Bilageförteckning B 
 Vägverkets rapport till Klimat- och sårbarhets- utredningen gruppen transporter 
  
 Vägverket  
 ................................................................ 
  
 Bilaga B 1 
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen Påverkan på 
  
 järnvägssystemet 
  
 Banverket 
 ................................................................ 
  
 Bilaga B 2 
  
 Underlag för Klimat- och sårbarhetsutredningen 
  
 (M 2005:03) om sjöfartssektorn 
  
 Sjöfartsverket  
 ........................................................... 
  
 Bilaga B 3 
  
 Redovisning av sårbarhetsanalys inom flygsektorn 
  
 Luftfartsverket och Luftfartsstyrelsen 
 ............................. 
  
 Bilaga B 4 
  
 Elektronisk kommunikation Tele- och 
  
 datakommunikationssystem 
  
 Möjlig påverkan av förändrade klimat- och väderbetingelser i ett 
  
 längre perspektiv 
  
 Post- och telestyrelsen  
 ............................................... 
  
 Bilaga B 5 
  
 Rapport för Klimat- och sårbarhetsutredningen 
  
 från Teracom AB Radio- och  
 TV-distribution 
  
 Teracom AB 
 ............................................................. 
  
 Bilaga B 6 
  
 Konsekvenser för Svenska Kraftnäts anläggningar 
  
 p.g.a. klimatförändringar 
  
 Svenska Kraftnät 
 ....................................................... 
  
 Bilaga B 7 
  
 1 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60 
 Klimat- och sårbarhetsutredningen, elförsörjning i Sverige 
  
 Svensk Energi 
 ........................................................... 
  
 Bilaga B 8 
  
 Klimatet och dammsäkerheten i Sverige 
  
 Arbetsgruppen om dammsäkerhet  
 ................................ 
  
 Bilaga B 9 
  
 Höga flöden i Umeälven i ett framtida förändrat 
  
 klimat  
 rapport till Elforsk och Klimat- och 
  
 sårbarhetsutredningen 
  
 SMHI 
 .................................................................... 
  
 Bilaga B 10 
  
 Analys av värme- och kylbehov för bygg- och 
  
 fastighetssektorn i Sverige 
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet  
 ........................................ 
  
 Bilaga B 11 
  
 Fjärrvärme 
  
 Svensk Fjärrvärme AB 
 ............................................... 
  
 Bilaga B 12 
  
 Dricksvattenförsörjning i förändrat klimat 
  
 Sårbarheter för klimatförändringar och extremväder, 
  
 samt behov av anpassning och anpassningskostnader 
  
 Arbetsgruppen för dricksvatten  
 ................................... 
  
 Bilaga B 13 
  
 Översiktlig sårbarhetsanalys för översvämning, skred, 
  
 ras och erosion i bebyggd miljö i ett framtida klimat 
  
 Arbetsgruppen för översvämning, ras, skred och 
  
 kusterosion  
 ............................................................ 
  
 Bilaga B 14 
  
 Inventering av kommunernas hantering av över- 
  
 svämning, ras och skred 
  
 Inom den kommunala planeringsprocessen 
  
 Inregia AB  
 ............................................................. 
  
 Bilaga B 15 
  
 2 
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B 
 Klimatförändringarnas inverkan på allmänna avlopps- system Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag 
  
 Arbetsgruppen för  
  
 va-system 
 ...................................... 
  Bilaga B 16 
 Byggnader i förändrat klimat 
  
 Bebyggelsens sårbarhet för klimatförändringar och 
  
 extrema väder exkluderat översämningar, ras och skred 
  
 samt dagvatten 
  
 Boverket  
 ............................................................... 
  
 Bilaga B 17 
  
 Svenskt skogsbruk möter klimatförändringar 
  
 Skogsstyrelsen 
 ........................................................ 
  
 Bilaga B 18 
  
 Effekter av ett förändrat klimat på skogen och 
  
 implikationer för skogsbruket 
  
 Institutionen för Sydsvensk skogsvetenskap, Sveriges 
  
 lantbruksuniversitet, Alnarp, Arbetsrapport 34  
 ............... 
  
 Bilaga B 19 
  
 Klimatförändringarnas inverkan på drivning och 
  
 logistik i skogsbruket 
  
 Skogforsk  
 .............................................................. 
  
 Bilaga B 20 
  
 Vegetationsbrand 2020, 2050 och 2080 
  
 Räddningsverket med stöd av SMHI och SLU  
 ................ 
  
 Bilaga B 21 
  
 Omvärldsanalyser och skogsnäringens utveckling. 
  
 Skogsnäringens utveckling strukturomvandling, 
  
 rationalisering, internationell konkurrens, efter- 
  
 frågan på olika skogsprodukter inklusive bio- 
  
 bränslen (2020 med utblick mot 2050 och 2080) 
  
 Skogsindustrierna  
 ................................................... 
  
 Bilaga B 22 
  
 Modellering av vegetationsförskjutningar i Sverige 
  
 under framtida klimatscenarier 
  
 Lunds universitet, Centrum för geobiosfärsvetenskap, 
  
 Institutionen för naturgeografi och ekosystemanalys 
 ........ 
  
 Bilaga B 23 
  
 3 
  
 Bilageförteckning B 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bedömningar av klimatförändringars effekter på växtproduktion inom jordbruket i Sverige 
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet  
 ..................................... 
  
 Bilaga B 24 
  
 Klimatförändringarnas påverkan på markavvattning 
  
 och bevattning 
  
 Jordbruksverket 
 ....................................................... 
  
 Bilaga B 25 
  
 Klimateffekter på svenskt fiske 
  
 Fiskeriverket 
 ........................................................... 
  
 Bilaga B 26 
  
 Rennäringen 
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen  
 .............................. 
  
 Bilaga B 27 
  
 Naturbaserad turism och klimatförändring 
  
 ETOUR  
 ................................................................. 
  
 Bilaga B 28 
  
 Öland Turism, algblomning och klimatförändring 
  
 En fallstudie av 3 klimatscenariers ekonomiska 
  
 effekter på turismen till Öland på  
 2020-talet 
  
 Resurs AB 
 .............................................................. 
  
 Bilaga B 29 
  
 Biologisk mångfald och klimatförändringar 
  
 Vad vet vi? Vad behöver vi veta? Vad kan vi göra? 
  
 Centrum för Biologisk Mångfald  
 .................................. 
  
 Bilaga B 30 
  
 Klimatförändringar och resiliens 
  
 Underlagsrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen 
  
 Environmental Change Institute, Oxford University Centre 
  
 for the Environment 
  
 Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Kungliga 
  
 Vetenskapsakademien 
  
 centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning (CTHM), 
  
 Stockholms universitet 
  
 Institutionen för Systemekologi, Stockholms universitet 
  
 Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet  
 ...... 
  
 Bilaga B 31 
  
 4 
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B 
 Klimatförändringars påverkan på ytvattenkvaliteten 
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet 
 ..................................... Bilaga B 32 
 Klimateffekter på Östersjön resultat från ett seminarium 
  
 Naturvårdsverket och Klimat- och sårbarhets- 
  
 utredningen  
 ........................................................... 
  
 Bilaga B 33 
  
 Hälsoeffekter av en klimatförändring i Sverige 
  
 En nationell utvärdering av hälsokonsekvenser hos 
  
 människa och djur. Risker, anpassningsbehov och 
  
 kostnader 
  
 Arbetsgruppen för hälsa 
 ............................................ 
  
 Bilaga B 34 
  
 Anpassningsåtgärder i andra länder 
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen 
 .............................. 
  
 Bilaga B 35 
  
 5 
 Bilaga B 16 
 Klimatförändringars inverkan på allmänna avloppssystem 
 Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag 
 Svenskt Vatten, Johns 
 Göteborg Vatten, Dominguez  
 VA-verk, 
  Bailey 
 Försäkringsförbundet, Avila 
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
 2007-05-31 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 2 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Innehåll 
  
 FÖRORD ............................................................................. 
  
 5 
  
 1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 6 
  
 2 
  
 Systembeskrivning ....................................................... 
  
 6 
  
 2.1 
  
 Storlek och värde på avloppssystemen ..................................... 
  
 6 
  
 2.2 
  
 Systemuppbyggnad av avloppsnäten under olika 
  
 tidsperioder .............................................................................. 
  
 10 
  
 2.3 
  
 Långsiktigt hållbar dagvattenhantering .................................. 
  
 16 
  
 2.4 
  
 Förnyelseplanering, förnyelsetakt och klimatfrågan ............. 
  
 18 
  
 3 
  
 Myndigheters ansvar och roller för systemen vid olika 
  
 typer av skador........................................................... 
  
 22 
  
 3.1 
  
 Ansvar och roller i planeringsskedet....................................... 
  
 22 
  
 3.2 
  
 Ansvar och roller när en översvämning inträffar ................... 
  
 24 
  
 4 
  
 Klimatförändringens inverkan på avloppssystem ............ 
  
 25 
  
 4.1 
  
 Klimatfaktorer som påverkar .................................................. 
  
 25 
  
 4.2 
  
 Ändrad nederbörd.................................................................... 
  
 26 
  
 4.3 
  
 Högre vattenstånd i vattendrag, sjöar och hav....................... 
  
 31 
  
 5 
  
 Kostnader.................................................................. 
  
 38 
  
 5.1 
  
 Omfattning och kostnader för olika typer av 
  
 översvämningar ........................................................................ 
  
 38 
  
 Källaröversvämningar .............................................................. 
  
 38 
  
 5.2 Försäkring av översvämningsskador....................................... 
  
 41 
  
 3 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 5.3 
  
 Kostnader för normal förnyelse och klimatanpassning 
  
 av avloppssystem ...................................................................... 
  
 42 
  
 6 
  
 Slutsatser och förslag till åtgärder ................................ 
  
 46 
  
 6.1 
  
 Anpassningsåtgärder mot ökade vattennivåer i hav, 
  
 vattendrag och sjöar ................................................................. 
  
 46 
  
 6.2 Anpassningsåtgärder mot ändrad nederbörd.......................... 
  
 47 
  
 6.3 
  
 Säkerställa vattnets roll i planprocessen och bättre 
  
 beslutsunderlag......................................................................... 
  
 49 
  
 7 
  
 Litteratur och referenslista........................................... 
  
 50 
  
 4 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 FÖRORD 
 Denna rapport är framtagen till Klimat- och sårbarhetsutredningen av undergruppen Allmänna avloppssystem till arbetsgrupp 1 Teknisk infrastruktur, fysisk planering och byggnader. Det finns flera undergrupper som behandlar näraliggande frågeställningar för avloppssystemen. För att få en heltäckande bild bör även de övriga undergruppernas rapporter studeras, exempelvis rapporten om Översvämning av strandnära bebyggelse. För att olika rapporter skall kunna läsas fristående så kan viss överlappning förekomma. 
 I denna rapport i fokuseras mot två konsekvenser av klimat- förändringarna för avloppssystemen till följd av: 
  
 Ändrad nederbörd 
  
 Högre vattennivåer i recipienter, dvs. hav, sjöar och vattendrag 
  
 Projektgruppen som utformat denna rapport har bestått av Bailey, Malmö  
 VA-verk, 
  Johnson, Göteborg Vatten, Avila, Försäkringsförbundet och Johns, Svenskt Vatten. Kapitlet om ändrad nederbörd har utformats i samarbete med en särskild grupp bestående av Martin, Reynolds, DHI och Torres, Göteborg Vatten. Teck- ningarna är ritade av Davis de Johnson och Berry. 
 Rapporten är förankrade i Svenskt Vattens rörnätskommitté, RÖK. Rapporten kommer även att ligga till grund för fortsatta arbeten kring dessa viktiga frågor, exempelvis projekt om Översvämningståligt byggande, Förnyelseplanering med klimat- perspektiv samt Val av nederbördsdata. 
 Stockholm i maj 2007 
 Svenskt Vatten AB 
 5 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 1 Inledning 
 De scenarier som presenteras om klimatförändringar kommer att påverka våra tätorters förmåga att avleda dagvatten och dränera bebyggelsen. Omfattningen på de klimatrelaterade problemen kommer att bero på vilket scenario som blir verklighet och hur snabbt som klimatförändringen sker. 
 Utbyggnaden av våra samhällen har präglats av de förutsätt- ningar som varit gällande under de tidsperioder när utbyggnaden skett. Såväl samhällsstruktur, bebyggelse och avloppssystem har en lång omsättningstid varför förtida ombyggnader och förstärkningar på grund av klimatförändringar kan komma att kosta stora belopp. Vissa konsekvenser av klimatförändringar kan vara lättare att anpassa sig till än andra. 
 Vid betraktande av konsekvenser och anpassningsförslag för avloppssystemen till klimatförändringar är det lämpligt att ha två perspektiv: 
  
 Vid nybyggelse: Planera vid nybebyggelse så att problem ej uppstår 
  
 I befintlig bebyggelse: Identifiera problem och möjliga åtgärder i befintlig bebyggelse på kort och lång sikt 
  
 2 Systembeskrivning 
  
 2.1 
  
 Storlek och värde på avloppssystemen 
  
 Den samlade längden av de allmänna vatten- och avloppsled- ningsnäten i Sverige uppgår till ca 173 000 km vilket motsvarar ca 4,3 varv runt ekvatorn. De allmänna avloppssystemen svarar för ca 60 % av dessa ledningar, dvs. ca 102 000 km. Detta motsvarar ca 2,5 varv runt ekvatorn. Begreppet avloppsledningsnät omfattar både spillvattenförande ledningar och dagvattenledningar. 
 Ansvaret för de allmänna avloppssystemen ligger på den kom- munala  
 VA-huvudmannen 
  och omfattar ledningarna inom fast- ställda verksamhetsområden fram till förbindelsepunkten till abon- nenterna. Förbindelsepunkten ligger normalt vid tomtgränsen. Innanför förbindelsepunkten ligger ansvaret på respektive fastig- hetsägare. Längden på servisledningar kan grovt uppskattas till 
 6 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 ca 20 30 % av det allmänna vatten- och avloppsledningsnätet, dvs. totalt ca 1 varv runt ekvatorn. 
 Det allmänna  
 VA-ledningsnäten 
  räcker ca 4,3 varv runt ekvatorn. 
 Nyanskaffningsvärdet för det allmänna vatten- och avloppsnätet kan uppskattas till storleksordningen 400 miljarder kronor. 
 Utbyggnaden av avloppssystemen startade i de större städerna i slutet av  
 1800-talet. 
  De flesta städer och samhällen hade påbörjat utbyggnaden av avloppssystemen i början av  
 1900-talet, 
  se figur nedan. 
 7 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tidsperiod för den första anlagda avloppsledningen i städer och samhällen uppdelat på olika storleksklasser, SKTF 1952. 
 Inom samhällena fortsatte utbyggnaden gradvis och allt fler bebyggda tomter försågs med avloppsledningar. I nedanstående figur visas den procentuella andelen av bebyggda tomter som var försedda med underjordisk avloppsledning resp. WC. Där framgår att det 1947 saknades WC för mellan ca 20 50 % av de bebyggda tomterna. Motsvarande siffror var för 1957 mellan ca 5 30 %. 
 Procent av bebyggda tomter försedda med underjordisk avloppsledning resp. WC 1947 och 1957 som funktion av tätorternas invånarantal.  
 (SKTF-statistik) 
  
 8 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 I figuren nedan visas längden på de allmänna avloppsledningsnäten under olika tidsperioder. Ledningsnätens längd började öka kraftigt från ca  
 1950-talet 
  i takt med övrig samhällsutbyggnad. Den drama- tiska ökningen i antal km ledningar beror också på att man från ca  
 1950-talet 
  övergick från det kombinerade ledningsnätet med en avloppsledning för spill och dagvatten till det duplikata avlopps- nätet där spill- och dagvatten avleds i olika ledningssystem. Därmed anlades i princip dubbelt som mycket ledningslängd per längd ledningsgrav. 
 Under den intensiva utbyggnadsperioden för bostäder under 1960 1970 följde även en kraftig utbyggnad av  
 VA-näten. 
  Avlopps- ledningsnäten växte då med i snitt ca 3 000 km per år. 
 I diagrammet framgår även att avloppsledningsnätet under de senaste 10 årsperioden vuxit med storleksordningen 1 000 km per år. Denna siffra är något osäker då det saknats nationell VA- statistik från statistikåret 1997 fram till 2005. Uppskattningen av ledningslängder 2005 är utförd genom extrapolering av Drift- statistik som insamlats via Svenskt Vattens webbaserade statistik- system VASS. 
 9 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Total längd avloppsledningar under olika år 
 Det befintliga avloppsnätet består till ca 70 80 % av betongrör. Vid nyanläggning av avloppsledningar idag är dock olika typer av plast- rör det dominerande rörmaterialet. 
  
