företags behov i expansionsskeden.  
  
 I uppdraget ingår att utreda behovet av – och förutsättningarna  
  
 för – att införa särskilda skatteincitament för att stimulera investeringar  
  
 i mindre företag samt att lämna förslag till utformning av  
  
 sådana incitament. Utredaren ska belysa förslagen ur ett företagsekonomiskt  
  
 och samhällsekonomiskt perspektiv. Om förslagen har  
  
 offentligfinansiella konsekvenser ska utredaren även föreslå en  
  
 finansiering av dessa. Utredaren ska redovisa uppdraget senast den  
  
 31 mars 2009.  
  
 Bakgrund  
  
 De centrala målen för regeringens ekonomiska politik är att främja  
  
 den ekonomiska tillväxten och varaktigt öka sysselsättningen. Sverige  
  
 har i många avseenden goda förutsättningar för företagande.  
  
 Det beror bl.a. på att det här finns ett innovativt näringsliv som  
  
 bedriver en omfattande forsknings- och utvecklingsverksamhet och  
  
 har en god finansiell kapacitet. Strukturomvandlingen inom när321 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:33  
  
 ingslivet ställer dock höga krav på att de goda förutsättningarna för  
  
 företagande upprätthålls. Det gäller särskilt att stimulera bildandet  
  
 av nya företag och de mindre företagens möjligheter att växa. Hinder  
  
 för företagsetableringar och tillväxt bör så långt som möjligt  
  
 minimeras. Låga inträdesbarriärer är viktiga för ett lands produktivitet,  
  
 eftersom de etablerade företagen tvingas att anpassa sig till  
  
 nya faktiska och potentiella konkurrenter. På så sätt upprätthålls  
  
 konkurrensen generellt samtidigt som produktiviteten stiger i ekonomin.  
  
 Många företag har ett litet eget kapital, vilket ofta innebär problem  
  
 när de söker krediter och riskkapital. Det gäller särskilt för  
  
 nyetableringar. Ju mer riskfylld verksamheten är desto viktigare är  
  
 det egna kapitalet. Härutöver fungerar eget kapital investerat i  
  
 verksamheten som en indikation till kreditgivare på att investeringen  
  
 har hög förväntad avkastning och att verksamheten har god  
  
 soliditet.  
  
 Tillgången till kapital är således en avgörande framgångsfaktor i  
  
 nystartade och unga företag samt i expansiva och innovativa företag.  
  
 Möjligheterna att bygga upp ett kapital innan ett företag startas  
  
 kan dock i många fall vara begränsade. Samtidigt kan dessa företag  
  
 ha svårt att få lån på grund av avsaknad av kredithistoria, sin ringa  
  
 storlek och sina begränsade tillgångar. Deras förmåga att ställa  
  
 säkerheter är inte sällan begränsad, vilket ofta leder till ett ökat privatekonomiskt  
  
 risktagande för företagaren, eftersom kompletterande  
  
 säkerheter i form av personliga borgensåtaganden ofta krävs.  
  
 Företagen kan även ha svårt att attrahera externt kapital, t.ex. på  
  
 grund av investerares höga krav på information och på avkastning i  
  
 tidiga skeden.  
  
 I det här sammanhanget är det relevant att betona att det bara är  
  
 i situationer där den ordinarie kapitalmarknaden har misslyckats  
  
 som staten bör överväga att gå in med stödåtgärder och då med  
  
 iakttagande av EG:s statsstödsregler. Att mindre företag på grund  
  
 av sin storlek kan ha svårt att klara vissa typer av investeringar  
  
 behöver inte nödvändigtvis vara ett uttryck för något marknadsmisslyckande,  
  
 utan ger snarare uttryck för en samhällsekonomiskt  
  
 optimal sortering. Det innebär inte heller att investeringen med  
  
 automatik blir mer samhällsekonomiskt lönsam om staten tar  
  
 ansvar för den. I vissa fall kan dock statliga åtgärder vara motiverade  
  
 och försvarbara om förutsättningarna för privata finansiärer  
  
 att gå in i ett projekt är alltför osäkra och det samtidigt finns ett  
  
 stort samhälleligt intresse av att investeringen genomförs.  
  
 322 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 1  
  
 En åtgärd som innebär ett intrång, en korrigering, på en marknad  
  
 måste underbyggas och motiveras med en beskrivning av vad det är  
  
 för typ av marknadsmisslyckande som föreligger. Utgångspunkten  
  
 måste vara att staten inte bör åtgärda problem som uppstår för  
  
 enskilda eller grupper av företag. Ett dynamiskt näringsliv, där  
  
 företag som inte klarar att hantera marknadskraven ersätts av nya  
  
 och mer livskraftiga företag, är viktigt för ett lands produktivitet  
  
 och tillväxt.  
  
 Regeringen har i budgetpropositionen för 2007 tagit upp behovet  
  
 av att se över finansieringsmöjligheterna för företag. Regeringen  
  
 har också uttalat att nya och alternativa former av statliga  
  
 insatser bör utredas, bl.a. ett statligt garantisystem och vissa skatteincitament.  
  
 En särskild utredare har tillsatts för att utreda frågan  
  
 om statliga finansieringsinsatser för nya, små och medelstora företag  
  
 (dir. 2007:169). Den utredaren behandlar dock inte frågan om  
  
 särskilda skatteincitament. Det finns därför anledning att utreda  
  
 behovet och effektiviteten samt eventuella problem med särskilda  
  
 skatteincitament. I samband med detta ska en bedömning göras av  
  
 om det är samhällsekonomiskt önskvärt att investeringar stimuleras  
  
 genom särskilda skatteincitament för mindre företag. Vidare är frågan  
  
 om vikten av en fri marknad kontra omständigheter som gör  
  
 att det kan vara motiverat att staten går in med stödåtgärder i situationer  
  
 när marknaden har misslyckats, komplex och kan innehålla  
  
 motstridiga intressen. Därför måste frågan om det är samhällsekonomiskt  
  
 lämpligt att investeringar stimuleras genom särskilda  
  
 skatteincitament och hur förslagen till skatteincitament kan utformas  
  
 belysas noggrant.  
  
 Olika skatteåtgärder  
  
 Regeringen har förbättrat villkoren för företagen genom generella  
  
 åtgärder. Ett exempel på detta är avskaffandet av förmögenhetsskatten,  
  
 vilket bl.a. innebär att den s.k. Lex Ugglaproblematiken  
  
 har försvunnit. Därutöver har reglerna för fåmansföretag, de s.k.  
  
 3:12-reglerna, förbättrats genom att utrymmet för kapitalbeskattad  
  
 inkomst har utvidgats. Detta har skett genom ändringar i löneunderlagsregeln  
  
 och genom att schablonbeloppet i den s.k. förenklingsregeln  
  
 höjts till två inkomstbasbelopp. Det finns dock anledning  
  
 att undersöka om det för vissa företagskategorier kan finnas  
  
 behov av någon form av ytterligare åtgärder.  
  
 323 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:33  
  
 Sverige har tidigare haft bestämmelser om s.k. riskkapitalavdrag.  
  
 Regelsystemet innebar att individer som förvärvade aktier i onoterade  
  
 bolag genom nyemission under beskattningsåret 1996 kunde  
  
 få en skattereduktion med maximalt 30 000 kronor (30 procent av  
  
 investeringar upp till 100 000 kronor) under taxeringsåren 1997  
  
 och 1998. Reglerna var förenade med ett flertal krav, bland annat  
  
 när det gällde företagens verksamhet, tillgångar och investeringsinriktning.  
  
 Det fanns också krav på att investeraren skulle behålla  
  
 aktierna under en femårsperiod efter investeringen samt att det  
  
 onoterade bolaget inte fick börsnoteras under en treårsperiod efter  
  
 investeringen. Vidare skulle det onoterade bolaget vara svenskt  
  
 eller driva näringsverksamhet från ett fast driftställe i Sverige.  
  
 Systemet avskaffades när lättnader i dubbelbeskattningen infördes  
  
 från och med 1997. I samband med slopandet av reglerna om riskkapitalavdrag  
  
 genomförde Verket för näringslivsutveckling  
  
 (Nutek) en utvärdering av investeringar för vilka riskkapitalavdrag  
  
 hade erhållits.  
  
 I Danmark finns ett system med etableringskonton. Enligt de  
  
 reglerna kan individer som har löneinkomster få göra avdrag för  
  
 insättningar på etableringskontot när den skattepliktiga inkomsten  
  
 beräknas. Som minst får insättningen på kontot uppgå till 5 000  
  
 danska kronor per år och som mest till det högsta av 100 000  
  
 danska kronor eller 40 procent av nettolönen. För att etableringskontot  
  
 ska kunna användas för att starta en verksamhet eller för att  
  
 köpa aktier i ett bolag krävs en viss minsta investering. År 2007 var  
  
 det minsta beloppet 107 300 danska kronor och för 2008 uppgår  
  
 det till 110 100 danska kronor. Medlen på etableringskontot kan  
  
 även användas för att starta verksamhet utomlands eller för att  
  
 köpa aktier i bolag som inte hör hemma i Danmark. Varje insättning  
  
 måste användas inom tio år, eller innan utgången av året efter  
  
 det år den skattskyldige når den allmänna pensionsåldern. Insättningar  
  
 som inte har använts inom denna tidsram återförs till  
  
 beskattning året efter, tillsammans med en straffränta.  
  
 En tredje åtgärd, som bl.a. föreslagits av Småföretagsdelegationen,  
  
 är möjligheten till uppskov med kapitalvinstbeskattning vid  
  
 avyttring av andelar i onoterade bolag i samband med återinvestering  
  
 i andra onoterade bolag (se SOU 1998:93 s. 31 och 32).  
  
 Slutligen fanns tidigare Annell-avdraget, som innebar att aktiebolag  
  
 t.o.m. utgången av år 1993 i viss utsträckning fick dra av  
  
 utdelning på nyemitterade aktier. Avdrag fick göras med en viss  
  
 procent per år av vad som betalats in för aktierna under en viss  
  
 324 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 1  
  
 period. Ett syfte med reglerna var att underlätta aktiebolagens  
  
 kapitalanskaffning.  
  
 Uppdraget  
  
 Som en allmän utgångspunkt för den särskilde utredaren gäller att  
  
 uppdraget ska utföras med beaktande av de generella riktlinjer för  
  
 skattereglernas utformning som regeringen har föreslagit riksdagen  
  
 i 2008 års vårproposition.  
  
 Utredaren ska analysera behovet av – och förutsättningarna för –  
  
 att införa särskilda skatteincitament i syfte att stimulera investeringar  
  
 i mindre företag samt lämna förslag till utformning av sådana  
  
 incitament. I detta sammanhang ska utredaren bl.a. undersöka om  
  
 det finns marknadsmisslyckanden som utgör skäl för särskilda  
  
 insatser för mindre företag. Uppdraget omfattar även att studera  
  
 hur olika skatteincitament kan utformas för att vara samhällsekonomiskt  
  
 önskvärda.  
  
 En utgångspunkt för uppdraget är att grunderna för 1990 års  
  
 skattereform i termer av likformighet och neutralitet ska beaktas så  
  
 långt det är möjligt. Vidare måste särskilt beaktas riskerna med  
  
 skattekrediter, som innebär att det allmännas skattefordran direkt  
  
 eller indirekt riskerar att förloras när och om den skattskyldige  
  
 lämnar svensk beskattningsjurisdiktion, liksom de skatteadministrativa  
  
 problem som finns om en sådan skattefordran ska bevakas  
  
 under lång tid.  
  
 Bedömningen av behovet av ytterligare stimulanser för kapitalanskaffning  
  
 ska göras utifrån de förändringar som har gjorts av de  
  
 s.k. 3:12-reglerna under de senaste åren. I detta sammanhang bör  
  
 utredaren även beakta resultatet av den utredning som ska redovisas  
  
 våren 2008 av den skattemässiga neutraliteten mellan olika verksamhetsformer  
  
 (se bl.a. prop. 2006/07:100 s. 44).  
  
 Vidare ska betydelsen av att förmögenhetsskatten har avskaffats  
  
 och hur detta påverkar kapitalförsörjningen i mindre företag beaktas.  
  
 Vid bedömningen av behovet av särskilda skatteincitament ska  
  
 utredaren även beakta att det i dag i praktiken finns möjlighet till  
  
 uppskov med kapitalvinst som återinvesteras, genom att regelverket  
  
 om skattefrihet på näringsbetingade andelar kan användas i  
  
 kombination med underprisreglerna.  
  
 Andra viktiga frågor som måste analyseras i samband med  
  
 bedömningen av om det finns behov av skatteincitament är effekti325 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:33  
  
 viteten i incitamenten och de s.k. dödviktskostnader samt andra  
  
 effektivitetsförluster, t.ex. administrativ komplexitet, som kan finnas.  
  
 Denna analys ska bl.a. göras mot bakgrund av erfarenheterna  
  
 av det tidigare riskkapitalavdraget, men även erfarenheterna av det  
  
 danska systemet med etableringskonton bör beaktas.  
  
 Utredaren ska särskilt beakta behovet av finansiering inför företagsstart,  
  
 företagens finansieringsbehov i tidiga skeden av sin  
  
 utveckling samt mindre företags behov i expansionsskeden.  
  
 Om utredaren kommer fram till att särskilda skatteincitament  
  
 bör införas för investeringar i mindre företag, ska en lagteknisk  
  
 lösning för reglerna presenteras tillsammans med en analys av förutsättningarna  
  
 för att införa sådana incitament. I denna analys ska  
  
 bl.a. motiven för införandet av incitamenten ur ett effektivitetsperspektiv  
  
 belysas. I detta avseende är ambitionen att sådana åtgärder  
  
 ska innebära en så liten administrativ börda som möjligt.  
  
 Uppdraget är begränsat till fysiska personers investeringar i små  
  
 företag som är onoterade, inklusive handelsbolag som enbart ägs av  
  
 fysiska personer.  
  
 De olika former av särskilda skatteåtgärder som utredaren främst  
  
 ska inrikta sig på är regler för ett s.k. etableringskonto, riskkapitalavdrag  
  
 för privatpersoner som investerar i eget eller närståendes  
  
 företag, möjligheten till uppskov med kapitalvinstbeskattning i  
  
 vissa fall och Annell-avdraget.  
  
 Avsikten med ett etableringskonto är att stimulera kapitalanskaffningen  
  
 genom att fysiska personer vid beskattningen får göra  
  
 avdrag för insättningar på ett konto, där behållningen ska användas  
  
 för att starta ett företag. Efter företagsstarten är tanken att företagets  
  
 resultat ska beskattas enligt allmänna företagsskatteregler.  
  
 Med riskkapitalavdrag avses en möjlighet för fysiska personer att  
  
 med avdragsrätt investera upp till ett visst belopp i eget eller närståendes  
  
 företagande, dvs. kostnaden för köp av onoterade aktier i  
  
 dessa företag får dras av mot förvärvsinkomst.  
  
 En tredje form av skatteincitament är uppskov med kapitalvinstbeskattning  
  
 vid avyttring av andelar i onoterade bolag vid återinvestering  
  
 i andra onoterade bolag.  
  
 Annell-avdraget innebar att aktiebolag fick göra avdrag i viss  
  
 utsträckning för utdelning på nyemitterade aktier.  
  
 Vid värderingen av de olika alternativa lösningarna bör utredaren  
  
 eftersträva att den valda lösningen ger en kostnadseffektiv stimulans  
  
 av realinvesteringar i Sverige.  
  
 326 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 1  
  
 Uppdraget omfattar även att göra en EG-rättslig analys av de  
  
 åtgärder som övervägs. Inom Europeiska unionen (EU) omfattas  
  
 frågor om direkta skatter av medlemsstaternas kompetens. Enligt  
  
 EG-domstolens rättspraxis är medlemsstaterna dock skyldiga att  
  
 iaktta EG-rätten vid utövandet av sin kompetens (se bl.a. EG-domstolens  
  
 dom den 8 mars 2001 i målen C-397/98 och C-410/98,  
  
 Metallgesellschaft m.fl.). När det gäller gränsöverskridande situationer  
  
 har det under de senaste tio åren skett en utveckling inom  
  
 EG-rätten, som bl.a. innebär att en medlemsstat inte utan vidare  
  
 kan beskatta en fysisk person som flyttar utomlands för orealiserade  
  
 vinster på aktier, om inte motsvarande bestämmelse gäller om  
  
 personen bott kvar (jfr målet Lasteyrie, Cline). Dessutom har  
  
 EG-domstolen underkänt nationella regler som bara ger skattereduktion  
  
 för forskning och utveckling om den bedrivs i den aktuella  
  
 medlemsstaten (jfr Laboratoires Fournier, C-39/94).  
  
 Analysen måste således ske mot bakgrund av att EG-rättens  
  
 utveckling innebär att skatteincitament inte kan begränsas till riskkapitalinvesteringar  
  
 i Sverige, utan troligen även måste omfatta  
  
 gränsöverskridande situationer. De förslag på skatteincitament som  
  
 lämnas ska utformas mot bakgrund av att det är ett övergripande  
  
 mål att värna den svenska skattebasen. Utredaren ska därför  
  
 inventera och värdera de olika risker för skattebortfall till följd av  
  
 EG-rättens inverkan som är förknippade med de olika åtgärder som  
  
 övervägs.  
  
 Vid utformningen av de förslag som lämnas ska utredaren beakta  
  
 och analysera riskerna med skattekrediter som innebär att det allmännas  
  
 skattefordran direkt eller indirekt riskerar att förloras om  
  
 den skattskyldige lämnar svensk beskattningsjurisdiktion, liksom  
  
 de skatteadministrativa problem som finns när en sådan skattefordran  
  
 ska bevakas under lång tid. Detta innebär att om ett förslag  
  
 som går ut på att införa etableringskonton lämnas, ska frågan om  
  
 möjligheten att kontrollera att behållningen faktiskt beskattas belysas.  
  
 När det gäller uppskov med kapitalvinstbeskattningen ska  
  
 utredaren analysera Sveriges möjligheter att kontrollera och  
  
 beskatta den slutliga vinsten, om uppskov med kapitalvinstbeskattning  
  
 – med hänsyn till EG-rätten – även måste omfatta investeringar  
  
 i utländska onoterade bolag, liksom möjligheterna att bevaka  
  
 och beskatta uppskov som lämnas till enskilda som flyttar ut från  
  
 Sverige.  
  
 I fråga om ett s.k. riskkapitalavdrag är det – baserat på utvecklingen  
  
 inom det skatterättsliga området inom EU – troligt att det  
  
 327 
  
 Bilaga 1 SOU 2009:33  
  
 328  
  
 inte är möjligt att begränsa investeringarna till svenska bolag eller  
  
 bolag som bedriver näringsverksamhet i Sverige. Det finns en risk  
  
 att riskkapital i sådant fall kommer att användas för att stimulera  
  
 företagande och eventuell sysselsättningsökning utanför Sveriges  
  
 gränser med hjälp av svenska skattemedel. Utredaren bör särskilt  
  
 beakta den omständigheten vid bedömningen av om ett riskkapitalavdrag  
  
 bör införas.  
  
 Om regler i form av Annell-avdrag övervägs, ska dessa utformas  
  
 så att de är förenliga med EG-rätten.  
  
 När det gäller Annell-avdraget bör vidare beaktas att nyemitterat  
  
 kapital också medför att gränsbeloppet vid 3:12-beskattningen blir  
  
 högre. Den sammanlagda beskattningen inom 3:12-området får  
  
 dock inte påverkas.  
  
 Uppdraget omfattar även en analys av förenligheten med reglerna  
  
 om statsstöd avseende de olika skatteincitament som utredaren  
  
 ska inrikta sig på. Vid denna bedömning ska utredaren bl.a.  
  
 beakta de riktlinjer som Europeiska kommissionen har utfärdat för  
  
 stöd i form av riskkapital (se gemenskapens riktlinjer för statligt  
  
 stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora  
  
 företag, 2006/C 194/02). Utgångspunkten för uppdraget är att de  
  
 lösningar som föreslås, om möjligt, ska utformas så att de inte  
  
 utgör statsstöd.  
  
 Till den del lämnade förslag medför negativa offentligfinansiella  
  
 effekter, ska utredaren föreslå finansiering av förslagen enligt gällande  
  
 finansieringsprinciper. Vidare ska förslagens påverkan på den  
  
 administrativa bördan för både företag och myndigheter redovisas.  
  
 Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att göra en  
  
 översyn av statliga finansieringsåtgärder för nya, små och medelstora  
  
 företag. I den utredarens uppdrag ingår bl.a. att analysera hur  
  
 dagens statliga finansieringsinsatser samverkar. Utredaren ska  
  
 bedriva arbetet i nära samarbete med den utredaren. Vidare står det  
  
 utredaren fritt att samråda med andra intressenter.  
  
 Uppdraget ska redovisas senast den 31 mars 2009.  
  
 (Finansdepartementet) 
  
 Bilaga 2  
  
 Statistiska uppgifter om företagande  
  
 Nyföretagandet i Sverige  
  
 Nyföretagandet i Sverige har ökat under de senaste åren.1  
  
 Tabell 1 Antal nystartade företag 1998-2007 efter branschgrupp  
  
 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007  
  
 Jordbruk,  
  
 skogsbruk  
  
 och fiske  
  
 - - - - - - - - - 1 995  
  
 Tillverkning  
  
 och dyl  
  
 2 718 2 844 2 767 2 478 2 477 2 599 2 926 2 921 2 511 3 012  
  
 Byggverksamhet  
  
 2 803 3 291 3 525 3 344 3 421 3 400 4 405 5 078 5 067 6 262  
  
 Varuhandel,  
  
 reparationer  
  
 samt restau  
  
 rang- och  
  
 hotellrörelse  
  
 8 610 7 844 7 510 6 901 7 350 7 493 9 202 10 049 9 098 10 625  
  
 Transport och  
  
 kommunika  
  
 tion  
  
 1 338 1 405 1 601 1 489 1 416 1 363 1 350 1 483 1 518 1 999  
  
 Finansiell  
  
 verksamhet  
  
 och andra  
  
 företagstjänster  
  
 exkl.  
  
 fastighetstjänster  
  
 11 949 13 471 15 635 13 766 14 602 13 581 14 939 14 815 15 391 18 896  
  
 Fastighetstjänster  
  
 - - - - - - - - - 2 169  
  
 Utbildning,  
  
 hälso- och  
  
 sjukvård,  
  
 andra sam  
  
 hälleliga och  
  
 personliga  
  
 tjänster  
  
 6 619 6 962 7 707 7 540 8 081 7 977 8 971 9 587 10 801 13 569  
  
 Samtliga 34 037 35 816 38 745 35 517 37 348 36 413 41 792 43 932 44 386 58 526  
  
 1 Årsbok 2009, Nutek, s. 55.  
  
 329 
  
 Statistiska uppgifter SOU 2009:33  
  
 Tabellen visar en ökning 2007 med drygt 20 procent jämfört med år  
  
 2006, även om företagen inom branschgrupperna jord- och  
  
 skogsbruk och fiske samt fastighetstjänster inte beaktas.2 Enligt  
  
 ITPS måste förändringen tolkas med försiktighet, eftersom  
  
 underlaget för mätningen ändrats, bl.a. ingår för år 2007 företag  
  
 som både startats och avvecklats under året.3  
  
 Det ska också sägas att det i statistiken över nya företag görs  
  
 skillnad mellan sådana som är nyregistrerade (i Bolagsverkets  
  
 Näringslivsregister) och sådana som nystartade. Ett företag  
  
 definieras som nystartat när verksamheten är helt nystartad eller  
  
 när verksamheten har återupptagits efter att ha varit vilande i minst  
  
 två år. Företaget definieras även som nystartat när företagaren  
  
 startar eget med en verksamhet denne tidigare haft som anställd.  
  
 När det gäller att avgöra om ett företag är nystartat eller inte är  
  
 verksamheten det centrala. Det räcker alltså inte med en  
  
 nyregistrering i Bolagsverkets Näringslivsregister för att ett företag  
  
 ska räknas som nystartat. I statistiken över nystartade företag ingår  
  
 därför exempelvis inte företag som har genomgått ägarbyten,  
  
 ändringar av juridisk form eller andra ombildningar. Dessa kan  
  
 däremot ingå i statistiken för nyregistrerade företag.4  
  
 2 De två branschgrupperna är inte redovisade här för år före 2007, varför vi inte tar med dem  
  
 i jämförelsen mellan år 2007 och 2006.  
  
 3 Nyföretagandet i Sverige 2006 och 2007, ITPS, S2008:006, s. 3.  
  
 4 Nyföretagandet i Sverige 2006 och 2007, s. 5.  
  
 330 
  
 SOU 2009:33 Statistiska uppgifter  
  
 Tabell 2 Antal nystartade företag 2007 efter branschgrupp och juridisk  
  
 form  
  
 Enskild  
  
 näringsidkare  
  
 Handels- och  
  
 kommanditbolag  
  
 m.fl.  
  
 Aktiebolag Samtliga  
  
 Jordbruk, skogsbruk  
  
 och fiske  
  
 1 703 129 136 1 996  
  
 Tillverkning och  
  
 dyl  
  
 2 070 286 656 3 012  
  
 Byggverksamhet 4 510 392 1 359 6 261  
  
 Varuhandel,  
  
 reparationer samt  
  
 restaurang- och  
  
 hotellrörelse  
  
 6 125 1 694 2 806 10 625  
  
 Transport och  
  
 kommunikation  
  
 1 219 138 643 2 000  
  
 Finansiell verksamhet  
  
 och andra  
  
 företagstjänster  
  
 exkl. fastighetstjänster  
  
 12 067 1 602 5 227 18 896  
  
 Fastighetstjänster 709 167 1 293 2 169  
  
 Utbildning, hälso och  
  
 sjukvård,  
  
 andra samhälleliga  
  
 och personliga  
  
 tjänster  
  
 11 308 1 061 1 199 13 568  
  
 Samtliga 39 739 5 469 13 319 58 526  
  
 Av tabellen ovan framgår att 68 procent av de nya företagen under  
  
 2007, inklusive jord och  
  
 skogsbruk och fiske samt  
  
 fastighetstjänster, startades som enskild näringsverksamhet, 23  
  
 procent som aktiebolag och resterande 9 procent som handels- eller  
  
 kommanditbolag. År 2006 startades 20 procent av de nya företagen  
  
 som aktiebolag.5  
  
 Vad gäller nystartade aktiebolag kan antas att det i en del fall är  
  
 fråga om ombildning av verksamhet som tidigare bedrivits som  
  
 enskild näringsverksamhet.  
  
 Utredningen har hämtat in uppgifter från Skatteverket om antal  
  
 fysiska personer som har använt deklarationsbilagan N1/N2  
  
 5 Nyföretagandet i Sverige 2006 och 2007, s. 3 och s. 35.  
  
 331 
  
 Statistiska uppgifter SOU 2009:33  
  
 (enskild näringsverksamhet) vid ett taxeringsår för att taxeringsåret  
  
 därpå ha bytt till bilagan K10 (kvalificerade andelar i  
  
 fåmansföretag). I statistiken ingår några personer, som inte bildat  
  
 om sin enskilda näringsverksamhet till aktiebolag utan haft en  
  
 jordbruksfastighet eller liknande som sålts och därefter har startat  
  
 en helt annan verksamhet i bolagsform. Det exakta antalet sådana  
  
 personer är svårt att uppskatta. Vid stickprov i materialet framkom  
  
 att sex av tio var rena ombildningar, två hade haft helt annan  
  
 verksamhet i enskild firma än vad aktiebolaget har och två saknade  
  
 beskrivning av den enskilda firman.  
  
 Taxeringsåren 2004-2005 2005-2006 2006-2007 2007-2008  
  
 Antal personer 616 921 663 890  
  
 Rent allmänt kan beträffande företagandet i Sverige sägas att  
  
 tjänstesektorns betydelse har ökat under de senaste åren och har  
  
 numera en klart dominerande ställning.6  
  
 Under de senaste åren har antalet sysselsatta ökat inom små och  
  
 medelstora företag samtidigt som antalet sysselsatta minskat inom  
  
 stora företag.7 En del av de tidigare anställda har således övergått  
  
 till att bedriva verksamhet i eget bolag eller i enskild  
  
 näringsverksamhet. Det förekommer vid sådan övergång från  
  
 anställning till egen verksamhet att man har sin tidigare  
  
 arbetsgivare som ensam uppdragsgivare. I ett sådant fall har  
  
 naturligtvis ingen sysselsättningsökning ägt rum.  
  
 Nyföretagandet har ökat främst hos kvinnor och personer med  
  
 utländsk bakgrund.8  
  
 Företagens antal och storlek  
  
 Enligt SCB:s företagsregister finns det i Sverige cirka 960 000 aktiva  
  
 företag, inklusive enskild näringsverksamhet. Med aktiva företag avses  
  
 företag som är arbetsgivarregistrerade, registrerade till mervärdesskatt  
  
 eller har F-skattebevis. 29 procent av dessa utgörs av aktiebolag. 87  
  
 procent av aktiebolagen har högst nio anställda, och 45 procent har en  
  
 omsättning som understiger en miljon kronor per år.  
  
 6 Årsbok 2008, Nutek, s. 63.  
  
 7 Årsbok 2008, s. 14 ff.  
  
 8 Årsbok 2008, s. 56.  
  
 332 
  
 SOU 2009:33 Statistiska uppgifter  
  
 Överlevnadsgraden  
  
 Av uppgifter från ITPS framgår att av de drygt 36 400 företag som  
  
 startade under år 2003 var tre år senare, dvs. år 2006, cirka 24 500  
  
 fortfarande verksamma (67 procent). Överlevnadsgraden har ökat  
  
 successivt sedan 1997. Som jämförelse kan nämnas att för företag  
  
 startade år 2001 var överlevnadsgraden 62 procent.  
  
 Med att företagen är verksamma anses att de fortgår som  
  
 tidigare, fortgår i ny juridisk form, fortgår men med ändrade  
  
 ägarförhållanden eller har slagits samman med annat företag.  
  
 Av de 36 400 företagen startades 69 procent som enskild  
  
 näringsverksamhet, 19 procent som aktiebolag och resterande 12  
  
 procent som handels- eller kommanditbolag.  
  
 Överlevnadsgraden för aktiebolagen var 81 procent, vilket var  
  
 högre än för övriga juridiska former.9  
  
 Tillväxt bland nystartade företag  
  
 Enligt ITPS kan 70 procent av de aktiebolag som startades år 2003  
  
 och som fanns kvar år 2006 definieras som tillväxtföretag. Av  
  
 handels- och kommanditbolag respektive enskilda näringsidkare  
  
 kan 37 respektive 35 procent klassificeras som tillväxtföretag. Med  
  
 tillväxtföretag avses företag som under år 2006 hade en omsättning  
  
 på minst en miljon kronor eller hade minst två personer sysselsatta  
  
 på heltid eller där företagaren hade uppgivit både att företagets  
  
 lönsamhet är god och att företaget går att leva på. Jämfört med  
  
 företag startade under år 2001 och verksamma år 2004 hade andelen  
  
 tillväxtföretag bland enskilda näringsidkare stigit något och var så  
  
 gott som oförändrad bland aktiebolag.  
  