 2.2 
  
 Systemuppbyggnad av avloppsnäten under olika tidsperioder 
  
 Tre systemtyper för avloppsnät 
 Avloppssystemet för avledning av spill, dag och dräneringsvatten har skett efter olika principer under olika tidsperioder. Man kan översiktligt särskilja tre olika systemtyper för avloppsledningsnät: 
 10 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Kombinerat system: 
  
 Spill-, 
  dag och dräneringsvatten avleds i en gemensam ledning. Bräddavlopp är en del av systemfunktionen. 
 Duplikatsystem: 
 Spill- och dagvatten avleds i olika avloppssystem. Dränerings- vattnet kan avledas till spill eller dagvattensystemet. 
 Separatsystemet: 
 Spillvattnet avleds i eget avloppssystem. Dagvatten hanteras lokalt (LOD) eller avleds i diken. Dräneringsvattnet kan avledas till spill- vattenledningen, hanteras tillsammans med dagvatten eller avledas i egen dräneringsledning. 
 Skifte från kombinerat till duplikatsystem 
 Utbyggnaden av avloppssystemen utfördes i huvudsak enligt det kombinerade systemet fram till  
 1950-talet 
  och det duplikata avloppssystemet har sedan mitten av  
 1950-talet 
  varit det för- härskande systemet. 
 Under 1960- och  
 1970-tal 
  beslöt Koncessionsnämnden och Vattendomstolen i samband med fastställelse av utsläppsvillkor för reningsverk att även en separering skulle genomföras för befintliga kombinerade avloppssystemen. Under  
 1970-talet 
  växte emellertid insikten om att kostnaderna för en separering skulle bli mycket höga och man ifrågasatte om miljönyttan stod i proportion till kostnaderna. Det hade också förts fram alternativa metoder för att minska olägenheterna med de kombinerade systemen, såsom avlastning av avslutna ytor och utjämning av flödestoppar genom utbyggnad av s.k. utjämningsmagasin. 
 1978 beslutade därför Naturvårdsverket att öppna för en omprövning av separeringsvillkoret (Naturvårdsverket 1978) där kommunerna gavs möjlighet att ansöka om att istället göra en s.k. Saneringsplan för ledningsnäten, (Naturvårdsverket 1983). Läns- styrelserna skulle därefter godkänna dessa saneringsplaner. 
 I figuren nedan visas att de befintliga avloppsledningarna 2005 består till ca 8 % av kombinerade ledningar. Om man ställer dessa i relation till enbart de spillvattenförande ledningarna utgör de kom- binerade ledningarna ca 12 %. 
 11 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Fördelning mellan olika typer av avloppsledningar, Svenskt Vatten VASS Drift 2005 
 Det är emellertid stor variation mellan omfattningen på det kombinerade ledningsnätet mellan olika kommuner. I Svenskt Vatten VASS Drift 2005 uppgav ca 30 % av kommunerna (66 av 194 kommuner) att avloppsnätet delvis består av kombinerade delar. 
 Detaljerade systembeskrivningar av avloppssystem på privat och allmän mark 
 I det följande visas principskisser för olika typer av uppbyggnader av avloppssystemen som tillämpats under olika byggelseperioder. Det är mycket viktigt att ha en helhetssyn omfattande både de privata och allmänna avloppsledningarna för att effektiva åtgärds- förslag skall kunna föreslås. Likaså framgår att källarbebyggelse av naturliga skäl är mer utsatta för översvämningsrisker än källarlös bebyggelse. 
 Även om skisserna visar på renodlade systemtyper så kan det förekomma att avloppssystemen i ett område kan bestå av kom- binationer av nedanstående varianter. 
 Kombinerade avloppssystem 
 Fram till början av  
 1950-talet 
  dominerade det kombinerade led- ningsnätet. I ett kombinerat avloppssystem avleds  
 dag-, 
  dränerings- och spillvatten i samma ledning. Till det kombinerade systemet hör även bräddavlopp för att skydda lågt liggande bebyggelse vid kraftig nederbörd. De kombinerade systemen finns av naturliga 
 12 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 skäl i huvudsak i städernas centrala och äldre bebyggelseområden. Systemet innebär översvämningsrisk för lågt belägna källare. 
 Det kombinerade avloppssystemet med gemensam avledning av spill, dag och drän- vatten. 
 Separatsystem 
 Separatsystemet började tillämpades i villaområden i huvudsak under början av  
 1900-talet 
  för att reducera anläggningskostnaderna i städernas egna hemsområden. Här är det av största vikt att exempelvis takvatten ej leds ned till dräneringssystemet eftersom detta nedför att takvattnet leds till spillvattenledningen. Likaså måste diken för avledning av dagvatten hållas under uppsikt så att dessa med tiden inte blir igenfyllda. 
 Separat systemet där dagvattnet avleds i diken. Dränering till spillvattenledningen. 
 13 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Duplikat system med dränering till spill 
 Duplikatsystemet blev det dominerande avloppssystemet från  
 1950-talet. 
  Dräneringssystemet anslöts av höjdskäl normalt till den lägst belägna spillvattenledningen. Under ca 1970  
 80-talet 
  ifråga- sattes dräneringsvattenanslutningen till spill då man önskade minska flöden av s.k. tillskottsvatten till reningsverken. 
 Duplikat system där dräneringen ansluter till den lägst belägna ledningen, spillvatten- ledningen. 
 Duplikat system där dräneringen ansluts med självfall till dagvattenledningen 
 Denna lösning fungerar väl för källarlösa hus där höjdsättning av hus och gata gör att en överbelastad dagvattenledning ej kan drabba fastigheten. För lågt belägna dräneringssystem till fastigheter med källare finns en risk att dräneringssystemet kan belastas med bakåtströmmande dagvatten. Systemet förutsätter att vissa lågt belägna källarmurar skall tåla att stå under kortvarig dämning. I en gemensam skrivelse från Statens Planverk och VAV (numera Svenskt Vatten) från 1986 redogjordes för problematiken kring Husgrundsdräneringars anslutning till allmän avloppsledning. Där varnade man för att i byggnadslov ge dispenser för detta anslutningssätt såvida man ej vidtog särskilda åtgärder till skydd mot skador vid uppdämning. 
 14 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Duplikat system där dräneringen ansluter till dagvattenledningen. 
 Spygatt från garagenedfarter anslutna till dag- eller kombinerad ledning 
 Denna utformning kan medföra problem vid mycket kraftig neder- börd. Översvämning av källare kan ske genom att stora flöden leds ned mot garageporten och det kan finnas risk att spygatten ej kan avbörda flödena. Situationen förvärras givetvis om den allmänna avloppsledningen är överbelastad vilket gör att avledning ej kan ske ut från fastigheten eller att bakåtströmning sker från den allmänna ledningen. 
 Garagenedfart med spygatt ansluten till dagvattensystemet. 
 15 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Duplikatsystem med pumpning från lågt belägna dränvattenledningar till dag 
 För att undvika skador vid uppdämning i dräneringssystemet i duplikata system där dräneringen skall anslutas till dagvatten- systemet kan pumpning av dräneringsvattnet behöva göras av höjd- skäl, huset t.v. i figuren nedan. I de fall höjdsättningen så medger kan dräneringen, utan risk för bakåtströmning, anslutas till med självfall till dagvattensystemet, huset t.h. i figuren nedan. 
 Duplikat system med dränering avsluten till dagvattensystemet utan risk för bakåt- strömning till dräneringen. 
  
 2.3 
  
 Långsiktigt hållbar dagvattenhantering 
  
 Det pågår sedan 10 20 år lite av ett systemskifte vad gäller dagvattenhanteringen. Det blir allt vanligare att man i nybyggnads- områden och även i vissa befintliga områden försöker minska mängden dagvatten som behöver avledas i ledningssystem, se vidare En långsiktigt hållbar dagvattenhantering (Svenskt Vatten 2004c). 
 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Schematisk skiss över olika typer av långsiktigt hållbar dagvattenhantering. 
 Denna teknik bygger på erfarenheter som gjorts vad gäller lokala dagvattenlösningar under årens lopp. Syftet är att minimera de avledda dagvattenflödena, behålla grundvattenbalansen inom be- byggelse områdena och göra bebyggelseområdena mycket tåliga mot kraftig nederbörd. 
 En minskning av avledda dagvattenflöden minskar förorenings- belastningarna på recipienten. En lokalt inriktade dagvatten- hanteringen med stora inslag av öppna lösningar gör det möjligt att tillsammans med en genomtänkt höjdsättning av hela bebyggelse- området minimera risken för översvämningar. Dessa lösningar medför också goda förutsättningar att möta en förändrad neder- börd till följd av klimatförändringar. De estetiska värdena för dessa bebyggelseområden upplevs också som mycket positivt. 
 Exempel på lokalt omhändertagande av dagvatten, LOD, på privat mark. 
 17 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Denna typ av avloppssystem förutsätter att dag- och dränerings- frågorna kommer in mycket tidigt i planeringsprocessen och att vattnets förutsättningar får bli styrande för bebyggelseplaneringen. 
  
 2.4 
  
 Förnyelseplanering, förnyelsetakt och klimatfrågan 
  
 Förnyelsen av  
 VA-ledningsnäten 
  är en av de viktigaste frågorna för  
 VA-branschen. 
  Med tanke på den enormt stora omfattningen, både till värde och längder, för de befintliga avloppssystemen är det lätt att inse att framgången i förnyelsearbetet bygger på att göra rätt åtgärder i rätt tid. 
 Förnyelsetakt 
 Ett mått att mäta förnyelsen av  
 VA-ledningsnäten 
  är att beskriva längden ledningar som förnyats under ett år och sätta detta i relation till den sammanlagda längden. Förnyelsetakten är för närvarande låg. Enligt  
 VASS-undersökningen, 
  Drift 2005, redovisas förnyelsetakten hos ett  
 40-tal 
  kommuner. Förnyelsetakten av spill- vattennätet varierade mellan 0 % och upp mot ca 1 % med ett medelvärde på ca 0,4 %. Förnyelsetakten för dagvattennätet var lägre. Även om statistiken för närvarande är bristfällig så bedöms att förnyelsetakten gradvis ökar. Det föreligger en stor brist på motsvarande statistik för de privata ledningsnäten. 
 Frågan om när och hur en  
 VA-ledning 
  skall förnyas är en mycket viktig fråga för  
 VA-branschen. 
  Åldern är ett trubbigt mått för att bedöma förnyelsebehovet särskilt som medianåldern för avloppsnätet är ca 35 år. Vid utbyggnad av ledningsnät har man, lite schablonmässigt, angivit en teknisk livslängd på 50 år. En noggrant anlagd rörledning med rör av hög kvalitet bör kunna ha en teknisk livslängd på minst 100 år. 
 Aggressivt industriavlopp eller svavelväteproblem kan dock snabbt skada korrosionskänsliga rörmaterial. Det är dock vanligt att funktionsproblem kan initiera förnyelseinsatser i avloppsnäten, såsom rotinträngning, inläckage, översvämningar. Inte sällan är det miljonprogrammets ledningar från  
 1960-talet 
  som kan bli före- mål för åtgärder. 
 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Tillskottsvatten 
 Spillvattensystem belastas även med s.k. Tillskottsvatten, dvs. läck- eller dräneringsvatten. Dräneringsvattnen från fastigheter via dräneringsledningar anslutna till spillvattensystemet är en följd av vald systemfunktion. Detta har varit historiskt sett en vanlig lösning. Under senare decennier har systemvalet varit att dräne- ringsvatten normalt ej bör avledas till spillvattensystemet, se även Svenskt Vatten P90. 
 I figuren nedan visas också vilka fel och brister som orsakar tillskottvatten till spillvattennätet. Det är ett omfattande detektiv- arbete för att ringa in, identifiera källor samt föreslå effektiva motåtgärder. Av figuren framgår också tydligt nödvändigheten av att ha en helhetssyn omfattande både privata ledningar och all- männa för att effektiva lösningar skall kunna genomföras. 
 Olika typer av källor till tillskottvatten, (Thomas m.fl. 1997). 
 Mängden tillskottsvatten kan på årsbasis beskrivas med nyckeltalet Utspädningsgrad. I Svenskt Vatten VASS Drift 2005 redovisas genomsnittliga värden på utspädningsgraden för alla avloppsverk inom en kommun (baserat på uppgifter från 184 av 290 kom- muner). Där framgår att den genomsnittliga utspädningsgraden ligger på 200 %, dvs. andelen tillskottsvatten är lika stor som andelen spillvatten. 
 19 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Utspädningsgrad till avloppsreningsverk, (Svenskt Vatten VASS Drift 2005). 
 Utspädningsgraden kommer att öka i takt med ökade neder- bördsmängder. Även höga vattenstånd i hav, vattendrag och sjöar kan ge stora ökningar av volymen tillskottsvatten då samhällena skall dräneras under allt längre tidsperioder. Spillvattenförande ledningsnätet belägna under vattennivån i hav, vattendrag och sjöar är också av naturliga skäl utsatta. De korta intensiva sommarregnen ger ej så mycket volymtillskott på årsbasis men resulterar i flödes- stopp som skall avledas genom avloppssystemen. När kapaciteten överskrids däms de nederbördsbelastade ledningarna och kan orsaka källaröversvämningar. Dessa flödestoppar kan begränsas genom en avlastning av anslutna hårdgjord ytor och anläggning av utjämningsmagasin. 
 För att minska den stora volymen tillskottsvattnen måste systemfunktionen för dag- och dräneringsvatten analyseras inom olika bebyggelseområden och kritiska områden identifieras. Brown sektioner där vatten kan strömma in i den spillvattenförande led- ningen behöver också åtgärdas. 
 Vattnet känner inga gränser utan både problem, orsaker och åtgärder måste identifieras på oavsett om de är belägna på privat eller allmänt avloppsnät. De åtgärder som syftar till att minska mängden tillskottsvatten till reningsverken och minska risken för översvämningar med dagens klimat är samma typ av åtgärder som kommer att krävas för att möta ett framtida klimat. 
 20 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Konditionsundersökningar 
 Det viktigaste verktyget för konditionsbedömning av avloppsnät är  
 TV-inspektion. 
  Marknaden för  
 TV-inspektion 
  av avloppsledningar uppgår till närmare 100 milj kr per år. 
  
 TV-inspektion 
  av huvudledning (Svenskt Vatten 2006) 
 Det är även möjligt att inspektera servisledningar med fjärrstyrd, s.k.  
 satellit-kamera. 
  
 TV-inspektion 
  av servisledning utförd från avloppsledning i gata. (Svenskt Vatten 2006) 
 Förnyelsen sker i allt högre utsträckning genom att utnyttja schaktfria metoder, sk  
 NO-DIG-teknik. 
 LCA-analyser 
  på VA- ledningar visar på att den största miljöbelastningen hänförs till själva schaktningen och hanteringen av massor. 
 21 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Det är också viktigt att avloppsnätet spolas och att rännstens- brunnar töms så att avloppsledningens kapacitet ej begränsas till följd av sediment. 
  
 3 
  
 Myndigheters ansvar och roller för systemen vid olika typer av skador 
  
 Kommunen har redan idag ett lagstadgat ansvar via PBL för att förebygga översvämningar. 
 Av erfarenhet från kommuner runt om i Sverige kan det ofta vara så att rollerna inom kommunen är otydliga inom vatten- området. Därav handlar detta kapitel i huvudsak om dessa interna ansvar. 
  
 3.1 
  
 Ansvar och roller i planeringsskedet 
  
 Det största och viktigaste ansvaret har kommunens planhand- läggare och politiker för att redan i planeringsskedet se till att bebyggelse inte tillåts i områden som kan komma att översvämmas. För detta ändamål är Plan- och bygglagen och kommunens översiktsplan det viktigaste instrumentet. 
 I planeringsprocessen finns många intressenter. För att peka på några och ge en bild av hur komplex planeringssituationen är kan nämnas Jackson, Parkkontor, Fastighetskontor, Miljö och hälsa,  
 VA-verk, 
  Räddningstjänst, Näringslivskontor, privata exploatörer, enskilda markägare, politiker och allmänheten. 
 För att undvika att planera bebyggelse i områden som riskerar att översvämmas behöver varje kommun gå igenom och se över alla vattendrag och kuststräckor samt bedöma till vilken nivå vattnet kan komma att stiga i dessa på kort respektive lång sikt. Den nya insikten om kommande klimatförändringar måste beaktas då planläggningen sker för bebyggelser som sannolikt kommer att stå i över 100 år. De områden som bedöms vara olämpliga för be- byggelse markeras tydligt i kommunens översiktsplan. Till hjälp för bedömningar av risknivåer på grund av klimatförändringarna kan SMHI:s beräkningar användas, se även kapitel 4.3. 
 22 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Även andra områden som är olämpliga att bebygga ur  
 va-synpunkt 
  behöver kartläggas. Det kan röra sig om områden där vattnet inte naturligt kan avrinna från ett instängt exploaterings- område, eller områden där  
 va-ledningarna 
  kommer att stå dämda på grund av de omgivande vattendragens högsta vattennivåer. 
 För att uppnå en god planering ska alla berörda förvaltningar delta så tidigt som möjligt i planprocessen. Exempel på kommuner där detta fungerar utmärkt är bl.a. Malmö och Göteborg där de  
 va-ansvariga 
  deltar i planläggning både på översiktsplanenivå och detaljplanenivå. 
 Nedan beskrivs processerna i Malmö och Göteborg för att ge exempel på hur planprocessen kan fungera för att nå ett gott resultat. 
 I Malmö träffas Stadsbyggnadskontoret, Gatukontoret, Fastig- hetskontoret, Miljöförvaltningen,  
 VA-verket 
  och Brandkåren ca 1 gång per månad för att gå igenom alla till kommunen inkomna planärenden. Vid dessa träffar ger alla förvaltningar sina synpunkter på planärendena redan innan det finns ett beslut att påbörja plan- arbetet. På detta sätt undviks många obehagliga överraskningar. 
 I Göteborg hålls startmöten och löpande projektmöte med samtliga berörda förvaltningar kring varje detaljplan. En arbets- grupp formas runt varje detaljplan. Planprogram remitteras ofta också formellt i ett tidigt skede och remitterade texter inom varje fackområde tas in i planbeskrivningen. 
 På samma sätt som i Göteborg bildas även i Malmö en för- valtningsövergripande grupp som arbetar gemensamt med detalj- planen. Det innebär att t ex att  
 VA-verket 
  skriver all text om va- system och dagvattenhantering. Idag arbetar man framförallt med öppen dagvattenhantering för att skapa översvämningståliga system och områden. För att kunna göra detta måste dagvattenhanteringen beaktas tidigt i planprocessen. Det handlar om höjdsättning av mark, gator och tomter, men även om att skapa vattenvägar där vattnet kan rinna vid kraftiga regn utan att orsaka skador på om- givande bebyggelse. I områden som planerats på detta vis har stora möjligheter att klara framtida klimatförändringar m a p ökade regn- intensiteter och ökad avrinning. 
 Även sedan planen fastställts och vunnit laga kraft är det viktigt att ha en kontinuitet i planeringen. Det är en fördel om  
 va-förvalt- 
 ningen/-bolaget/-avdelningen 
  kan remittera samtliga bygglov som har en allmän  
 va-anslutning 
  så att föreskrifter kan skrivas och en långsiktigt hållbar  
 va-lösning 
  kan utformas även på detaljnivå. På 
 23 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 detta sätt kvalitetssäkras intentionerna i detaljplanen. I Göteborg finns ett arbetssätt där ingenjörer på  
 va-förvaltningen 
  genomför granskning av bygglov i de planer de granskat. 
  
 3.2 
  
 Ansvar och roller när en översvämning inträffar 
  
 När det ändå inträffar en översvämning är det många som är inblandade och som har ansvar för olika delar i händelseförloppet. Ofta tar Räddningsverket hand om den akuta insatsen medan kom- munen sedan ansvarar för utredning och hantering av skadekrav. 
 Inom kommunen är ansvarsfördelningen idag otydlig på många håll. Varje kommun bör reda ut och bestämma vem som ansvarar för vad vid olika typer av översvämningar. 
 Det är viktigt att skilja på marköversvämningar och översväm- ningar orsakade genom dämning i avloppsledningsnätet, då skador av olika orsak belastar olika kollektiv  
 (va-kollektivet 
  eller skatte- kollektivet). 
 Först och främst gäller att översvämningen ska ha uppstått i  
 va-förhållandet 
  för att  
 va-huvudmannen 
  ska vara skadestånds- skyldig, dvs. uppträngning via spillvattenavlopp. Således är det sällan  
 va-huvudmannen 
 (va-verket, 
 va-avdelningen) 
  som ansvarar för att förebygga, utreda och hantera översvämningar som beror på ytledes avrinning. Vid inträngning av ytvatten från gator och annan omgivande mark (allmänna ytor) är det väghållaren eller den ansvariga för de allmänna ytorna som bär ansvaret för översväm- ningarna, dvs. oftast kommunens  
 gatu-och/eller 
  parkkontor. 
 I och med den nya vattentjänstlagen finns det dock ett undantag då  
 va-huvudmannen 
  blir skadeståndsskyldig i ett  
 va-förhållande 
  trots översvämning sker till följd av ytledes avrinnande vatten. 
 Möjligheten finns numera att den allmänna  
 va-anläggningen 
  etableras med öppen dagvattenhantering i ett bebyggelseområde. Fastighetsägare i ett sådant område blir då avgiftsskyldiga för dag- vatten från fastigheten utan förbindelsepunkt. Om översvämning sker via en sådan anläggning kan  
 va-huvudmannen 
  bli skadestånds- skyldig. 
 Om det rinner vatten från en fastighet till en annan är det byggnadsnämnden som ansvarar då bygglov och planfrågor åligger dem att hantera. Eventuellt kan även grannelagsrättsliga regler i Jordabalken tillämpas. Denna situation ska aldrig uppkomma om 
 24 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 planeringen varit bra och genomtänkt från början. Även kontrollen vid bygglov måste vara god. 
 När vatten tränger in i en fastighet via dess spillvattenförande ledning är det  
 va-huvudmannen 
 (va-verket, 
 va-avdelningen) 
  som bär ansvaret för att utreda skadan. Det är dock inte i alla fall som  
 va-huvudmannen 
  är ansvarig för skadan. Om ledningarna i gatan uppfyller den dimensionerande normen enligt Svenskt Vattens publikation P90 respektive den tidigare P28 är  
 va-verksamheten 
  inte skadeståndsskyldig i enlighet med Lagen om allmänna vatten- tjänster och de domar som förkunnats av  
 va-nämnden. 
  
 Det är ytterst viktigt att ansvarsförhållandena inom kommunen är väl kända av alla inblandade vid översvämningstillfällen. För invånarna i en kommun är alla förvaltningar och enheter samma sak som kommunen, så ett välutvecklat och väldefinierat samarbete mellan förvaltningar och enheter med en tydlig kontaktperson ut mot den drabbade medborgaren är av yttersta vikt för att kunna ge medborgarna en god service. 
  
 4 
  
 Klimatförändringens inverkan på avloppssystem 
  
 4.1 
  
 Klimatfaktorer som påverkar 
  
 I detta kapitel diskuteras konsekvenser av två klimatfaktorer: 
 Ändrad nederbörd 
  
 intensivare kortvariga regn 
  
 risk för ändrad utbredning och karaktär på regnen ex mycket långa regn 
  
 vilket kan resulterar i: 
  
 ökad risk för översvämningar och bräddningar vid korta intensiva regn 
  
 ökade regnmängder att avleda 
  
 långvariga regn på årstider med låg avdunstning, vattenmättad mark ger mycket stora vattenvolymer som skall hanteras 
  
 25 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Högre vattenstånd i recipienter 
 Vilket kan resulterar i: 
  
 ökad risk för översvämningar av bebyggelse 
  
 sämre avledning av dagvatten om recipienten dämmer längre in i dagvatten systemen 
  
 Risk för återströmning i brädd- och nödavlopp 
  
 4.2 
  
 Ändrad nederbörd 
  
 Nederbördens förändring under de kommande 100 åren är starkt kopplad till klimatförändringarna. De prognoser som görs på grund av de förväntade klimatförändringarna pekar alla mot större neder- bördsmängder de kommande 100 åren (SMHI, Rossby Centre). 
 Två  
 VA-Forsk 
  rapporter under 2006, (Hernebring 2006:4 och Cherry 2006:26) har behandlat korttidsnederbörd under perioden 1980 till 2005 och jämfört med tidigare perioder. Perioden 1980 2005 visar ingen ökning jämfört med tidigare perioder.  
 Z-värdet 
  är en regional parameter som används för att välja ett för varje ort rimligt dimensionerande regn och Cherry konstaterar att  
 Z-värdet 
  minskade något under slutet av  
 1900-talet. 
  Han för- klarar detta med att regnmängderna omfördelats under sommaren, vilket påverkar  
 Z-värdet. 
  
 26 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Cherry visar emellertid att årsvolymerna sett som ett medeltal för Sverige ökat under de senaste 100 åren. 
 Det råder stor samstämmighet bland forskare att nederbörds- mängderna kommer att både öka och minska beroende på var man befinner sig och vilken tid på året man avser. För Sveriges del säger Rossby Center vid SMHI att nederbörden under sommarmånader- na (juni, juli och augusti) kommer att minska i större delen av landet. Under vintermånaderna kommer däremot nederbörden och temperaturen att öka. 
 De prognoser, se bilagorna, som görs av klimatforskarna ger emellertid inte underlag för att bedöma korttidsnederbörd för urbana områden. Den areella upplösningen är 50 km gånger 50 km, vilket ger en arealnederbörd jämnt fördelad över 2500 km 
 2 
 . Tids- upplösningen är som bäst 1 timme, men har för specialstudier halverats till 30 minuters upplösning. Konsekvenserna för bedöm- ningen av framtida korttidsnederbörd är uppenbara. De regn som ligger till grund för  
 intensitets-varaktighetskurvorna, 
  som används för att ta fram dimensionerande regn, har inte en utbredning motsvarande 2500 km 
 2 
 , utan snarare 1 km 
 2 
 . Tidsupplösningen för dimensionerande regn behöver dessutom vara från 10 minuter till 2 timmar, som exemplet från Halmstad nedan visar (Hernebring 2006:4). 
 27 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 I ett  
 FORMAS-projekt 
  (Personlig kommunikation med Harvey och Morris, LTU) med deltagande från LTU och SMHI har prognoserna för 2070 2100 från Rossby Center använts för att belysa effekter på bl.a. översvämning i dagvattennät i Kalmar. Används arealnederbörden för att beräkna översväm- ningsfrekvensen i detta nät blir översvämningsfrekvensen lägre än idag även för perioden 2070 2100. Det enda sätt vi idag kan prognostisera översvämningar i dagvattennäten är att använda dagens nederbördsmönster och ta hänsyn till den nederbörds- ökning som arealnederbördsprognoserna ger. Med den senare metoden visar simuleringar för ett befintligt nät att både frekvens och utbredning av översvämningar kommer att öka. 
 Konsekvenserna av att förändringarna kommer att ske mycket långsamt ger möjlighet till anpassning av dagens  
 va-system. 
  En långsam förändring mot högre intensiteter, vilket i och för sig skulle innebära ökad frekvens av översvämning, innebär att avloppssystemen kommer att anpassas i motsvarande grad genom de kontinuerliga förbättringsåtgärder som ju alltid sker. Avlopps- systemen anpassas successivt till bebyggelsen och de förändringar som sker i denna. De effekter ökad exploateringsgrad och andra förändringar kan innebära för risken för översvämning är sannolikt 
 28 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 oftast större än de långsiktiga klimateffekterna. Även om en ökning av nederbördsintensiteterna sker kommer denna ökning endast att drabba delar av existerande avloppssystem. T ex kommer de områden som idag är kritiska att fortsatt vara kritiska och utbredningen av översvämningarna något större. Möjligen kommer nya kritiska områden att uppträda. Detta innebär att åtgärder aldrig kommer att krävas för hela  
 va-systemet 
  utan bara de kritiska delarna. 
 Rossby Center liksom Cherry konstaterar att årsneder- bördsvolymen ökar (Cherry anger 7 % ökning under de senaste 15 åren). Samtidigt anges att sommarnederbörden minskar, vilket innebär att nederbörden under resten av året ökar. Det sker således en omfördelning av nederbörden under året jämfört med dagens situation. Omfördelningen av regn till  
 höst-, 
  vinter- och vårperiod med låg evapotranspiration kommer att innebära ökad avrinning och därigenom ökad tillförsel av tillskottsvatten till avloppssyste- men. Störst konsekvens kommer detta att få för avloppsrenings- verken, som kommer att behöva ta hand om förhöjda flödes- volymer under lång tid. Alla volymer som behöver tas i anspråk i avloppssystemet, som t.ex. utjämningsmagasin, dagvattendammar, pumpstationer, kulvertsystem, tunnlar och avloppsreningsverk kommer att påverkas. 
 29 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Nederbördens mängd och fördelning under sommarmånaderna juni, juli och augusti till vänster och december, januari och februari till höger. Observera att klimatscenarierna visar differens i förhållande till perioden 1961 1990. Klimatscenarierna som använts är:  
 RCAO-E. 
  Överst perioden 1961 1990, mitten perioden 2071 2100 med emissioner enligt A2 i förhållande till perioden 1961 1990 och nederst perioden 2071 2100 med emis- sioner enligt B2 i förhållande till perioden 1961 1990. Källa: Rossby Center, SMHI. 
 30 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 4.3 
  