 Vid undersökningen uppgav 30 procent av företrädarna för de  
  
 fortsatt verksamma företag som hade startats år 2003 att de gärna  
  
 skulle låta företaget förbli litet, även om det skulle finnas möjlighet  
  
 att växa. 10 procent uppgav att de gärna ökade företagets lån för att  
  
 göra det möjligt för företaget att växa. En lika stor andel av  
  
 företagarna uppgav att gärna skulle ta in nya delägare för att göra  
  
 det möjligt för företaget att växa. Drygt 20 procent var positivt  
  
 eller mycket positivt inställda till att ta in fler anställda om de såg  
  
 en möjlighet att öka företagets försäljning.10 På frågan i vilken  
  
 9 Uppföljning av 2003 års nystartade företag – tre år efter start, ITPS, S2008:001, s. 6 ff.  
  
 10 Uppföljning av 2003 års nystartade företag – tre år efter start, s. 32.  
  
 333 
  
 Statistiska uppgifter SOU 2009:33  
  
 334  
  
 utsträckning olika faktorer utgjorde hinder för företagets  
  
 tillväxtmöjligheter angavs konkurrensen i branschen, begränsningar  
  
 i företagets lönsamhet, myndighetsregler och begränsad tillgång till  
  
 lämplig arbetskraft som de största hindren. Fem procent av de  
  
 svarande angav att begränsad tillgång på externt ägarkapital eller lån  
  
 utgjorde mycket stora hinder. Flera svarsalternativ var möjliga i  
  
 undersökningen.11  
  
 Konkurser  
  
 Under åren 2004–2007 minskade antalet företagskonkurser med  
  
 sju, elva, nio respektive fyra procent. Under år 2008 ökade  
  
 emellertid antalet konkurser med nio procent. Antalet anställda  
  
 som berördes av konkurs under 2008 ökade med 53 procent  
  
 jämfört med det föregående året.12  
  
 11 Uppföljning av 2003 års nystartade företag – tre år efter start, s. 37 f.  
  
 12 Konkurser och offentliga ackord 2008, ITPS, S2009:001, s. 2. 
  
 Bilaga 3  
  
 Statistik om nyemissioner  
  
 I denna bilaga redovisas från Bolagsverket inhämtad statistik  
  
 om nyemissioner.  
  
 Tabell 1 Aktiekapital för de bolag som gjort nyemissioner under  
  
 respektive år  
  
 År Typ av  
  
 bolag  
  
 Aktiekapital vid  
  
 1 januari  
  
 Aktiekapital vid  
  
 31 december  
  
 Antal bolag  
  
 2006 PRIV 6 887 592 184 22 064 357 265 4 157  
  
 2006 PUBL 31 815 690 788 39 390 133 279 405  
  
 2007 PRIV 7 009 867 037 22 404 538 110 4 423  
  
 2007 PUBL 32 792 594 777 38 253 064 927 433  
  
 2008 PRIV 14 739 287 837 32 772 441 322 4 315  
  
 2008 PUBL 53 656 268 134 59 562 578 025 357  
  
 Källa: Bolagsverket.  
  
 Beskrivning av tabellen ovan.  
  
 Objekt: aktiebolag, både publika och privata  
  
 Population: alla aktiebolag i Sverige under 2006–2008 som gjort  
  
 emissioner  
  
 Variabler:  
  
  aktiekapital: aktiekapital vid den 1 januari och den 31 december  
  
 vid respektive år hos de bolag för vilka registrerats nyemissioner  
  
  antal bolag: antal bolag som gjort emissioner (fond- eller  
  
 nyemissioner)  
  
 335 
  
 Bilaga 3 SOU 2009:33  
  
 Redovisningsgrupper:  
  
  Åren 2006–2008  
  
  Typ av bolag: PRIV = privat aktiebolag, PUBL = publikt  
  
 aktiebolag  
  
 Tabell 2 Nyemission och fondemission, verkligt belopp samt inklusive  
  
 överkurs, i kronor  
  
 År Typ av  
  
 bolag  
  
 Typ av  
  
 emission  
  
 Verkligt belopp Totalt belopp, dvs.  
  
 verkligt belopp  
  
 inklusive överkurs  
  
 2006 PRIV ÖKFO 1 610 491 019 1 610 491 019  
  
 2006 PRIV ÖKNY 13 902 253 519 79 531 324 338  
  
 2006 PUBL ÖKFO 4 286 330 604 4 286 330 604  
  
 2006 PUBL ÖKNY 4 843 203 946 41 889 104 441  
  
 2007 PRIV ÖKFO 2 825 850 761 2 825 850 761  
  
 2007 PRIV ÖKNY 14 177 734 499 243 104 193 857  
  
 2007 PUBL ÖKFO 5 494 816 654 5 494 816 654  
  
 2007 PUBL ÖKNY 5 260 795 099 49 551 379 168  
  
 2008 PRIV ÖKFO 1 456 257 241 1 456 257 241  
  
 2008 PRIV ÖKNY 17 415 969 927 141 042 350 113  
  
 2008 Wilson 2 500 518 102 2 500 518 102  
  
 2008 PUBL ÖKNY 6 683 278 345 36 365 010 550  
  
 Källa: Bolagsverket.  
  
 Beskrivning av tabellen ovan.  
  
 Objekt: aktiebolag, både publika och privata  
  
 Population: alla aktiebolag registrerade hos Bolagsverket under  
  
 2006 till 2008  
  
 Variabler:  
  
  Verkligt belopp: det belopp som emissionen ökat bolagets  
  
 aktiekapital med (bundet aktiekapital)  
  
  Totalt belopp, dvs. verkligt belopp inklusive överkurs: det totala  
  
 belopp som tillförts (verkligt belopp plus överkursfond/fritt  
  
 eget kapital)  
  
 336 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 3  
  
 337  
  
 Redovisningsgrupper:  
  
  Åren 2006–2008  
  
  Typ av bolag: PRIV = privat aktiebolag, PUBL = publikt  
  
 aktiebolag  
  
  Typ av emission: ÖKFO = fondemission,  
  
 ÖKNY = nyemission 
  
 Bilaga 4  
  
 Statistik om lagerbolag  
  
 I denna bilaga redovisas från Bolagsverket inhämtad statistik  
  
 om registreringar av nya aktiebolag och s.k. lagerbolag.  
  
 Tabell 1 Registrerade aktiebolag (lagerbolag och aktiebolag)  
  
 År  
  
 Månad 2004 2005 2006 2007 2008 2009 För  
  
 ändring  
  
 Januari 1 916 1 964 2 275 3 340 3 358 2 345 0,5 %  
  
 Februari 1 420 1 225 1 120 2 257 1 515 . -32,9 %  
  
 Mars 2 049 1 855 2 299 2 793 2 001 . -28,4 %  
  
 April 3 080 1 235 1 873 1 555 2 675 . 72,0 %  
  
 Maj 798 1 377 2 007 1 915 1 915 . 0,0 %  
  
 Juni 980 1 236 1 568 1 927 1 321 . -31,4 %  
  
 Juli 858 1 609 1 473 2 442 2 549 . 4,4 %  
  
 Augusti 1 174 958 2 057 1 469 1 658 . 12,9 %  
  
 September 1 704 1 615 1 912 2 210 1 788 . -19,1 %  
  
 Oktober 2 140 2 157 2 080 2 202 1 901 . -13,7 %  
  
 November 1 881 3 271 2 544 3 650 2 783 . -23,8 %  
  
 December 2 269 3 253 2 468 2 759 3484 . 26,3 %  
  
 20 269 21 755 23 676 28 519 26 948 2 345 -5,5 %  
  
 Källa: Bolagsverket.  
  
 Tabellen ovan visar det totala antalet registrerade nya  
  
 aktiebolag, dvs. vanliga bolag och lagerbolag.  
  
 339 
  
 Bilaga 4 SOU 2009:33  
  
 Tabell2 Nyregistrerade lagerbolag  
  
 År  
  
 Månad 2004 2005 2006 2007 2008 2009 För ändring  
  
 Januari 1 389 1 337 1 728 2 549 2 580 1 800 1,2 %  
  
 Februari 809 660 692 1 509 787 - -47,8 %  
  
 Mars 1 453 1 277 1 643 1 968 1 235 - -37,2 %  
  
 April 2 513 634 1 416 994 1 800 - 81,1 %  
  
 Maj 390 799 1 484 1 136 1 119 - -1,5 %  
  
 Juni 533 728 1 041 1 184 587 - -50,4 %  
  
 Garcia 625 1 346 1 239 1 987 1 926 - -3,1 %  
  
 Augusti 806 523 1 614 858 986 - 14,9 %  
  
 September 1 199 975 1 339 1 506 1 023 - -32,1 %  
  
 Oktober 1 590 1 520 1 489 1 389 1 075 - -22,6 %  
  
 November 1 231 2 501 1 931 2 817 1 950 - -30,8 %  
  
 December 1 635 2 401 1 740 1 812 2 399 - 32,4 %  
  
 14 173 14 701 17 356 19 709 17 467 1 800 -11,4 %  
  
 Källa: Bolagsverket.  
  
 Tabellen visar hur många lagerbolag som har registrerats.  
  
 340 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 4  
  
 341  
  
 Tabell3 Ombildade lagerbolag  
  
 År  
  
 Månad 2004 2005 2006 2007 2008 2009 För  
  
 ändring  
  
 Januari 788 1 578 2 323 2 072 2 602 2 563 25,6 %  
  
 Februari 1 075 1 208 1 592 1 797 1 849 . 2,9 %  
  
 Mars 1 206 981 1 650 1 709 1 527 . -10,6 %  
  
 April 1 265 1 190 1 070 1 291 1 666 . 29,0 %  
  
 Maj 924 1 091 1 475 1 865 1 665 . -10,7 %  
  
 Juni 1 101 923 1 633 1 666 1 327 . -20,3 %  
  
 Juli 456 605 840 966 1 064 . 10,1 %  
  
 Augusti 860 924 1 236 1 352 1 118 . -17,3 %  
  
 September 1 489 1 275 1 693 1 689 1 349 . -20,1 %  
  
 Oktober 1 401 1 118 1 667 1 715 1 339 . -21,9 %  
  
 November 1 358 1 333 1 285 1 599 1 238 . -22,6 %  
  
 December 1 269 1 281 1 110 1 463 1 329 . -9,2 %  
  
 13 192 13 507 17 574 19 184 18 073 2 563 -5,8 %  
  
 Källa: Bolagsverket.  
  
 Tabellen visar antal bolag som har ombildats från lagerbolag till  
  
 aktiva bolag, dvs. sådana bolag som efter försäljning har registrerats  
  
 för köparens verksamhet. 
  
 Bilaga 5  
  
 Riskkapitalavdraget  
  
 I denna bilaga redovisas bakgrunden till och utformningen av de  
  
 bestämmelser som gällde för riskkapitalavdraget. Riskkapitalavdraget  
  
 var en skattelättnad som var i kraft under en kortare tid  
  
 under 1990-talet. I bilagan redovisas även resultatet av den  
  
 utvärdering som Nutek gjorde 1998 av riskkapitalavdraget. I  
  
 bilagan tas också i korthet upp synpunkter på riskkapitalavdraget  
  
 som framfördes i Småföretagsdelegationens rapport 1998.  
  
 Sammanfattning  
  
 Sverige har tidigare haft ett system med riskkapitalavdrag. Regelsystemet  
  
 innebar att fysiska personer som förvärvade aktier i  
  
 onoterade bolag genom nyemission under beskattningsåret 1996  
  
 kunde få en skattereduktion med 30 procent av investeringar upp  
  
 till 100 000 kr, dvs. 30 000 kr, under taxeringsåren 1997 och 1998.  
  
 Systemet innebar således en lättnad på ägarnivån. Reglerna var förenade  
  
 med ett flertal krav, bland annat avseende företagens verksamhet,  
  
 tillgångar och investeringsinriktning. Det fanns också krav  
  
 på att investeraren skulle behålla aktierna under en femårsperiod  
  
 efter investeringen samt att bolaget inte fick börsnoteras under en  
  
 treårsperiod efter investeringen. Vidare skulle bolaget vara svenskt  
  
 eller hemmahörande i ett annat land inom EU samt driva näringsverksamhet  
  
 från ett fast driftställe i Sverige. Om kraven inte uppfylldes  
  
 blev investeraren skyldig att betala tillbaka det tillgodoförda  
  
 beloppet och ett särskilt tillägg (30 procent av det återbetalade  
  
 beloppet). Riskkapitalavdraget var en tillfällig åtgärd och avskaffades  
  
 i samband med att skattelättnader i ägarbeskattningen för  
  
 onoterade företag antogs med verkan från och med 1998 års taxering.  
  
 Systemet användes inte i den omfattning som hade förväntats  
  
 vid införandet. Detta berodde bl.a. på att regelsystemet ansågs dels  
  
 343 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 vara för krångligt, dels innehålla för långtgående krav på såväl företag  
  
 som privatpersoner.  
  
 Bakgrund och syfte  
  
 I två promemorior som lämnades till Finansdepartementet under  
  
 1992 gavs förslag på hur statliga stimulanser för att förbättra tillgången  
  
 på riskvilligt kapital till vissa mindre företag skulle kunna  
  
 utformas.1 År 1993 lämnades uppdrag till en särskild utredare som i  
  
 en promemoria samma år redovisade sitt förslag på utformning av  
  
 ett system för riskkapitalavdrag.2 Regeringens förslag på ett regelverk  
  
 för riskkapitalavdrag byggde på 1993 års promemoria men  
  
 skilde sig på flera punkter från förslagen i denna. År 1995 beslutade  
  
 riksdagen att införa det av regeringen föreslagna systemet med  
  
 riskkapitalavdrag, lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 Motivet till lagstiftningen var att stimulera små och medelstora  
  
 aktiebolags försörjning med riskkapital. Det skulle också vara ett  
  
 sätt att underlätta etablering av nya bolag.3 Systemet var ursprungligen  
  
 avsett att omfatta aktieköp under åren 1996 och 1997 men  
  
 kom till följd av senare riksdagsbeslut att tidsbegränsas till att  
  
 enbart avse aktieförvärv gjorda under 1996.4 Det var alltså redan  
  
 från början tänkt att vara en tillfällig lösning i avvaktan på att problemen  
  
 kring de små och medelstora företagens kapitalförsörjning  
  
 skulle få en permanent lösning.5 Slopandet av riskkapitalavdraget  
  
 tidigarelades i samband med att de s.k. lättnadsreglerna infördes  
  
 från och med inkomståret 1997. Lättnadsreglerna innebar en partiell  
  
 skattefrihet för fysiska personer för utdelning och vinster på  
  
 aktier i onoterade aktiebolag.6  
  
 1 Projektkapitalfonder. Förslag till skattestimulanser för att främja nya kunskaps- och  
  
 teknikintensiva företags riskkapitalförsörjning, Industriförbundet, dnr Fi 92/1179, och Startkapital.  
  
 Förslag till stimulans av riskkapitalförsörjningen i teknikintensiva projekt, Industriens  
  
 Utredningsinstitut, dnr Fi 92/3292.  
  
 2 Riskkapitalavdrag. En modell för skattelättnader vid satsningar i små industriföretag, dnr Fi  
  
 93/13669.  
  
 3 Prop. 1995/96:109, s. 45.  
  
 4 SFS 1996:1614.  
  
 5 Bet. 1995/96:SkU20, s. 43.  
  
 6 Prop. 1995/96:222, s. 4.10, och prop. 1996/97:45, s. 52.  
  
 344 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 Utformningen av riskkapitalavdraget  
  
 Lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar redovisas i  
  
 den lydelse som lagen hade vid upphävandet, dvs. med begränsning  
  
 till förvärv under år 1996. Några andra ändringar i sak gjordes inte i  
  
 lagen.  
  
 Inledning  
  
 En av de viktigaste skillnaderna mellan utformningen av lagen om  
  
 skattereduktion för riskkapitalinvesteringar och den i 1993 års promemoria  
  
 föreslagna utformningen var att lagen innebar en definitiv  
  
 skattelättnad och inte bara en skattekredit. Bakgrunden till detta  
  
 var dels förenklingsskäl och dels den begränsade tid som systemet  
  
 skulle gälla.7 Förslaget i promemorian om ett avdragssystem där  
  
 anskaffningskostnaden för de aktier som omfattades av avdraget  
  
 skulle bestämmas till noll kr vid försäljningen ansågs föra med sig  
  
 betydande kontrollproblem för skattemyndigheterna och dessutom  
  
 innebära en alltför liten stimulanseffekt.8 Reglerna i lagen innebar  
  
 att om investeringen blev en förlustaffär stod staten för sammanlagt  
  
 51 procent av förlusten (30 procent skattereduktion och 21  
  
 procent kvoterat förlustavdrag). Om investeringen blev en framgång  
  
 fick investeraren behålla mer än 70 procent av aktievinsten.  
  
 Vid tillämpningen av 3:12-reglerna utgjorde hela anskaffningskostnaden  
  
 utan avräkning för skattereduktionen underlag för beräkningen  
  
 av det kapitalbeskattade utrymmet.9  
  
 Vid utformningen ansågs det ur samhällsekonomisk synvinkel  
  
 viktigt att förhindra att subventionen blev för stor. I annat fall  
  
 skulle detta kunna leda till lägre avkastningskrav i små och medelstora  
  
 företag och i sin tur en samhällsekonomisk kostnad genom  
  
 att sådana projekt som på en fungerande kapitalmarknad skulle ha  
  
 förkastats genomfördes. Det uppställdes flera krav kring riskkapitalavdraget  
  
 för att se till att investeringarna användes i verklig  
  
 produktion; antingen genom att bolagen investerade medlen i tillgångar  
  
 i produktionen eller använde dem till löpande kostnader i  
  
 densamma. Det ansågs även nödvändigt med regler som uteslöt  
  
 7 Prop. 1995/96:109, s. 49.  
  
 8 Prop. 1995/96:109, s. 52 f.  
  
 9 Halldorf, Sanchez,Skattelättnader för riskkapital, Svensk Skattetidning, 1995, s. 730.  
  
 345 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 finansiering av finansiella tillgångar, leasingprojekt och temporära  
  
 kapitaltillskott utan realekonomisk effekt.10  
  
 Förvärv av nyemitterade aktier  
  
 Skattereduktionen medgavs fysiska personer som mot betalning i  
  
 pengar under år 1996 förvärvade nyemitterade aktier.11 Full betalning  
  
 måste ha skett under år 1996 för aktierna. S.k. apportegendom  
  
 godtogs däremot inte.12 Något krav på att hela emissionsbeloppet  
  
 skulle öka aktiekapitalet fanns inte. Om emissionen skedde till  
  
 överkurs fick också den del av likviden som tillfördes reservfonden  
  
 inräknas i underlaget för skattereduktionen.13  
  
 Förvärv av andra värdepapper som bolag kunde ge ut medförde  
  
 inte någon rätt till skattereduktion. Med hänsyn till syftet sades det  
  
 vara naturligt att stimulansen förbehölls satsningar som på ett  
  
 direkt sätt tillförde bolaget nytt eget kapital.14  
  
 Underlaget för skattereduktionen omfattade betalningar om  
  
 sammanlagt lägst 10 000 kr och högst 100 000 kr. Skattereduktionen  
  
 utgjorde 30 procent av underlaget.15 Reduktionen uppgick  
  
 därmed till lägst 3 000 kr och högst 30 000 kr.  
  
 I underlaget fick inte inräknas den del av nyemissionen som  
  
 motsvarade nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden som  
  
 skett efter den 1 januari 1995.16  
  
 I 1993 års promemoria föreslogs att avdrag för förvärv av  
  
 nyemitterade aktier skulle få ske med högst 300 000 kr. Som skäl  
  
 för att sänka beloppsgränsen till 100 000 kr angavs i propositionen  
  
 statsfinansiella skäl.17  
  
 Av propositionen framgår att flera remissinstanser ansåg att  
  
 skattelättnaden borde medges även vid indirekta investeringar via  
  
 riskkapitalbolagsfonder, bl.a. på grund av att investeraren då skulle  
  
 få en bättre riskspridning.18 Det kan nämnas att det i en av 1992 års  
  
 promemorior hade föreslagits ett fondsystem.19 Med hänsyn till att  
  
 10 Prop. 1995/96:109, s. 46 f.  
  
 11 1 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 12 Prop. 1995/96:109, s. 49.  
  
 13 Baker, Hale, Skattereduktion för riskkapitalinvesteringar, Skattenytt, 1996, s. 4.  
  
 14 Prop. 1995/96:109, s. 50. Se även Fi 93/13669, s. 20.  
  
 15 1 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 16 1 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 17 Prop. 1995/96:109, s. 49.  
  
 18 Prop. 1995/96:109, s. 52.  
  
 19 Fi 92/1179.  
  
 346 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 ett fondsystem skulle kräva en ny lagstiftning ansåg regeringen att  
  
 det inte var lämpligt att föreslå sådana regler i ett temporärt skattelättnadssystem.20  
  
 Även förvärv av aktier i egna och närstående personers  
  
 fåmansföretag kunde medföra rätt till skattereduktion  
  
 Enligt förslaget i 1993 års promemoria skulle investeringar i egna  
  
 och närstående personers fåmansföretag inte ge rätt till riskkapitalavdrag.  
  
 I propositionen uttalades att en sådan begränsning  
  
 skulle medföra att en stor andel av de personer som skulle kunna  
  
 tänkas överväga en investering i ett onoterat företag skulle diskvalificeras.  
  
 Dessutom fanns det risk för kringgåendeförsök, t.ex.  
  
 genom bulvaner. Regeringen ansåg därför att systemet med skattereduktion  
  
 även skulle vara tillgängligt för ägare till fåmansföretag  
  
 och närstående personer till ägarna.21  
  
 Aktierna måste innehas under fem års tid  
  
 Den skattskyldige fick inte inom fem år efter utgången av det  
  
 beskattningsår då aktierna förvärvades avyttra dem, förvärva eller  
  
 utfästa rätt till framtida avyttring av desamma eller ingå avtal om  
  
 sådan avyttring. Vid en försäljning av aktier i bolaget ansågs i första  
  
 hand de aktier ha sålts som legat till grund för skattereduktionen.22  
  
 Innehavsregeln var till för att säkerställa en betydande långsiktighet  
  
 i de investeringar som omfattades av skattelättnaderna. I  
  
 propositionen uttalades vidare att femårsregeln måste vara ovillkorlig,  
  
 även om det i praktiken kunde komma att inträffa fall där  
  
 ett upphävande av skatteförmånen tedde sig mindre tillfredsställande.23  
  
 Någon skillnad på olika slag av aktier gjordes inte. Detta innebar  
  
 att om en skattskyldig hade A-aktier, som hade köpts före nyemissionen,  
  
 och det vid nyemissionen bara hade getts ut B-aktier, kunde  
  
 den skattskyldige inte sälja vare sig A-aktierna eller B-aktierna  
  
 20 Prop. 1995/96:109, s. 52.  
  
 21 Prop. 1995/96:109, s. 51.  
  
 22 2 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 23 Prop. 1995/96:109, s. 49 f.  
  
 347 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 under femårstiden utan att bryta mot villkoren för skattereduktionen.24  
  
 Bolaget måste bedriva verksamhet i Sverige under minst fem år  
  
 Förvärvet skulle ske genom teckning av nyemitterade aktier i ett  
  
 svenskt aktiebolag eller ett utländskt bolag hemmahörande i en  
  
 medlemsstat i EG eller i ett land med vilket Sverige hade avtal med  
  
 bestämmelser om informationsutbyte för beskattningsändamål.  
  
 Dessutom skulle bolaget bedriva verksamhet från fast driftställe i  
  
 Sverige under en sammanhängande period som sträckte sig från  
  
 fyra månader närmast före beslutet om nyemission till utgången av  
  
 femte året efter det år under vilket den skattskyldige förvärvat  
  
 aktierna. Vidare skulle ett belopp motsvarande betalningen för  
  
 aktierna varaktigt investeras eller förbrukas i verksamhet vid det  
  
 fasta driftstället i Sverige. Skattereduktion kunde ske även om verksamheten  
  
 i Sverige upphörde kortare tid efter förvärvet än efter det  
  
 femte året under förutsättning att det skedde till följd av konkurs  
  
 eller tvångslikvidation.25 Den senare situationen inträder i princip  
  
 när det egna kapitalet understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet.  
  
 Villkoren om att verksamheten ska bedrivas från fast driftställe  
  
 och att investeringen i verksamheten vid det fasta driftstället ska  
  
 vara varaktig måste uppfyllas av bolaget självt. Det räckte inte med  
  
 att villkoren uppfylldes av t.ex. ett dotterbolag.26 Kravet på fast  
  
 driftställe i Sverige gällde även svenska aktiebolag.27  
  
 Någon särskild definition av begreppet fast driftställe fanns  
  
 inte i lagen. Definitionen av fast driftställe i dåvarande kommunalskattelagen  
  
 (1928:370) motsvarar definitionen i nuvarande kap.  
  
 29 § inkomstskattelagen (1999:1229), dvs. en stadigvarande plats  
  
 för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis bedrivs.  
  
 Kravet på fast driftställe innebar att bolaget måste vara skattskyldigt  
  
 i Sverige för den verksamhet som det genom emissionen  
  
 erhållna beloppet investerades i.28  
  
 24 Prop. 1995/96:109, s. 80 och Oliver, Williams, Riskkapitalavdrag. Att köpa aktier i småföretag  
  
 och minska skatten, Stockholm, 1996, s. 63.  
  
 25 3 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 26 Prop. 1995/96:109, s. 81.  
  
 27 Halldorf, s. 725.  
  
 28 Eriksson, s. 5.  
  
 348 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 Vad som avsågs med att verksamheten skulle bedrivas under en  
  
 sammanhängande period från fyra månader före emissionsbeslutet  
  
 till utgången av femte året efter inköpsåret förklarades inte i förarbetena.  
  
 I doktrinen hävdades att kravet på verksamhet med all  
  
 säkerhet fick sättas lågt och att det måste accepteras att bolaget  
  
 under kortare perioder, t.ex. under semestertider, tillfälligt lade ned  
  
 verksamheten. Vidare antogs i doktrinen att det antagligen ställdes  
  
 högre krav på verksamheten under tiden före emissionsbeslutet,  
  
 eftersom det då var fråga om en ganska begränsad tid.29  
  
 Inte heller förklarades i propositionen vad som avsågs med att  
  
 belopp motsvarande betalningen av aktierna skulle varaktigt  
  
 investeras eller förbrukas i verksamheten i Sverige. Något krav på  
  
 att investeringens livslängd skulle överstiga femårstiden torde inte  
  
 ha funnits. Kravet på varaktighet kan snarast anses uttrycka ett förbud  
  
 mot att avyttra ett inventarium som finansierats med hjälp av  
  
 emissionen och dela ut pengarna eller placera dem i värdepapper  
  
 eller liknande. Något hinder mot att avyttra inventariet och i stället  
  
 förbruka pengarna i verksamheten fanns inte.30 Om investeringen  
  
 avsåg t.ex. en lastbil och denna avyttrades efter två år skulle ersättningen  
  
 för lastbilen i sin tur investeras eller förbrukas vid det fasta  
  
 driftstället.31 Beträffande fåmansbolag fick betalningen inte  
  
 användas till egendom som så gott som uteslutande var avsedd för  
  
 privat bruk för företagsledare eller denne närstående person.32  
  
 Bolaget fick inte sätta ned aktiekapitalet och betala ut  
  
 nedsättningen under en femårsperiod  
  
 Bolaget fick inte inom fem år efter utgången av det år under vilket  
  
 den skattskyldige förvärvat aktierna sätta ned aktiekapitalet eller  
  
 reservfonden och till följd härav betala ut hela eller del av nedsättningen  
  
 till aktieägarna. Inte heller fick otillåten utdelning förekomma  
  
 under denna tid. Det sagda gällde även för utländskt bolag  
  
 som vidtog motsvarande åtgärder.33  
  
 En nedsättning av aktiekapitalet där pengarna förbrukades i  
  
 verksamheten eller avsattes till reservfonden var däremot tillåten.  
  
 Först när pengarna delas ut till aktieägarna blev åtgärden otillåten.  
  
 29 Ternell, s. 31 f.  
  
 30 Ternell, s. 73 f.  
  
 31 Halldorf, s. 726.  
  
 32 Prop. 1995/96:109, s. 81.  
  
 33 4 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 349 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 Syftet med regeln var att upprätthålla femårsregeln för aktieinnehavet,  
  
 dvs. att se till att skattesubventionen reserverades för  
  
 långsiktiga investeringar.34  
  
 Bolaget fick inte notera sig under tre års tid  
  
 Skattereduktion medgavs inte om aktier i bolaget eller i annat  
  
 företag i samma koncern vid förvärvet var noterade vid en svensk  
  
 eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon  
  
 annan reglerad marknad. Inte heller medgavs reduktion om  
  
 aktierna under de senaste tio åren före förvärvet hade varit eller  
  
 inom tre år efter utgången av det år under vilket de förvärvades  
  
 blivit noterade.35  
  
 Som skäl för kravet på notering angavs att bolag som genom  
  
 notering vänt sig till en större marknad fick anses ha sådana förutsättningar  
  
 att ordna sin kapitalförsörjning att någon särskild  
  
 skattelättnad inte var påkallad för dem. Kravet på notering innebar  
  
 att förvärv av aktier i bolag som var (eller hade varit) noterade på  
  
 A-, OTC- och O-listan på Stockholms fondbörs uteslöts från  
  
 skattereduktion.36  
  
 Normalt räknades företag som var registrerade vid Stockholms  
  
 fondbörs, SBI-listan, InnovationsMarknaden och Aktietorget som  
  
 noterade men i samband med riskkapitalavdraget betraktades alltså  
  
 bara företag som var noterade på Stockholms fondbörs A-, OTC eller  
  
 O-lista som noterade.37 Avgränsningen i riskkapitalsammanhang  
  
 var således inte densamma som i dåvarande lagen (1947:576)  
  
 om statlig inkomstskatt, SIL. I SIL angavs marknadsnotering innebära  
  
 att det finansiella instrumentet var föremål för notering på  
  
 inländsk eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av  
  
 marknadsmässig omsättning, som var allmänt tillgänglig.38 Något  
  
 särskilt skäl till att en annan avgränsning valdes för skattereduktionen  
  
 angavs inte i propositionen men i 1993 års promemoria   
  
 vars förslag i och för sig skilde sig något från utformningen i lagen  
  
 även på denna punkt  sades att den avgränsning som hade valts i  
  
 övrig skattelagstiftning gett upphov till tolkningssvårigheter.  
  
 34 Prop. 1995/96:109, s. 81, och Oliver, s. 66 f.  
  
 35 5 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 36 Prop. 1995/96:109, s. 50.  
  
 37 Riskkapitalavdraget och andra incitament för investeringar i onoterade företag, Nutek, R  
  
 1998:40, s. 14.  
  
 38 27 § 2 mom. tredje stycket SIL.  
  