 Högre vattenstånd i vattendrag, sjöar och hav 
  
 En stads utveckling och välmående har genom historien ofta haft en nära koppling till närheten till havet, en sjö eller något annat större vattendrag. 
 Förändringar i dessa vatten ger ofta stora konsekvenser på stadens olika tekniska system. Förr i tiden hade ansvariga politiker och planerare ingen tanke på klimatförändringar och därför togs dessa faktorer inte med i beräkningen när en stad växte. Det var andra faktorer som var viktigare för gårdagens planerare. 
 Idag vet vi att klimatförändringarna är en viktig, om inte den viktigaste, faktorn vid den fortsatta planeringen av våra städer. Gamla områden kommer eventuellt att hamna under vatten och nya områden ska självklart planeras så att inte detta öde drabbar även ny bebyggelse. Det är också så att de områden som är kvar att exploatera är de svåra lågt belägna områden inte sällan nära kust eller vattendrag. 
 Bedömning av gräns för lägsta nivå för bebyggelse 
 För att kunna göra en bedömning av vilka områden inom kom- munen som är känsliga för översvämningar krävs ett metodiskt arbetssätt och bra underlag. Det är inte bara marköversvämningar som måste vägas in utan även påverkan på stadens  
 va-system 
  måste kartläggas och riskbedömas. Ca 75 80 % av antalet anmälda över- svämningsskador till försäkringsbolagen är översvämningar som uppstått genom bakåtströmmande vatten via spillvattenavloppet. 
 För att kunna bedöma vilka områden som riskerar att över- svämmas måste det finnas höjdkurvor över kommunen. När väl dessa finns framme kan arbetet starta med att identifiera områden som påverkas av framtida höjningar av vattennivån. 
 Kommunen kan välja att själv beställa en utredning som mer specifikt tittar på nivåerna i vattendragen för den egna kommunen, men för en första bedömning kan denna utrednings framtagna havsvattennivåer användas för en grov bedömning. 
 De flesta kommuner har redan idag statistik på högsta uppmätta vattennivåer till dags dato och om dessa inte stämmer överens med de nivåer som SMHI räknat fram till Klimat- och sårbarhetsutred- ningen ska de egna värdena användas som utgångsnivå för de framtida scenariona. (SMHI:s beräkningar redovisas i bilagor) 
 31 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Det kan vara svårt att utifrån scenarierna bestämma en lägsta höjd på färdigt golv då de olika scenarierna uppvisar olika nivåer och lokala faktorer skall tas hänsyn till. Dock rekommenderas att försiktighetsprincipen tillämpas. Områden kan planeras så att de klarar scenarierna utan översvämning, görs översvämningståliga eller så att tekniska åtgärder planeras för avledning av dagvatten och skydd från högvatten. Tekniska åtgärder bör i första hand övervägas där befintlig värdefull bebyggelse finns. 
 Exempel från Malmö 
 Som exempel visas här vad som händer när det höga scenariot (se kapitel 4.3 i rapport Strandnära bebyggelse) används och appliceras på Malmö. 
 Enligt SMHI:s beräkningar är Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  idag (vinter) 88 cm vid Klagshamn i södra Malmö. Den uppmätta högsta nivån är i verkligheten 156 cm. 
 Genom att använda de av SMHI framräknade skillnaderna mellan dagens beräknade nivå och de framtida beräknade nivåerna i de olika scenariona kan man ändå få ett hyfsat mått på den egna maximala nivån. Högsta möjliga nivå för havsytan vid höga scenariot (Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  (vinter) motsvarande en global höjning på 88 cm (high case) 2071 2100 relativt medel- vattenstånd 1903 1998 (stormflod); landhöjning och vind inräknat (Rossby Centre)) är 177 cm vid Klagshamn. 
 Det uppmätta värdet ska således ökas med 177 – 88 = 89 cm. För Malmö (Klagshamn) blir det 156 + 89 = 245 cm. 
 I det vidare arbetet ska nu kuststräckan inventeras m a p den förmodade högsta framtida vattennivån. Genom att mäta in höjder- na på samtliga befintliga gator kan en karta med översvämnings- risker presenteras, se nedan. 
 Först studeras vad som händer när havsnivån stiger till dagens högst kända nivå. 
 32 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Idag – så här ser det ut om havet stiger till +156 cm. 
 Som vi ser i detta exempel klarar man dagens nivåer utan åtgärder när det gäller marköversvämningar. 
 Om man nu studerar effekterna av värsta scenariot enligt SMHI:s beräkningar i denna utredning blir vattnets utbredning enligt nedan. 
 33 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 År 2100 – havets utbredning vid värsta scenariot enligt tidigare redovisad beräkning, dvs +245 cm. 
 Utifrån denna undersökning kan insatser planeras och en lägsta nivå för tillåten bebyggelse räknas fram. Som bilderna visar måste åtgärder sättas in i detta område som planerades och byggdes på  
 1950-talet. 
  
 För Malmö är idag den lägsta nivån för exploateringar satt till +2,5 m. 
 För att kraftigt minska risken för att framtida bebyggelse ska skadas av stigande havsnivåer i Malmö bör den lägsta nivån för framtida bebyggelse sättas till +3,0 m över dagens medelvatten- stånd i havet. 
 34 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Gräns för exploatering – den röda linjen visar var gränsen för framtida bebyggelse går, det vill säga nivån +3,0 m. 
 Vid ett par områden ut mot kusten har exploatören valt att höja marken till de i detaljplanen angivna +2,5 m för att få lov att bygga hus. Oftast görs bedömningen att det inte är ekonomiskt lönsamt att modellera marken på detta sätt, men i några fall har det då troligtvis varit lönsamt trots att många m3 massor behövt fraktas till platsen. 
 När de områden som riskerar att drabbas av marköversväm- ningar identifierats är det dags att studera hur höjda vattennivåer påverkar de befintliga  
 va-systemen. 
  För att kunna gör detta noga krävs en inventering av lägsta källargolvsnivåer och andra utrym- men som kan komma att översvämmas vid dämningar i led- ningssystemet. 
 Nedan visas principiellt vad som händer vid ökande havsnivåer. 
 35 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Idag – vid höga havsnivåer stiger vattnet en bit in i ledningarna. 
 Imorgon – nivåerna stiger ännu mer och vissa servisledningar blir dämda. 
 År 2100 – värsta scenariot medför att vattennivån stiger så mycket i hela systemet att källare kommer att översvämmas. 
 Exempel från Göteborg 
 Göteborgs Stad arbetade år 2003 fram en fördjupad översiktsplan inom sektor vatten. Med de scenarier som fanns tillgängliga för tillfället togs en ny dimensionerande nivå för lägsta höjd på färdigt 
 36 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 golv fram för nya byggnader som låg 0,5 meter över den dåvarande gällande nivån. Då scenarierna sa att vattenytan skulle stiga mellan 0,1 till 0,9 meter över nuvarande medelvattenyta gjordes ett prag- matiskt antagande om en ökning av nivån med 0,5 meter. Ett antagande om att tekniska åtgärder också kommer att få genom- föras för befintlig lågt liggande bebyggelse gjordes också. Redan idag finns lågt liggande områden bakom vallar i Göteborg. 
 Under år 2005 2006 genomfördes en utredning kring hur robust Göteborg är mot extremt väder. I samband med rapporten togs en ny karta kring tillämpning av lägsta höjd för färdigt golv upp längs Göta älv fram. Ju längre upp längs älven ju högre nivå. 
 Lägsta höjd på färdigt golv i Göteborg. 
 37 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Förenklad karta som användes under framtagandet av rapporten extremt väder i Göteborgs Stad. 
 5 Kostnader 
  
 5.1 
  
 Omfattning och kostnader för olika typer av översvämningar 
  
 Källaröversvämningar 
 Uppskattningen av framtida kostnadsökningar till följd av risk för mer kraftig korttidsnederbörd är ej möjlig att göra då scenarierna ej omfattar nederbördstatistik med den upplösning i tid och rum som är bestämmande för avrinning på hårdgjorda ytor i samhällena, se vidare kap 4.2. Framtida kostnaderna får därför göras tills vidare 
 38 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 mycket grovt utgående från en uppskattning av kostnaderna för översvämningar enligt dagens situation. 
 I Svenskt Vattens  
 VASS-system 
  redovisas totalt antal källar- översvämningar sedan statistikåret 2003. I dessa siffror ingår även översvämningar som beror på stopp i avloppsnät vilka ej behöver vara relaterade till kraftiga nederbördstillfällen. Således är nedan- stående något överskattade vid bedömningar av översvämningar enbart till följd av kraftig nederbörd. 
  
 Tabell 
  
 Inrapporterade källaröversvämningar (Svenskt Vatten VASS) 
  
 Årtal 
  
 Antal kom- 
  
 Motsvarar % 
  
 Totalt antal 
  
 Totalt antal källar- 
  
 muner som 
  
 av Sveriges 
  
 källar- 
  
 översvämningar 
  
 lämnat svar 
  
 befolkning 
  
 översvämningar 
  
 extrapolerat till hela 
  
 Sverige 
  
 2005 
  
 138 
  
 70 % 
  
 1 130 
  
 1 600 
  
 2004 
  
 108 
  
 62 % 
  
 1 058 
  
 1 700 
  
 2003 
  
 97 
  
 59 % 
  
 1 651 *) 
  
 1 803+605= 2 400 **) 
  
 *) 2003 inkl Kalmar 605 st. 
 **) Kalmars siffror ej med i extrapoleringen för 2003 utan har lagts  
 till separat. 
  
 Det är intressant att notera att en enskild extrem väderhändelse, Kalmar, svarade för ca 1/4 av alla källaröversvämningar i Sverige under 2003. Dagvattenförande avloppssystem är dimensionerade för regn med viss återkomsttid. Lokala extrema regn, långt över de dimensionerande regnen gör tydliga genomslag i statistiken, exempelvis Kalmar 2003. 
 Det råder stor variation i uppskattningar för skadekostnaderna per fastighet. Variationerna torde bero på användningen av källare i olika områden, från den äldre typen med enklare förråd, av typ  
 potatis-källare 
  till exklusivt inredda källare med parkettgolv, bastu m.m. 
 En sammanställning av samtliga översvämningskostnader i Göteborg under senare år visade på en genomsnittlig skadekostnad på ca 50 000 kr/fastighet. En motsvarande sammanställning från Malmö från villor i enbart kombinerade områden visade på skade- kostnader på mellan 5 000 15 000 kr per fastighet. 
 I nedanstående tabell visas en grov kostnadsuppskattning för samtliga källaröversvämningar i Sverige baserat på en angiven spe- cifik kostnad per källaröversvämning på 15 000 resp. 50 000 per fastighet. 
 39 
 Bilaga B 16 SOU 2007:60 
  
 Tabell 
  
 Uppskattning av årliga kostnader för källaröversvämningar 
  
 Årtal 
  
 Uppskattat totalt 
  
 Total kostnad 
  
 Total kostnad 
  
 antal över- 
  
 baserad på 
  
 baserad på 
  
 svämningar 
  
 15 kkr/fastighet 
  
 50 kkr/fastighet 
  
 2005 
  
 1 600 
  
 24 milj 
  
 80 milj 
  
 2004 
  
 1 700 
  
 26 milj 
  
 85 milj 
  
 2003 
  
 2 400 
  
 36 milj 
  
 120 milj 
  
 Stora naturskador 
 I nedanstående tabell visas skadekostnaderna vid ett antal stora naturskador sammanställt av Försäkringsförbundet. 
 Tabell Stora naturskador inom försäkringsbranschen 1997 2005 
 Stora naturskador inom försäkringsbranschen 1997 2007 
  
 Händelse 
  
 Tidpunkt 
  
 Antal skador 
  
 Skadekostnad (MSEK) 
  
 Kommentarer 
  
 Privatpersoner/ 
  
 Företag 
  
 Totalt 
  
 Privatpersoner 
  
 Företag 
  
 Total 
  
 boende 
  
 antal 
  
 boende 
  
 kostnad 
  
 Jordskred 
  
 1997 
  
 34 
  
 0 
  
 34 
  
 50 
  
 0 
  
 50 
  
 Vagnhärad 
  
 Storm Anatol 
  
 1999 
  
 15 620 
  
 6 745 
  
 22 365 
  
 202 
  
 768 
  
 970 
  
 Översvämning 
  
 2000 
  
 951 
  
 84 
  
 1 035 
  
 38 
  
 19 
  
 57 
  
 Vänern 
  
 Översvämning 
  
 2000 
  
 1 908 
  
 192 
  
 2 100 
  
 73 
  
 18 
  
 91 
  
 Mellannorrland 
  
 Översvämning 
  
 2002 
  
 4 663 
  
 190 
  
 4 853 
  
 106 
  
 17 
  
 123 
  
 Skyfall 
  
 Orust 
  
 Översvämning 
  
 2003 
  
 977 
  
 117 
  
 1 094 
  
 42 
  
 21 
  
 63 
  
 Skyfall 
  
 Kalmar 
  
 Översvämning 
  
 2004 
  
 626 
  
 147 
  
 773 
  
 21 
  
 20 
  
 41 
  
 Småland, 
  
 Norra Skåne 
  
 Storm 
  
 2005 
  
 56 917 
  
 33 303 
  
 90 220 
  
 604 
  
 3 361 
  
 3 965 
  
 Carey 
  
 Översvämning 
  
 Dec 
  
 833 
  
 248 
  
 1 081 
  
 19 
  
 79 
  
 98 
  
 Långvarigt 
  
 Västsverige 
  
 2006 
  
 regn 
  
 Storm 
  
 2007 
  
 7 
  
 537 
  
 9 623 
  
 16 334 
  
 78 
  
 473 
  
 551 
  
 Gomez 
  
 Statistiken bygger på beräkningar och uppskattningar från de fyra största sakförsäkringsbolagen (Folksam, If, Länsförsäkringar och Trygg Hansa) vilka tillsammans har en marknadsandel på 67,8 % av företag och fastighetsmarknaden och 80,6 % av hem- och villahemsmarknaden av- seende försäkringar år 2005. 
 40 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 I sammanställningen framgår att enskilda extrema skyfall, ex. Kalmar och Orust, kan vålla minst lika stora skador som över- svämningar via höga vattenstånd i vattendrag, sjöar m.m. vid mycket långa och volymrika regnperioder, Ex Vänern och Mellan- norrland. 
 De extrema skyfallen har historiskt haft ett slumpmässigt uppträdande över landet. 
 Stormskadorna, exempel Carey och Pena, orsakade de i sär- klass största kostnaderna jämfört med de övriga redovisade natur- skadorna. 
  