 350 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 Vidare sades i promemorian att avgränsningen anknöts till terminologin  
  
 i börslagstiftningen.39 Uttrycket annan reglerad marknad  
  
 syftade i första hand på i utlandet förekommande marknader. Att  
  
 aktierna omsattes genom förmedling av en enskild fondkommissionär  
  
 eller av lokala bankkontor eller annonserades i anslutning till  
  
 börssidorna utgjorde inte hinder för skattereduktion, eftersom det  
  
 i sådana fall inte ansågs vara fråga om notering på en reglerad marknad.40  
  
 I 1993 års promemoria föreslogs att återföring till beskattning  
  
 av avdraget inte skulle ske om bolaget övergick till att vara noterat  
  
 på börs eller annan marknadsplats. Om återföring skulle bli aktuellt  
  
 i en sådan situation ansågs det kunna leda till olämpliga motsättningar  
  
 mellan ett växande bolags intresse av att nå ut på kapitalmarknaden  
  
 och investerares intresse av att avdraget inte återfördes  
  
 till beskattning.41 Eftersom det ansågs angeläget att hindra att  
  
 reglerna utnyttjades genom att bolag som avsåg att marknadsnotera  
  
 sina aktier gjorde en nyemission som berättigade till skattereduktion  
  
 innan bolaget lät marknadsnotera aktierna ansågs i propositionen  
  
 en lämplig avvägning vara en spärrtid på tre år.42  
  
 Krav ställdes på verksamhetens karaktär och bolagets tillgångar  
  
 under fem års tid  
  
 Skattereduktion medgavs inte om bolaget eller annat företag i  
  
 samma koncern vid förvärvet eller inom fem år efter utgången av  
  
 det år under vilket den skattskyldige förvärvade aktierna direkt  
  
 eller genom handelsbolag  
  
 1. bedrev bankrörelse, försäkringsrörelse, värdepappersrörelse eller  
  
 annan finansiell verksamhet,  
  
 2. bedrev verksamhet med uthyrning av lös egendom om verksamheten  
  
 i mer än obetydlig omfattning riktade sig till annan än  
  
 företag i samma koncern som uthyrningsföretaget,  
  
 3. ägde andra fastigheter än sådana som uteslutande användes i  
  
 annan egen verksamhet än fastighetsförvaltning eller i sådan  
  
 verksamhet som bedrevs av annat företag i samma koncern, eller  
  
 39 Fi 93/13669, s. 20 f.  
  
 40 Halldorf, s. 725.  
  
 41 Fi 93/13669, s. 26 f.  
  
 42 Prop. 1995/96:109, s. 56.  
  
 351 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 4. annat än tillfälligtvis hade mer än en femtedel av sina tillgångar  
  
 placerade i kontanter, banktillgodohavanden eller finansiella  
  
 instrument som utgjorde omsättningstillgångar eller innehades i  
  
 kapitalplaceringssyfte.43  
  
 Förslagen i 1992 års promemorior om stimulanser gällde bara företag  
  
 i vissa branscher. Det rörde sig framför allt om teknikintensiva  
  
 småföretag, eftersom sådana ansågs ha ett särskilt stort kapitalbehov  
  
 under uppbyggnadsskedet. Uppbyggnadsskedet för den  
  
 typen av företag kunde ta lång tid och var förknippat med stora  
  
 risker.44 I 1993 års promemoria utvidgades tillämpningsområdet till  
  
 tillverkningsindustri eller industrinära tjänster. Det påpekades  
  
 dock att särskilt den sistnämnda gruppen av företag kunde medföra  
  
 avgränsningsproblem.45 I propositionen utvidgades slutligen  
  
 gruppen av företag som kunde omfattas av skattelättnaden ytterligare.  
  
 Avgränsningen gjordes i stället så att investeringar i finansiella  
  
 företag, leasingföretag och fastighetsförvaltande företag uteslöts  
  
 från skattereduktionen.46  
  
 För att leasing- eller uthyrningsverksamhet av lös egendom  
  
 skulle vara otillåten krävdes dels att den riktades mot utomstående  
  
 och dels att den var av mer än obetydligt omfattning. Verksamhet  
  
 riktad mot koncernföretag var däremot tillåten. Dessutom var  
  
 extern leasing- eller uthyrningsverksamheten som omfattade högst  
  
 en tiondel av företagets eller koncernens omsättning tillåten.47 Om  
  
 ett dotterbolag hade en extern uthyrning om 20 procent av sin  
  
 omsättning men endast 2 procent av koncernens omsättning uteslöts  
  
 alltså förvärv av aktier i dotterbolaget från skattelättnaden.48  
  
 Vad gäller fastighetsförvaltande företag innebar utformningen  
  
 att om bolaget eller något annat bolag inom koncernen externt  
  
 hyrde ut en lokal eller ett annat utrymme i en i övrigt av bolaget  
  
 (eller koncernen) använd fastighet förelåg inte rätt till skattereduktion  
  
 avseende förvärv av aktier i detta bolag, även om det var  
  
 fråga om en uthyrning av ett litet utrymme för en försumbar hyra.  
  
 Fastigheten användes då inte uteslutande i annan verksamhet än  
  
 fastighetsförvaltning (dvs. verksamhet som består i att äga och för43  
  
 5 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 44 Fi 1179/92, s. 1. Jfr även Fi 92/3292, s. 6 ff.  
  
 45 Fi 93/13669, s. 23.  
  
 46 Prop. 1995/96:109, s. 51.  
  
 47 Prop. 1995/96:109, s. 82.  
  
 48 Ternell, s. 33 f.  
  
 352 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 valta fastigheter).49 Något undantag för extern uthyrning i obetydlig  
  
 omfattning fanns således inte. Det var däremot tillåtet att hyra  
  
 ut till bolag inom samma koncern.50 Bestämmelsen innebar också  
  
 att bolagets fastighet inte fick stå oanvänd. Avsikten med detta var  
  
 att förhindra att skattelättnad medgavs för förvärv av mark eller  
  
 byggnader i avvaktan på en värdestegring.51  
  
 Beträffande kravet att företaget inte annat än tillfälligtvis fick ha  
  
 mer än en femtedel av sina tillgångar i likvida medel, angavs i propositionen  
  
 att med tillfälligtvis förstås högst ett par tillfällen om  
  
 sammanlagt högst tre månader under femårsperioden. En längre  
  
 tids överlikviditet borde i speciella fall kunna tillåtas i början av  
  
 femårsperioden. Detta gällde om överlikviditeten kunde antas bero  
  
 på att bolaget behövde mer tid för att hinna investera det kapital  
  
 som nyemissionen fört in i bolaget, t.ex. för att uppföra en ny  
  
 fabriksbyggnad. Vid beräkningen skulle tillgångarna värderas till  
  
 det högsta av bokförda eller skattemässiga värden.52 Avsikten med  
  
 begränsningen avseende likviditeten var att motverka att skattestimulansen  
  
 användes till investeringar i säkra kapitalplaceringar.53  
  
 Vid beräkningen av överlikviditeten togs hänsyn bl.a. till aktier  
  
 innehavda i kapitalplaceringssyfte. Näringsbetingade aktier ansågs  
  
 inte innehavda i sådant syfte. Regeln om att bolaget inte fick ha  
  
 mer än 20 procent av sina tillgångar placerade i likvida tillgångar  
  
 infördes för att motverka missbruk.54  
  
 Kraven gällde även andra företag i samma koncern som det  
  
 nyemitterande företaget  
  
 De ovannämnda kraven avseende notering och verksamhetens  
  
 karaktär/tillgångar gällde även andra företag i samma koncern. Med  
  
 företag i samma koncern förstods juridisk person som ingick i  
  
 samma koncern enligt bl.a. aktiebolagslagen (1975:1385). Vidare  
  
 ansågs ett utländskt bolag ingå i samma koncern som ett svenskt  
  
 företag om bolaget, för det fall att bolaget hade varit ett svenskt  
  
 49 Eriksson, s. 7.  
  
 50 Ternell, s. 35.  
  
 51 Halldorf, s. 726.  
  
 52 Prop. 1995/96:109, s. 82.  
  
 53 Halldorf, s. 726.  
  
 54 Prop. 1995/96:109, s. 51.  
  
 353 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 aktiebolag, skulle ha varit ett moderföretag till det svenska företaget.55  
  
 Enligt 1975 års aktiebolagslag var det fråga om en koncern när  
  
 ett svenskt företag (moderföretag) direkt eller indirekt ägde mer än  
  
 hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i ett annat företag  
  
 (dotterföretag) eller ägde aktier eller andelar i dotterföretaget  
  
 och hade rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över det  
  
 andra dotterföretaget.56  
  
 Kraven gällde också vissa ägarföretag  
  
 Skattereduktion medgavs inte heller om aktier som svarade mot  
  
 mer än hälften av röstetalet i bolaget direkt eller indirekt innehades  
  
 av två eller flera företag som inte uppfyllde kraven avseende notering  
  
 och verksamhetens karaktär/tillgångar om företagen ingått i  
  
 samma koncern som bolaget.57  
  
 Det emitterande bolaget fick alltså inte ägas av två eller flera  
  
 företag som hade varit eller var noterade före eller efter nyemissionen  
  
 (eller bedrivit otillåten verksamhet/haft otillåtna tillgångar)  
  
 under förutsättning att företagen direkt eller indirekt hade mer än  
  
 hälften av röstetalet.58 Om aktierna ägdes t.ex. av ett antal fysiska  
  
 personer (49 procent av röstetalet) och av tre aktiebolag (AB A: 20  
  
 procent av röstetalet, AB B: 20 procent av röstetalet och AB C: 11  
  
 procent av röstetalet) hindrade inget att ett eller två av aktiebolagen  
  
 var marknadsnoterade eller bedrev otillåten verksamhet. Om alla  
  
 tre aktiebolagen var marknadsnoterade eller bedrev otillåten verksamhet  
  
 utgjorde detta däremot hinder för skattereduktion.59  
  
 Ansökan om skattereduktion  
  
 Ansökan om skattereduktion skulle göras skriftligen hos skattemyndigheten  
  
 senast ett visst datum. Ansökan skulle innehålla bl.a.  
  
 en försäkran från den skattskyldige om att denne avsåg att behålla  
  
 aktierna till utgången av femte beskattningsåret efter det år aktierna  
  
 förvärvats. Till ansökan skulle fogas ett intyg från det bolag som  
  
 55 6 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 56 1 kap. 5 § aktiebolagslagen.  
  
 57 5 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 58 Prop. 1995/96:109, s. 82.  
  
 59 Halldorf, s. 727.  
  
 354 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 hade gett ut de köpta aktierna. Intyget från bolaget skulle innehålla  
  
 bl.a. uppgifter om bolagets namn, antalet aktier som den skattskyldige  
  
 hade förvärvat, vad som betalats för aktierna och när full  
  
 betalning i pengar erlagts samt en försäkran om att villkoren för  
  
 skattereduktion var uppfyllda och uppgifter om hur betalningen för  
  
 aktierna hade investerats eller förbrukats.60  
  
 I 1993 års promemoria föreslogs att avdragsyrkande för köp av  
  
 aktier skulle få göras i deklarationen och att Nutek skulle bedriva  
  
 löpande kontroll över bolagens verksamhet. Vid remissbehandlingen  
  
 uttryckte RSV farhågor för att administrationen och  
  
 kontrollen skulle bli kostsam och tidskrävande, särskilt i fråga om  
  
 kontrollen av bolagets verksamhet under femårsperioden. Förenklingar  
  
 gjordes, bl.a. föreskrevs ett ansökningsförfarande.  
  
 Systemet innebar ändå att betydande kontrollinsatser krävdes, bl.a.  
  
 på grund av att löpande kontroll till och med år 2002 måste göras  
  
 för att bevaka om den skattskyldige avyttrat aktierna eller om  
  
 bolaget ändrat verksamhetsinriktning under femårsperioden.61  
  
 Omprövning  
  
 Omprövning av beslutet om skattereduktion kunde bli aktuellt om  
  
 sökanden eller bolaget hade lämnat oriktiga uppgifter. Samma  
  
 gällde om det sedan sökanden eller bolaget hade lämnat sina uppgifter  
  
 inträffat någon omständighet som medförde att villkoren för  
  
 skattereduktionen inte längre var uppfyllda eller som medförde att  
  
 reduktion skulle medges med ett lägre belopp. Omprövning kunde  
  
 också bli aktuellt till följd av ett annat beslut av skattemyndigheten  
  
 eller en förvaltningsdomstol som rörde skattereduktion enligt  
  
 lagen.62 I propositionen angavs att omprövning i det sistnämnda  
  
 fallet skulle kunna bli aktuellt om skattemyndigheten hade medgett  
  
 skattereduktion vid 1998 års taxering innan länsrätten biföll den  
  
 skattskyldiges överklagande avseende skattereduktion vid 1997 års  
  
 taxering och länsrättens dom innebar att takbeloppet på 100 000 kr  
  
 uppnåddes.63  
  
 60 7 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 61 Prop. 1995/96:109, s. 53 f.  
  
 62 9 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 63 Prop. 1995/96:109, s. 84. Efter lagens ikraftträdande kom möjligheten till skattereduktion  
  
 dock att begränsas till aktieförvärv under år 1996.  
  
 355 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 Omprövning fick göras före utgången av femte kalenderåret  
  
 efter det år då beslutet om skattereduktion meddelades.64  
  
 Särskilt tillägg  
  
 Om det vid omprövning kom fram att skattereduktion inte skulle  
  
 ha medgetts eller att skattereduktion medgetts med för högt  
  
 belopp, skulle den skattskyldige betala ett särskilt tillägg motsvarande  
  
 30 procent av det belopp varmed skattereduktionen sattes  
  
 ned. Om det fanns särskilda skäl skulle tillägg inte tas ut.65  
  
 Påförandet av särskilt tillägg hade till syfte att motverka missbruk.  
  
 Som exempel på särskilda skäl angavs i propositionen att  
  
 omprövningen föranletts av att bolaget ändrat sin verksamhet så att  
  
 det inte längre uppfyllde kraven på skattereduktion och att den  
  
 skattskyldige kunde visa att han inte kunnat påverka beslutet.66  
  
 Underrättelse- och anmälningsskyldighet  
  
 Om något sådant förhållande inträffade som utgjorde hinder för  
  
 skattereduktion eller om aktierna registrerats på annan ägare eller  
  
 på en förvaltare, skulle styrelsen i det bolag som hade utfärdat ett  
  
 sådant intyg som fogats till ansökan om skattereduktion så snart  
  
 det kunde ske underrätta RSV. Den som hade beviljats skattereduktion  
  
 var skyldig att omedelbart till skattemyndighet anmäla,  
  
 om han eller hon vidtog åtgärd eller fick kännedom om något förhållande  
  
 som utgjorde hinder för skattereduktion.67  
  
 När det gällde ändrade förhållanden hos bolaget räckte det alltså  
  
 inte med att den skattskyldige som aktieägare förlitade sig på att  
  
 bolaget hade underrättat RSV eller skattemyndighet.68  
  
 64 10 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 65 11 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 66 Prop. 1995/96:109, s. 56.  
  
 67 12 § lagen om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 68 Prop. 1995/96: 109, s. 84.  
  
 356 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 Utvärderingen av riskkapitalavdraget  
  
 Genomförandet av undersökningen  
  
 Under år 1996 fick Nutek i uppdrag av regeringen att i samarbete  
  
 med RSV utvärdera effekterna av systemet med skattereduktion för  
  
 riskkapitalinvesteringar. En slutrapport lämnades under år 1998. I  
  
 slutrapporten redovisades inhämtad statistik från RSV, resultat och  
  
 analyser av enkäter som hade sänts till ett urval investerare och  
  
 företagsledare samt redogörelser och analyser av djupintervjuer  
  
 med fyra företagsledare. Till enkäten valdes 600 personer ut som  
  
 hade ansökt om riskkapitalavdrag, varav 349 svarade (svarsfrekvens  
  
 58 procent). Vidare valdes ut 200 företag bland de företag som  
  
 hade förekommit i ansökningar om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 Enkäter skickades till företagsledarna, varav 87 svarade  
  
 (svarsfrekvens 44 procent).69 De fyra företag som intervjuades  
  
 valdes ut bland de tio företag som hade fått in mest kapital till följd  
  
 av riskkapitalavdraget.70  
  
 Enligt Nuteks bedömning var inte svarsfrekvenserna tillräckligt  
  
 höga för att några långtgående slutsatser skulle kunna dras. Dessutom  
  
 flöt grupperna investerare och företagare till viss del ihop,  
  
 eftersom många företagsledare investerat i det egna företaget och  
  
 en del av dessa hade fått investerarenkäter men förmodligen svarat  
  
 utifrån sin samlade bild av hur riskkapitalavdraget fungerat.  
  
 Nutek tog även upp att 22 stycken (6,3 procent) av de investerare  
  
 som svarade på enkäten hade fått avslag på sina ansökningar.  
  
 Motsvarande andel för hela populationen var 14 procent. Enligt  
  
 Nutek kunde det därför misstänkas att de investerare som hade  
  
 besvarat enkäten i genomsnitt var något mer positivt inställda till  
  
 riskkapitalavdraget än hela populationen.71  
  
 Grundläggande statistik  
  
 Av de från RSV inhämtade uppgifterna framgår att 3 871 privatpersoner  
  
 ansökte om riskkapitalavdrag för 4 525 investeringar i  
  
 1 208 företag, till ett sammanlagt värde om 284,5 miljoner kr. Varje  
  
 investering uppgick till i genomsnitt cirka 62 900 kr. Kostnaden för  
  
 staten i form av skattebortfall uppgick till 56,8 miljoner kr. Det kan  
  
 69 Nutek R 1998:40, s. 35.  
  
 70 Nutek R 1998:40, s. 12 f.  
  
 71 Nutek R 1998:40, s. 35 f.  
  
 357 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 här nämnas att man vid införandet av lagen hade räknat med 410  
  
 miljoner kr i skattebortfall för 1996.  
  
 Av de 4 525 investeringarna gjordes 2 088 av personer som var  
  
 delägare i det aktuella företaget sedan tidigare (46 procent). Dessa  
  
 2 088 personer stod för 69 procent av det kapital som företagen  
  
 tillfördes. Dessa personer investerade i genomsnitt 94 300 kr.72  
  
 35 procent av investeringarna satsades i 12 av de 1 208 företagen.73  
  
 Ett företag drog till sig 500 investeringar. Det hade ett  
  
 aktiekapital på cirka 1,5 miljoner kr och cirka 1 200 aktieägare före  
  
 nyemissionen.74  
  
 Spännvidden mellan företagens omsättning var stor. Igenomsnitt  
  
 uppgick omsättningen till 8,2 miljoner kr under 1997. Den  
  
 högsta omsättning som ett företag hade var 540 miljoner kr.75  
  
 Nuteks analys och slutsatser  
  
 Systemet med skattereduktion för riskkapitalinvesteringar var bara  
  
 i gång under ett år. Det var enligt Nutek för kort tid för att ge en  
  
 rättvisande bild.76  
  
 Synpunkter på reglerna för riskkapitalavdraget  
  
 Mer än hälften av investerarna och företagsledarna i undersökningen  
  
 ansåg att riskkapitalavdraget i huvudsak var förknippat med  
  
 fördelar, bl.a. för att det gjorde att risken med investeringen upplevdes  
  
 som mindre och för att det uppfattades som en positiv signal  
  
 från politikerna. En tredjedel av investerarna och en femtedel av  
  
 företagsledarna tyckte att riskkapitalavdraget var bra men att  
  
 reglerna borde ha varit annorlunda utformade. Reglerna kring riskkapitalavdraget  
  
 uppfattades som krångliga och för omfattande.  
  
 Risken för att få betala tillbaka skattereduktionen och att påföras  
  
 ett särskilt tillägg om företaget inte förmådde uppfylla villkoren  
  
 gjorde att många investerare avstod från att ansöka om skattereduktionen.  
  
 Även många företag tvekade inför att intyga att företaget  
  
 skulle uppfylla villkor under de kommande tre eller fem åren.  
  
 72 Nutek R 1998:40, s. 23.  
  
 73 Nutek R 1998:40, s. 30.  
  
 74 Nutek R 1998:40, s. 55 f.  
  
 75 Nutek R 1998:40, s. 27 f.  
  
 76 Nutek R 1998:40, s. 99.  
  
 358 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 De villkor som företagen var mest kritiska till var att verksamhetens  
  
 karaktär inte fick ändras under fem år, att företaget inte fick  
  
 börsnoteras under tre år och att företaget inte fick ha mer än en  
  
 femtedel av sina tillgångar placerade i likvida medel under fem år.  
  
 Särskilt företag som hade stora säsongsvariationer i omsättningen  
  
 eller företag som gjorde stora investeringar kunde ha svårt att se till  
  
 att likviditeten inte översteg den högsta tillåtna nivån.  
  
 Skälet till att reglerna för riskkapitalavdrag var så omfattande var  
  
 att man ville minimera möjligheten till skatteplanering men många  
  
 som sedan tidigare var delägare lyckades ändå använda riskkapitalavdraget  
  
 för detta ändamål genom att dela ut vinstmedel från  
  
 bolaget och sedan kvitta riskkapitalavdraget mot utdelningen,  
  
 vilket höjde aktiernas anskaffningsvärde.  
  
 Riskkapitalavdraget fick omfattande kritik i massmedia redan  
  
 innan det infördes, vilket också minskade investeringsviljan.77  
  
 Vilka slags företag tillfördes kapital?  
  
 Investeringar som medförde rätt till riskkapitalavdrag gjordes  
  
 främst i små tjänsteföretag. Över hälften av företagen som fick in  
  
 riskkapital fanns i storstadsregionerna (Stockholm, Skåne och  
  
 Västra Götaland). De 1 208 företag som berördes av riskkapitalavdraget  
  
 hade i genomsnitt 8,5 anställda under 1996.  
  
 Bland de företag som berördes av riskkapitalavdraget fanns det  
  
 relativt få tillväxtföretag. Andelen tillväxtföretag motsvarade tillväxtföretagens  
  
 andel av den totala företagsstocken i landet men  
  
 borde ha varit högre eftersom tillväxtföretagen borde ha varit mer  
  
 benägna att göra nyemissioner än andra företag. Förklaringar till att  
  
 andelen tillväxtföretag inte var högre kan vara att dessa företag  
  
 lyckades ordna annan finansiering eller hade svårt att göra de  
  
 åtaganden som krävdes, och då framför allt att uppfylla kravet på  
  
 att notering inte fick ske inom en treårsperiod.78  
  
 Tillfördes företagen kapital från utomstående investerare?  
  
 Nästan hälften av företagen ägdes helt av samma släkt eller personer  
  
 både före och efter investeringen. 40 procent av de som  
  
 77 Nutek R 1998:40, s. 98.  
  
 78 Nutek R 1998:40, s. 100.  
  
 359 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 köpte aktier i emissionen var delägare sedan tidigare eller släktingar  
  
 till sådana. Ungefär lika många, dvs. cirka 40 procent, av investerarna  
  
 hade ingen relation alls till dem som var aktieägare före  
  
 investeringen. Dessa investerare ägde i stor utsträckning små aktieposter  
  
 i företaget. Riskkapitalavdraget ledde alltså inte till att företagen  
  
 tillfördes speciellt mycket externt kapital från utomstående  
  
 privatpersoner. Det kan bero på att det högsta belopp man kunde  
  
 få avdrag för var 100 000 kr, vilket kan vara för lågt för att locka  
  
 andra personer att investera än ägaren själv och personer i företagets  
  
 närmaste omgivning.79 Nuteks bedömning var att riskkapitalavdraget  
  
 var viktigare för småsparare än för professionella  
  
 investerare, eftersom professionella investerare satsar belopp över  
  
 100 000 kr och ofta genom företag. Riskkapitalavdraget har därför  
  
 haft större betydelse för företag som småsparare intresserar sig för  
  
 än för företag som professionella investerare intresserar sig för.80  
  
 När det gäller företagarnas intresse av att få in utomstående  
  
 investerare hänvisade Nutek till att hälften av företagarna hade  
  
 angett att de tyckte att det var svårt att få in utomstående investerare,  
  
 vilket enligt Nutek måste tolkas som att de åtminstone övervägt  
  
 detta. Av dessa, dvs. hälften av de företagare som hade angett  
  
 att de hade svårt att få in utomstående investerare, hade två tredjedelar  
  
 angett att svårigheten bestod i att komma i kontakt med  
  
 investerarna.81  
  
 Hur investerades eller förbrukades betalningen för aktierna?  
  
 Hälften av företagen hade använt pengarna som tillförts företaget  
  
 genom riskkapitalavdraget till att köpa maskiner eller inventarier.  
  
 Knappt 40 procent investerade i marknadsutveckling och ungefär  
  
 lika många i kompetensutveckling. En fjärdedel av företagsledarna  
  
 angav att tillskottet använts till nyanställning av personal.82  
  
 Hade riskkapitalavdraget någon effekt på sysselsättningen?  
  
 Antal anställda i de företag som investeringar gjordes i ökade med  
  
 16 procent mellan åren 1995 och 1996 om man tar hänsyn till  
  
 79 Nutek R 1998:40, s. 100.  
  
 80 Nutek R 1998:40, s. 64.  
  
 81 Nutek R 1998:40, s. 100 f.  
  
 82 Nutek R 1998:40, s. 101.  
  
 360 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 företag som hade anställda båda åren. Jämfört med den negativa  
  
 sysselsättningsutveckling som rådde i Sverige under de åren så var  
  
 utvecklingen i de aktuella företagen god. I enkäten hade cirka 30  
  
 procent av företagen ökat antalet anställda under 1996 och 40 procent  
  
 hade ökat antalet anställda under 1997. Var tionde företagsledare  
  
 ansåg att ökningen var helt hänförlig till tillskottet av  
  
 riskkapital, medan 30 procent ansåg att ökningen endast delvis  
  
 berodde på tillskottet. 36 procent ansåg inte att ökningen kunde  
  
 hänföras till riskkapitaltillskottet.  
  
 Enligt Nutek var det omöjligt att veta hur stor del av ökningen  
  
 av anställda i de företag som hade tillförts kapital som berodde på  
  
 riskkapitalavdraget.83  
  
 Hade riskkapitalavdraget några effekter på antalet nyemissioner  
  
 eller på kapitalmarknaden för företagen?  
  
 Det totala beloppet emitterade aktier ökade med drygt 50 procent  
  
 mellan 1995 och 1996, från 10,8 miljarder kr till 16,4 miljarder kr  
  
 (bortsett från de tio största emissionerna).84 Emissionerna i de relativt  
  
 små företag som berördes av riskkapitalavdraget uppgick till  
  
 sammanlagt cirka 285 miljoner kr och påverkade endast finansstatistiken  
  
 marginellt. Dessa emissioner uppgick till mindre än två procent  
  
 av de totala emissionerna exklusive de tio största emissionerna.  
  
 Enligt Nutek kunde man inte dra slutsatsen att den  
  
 ökning av nyemissioner som skedde mellan 1995 och 1996 kunde  
  
 hänföras till riskkapitalavdraget. Dessutom bör beaktas att under  
  
 1996 och 1997 var intresset för investeringar i onoterade företag  
  
 överhuvudtaget stort.  
  
 Inflödet på cirka 285 miljoner kr har troligen inte haft någon  
  
 större effekt på kapitalmarknaden. Närmare 60 procent av investerarna  
  
 angav att de skulle ha investerat ändå men kanske med ett  
  
 lägre belopp eller vid ett senare tillfälle. 25 procent uppgav att de  
  
 skulle ha avstått från att investera om riskkapitalavdraget inte hade  
  
 funnits.  
  
 83 Nutek R 1998:40, s. 101 f.  
  
 84 Orsaken till att de tio största emissionerna exkluderades var att det under dessa år skedde  
  
 några mycket stora emissioner, vilka berodde bl.a. på att statliga verk bolagiserades och på  
  
 interna emissioner i koncerner. Under 1995 emitterade t.ex. ett företag aktier till ett värde av  
  
 8 miljarder kr. Det totala emitterade beloppet, inklusive de tio största emissionerna, var 25  
  
 miljarder kr för 1995 och 22,8 miljarder kr för 1996, se Nutek R 1998:40, s. 34.  
  
 361 
  
 Bilaga 5 SOU 2009:33  
  
 Effekten av riskkapitalavdraget för många företagare var att de  
  
 nyemitterade aktierna såldes till en högre kurs än vad som annars  
  
 skulle ha varit fallet. Vissa företag med många investerare ansåg att  
  
 emissionerna överhuvudtaget inte skulle ha gått att genomföra utan  
  
 riskkapitalavdraget. Slutsatsen är att riskkapitalavdraget har haft  
  
 stor betydelse för vissa enskilda företag men liten betydelse för  
  
 kapitalmarknaden totalt sett.85  
  
 RSV:s uppfattning  
  
 RSV:s uppfattning var att riskkapitalavdraget var omgärdat av för  
  
 många bestämmelser som RSV och skattemyndigheterna inte hade  
  
 någon möjlighet att kontrollera. Dessutom sträckte sig en del av  
  
 kraven flera år framåt i tiden, t.ex. kraven på att börsnotering inte  
  
 fick ske inom tre år, att företaget skulle bedriva verksamhet i minst  
  
 fem år och att investeraren måste behålla aktierna i fem år. RSV  
  
 hade noterat att olika skattemyndigheter gjort olika bedömningar  
  
 av hur avdraget skulle hanteras.  
  
 Enligt RSV utnyttjade många företag riskkapitalavdraget till  
  
 skatteplanering genom att de under 1996 gjorde en utdelning av  
  
 ackumulerade vinstmedel från 1995 och tidigare. Därefter beslutade  
  
 de om nyemission. Avdraget som investeringen berättigade till  
  
 kvittades mot aktieutdelningen. Investeraren kunde därmed ta ut  
  
 pengar ur företaget skattefritt samtidigt som aktiernas anskaffningsvärde  
  
 höjdes utan att företaget i praktiken hade tillförts något  
  
 kapital.86  
  
 Småföretagsdelegationens kritik  
  
 Småföretagsdelegationen kritiserade i rapporten Kapitalförsörjning  
  
 till småföretag (SOU 1998:93) systemet med skattereduktion för  
  
 riskkapitalinvesteringar för att det var begränsat till förvärv av  
  
 enbart nyemitterade aktier. Utredningen tog upp att kontinuerliga  
  
 och kontanta nyemissioner (som krävde rapportering och godkännande  
  
 av såväl PRV som skattemyndigheterna) medförde vissa  
  
 påfrestningar i administrativt hänseende. Utredningen ansåg vidare  
  
 att rimligen borde skattereduktion även kunna erhållas vid ett över85  
  
 Nutek R 1998:40, s. 102.  
  
 86 Nutek R 1998:40, s. 31.  
  
 362 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 5  
  
 363  
  
 tagande av ett bolag som stod inför succession eller var hotat av  
  
 nedläggning. Enligt utredningen fanns det behov av att med skattelättnader  
  
 stimulera privat sparande för investeringar i småföretag  
  
 inför start och vid expansion.87  
  
 87 SOU 1998:93, s. 23 ff. 
  
 Bilaga 6  
  
 Annell-avdraget  
  
 I denna bilaga redovisas det s.k. Annell-avdraget. Härvid tas upp  
  
 bakgrunden till bestämmelserna och deras utformning samt överväganden  
  
 i samband med upphävandet. Slutligen redovisas de uppgifter  
  
 om avdragets sammanlagda storlek som beräknades inför  
  
 upphävandet.  
  