 5.2 
  
 Försäkring av översvämningsskador 
  
 I det försäkringsskydd som idag erbjuds på den svenska marknaden för villa, fritidshus, hyres- och bostadsrättsfastigheter, kontors- byggnader, lantbruk m.m. ingår försäkring för naturskador och översvämningar. Vad gäller industri och kommunalverksamhet så finns möjlighet att upphandla försäkringar för naturskador och översvämningar separat. 
 Vid kostnadsjämförelser kan det vara intressant att betrakta omfattningen på kostnaderna för vattenskador i hus till följd av läckande kranar, dricksvattenledningar, felaktiga installationer mm. Dessa skadetyper står för de flesta vattenskadorna och även den största kostnaden. Under år 2004 betalade den svenska försäkrings- branschen ut närmare 2 miljarder kronor i 71 000 inträffade vatten- skador. I detta sammanhang bör nämnas att självrisken för vatten- skador normalt varierar mellan 3 000 10 000 kr. Den totala kost- naden för dessa vattenskador uppskattas till ca 5 miljarder kr per år, Säker vatteninstallation 2006. 
 Stormar utgör den till antal och kostnader största naturskade- orsaken med försäkringsutbetalningar på miljardbelopp. Även stora naturskador i form av översvämningar orsakar ett stort antal skadeanmälningar och försäkringsutbetalningar i storleksordningen 50 130 miljoner kr per naturskada. De årliga totala skade- kostnaderna för källaröversvämningar, stora naturskador ej inräk- nade, har grovt uppskattas till storleksordningen ca 80 miljoner kr per år. 
 Försäkringsbranschen upplever i dag inget problem med de översvämningar som inträffar till följd av naturhändelser. För- säkringsskyddet kommer sannolikt bestå. Det som möjligtvis är 
 41 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 oroande med en ökad risk för översvämningar är att över- svämningar inträffar med en sådan frekvens att det inte längre kan betraktas som en plötslig och oförutsedd skada. Finns kunskapen om att ett visst område kommer att översvämmas flera gånger under t.ex. en femårsperiod förändras förutsättningarna. Först kommer premien väsentligen att stiga. Om skadorna blir alltför frekventa blir det endast ett utbyte av pengar för återställande av skadorna. Försäkringsbolagen kommer då sannolikt inte längre att meddela försäkringar för sådana områden. Försäkringsnöd kan därmed uppstå för fastighetsägarna. 
 Mot denna bakgrund är det viktigt att inventering av riskutsatta områden genomförs och effekterna av eventuella förändringar förebyggs. Nybebyggelse bör undvikas i riskutsatta områden. Med facit i hand av upprepade översvämningar i samma område kan kriteriet plötslig och oförutsedd skada inte längre få anses vara aktuellt. 
  
 5.3 
  
 Kostnader för normal förnyelse och klimatanpassning av avloppssystem 
  
 Viktiga faktorer som påverkar kostnaderna för klimatanpassningen av avloppssystemen är: 
  
 Hur snabbt klimatförändringarna sker och hur omfattande klimatförändringarna blir 
  
 Hur stor andel av bebyggelsen som har översvämningsrisk till följd av nederbörd redan vid dagens situation och hur mycket denna andel kommer att öka vid klimatförändringarna 
  
 Statusen på de befintliga avloppsledningsnäten och bedömt normalt förnyelsebehov på kort och lång sikt 
  
 Det är svårt att uppskatta kostnaderna för klimatförändringen. Trots detta görs nedan, med vissa enkla antaganden, ett försök att uppskatta storleksordningen på kostnaderna för den s.k. normala förnyelsen som  
 VA-branschen 
  står inför samt att bedöma storleken på de extra investeringar som kan behöva göras till följd av klimatförändringarna. 
 Med normal förnyelse avses insatser till följd av åldrande avloppsnät och ökade krav på avloppsnäten. Som exempel på dessa åtgärder kan nämnas insatser mot problem med rötter, inläckning, 
 42 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 krossade rör, sediment etc. samt minska risken för källaröversväm- ningar i utsatta områden. Förutsättningarna varierar stort mellan olika kommuner varför bättre kostnadsuppskattningar kan göras av respektive  
 VA-organisation 
  när mer detaljerade förnyelseplaner har utarbetats lokalt. 
 Kostnadsuppskattningen för problem orsakade av höjd nivå i hav, vattendrag eller sjöar behandlas ej i denna rapport då dessa kostnader måste ses i ett större sammanhang för hela den drabbade bebyggelsen. Kostnader kommer där att uppstå för att bygga översvämningståligt, invallning, pumpning eller evakuering av be- byggelseområden. Vilken skyddsmetod som skall tillämpas bestäms lokalt. 
 Uppgradering av det allmänna avloppsnätet för att hantera kraftigare nederbörd 
  
 VA-branschen 
  står i början av en gradvis ökande förnyelse av  
 va-ledningsnäten. 
  Baserat på statistik från Svenskt Vattens under- sökning DRIFT 2005 från kommuner representerande drygt 30 % av Sveriges befolkning kan omfattningen på dagens förnyelse- insatser i avloppsnätet uppskattas till ca 1 miljard kr per år för hela landet. Som jämförelse kan nämnas att omsättningen inom den allmänna  
 VA-försörjningen 
  är ca 12 miljarder kr per år. 
 Motsvarande förnyelsetakt för avloppsnätet kan i genomsnitt uppskattas till ca 0,4 % per år. Detta motsvarar en omsättningstid för avloppsnätet på ca 250 år. Även om åldern är ett mycket trubbigt grepp på förnyelsebehovet så är det uppenbart att om- fattningen på förnyelsen gradvis kommer att fortsätta att öka. Förnyelseinsatserna under den kommande  
 25-årsperioden 
  bedöms gradvis öka från 1 till 3 miljarder årligen i fast penningvärde. Där- med skulle förnyelsetakten kunna ökas från 0,4 till ca 1,2 % under en  
 25-årsperiod. 
  Detta skulle teoretiskt reducera omsättningstiden för avloppsnäten från 250 år till ca 80 år. 
 43 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Räkneexempel över förnyelsekostnaden i miljarder kr per år av de allmänna avlopps- näten under den kommande  
 25-årsperioden 
  
 I figuren ovan visas grafiskt räkneexemplet för utvecklingen av förnyelsekostnaderna för de allmänna avloppsnäten under den kommande  
 25-årsperioden. 
  Räkneexemplet visar på att den s.k. normala förnyelsen kan uppgå till storleksordningen 50 miljarder under  
 25-årsperioden. 
  25 miljarder hänförs till dagens förnyelsenivå och 25 miljarder hänförs till en bedömd gradvis ökande förnyelse. 
 Ett alternativ sätt att uppskatta uppgraderingskostnaderna för det allmänna avloppsnätet är att bedöma omfattningen på de hydrauliskt kritiska bebyggelseområdena, dvs. områden med ökad risk för översvämningar. Här är osäkerheterna också mycket stora men en grov bedömning pekar mot att det kan vara av storleksordningen ca 10 15 % av avloppsnäten. Dessa kritiska områden kommer att behöva förstärkas dels för att förbättra dagens situation men även öka upp säkerheten för en ökad neder- börd till följd av klimatförändringar. 
 Nyanskaffningsvärdet för det allmänna  
 VA-nätet 
  uppskattas till ca 400 miljarder, se kap 2.1. En grov bedömning är att 60 % kan hänföras till avloppsnätet, dvs. 240 miljarder, och ca 40 % till vattenledningsnätet, 160 miljarder. Med ett mycket enkelt räkne- stycke, 10 15 % av 240 miljarder, indikeras att 24 till 36 miljarder kan behöva satsas för att säkra upp avledningen av avloppsvatten inom kritiska områden. 
 44 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Till stor del kan man räkna med att dessa två räkneexempel överlappar varandra, dvs. att stor del av den normala förnyelsen kommer att hamna i de hydrauliskt kritiska områdena. Om man utgår ifrån att storleksordningen hälften av kostnaderna för hyd- rauliskt kritiska områden överlappas av kostnader för normal förnyelse kan man utgå ifrån att kostnader för att anpassa till klimatförändringarna med kraftigt ökad nederbörd kan öka den normala förnyelsen under  
 25-årsperioden 
  med storleksordningen 10 20 miljarder. 
 Uppskattningarna är genomförda som ett mycket fyrkantigt räkneexempel. I verkligheten så kommer vi även att se en mängd andra typer av åtgärder än att bara byta eller renovera befintliga avloppsledningar. Kreativa och lokalt anpassade åtgärder kommer också att tillämpas för att både minska mängden vatten som skall avledas, minska mängderna av det s.k. tillskottsvatten till spill- vattensystemen, anlägga utjämningsmagasin eller öka kapaciteten i vissa stråk med kompletterade kanaler, diken eller ledningssystem. 
 Observera att endast merkostnaderna på grund av nederbörd och inte ökad nivå i hav och vattendrag. Observera också att de kostnader som ovan uppskattas hänför sig till de allmänna avlopps- systemen, dvs. förnyelsekostnaderna för de privata servisled- ningarna är ej beaktade. En grov bedömning är att de privata kost- naderna för förnyelse av  
 va-installationerna 
  inom privata fastigheter torde uppgå till ca 40 % av de allmänna, vilket ger en kostnad på ca 20 miljarder under  
 25-årsperioden. 
  För de privata installationer- na bedöms klimatåtgärderna begränsas m.a.p. nederbörd. 
 I kap 2.4 visas en principskiss över källor till s.k. tillskotts- vatten som även omfattar de privata ledningsnätet. I princip- skissen visas att kraftfulla åtgärder mot överbelastning måste omfatta även de privata avloppsnäten. Om inte de privata servis- avloppsledningar också uppgraderas i takt med det allmänna avloppsnätet så kommer man ej erhålla full effektivitet i åtgärderna mot tillskottsvattnet 
 45 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 6 Slutsatser och förslag till åtgärder 
  
 6.1 
  
 Anpassningsåtgärder mot ökade vattennivåer i hav, vattendrag och sjöar 
  
 Fastställa högsta vattenstånd idag och bedömda framtida vattennivåer 
 Alla kommuner behöver analysera högsta kända vattennivå i omgivande recipienter till städer och samhällen om så ej redan är gjort. Till den högsta kända nivån skall man lägga till en bedömning i enlighet med klimatscenarierna och med tillägg för viss säker- hetsmarginal. 
 Resultaten bör sedan tydliggöras i planeringsunderlag så att kunskapen om lägsta nivå för bebyggelse blir allmänt känd. Dessa uppgifter är av stor betydelse både för planering av nya områden och bedöma risker i befintliga avloppssystem. 
 Det bör finnas ett lagkrav med angiven tidsram för när detta skall vara genomfört. 
 Förebyggande åtgärder i framtida bebyggelseområden 
 Problem med en höjdsättning i förhållande till recipienter är av naturliga skäl svåra att hantera i efterhand. Den bästa lösningen för att undvika problem i framtida bebyggelseområden är att med en framsynt planering säkerställa en säker höjdsättning i förhållande omgivande sjöar, vattendrag eller hav. 
 Åtgärder mot höjda vattennivåer i hav, vattendrag och sjöar inom befintliga områden 
 Lågt belägna befintliga bebyggelseområdena kan riskera att i en framtid behöva vallas in och dag- och dränvatten pumpas. Likaså behöver dagvattensystemen säkras så att bebyggelsen ej över- svämmas av bakåtströmmande vatten från recipient under byggda dämningsvallar. 
 46 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Figur Dämning från hav, sjö eller vattendrag vid extremt hög vattennivå 
 Problematik med bebyggelse i strandnära områden beskrivs också mycket ingående i referensen: Länsstyrelserna 2006. 
  