 Sammanfattning  
  
 Annell-avdraget, som infördes som ett provisorium 1960 och blev  
  
 permanent genom lagstiftning 1967, innebar att aktiebolag fick  
  
 göra avdrag i viss utsträckning för utdelning på nyemitterade  
  
 aktier. Avdraget utgjorde således en lättnad i dubbelbeskattningen  
  
 på bolagssidan. Avdraget omfattade aktier utgivna i samband med  
  
 bolagets bildande eller vid nyemission. Förvaltningsföretag och  
  
 investmentföretag hade inte rätt till avdrag. Det fanns flera villkor  
  
 rörande ägandet och inbetalningen för aktien som skulle vara uppfyllda  
  
 för att bolaget skulle få rätt till avdrag. Avdrag medgavs för  
  
 utdelning, som förfallit till betalning under beskattningsåret, och  
  
 fick uppgå till högst tio procent av vad som inbetalats för aktien  
  
 före beskattningsårets utgång. Avdrag fick inte medges efter det  
  
 tjugonde året efter det beskattningsår då inbetalningen skedde.  
  
 Annellagen upphävdes i samband med att dubbelbeskattningen  
  
 togs bort från och med år 1994. När en återgång till dubbelbeskattningen  
  
 skedde redan från och med år 1995 återinfördes  
  
 dock inte Annell-avdraget.  
  
 365 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 Bakgrund  
  
 När kommunalskattelagen tillkom togs det in bestämmelser om  
  
 befrielse för aktiebolag och ekonomiska föreningar från skattskyldighet  
  
 för utdelning. Befrielsen var vidare än i dag och omfattade  
  
 utdelning till samtliga företag med undantag endast för sådana  
  
 som bedrev bank- eller annan penning- eller försäkringsrörelse.  
  
 Reglerna ändrades flera gånger. Samtidigt var principen den att  
  
 aktiebolag och ekonomiska föreningar vid beskattningen inte medgavs  
  
 avdrag för verkställd utdelning.  
  
 År 1960 antogs en tillfällig lagstiftning i form av en förordning  
  
 om aktiebolags rätt till avdrag för utdelning på nyemitterade aktier  
  
 och om skattskyldighet för utdelning, den s.k. Annellagen.1 Liknande  
  
 bestämmelser hade införts redan 1902 då reglerna om  
  
 dubbelbeskattning av aktiebolags vinstmedel infördes och var kvar  
  
 till 1910.2 I Annellagen stadgades dels rätt för aktiebolag att vid  
  
 taxeringen få avdrag för utdelning på nyemitterade aktier och dels  
  
 viss begränsning av skattefriheten för utdelningar från svenska  
  
 aktiebolag och svenska ekonomiska föreningar, vilket innebar att  
  
 bolag och föreningar blev skattskyldiga för utdelning på aktier och  
  
 andelar som anskaffats i kapitalplaceringssyfte.3 Skattelättnaden  
  
 gällde således endast aktiebolag och inte ekonomiska föreningar.  
  
 Skälet till det var bl.a. att de ekonomiska föreningarna inte vände  
  
 sig till den egentliga kapitalmarknaden för att skaffa eget kapital  
  
 och därför inte ansågs ha samma behov av skattelättnader för kapitalanskaffning  
  
 som aktiebolagen hade. Dessutom förekom utdelning  
  
 på insatskapitalet praktiskt taget inte inom viss typ av föreningsrörelse 
  
 .4 Skattefriheten gällde i princip även i de fall aktierna  
  
 var ägda av utländska juridiska eller fysiska personer.5  
  
 Bestämmelserna innebar inte i egentlig mening avdrag för  
  
 lämnad utdelning. I stället var det fråga om en rätt att från bruttointäkten  
  
 för det beskattningsår, varunder utdelning verkställts,  
  
 såsom omkostnad dra av ett på visst sätt beräknat belopp, som inte  
  
 1 Förordningen den 9 december 1960 (nr 658) med provisoriska bestämmelser om beskattningen  
  
 av aktiebolags och ekonomisk förenings inkomst i vissa fall. Prop. 1960:162 och bet.  
  
 1951:BevU79.  
  
 2 I förordningen 21 juni 1902 om inkomstskatt angavs att vid aktiebolags taxering avdrag  
  
 skulle få ske för ett belopp, motsvarande utdelningen, dock högst 6 procent på inbetalat  
  
 aktiekapital.  
  
 3 Prop. 1967:17, s. 15.  
  
 4 Prop. 1960:162, s. 28, jfr s. 60.  
  
 5 Prop. 1960:162, s. 11.  
  
 366 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 6  
  
 behövde ha något direkt samband med det belopp som utdelats.6  
  
 Skattefriheten avsågs omfatta utdelning på aktier som förvärvats  
  
 för att trygga tillförseln av råvaror, såsom ett led i avsättningen av  
  
 produkter eller för att samordna rörelser eller rörelsegrenar hos  
  
 flera företag.7  
  
 I Annellagen togs in regler för förvaltningsföretag, innebärande  
  
 att utdelningen var skattefri till den del den motsvarades av  
  
 beslutad utdelning från förvaltningsföretaget. Särregler för banker  
  
 och vissa fåmansbolag behölls. I lagen togs in en schablonregel som  
  
 reglerade när aktier skulle anses innehavda i kapitalplaceringssyfte.  
  
 Lagstiftningen kritiserades bl.a. för att den var svårbegriplig.8  
  
 År 1967 ersattes de provisoriska bestämmelserna av permanenta  
  
 bestämmelser.9 I samband med det flyttades bestämmelserna om  
  
 skattskyldighet för utdelning i den tillfälliga lagen över till kommunalskattelagen  
  
 (1928:370).10 År 1979 ändrades bestämmelserna  
  
 om skattskyldighet i kommunalskattelagen, bl.a. genom att ett  
  
 undantag för vissa fåmansföretag togs bort. Vidare infördes en  
  
 möjlighet att medge dispens från kedjebeskattningen för utdelning  
  
 från utländska dotterbolag i de fall då skatteavtal saknades.11 År  
  
 1984 flyttades bestämmelserna om undantag från skattskyldighet  
  
 för utdelning över till lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.12  
  
 Vid 1990 års skattereform gjordes ett antal ändringar i reglerna.  
  
 Användningen av termen förvaltningsföretag ändrades och termen  
  
 näringsbetingade aktier introducerades. Vidare togs särbestämmelserna  
  
 för banker och försäkringsbolag bort.13 Ett år  
  
 senare ändrades bestämmelserna om skattefrihet för utdelning på  
  
 utländska andelar.14  
  
 År 1993 infördes från och med taxeringsåret 1995 en i stort sett  
  
 generell skattefrihet för mottagen svensk utdelning.15 Samtidigt  
  
 upphävdes Annellagen att gälla vid utgången av år 1993. Jarvis, K.G.A., Beskattningen vid aktieutdelning samt utdelning från ekonomisk  
  
 förening, Stockholm, 1962, s. 141.  
  
 7 1960 års promemoria som låg till grund för Annellagen, som den återges i Reyes, Goodwin, Angående skattelättnader för nyemissioner samt aktiebolags och ekonomiska föreningars  
  
 skattskyldighet för utdelningar, Skattenytt, 1960, s. 129.  
  
 8 Reyes, K.G.A., s. 141.  
  
 9 Förordningen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning. Prop.  
  
 1967:17 och bet. 1967:BevU3. Genom SFS 1978:955 byttes ordet förordningen ut mot lagen.  
  
 10 Prop. 1967:17, bet. 1967:BevU3 och SFS 1967:95.  
  
 11 Prop. 1978/79:210, bet. 1978/79:SkU57 och SFS 1979:612.  
  
 12 Prop. 1984/85:70, bet. 1984/84:SkU23 och SFS 1984:1060 f.  
  
 13 Prop. 1989/90:110, bet. 1989/90:SkU30 och SFS 1990:651.  
  
 14 Prop. 1990/91:167, bet. 1990/91:SkU30 och SFS 1991:412.  
  
 15 Prop. 1993/94:50, bet.  
  
 1993/94:SkU15 och SFS 1993:1543.  
  
 367 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 lagen skulle dock tillämpas på utdelning som hade förfallit till  
  
 betalning före den sista december 1993.16  
  
 Syfte  
  
 Grundtanken i de provisoriska bestämmelserna i Annellagen var att  
  
 medge skattelättnader i samband med nyemissioner och att samtidigt  
  
 ta bort den förmån som skattefriheten på utdelningar på  
  
 aktier förvärvade i kapitalanskaffningssyfte utgjorde för bolag med  
  
 riklig tillgång på kapital. Avsikten med bestämmelserna var att i  
  
 begränsad utsträckning flytta över skattebördan från nystartade  
  
 och expanderande företag till stagnerande företag. Genom att  
  
 underlätta nyemissioner ökades tillgången på aktier och minskades  
  
 de kapitalstarka bolagens intresse av att hålla överskottsmedel  
  
 placerade i aktier. Båda åtgärderna ansågs motverka tendenserna till  
  
 abnormt höga kurser på aktiebörsen.17  
  
 Annell-avdraget var till för att underlätta för bolagen att  
  
 anskaffa kapital utifrån. Bolagen hade tidigare endast i ringa  
  
 omfattning finansierat sin verksamhet genom nyemissioner. Den  
  
 främsta orsaken till detta ansågs vara gynnsamma förutsättningar  
  
 för självfinansiering. Om företagen trots det hade behov av kapital  
  
 valde de att skaffa sig kapital genom lån, eftersom kapitalanskaffning  
  
 genom nyemission var dyrare än lån till följd av dubbelbeskattning  
  
 av bolagsvinster. När möjligheterna till självfinansiering  
  
 försämrades till följd av bl.a. begränsade möjligheter till  
  
 avsättning till pensionsstiftelser på grund av den allmänna tilläggspensionen,  
  
 samtidigt som möjligheterna till lån på kapitalmarknaden  
  
 ansågs starkt beskurna, infördes lindringar i dubbelbeskattningen  
  
 av avkastningen på nyemitterat aktiekapital.18 Avdragsrätten  
  
 innebar att utdelningen i beskattningshänseende under viss  
  
 tid behandlades likadant som ränta på lånat kapital.19  
  
 Syftet var således att underlätta för bolag att skaffa nytt kapital  
  
 genom att vända sig till allmänheten för aktieteckning, däremot  
  
 inte att stimulera till strukturrationalisering genom sammanslagning  
  
 av bolag.20  
  
 16 Prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15 och SFS 1993:1575.  
  
 17 Prop. 1960:162, s. 58 f.  
  
 18 Prop. 1960:162, s. 22 f.  
  
 19 Prop. 1967:17, s. 51.  
  
 20 Prop. 1967:17, s. 49 f.  
  
 368 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 6  
  
 Utformningen av avdraget  
  
 Grundläggande förutsättningar och avdragets storlek  
  
 Lagen, i den utformning som den hade vid upphävandet, gällde  
  
 nyemissioner som ägt rum efter den 31 december 1978 och som  
  
 registrerats hos Patent- och registreringsverket efter detta datum.  
  
 Den gällde även aktier som getts ut i samband med bildandet av  
  
 aktiebolaget om bolaget hade anmälts före registrering efter det  
  
 ovannämnda datumet. Förvaltningsföretag och investmentföretag  
  
 hade inte rätt till avdrag.21  
  
 Avdrag medgavs för utdelning, som förfallit till betalning under  
  
 beskattningsåret, och fick uppgå till högst tio procent av vad som  
  
 inbetalats för aktien före beskattningsårets utgång. Om beskattningsåret  
  
 (räkenskapsåret) omfattade kortare eller längre tid än tolv  
  
 månader, jämkades avdraget i motsvarande mån.22  
  
 Avdrag fick inte medges senare än vid taxeringen för det  
  
 tjugonde beskattningsåret efter det beskattningsår då inbetalning  
  
 för aktierna först skedde.23  
  
 Det sammanlagda avdragsbeloppet fick inte överstiga vad som  
  
 hade inbetalats för aktierna.24 Vid beräkningen utgick man således  
  
 från vad som hade inbetalats för aktierna och inte aktiernas nominella  
  
 värde. Det sammanlagda avdraget fick uppgå till 100 procent  
  
 av det inbetalade kapitalet.25  
  
 Enligt förarbetena inför upphävandet av Annell-avdraget medförde  
  
 de kvantitativa begränsningarna i rätten till avdrag att  
  
 nuvärdet av framtida Annell-avdrag till följd av en nyemission  
  
 kunde beräknas till 30-40 procent av värdet av ett obegränsat utdelningsavdrag.26  
  
 Inbetalning av aktierna  
  
 Avdrag medgavs inte, om inbetalning för aktien hade skett genom  
  
 tillskott i form av aktie i annat bolag eller andel i ekonomisk  
  
 förening eller om förvärvet av den nya aktien annars kunde anses ha  
  
 skett genom byte mot sådan aktie eller andel. Inte heller medgavs  
  
 21 1 § Annellagen.  
  
 22 2 § Annellagen.  
  
 23 4 § Annellagen.  
  
 24 4 § Annellagen.  
  
 25 Prop. 1978/79:50, s. 49.  
  
 26 SOU 1993:29, s. 40.  
  
 369 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 avdrag om inbetalning för aktien skett genom tillskott i form av  
  
 andel i handelsbolag, vars verksamhet väsentligen bestod i förvaltning  
  
 av aktier i bolag eller andelar i ekonomiska föreningar, eller  
  
 om förvärvet annars kunde anses ha skett genom byte mot andel i  
  
 sådant handelsbolag.27  
  
 Såväl kontantemission som apportemission accepterades, men  
  
 alltså inte apport av aktier eller andelar i ekonomiska föreningar  
  
 eller i vissa handelsbolag. Skälet till att apportegendom i form av  
  
 aktier eller andelar inte godtogs var bl.a. att det emitterande bolaget  
  
 kunde vara frikallat från skattskyldighet för utdelning på aktierna  
  
 eller andelarna.28 Dessutom ansågs att något nytt kapital inte tillfördes  
  
 i den situationen.29 I praxis medgavs avdrag även efter fondemission  
  
 och s.k. split till den del de genom fondemission respektive  
  
 split erhållna aktierna kunde hänföras till aktier som erhållits  
  
 genom nyemission.30  
  
 Nedsättning av aktiekapital m.m.  
  
 Avdrag medgavs inte heller om bolaget hade utskiftat tillgång till  
  
 delägare efter ingången av det femte året före det år då ökningen av  
  
 aktiekapitalet anmäldes för registrering.31  
  
 Regeln var till för att hindra att bolag skaffade sig skattemässiga  
  
 fördelar genom att först sätta ned aktiekapitalet och utskifta tillgångar  
  
 och därefter göra nyemission med samma belopp.32  
  
 Krav på ägarförhållanden  
  
 Hinder för avdrag fanns även om aktierna i det utdelande bolaget  
  
 ägdes på visst sätt. Till grund för detta låg uppfattningen att om en  
  
 aktieägare var skattskyldig för ränta, som han erhöll på lån till det  
  
 utlånande bolaget, borde som förutsättning för avdragsrätt för  
  
 utdelning i princip gälla att han var skattskyldig även för utdelningen.  
  
 Om aktieägaren var frikallad från skattskyldighet för såväl  
  
 ränta som utdelning ansågs inte hinder för avdragsrätt för utdelning  
  
 föreligga, eftersom utdelning och ränta i sådant fall behand27  
  
 5 § Annellagen.  
  
 28 Prop. 1960:162, s. 27.  
  
 29 Prop. 1967:17, s. 50. Se även RÅ 1989 not. 28.  
  
 30 RÅ 1996 ref. 1.  
  
 31 6 § Annellagen.  
  
 32 Prop. 1967:17, s. 22.  
  
 370 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 6  
  
 lades lika.33 Reglerna hade en i betydande omfattning schablonmässig  
  
 utformning.34  
  
 Avdragsfrågan prövades i två steg.35 Tvåstegsprövningen  
  
 infördes genom 1979 års ändringar.36 Orsaken härför var att det  
  
 ansågs att den tidigare utformningen gav ett mycket ojämnt resultat 
  
 . Avdrag vägrades nämligen helt om mer än hälften av aktierna i  
  
 det utdelande bolaget ägdes av ett annat svenskt aktiebolag som var  
  
 frikallat från skattskyldighet för utdelningen. Detta medförde att  
  
 ett dotterbolag inom en koncern inte fick avdrag för utdelning på  
  
 minoritetsposter som innehades av aktieägare utanför koncernen.  
  
 Detta kunde vara en olägenhet i det fall där ett finansieringsbolag  
  
 övervägde att gå in som minoritetsägare i ett koncernbolag.37  
  
 I det första steget prövades avdragsrätten för utdelning på två slag  
  
 av aktier.  
  
 Avdrag vägrades för utdelning på aktier som vid utdelningstillfället  
  
 ägdes av ett svenskt investment- eller förvaltningsföretag,  
  
 om det sammanlagda röstetalet för företagets aktier i det utdelande  
  
 bolaget  i förekommande fall tillsammans med aktier tillhöriga  
  
 bolag och förening som med hänsyn till äganderättsförhållandena  
  
 eller organisatoriska förhållanden kunde anses stå företaget nära   
  
 motsvarade mer än hälften av röstetalet för samtliga aktier i  
  
 bolaget.38  
  
 Bakgrunden var att förvaltningsföretag inte beskattades för  
  
 mottagen utdelning som vidareutdelades. Investmentföretag  
  
 beskattades för mottagen utdelning men hade rätt till avdrag för  
  
 lämnad utdelning enligt särskilda regler.39  
  
 Om ett förvaltningsföretag  i förekommande fall tillsammans  
  
 med vissa närstående företag  inte förfogade mer än hälften av  
  
 rösterna på bolagsstämman i det utdelande bolaget, diskvalificerade  
  
 således inte dess aktieinnehav från avdragsrätt. Om innehavet motsvarade  
  
 mer än 50 procent av röstetalet för samtliga aktier i det  
  
 utdelande bolaget, vägrades avdrag för utdelningen till förvalt33  
  
 Prop. 1967:17, s. 51.  
  
 34 Prop. 1978/79:210, s. 181.  
  
 35 GRS Skattehandbok, 1990 års skattereform, pärm nr 4.  
  
 36 Prop. 1978/79:210, SkU 1978/79:57 och SFS 1979:618. Bestämmelserna tillämpades i fråga  
  
 om utdelning på aktie som hade utgetts i samband med bolags bildande, om bolaget hade  
  
 anmälts för registrering efter utgången av år 1979, och i fråga om utdelning på aktie som  
  
 hade utgetts i samband med ökning av aktiekapital, om beslutet om ökningen hade anmälts  
  
 för registrering efter nämnda tidpunkt.  
  
 37 Prop. 1978/79:210, s. 180.  
  
 38 7 § Annellagen.  
  
 39 SOU 1993:29, s. 39.  
  
 371 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 ningsföretaget. Det fanns dock möjlighet för det utdelande bolaget  
  
 att få avdrag för utdelning på övriga aktier under vissa förutsättningar  
  
 som kommer att anges nedan.40  
  
 Avdrag vägrades även för utdelning på aktier som vid utdelningstillfället  
  
 ägdes av ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk  
  
 förening, vilka inte var investment- eller förvaltningsföretag,  
  
 om det sammanlagda röstetalet för företagets aktier i det  
  
 utdelande bolaget motsvarade en fjärdedel eller mer av röstetalet  
  
 för samtliga aktier i bolaget och företaget inte visats vara skattskyldigt  
  
 för utdelning.41  
  
 Denna bestämmelse infördes för att knyta an Annellagens  
  
 avdragsrätt till reglerna i kommunalskattelagen om skattskyldighet.  
  
 Enligt kommunalskattelagen gällde att andra svenska aktiebolag  
  
 och ekonomiska föreningar än förvaltningsföretag var frikallade  
  
 från skattskyldighet för utdelning om deras innehav i det utdelande  
  
 bolaget motsvarade minst 25 procent av röstetalet för samtliga  
  
 aktier i detta bolag. Avdrag vägrades därför i princip för utdelning  
  
 på ett innehav som motsvarade minst 25 procent av röstetalet. Om  
  
 det utdelande bolaget kunde visa att aktieägaren trots innehavets  
  
 storlek var skattskyldig bortföll avdragshindret. Det kunde t.ex.  
  
 vara fråga om en aktieägare som bedrev penning- eller annan rörelse  
  
 där aktierna utgjorde omsättningstillgångar. Att avdrag vägrades på  
  
 grund av 25-procentsregeln hindrade inte avdragsrätt för utdelning  
  
 på övriga aktier i bolaget.42  
  
 I det andra steget prövades avdragsrätten för resterande aktier.  
  
 Att avdrag vägrades för viss aktieutdelning hindrade således i sig  
  
 inte att avdrag medgavs för övriga aktier i bolaget.  
  
 För utdelning på de övriga aktierna gällde att avdragsrätt förelåg  
  
 om minst hälften av dessa aktier ägdes av  
  
 1. annan än svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening eller  
  
 utländskt bolag,  
  
 2. förvaltnings- och investmentföretag, vilkas innehav inte motsvarade  
  
 mer än 50 procent av röstetalet för samtliga aktier i det  
  
 utdelande bolaget,  
  
 3. svenskt aktiebolag eller svensk ekonomisk förening som visats  
  
 vara skattskyldig för utdelning på aktierna eller  
  
 40 Prop. 1978/79:210, s. 181 f.  
  
 41 7 § Annellagen.  
  
 42 Prop. 1978/79:210, s. 182.  
  
 372 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 6  
  
 4. utländska bolag som haft att betala kupongskatt eller som  
  
 befriats helt eller delvis från den skyldigheten genom dubbelbeskattningsavtal.43  
  
 Frågan om avdragsrätt för utdelning på dessa övriga aktier prövades  
  
 därmed med tillämpning av en schablonmetod.44 Förvaltnings- och  
  
 investmentföretag som inte hade röstmajoritet i det utdelande företaget  
  
 kunde alltså vara berättigade till avdrag.45  
  
 Avdragsyrkandet  
  
 I lagen angavs särskilt att aktiebolag, som yrkade avdrag, i självdeklarationen  
  
 skulle lämna de upplysningar angående aktieägare i  
  
 bolaget som påkallas av bestämmelserna i lagen. Vidare angavs att  
  
 avdrag medgavs endast om bolaget företedde tillfredsställande  
  
 utredning om avdrag som yrkats för tidigare beskattningsår.46  
  
 För att pröva ett yrkande om Annell-avdrag behövde myndigheterna  
  
 känna till bl.a. storleken av det inbetalade kapitalet, den för  
  
 året lämnade utdelningen på nyemitterade aktier och det sammanlagda  
  
 avdragsbelopp som hade nyttjats under tidigare år. Det merarbete  
  
 som detta medförde ansågs inte innebära några större  
  
 komplikationer med tanke på att Annell-avdraget knappast  
  
 nyttjades av andra än ett begränsat antal storföretag.47  
  
 Överväganden vid upphävandet  
  
 I den proposition som låg till grund för slopandet av beskattningen  
  
 av aktieutdelning (och därmed även borttagandet av Annell-avdraget)  
  
 uttalades bl.a. följande.  
  
 Skatteuttaget på utdelad inkomst bestäms av den sammanlagda  
  
 effekten av bolagsskatten och skatten på mottagen utdelning hos  
  
 ägarna (den resulterande skattesatsen). Av utredningens undersökningar  
  
 följer att den resulterande skattesats som ger samma effektiva  
  
 beskattning som den som lånat kapital utsätts för (den neutrala  
  
 resulterande skattesatsen) varierar med inflationen och riskersättningen  
  
 till lånat kapital. Vid rimliga antaganden om storleken av  
  
 43 Prop. 1978/79:210, s. 182.  
  
 44 GRS Skattehandbok, 1990 års skattereform, pärm nr 4.  
  
 45 Jfr prop. 1978/79:210, s. 181.  
  
 46 8 § Annellagen.  
  
 47 Prop. 1978/79:50, s. 50.  
  
 373 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 inflationen och riskersättningen till lånat kapital ligger den neutrala  
  
 resulterande skattesatsen något över kapitalskattesatsen. Ett neutralt  
  
 system kan erhållas antingen genom att inkomsten hos bolaget undantas  
  
 från beskattning eller genom att skatt inte utgår på mottagen  
  
 utdelning.  
  
 Utredningens analys visar att Annell-avdraget är problematiskt i ett  
  
 internationellt sammanhang, bl.a. kan svenskt beskattningsunderlag i  
  
 vissa fall överföras till andra länder och möjlighet ges till vissa former  
  
 av skatteundandragande. Det synes ej möjligt att konstruera ett  
  
 utdelningsavdrag som inte är behäftat med svagheter av detta slag. En  
  
 allmän invändning mot ett utdelningsavdrag är att det av andra stater  
  
 inte utan rätt kan uppfattas som en åtgärd som innefattar otillbörlig  
  
 skattekonkurrens i syfte att förmå utländska investerare att investera i  
  
 Sverige.  
  
 Ett motiv för en lättnad i dubbelbeskattningen på bolagsnivån i  
  
 stället för på ägarnivån som ibland förs fram är att lösningen skulle  
  
 göra det möjligt att begränsa lättnaden till nyemitterat kapital och  
  
 därigenom minska den statsfinansiella kostnaden. En sådan  
  
 begränsning är av tekniska skäl inte möjlig vid åtgärder på ägarnivån.  
  
 I ett skattesystem som det svenska som saknar progressiva inslag i  
  
 beskattningen av kapitalinkomster har ett avräkningssystem och ett  
  
 system med skattefrihet för mottagen utdelning samma effekter i  
  
 väsentliga hänseenden. Ett avräkningssystem är till sin karaktär  
  
 komplicerat och svårtillgängligt.  
  
 Det är av strategiskt intresse för utvecklingen av Sveriges ekonomi  
  
 att inslag som höjer avkastningskraven för investeringar som finansieras  
  
 med nyemitterat kapital och som därmed hämmar investeringarna  
  
 och sänker soliditeten tas bort. Det är också angeläget att ägandet av  
  
 svenska företag inte av skatteskäl förskjuts till utlandet.48  
  
 Utöver vad som framgår av det ovan återgivna hade utredningen  
  
 bl.a. följande synpunkter på Annellagen:  
  
 Den schablonmässiga uppbyggnaden [av reglerna som hindrade avdrag  
  
 om aktierna i det utdelande bolaget ägdes på visst sätt, vilka redovisats  
  
 ovan] medför att avdrag vägras för utdelning till ett förvaltnings- eller  
  
 investmentföretag som är moderbolag till det utdelande bolaget och  
  
 ägs av fysiska personer trots att principiellt sett avdrag borde medges i  
  
 ett sådant fall. Å andra sidan medges avdrag för utdelning till ett  
  
 förvaltnings- eller investmentföretag som innehar t.ex. 50 procent av  
  
 rösterna i det utdelande bolaget och som ägs av ett aktiebolag trots att  
  
 avdrag principiellt sett borde delvis vägras. Avdrag medges också   
  
 även det principiellt sett felaktigt  för utdelning till utländsk juridisk  
  
 person som ägs av ett svenskt aktiebolag.49  
  
 48 Prop. 1993/94:50, s. 176 ff.  
  
 49 SOU 1993:29, s. 40.  
  
 374 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 6  
  
 Sverige skulle inte ha något att lämna i utbyte när det gäller att  
  
 utverka lättnader i den ekonomiska dubbelbeskattningen avseende  
  
 aktier i utländska företag som innehas av svenskar. Annell-avdraget är  
  
 tekniskt komplicerat. De schablonmässiga inslagen kan medföra  
  
 materiella felaktigheter som i fråga om utdelningar till förvaltningsföretag  
  
 och investmentföretag kan bli betydande. Det saknas skäl att  
  
 anta att ett utdelningsavdrag i fråga om de kvalitativa förutsättningarna  
  
 för avdrag kan konstrueras väsentligen annorlunda än Annell-avdraget.  
  
 I vissa fall missgynnas direktinvesteringar i utlandet.50  
  
 Överväganden vid beslutet att inte återinföra avdraget  
  
 Vid återgången till dubbelbeskattningen och reglerna före 1994  
  
 uttalades bl.a. att det i ekonomiskt avseende fanns starka skäl att  
  
 föredra ett utdelningsavdrag framför en lättnad på ägarnivån och  
  
 att Annell-avdraget, genom begränsningen till nyemission hade ett  
  
 försteg, bl.a. ur statsfinansiell synvinkel, framför ett allmänt utdelningsavdrag.  
  
 Det ansågs dock att ett återinförande av Annellavdraget  
  
 var förknippat med problem, eftersom avdraget internationellt  
  
 sett var avvikande och kunde medföra överflyttning av  
  
 skatteintäkter från Sverige till andra länder.51  
  
 Statistik  
  
 För år 1991 kunde de utdelningar från aktiebolag som uppfyllde de  
  
 kvalitativa förutsättningarna för Annell-avdrag med avseende på  
  
 givaren och mottagaren beräknas till 18,3 miljarder kr. Annellsystemet  
  
 hade då ännu inte nått full verkan, eftersom Annellavdragsbasen  
  
 fortfarande växte.52 Det beror på att om man antar att  
  
 emissioner och utdelningar växer i samma takt och att direktavkastningen  
  
 på ett emitterat belopp i form av utdelning året efter  
  
 emissionen läggs till den framskrivna utdelningen, blir Annellavdraget  
  
 en växande andel av Annell-avdragsgrunden tills systemet  
  
 har funnits i 20 år. Därefter avtar avdragens andel. Annell-avdraget  
  
 hade år 1991 funnits i sin dåvarande utformning sedan 1978.53  
  
 Uppgifter om Annell-avdragsutrymmen och faktiskt yrkade  
  
 avdrag fanns inte tillgängliga i taxeringsstatistiken. Dessa fick i  
  
 50 SOU 1993:29, s. 94.  
  
 51 Prop. 1994/95:25, s. 48 f.  
  
 52 SOU 1993:29, bilaga 3, s. 191.  
  
 53 SOU 1993:29, bilaga 3, s. 197.  
  
 375 
  
 Bilaga 6 SOU 2009:33 
  
 376  
  
 stället konstrueras utifrån uppgifter om utdelningar och ägarförhållanden  
  
 som kombinerades med en tillämpning av Annelllagens  
  
 regler och vissa antaganden om utdelningstillväxt m.m.54  
  
 År 1991 kunde utdelningsinkomst mottagen från utlandet antas  
  
 utgöra 20 procent av totalt mottagna utdelningar. 6 procent av de  
  
 totala utdelningarna antogs utgöra utdelningar från finansiell sektor  
  
 som inte var Annell-avdragsberättigade. Endast 74 procent av  
  
 utdelningarna kom alltså från företag som uppfyllde grundläggande  
  
 förutsättningar för rätt till Annell-avdrag. Slutägare som var  
  
 Annell-avdragsberättigande mottagare enligt lagen utgjordes  
  
 främst av hushållen som 1991 tog emot utdelningar på 9 100  
  
 miljoner kr. Utdelningar till utlandet uppgick år 1991 till 3 250  
  
 miljoner kr. Med utdelningar till finansiella företag m.m. antogs det  
  
 totala antalet Annell-avdragsberättigande  utdelningar år 1991  
  
 uppgå till 24 691 miljoner kr. Efter reducering med icke-berättigade  
  
 utdelningar (dvs. 26 procent) uppgick Annell-avdragsgrunden  
  
 år 1991 till 18 271 miljoner kr.55  
  
 54 SOU 1993:29, bilaga 3, s. 195.  
  
 55 SOU 1993:29, bilaga 3, s. 197 f. 
  
 Bilaga 7  
  
 70-procentsavdraget  
  
 I denna bilaga redovisas bestämmelserna för det s.k. 70procentsavdraget,  
  
 som fanns i lagen (1982:336) om avdrag för  
  
 utdelning på icke börsnoterade aktier. Dessutom tas kort upp de  
  
 överväganden som gjordes i samband med lagens upphävande.  
  
 Sammanfattning  
  
 Som huvudregel gäller sedan lång tid att ett aktiebolagsvinst  
  
 beskattas en gång i bolagssektorn och därefter ytterligare en gång  
  
 när vinsten delas ut, s.k. ekonomisk dubbelbeskattning. Denna  
  
 princip har dock under åren kompletterats med vissa undantag. Ett  
  
 sådant undantag som innebar en lättnad i dubbelbeskattningen på  
  
 bolagssidan är den s.k. Annell-lagen, som behandlas i bilaga 6.  
  
 I syfte att underlätta de mindre och medelstora företagens  
  
 försörjning med riskkapital infördes lagen (1980:1047) om  
  
 skattereduktion för aktieutdelningar. Lagen, som upphävdes  
  
 genom lagstiftning redan under 1982 och som gällde utdelning på  
  
 aktier inregistrerade vid Stockholms fondbörs, innebar en  
  
 uppmjukning av dubbelbeskattningen på ägarsidan.  
  
 1982 infördes lagen (1982:336) om avdrag för utdelning på icke  
  
 börsnoterade aktier (70-procentsavdraget). Likt Annell-lagen  
  
 innebar den en lättnad i dubbelbeskattningen på bolagssidan.  
  
 Avdragsrätten gällde för utdelningar i företrädesvis rörelsedrivande  
  
 bolag och en förutsättning var att aktierna var i svenska aktiebolag  
  
 och att de inte var inregistrerade vid Stockholms fondbörs.  
  
 Avdragets storlek var 70 procent av utdelningen. Det fanns vissa  
  
 inskränkningar i avdragsrätten som hängde samman med  
  
 ägarförhållandena i det utdelande bolaget. En samordning med  
  
 Annell-avdraget fanns. Vidare fanns det vissa beloppsgränser för  
  
 avdraget. Lagen upphörde att gälla i och med 1991 års taxering.  
  
 377 
  
 Bilaga 7 SOU 2009:33  
  
 Bakgrund och syfte  
  
 Syftet med bestämmelserna i lagen var att underlätta de mindre och  
  
 medelstora företagens försörjning med riskkapital.1 Vid införandet  
  
 var det relativt ovanligt att småföretag lämnade utdelning till sina  
  
 aktieägare, vilket berodde på att det var avsevärt billigare att betala  
  
 ut vinsten i form av lön än som utdelning. Avsikten med  
  
 avdragsrätten var att göra det ekonomiskt möjligt för företagen att  
  
 börja dela ut en del av sina vinster, vilket ansågs nödvändigt för att  
  
 handeln med minoritetsposter av aktier skulle få någon omfattning  
  
 och antalet utomstående aktieägare öka.2  
  
 Utformningen av bestämmelserna  
  
 I propositionen diskuterades om lindringen av  
  
 dubbelbeskattningen skulle läggas på ägar- eller bolagsnivå.  
  
 Departementschefen ansåg att övervägande skäl talade mot att den  
  
 då nyligen, genom lagen om skattereduktion för aktieutdelning,  
  
 införda möjligheten för fysiska ägare att få skattereduktion för  
  
 utdelning på börsnoterade aktier skulle omfatta även aktier i  
  
 småföretag. Ett sådant skäl var att en skattereduktion med 2 250  
  
 kronor, som var det högsta belopp som kunde medges enligt lagen  
  
 om skattereduktion för aktieutdelning, ansågs vara av begränsat  
  
 intresse. Ett annat skäl var att det var svårt att utforma reglerna om  
  
 skattereduktion så att skattelättnaden sattes i relation till  
  
 kapitalinsatsens storlek, vilket ansågs önskvärt eftersom man ansåg  
  
 att det inte var rimligt att en aktiepost på 20 000 kronor skulle  
  
 kunna ge lika stor skattereduktion som en aktiepost på 200 000  
  
 kronor av endast den anledningen att utdelningsbeloppet i de två  
  
 fallen var detsamma. Till grund för utformningen av lättnaden lades  
  
 i stället ett förslag från styrelsen för teknisk utveckling (STU) om  
  
 generellt avdrag för aktieutdelning och, främst vad gällde den  
  
 tekniska utformningen, Annell-lagen.3  
  
 En förutsättning för avdragsrätt var att aktiebolagets  
  
 huvudsakliga verksamhet avsåg jordbruk, skogsbruk eller rörelse.4  
  
 Enligt departementschefen menades med uttrycket huvudsaklig  
  
 verksamhet att verksamheten till åtminstone 70-75 procent skulle  
  
 1 Prop. 1981/82:191 s. 1.  
  
 2 Prop. 1981/82:191 s. 18 f.  
  
 3 Prop. 1981/82:191 s. 15 f.  
  
 4 1 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 378 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 7  
  
 avse dessa verksamheter. Ett bolag vars verksamhet till väsentlig del  
  
 avsåg förvaltning av fastigheter eller värdepapper omfattades  
  
 därmed inte av avdragsrätten. Departementschefen förutsåg att  
  
 begreppet kunde vålla gränsdragningsproblem och hänvisade härvid  
  
 bl.a. till att faktorer såsom antalet anställda inom olika  
  
 verksamhetsgrenar, tillgångarnas värde, omsättning och resultat   
  
 vid en helhetsbedömning  kunde tillmätas betydelse och att det i  
  
 sista hand fick ankomma på domstolarna att avgränsa begreppet.5  
  
 En annan förutsättning för avdragsrätt var att aktierna inte var  
  
 inregistrerade vid Stockholms fondbörs då utdelningen förföll till  
  
 betalning.6 Börsnoterade aktiebolag ansågs kunna få lindring i  
  
 dubbelbeskattningen genom Annell-avdraget och även genom  
  
 reglerna om skattereduktion för aktieutdelning.7  
  
 Lagen omfattade enbart svenska aktiebolag. Avdrag för ett och  
  
 samma beskattningsår fick göras i endast en förvärvskälla.8  
  
 Avdrag fick medges med 70 procent av den utdelning i pengar  
  
 som hade förfallit till betalning under beskattningsåret.9 Med  
  
 anledning av frågan om hur stort avdraget skulle vara för att  
  
 fungera effektivt anförde departementschefen att avdraget borde  
  
 avvägas så att utdelningen från skatte- och avgiftssynpunkt  
  
 belastades ungefär lika högt som en löneutbetalning, varefter han  
  
 stannade för ett avdrag med 70 procent. Med de dåvarande  
  
 skattesatserna innebar detta exempelvis att ett företag med en vinst  
  
 om 100, kunde dela ut 70 och betala 30 i skatt, då den skattepliktiga  
  
 inkomsten  med avdraget  blev endast (100 - 
  
 [70 % x 70] 49 =) 51 och skatten alltså blev (58 % x 51 =) 30.  
  
 Utan avdragsrätten skulle skatten ha blivit 58 och endast 42 skulle  
  
 ha blivit tillgängligt för utdelning. Avdraget beräknades, liksom  
  
 Annell-avdraget, på den utdelning som förfallit till betalning under  
  
 beskattningsåret, vilket i regel avsåg den under beskattningsåret  
  
 beslutade utdelningen för näst föregående beskattningsårs  
  
 verksamhet.10  
  
 Det fanns vissa inskränkningar i avdragsrätten som  
  
 sammanhängde med ägandeförhållandena i det utdelande bolaget.  
  
 Vid bestämmandet av avdraget togs i princip inte hänsyn till  
  
 utdelning till mottagare som var befriad från skattskyldighet.  
  
 5 Prop. 1981/82:191 s. 16 f.  
  
 6 1 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 7 Prop. 1981/82:191 s. 17.  
  
 8 1 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 9 2 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 10 Prop. 1981/82:191 s. 19.  
  
 379 
  
 Bilaga 7 SOU 2009:33  
  
 Hänsyn togs därför inte till utdelning på aktier som ägdes av ett  
  
 företag som var frikallat från skattskyldighet för utdelningen enligt  
  
 kommunalskattelagen (1928:370), KL. Detta innebar bl.a. att  
  
 avdragsrätt förelåg för utdelning till ett rörelsedrivande företag,  
  
 som innehade de aktuella aktierna i rent kapitalplaceringssyfte (dvs.  
  
 röstetalet i det utdelande företaget understeg 25 procent och  
  
 innehavet var inte rörelsebetingat) eller som omsättningstillgång i  
  
 rörelsen.  
  
 Avdrag medgavs inte för utdelning till ett förvaltningsföretag,  
  
 vars aktier var börsnoterade (inregistrerade vid Stockholms  
  
 fondbörs). För att förhindra ett kringgående av reglerna på så sätt  
  
 att ett ej börsnoterat förvaltningsföretag sköts in mellan det  
  
 utdelande bolaget och det börsnoterade förvaltningsföretaget,  
  
 fanns också en bestämmelse om att avdrag inte medgavs om ett  
  
 börsnoterat förvaltningsföretag till minst 10 procent  direkt eller  
  
 indirekt  ägde aktierna eller andelarna i det förvaltningsföretag  
  
 som uppbar utdelningen. Avdragsrätt var även utesluten i det fall  
  
 aktierna i det utdelande bolaget ägdes av ett förvaltningsföretag,  
  
 som i sin tur till minst 10 procent  direkt eller indirekt  ägdes av  
  
 exempelvis ett rörelsedrivande företag som skulle ha varit befriat  
  
 från skattskyldighet för utdelningen om den hade gått direkt till  
  
 företaget och alltså inte passerat förvaltningsföretaget. Tanken med  
  
 den regeln var att en koncern inte skulle kunna erhålla en  
  
 omotiverad skattelättnad genom att skjuta in ett  
  
 förvaltningsföretag mellan ett rörelsedrivande moderföretag och  
  
 ett rörelsedrivande dotterföretag.  
  
 Avdrag medgavs inte för utdelning till utländskt bolag, som – i  
  
 fall bolaget hade varit svenskt – hade vägrats avdrag på den grunden  
  
 att bolaget var frikallat från skattskyldighet enligt KL. På grund av  
  
 förenklingsskäl utgjorde det förhållandet att det utländska bolaget  
  
 var ägt av ett utländskt förvaltningsföretag inte hinder mot avdrag.  
  
 Att avdrag vägrades för viss utdelning hindrade inte avdrag för  
  
 utdelning på övriga aktier i bolaget.  
  
 Bedömningen av vilka aktier som skulle undantas vid  
  
 beräkningen av avdraget grundades på förhållandena vid  
  
 utdelningstillfället, dvs. den tidpunkt när utdelningen blev  
  
 tillgänglig för lyftning.11  
  
 70-procentsavdraget samordnades med Annell-avdraget på så  
  
 sätt att utdelningsunderlaget för avdraget minskades med hela  
  
 11 2 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier. Se även prop. 1981/82:191  
  
 s. 19 ff.  
  
 380 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 7  
  
 381  
  
 utdelningen på de nyemitterade aktierna (som alltså låg till grund  
  
 för Annell-avdraget).12 Detta gällde, bl.a. av praktiska skäl, även om  
  
 utdelningen på de nyemitterade aktierna – till följd av spärregler i  
  
 Annell-lagen – översteg medgivet Annell-avdrag.13  
  
 Det årliga avdragsbeloppet fick inte överstiga 700 000 kronor.  
  
 Det fick inte heller överstiga 15 procent av aktiekapitalet vid  
  
 utgången av det beskattningsår till vilket utdelningen hänför sig.14  
  
 Det aktiekapital som belöpte på sådana aktier som enligt ovan  
  
 redovisade bestämmelser var undantagna från utdelningsavdraget  
  
 räknades inte med vid tillämpningen av 15-procentsspärren.15  
  
 Upphävandet av lagen  
  
 År 1989 föreslog utredningen om reformerad företagsbeskattning  
  
 att lättnaderna i dubbelbeskattningen på utdelad vinst (Annellavdraget  
  
 och 70-procentsavdraget) skulle tas bort, bl.a. mot  
  
 bakgrund av den samtidigt föreslagna sänkta nivån på  
  
 bolagsskattesatsen.16  
  
 Departementschefen ansåg att Annell-avdraget skulle behållas  
  
 men instämde i att 70-procentsavdraget kunde slopas, varvid han  
  
 pekade bl.a. om möjligheten att erhålla Annell-avdrag. Vidare  
  
 anförde han att 70-procentsavdraget i det gällande skattesystemet  
  
 innebar en möjlighet för de fåmansägda aktiebolagen att uppnå en  
  
 skattemässig balans mellan ägaruttag i form av lön och i form av  
  
 utdelning men att i det nya skattesystemet med dess generellt  
  
 sänkta skattesatser kunde sådan balans uppnås utan  
  
 utdelningsavdraget och att det tvärtom var nödvändigt att genom  
  
 särskilda regler begränsa uttag av arbetsinkomster från fåmansägda  
  
 aktiebolag i form av lågbeskattad utdelning (3:12-reglerna).17  
  
 Genom lagstiftning sommaren 1990 upphävdes lagen. Lagen  
  
 tillämpades dock till och med 1991 års taxering.18  
  
 12 2 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 13 Prop. 1981/82:191 s. 153.  
  
 14 3 § lagen om avdrag för utdelning på icke börsnoterade aktier.  
  
 15 Prop. 1981/82:191 s. 23.  
  
 16 SOU 1989:34.  
  
 17 Prop. 1989/90:110 s. 516.  
  
 18 SFS 1990:683. 
  
 Bilaga 8  
  
 Det danska etableringskontosystemet  
  
 I denna bilaga redovisas utformningen av det danska  
  
 etableringskontosystemet. I bilagan tas även upp den utvidgning av  
  
 systemet genom införande av s.k. iværksætterkonton, som nyligen  
  
 trätt i kraft. Dessutom redovisas uppgifter om erfarenheterna av  
  
 etableringskontosystemet.  
  
 När det nedan talas om kronor (kr) avses danska kronor.  
  
 Sammanfattning  
  
 Danmark har ett system med etableringskonton. Enligt de reglerna  
  
 kan fysiska personer som har löneinkomster få göra avdrag för  
  
 insättningar på etableringskontot när den skattepliktiga inkomsten  
  
 beräknas. Som minst får insättningen på kontot uppgå till 5 000 kr  
  
 per år och som mest till det högsta av antingen 100 000 kr eller 40  
  
 procent av nettolönen. Avdraget har ett skattemässigt värde på  
  
 cirka 33 procent.  
  
 För att etableringskontot ska kunna användas för att starta en  
  
 självständig näringsverksamhet eller för att köpa aktier i ett bolag  
  
 krävs en viss minsta investering. För år 2009 uppgår det minsta  
  
 beloppet till 113 900 kr. Förutom det ekonomiska villkoret finns  
  
 det villkor avseende den skattskyldiges personliga arbetsinsats,  
  
 vilket innebär att en viss minsta arbetsinsats måste utföras i  
  
 verksamheten eller i bolaget. Medlen på etableringskontot kan även  
  
 användas för att starta verksamhet utomlands eller för att köpa  
  
 aktier i utländska bolag.  
  
 Insättningarna måste användas inom nio år efter utgången av det  
  
 år då en självständig näringsverksamhet startats eller aktier i ett  
  
 bolag köpts. Dock gäller att insättningarna alltid måste användas  
  
 före utgången av året efter det år den skattskyldige når  
  
 folkpensionsåldern. Insättningar som inte har använts inom denna  
  
 383 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 tidsram återförs till beskattning året efter, tillsammans med en  
  
 straffränta. Återföring och påförande av straffränta sker även av  
  
 outnyttjade insättningar bl.a. om verksamheten upphör eller  
  
 avyttras. Vidare sker återföring och påförande av straffränta om  
  
 insättningar tagits ut i rätt tid men inte använts i enlighet med  
  
 villkoren i lagen.  
  
 När medlen på etableringskontot tas ut och används i samband  
  
 med etableringen av verksamheten sker en skattemässig reglering  
  
 av det avdrag som tidigare medgetts. För självständig  
  
 näringsverksamhet sker detta genom nedsättning med viss  
  
 procentsats av avskrivningsunderlaget för tillgångar eller  
  
 avdragsgilla driftkostnader. För bolag sker regleringen genom  
  
 höjning med viss procentsats av kontohavarens skattepliktiga  
  
 inkomst under en period av tio år.  
  
 Etableringskontosystemet har med verkan från och med  
  
 inkomståret 2009 kompletterats med en ny typ av konton, s.k.  
  
 iværksætterkonton. För dessa gäller delvis samma regler som för  
  
 etableringskontona.  
  
 Bakgrund och syfte  
  
 Danmark har sedan år 1965 haft ett system med etableringskonton.  
  
 Reglerna har ändrats vid upprepade tillfällen, bl.a. 1998 i samband  
  
 med den allmänna skattereform (pinsepakken) som hade till  
  
 syfte att bl.a. sänka skatterna för fysiska personer med lägre  
  
 inkomster och att öka det privata sparandet. Skattereformen  
  
 innebar bl.a. att värdet av vissa avdrag, däribland avdrag för  
  
 insättningar till etableringskonton, sänktes.1 Det sänkta  
  
 avdragsvärdet kompenserades senare med utvidgade möjligheterna  
  
 till insättningar på kontona, exempelvis höjd åldergräns för när  
  
 kontohavaren senast kan använda insättningarna för att starta en  
  
 verksamhet.  
  
 Ändringar med verkan från och med inkomståret 2007 har skett  
  
 i etableringskontolagen med syftet att bl.a. förbättra  
  
 entreprenörernas villkor under de första åren efter etableringen.2  
  
 Bakgrunden till dessa ändringar var att man hade konstaterat att  
  
 Danmark tillhör de länder i Europa där det startas flest nya  
  
 verksamheter men att jämfört med många andra länder var det  
  
 1 Dam m.fl. Skatteret. Almen del, Köpenhamn, 2008, s. 36.  
  
 2 Lovbekendtgørelse nr. 1012 af 5. oktober 2006 om indskud på etableringskonto.  
  
 384 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 relativt få av de nya företagen som kom in i ett stabilt  
  
 tillväxtförlopp.3 Ett av den danska regeringens mål är att Danmark  
  
 under år 2015 ska vara ett av de länder i världen som har flest antal  
  
 entreprenörer. 4  
  
 Sammanfattningsvis kan konstateras att reglerna under åren har  
  
 genomgått upprepade ändringar. Systemet har kritiserats bl.a. för  
  
 att skapa möjligheter för skatteundandragande.5  
  
 Syftet med etableringskontosystemet är att underlätta  
  
 besparingsmöjligheterna för enskilda personer som vill börja driva  
  
 näringsverksamhet. Det kan vara fråga om löntagare som vill bli  
  
 egna företagare, t.ex. inom den bransch som de redan arbetar i, men  
  
 som inte har tillräckligt med sparade medel för att anskaffa de  
  
 tillgångar som behövs för verksamheten, t.ex. maskiner eller  
  
 fastigheter. Systemet är avsett att uppmuntra sparande före  
  
 företagsstarten.6  
  
 Definitioner m.m.  
  
 Med selvstændig erhvervsvirksomhed (självständig  
  
 näringsverksamhet) avses verksamhet som utövas i personlig regi.  
  
 Verksamheten kan ägas av en eller flera personer. Någon definition  
  
 av begreppet självständig näringsverksamhet finns inte i lagen.  
  
 Begreppet har samma innebörd som i övrig skatterättslig  
  
 lagstiftning. Det kan nämnas att det finns tolkningssvårigheter  
  
 kring begreppet.7 Vidare kan påpekas att begreppet  
  
 näringsverksamhet inte används helt konsekvent i lagen och att det  
  
 ibland kan ge upphov till svårigheter att avgöra om det är fråga om  
  
 verksamhet som drivs i personlig regi eller verksamhet i  
  
 bolagsform.8  
  
 Med selskab (bolag) avses i lagen aktie- och anpartsselskab, som  
  
 är hemmahörande i Danmark, och bolag, som är hemmahörande i  
  
 3 Forslag den 28. november 2007 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger punkt 3.  
  
 4 Forslag den 19. november 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto  
  
 og forskellige andre Ferguson, bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger punkt 1.  
  
 5 Betænkning afgivet af Skatteudvalget den 18 februari 2004.  
  
 6 Forslag den 19. november 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto  
  
 og forskellige andre Ferguson, bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger punkt 2.  
  
 7 Biel, Etableringskontoloven med kommentarer, Köpenhamn, 2007, s. 47 och 66 f.  
  
 8 Biel s. 47.  
  
 385 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 något annat land.9 Aktieselskab motsvarar det svenska publika  
  
 aktiebolaget, och anpartsselskab motsvarar det svenska privata  
  
 aktiebolaget.10  
  
 Genbeskatning motsvaras här av uttrycket skattemässig  
  
 reglering.  
  
 Efterbeskatning har översatts till efterbeskattning. Begreppet  
  
 innebär att belopp motsvarande gjorda avdrag återförs till  
  
 beskattning samtidigt som en straffränta påförs. Begreppet har  
  
 således en annan innebörd i samband med  
  
 etableringskontosystemet än vad det har inom den svenska  
  
 skatterätten.  
  
 Insättningen  
  
 Kontohavaren  
  
 Rätt att göra insättningar på ett etableringskonto har fysiska  
  
 personer som är skattskyldiga i Danmark och som under  
  
 inkomståret har haft löneinkomster eller som till dess fem år efter  
  
 etableringen har gått haft löneinkomster eller uppburit överskott av  
  
 självständig näringsverksamhet.11 Dessutom gäller  till den 1 juli  
  
 2009  att personen inte får ha fyllt 67 år vid utgången av  
  
 inkomståret. Från och med den 1 juli 2009 gäller i stället att  
  
 personen har rätt att göra insättningar till och med inkomståret  
  
 efter det inkomstår när han eller hon uppnått den allmänna  
  
 pensionsåldern (enligt § 1 a i lov om social pension).12  
  
 Etableringskontosystemet var ursprungligen avsett att gynna  
  
 yngre personers sparande. År 1998 höjdes åldersgränsen för när  
  
 insättning senast kunde göras till 45 år och från och med 2002  
  
 höjdes den alltså till 66 år.13 Personen måste vara fullt skattskyldig i  
  
 Danmark vid den faktiska insättningstidpunkten.14 Om en person  
  
 är inflyttad från utlandet kan avdrag endast medges för insättning  
  
 9 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, bemærkninger til de enkelte  
  
 bestemmelser, Til § 1 nr. 2. Se även Biel s. 47.  
  
 10 SOU 2008:49 s. 67.  
  
 11 §§ 1 och 2 etableringskontoloven. § 2 ändrades inte i samband med att etablering tilläts  
  
 även i bolagsform, vilket gör att bestämmelserna inte är konsekventa, se Biel s. 37.  
  
 12 Lov nr. 1587 af 20. december 2006. Se även Biel s. 38.  
  
 13 Biel s. 33.  
  
 14 Biel s. 35.  
  
 386 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 som är gjord under den tid då personen är skattskyldig i  
  
 Danmark.15  
  
 För att avdrag för insättningar före etableringen ska medges  
  
 krävs det att den skattskyldige har löneinkomster.  
  
 Löneinkomsterna behöver inte ha uppburits under hela  
  
 inkomståret. Insättningar kan göras även om den skattskyldige har  
  
 andra inkomster, t.ex. från självständig näringsverksamhet.16  
  
 Med verkan från och med år 2002 infördes rätt till avdrag för  
  
 insättningar även efter etableringen. Avdrag får alltså göras under  
  
 etableringsåret och de närmast efterföljande fyra inkomståren.  
  
 Ändringen gjordes i syfte att underlätta för entreprenörerna under  
  
 de första åren efter etableringen. Det är emellertid endast  
  
 skattskyldiga som har gjort insättningar på ett etableringskonto  
  
 före etableringsåret som har denna möjlighet.17  
  
 Tidpunkten för insättning  
  
 För att insättningen ska kunna dras av för ett visst inkomstår måste  
  
 insättningen vara gjord under tiden från och med den 16 maj  
  
 inkomståret till och med den 15 maj det efterföljande året  
  
 (insättningsåret).18 Det innebär att om insättning görs före den 16  
  
 maj 2006 påverkar insättningen beskattningen för inkomståret  
  
 2005. Ursprungligen var tidpunkten för insättningsårets utgång  
  
 anpassad till tidpunkten för inlämnandet för självdeklaration men  
  
 en sådan överensstämmelse finns inte längre.19  
  
 Insättningsbeloppet  
  
 Innan etablering skett gäller att insättningen ska uppgå till lägst  
  
 5 000 kr per år och att den kan vara högst antingen 100 000 kr eller  
  
 40 procent av nettolönen. Under det inkomstår då etableringen  
  
 sker eller ett av de närmast efterföljande fyra inkomståren kan  
  
 insättningen uppgå till lägst 5 000 kr och högst 100 000 kr eller 40  
  
 procent av nettolönen eller av överskottet av självständig  
  
 näringsverksamhet.20  
  
 15 SKAT Ligningsvejledningen E.D.2.3.  
  
 16 Biel s. 36.  
  
 17 Biel s. 29, och Dam m.fl. Skatteret. Almen del, s. 319.  
  
 18 § 1 etableringskontoloven.  
  
 19 Biel s. 28.  
  
 20 § 3 etableringskontoloven.  
  
 387 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Beloppsgränserna har höjts vid flera tillfällen sedan lagens  
  
 införande. Det kan härvid nämnas att från och med år 2002 höjdes  
  
 gränsen från 25 procent till 40 procent av nettolönen.21  
  
 Som löneinkomst räknas kontant lön och förmåner som är  
  
 föranledda av anställningsförhållandet. Även lön från det bolag som  
  
 den skattskyldige etablerat i enlighet med lagens bestämmelser kan  
  
 medräknas. Lön från utlandet och sjuklön (sygedagpenge i  
  
 arbejdsgiverperioden) betraktas också som löneinkomster. Som  
  
 löneinkomst räknas däremot inte arbetslöshetsersättning eller  
  
 sjukpenning (sygedagpenge bortsett från sygedagpenge i  
  
 arbejdsgiverperioden).22  
  
 Vid beräkningen av nettolönen dras kostnader av som är  
  
 avdragsgilla enligt §§ 9-9 D ligningsloven (resor till och från arbetet  
  
 m.m.). Kostnader för medlemsavgifter till fackförening får dock  
  
 inte dras av.23  
  
 Om skattemyndigheten beslutar att höja kontohavarens  
  
 deklarerade löneinkomst innebär inte detta att kontohavaren får  
  
 höja insättningen till etableringskontot. En nedsättning av den  
  
 deklarerade inkomsten kan däremot innebära en nedsättning av  
  
 insättningen.24  
  
 I beräkningen av överskottet av självständig näringsverksamhet  
  
 kan ingå även inkomster från utländsk näringsverksamhet.25  
  
 Om kontohavaren efter etableringen har både löneinkomster  
  
 och inkomster från självständig näringsverksamhet har han eller  
  
 hon möjlighet att välja vilken av inkomsterna som ska läggas till  
  
 grund för beräkningen av insättningsbeloppet. Någon möjlighet att  
  
 lägga ihop löneinkomst och inkomst från självständig  
  
 näringsverksamhet finns däremot inte.26  
  
 Kontot  
  
 Insättningen ska ske kontant på ett särskilt inlåningskonto med i  
  
 förväg fastställd ränta eller i en särskild depå med börsnoterade  
  
 obligationer.27 Insättning på inlåningskonto med variabel ränta är  
  
 21 Biel s. 42 f.  
  
 22 Se Biel s. 44 f. och SKAT Ligningsvejledningen E.D.2.1. Jfr §§ 30 och 33  
  
 sygedagpengeloven.  
  
 23 Biel s. 46.  
  
 24 Biel s. 46 f.  
  
 25 Biel s. 48.  
  
 26 Biel s. 43 f.  
  
 27 § 4 etableringskontoloven.  
  
 388 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 alltså inte möjligt. Hela det belopp som avdrag begärs för ska sättas  
  
 in på kontot. Kontot kan föras i utländsk valuta. Att obligationerna  
  
 ska vara börsnoterade beror på att kursvärdet måste kunna  
  
 fastställas någorlunda säkert, t.ex. om depån flyttas från en  
  
 obligationsdepå till ett bankkonto. Insättningen kan inte placeras i  
  
 aktier eller i konvertibla obligationer. Skälet till detta är att  
  
 insättningen fungerar som säkerhet för en eventuell  
  
 efterbeskattning om etablering inte skulle äga rum. Systemet har  
  
 fått kritik för att placeringsmöjligheterna för  
  
 etableringskontomedel är sämre än för pensionsmedel.28  
  
 Insättningen ska göras hos ett penninginstitut som har tillåtelse  
  
 av Finanstilsynet att driva verksamhet i Danmark eller i ett  
  
 utländskt kreditinstitut som efter tillåtelse av ett annat EU-land  
  
 utövar verksamhet i Danmark genom en filial.29 Penninginstitut är  
  
 bl.a. banker, sparekasser och andelskasser.  
  
 Kontot eller depån ska betecknas etableringskonto och ha en  
  
 anteckning om kontohavarens namn, adress och personnummer.30  
  
 Kontot eller depån kan flyttas mellan olika institut.  
  
 Penninginstitutet ska till skattemyndigheten anmäla  
  
 insättningar på etableringskonton.31  
  
 Av lagen framgår inte uttryckligen vilka konsekvenser en  
  
 bristande uppfyllelse av de i lagen angivna kraven på  
  
 etableringskontot och insättningen har. Om de formella kraven  
  
 inte uppfylls torde det innebära att kontohavaren inte blir  
  
 berättigad till de skattemässiga effekter som anges i lagen. Att ett  
  
 penninginstitutet gjort ett misstag genom att placera insättningen  
  
 på ett vanligt sparkonto har dock godtagits i praxis när  
  
 kontohavaren har varit i god tro.32  
  
 Behållningen på kontot  
  
 Räntor, kursvinster och kursförluster beskattas enligt allmänna  
  
 skatterättsliga regler. De påverkar inte storleken på insättningen.  
  
 Räntor kan tas ut löpande. Kursvinster och kursförluster påverkar  
  
 värdet på behållningen.33 Kursvinster kan inte tas ut, oavsett om de  
  
 28 Biel s. 54 ff.  
  
 29 § 4 etableringskontoloven.  
  
 30 § 4 etableringskontoloven.  
  
 31 Biel s. 54.  
  
 32 Biel s. 56.  
  
 33 § 14 etableringskontoloven.  
  
 389 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 beskattats enligt kursgevinstloven eller inte.34 Vid kursvinst  
  
 kommer värdet på behållningen på kontot att överstiga  
  
 insättningsbeloppen och vid kursförlust kommer värdet att  
  
 understiga insättningsbeloppen. Bakgrunden till detta är att  
  
 lagstiftaren strävat efter att reglerna ska vara så enkla som möjligt.35  
  
 Avdraget  
  
 Ett belopp motsvarande insättningen på ett etableringskonto får  
  
 dras av vid beräkningen (opgørelsen) av kontohavarens  
  
 skattepliktiga inkomst. Det är fråga om ett ligningsmæssigt  
  
 afdrag, som har ett skattevärde på cirka 33 procent i genomsnitt.36  
  
 Begreppet ligningsmæssige afdrag används för sådana utgifter,  
  
 som bara kan dras av vid bestämmandet av den personliga inkomst  
  
 som ligger till grund för beräkningen av kommunalskatt och s.k.  
  
 sundhetsbidrag men inte vid bestämmandet av den personliga  
  
 inkomst som ligger till grund även för beräkningen av de statliga  
  
 skatterna (botten-, mellan- och toppskatt). För utgifter som får  
  
 dras även vid beräkningen av de statliga skatterna kan det  
  
 skattemässiga värdet uppgå till cirka 60 procent.37 Härvid kan  
  
 nämnas att kommunalskatten är cirka 33 procent och att  
  
 bottenskatten uppgår till cirka 7,5 procent. Mellan- och  
  
 toppskatten har syftet att skapa en progressiv beskattning, och  
  
 uppgår till 6 respektive 15 procent av den personliga inkomsten  
  
 över vissa skiktgränser.38  
  
 Avdrag utan insättning  
  
 Från och med år 1984 blev det möjligt att få avdrag för insättning  
  
 utan att göra någon insättning om förutsättningarna för att ta ut  
  
 motsvarande belopp redan var uppfyllda. Ändringarna gjordes i  
  
 syfte att förenkla administrationen av insättningarna.  
  