 6.2 
  
 Anpassningsåtgärder mot ändrad nederbörd 
  
 Åtgärder inom befintligt avloppsnät 
 Även om det är svårt att med nuvarande underlag bedöma kon- sekvenserna av den framtida ökande korttidsnederbörden i lokala områden så bedöms risken vara stor för att översvämningarna skall öka i befintligt avloppssystem, såvida inga åtgärder vidtas. 
 Vi står inför en utmaning av att hantera frågan om hur och i vilken takt som  
 VA-systemen 
  kommer att behöva förnyas. Ökningen av förnyelsetakten har redan påbörjats och bedöms komma att gradvis att öka under de kommande decennierna och nå ett balansläge om uppskattningsvis storleksordningen 25 50 år. 
 Kostnaderna för anpassningen av avloppssystemen, se kap. 5.2, kommer att vara beroende av om förnyelsetakten är lägre än behovet av anpassningsåtgärder till klimatscenarierna med olika tidshorisont. En förutsättning för att minimera kostnaderna för anpassningen är att klimatfrågan noggrant beaktas i samband med förnyelseplaneringen av avloppsnäten. Vi kommer att få tillämpa en rad av olika typer av åtgärder alltefter det aktuella områdets karaktär, såsom ändrad dag- och dränvattenhantering, utökad kapa- citet antingen med större ledningar eller med en alternativ dag- vattenavledning för toppflöden i extrema nederbördstillfällen, byggande av fler utjämningsmagasin etc. 
 47 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 En viktig åtgärd är att planera för och anordna s.k. vattenvägar där vattnet kan rinna vid mycket kraftiga regn utan att orsaka skador på bebyggelsen. Dessa vattenvägar skall ses som en sekun- där avledningsväg för vattnet då alla ordinarie avledningssystem för dagvatten är överbelastade. 
 Behovet av lokalt anpassade åtgärder framgår med all tydlighet av avsnitten om systembeskrivningarna. 
 Anpassningen till ett framtida ändrat klimat måste också bygga på ett helhetsperspektiv omfattande såväl privata som allmänna avloppsnät Det bedöms också pågå en trend mot fler samfälligheter med privata  
 va-ledningar. 
  För dessa system ligger ansvaret för  
 drift- , 
  underhåll och förnyelse på respektive samfällighet. 
 Några viktiga frågor som behöver belysas: Hur skall klimat- anpassningen för det allmänna avloppssystemen koordineras med klimatanpassningen i det privata ledningsnätet? Vem skall vara drivande för klimatanpassningen på privatmark? 
 Svenskt Vatten utgav 2004 en skrift Så skapas en informations- skrift om källaröversvämningar för fastighetsägare, M128. Denna har till syfte att resp.  
 VA-huvudman 
  skall med hjälp av en mall förklara problemställningar och möjliga skyddsåtgärder vid olika översvämningssituationer. 
 Säkerställa ett översvämningståligt byggande vid nybyggnation 
 Nya områden skall höjdsättas och planeras så att bebyggelsen skall klara i princip vilka regn som helst. Vid överbelastning av rörsystemen skall vattenflödena styras mot okänsligare områden eller avledas ytligt på ett säkert sätt. Alla åtgärder för att bygga klimatanpassat är av samma karaktär som åtgärder för att bygga översvämningståligt redan vid befintligt klimat. 
 Detta förutsätter givetvis avloppsvattenhanteringen får en fram- trädande nära samverkan mellan berörda parter inom den kommu- nala verksamheten, exempelvis  
 VA-huvudman 
  och Norton och bygg- lovsenheten etc. 
 Svenskt Vatten arbetar också med att ta fram en folder Att bygga översvämningssäkert. 
 48 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Behov av högupplösta regnserier 
 Det föreligger en brist på högupplösta regnserier för olika tätorter i Sverige och de som samlas in görs av olika  
 VA-verk 
  frikopplat från SMHI:s väderstationer. Upplösningen av regnintensiteterna be- höver vara ner mot minutnivå för att svara mot behoven inom tätorter. 
 Det borde vara samhällsekonomiskt fördelaktigt att detta kan ske via SMHI:s väderstationer. Därmed kan även en långsiktighet i nederbördsinsamlingen säkerställas. Vi föreslår att SMHI får ett utökat ansvar att även svara på högupplösta regnserier vid lämpligt urval av SMHI:s nederbördsstationer. 
 Det pågår ett flertal projekt på nederbörd för dimensionering och analys av avrinning på tätortsnivå. Inom  
 VA-branschen 
  pågår exempelvis en revidering av Svenskt Vattens P65 Nederbördsdata vid dimensionering och analys av avloppssystem. Det är viktigt med en koordinering av pågående projekt för tätorters nederbörd och att dessa drivs i ett utökat samarbete med SMHI. 
  
 6.3 
  
 Säkerställa vattnets roll i planprocessen och bättre beslutsunderlag. 
  
 I många kommuner fungerar redan samverkan mellan  
 VA-huvud- 
  mannen och Planerings- och bygglovsenheten på ett bra sätt. Nedanstående förslag är till för att förbättra situationen i de fall samverkan kan förbättras. Det finns tyvärr inget underlag för att bedöma hur samverkan fungerar idag runt om i landets kommuner. 
 Det är nödvändigt att samarbetet inom kommunen fungerar. Det behöver skapas styrande dokument som kan tillämpas på ny- och ombyggnadsområden där man säkerställer att avloppsvatten- hanteringen kan ske på ett säkert sätt även med hänsyn taget till klimatförändringarna. Där skall det tydligt framgå principerna för höjdsättning av lägsta bebyggelsenivå och markplaneringen. Det måste också tydligt framgå hur de s.k. vattenvägarna för be- byggelseområdena skall säkras, se kap. 6.2. 
 Det är viktigt att insamlade och lagrade informationsmängder hos olika myndigheter används vid exempelvis fysisk planering, klimatanpassningar mm. Tyvärr väljs ibland detta material bort då kostnaderna för att få tillgång till data blir orimligt höga. Vi före- slår att informationen i myndigheters databaser, exempelvis upp- 
 49 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 gifter om topologi, nederbörd, vattenstånd etc., skall göras till- gänglig till en kostnad som endast står i paritet med lagrings- och hanteringskostnaderna. 
 7 Litteratur och referenslista 
 Thomas, Lopez, Hansen, Anthony, Knight, Lin, Jones, Å, 1997, Läck- och dräneringsvatten i spillvattensystem, Svenskt Vatten Ut- veckling /  
 VA-FORSK 
  Rapport 1997:15. 
 Cherry, B 2006, Regnintensitet i Sverige – en klimatologisk analys, Svenskt Vatten Utveckling /  
 VA-FORSK 
  rapport nr  
 2006-26. 
  
 Göteborgs Stad 2006, Extrema vädersituationer Hur väl rustat är Göteborg? Rapport. 
 Hernebring, C, 2006  
 10-årsregnets 
  återkomst – förr och nu. Regn- data för dimensioneringts / kontrollberäkning av  
 VA-system 
  i tätorter, Svenskt Vatten Utveckling /  
 VA-FORSK 
  rapport nr  
 2006-04. 
  
 Länsstyrelserna 2006, Översvämningsrisker i fysisk planering – Rekommendationer för markanvändning nid nybebyggelse. Ut- given av länsstyrelserna i Stockholm, Uppsala, Södermanland, Östergötland, Värmland och Örebro, aug 2006. 
 Naturvårdsverket 1978, Saneringsplaner för kommunala avlopps- ledningsnät, Allmänna råd 1978:3. 
 Naturvårdsverket 1983, Sanering av avloppssystem – planering och exempel. Meddelande från Naturvårdsverket och Byggforsk- ningsrådet 1/1983. 
 SKTF 1952, Statistik över vattenverk, avloppsverk, vägar och gator samt renhållningsverk i Svenska städer och samhällen. Svenska Kommunaltekniska föreningen. 
 Statens Planverk / VAV 1986, Husgrunddräneringars anslutning till allmän avloppsledning, Statens Planverk Dnr 4238/86/ VAV Orienterar 7/86. 
 Svenskt Vatten 2004a, Dimensionering av allmänna avloppsled- ningar, Publikation P90. 
 50 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Svenskt Vatten 2004b, Så skapas en informationsskrift om källar- översvämningar för fastighetsägare, Meddelande M128. 
 Svenskt Vatten 2004c, En långsiktigt hållbar dagvattenhantering. 
 Svenskt Vatten 2006,  
 TV-inspektion 
  av avloppsledningar i mark, Publikation P93. 
 Svenskt Vatten VASS, Svenskt Vattens  
 web-baserade 
  statistik- system. Sökningar från olika statistikundersökningar. 
 VVS Installatörerna / SBUF 2006, Branschregler för Säker Vatten- installation. 
 51 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  idag (vinter) relativt medel- vattenstånd 1903 1998 (stormflod); landshöjning och vind inräknat (Rossby Centre). 
 52 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  (vinter) low case 2071 2100 motsvarande en global höjning på 9 cm relativt medel- vattenstånd 1903 1998 (stormflod); landshöjning och vind in- räknat (Rossby Centre). 
 53 
  
 Bilaga B 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  (vinter) motsvarande en global höjning på 48 cm (ensemble average) 2071 2100 relativt medelvattenstånd 1903 1998 (stormflod); landhöjning och vind inräknat (Rossby Centre). 
 54 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 16 
  
 Östersjön  
 100-årsvattenstånd 
  (vinter) motsvarande en global höjning på 88 cm (high case) 2071 2100 relativt medelvatten- stånd 1903 1998 (stormflod); landhöjning och vind inräknat (Rossby Centre). 
 55 
 Bilaga B 17 
 Byggnader i förändrat klimat 
 Bebyggelsens sårbarhet för klimatförändringar och extrema väder exkluderat översvämningar, ras och skred samt dagvatten 
 Kyrkhärbre i Älvdalen byggt 1285. Foto Johnson 
 Boverket, Avery 
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
 2007-08-13 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 2 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Innehåll 
  
 Förord................................................................................. 
  
 5 
  
 Bakgrund.............................................................................................. 
  
 6 
  
 Metoder................................................................................................ 
  
 7 
  
 Systembeskrivning .............................................................................. 
  
 7 
  
 Flerbostadshus och lokalbyggnader.......................................... 
  
 7 
  
 Villor och fritidshus................................................................... 
  
 8 
  
 Industri ....................................................................................... 
  
 8 
  
 Geografisk beskrivning....................................................................... 
  
 9 
  
 Väderparametrar som inneburit risker för byggnader .................... 
  
 11 
  
 Temperatur............................................................................... 
  
 11 
  
 Regn – översvämning............................................................... 
  
 11 
  
 Snölaster ................................................................................... 
  
 12 
  
 Åska ....................................................................................... 
  
 12 
  
 Vind ....................................................................................... 
  
 12 
  
 Känsliga klimatfaktorer..................................................................... 
  
 13 
  
 Snölast....................................................................................... 
  
 14 
  
 Vindlast..................................................................................... 
  
 18 
  
 Regn ....................................................................................... 
  
 23 
  
 Temperatur............................................................................... 
  
 26 
  
 Luftfuktighet och temperatur ................................................. 
  
 33 
  
 Konsekvenser av klimatförändringar ............................................... 
  
 38 
  
 Klimatskal................................................................................. 
  
 38 
  
 Takmaterial............................................................................... 
  
 38 
  
 Fasadmaterial............................................................................ 
  
 40 
  
 Fönster...................................................................................... 
  
 41 
  
 Grunder .................................................................................... 
  
 42 
  
 Energiförsörjning..................................................................... 
  
 42 
  
 Påverkan på kulturhistoriskt värdefull bebyggelse ......................... 
  
 44 
  
 Höjning av havsytan ................................................................ 
  
 44 
  
 Ökad vattenföring i vattendrag............................................... 
  
 44 
  
 3 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Underhåll .................................................................................. 
  
 45 
  
 Fornlämningar och kulturlager................................................ 
  
 46 
  
 Anpassningsåtgärder ......................................................................... 
  
 46 
  
 Klimatfaktorer .......................................................................... 
  
 46 
  
 Hängrännor, stuprör, brunnar................................................. 
  
 47 
  
 Fasader och tak......................................................................... 
  
 47 
  
 Fönster ...................................................................................... 
  
 47 
  
 Värme, Avfuktare, isolering i kryprum................................... 
  
 48 
  
 Vindar........................................................................................ 
  
 48 
  
 Backventil eller pump för avlopp............................................. 
  
 48 
  
 Värme- och kylbehov............................................................... 
  
 48 
  
 Krav på träkvalitet vid inköp, Fuktskyddsprojektering......... 
  
 49 
  
 Slutsatser ............................................................................................ 
  
 49 
  
 Referenser .......................................................................................... 
  