 Bestämmelsen har därefter anpassats efter de ändringar som senare  
  
 gjorts i lagen.39 Från och med år 2002 kan en kontohavare som  
  
 etablerat verksamhet före den 15 maj efter det inkomstår för vilket  
  
 34 Dam m.fl., Skatteret. Speciel del, Köpenhamn, 2008, s. 320.  
  
 35 Biel s. 55 och 164 f.  
  
 36 L. Brown, Etableringskontoordningen forbedret, Ugeskrift for skat, 2008:8, s. 871.  
  
 37 Dam m.fl., Skatteret. Almen del, s. 181.  
  
 38 Dam m.fl., Skatteret. Almen del, s. 177 f.  
  
 39 Biel s. 56 f.  
  
 390 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 avdrag önskas få avdrag för insättning  utan att någon insättning  
  
 gjorts  under etableringsåret och de närmast efterföljande fyra  
  
 åren. För att avdrag för insättning ska få göras med visst belopp  
  
 utan att någon insättning faktiskt gjorts med det beloppet krävs att  
  
 kontohavaren före insättningsårets utgång uppfyller villkoren för  
  
 att göra uttag från etableringskontot med belopp motsvarande  
  
 minst vad som dras av.40  
  
 Etableringen  
  
 Insättningen på etableringskontot kan användas för att etablera  
  
 självständig näringsverksamhet och, från och med den 1 juli 2004,  
  
 även verksamhet i bolagsform. Etableringen medför rätt att ta ut  
  
 insättningarna på etableringskontot.41  
  
 Tidsfristen  
  
 Etablering måste ske senast vid utgången av det inkomstår när  
  
 kontohavaren fyller 65 år.42 Efter den 1 juli 2009 gäller att  
  
 etablering måste ske senast vid utgången av det inkomstår när  
  
 kontohavaren uppnår folkpensionsåldern. Martin kan, på ansökan  
  
 av kontohavaren förlängas. Det krävs då att kontohavaren visar att  
  
 förseningen beror på omständigheter som han eller hon inte  
  
 kunnat förutse.43  
  
 Före år 2002 gällde att insättningarna måste användas inom tio  
  
 år efter utgången av det inkomstår när avdrag för insättningen  
  
 gjordes. Vidare gällde att om kontohavaren inte hade fyllt 45 år vid  
  
 fristens utgång, förlängdes fristen till utgången av det år när  
  
 kontohavaren fyllde 45 år. I samband med att åldersgränsen för när  
  
 insättning senast kunde göras ändrades från 45 år till 66 år, togs  
  
 tioårsregeln bort. Från och med år 2002 har alltså tidpunkten för  
  
 den första insättningen ingen betydelse.44  
  
 40 § 4 stk. 2 etableringskontoloven.  
  
 41 Biel s. 66.  
  
 42 § 8 etableringskontoloven.  
  
 43 Biel s. 117 ff.  
  
 44 Forslag den 27. februar 2002 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto og  
  
 lov om investeringsfonds, bemærkninger till de enkelte bestemmelser, til § 1 nr. 9. Se även  
  
 Biel s. 33.  
  
 391 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Etablering av självständig näringsverksamhet  
  
 Etablering av självständig näringsverksamhet kan ske genom att  
  
 kontohavaren startar en egen verksamhet, tar över en befintlig  
  
 verksamhet eller utvidgar en bisyssla till en huvudsyssla. Eftersom  
  
 lagstiftaren ansett det svårt, för att inte säga omöjligt, att utforma  
  
 användbara kriterier för att avgränsa en bisyssla från en huvudsyssla  
  
 har vikt uteslutande lagts vid att investering i verksamheten måste  
  
 ha skett med ett visst belopp.45  
  
 Att en nystartad verksamhet uppvisar underskott under flera år  
  
 hindrar inte att verksamheten anses utgöra en självständig  
  
 näringsverksamhet. Vid prövningen görs det en samlad bedömning  
  
 av de i ärendet föreliggande omständigheterna.46  
  
 För att etablering av självständig näringsverksamhet ska anses ha  
  
 skett krävs för det första att den totala anskaffningskostnaden för  
  
 avskrivningsbar egendom anskaffad för verksamheten, eller att de  
  
 kostnader som hänförliga till driften av verksamheten, överstiger  
  
 ett belopp som fastställs utifrån ett grundbelopp om 62 300 kr.  
  
 Grundbeloppet regleras på visst sätt enligt bestämmelser i  
  
 personskatteloven. Före den 1 juli 2004 uppgick grundbeloppet till  
  
 125 900 kr men från och med den 1 juli 2004 är det alltså sänkt till  
  
 62 300 kr. Ändringen innebar att den s.k. etableringsgränsen  
  
 sänktes från cirka 200 000 kr till 100 000 kr.47 Sänkningen gjordes i  
  
 syfte att förbättra villkoren för de entreprenörer som inte har så  
  
 höga etableringskostnader, t.ex. konsulter.48 Beloppet, som höjs  
  
 årligen, uppgår till 113 900 kr för år 2009.49  
  
 Från och med den 1 juli 2004 utvidgades området för utgifter  
  
 som etableringskontomedlen kan användas till genom att det är  
  
 möjligt att, förutom avskrivningsbara anskaffningskostnader, räkna  
  
 med avdragsgilla driftkostnader.50 Utvidgningen gjordes för att  
  
 etableringskontoordningen skulle bli mer attraktiv för innovativa  
  
 företag, som inte har lika stort behov av fastigheter m.m. som  
  
 traditionella lantbruk- eller industriföretag har.51 Vid beräkningen  
  
 45 Biel s. 67.  
  
 46 Biel s. 67 f.  
  
 47 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, bemærkninger til de enkelte  
  
 bestemmelser, til § 1 nr. 8.  
  
 48 Biel s. 69.  
  
 49 § 5 stk. 5 etableringskontoloven, som hänvisar till § 20 personskatteloven.  
  
 50 Biel s. 69.  
  
 51 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, alimindeliga bemærkninger.  
  
 392 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 av den samlade anskaffningskostnaden kan den skattskyldige välja  
  
 mellan att räkna med värdet av varulager som är anskaffat vid  
  
 etableringen eller värdet av varulagret vid etableringsårets utgång  
  
 enligt faktura- eller dagspris.52  
  
 Egendom som anskaffats tidigare än tre år före ingången av  
  
 etableringsåret, eller som avyttrats, får inte medräknas vid  
  
 bedömningen av om etablering skett. Utgifter för driftkostnader  
  
 tidigare än tre år före ingången av etableringsåret får inte heller  
  
 räknas med.53  
  
 Etablering av verksamhet i bolagsform  
  
 Utvidgningen av lagen till att även gälla etablering av verksamhet i  
  
 bolagsform (från och med den 1 juli 2004) gjordes för att  
  
 företagarna skulle ges likadana skattemässiga villkor, oavsett om de  
  
 väljer att driva verksamheten i personlig regi eller i bolagsform.54  
  
 Etablering av verksamhet i bolagsform anses ha ägt rum när  
  
 anskaffningsutgiften för aktierna (inklusive startkostnader för  
  
 bolaget) överstiger ett grundbelopp om 62 300 kr. Grundbeloppet  
  
 är detsamma för verksamhet i bolagsform som för självständig  
  
 näringsverksamhet, och beloppsgränsen justeras årligen på  
  
 motsvarande sätt. Beloppsgränsen är därmed 113 900 kr för år  
  
 2009.  
  
 Aktier som är anskaffade tidigare än tre år före etableringen får  
  
 inte räknas med vid bedömningen av om det är en etablering i den  
  
 mening som avses i lagen.55  
  
 Kommanditbolag m.m.  
  
 Etableringskontomedel kan inte användas för att delta i en  
  
 verksamhet som kommanditdelägare (kommanditist) eftersom  
  
 det inte betraktas som etablering enligt lagen. Ett  
  
 kommanditselskap kännetecknas av att minst en delägare  
  
 (komplementaren) svarar personligt och solidariskt för bolagets  
  
 förbindelser medan kommanditdelägarna bara svarar inom vissa  
  
 beloppsgränser. Ett kommanditbolag är skatterättsligt transparent,  
  
 52 § 5 stk. 2 etableringskontoloven.  
  
 53 § 5 stk. 6 etableringskontoloven och Biel s. 75.  
  
 54 Betænkning afgivet af Skatteudvalget den 18. februari 2004.  
  
 55 § 5 stk. 6 etableringskontoloven.  
  
 393 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 dvs. ej skattesubjekt, utan beskattning sker hos delägarna.56 Om en  
  
 delägare i ett bolag eller verksamhet som är skatterättsligt  
  
 transparent har ett begränsat ansvar för bolagets eller  
  
 verksamhetens förbindelser kan delägaren anses som en  
  
 kommanditdelägare i etableringskontolagens betydelse.57  
  
 Etableringskontomedel kan däremot användas för att förvärva  
  
 en andel i ett interessentskab, dvs. motsvarande svenskt  
  
 handelsbolag.58  
  
 Etablering utanför Danmark  
  
 Från och med den 1 juli 2004 finns inte längre något krav på att  
  
 etablering ska ske i Danmark. Medlen på etableringskontot kan  
  
 alltså användas för etablering av självständig näringsverksamhet och  
  
 verksamhet i bolagsform såväl i Danmark som i utlandet (både  
  
 inom och utanför EU).59 Utvidgningen gjordes för att göra  
  
 bestämmelserna förenliga med EG-rätten.60  
  
 Personlig arbetsinsats  
  
 För att etablering ska anses ha skett krävs, förutom att det  
  
 ekonomiska villkoret är uppfyllt, att kontohavaren eller dennes  
  
 make utför en personlig arbetsinsats i verksamheten eller i bolaget i  
  
 inte oväsentlig omfattning under det inkomstår som medlen på  
  
 etableringskontot används och det efterföljande inkomståret.61  
  
 Kravet på arbetsinsats har till syfte att garantera att medlen på  
  
 etableringskontot används endast till egentlig förvärvsverksamhet.  
  
 Vid bedömningen av om arbetskravet är uppfyllt görs en värdering  
  
 av samtliga omständigheter i det konkreta fallet. Normalt krävs att  
  
 kontohavaren eller dennes make utför en arbetsinsats om minst 50  
  
 timmar per månad eller 600 timmar per år. Om det är fråga om en  
  
 verksamhet som är i drift året om och i vilken kontohavaren utför  
  
 en personlig arbetsinsats kan arbetskravet vara uppfyllt även om  
  
 kontohavaren under vissa perioder under året bara utför en ringa  
  
 56 § 7 B etableringskontoloven. Se även Biel s. 47 och 115.  
  
 57 Biel s. 116.  
  
 58 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, høring.  
  
 59 Biel s. 68.  
  
 60 SKAT Ligningsvejledningen E.D.2.5.  
  
 61 § 5 stk. 3 och 4 etableringskontoloven.  
  
 394 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 arbetsinsats. Detta kan vara fallet för t.ex. plantskolor. Även  
  
 verksamheter med säsongsbetonad drift kan godkännas.62  
  
 Villkoret att personlig arbetsinsats i bolag ska utföras under det  
  
 inkomstår då insättningen används för att grunda eller förvärva  
  
 bolaget och under det efterföljande inkomståret, har syftet att  
  
 garantera att det är fråga om en reell etablering.63  
  
 Om den skattskyldige  efter att medlen på etableringskontot  
  
 tagits ut i enlighet med reglerna i lagen  blir arbetsoförmögen till  
  
 följd av allvarlig sjukdom eller varaktigt nedsatt funktionsförmåga,  
  
 faller kravet på personlig arbetsinsats bort.64  
  
 Om bolag i en koncernstruktur förvärvas eller bildas krävs inte  
  
 att den skattskyldige utfört arbetet för ett visst bolag i koncernen.  
  
 Det är den samlade arbetsinsatsen i koncernen som bedöms.65  
  
 Uttag vid etablering av självständig näringsverksamhet  
  
 Vid etablering av självständig näringsverksamhet kan uttag från  
  
 etableringskontot göras med belopp motsvarande högst  
  
 anskaffningsutgiften för viss egendom eller, om det under tidigare  
  
 år gjorts skattemässiga avskrivningar på sådan egendom som  
  
 särskilt räknas upp i lagen, den återstående delen av  
  
 anskaffningskostnaden för egendomen. Det kan t.ex. vara fråga om  
  
 maskiner och inventarier som uteslutande används i verksamheten,  
  
 byggnader under vissa förutsättningar samt immateriella  
  
 rättigheter.66  
  
 Etableringskontomedel kan inte användas för att anskaffa sådan  
  
 egendom som kontohavaren väljer att direktavskriva.67  
  
 Etableringskontomedlen kan även användas för att täcka  
  
 verksamhetens driftkostnader i form av bl.a. avdragsgilla löne- och  
  
 andra personalkostnader och avdragsgilla kostnader för hyra av  
  
 lokaler till näringsverksamheten.68  
  
 62 Biel s. 70 f.  
  
 63 Biel s. 74.  
  
 64 Biel s. 73.  
  
 65 Biel s. 74.  
  
 66 § 7 stk. 1 etableringskontoloven, jfr stk. 4.  
  
 67 § 7 stk. 4 etableringskontoloven.  
  
 68 § 7 stk. 1 etableringskontoloven.  
  
 395 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Uttag vid etablering av verksamhet i bolagsform  
  
 För att uttag från etableringskontot ska kunna göras vid etablering  
  
 av verksamhet i bolagsform krävs för det första en viss minsta  
  
 ägarandel. Kravet på att aktieköpet ska vara s.k. kvalificerat innebär  
  
 att kontohavaren, dennes make eller bägge makarna tillsammans,  
  
 ska förvärva aktier motsvarande minst 25 procent av aktiekapitalet i  
  
 bolaget eller mer än 50 procent av röstvärdet.69 Vid bedömningen  
  
 av om kravet på aktie-/röstandelar är uppfyllt tas hänsyn till  
  
 samtliga aktier, oavsett när de är anskaffade. Däremot får endast  
  
 aktier som är anskaffade tidigast tre år före etableringen räknas  
  
 med vid bedömningen av om det är en etablering i den mening som  
  
 avses i lagen. Därigenom kan etableringskontomedel inte användas  
  
 till köp av aktier tidigare än tre år före etableringen.70  
  
 Det sagda kan illustreras av följande exempel.  
  
 En person förvärvar under 2010 en aktiepost. Förvärvet innebär att  
  
 han äger 24 procent av aktiekapitalet i bolaget. År 2015 förvärvar han  
  
 ytterligare 5 procent av aktiekapitalet. Hans ägarandel uppgår därmed  
  
 till 29 procent. Etableringskontomedel får användas för den senare  
  
 aktieposten (under förutsättning att anskaffningsbeloppet för den  
  
 posten överstiger etableringsgränsen och övriga förutsättningar är  
  
 uppfyllda). Däremot får etableringskontomedel inte användas för den  
  
 först anskaffade aktieposten.71  
  
 Tidsgränsen har valts med hänsyn till att det kan antas att aktier  
  
 anskaffade tidigare än under de senaste tre åren i många fall inte är  
  
 fullt ut finansierade.72 Uttag kan ske högst med belopp  
  
 motsvarande anskaffningsutgiften för aktierna.  
  
 För det andra krävs att verksamheten är av visst slag. Det  
  
 innebär att anskaffade aktier ska avse ett bolag, vars verksamhet  
  
 inte i övervägande grad består i uthyrning av fast egendom eller  
  
 förvaltning av kontanter, värdepapper eller liknande. Bolagets  
  
 verksamhet anses i övervägande grad bestå i uthyrning av fast  
  
 egendom eller förvaltning av kontanter, värdepapper eller liknande  
  
 om minst 75 procent av bolagets sammanlagda inkomster under ett  
  
 inkomstår kommer från sådan verksamhet eller om marknadsvärdet  
  
 av bolagets uthyrningsfastigheter, kontanter, värdepapper eller  
  
 69 § 7 stk. 2 etableringskontoloven.  
  
 70 § 7 stk. 2 jfr § 5 stk. 4 och 6 etableringskontoloven. Se även Biel s. 97.  
  
 71 Jfr forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på  
  
 etableringskonto, ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven,  
  
 bemærkninger till de enkelte bestemmelser, til § 1 nr. 18.  
  
 72 Dam m.fl., Skatteret. Speciel del, s. 320.  
  
 396 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 liknande uppgår till minst 75 procent av marknadsvärdet av  
  
 bolagets totala egendom under inkomståret. Före inkomståret 2007  
  
 var gränsen 50 procent i stället för 75 procent. Ändringarna gjordes  
  
 för att underlätta generationsväxlingar. Avkastning eller värde av  
  
 aktier i dotterbolag där bolaget direkt eller indirekt äger mindre än  
  
 25 procent av aktiekapitalet räknas inte med.73  
  
 För det tredje krävs att förvärvet av aktier har krävt  
  
 kapitaltillskott. Aktierna får därför inte vara anskaffade genom en  
  
 skattefri omvandling av en personligt ägd verksamhet, en skattefri  
  
 fusion eller genom arv, arvsförskott eller gåva.74  
  
 Kontot och behållningen på kontot  
  
 För att ta ut medlen på etableringskontot måste den skattskyldige  
  
 ge in en blankett till penninginstitutet. Penninginstitutet är skyldig  
  
 att bevara denna under fem år efter det kalenderår då uttaget  
  
 gjordes.75  
  
 Om innestående belopp på kontot är högre än insatt belopp (på  
  
 grund av kursvinster på värdepapper) anses insättningarna tas ut  
  
 först från kontot. När samtliga insättningar tagits ut är kontot inte  
  
 längre att betrakta som ett etableringskonto. Om det innestående  
  
 beloppet är lägre än det insatta beloppet anses det insatta beloppet  
  
 vara uttaget när hela det innestående beloppet tagits ut. Om  
  
 insättningarna överstiger värdet av vad som anskaffats  
  
 efterbeskattas kontohavaren (enligt vanliga regler, se nedan). Om  
  
 skattemyndigheten vid revision av de insättningar som gjorts för  
  
 ett visst inkomstår skulle konstatera att det satts in ett för högt  
  
 belopp, betalas det överskjutande beloppet ut och avdraget sätts  
  
 ned i motsvarande omfattning.76  
  
 Det ovan nämnda gäller både för etablering av självständig  
  
 näringsverksamhet och vid etablering av verksamhet i bolagsform.  
  
 73 § 7 stk. 2 etableringskontoloven och lov nr. 1580 af 20. december 2006.  
  
 74 § 7 stk. 2 etableringskontoloven.  
  
 75 § 5 stk. 1 etableringskontoloven. Se även Biel s. 68 f.  
  
 76 § 7 stk. 5 etableringskontoloven. Se även Biel s. 101.  
  
 397 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Skattemässig reglering efter etablering av självständig  
  
 näringsverksamhet  
  
 Efter etablering av självständig näringsverksamhet sker en  
  
 skattemässig reglering genom att avskrivningsunderlaget för med  
  
 etableringskontomedel anskaffad avskrivningsbar egendom sätts  
  
 ned med belopp som står i relation till den uttagna insättningen,  
  
 s.k. förtida avskrivning (forlodsafskrivning). Reduktionen beror  
  
 på vilket år som insättningen är gjord, vilket i sin tur beror på att  
  
 värdet av avdrag för insättning på etableringskonto minskats under  
  
 de senaste åren.77  
  
 Från och med inkomståret 2007 gäller att om  
  
 etableringskontomedel tagits ut och använts till att förvärva  
  
 avskrivningsbar egendom minskas det belopp som kan läggas till  
  
 grund för skattemässiga avskrivningar av den aktuella egendomen  
  
 med ett belopp som motsvarar 58 procent av den uttagna  
  
 insättningen. Detta gäller för insättningar som dragits av för  
  
 inkomståret 2002 och senare. För insättningar som dragits av för  
  
 inkomståren 1999-2001 gäller att minskning görs med 68 procent.  
  
 Vidare gäller att om insättningarna dragits av för inkomståren 1998  
  
 och tidigare sker minskning med 100 procent.78 I den situationen är  
  
 det således inte möjligt att göra några avskrivningar.  
  
 Exempel.  
  
 En maskin förvärvas för 12 000 kr. Motsvarande belopp tas ut från  
  
 etableringskontot. Uttaget avser insättning som gjordes efter 2002.  
  
 Forlodsafskrivning görs med 58 procent av 12 000 kr, dvs. 6 960 kr.  
  
 Skattemässig avskrivning kan göras endast på resterande 42 procent,  
  
 dvs. 5 040 kr. Om avskrivning görs med 25 procent är maskinens  
  
 saldovärde ([12 000 x 0,42 =] 5 040 x 0,75 =) 3 780 kr vid årets  
  
 utgång.  
  
 Om etableringskontomedel tas ut och används för att täcka  
  
 avdragsgilla driftkostnader anses medlen från etableringskontot  
  
 täcka en viss del av kostnaderna.79 Den skattemässiga regleringen  
  
 sker i det fallet genom att kostnaderna får dras av med viss  
  
 procentandel av beloppet. 80 Kontohavaren anses  till viss del  ha  
  
 77 Biel, s. 103.  
  
 78 § 7 stk. 11 etableringskontoloven, ändrad genom lov nr. 90 af 20 februari 2008. Se även  
  
 Ugeskrift for skat, 2008:8, s. 871 – 873.  
  
 79 § 7 stk. 11 etableringskontoloven.  
  
 80 Forslag den 8. oktober 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger.  
  
 398 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 fått avdrag för kostnaderna redan vid den tidpunkt när  
  
 insättningarna gjordes.81  
  
 Från och med inkomståret 2007 gäller att den uttagna  
  
 insättningen anses täcka 55 procent av kostnaden om avdrag för  
  
 insättning gjorts för inkomståret 2002 eller senare. Avdrag kan  
  
 alltså fortfarande göras med 45 procent av kostnaden. Om avdrag  
  
 har gjorts för insättningar under inkomståren 1999-2001 anses  
  
 etableringskontomedlen täcka 65 procent av kostnaden (avdrag kan  
  
 alltså fortfarande göras med 35 procent), och för inkomståren 1998  
  
 och tidigare anses medlen täcka 100 procent av kostnaden.82  
  
 Anledningen till att den andel av kostnaden som den uttagna  
  
 insättningen på etableringskontot anses täcka är lägre än den andel  
  
 som anskaffningskostnaden för avskrivningsbara tillgångar i samma  
  
 situation sätts ned med är att när det gäller avskrivningsbara  
  
 tillgångar fördelas den skattemässiga regleringen av gjorda avdrag  
  
 under en följd av år.83  
  
 Skattemässig reglering efter etablering av verksamhet i  
  
 bolagsform  
  
 Även efter etablering av verksamhet i bolagsform sker en  
  
 skattemässing reglering av det avdrag som kontohavaren gjort.  
  
 Eftersom anskaffade aktier inte är avskrivningsbara tillgångar   
  
 eller kostnaden härför i övrigt är avdragsgill  kan inte denna  
  
 reglering ske genom att avskrivningsunderlaget för verksamhetens  
  
 tillgångar sätts ned. Dessutom skulle en förtida avskrivning  
  
 (forlodsafskrivning) på bolagets egendom innebära att en  
  
 skattemässig disposition hos ett skattesubjekt, dvs. kontohavaren,  
  
 skulle få skattemässig verkning för ett annat skattesubjekt, dvs.  
  
 bolaget.84 Mot bakgrund av dessa förhållanden sker regleringen i  
  
 stället genom en höjning av kontohavarens personliga inkomst  
  
 under en tioårsperiod från och med det inkomstår då uttag skett.  
  
 Det kan nämnas att i den personliga inkomsten ingår exempelvis  
  
 lön, överskott av självständig näringsverksamhet och studiestöd.  
  
 81 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, bemærkninger til de enkelte  
  
 bestemmelser, til § 1 nr. 20.  
  
 82 Lov nr. 90 af 20. februari 2008. Se även UfS 2008:8, s. 872 f.  
  
 83 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, bemærkninger til de enkelte  
  
 bestemmelser, til § 1 nr. 20, och Biel s. 105.  
  
 84 Betænkning afgivet af Skatteudvalget den 18. februari 2004, s. 17 f.  
  
 399 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Skattepliktig inkomst utgörs av personlig inkomst och  
  
 kapitalinkomst.85  
  
 Höjningsbeloppet är detsamma för samtliga tio år. Beräkningen  
  
 av höjningsbeloppet varierar med hänsyn till när insättningarna  
  
 gjordes, vilket i sin tur beror på att avdragsvärdet för insättningar  
  
 på etableringskonto har minskats under senare år.86  
  
 Från och med inkomståret 2007 gäller att tillägg för vart och ett  
  
 av tio åren görs på följande sätt:  
  
  5 procent per år av belopp motsvarande insättningar som dragits  
  
 av för inkomståret 2002 eller senare (totalt 50 procent),  
  
  5,5 procent per år avseende inkomståren 1999-2001 (totalt 55  
  
 procent), och  
  
  8 procent per år avseende inkomståren 1998 och tidigare (totalt  
  
 80 procent).87  
  
 Före inkomståret 2007 gällde delvis andra belopp.88  
  
 Genom att höjningen görs med lika stora belopp under de tio  
  
 åren tas hänsyn till att kontohavaren kan ha problem med  
  
 likviditeten under åren efter etableringen och att denne kan ha  
  
 svårt att få lån på sedvanliga villkor.89 Den skattemässiga  
  
 regleringen sker hos kontohavaren även om det är dennes make  
  
 som förvärvat aktierna i det aktuella bolaget, eftersom det är  
  
 kontohavaren som fått avdrag för insättningarna.90  
  
 Skattemässig reglering vid upphörande av skattskyldighet m.m.  
  
 efter etablering av verksamhet i bolagsform  
  
 Om kontohavaren avlider eller går i konkurs eller om dennes  
  
 skattskyldighet upphör av annan grund än vid död medräknas  
  
 resterande procenttillägg till den personliga inkomsten för det  
  
 inkomstår denne avlidit, gått i konkurs eller skattskyldigheten  
  
 upphört.91  
  
 85 Dam m.fl., Skatteret. Almen del, s. 180.  
  
 86 Biel s. 106 f.  
  
 87 Lov nr 90 af 20. februari 2008. Se även UfS 2008:8, s. 873.  
  
 88 § 7 stk. 11 etableringskontoloven. Se även Biel s. 106 f.  
  
 89 Forslag den 19. november 2003 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto,  
  
 ligningsloven, virksomhedsskatteloven og dødsboskatteloven, bemærkninger till de enkelte  
  
 bestemmelser, til § 1, nr. 20. Se även Biel s. 108.  
  
 90 Biel s. 108.  
  
 91 § 7 stk. 11 etableringskontoloven.  
  
 400 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 Beskattning av resterande procenttillägg sker också i de fall  
  
 kontohavaren och/eller dennes make inte uppfyller kravet på  
  
 ägarandel i bolaget eller om bolaget inte uppfyller kraven på  
  
 verksamhetens karaktär (dvs. om bolagets verksamhet övergår till  
  
 att i övervägande grad bestå i uthyrning av fast egendom eller  
  
 förvaltning av kontanter, värdepapper eller liknande). Detta gäller  
  
 under de två första åren efter anskaffandet av aktierna.92 Om  
  
 ändring av ägarandel eller av verksamhetens karaktär sker efter tre  
  
 år, eller senare, har ändringen alltså inte någon skattemässig  
  
 betydelse.93  
  
 Om en person i enlighet med dubbelbeskattningsavtal mellan  
  
 Danmark och en främmande stat anses vara hemmahörande utanför  
  
 Danmark är detta att jämställa med att personens skattskyldighet  
  
 upphör. Kontohavaren kommer därför att få reglera gjorda avdrag  
  
 för insättningar på etableringskonto vid en tidigare tidpunkt än om  
  
 denne skulle ha fortsatt vara skattskyldig i Danmark under hela  
  
 tioårsperioden. Detta gäller dock inte om det är fråga om ett sådant  
  
 land inom Norden eller EU som omfattas av avtal mellan de  
  
 nordiska länderna om handräckning i skatteärenden som Castillo  
  
 regering tillsammans med Färöarnas landsstyre och Grönlands  
  
 landsstyre samt Finlands, Islands, Norges och Sveriges regeringar  
  
 undertecknade den 7 december 1989 respektive rådets direktiv  
  
 76/308/EEG av den 15 mars 1976 (med senare ändringar) om  
  
 ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar uppkomna till följd  
  
 av verksamhet som utgör en del av finansieringssystemet för  
  
 Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och av  
  
 jordbruksavgifter och tullar samt med avseende på mervärdesskatt  
  
 och vissa punktskatter (indrivningsdirektivet).94 Den skatt som  
  
 den skattskyldige ska betala efter utflyttningen räknas ut genom att  
  
 resterande procenttillägg läggs till den personliga inkomsten för det  
  
 inkomstår när utflyttningen sker. Det sålunda beräknade  
  
 skattebeloppet delas med det antal år som återstår av den tioåriga  
  
 regleringstiden, se föregående avsnitt. Om utflyttning sker t.ex.  
  
 år 6 delas skattebeloppet med upp i fyra olika stora andelar  
  
 92 § 7 stk. 11 etableringskontoloven.  
  
 93 Biel s. 109.  
  
 94 § 7 stk. 11 etableringskontoloven. Se även Biel s. 109 f. Jfr lagen (1990:226) om  
  
 handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna respektive lagen (1969:200) om  
  
 uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga.  
  
 401 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 (motsvarande vad som skulle ha betalats år 7-10). En andel förfaller  
  
 till betalning den 31 december vardera av de kvarvarande åren.95  
  
 Äktenskap efter etableringen  
  
 Om den etablerade har ingått äktenskap efter etableringen, kan  
  
 insättning på den etablerades etableringskonto tas ut för att  
  
 användas i den etablerades makes verksamhet, under förutsättning  
  
 att även den sistnämnda verksamheten är att anse som etablerad  
  
 och att makarna lever tillsammans. Detta gäller till och med  
  
 utgången av det andra året efter det år då äktenskapet ingicks.96  
  
 Efterbeskattning  
  
 Ingen etablering inom fristen  
  
 Om etablering inte har skett inom den i lagen angivna tidsfristen  
  
 (dvs. senast vid utgången av det inkomstår när kontohavaren fyller  
  
 65 år eller, från och med den 1 juli 2009, vid utgången av det  
  
 inkomstår när kontohavaren uppnår folkpensionsåldern) ska  
  
 efterbeskattning ske. Efterbeskattning sker genom att det insatta  
  
 beloppet på etableringskontot medräknas kontohavarens  
  
 skattepliktiga inkomst för det inkomstår när fristen går ut. Till det  
  
 insatta beloppet läggs i sin tur ett belopp motsvarande, från och  
  
 med inkomståret 2002, tre procent av insättningsbeloppet per år  
  
 från utgången av det inkomstår när avdrag för insättningen gjordes  
  
 och till utgången av fristen.97  
  
 Uttag utan etablering  
  
 Insatta belopp på etableringskontot kan tas ut innan fristen går ut,  
  
 även om etablering inte sker. I det fallet sker också  
  
 efterbeskattning, dvs. vid beskattningen höjs den skattskyldiges  
  
 skattepliktiga inkomst med insättningsbeloppet och ett tillägg på  
  
 tre procent påförs.98 Ett sådant uttag sker genom att kontohavaren  
  
 95 § 7 stk. 11 etableringskontoloven. Se även Betænkning afgivet af Skatteudvalget den 18.  
  
 februari 2004, s. 6 f.  
  