 51 
  
 4 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Förord 
 Denna rapport har utarbetats av Avery, Bygg och Förvaltningsenheten, Boverket för Klimat- och Sårbarhetsutred- ningen. Då målgruppen främst är regeringen, riksdagsmän och tjänstemän vid departementen har de byggnadstekniska beskriv- ningarna hållits på en generell nivå. Medarbetare på Boverket: Ward, Lowery, Briggs och May, konsulterna Pierce och Anderson på WSP, Hebert på fastighetsägarna Sverige och min svärfar Sharp har haft värdefulla synpunkter. Alla misstag svarar jag själv för och det som är rätt och välformulerat har jag troligen någon att tacka för. 
 Karlskrona 21 maj 2007 
 Nikolaj Tolstoy 
 5 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bakgrund 
 Klimatförändringar innebär troligtvis att riskerna för översväm- ningar, ras, skred och erosion ökar. Detta behandlas av andra inom Klimat och sårbarhetsutredningen. Ökade extrema dagvatten- mängder kan öka vatteninträngningar i källare, vilket också behand- las av andra i klimat- och sårbarhetsutredningen. I denna skrift bedöms påverkan på bebyggelsen orsakade av klimatvariationer i relation till att klimatet kan bli varmare och fuktigare, att ökade temperaturvariationer kan uppstå, att nederbörden kan öka med 10 20 %, samt att extremvindar förväntas öka något. 
 Genom byggnaders långa livslängd är det framförallt den befint- liga bebyggelsen som påverkas eftersom denna är ofantligt mycket större till ytan än nybyggnader, ca 70 till 1. Förebyggande och anpassande åtgärder i befintlig bebyggelse kommer därför att vara av särskilt stor vikt både nu och i framtiden. 
 För nybyggnader är placeringen av byggnaden viktig framförallt med tanke på översvämning, ras, skred och dagvatteninträngning. Vid nybyggnader är val av konstruktioner och material betydelse- fullt för att ha låg underhållskostnad av utvändiga material, låg energianvändning för värme och kyla och att kunna stå emot något ökade extremvindar och ökade relativa fuktigheter och högre temperaturer än tidigare. 
 I rapporten Vad händer med kusten? (Boverket, 2006) har den demografiska utvecklingen studerats. Det konstateras att befolk- ningsutvecklingen under de 10 senaste åren ökat med 169 000 inne- vånare varav 97 % bosatt sig i kustzonen, den närmaste 5 kilo- metrarna från havet. I kustzonen finns vidare cirka en miljon av landets totalt 4 5 miljoner byggnader. Enligt SCB:s prognos för befolkningsutvecklingen 2006 2050 kommer en ökning med 1,4 miljon innevånare att ske. Fortsätter trenden kommer den största delen av dessa innevånare att vara bosatta i kustzonen. 
 Klimatförändringen innebär omställningar i temperaturer, rela- tiva fuktighet, nederbörd och vind. Bebyggelsen kommer att påverkas av detta bl.a. genom att materials livslängder kan förkortas vilket direkt innebär ökade underhållskostnader. En ökning av den relativa fuktigheten innebär vidare risk för ökade fukt och mögel- relaterade skador, vilket förutom ökande skadekostnader kan påverka inneklimat och hälsa hos dem som vistas i byggnaderna. Även för myndigheter kommer klimatförändringarnas inverkan på bebyggelsen att vara av vikt då t.ex. nya dimensioneringsregler 
 6 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 måste utarbetas. För kommunerna påverkas planläggning av områden där detaljplaner, speciellt för områden nära kust, insjöar och vattendrag måste hantera dessa aspekter. 
 Redan i dagsläget finns många goda erfarenheter som lett till anpassning och förändring. Ett sådant exempel är installation av värmare eller avfuktare som minskar den relativa fuktigheten i utsatta delar av en byggnad. Detta är dock ett aktivt system som kräver energi och underhåll varför utvecklingen av passiva system bör skyndas på. Varma krypgrunder som ventileras med inomhus- luft och en värmeisolering av yttertakspanelen är lösningar med passiva system som kan bli mer använda i framtiden. 
 Metoder 
 Påverkan på fastigheter och konsekvensbeskrivningar har tagits fram genom att utgå från klimatscenarier främst presenterade av Rossby Centre. Som statistiskt underlag för materialmängder har diverse publicerade utredningar från byggforskningsinstitutet, Naturvårdsverket och Byggforskningsrådet använts. Utifrån dessa har generella antaganden gjorts. 
 Systembeskrivning 
 Det finns en mängd olika byggnadstyper av varierande ålder. Ett sätt att klassificera dessa är att göra en indelning i flerbostadshus och lokalbyggnader, villor och fritidshus samt industrier. Vidare kan dessa delas in efter åldersstruktur där det största beståndet består av fastigheter byggda fram till  
 1940-talet. 
  Eventuell påverkan på kulturhistoriskt värdefulla byggnader redovisas speciellt längre fram. 
 Flerbostadshus och lokalbyggnader 
 Det finns enligt SCB ca 125 000 fastigheter (taxeringsenheter) med hyreshus och andra kommersiella byggnader. Därtill kommer ytterligare ca 87 000 specialfastigheter med distribution, vård, undervisning, bad- sport och idrottsanläggning, kultur, kommu- nikation och allmänna byggnader. Den totala arean för fler- 
 7 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 bostadshus är ca 157 miljoner m 
 2  
 och den totala arean för lokaler är ca 166 miljoner m 
 2 
 . 
 Flerbostadshus är ofta byggda med betongstomme och fasad av puts eller tegel. Vanliga fasadmaterial är trä (ökad andel under 1980  
 90-talet) 
  samt plåt (1960  
 70-talet), 
  kalksandsten och asbest- cement förekommer men inte i samma utsträckning. I moderna byggnader finns allt oftare stora ytor av glas. Vanligaste material för takbeläggning är tegel- eller betongpannor. Plåt respektive pappmaterial existerar i en något mindre omfattning. 
 Villor och fritidshus 
 Det finns ca 2,6 miljoner småhusfastigheter inkl. jordbruksfastig- heter och fritidshusfastigheter. Dessa byggnader har vanligtvis en stomme av trä. Fasadmaterial är i stor utsträckning trä men tegel (byggår 1960 70) och puts (byggår 1940 50) förekommer liksom kalksandsten. Taktäckning är i ordning: betongtakpannor, tegel- takpannor, papp, stålplåt och aluminiumplåt och asbestcement. Grundläggningen av småhusen enligt  
 elib-undersökningen 
  1992 är ca 3/5 källare eller souterräng, ca 1/5 kryprum och ca 1/5 platta på mark. En ökning av byggnader uppförda med platta på mark har skett sedan  
 1970-talet. 
  
 Industri 
 Ungefär 150 000 industrifastigheter finns idag varav drygt 100 000 inte är bebyggda. De senare är gatumark och tomtmark. Industri- byggnader har ofta pelarstomme av stål eller betong och i bygg- nader uppförda innan  
 1960-talet 
  är även bärande väggar vanliga. Takmaterial av papp dominerar men korrugerad plåt är även vanligt förekommande. Fasader av tegel är vanliga i byggnader uppförda innan  
 1960-talet 
  medan det finns ett flertal konstruktioner t.ex. lättbetongelement eller stålregelväggar i byggnader uppförda från 1980 och framåt (Lindgren, Vega, 1993). 
 8 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Geografisk beskrivning 
 Antalet taxeringsenheter i Sverige är ungefär tre miljoner vilka omfattar lantbruksenheter, småhusenheter, hyreshusenheter, täkt- och elproduktionsenheter samt specialenheter (SCB, 2005). Största delen av enheterna är belägna i södra Sverige. 
 Tabell 1 Antalet taxeringsenheter, statistik från SCB 
  
 Stockholm 
  
 356 624 
  
 Uppsala 
  
 85 196 
  
 Södermanland 
  
 85 380 
  
 Östergötaland 
  
 120 209 
  
 Jönköping 
  
 114 221 
  
 Kronoberg 
  
 74 561 
  
 Kalmar 
  
 113 727 
  
 Gotland 
  
 31 311 
  
 Blekinge 
  
 64 884 
  
 Skåne 
  
 344 279 
  
 Halland 
  
 118 460 
  
 Västra Götaland 
  
 471 531 
  
 Värmland 
  
 125 727 
  
 Örebro 
  
 91 703 
  
 Västermanland 
  
 76 651 
  
 Dalarna 
  
 164 256 
  
 Gävleborg 
  
 115 739 
  
 Västernorrland 
  
 113 278 
  
 Jämtland 
  
 85 982 
  
 Västerbotten 
  
 123 323 
  
 Norrbotten 
  
 123 535 
  
 Hela riket 
  
 3 000 577 
  
 9 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Karta över byggnadstäthet från Vad händer med kusten?, Boverket 
 10 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Väderparametrar som inneburit risker för byggnader 
 Vädret påverkar alla konstruktioner på sikt. Dels genom långsam påverkan med svag styrka och dels kort (momentan) påverkan med kraftig styrka, här kallat extremväder. 
 Temperatur 
 Våra byggnader är konstruerade för att tåla stora temperatur- differenser, men pendlingarna från +38ºC (Ultuna 1933, 9 juli och Målilla 1947, 29 juni) till  
 -52,6ºC 
  (Vouggatjolme 1966, 2 feb) inne- bär ändå utvidgning och krympning som orsakar en rörelse i materialen och på sikt försvagning. Därtill kommer frostspräng- ning, där fukt finns med i bilden. 
  
 Regn – översvämning 
  
 Normal 
  
 nederbörd i 
  
 Sverige varierar mycket geografiskt sett. 
  
 I fjällen 
  
 uppgår den 
  
 lokalt till över 2 000 mm, medan den är 
  
 ca 500 mm i det inre av landet. Exempel på extrema regnmängder under kort tid är 276 mm invid Fulufjället i Dalarna 1997, 30 31 aug (ej officiell mätstation). Regnet vid Fulufjället orsakade stora erosionsskador, dock i enbart obebyggd terräng. Men utbredda regn eller snabb snösmältning orsakar varje år över- svämningar och skador på hus i utsatta lägen. Ett speciellt problem är översvämningar under vårfloden i samband med att isdämmen bildas. 
 Betydande översvämningar under de senaste åren  
 i Skåne 2002, feb 
  
 i Småland 2003, juli, främst Emån i centrala Småland 2004, juli 
 Slagregn kallar man regn, som på grund av kraftig vind, faller relativt horisontellt mot en byggnad och därmed lätt kan orsaka fuktskador. Stora nederbördsmängder med åtföljande högt por- vattentryck i leriga jordar kan orsaka skred. Störst skador uppstod i Surte 1950, 29 sept och i Tuve 1977, 30 nov. 
 11 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Snölaster 
 Normalt är största snödjup under vintern 100 130 cm i fjällen, i Härnösands – Umeåtrakten ca 80 cm och i Skåne ca 20 cm. Men stora avvikelser förekommer olika år. Stora snölaster kan orsaka takras och andra skador på byggnader. En vanlig orsak till de stora (och blöta) snöfallen är närheten till ett förhållandevis varmt hav. Framför allt gäller det vid pålandsvind från Bottenviken, Botten- havet och Östersjön när de inte är istäckta. Det innebär ofta att temperaturen vid snöfallen eller vid skadesituationen ligger kring 0 grader. 
 Exempel på stora snölaster och därav orsakade skador är  
 vintern 1976 77 i Västervik Kalmartrakten, 
  
 1985, 3 8 jan i Östra Småland 
 1987 88 i området Luleå – Örnsköldsvik (max 127 cm i Umeå) 1992 93 i Örnsköldsvik 
 1998, 7 dec i Gävle (130 cm) 
 Åska 
 Blixtnedslag och i viss mån hagel orsakar varje år skador på bygg- nader. Blixten kan antända direkt eller genom överhettning av ledningar en bit bort från nedslaget. Normalt förekommer 5 20 åskdagar per år, med ett maximum i västra Götaland. En åskrik dag kan det förekomma 40 000 nedslag. Exempel på kraftigt åskväder är det 1988, den 31 maj över Stockholm, då det samtidigt föll 45 mm regn på en timme. 
 Vind 
 Kraftig vind, storm och orkan, förekommer främst kring våra kuster, men emellanåt drabbas även inlandet av förödande vindar. Beaufortskalan anger att hård vind med en styrka av 20 24 m/s orsakar mindre skador på hus, rökhuvar och att taktegel blåser ner. 24 32 m/s är storm och då kan det uppstå betydande/stora skador på hus. 
 12 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Betydande stormar 
 1902, 25 dec, julstormen Götaland (båtar upp på land), 35 m/s i Köpenhamn 
 1943, 29 aug, NO Götaland och SÖ Svealand 
 (1953, 1 feb, Hollandsstormen, katastrof- översvämningen!) 
 1954, 3 jan, Östra Svealand och SO Norrland, 36 i medelvind på Agö. 
 1967, 17 okt, östra Götaland, flera omkomna, 40 m/s i medelvind under en  
 10-minutersperiod! 
  
 1969, 22 sept, Svealand och norra Götaland, 10 döda, 35 m/s 1969, 1 nov, Svealand och norra Götaland, 6 döda, 36 m/s 1978, 30 dec, ostlig snöstorm i Sydsverige, 36 m/s på Hanö 1992, 20 dec, Tarfala 81 m/s (vindby) 
 1994, 27 28 sept, Fowler gick under i en normal höststorm, 25 m/s 1999, 3 4 dec, stora skador i Malmö på byggnader, 36 m/s 
 2002, 29 jan, orkan i S Sverige, 41 m/s i Växjö 
 2005, 8 9 jan, Carey, södra och mellersta Götaland., vindbyar i inre Småland 33 m/s 
 Tromber: 
 Ca 10 per år, mest i åskrika trakter,  
 maj-nov 
  vanligast juli och augusti. 
 1996, 6 nov (exceptionell årstid) Moheda stora skador på byggnader, samtidigt i Åsle  
 (V-götland), 
  Wiley 80 m/s 
 Känsliga klimatfaktorer 
 Rossby Centre har tagit fram ett stort antal klimatkartor som på olika sätt beskriver klimatet och dess möjliga utveckling. Boverket har inte gjort någon värdering av materialet från Rossby Centre. Klimatkartorna har använts som utgångspunkter för att bedöma den möjliga påverkan på byggnader. Konsekvenserna för bygg- naders klimatskal, dvs. ytterväggar, fönster, dörrar, tak och grund samt värme- och kylbehov diskuteras utifrån de klimatfaktorer som tros ha störst påverkan på livslängder eller konsekvenser för kost- nader. 
 13 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Snölast 
 Rådande snö och vindlaster kommer troligen att ändras med ett förändrat klimat. Stewart modeller visar på en minskning av medelvärdet av maximala vatteninnehållet i snön (Figur 3). Framförallt i områden där dimensionerande snölaster är lägst kan större snömängder än tidigare komma vissa år, på grund av att extrema nederbörder förväntas öka. Det är också i dessa områden i södra Sverige där snölastproblem kan förväntas. 
 Figur 1 SMHI:s indelning av Sverige för väderleksrapporter 
 14 
 SOU 2007:60 Bilaga B 17 
  
 Tabell 1 
  
 Sydöstra Götaland. Det beräknade maximala vatteninnehållet i 
  
 snön under året (mm). Beräknat medelvärde för de fyra tids- 
  
 perioderna. Lägsta och högsta enskilda värde anges inom paren- 
  
 tes. A2 och B2 är olika scenarier 
  
 1961 1990 
  
 24 (3 : 68) 
  
 A2 
  
 B2 
  
 2011 2040 
  
 14 (1 : 44) 
  
 16 
  
 (1 : 62) 
  
 2041 2070 
  
 8 (1 : 31) 
  
 14 
  
 (2 : 117) 
  
 2071 2100 
  
 5 (0 : 39) 
  
 7 (0 : 29) 
  
 Det beräknade medelvärdet av maximala vatteninnehållet i snön kan minska betydligt. Dock finns det maximalt värde för 2041 2070 i B2 som är 60 % högre än maximala värdet 1961 90. Motsvarande värden finns för de fyra södra distrikten. Även om ett värde är stort innebär det inte säkert att karakteristiskt lastvärde för snö ökar. Karakteristiskt lastvärde är ett sannolikhetsvärde för 50 års snölast. Från och med perioden 2071 2100 inträffar helt snöfria år i delar av distriktet, enligt SMHI:s uppskattningar. 
 Figur 2 Det beräknade medelvärdet av maximala vatteninnehållet i snön 1961 90. Jfr figur 4 och 5 med maximala verkliga värden. (Rossby Centre, SMHI, SnowWeg_max_ERA40_RCA3_1961_1990_ANN) 
 15 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 3 Differens av det beräknade medelvärdet av maximala vatten- innehållet i snön 2071 2100 jämfört med 1961 90 (Rossby Centre, SMHI, 
 Snow Weg_max_ERA40_RCA3_2071_2100_ANN) 
 Vid beaktande av medelvärdet av det maximala vatteninnehållet kan man förledas att tro att de maximala snölasterna minskar. Se dock tabell 1 ovan vilken visade en 60  
 %-ökning 
  av den maximala snö- lasten i Sydöstra Götaland. Om nederbördsmängderna förväntas öka och om högsta byvinden också förväntas öka samt om havet kommer att vara öppet kan snökanon- situationer uppstå, jfr Gävle på  
 1990-talet 
  och Kalmar 2006 då stora snömängder uppstod vid kyla och vind från havet. 
 Boverket har nyligen reviderat konstruktionsreglerna, där i första hand snölastens grundvärde, snölast på mark har ändrats på grund av att noggrannare meterologiska värden inhämtats. Figur 4 och 5 visar den tidigare respektive den gällande snölastkartan. Vid ökad snölast kan förstärkning av takbalkar eller eventuellt aktiva system, dvs. system som kräver mer skötsel och underhåll än passiva system, såsom varningssystem för nedböjning av takbalkar komma att behövas på grund av att Boverkets byggregler inte är retroaktiva. Underhållskostnader på grund av planerad snöskott- ning av tak vid extrem nederbörd kan förväntas öka i södra delar av Sverige och minska i norra delar. Andra bärande delar i bygg- naderna kan påverkas av ev. ökad snölast. I de norra delarna för- 
 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 väntas de extrema snölasterna minska enligt Rossby Centre, SMHI. En ändring av snölaster ger således en påverkan på bl.a. dimen- sioneringsregler. Detta innebär eventuellt att karakteristiska värdet för snölast måste ändras. 
 Figur 4 Tidigare snökarta i BKR  
 (iso-värden) 
  Snölast på mark kN/m 
 2  
 (Boverket) 
 Snölast på mark, S 
 0  
 (kN/m 
 2 
 ) 
 17 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 5 
  