 96 § 10 A etableringskontoloven. Se även Biel s. 139 f.  
  
 97 § 9 stk. 1 etableringskontoloven. Se även Biel s. 125 f.  
  
 98 § 9 stk. 2 etableringskontoloven.  
  
 402 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 vänder sig till skattemyndigheten. Det går inte att ta ut bara en del  
  
 av insättningarna på kontot utan samtliga insättningar måste tas  
  
 ut.99  
  
 Inget uttag efter etableringen  
  
 Efter etableringen måste insättningarna på etableringskontot tas ut  
  
 inom nio år efter utgången av det inkomstår när etableringen ägt  
  
 rum eller före utgången av det inkomstår när kontohavaren fyllt 67  
  
 år. Från och med den 1 juli 2009 gäller i stället att uttag måste ha  
  
 gjorts senast det andra inkomståret efter det inkomstår då  
  
 kontohavaren uppnått folkpensionsåldern. Om uttag inte sker  
  
 inom den angivna fristen sker efterbeskattning av insättningarna,  
  
 vilket innebär att insättningen medräknas kontohavarens  
  
 skattepliktiga inkomst för det år som fristen går ut och att tillägg  
  
 görs med tre procent per år av insättningen från utgången av det  
  
 inkomstår när avdrag för insättningen gjordes och till utgången av  
  
 fristen. För insättningar som har gjorts före etableringen görs dock  
  
 bara tillägg från och med det tredje inkomståret efter  
  
 etableringen.100  
  
 Uttag efter etableringen  
  
 Efter etableringen kan insättningarna tas ut innan fristen går ut  
  
 även om villkoren för uttag inte är uppfyllda. Efterbeskattning sker  
  
 då för att utjämna den skattemässiga fördel som kontohavaren fått i  
  
 samband med insättningen. Efterbeskattningen görs på samma sätt  
  
 som om etablering inte skett inom tidsfristen.101  
  
 Säkerhet  
  
 Insättningen på etableringskontot fungerar som säkerhet för de  
  
 skattekrav som följer av efterbeskattningen. Insättningen kan  
  
 därför inte tas ut förrän skatten har betalats.102 Penninginstitutet  
  
 99 Biel s. 126.  
  
 100 § 10 stk. 1 etableringskontoloven, ändrad genom lov nr. 1587 af den 20. december 2006.  
  
 Se även Biel s. 134 f.  
  
 101 § 10 stk. 2 etableringskontoloven. Se även Biel s. 134 f.  
  
 102 § 9 stk. 3 etableringskontoloven.  
  
 403 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 får betala ut insatta belopp först efter att ha fått meddelande från  
  
 skattemyndigheten.103  
  
 Död, konkurs och upphörande av skattskyldighet  
  
 Efterbeskattning sker också om kontohavaren dör eller går i  
  
 konkurs. Det innebär att insättningar som inte tagits ut från  
  
 etableringskontot och ett tillägg om tre procent medräknas den  
  
 skattepliktiga inkomsten i döds- eller konkursboet.104 Om  
  
 kontohavarens skattskyldighet upphör enligt § 1 kildeskatteloven  
  
 (dvs. flyttning till utlandet) sker också efterbeskattning. Om  
  
 etablering ägt rum sker dock inte efterbeskattning så länge  
  
 kontohavaren är skattskyldig enligt § 2 kildeskatteloven (dvs. fast  
  
 driftställe finns i Danmark).105  
  
 Om en verksamhet på annat sätt upphör eller avyttras ska  
  
 insättningar som inte är uttagna och insättningar som är uttagna  
  
 under det inkomstår när verksamheten upphör eller avyttras läggas  
  
 till kontohavarens skattepliktiga inkomst det år verksamhet upphör  
  
 eller avyttras. Efterbeskattning av outtagna insättningar sker även  
  
 när kontohavaren och/eller dennes make inte uppfyller kravet på  
  
 ägarandel i bolaget eller om bolagets verksamhet inte är av det slag  
  
 som föreskrivs i lagen.106  
  
 Oberättigade uttag  
  
 Om insättningar på ett etableringskonto tagits ut utan att dessa  
  
 används till förvärv av avskrivningsbara tillgångar eller för att täcka  
  
 driftkostnader i en verksamhet eller för att anskaffa aktier i ett  
  
 bolag, ska insättningsbeloppet efterbeskattas. Insättningsbeloppet  
  
 och ett tillägg med tre procent per år läggs då till kontohavarens  
  
 skattepliktiga inkomst för det inkomstår uttaget gjorts.107 Så kan  
  
 vara fallet om insättningsbeloppet inte kan användas på föreskrivet  
  
 sätt till följd av att kontohavaren inte anses etablerad på grund av  
  
 att kravet på personlig arbetsinsats inte är uppfyllt.  
  
 Efterbeskattning kan ske även av en del av ett uttaget belopp.108  
  
 103 Biel s. 128.  
  
 104 § 11 stk. 1 etableringskontoloven.  
  
 105 § 11 stk. 2 etableringskontoloven. Se även Biel s. 145 f.  
  
 106 § 11 stk. 3 etableringskontoloven. Se även Biel s. 146.  
  
 107 § 11 A stk. 1 etableringskontoloven.  
  
 108 Biel s. 150 f.  
  
 404 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 Eftersom efterbeskattning kan innebära en betydande belastning  
  
 för en nystartad verksamhet finns det möjlighet för kontohavaren  
  
 att välja att föra över insättningsbeloppet till andra  
  
 avskrivningsberättigade tillgångar eller andra driftkostnader, som  
  
 omfattas av lagen, eller att anskaffa aktier i enlighet med kraven i  
  
 lagen.109 Detta måste ske senast under inkomståret närmast efter  
  
 det inkomstår när medlen tagits ut.110  
  
 Erfarenheter av systemet  
  
 Enligt uppgifter från Skatteministeriet och den danska  
  
 skattemyndigheten har någon utvärdering av  
  
 etableringskontosystemet inte gjorts. Inte heller har någon  
  
 utvärdering av dess företags- eller samhällsekonomiska effekter  
  
 gjorts.  
  
 Ca en miljard kr finns innestående på särskilda inlåningskonton  
  
 (etableringskonton) i penninginstitut.  
  
 109 § 11 A stk. 2 etableringskontoloven. Se även Biel s. 152 f.  
  
 110 § 11 A stk. 3 etableringskontoloven.  
  
 405 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 Tabell 1 Indskud på etableringskonto 2002-2005  
  
 Antal personer Martin  
  
 Kr Kr  
  
 2002 2 910 61 402 178 681 170  
  
 2003 2 280 85 063 193 943 940  
  
 2003 2 280 69 746 159 019 980  
  
 2004 2 550 74 903 191 003 640  
  
 Källa: Skatteministeriet, Danmark.  
  
 Under år 2006 gjorde cirka 2 200 personer avdrag för insättningar  
  
 på etableringskonton med totalt cirka 190 miljoner kr.111 Det  
  
 genomsnittliga insättningsbeloppet uppgick till cirka 86 300 kr per  
  
 person.  
  
 Uppgifter om antal personer som gör avdrag för insättningar  
  
 och det totala avdragsbeloppet registreras löpande av den danska  
  
 skattemyndigheten. Eftersom avdrag för ett visst inkomstår kan  
  
 göras till och med den 15 maj året efter inkomståret kan  
  
 uppgifterna sammanställas först en tid efter det datumet. Några  
  
 fullständiga uppgifter om 2007 fanns därför inte tillgängliga i  
  
 december 2008.112  
  
 Den utvidgning som gäller från och med 2009  
  
 (iværksætterkonton) har antagits leda till att insättningarna  
  
 kommer att öka med 25 procent, vilket beräknats medföra en  
  
 omedelbar minskning av skatteintäkter med cirka 30 miljoner kr  
  
 och en varaktig minskning med cirka 15 miljoner kr per år.113  
  
 Iværksætterkonton  
  
 Genom lov nr. 1343 af 19. december 2008 och med verkan från och  
  
 med inkomståret 2009 har iværksætterkonton införts som ett  
  
 komplement till etableringskontona. Fysiska personer som gör  
  
 insättningar på iværksætterkonton får ett högre skattemässigt värde  
  
 på avdragen än vad som är fallet vid insättningar på  
  
 111 Forslag den 19. november 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto  
  
 og forskellige andre Ferguson, bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger punkt 4.  
  
 112 Svar på spørgsmål 2 af 2. december 2008 vedr. L 71 i Skatteudvalget.  
  
 113 Forslag den 19. november 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto  
  
 og forskellige andre Ferguson, bemærkninger til lovforslaget, Richards bemærkninger punkt 4.  
  
 406 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 8  
  
 etableringskontona. För etableringskontona gäller, som tidigare  
  
 angetts, att avdrag för insättningarna medges som ligningsmæssigt  
  
 afdrag. Ett sådant avdrag har ett skattemässigt värde på cirka 33  
  
 procent, eftersom avdrag endast kan göras vid fastställandet av den  
  
 personliga inkomst som ligger till grund för beräkningen av  
  
 kommunalskatt och s.k. sundhetsbidrag (tidigare landstingsskatt)  
  
 men inte för beräkningen av de statliga skatterna (botten-, mellan och  
  
 toppskatt, varav de två sistnämnda tas ut när inkomsten  
  
 överstiger en viss skiktgräns). Insättningar på iværksætterkonton  
  
 får däremot dras av även vid beräkningen av de statliga skatterna  
  
 och kan därför få ett skattemässigt värde på upp till 59,7 procent.  
  
 Det höga skattemässiga avdragsvärdet kompenseras av att det  
  
 inte finns några möjligheter till ytterligare avskrivning på anskaffad  
  
 egendom eller ytterligare avdrag för kostnader i den självständiga  
  
 näringsverksamheten.  
  
 Om medlen på kontot i stället används för att starta verksamhet  
  
 i bolagsform genom att förvärva aktier i bolaget, återförs hela  
  
 beloppet till beskattning genom att kontohavarens personliga  
  
 inkomst höjs med tio procent per år av belopp motsvarande den  
  
 uttagna insättningen under tio år.  
  
 Det höga skattemässiga avdragsvärdet kompenseras även av att  
  
 om insättningarna på kontot inte använts på avsett sätt, t.ex. om  
  
 belopp tagits ut utan att användas till utgifter i samband med  
  
 etablering av självständig näringsverksamhet eller verksamhet i  
  
 bolagsform eller om etablering inte skett i rätt tid, påförs en avgift  
  
 om 60 procent av insättningsbeloppet. Avgiften har syftet att  
  
 hindra att fysiska personer, som har så höga inkomster att de ska  
  
 betala toppskatt, gör insättningar för att skjuta upp beskattningen  
  
 till en tidpunkt när de inte längre de är skyldiga att betala  
  
 toppskatt. Härigenom hindrar man att systemet används till  
  
 skatteplanering.114 Utöver avgiften på 60 procent påförs även det  
  
 tillägg om tre procent av insättningsbeloppet per år som gäller vid  
  
 efterbeskattning avseende etableringskontona, se avsnitt 5.  
  
 Bestämmelserna om insättning och etablering samt uttag i  
  
 reglerna om iværksætterkonton är desamma som gäller för  
  
 etableringskontona. Samma etableringsgräns gäller således och de  
  
 ändamål som uttag kan göras för är också desamma.  
  
 114 Forslag den 19. november 2008 til Lov om ændring af lov om indskud på etableringskonto  
  
 og forskellige andre Ferguson, bemærkninger til lovforslaget, bemærkninger til lovforslagets  
  
 enkelte bestemmelser, til nr. 18-20.  
  
 407 
  
 Bilaga 8 SOU 2009:33  
  
 408  
  
 En person kan ha både etableringskonton och  
  
 iværksætterkonton. Den sammanlagda insättningen på kontona får  
  
 inte understiga det lägsta insättningsbeloppet eller överstiga det  
  
 högsta insättningsbeloppet, se avsnitt 3.3.  
  
 Det sagda kan illustreras av följande exempel.  
  
 En person har en nettolön på 400 000 kr. Han har inga andra  
  
 inkomster. Den maximala insättningen är 40 procent av 400 000 kr,  
  
 dvs. 160 000 kr. Han kan sätta in t.ex. 100 000 kr på ett  
  
 etableringskonto och 60 000 kr på ett iværksætterkonto. Den lägsta  
  
 insättning han kan göra är 5 000 kr. Han kan alltså sätta in t.ex. 2 000  
  
 kr på ett etableringskonto och 3 000 kr på ett iværksætterkonto.  
  
 Insättningarna sker således på separata konton. Om en person  
  
 har både ett etableringskonto och ett iværksætterkonto måste han  
  
 vid uttag specificera vilket belopp som tas ut från vilket konto. 
  
 Bilaga 9  
  
 Det brittiska systemet med  
  
 skattelättnader vid investeringar i  
  
 onoterade bolag, Enterprise  
  
 Investment Scheme (EIS)1  
  
 I denna bilaga redovisas det system med skattelättnader vid fysiska  
  
 personers investeringar i onoterade bolag som finns i  
  
 Storbritannien, Enterprise Investment Scheme (EIS). Härvid  
  
 redovisas utformningen av bestämmelserna i väsentliga delar och de  
  
 utvärderingar som gjorts av lättnaderna. Någon fullständig  
  
 redovisning är det inte fråga om.  
  
 Sammanfattning  
  
 Storbritannien har sedan en längre tid ett system med  
  
 skattelättnader för fysiska personers investeringar i onoterade  
  
 bolag, Enterprise Investment Scheme (EIS). För att rätt till  
  
 skattelättnader ska medges måste bolaget uppfylla vissa krav. Bl.a.  
  
 får bolaget inte vara kontrollerat av något annat bolag. Det får inte  
  
 heller ha tillgångar som överstiger ett visst belopp. Vidare måste  
  
 bolaget bedriva verksamhet av visst slag. Den investering som legat  
  
 till grund för skattelättnad måste användas i verksamhet som  
  
 bedrivs helt eller till övervägande del i Storbritannien. Det finns  
  
 fyra olika typer av skattelättnader inom EIS. Dessa är  
  
 1. skattereduktion vid inkomstbeskattningen vid aktieförvärv,  
  
 1 Beskrivningen i denna bilaga är  om inte annat särskilt anges i fotnot  i huvudsak hämtad  
  
 från Venture Capital Schemes Manual  
  
 (http://www.hmrc.gov.uk/manuals/vcmmanual/index.htm), An Introduction to the  
  
 Enterprise Investment Scheme (EIS) senast ändrad den 21 juli 2008  
  
 (http://www.hmrc.gov.uk/eis/print.htm), och The Enterprise Investment Scheme: a  
  
 consultation document (http://www.hm-treasury.gov.uk/d/bud08_eis_758.pdf).  
  
 409 
  
 Bilaga 9 SOU 2009:33  
  
 2. undantag från kapitalvinstbeskattning vid senare avyttring av  
  
 aktier som legat till grund för skattereduktion vid  
  
 inkomstbeskattningen,  
  
 3. rätt att dra av kapitalförlust vid avyttring av aktier mot annan  
  
 inkomst, i den mån skattereduktion vid inkomstbeskattningen  
  
 inte medgetts vid förvärvet, och  
  
 4. uppskov vid kapitalvinstbeskattningen om vinsten återinvesteras  
  
 i ett sådant onoterat bolag som uppfyller kraven för att omfattas  
  
 av EIS.  
  
 De två förstnämnda skattelättnaderna omfattar bara investerare  
  
 som inte har intressegemenskap med bolaget. Det finns även  
  
 andra villkor som investeraren måste uppfylla. Dessa kan skilja sig  
  
 åt mellan olika skattelättnader.  
  
 De utvärderingar som gjorts av systemet tyder på att det haft en  
  
 viss positiv effekt på företagen.  
  
 Bakgrund och syfte  
  
 Business Expansion Scheme  
  
 Storbritannien hade från och med år 1983 till och med 1993 ett  
  
 system för skattelättnader vid riskkapitalsatsningar, Business  
  
 Expansion Larson (BES). BES låg till viss del till grund för det  
  
 system med riskkapitalavdrag som tillämpades i Sverige under  
  
 taxeringsåren 1997 och 1998.2  
  
 Skattelättnaden enligt BES bestod dels av en omedelbar  
  
 avdragsrätt vid investeringar i nyemitterade aktier i vissa onoterade  
  
 bolag, dels av en skattefrihet för kapitalvinster på aktierna.  
  
 Reglerna gällde fysiska personer och omfattade inte satsningar i  
  
 egna eller närstående personers bolag. Avdraget fick inte överstiga  
  
 40 000 pund per år. Om aktierna såldes inom fem år återfördes  
  
 avdraget till beskattning. Det ställdes även flera krav på det  
  
 nyemitterande bolaget. Dessa krav var bl.a. att bolagets verksamhet  
  
 inte fick bestå i aktie- eller fastighetshandel och att verksamheten i  
  
 huvudsak måste bedrivas i Storbritannien. Krav ställdes också  
  
 avseende bolagets tillgångar.  
  
 2 Lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.  
  
 410 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 9  
  
 BES kritiserades bl.a. för att det, trots detaljerade regler, inte  
  
 hade stått emot missbruk och i alltför hög grad hade utnyttjats för  
  
 skatteplanering utan att egentligen bidra till näringslivets  
  
 utveckling.3  
  
 Enterprise Investment Scheme  
  
 Den 1 januari 1994 ersattes BES med ett annat system, Enterprise  
  
 Investment Scheme (EIS). Skillnaden mellan systemen är bl.a. att  
  
 den initiala skattelättnaden är lägre enligt EIS. Skälet till detta är att  
  
 det hade visat sig att en hög initial skattelättnad kunde stimulera  
  
 investeringar i företag med dåliga förutsättningar för fortlevnad. En  
  
 annan skillnad är att det i EIS finns ett generöst förlustavdrag  
  
 (loss relief).4  
  
 Reglerna i EIS har genomgått en rad smärre ändringar sedan  
  
 införandet år 1994. I sammanhanget kan nämnas att år 1995  
  
 infördes Venture Capital Trust scheme (VCT scheme), som har  
  
 samma syfte som EIS men som innebär att investeringarna i stället  
  
 sker indirekt, genom en typ av fonder. Även enligt EIS kan  
  
 investeringarna ske genom ett slags fonder men dessa fungerar  
  
 endast som ombud och investeraren (den fysiska personen) är  
  
 alltså fortfarande att betrakta som ägare till aktierna. Vi kommer  
  
 inte att närmare redovisa reglerna om investeringar genom s.k. EISfonder,  
  
 men kort kan sägas att de i huvudsak motsvarar vad som  
  
 gäller vid övriga investeringar enligt EIS.  
  
 År 2000 infördes Corporate Venturing Scheme (CVS), som  
  
 innebär i stort sett likadana skattelättnader som EIS men som gäller  
  
 juridiska personer i stället för fysiska personer.  
  
 Syftet med reglerna i EIS är att hjälpa vissa mindre, onoterade  
  
 företag att få tillgång till externt tillväxtkapital genom att erbjuda  
  
 fysiska personer som investerar i sådana företag en rad olika  
  
 skattelättnader.  
  
 3 Riskkapitalavdrag. En modell för skattelättnader vid satsningar i små industriföretag, Fi  
  
 93/13669, s. 2 f.  
  
 4 Riskkapitalavdraget och andra incitament för investeringar i onoterade företag, Nutek R  
  
 1998:40, s. 70 f.  
  
 411 
  
 Bilaga 9 SOU 2009:33  
  
 Utformningen av EIS  
  
 Bolagen  
  
 Bolaget måste vara onoterat vid tidpunkten för emissionen men får  
  
 inte noteras efteråt. Detta gäller under förutsättning att bolaget  
  
 inte vidtagit några åtgärder för att bli noterat före eller vid  
  
 emissionen. Registrering på särskilda listor för mindre företag som  
  
 Alternative Investment Market (AIM), PLUS Quoted eller PLUS  
  
 Traded Markets anses inte som notering vid tillämpning av EIS.  
  
 Investeringar i sådana bolag kan alltså berättiga till skattelättnader  
  
 enligt EIS.  
  
 Bolaget får inte vara kontrollerat av något annat bolag. Orsaken  
  
 till denna begränsning är att syftet med EIS är att hjälpa små,  
  
 självständiga bolag som har svårt att få tillgång till kapital. Om ett  
  
 annat bolag kontrollerar bolaget anses det kontrollerande bolaget  
  
 kunna förse bolaget med finansiering. Däremot får bolaget ha  
  
 dotterbolag, förutsatt att bolaget äger mer än 50 procent av  
  
 aktiekapitalet i dotterbolaget och att dotterföretaget inte (på annat  
  
 sätt) är kontrollerat av ett annat bolag.  
  
 För aktier emitterade från och med den 6 april 2006 gäller att  
  
 bolaget (inklusive eventuella dotterbolag) inte får ha  
  
 bruttotillgångar som överstiger 7 miljoner pund omedelbart före  
  
 emissionen och 8 miljoner pund omedelbart efter emissionen. För  
  
 aktier emitterade före den 6 april 2006 är beloppsgränserna i stället  
  
 15 miljoner pund respektive 16 miljoner pund. Bolaget får inte ha  
  
 fler än motsvarande 50 heltidsanställda vid tidpunkten för  
  
 emissionen.  
  
 Genom lagstiftning år 2007 infördes en beloppsgräns. För aktier  
  
 emitterade från och med den 19 juli 2007 gäller att bolaget inte får  
  
 erhålla mer än 2 miljoner pund under en tolvmånadersperiod  
  
 genom EIS, VCT scheme och CVS. Om beloppsgränsen överskrids  
  
 är ingen av investerarna i den emissionsomgång som innebär att  
  
 bolaget överskrider beloppsgränsen berättigad till lättnader enligt  
  
 EIS.  
  
 Bolaget måste ägna sig åt kommersiell handelsverksamhet och  
  
 ha vinstsyfte. Det kapital som bolaget erhåller genom emissionen  
  
 måste användas till tillåten verksamhet eller till förberedelser för att  
  
 utföra sådan verksamhet. Verksamheter som inte kvalificerar för  
  
 lättnader enligt EIS är bl.a. finansiell verksamhet,  
  
 leasing/uthyrning, timmerproduktion och fastighetsförvaltning.  
  
 412 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 9  
  
 Sedan april 2008 är även fartygskonstruktion och kol- och  
  
 stålproduktion uteslutna. Ändringen är en anpassning till de  
  
 riktlinjer som Europeiska kommissionen har utfärdat för stöd i  
  
 form av riskkapital.5 Ett bolag kan ha viss otillåten verksamhet,  
  
 förutsatt att den inte utgör en betydande (substantial) del av  
  
 bolagets verksamhet, vilket av den brittiska skattemyndigheten  
  
 ansetts innebära mer än 20 procent av bolagets aktiviteter.  
  
 Minst 80 procent av det investerade beloppet måste användas i  
  
 bolagets verksamhet inom tolv månader från nyemissionen.  
  
 Resterande del måste användas inom de efterföljande tolv  
  
 månaderna.  
  
 Det är inte ett krav att bolaget är hemmahörande i  
  
 Storbritannien. Däremot är det ett krav att den verksamhet, som  
  
 det genom emissionen erhållna kapitalet ska användas till, sker helt  
  
 eller till övervägande del i Storbritannien.  
  
 Bolag, som erhållit investeringar genom EIS, är skyldiga att  
  
 upplysa den brittiska skattemyndigheten om bolagets verksamhet  
  
 inte längre skulle uppfylla kraven eller om en investerare skulle  
  
 erhålla något som är av mer än obetydligt värde från bolaget. Detta  
  
 ska göras inom 60 dagar från tidpunkten för händelsen.  
  
 Investerarna  
  
 EIS gäller, som redan nämnts, fysiska personer som investerar i  
  
 nyemitterade aktier i onoterade bolag. Det måste vara fråga om  
  
 full-risk ordinary shares. Några rättigheter som innebär företräde  
  
 till utdelning eller till företagets tillgångar vid eventuell likvidation  
  
 får inte vara knutna till aktierna. Aktierna måste betalas kontant i  
  
 sin helhet när de ges ut. Även fysiska personer som inte har  
  
 hemvist i Storbritannien kan få lättnader enligt EIS, förutsatt att de  
  
 är skattskyldiga i Storbritannien.  
  
 Typer av skattelättnader  
  
 Det finns fyra olika typer av skattelättnader inom EIS. Det finns  
  
 vissa skillnader mellan villkoren för de olika skattelättnaderna.  
  
 5 Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och  
  
 medelstora företag, 2006/C 194/02.  
  
 413 
  
 Bilaga 9 SOU 2009:33  
  
 Vissa av skattelättnaderna kan kombineras medan andra är  
  
 alternativa.  
  
 Income Tax Relief  
  
 En investerare kan få skattereduktion vid inkomstbeskattningen  
  
 för det år som investeringen görs (income Reed).  
  
 Skattereduktionen motsvarar 20 procent av kostnaden för aktierna.  
  
 Investeringen ska uppgå till lägst 500 pund i ett bolag under ett år.  
  
 Den övre beloppsgränsen har ändrats vid flera tillfällen. Från och  
  
 med den 6 april 2008 gäller att beloppsgränsen är 500 000 pund.  
  
 Det innebär att skattereduktion kan tillgodoräknas med högst  
  
 100 000 pund, förutsatt att det finns tillräckligt med skatt för att  
  
 hela skattereduktionen ska kunna räknas av. Reduktionen kan inte  
  
 göras mot utdelningsinkomster.  
  
 Om aktierna har tecknats under de första sex månaderna av ett  
  
 beskattningsår (den 6 april  den 5 oktober) kan en viss del av den  
  
 skattereduktion som belöper på aktierna räknas av mot skatt för  
  
 det föregående beskattningsåret.  
  
 Investeraren får inte vara närstående till eller i  
  
 intressegemenskap (connection) med bolaget. Detta är fallet om  
  
 investeraren har ett ekonomiskt intresse i bolaget på så sätt att han  
  
 eller hon kontrollerar bolaget eller innehar mer än 30 procent av  
  
 aktiekapitalet eller har rätt till mer än 30 procent av bolagets  
  
 tillgångar vid en eventuell likvidation. Även aktier som ägs av  
  
 investerarens make, föräldrar, mor- och farföräldrar, barn och  
  
 barnbarn (ej syskon) räknas med.  
  
 Ett sådant närståendeförhållande mellan bolaget och  
  
 investeraren får inte ha funnits under en period som sträcker sig  
  
 från två år före emissionen till tre år räknat från datumet för  
  
 emissionen (eller efter den kvalificerande verksamhetens start om  
  
 den inträffade efter emissionen).  
  
 Om investeraren beviljats skattereduktion vid  
  
 inkomsttaxeringen för inköp av aktier motsvarande 15 procent av  
  
 aktiekapitalet under ett år och året därpå köper ytterligare aktier  
  
 som motsvarar 20 procent av aktiekapitalet, anses han i och med  
  
 det senare köpet ha hamnat i sådan diskvalificerande  
  
 intressegemenskap att skattereduktionen ska återtas.  
  
 Intressegemenskap anses också den ha som är företagsledare  
  
 eller anställd i bolaget. Styrelseledamot (director) som inte får  
  
 414 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 9  
  
 någon ersättning anses däremot inte ha intressegemenskap. En  
  
 investerare som efter investeringen blir styrelseledamot och  
  
 erhåller skälig ersättning (paid director) förlorar däremot inte  
  
 rätten till skattelättnad.  
  
 Investeraren måste behålla aktierna under minst tre år från  
  
 datumet för emissionen (eller från den kvalificerande  
  
 verksamhetens start om den inträffade efter emissionen).  
  
 Investeraren får inte erhålla något som är av mer än obetydligt  
  
 värde från bolaget, t.ex. som lån eller som gåva, under minst ett år  
  
 från emissionen.  
  
 Capital Gains Tax Exemption  
  
 Om en investerare erhållit skattereduktion vid  
  
 inkomstbeskattningen (income Reed) och inte fått  
  
 skattereduktionen återtagen, är aktierna vid avyttringen helt  
  
 undantagna från kapitalvinstbeskattning, förutsatt att avyttring  
  
 sker tidigast efter tre år från datumet för emissionen (capital gains  
  
 tax exemption). För att investeraren ska vara berättigad till denna  
  
 lättnad krävs därmed att han eller hon uppfyller de villkor som  
  
 gäller för skattereduktion vid inkomstbeskattningen, t.ex. att han  
  
 eller hon inte har eller har haft diskvalificerande intressegemenskap  
  
 med företaget. Om investeraren inte kunnat tillgodoföra sig någon  
  
 skattereduktion vid inkomstbeskattningen (income Reed) på  
  
 grund av att den sammanlagda inkomsten varit för låg, eller den  
  
 skatt som skulle ha betalats har reducerats ned till noll genom  
  
 andra skattelättnader, kan de aktuella aktierna inte undantas från  
  
 kapitalvinstbeskattning.  
  
 Loss Relief  
  
 Om aktierna avyttras med förlust kan investeraren dra av  
  
 kapitalförlusten mot sin inkomst för det år då aktierna avyttras  
  
 eller mot vilken inkomst som helst för föregående år (loss relief).  
  
 Investeraren är alltså inte begränsad till att dra av kapitalförlusten  
  
 endast mot kapitalvinst. Detta gäller endast i den mån investeraren  
  
 inte fått skattereduktion vid inkomstbeskattningen. Om  
  
 investeraren förvärvat EIS-aktier för 50 000 pund och medgetts  
  
 skattereduktion med 20 procent, dvs. 10 000 pund, kan således vid  
  
 415 
  
 Bilaga 9 SOU 2009:33  
  
 en förlustförsäljning högst 40 000 pund dras av från annan  
  
 inkomst. Denna skattelättnad är tillgänglig även för investerare  
  
 som är eller har varit i intressegemenskap med bolaget.  
  
 Capital Gains Tax Deferral Relief  
  
 En investerare kan få skjuta upp beskattningen av kapitalvinst om  
  
 vinsten återinvesteras i EIS-aktier, dvs. i ett bolag som uppfyller  
  
 de krav på verksamhet m.m. som gäller enligt EIS (capital gains  
  
 tax James). Några beloppsbegränsningar finns inte. Det  
  
 spelar ingen roll om innehavaren har eller har haft  
  
 intressegemenskap med bolaget eller inte. En investerare som inte  
  
 har intressegemenskap kan få såväl skattereduktion vid  
  
 inkomstbeskattningen som uppskov med kapitalvinst på de aktuella  
  
 aktierna. Aktierna måste inte innehas en viss minsta tid. Uppskovet  
  
 återförs till beskattning när aktierna avyttras. Återföring till  
  
 beskattning sker även om investeraren flyttar utomlands inom tre  
  
 år från emissionen av de nya aktierna, dock inte i det fall  
  
 återflyttning görs inom tre år från utflyttningen.  
  
 Återtagande av skattereduktion  
  
 Återtagande av skattereduktion kan ske om följande inträffar under  
  
 en period av tre år efter emissionen:  
  
  investeraren eller dennes affärspartner, make, föräldrar, mor och  
  
 farföräldrar, barn eller barnbarn får intressegemenskap med  
  
 bolaget,  
  
  bolagets verksamhet upphör att uppfylla de krav som gäller  
  
 enligt EIS (om bolaget likvideras av affärsmässiga skäl sker dock  
  
 inte återtagande),  
  
  investeraren avyttrar aktierna, eller  
  
  investeraren erhåller något som är av mer än obetydligt värde  
  
 från bolaget, t.ex. som lån eller som gåva, dock är tidsfristen i  
  
 detta fall endast ett år.  
  
 416 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 9  
  
 Ansökningsförfarandet  
  
 För att en investerare ska kunna beviljas skattelättnader måste  
  
 bolaget fylla i och ge in en blankett med uppgifter om emissionen  
  
 till skattemyndigheten, som kontrollerar att bolaget uppfyller  
  
 kraven enligt EIS. Om bolaget godtas sänder myndigheten ett  
  
 meddelande om detta till bolaget. För att bolaget ska kunna godtas  
  
 måste bolaget, förutom att uppfylla de ovan angivna kraven, ha  
  
 varit verksamt minst fyra månader. Dessutom måste uppgifterna  
  
 vara inlämnade senast det andra året efter utgången av det  
  
 beskattningsår då emissionen skedde. Därefter fyller bolaget i vissa  
  
 uppgifter i en annan blankett och sänder den till investerarna, som  
  
 sedan fyller i resterande uppgifter i blanketten och sänder in den till  
  
 skattemyndigheten. Ansökan kan göras senast det femte året efter  
  
 utgången av det beskattningsår då investeringen gjordes.  
  
 Utvärderingar av EIS  
  
 Investeringar inom EIS har under åren 1994-2007 gjorts med ett  
  
 totalt belopp om cirka 6 miljarder pund i cirka 14 000 bolag. Under  
  
 taxeringsåret 2000/01 skedde en kraftig ökning av användandet av  
  
 systemet. Under de senaste åren (från och med taxeringsåren  
  
 2002/03) har cirka 600 miljoner pund investerats årligen. Cirka  
  
 1 000 bolag per år har erhållit investeringar inom EIS under de  
  
 senaste åren.  
  
 Kännedomen om skattelättnaderna  
  
 Enligt en undersökning, genomförd under år 2007 och baserad på  
  
 telefonintervjuer med företrädare för 423 privata bolag, kände 65  
  
 procent av företrädarna till EIS och VCT scheme. Enligt  
  
 undersökningen hade 7 procent av bolagen använt EIS och VCT  
  
 scheme, 79 procent av bolagen kände till systemen men hade inte  
  
 använt dem och 50 procent av de bolag som hade använt systemen  
  
 uppgav att de var effektiva och hade påverkat affärsbeslut.  
  
 Kännedomen om EIS och VCT scheme hade ökat sedan det  
  
 föregående året (år 2006). Små bolag, dvs. företag med en  
  
 417 
  
 Bilaga 9 SOU 2009:33  
  
 omsättning understigande 2 miljoner pund, hade betydligt mindre  
  
 kännedom om olika slag av skattelättnader än större företag.6  
  
 Investerarnas och företagens uppfattningar  
  
 Av en undersökning från år 2003, utförd på uppdrag av den  
  
 brittiska skattemyndigheten och baserad på bl.a. enkätsvar från ca  
  
 2 000 investerare och telefonintervjuer med cirka 1 000 företagare,  
  
 framgår att hälften av det kapital som investerats inom EIS och  
  
 VCT scheme inte skulle ha satsats om inte skattelättnaderna hade  
  
 existerat. Vidare framgår att det som investerarna var mest positiva  
  
 till beträffande reglerna för EIS och VCT scheme var  
  
 skattereduktionen vid inkomstbeskattningen (income Reed).  
  
 Det villkor som investerarna var mest negativa till var att aktierna  
  
 måste innehas en viss minsta tid. Hälften av investerarna uppgav att  
  
 de avsåg att behålla aktierna efter den föreskrivna innehavstidens  
  
 utgång. Hälften av bolagen ansåg att EIS hade gjort det lättare att  
  
 anskaffa kapital. Enligt beräkningar, grundade på inhämtad  
  
 statistik, hade EIS och VCT scheme haft en viss positiv effekt på  
  
 företagens tillväxt. I undersökningen beräknades förlorade  
  
 skatteintäkter uppgå till cirka 60 pence per pund som investerades  
  
 genom EIS.7  
  
 Effekter på företagen  
  
 Enligt en forskningsrapport, utförd av The Institute for  
  
 Employment Studies och publicerad år 2008 av den brittiska  
  
 skattemyndigheten, hade bolag som erhållit investeringar med stöd  
  
 av EIS och/eller VCT scheme i genomsnitt större tillgångar, högre  
  
 omsättning och fler anställda än motsvarande bolag som inte hade  
  
 erhållit investeringar enligt EIS och/eller VCT scheme.8 När det  
  
 6 Enterprise in the UK: Impact of the UK tax regime for private companies,  
  
 PricewaterhouseCoopers, 2007,  
  
 www.pwc.co.uk/eng/publications/enterprise_in_the_uk_impact_uk_tax_regime_2007.html  
  
 7 Research into the Enterprise Investment Scheme and Venture Capital Trusts, Nic Boyns  
  
 m.fl., PACEC, Cambridge, Storbritannien, 2003.  
  
 8 Study of the impact of Enterprise Investment Scheme (EIS) and Venture Capital Trusts  
  
 (VCT) on company performance, HM Revenue  Customs Research Report 44, 2008, s. 47  
  
 ff, http://www.employment-studies.co.uk/pdflibrary/hmrc44.pdf  
  
 Rapporten är baserad på uppgifter rörande de cirka 13 700 företag som under åren 1994   
  
 2006 erhöll åtminstone en investering med stöd av EIS och/eller VCT scheme. 12 000 av  
  
 418 
  
 SOU 2009:33 Bilaga 9  
  
 419  
  
 gäller antalet anställda var skillnaderna relativt små kvantitativt  
  
 sett.9 Bolag som hade fått investeringar genom enbart EIS hade i  
  
 genomsnitt lägre skuldsättningsgrad (förhållandet mellan skulder  
  
 och eget kapital) och högre arbetsproduktivitet än andra bolag.  
  
 Investeringar med stöd av EIS och/eller VCT scheme synes endast  
  
 ha haft en försumbar påverkan på bruttovinsten. Vidare framgår att  
  
 de bolag som hade fått investeringar inom EIS hade lägre  
  
 vinstmarginal och lägre överlevnadsgrad än bolag som inte hade fått  
  
 stöd inom EIS (eller VCT scheme). Beträffande överlevnadsgraden  
  
 påpekades i rapporten att orsaken till att ett bolag inte längre är  
  
 verksamt inte behöver vara ett affärsmässigt misslyckande. Det  
  
 påpekades vidare att en hög överlevnadsgrad inte behöver vara en  
  
 fördel ur samhällsekonomisk synvinkel, eftersom det är de unga,  
  
 innovativa, företagen som kan förväntas skapa tillväxt och  
  
 arbetstillfällen, men att dessa samtidigt kan förväntas vara mer  
  
 risktagande och därför i vissa fall misslyckas.10  
  
 företagen hade fått investeringar endast från EIS, 1 000 hade endast fått från VCT scheme  
  
 och cirka 700 hade fått investeringar från både EIS och VCT scheme.  
  
 9 Study of the impact of Enterprise Investment Scheme and Venture Capital Trusts on  
  
 company performance, s. 40 f.  
  
 10 Study of the impact of Enterprise Investment Scheme and Venture Capital Trusts on  
  
 company performance, sammanfattning och s. 48 ff. När det gäller sambandet mellan  
  
 investering genom EIS och lägre vinstmarginal kan nämnas att detta dock bara gäller till dess  
  
 två år gått från tidpunkten för investeringen, s. 33. 
  
 Bilaga 10  
  
 Utkast på författningsförslag om  
  
 riskkapitalkonton  
  
 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229)  
  
 dels att 1 kap. 11 § och 67 kap. 2 § ska ha följande lydelse,  
  
 dels att det i lagen ska införas tolv nya bestämmelser, 67 kap. 30  
  
 och 32–42 §§, samt närmast före 67 kap. 30, 32, 33, 34, 35, 38, 39,  
  
 40, 41 och 42 §§ nya rubriker av följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 1 kap.  
  
 11§1  
  
 Bestämmelser om hur skatten ska beräknas finns i 65 kap.  
  
 Bestämmelser om beräkningen av skatt på ackumulerad inkomst  
  
 finns i 66 kap.  
  
 Bestämmelser om skattereduktion  
  
 för underskott av  
  
 kapital, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 allmän pensionsavgift,  
  
 sjöinkomst och hushållsarbete  
  
 finns i 67 kap.  
  
 Bestämmelser om skattereduktion  
  
 för underskott av  
  
 kapital, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 allmän pensionsavgift,  
  
 sjöinkomst, hushållsarbete,  
  
 förvärv av aktier och  
  
 riskkapitalkonto finns i 67 kap.  
  
 1 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 421 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 67 kap.  
  
 2§2  
  
 Skattereduktion ska göras  
  
 för sjöinkomst, allmän pensionsavgift,  
  
 arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 underskott av kapital  
  
 och hushållsarbete i nu  
  
 nämnd ordning.  
  
 Skattereduktion ska göras  
  
 för sjöinkomst, allmän pensionsavgift,  
  
 arbetsinkomst (jobbskatteavdrag),  
  
 underskott av kapital,  
  
 hushållsarbete, förvärv av  
  
 aktier och riskkapitalkonto i nu  
  
 nämnd ordning.  
  
 Skattereduktion ska räknas av mot kommunal och statlig  
  
 inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052)  
  
 om statlig fastighetsskatt samt mot kommunal fastighetsavgift  
  
 enligt lagen (2007:1398) om kommunal fastighetsavgift.  
  
 Skattereduktion enligt 5–9 §§ ska dock räknas av endast mot  
  
 kommunal inkomstskatt.  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 30 §  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 är betalningar för aktier enligt  
  
 bestämmelserna i detta kapitel  
  
 under beskattningsåret och, i fall  
  
 som avses i 21 § andra meningen,  
  
 det närmast föregående beskattningsåret.  
  
 I underlaget får räknas in  
  
 betalningar om sammanlagt lägst  
  
 5 000 kronor och högst 500 000  
  
 kronor. Vid betalningar för aktier  
  
 enligt 26 § andra stycket 2 får  
  
 dock räknas in högst det belopp  
  
 som betalats i pengar för aktierna  
  
 vid bildandet av bolaget. I underlaget  
  
 räknas inte in betalningar  
  
 som ligger till grund för skattereduktion  
  
 enligt 32–42 §§.  
  
 Underlaget ska minskas med  
  
 tidigare underlag för skatte2  
  
 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 422 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 reduktion som avser förvärv av  
  
 aktier i företag som ägs av bolaget  
  
 eller förvärv av aktier i bolag som  
  
 genom fusion upptagits i bolaget.  
  
 Riskkapitalkonto  
  
 Vilka som kan få skattereduktion  
  
 32 §  
  
 Rätt till skattereduktion enligt  
  
 33–42 §§ har efter begäran de  
  
 som har gjort insättning på ett  
  
 riskkapitalkonto i ett kreditinstitut  
  
 som lämnat sådana  
  
 kontrolluppgifter som avses i 11  
  
 och 12 kap. lagen (2001:1227)  
  
 om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter senast den 31  
  
 januari under taxeringsåret. Om  
  
 kreditinstitutet inte har lämnat  
  
 uppgifter i utsatt tid finns rätt till  
  
 skattereduktion även för de som  
  
 själva lämnat uppgifter från  
  
 kreditinstitut senast den 31 maj  
  
 under det år kontrolluppgift  
  
 skulle ha lämnats.  
  
 Begäran om skattereduktion  
  
 33 §  
  
 En begäran om skattereduktion  
  
 för riskkapitalkonto  
  
 ska göras i självdeklarationen vid  
  
 taxeringen för det beskattningsår  
  
 då insättning på ett riskkapitalkonto  
  
 har gjorts.  
  
 423 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 Definitioner  
  
 34 §  
  
 Med riskkapitalkonto avses  
  
 vid tillämpningen av detta kapitel  
  
 ett särskilt konto hos  
  
 1. ett svenskt kreditinstitut,  
  
 2. eller ett utländskt kreditinstituts  
  
 filial i Sverige, eller  
  
 3. ett utländskt kreditinstitut,  
  
 som har kommit in med ett skriftligt  
  
 åtagande till Skatteverket  
  
 enligt 13 kap. 3 och 4 §§ lagen  
  
 (2001:1227) om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter.  
  
 Villkor  
  
 35 §  
  
 Rätt till skattereduktion för  
  
 riskkapitalkonto har den som  
  
 använder insättningen till att  
  
 förvärva aktier i enlighet med  
  
 bestämmelserna i 20–31 §§ senast  
  
 det fjärde beskattningsåret efter  
  
 det år då insättningen gjordes.  
  
 Förvärvet av aktier ska göras  
  
 samma år som insättningen har  
  
 tagits ut.  
  
 Om insättningen inte har  
  
 tagits ut senast det fjärde beskattningsåret  
  
 efter det år då insättningen  
  
 gjordes anses den som uttagen.  
  
 Uttaget anses då ha skett  
  
 vid utgången av det fjärde  
  
 beskattningsåret efter det år då  
  
 insättningen gjordes.  
  
 Uttag anses även ha skett om  
  
 insättningen har överförts till ut424 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 ländskt kreditinstitut som inte  
  
 kommit in med kontrolluppgifter  
  
 enligt 11 och 12 kap. lagen  
  
 (2001:1227) om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter inom  
  
 den tid som anges i 14 kap. 1 §  
  
 andra stycket samma lag. I det  
  
 fallet anses uttaget ha skett det år  
  
 insättningen togs ut från det första  
  
 kreditinstitutet. Uttag anses dock  
  
 inte ha skett om den som har fått  
  
 skattereduktion själv lämnar uppgifter  
  
 från kreditinstitutet senast  
  
 två månader efter överföringen.  
  
 36 §  
  
 Insatta medel på ett  
  
 riskkapitalkonto får föras över till  
  
 ett annat kreditinstitut under  
  
 förutsättning att  
  
 1. hela det innestående beloppet  
  
 direkt förs över till ett motsvarande  
  
 konto i det mottagande  
  
 kreditinstitutet, och  
  
 2. det överförande och mottagande  
  
 kreditinstitutet fullgör  
  
 sina skyldigheter enligt detta  
  
 kapitel och lagen (2001:1227) om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter.  
  
 När kontomedel förs över ska  
  
 det överförande kreditinstitutet  
  
 lämna det mottagande kreditinstitutet  
  
 de uppgifter som behövs  
  
 för att det mottagande  
  
 kreditinstitutet ska kunna  
  
 fullgöra sina skyldigheter enligt  
  
 detta kapitel och lagen om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter.  
  
 425 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 37 §  
  
 En skattskyldig får för ett visst  
  
 beskattningsår inte göra insättning  
  
 på riskkapitalkonto i mer än  
  
 ett kreditinstitut. Om så ändå  
  
 sker får skattereduktion bara  
  
 medges för insättning hos det först  
  
 anlitade kreditinstitutet.  
  
 Arv, testamente m.m.  
  
 38 §  
  
 Om insatta medel på riskkapitalkontot  
  
 övergår till en ny  
  
 ägare genom arv, testamente eller  
  
 bodelning med anledning av  
  
 makes död, anses de inte som  
  
 uttagna.  
  
 Turordning  
  
 39 §  
  
 Först insatta medel anses  
  
 uttagna först.  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 40 §  
  
 Underlag för skattereduktion  
  
 består av under beskattningsåret  
  
 gjorda insättningar på ett riskkapitalkonto  
  
 som kvarstår på kontot  
  
 vid beskattningsårets utgång.  
  
 I underlaget får räknas in insättningar  
  
 om sammanlagt högst  
  
 125 000 kronor.  
  
 Om det sammanlagda underlaget  
  
 för skattereduktionen under  
  
 426 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 beskattningsåret understiger 5 000  
  
 kronor, ska skattereduktion inte  
  
 tillgodoräknas.  
  
 Skattereduktionens storlek  
  
 41 §  
  
 Skattereduktion uppgår till 20  
  
 procent av underlaget i 40 §.  
  
 Särskilt tillägg  
  
 42 §  
  
 Ett särskilt tillägg ska påföras  
  
 om insättningen inte har använts  
  
 enligt 35 § första stycket eller om  
  
 uttag anses ha skett enligt 35 §  
  
 andra och tredje styckena.  
  
 Tillägget motsvarar statslåneräntan  
  
 vid utgången av november  
  
 månad året före det år uttaget  
  
 gjordes ökad med fem procentenheter  
  
 multiplicerad med det  
  
 uttagna beloppet.  
  
 Tillägg påförs inte om det  
  
 finns särskilda skäl.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas första  
  
 gången vid 2011 års taxering.  
  
 427 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen  
  
 (1997:483)  
  
 Härigenom föreskrivs att 11 kap. 9 § skattebetalningslagen  
  
 (1997:483) ska ha följande lydelse.  
  
 11 kap.  
  
 9 §3  
  
 Skatteverket fattar varje år beslut om skattens storlek enligt den  
  
 årliga taxeringen (grundläggande beslut om slutlig skatt). Slutlig  
  
 skatt kan bestämmas också genom omprövningsbeslut och till följd  
  
 av beslut av domstol.  
  
 Med slutlig skatt avses summan av skatter och avgifter enligt  
  
 10 § minskad med skattereduktion enligt följande ordning  
  
 1. lagen (2008:826) om skattereduktion för kommunal  
  
 fastighetsavgift,  
  
 2. lagen (2003:1204) om skattereduktion för vissa  
  
 miljöförbättrande installationer i småhus,  
  
 3. 67 kap. 2–19 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229), och  
  
 3. 67 kap. 2–42 §§ inkomstskattelagen  
  
 (1999:1229), och  
  
 4. lagen (2005:1137) om skattereduktion för virke från stormfälld  
  
 skog vid 2006–2008 års taxeringar.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010.  
  
 3 Lydelse enligt prop. 2008/09:77.  
  
 428 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)  
  
 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 17 § taxeringslagen (1990:324)  
  
 ska ha följande lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 4 kap.  
  
 17 §4  
  
 Eftertaxering får också ske  
  
 1. vid rättelse av felräkning, misskrivning eller annat uppenbart  
  
 förbiseende,  
  
 2. när kontrolluppgift som ska lämnas utan föreläggande enligt  
  
 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter  
  
 saknats eller varit felaktig,  
  
 3. när en ändring i ett taxeringsbeslut föranleds av beslut som  
  
 anges i 13 § andra stycket 1-5,  
  
 4. när en förening eller ett registrerat trossamfund inte har  
  
 genomfört en investering inom den tid som har föreskrivits i ett sådant  
  
 beslut som avses i 7 kap. 12 § inkomstskattelagen (1999:1229) eller  
  
 inte har iakttagit ett annat villkor i beslutet,  
  
 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 enligt 3 kap. 9 a §, 19 a §,  
  
 eller 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter,  
  
 och  
  
 5. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 enligt 3 kap. 9 a §, 19 a §,  
  
 eller 5 kap. 2 § lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter,  
  
 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle  
  
 ha lämnats enligt 3 kap. 21 a §  
  
 lagen om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter.  
  
 6. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle  
  
 ha lämnats enligt 3 kap. 21 a §  
  
 lagen om självdeklarationer och  
  
 kontrolluppgifter,  
  
 7. när en ändring i ett taxeringsbeslut  
  
 föranleds av en uppgift  
  
 som har lämnats eller skulle ha  
  
 lämnats enligt 3 kap. 27 § andra  
  
 stycket lagen om självdeklarationer  
  
 och kontrolluppgifter, och  
  
 4 Senaste lydelse 2007:1253.  
  
 429 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 8. när en insättning på ett  
  
 riskkapitalkonto inte har använts  
  
 enligt 67 kap. 35 § första stycket  
  
 inkomstskattelagen eller när uttag  
  
 anses ha skett enligt 67 kap. 35 §  
  
 andra och tredje styckena samma  
  
 lag.  
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2010 och tillämpas första  
  
 gången vid 2011 års taxering.  
  
 430 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:1227) om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter  
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om  
  
 självdeklarationer och kontrolluppgifter  
  
 dels att 12 kap. 2 §, 13 kap. 3 och 4 §§ och 14 kap. 1 § ska ha  
  
 följande lydelse,  
  
 dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 11 kap. 16 och  
  
 16 a §§, samt närmast före 11 kap. 16 § en ny rubrik av följande  
  
 lydelse.  
  
 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse  
  
 11 kap.  
  
 Riskkapitalkonto  
  
 16 §  
  
 Kontrolluppgift ska lämnas  
  
 om insättningar på och uttag från  
  
 ett riskkapitalkonto.  
  
 Kontrolluppgift ska lämnas för  
  
 kontohavaren av kontoförande  
  
 kreditinstitut.  
  
 I kontrolluppgiften ska uppgifter  
  
 lämnas om inbetalt och utbetalt  
  
 belopp samt tidpunkten för  
  
 inbetalningar och utbetalningar.  
  
 16 a §  
  
 Kontrolluppgift ska lämnas om  
  
 överföring av medel på ett riskkapitalkonto  
  
 från ett kreditinstitut  
  
 till ett annat.  
  
 Kontrolluppgift ska lämnas för  
  
 kontohavaren av kontoförande  
  
 kreditinstitut.  
  
 I kontrolluppgiften ska uppgifter  
  
 lämnas om överfört belopp samt tidpunkten  
  
 för överföringen.  
  
 431 
  
 Bilaga 10 SOU 2009:33  
  
 12 kap.  
  
 2 §5  
  
 Kontrolluppgifter enligt 6 kap.,  
  
 7 kap. 5 §, 8 kap. 1, 2, 4–6 §§, 9  
  
 och 10 kap. samt 11 kap. 2, 2 a och  
  
 7 a–7 c §§ ska även lämnas för  
  
 fysiska personer som är begränsat  
  
 skattskyldiga.  
  
 Kontrolluppgifter enligt 6 kap.,  
  
 7 kap. 5 §, 8 kap. 1, 2, 4–6 §§, 9  
  
 och 10 kap. samt 11 kap. 2, 2 a,  
  
 7 a–7 c, 16 och 16 a §§ ska även  
  
 lämnas för fysiska personer som är  
  
 begränsat skattskyldiga.  
  
 Kontrolluppgift enligt 11 kap. 7 b § ska också avse  
  
 omständigheter som medför eller kan medföra avskattning enligt  
  
 5 § första stycket 6, 6 a eller 7 lagen (1991:586) om särskild  
  
 inkomstskatt för utomlands bosatta.  
  
 I kontrolluppgiften ska, utöver de uppgifter som anges i 6– 
  
 11 kap., uppgift lämnas om utländska skatteregistreringsnummer  
  
 eller motsvarande för dem som kontrolluppgiften avser samt i  
  
 kontrolluppgift enligt 6 kap. om mottagarens medborgarskap.  
  
 Uppgift om skatteregistreringsnummer behöver endast lämnas  
  
 för  
  
 1. avtalsförbindelser som har upprättats den 1 januari 2004 eller  
  
 senare, eller  
  
 2. vid avsaknad av avtalsförbindelser, transaktioner som har  
  
 utförts den 1 januari 2004 eller senare.  
  
 13 kap.  
  
 3 §6  
  
 Åtaganden enligt 2 § ska  
  
 lämnas enligt fastställt formulär.  
  
 Ett åtagande får lämnas på  
  
 medium för automatiserad behandling.  
  
 Utländskt bankföretag och  
  
 utländskt kreditföretag enligt  
  
 lagen (2004:297) om bank- och  
  
 finansieringsrörelse ska ge in ett  
  
 skriftligt åtagande till Skatteverket  
  
 om att lämna kontrolluppgifter  
  
 om riskkapitalkonto  
  
 enligt 11 och 12 kap.  
  
 4 §  
  
 Åtaganden enligt 2 eller 3 §  
  
 ska lämnas enligt fastställt formulär.  
  
 5 Senaste lydelse 2008:1044.  
  
 6 Senaste lydelse 2008:139.  
  
 432 
  
 SOU 2009:33 Utkast på författningsförslag om riskkapitalkonton  
  
 433  
  
 Ett åtagande får lämnas på  
  
 medium för automatiserad behandling.  
  
 14 kap.  
  
 1 §7  
  
 Kontrolluppgifter ska lämnas för varje kalenderår senast den 31  
  
 januari närmast följande kalenderår.  
  
 Kontrolluppgift enligt 11 kap.  
  
 7 a–c §§ ska dock lämnas inom 14  
  
 dagar räknat från den dag då sådan  
  
 omständighet inträffat som  
  
 utlöser kontrolluppgiftsskyldigheten.  
  
 Kontrolluppgift enligt 11 kap.  
  
 7 a–c och 16 a §§ ska dock lämnas  
  
 inom 14 dagar räknat från den dag  
  
 då sådan omständighet inträffat  
  
 som utlöser kontrolluppgiftsskyldigheten.  
  
 7 Senaste lydelsen 2008:139. 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
  
 Kronologisk förteckning 
  
 1. En mer rättssäker inhämtning av 
  
 elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen.  
  
 Ju. 
  
 2. Nya nät för förnybar el. N. 
  
 3. Ransonering och prisreglering i krig och 
  
 fred. Fö. 
  
 4. Sekretess vid anställning av myndighetschefer 
  
 . Fi. 
  
 5. Säkerhetskopiors rättsliga status. Ju. 
  
 6. Återkrav inom välfärdssystemen. 
  
 – Förslag till lagstiftning. Fi. 
  
 7. Den svenska administrationen av jordbruksstöd.  
  
 Jo. 
  
 8. Trygg med vad du äter – nya myndigheter 
  
 för säkra livsmedel och hållbar produktion.  
  
 Jo. 
  
 9. Säkerhetskontroller vid fullmäktigeoch  
  
 nämndsammanträden. Fi. 
  
 10. Miljöprocessen. M. 
  
 11. En nationell cancerstrategi för  
  
 framtiden. S. 
  
 12. Skatt i retur. Fi. 
  
 13. Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjning.  
  
 Ju. 
  
 14. Grundlagsskydd för digital bio och andra 
  
 yttrandefrihetsrättsliga frågor. Ju. 
  
 15. Kraftsamling! 
  
 – museisamverkan ger resultat.  
  
 + Bilagor. Ku. 
  
 16. Betänkande av Kulturutredningen. 
  
 Grundanalys 
  
 Förnyelseprogram 
  
 Kulturpolitikens arkitektur. Ku. 
  
 17. Kommunal kompetenskatalog. 
  
 En problemorientering. Ju. 
  
 18. Två rapporter till Grundlagsutredningen. 
  
 Ju. 
  
 19. Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. Ju. 
  
 20. Mer järnväg för pengarna. N. 
  
 21. Redovisning av kommunal medfinansiering.  
  
 Fi. 
  
 22. En ny alkohollag. S. 
  
 23. Olovlig tobaksförsäljning. S. 
  
 24. De statliga beställarfunktionerna och  
  
 anläggningsmarknaden. N. 
  
 25. Samordnad kommunstatistik för styrning 
  
 och uppföljning. Fi. 
  
 26. Det växande vattenbrukslandet. Jo. 
  
 27. Ta klass. U. 
  
 28. Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och 
  
 flexibelt. + Bilagor. U. 
  
 29. Fritid på egna villkor. IJ. 
  
 30. Skog utan gräns? Jo. 
  
 31. Effektiva transporter och samhällsbyggande  
  
 – en ny struktur för sjö, luft, 
  
 väg och järnväg. N. 
  
 32. Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. S. 
  
 33. Skatterabatt på aktieförvärv och vinstutdelningar 
  
 . Fi. 
  
 Statens offentliga utredningar 2009 
  
 Systematisk förteckning 
  
 Justitiedepartementet 
  
 En mer rättssäker inhämtning av elektronisk  
  
 kommunikation i brottsbekämpningen.[1] 
  
 Säkerhetskopiors rättsliga status. [5] 
  
 Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjning.  
  
 [13] 
  
 Grundlagsskydd för digital bio och andra 
  
 yttrandefrihetsrättsliga frågor. [14] 
  
 Kommunal kompetenskatalog. 
  
 En problemorientering. [17] 
  
 Två rapporter till Grundlagsutredningen. [18] 
  
 Aktiv väntan – asylsökande i Sverige. [19] 
  
 Försvarsdepartementet 
  
 Ransonering och prisreglering i krig och fred. 
  
 [3] 
  
 Socialdepartementet 
  
 En nationell cancerstrategi för framtiden. [11] 
  
 En ny alkohollag. [22] 
  
 Olovlig tobaksförsäljning. [23] 
  
 Socialtjänsten. Integritet – Effektivitet. [32] 
  
 Finansdepartementet 
  
 Sekretess vid anställning av myndighetschefer 
  
 . [4] 
  
 Återkrav inom välfärdssystemen. 
  
 – Förslag till lagstiftning. [6] 
  
 Säkerhetskontroller vid fullmäktigeoch  
  
 nämndsammanträden. [9] 
  
 Skatt i retur. [12] 
  
 Redovisning av kommunal medfinansiering. 
  
 [21] 
  
 Samordnad kommunstatistik för styrning 
  
 och uppföljning. [25] 
  
 Skatterabatt på aktieförvärv och vinstutdelningar 
  
 . [33] 
  
 Utbildningsdepartementet 
  
 Ta klass. [27] 
  
 Stärkt stöd för studier – tryggt, enkelt och 
  
 flexibelt. + Bilagor. [28] 
  
 Jordbruksdepartementet 
  
 Den svenska administrationen av jordbruksstöd.  
  
 [7] 
  
 Trygg med vad du äter – nya myndigheter 
  
 för säkra livsmedel och hållbar produktion.  
  
 [8] 
  
 Det växande vattenbrukslandet. [26] 
  
 Skog utan gräns? [30] 
  
 Miljödepartementet 
  
 Miljöprocessen. [10] 
  
 Näringsdepartementet 
  
 Nya nät för förnybar el. [2] 
  
 Mer järnväg för pengarna. [20] 
  
 De statliga beställarfunktionerna och 
  
 anläggningsmarknaden. [24] 
  
 Effektiva transporter och samhällsbyggande 
  
 – en ny struktur för sjö, luft, väg och  
  
 järnväg. [31] 
  
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
  
 Fritid på egna villkor. [29] 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Kraftsamling! 
  
 – museisamverkan ger resultat. + Bilagor. 
  
 [15] 
  
 Betänkande av Kulturutredningen. 
  
 Grundanalys 
  
 Förnyelseprogram 
  
 Kulturpolitikens arkitektur. [16]