 Gällande snökarta 2007 (snözoner) kN/ m 
 2  
 (BKR, Boverket) 
  
 Snölast på mark, S 
 0  
 (kN/m 
 2 
 ) 
 Vindlast 
 I Boverkets konstruktionsregler finns kartan i figur 6. Är SMHI:s scenarier riktiga kommer de extrema vindarna att öka med ca 5 %- 10 % de närmaste åren jämfört med 1961 90, se figur 8 nedan En karta över beräknad ökning 1991 2005 jämfört med 1961 90 visar att ökningen redan delvis kan ha inträffat, se figur 9 nedan. Det är en kort period och behöver inte innebära att 50 års vinden för- ändrats. Boverket diskuterar med SMHI att beräkna fram nya karakteristiska lastvärden för dimensionerande vindlaster. 
 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 En ökning av extrema vindlaster, stormar, ger en effekt på antalet stormskador på byggnader. Träd som faller över byggnader eller avblåsta tak är några konsekvenser. Enligt uppgifter från Läns- försäkringar uppgick kostnaderna för stormskador på byggnader inom bolaget till nära 1,3 miljarder kronor mellan åren 1999 2006, Diagram 1. Kostnaden är i verkligheten högre då avdrag gjorts för ålder samt självrisk. Stormskadorna gäller främst ekonomibygg- nader i dåligt skick, vilket ökar den verkliga kostnaden jämfört med försäkringskostnaderna. 
 En mycket stor andel av stormarna uppträder i under oktober till mars vilket bl.a. gör att lövträd får en mindre belastning än barrträd. Riksantikvarieämbetet förordar därför lövträd vid forn- lämningar. 
 Diagram 1 Kostnad för stormskador, Länsförsäkringar 
 700 000 000 kr 
 600 000 000 kr 
 500 000 000 kr 
 400 000 000 kr 
  
  Skadeår 
  
  Skadekostnad 
 300 000 000 kr 
 200 000 000 kr 
 100 000 000 kr 
 0 kr  
  
  1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 
 Tak påverkas av vindlaster som innebär betydande lyftkrafter. Takstolar och åsar måste därför förankras till det befintliga huset på ett riktigt sätt. I dag används ofta infästningsjärn för detta ända- mål vid trätakstolar. Takmaterial och vindskivor fästs bättre redan idag i randzoner, hörn, nockar etc. I en framtid kan förankringar behöva förstärkas eller kompletteras liksom att vissa takpannor och 
 19 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 plåtar kan behöva en förbättrad infästning än idag för byggnader i utsatta lägen t.ex. kust eller höjder. 
 Vind har även en påverkan på luftrörelserna inuti en byggnad. Ett utvändigt övertryck skapas på vindsidan, jämfört med inne, och på läsidan skapas ett undertryck. Luften strömmar utifrån och in på vindsidan medan luften sugs inifrån och ut på läsidan. Luft- rörelserna som skapas innebär att värme transporteras bort från byggnader vilket ger ett förhöjt värmebehov speciellt vid otäta byggnader. Vid byggande av lågenergihus är byggnadernas täthet mycket viktig. 
 Vindlasten på en yta är proportionell mot vindhastigheten i kvadrat vilket vid en ökning av vindstyrkan med 10 % ger en last- ökning på 20 %. 
 Genom ökad nederbörd och ökning av extrema vindar kan slagregn, horisontell nederbörd, komma att öka. Kalkyl av skade- kostnad för detta har inte kunnat göras. 
 20 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 6 Referensvind m/s medelvindhastighet under 10 minuter på höjden 10 meter över markyta, terrängtyp II, och med upprep- ningstiden 50 år Beräknade från uppmätta lufttryck. (BKR, Boverket) 
 Maximal byvind är den högsta vinden på årsbasis. Vinden beräknas var 30:e minut. 
 SMHI:s kartor visar medelvärdet av den maximala byvinden. Byvind är vindstötar under några sekunder. 
 21 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 7 Maxvärdet av den maximala byvinden 1961 90. (Rossby Centre, SMHI, Gustmax_max_ERA40_RCA3_1961_1990_ANN) 
 Figur 8 Differens maxvärdet av den maximala byvinden 2011 2040 jämfört med 1961 1990 (Rossby Centre,SMHI, Diff_Gustmax_max_A2_ECHAM4_RCA3_2011_2040_ANN) 
 22 
 SOU 2007:60 Bilaga B 17 
 Figur 9 Differens maxvärdet av den maximala byvinden 1991 2005 jämfört med 1961 1990 (Rossby Centre, SMHI, Diff_Gustmax_max_ERA40_RCA3_1991_2005_ANN) 
 Regn 
 Enligt Stewart klimatscenariekartor kommer regnmängden per år i Sverige att öka under detta århundrade, se figur 10 och 11. Med extremare väder kan man även förvänta sig att antalet slagregn, regn som drivs horisontellt av vinden, ökar. Det vore intressant om SMHI mätte slagregnsmängder och beräknade medelvärden och spridningsmått. För en byggnad innebär ökade slagregnsmängder att sannolikheten för fuktskador ökar. När fasaden (tegel, puts eller kalksandsten) blir uppfuktad finns risk att fukt leds vidare till trämaterial och gipsskivor, vilket kan leda till påväxt och lukt. Träpanel slits mer vid extrem påverkan och risken för rötskador ökar. Även fönster påverkas av slagregnen där otät- heter i anslutning till fönstret gör att vatten kan läcka in i väggen eller i fogen mellan karm och vägg och på så sätt påverka fönstren. Även kittfalsar och skarvar i fönsterkonstruktionen är regnutsatta delar. 
 Nederbördsmängderna förväntas inte öka under sommaren utan främst under perioder då avdunstningen är låg och marken kan vara mättad. Risken för källaröversvämningar ökar främst i områden 
 23 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 som ligger i markens lågpunkter och där markavrinningen är dålig. Vid korta intensiva regn finns risken att befintliga avloppssystemen inte kan hantera de extrema vattenmängderna vilket ger över- svämningar som följd. 
 Vid källaröversvämningar är det, som det är vid alla översväm- ningar, mycket viktigt att fukten snabbt torkas ut och att skadat material avlägsnas. Annars finns en stor risk för exempelvis problem med mögelskador och inneklimatet som en följdeffekt. 
 Detta beskrivs utförligare i andra rapporter om översvämningar och om dagvatten till klimat och sårbarhetsutredningen. Även ökad risk för ras och skred på grund av ökade nederbördsmängder redovisas i annan rapport till klimat och sårbarhetsutredningen. 
 Figur 10 Regnmängder mm/år 1961 1990 (Rossby Centre, SMHI, (DIFF_Precip_sum_ERA40_RCA3_1961_1990_ANN) 
 24 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 11 Ökad regnmängder mm/år,  
 2071-2100 
  (Rossby Centre, SMHI, DIFF_Precip_sum_A2_ECHAM4_RCAO_2071_2100_ANN) 
 25 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Temperatur 
 Figur 12 Östra Svealand. Den beräknade årsmedeltemperaturen ökar från  
 1990-talet 
  till år 2100. Scenarierna skiljer sig mer åt ju längre tiden går. Årsmedeltemperaturen ökar enligt beräkningarna med drygt 4°C fram till år 2100 enligt scenario B2 och med drygt 5°C enligt scenario A2. 
 Beräknad temperaturförändring 1961 2100 jämfört med medel- värdet perioden 1961 1990. Kurvan visar löpande  
 10-års- 
  medelvärde för A2 (cerise) och B2 (turkos). (SMHI, Östra Svea- land). 
 26 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 13 Ökningen med en grad har redan skett enligt denna karta som jämför årsmedeltemperaturen 1991 2005 med 1961 1990. Under åren 1991 2005 har en tydlig uppvärmning ägt rum jämfört med normalperioden 1961 1990. I bilden till höger visas hur medeltemperaturen över hela året förändrats när dessa perioder jämförs. Grovt sett rör det sig om ungefär en grads ökning med en antydan till mer markant ökning i landets mellersta delar. Mer detaljerade analyser visar att ökningen varit allra tydligast under vintern med drygt två grader i landets mellersta och norra delar, minst under hösten med lokalt nästan oförändrad temperatur främst i sydvästra Sverige. (SMHI) 
 Temperaturen över året stiger enligt de klimatscenarior som ställts upp. Detta har en påverkan på en byggnads värmeenergibehov. Denna kan uttryckas i graddagar och beräknas som summan över året mellan innetemperaturen 17ºC och utetemperaturen när denna 
 27 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 är lägre än 11ºC. Nedan redovisas antalet graddagar för åren 1961 till 1990 (figur 14) respektive för åren 2011 till 2040 (figur 15). Kartorna visar att antalet graddagar beräknas att minska vilket innebär en minskad energiåtgång för uppvärmning. I hela södra Sverige beräknas uppvärmningsbehovet minska från 4 000 grad- dagar till mellan 2 500 3 500 graddagar, vilket innebär en minsk- ning med ungefär tio till fyrtio procent. 
 Figur 14 Graddagar med värmebehov, 1961 1990 (Rossby Centre, SMHI, Elforsk, 
 T2m_HDD17_A2_ECHAM4_RCA3_1961_1990_ANN) 
 28 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 15 Graddagar med värmebehov, 2011 2040 (Rossby Centre, SMHI, Elforsk, 
 T2m_HDD17_A2_ECHAM4_RCA3_2011_2040_ANN) 
 På liknande sätt som för resonemanget med värmeenergibehov kan man resonera kring ett ökat kylbehov. Kartmaterialet visar att antalet dagar med kylbehov beräknas att öka vilket innebär en ökad energiåtgång för kylning. Det är dock svårt att tolka graddagar för kyla. Den direkta solinstrålningen och värmelasterna i bygg- naderna påverkar så det är svårt att beräkna kylbehovet från graddagar över 20ºC. De tropiska nätterna, dvs. när minitempe- raturen aldrig understiger 20ºC kommer att öka enligt sceniarierna, se figurer 16 19 nedan. 
 29 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 16 Antal tropiska nätter 1961 90 (Rossby Centre, SMHI, T2min_nTropNight_A2_ECHAM4_RCA3_1961_1990_ANN 
 Figur 17 Antal tropiska nätter 2011 40 (Rossby Centre, SMHI, T2min_nTropNight_A2_ECHAM4_RCA3_2011_2040_ANN) 
 30 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 18 Antal tropiska nätter 2041 70 (Rossby Centre, SMHI, T2min_nTropNight_A2_ECHAM4_RCA3_2041_2070_ANN) 
 Figur 19 Antal tropiska nätter 2071 2100 (Rossby Centre, SMHI, T2min_nTropNight_A2_ECHAM4_RCA3_2071_2100_ANN) 
 31 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Över 20 tropiska nätter i södra Sverige 2071 2100 innebär att komfortkyla kan komma att behövas i bostäder i Sverige i fram- tiden. 
 Enligt Rossby Centres klimatkartor inträffar troligen färre noll- genomslag då temperaturen slår mellan plus- till minusgrader. Nedan visas antal dygn då temperaturen på 2 meters nivå varit både över och under 0ºC mellan åren 1961 till 1990 (figur 20). Mot- svarande karta för åren 2071 till 2100 visar att temperaturpassager- na beräknas minska i antal (figur 21). För klimatskalet kan detta scenario vara positivt då slitaget av is och frostsprängningar på sikt kan minska. 
 Figur 20 Nollgenomslag 1961 1990 (Rossby Centre, SMHI) 
 32 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 21 Nollgenomslag 2071 2100 (Rossby Centre, SMHI) 
 Luftfuktighet och temperatur 
 Högre temperaturer i kombination med mer nederbörd och högre avdunstning ger högre luftfuktighet. Risken för fuktskador med mikrobiologisk tillväxt som följd ökar. För stålkonstruktioner (bortsett från rostfritt stål) kan risken för korrosion öka. 
 Med ökad fuktighet (högre RF och kraftigare regn) finns även risken att antalet frostsprängningar i putsade fasader ökar trots att antalet nollpassager minskar enligt framtidsscenarierna. Detta beror på att andelen putsfasader som har högt fuktinnehåll kan komma att öka. Vid frostsprängning har putsen mättats av vatten. När temperaturen sjunker under noll fryser vattnet, varvid putsen spricker. 
 33 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 22 Antalet dagar i juni, juli, augusti då dygnets medeltemperatur är över 10 grader och luftfuktigheten samtidigt är större än 80 % för de senaste 30 åren. (SMHI på uppdrag av Boverket) 
 JJA 1976 - 2005 
  
 50 
  
 45 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Dagar 
  
 34 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 23 Beräknat antalet dagar i juni, juli, augusti då dygnets medel- temperatur är över 10 grader och luftfuktigheten samtidigt är större än 90 % 1961 1990 (Rossby Centre, SMHI, DIFF_RhT2m_nGT90GT10_ERA40_RCA3_1961_1990_JJA) 
 Figur 24 Beräknad förändring i antalet dagar i juni, juli, augusti då dygnets medeltemperatur är över 10 grader och luftfuktigheten samtidigt är större än 90 % 2071 2100 (Rossby Centre, SMHI, DIFF_RhT2m_nGT90GT10_A2_ECHAM4_RCA3_2071_2100_JJA) 
 35 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 I stora drag stämmer SMHI:s kartor från väderstationer 1976 2005 väl överens med de för perioden 1961 1990 modellberäknade (med de högsta värdena längst i söder och successivt lägre värden ju längre norrut man kommer och upp mot fjällkedjan. Nivåerna är olika upp till 50 dagar per år under sommaren (juni augusti) mot 30 som mest för modellberäkningarna men då representerar värde- na inte riktigt samma sak. 
 I modellen beräknas nämligen luftfuktigheten som ett medel- värde för en hel gridruta (50 x 50 km). Landytorna i Sverige är till stor del skogbevuxna och de beräknade värdena representerar 2 m höjd inne i ett skogsbestånd. Detta gör att den modellberäknade luftfuktigheten är högre än vad som motsvarar den öppna ytan vid en väderstation. I scenarierna har man därför använt ett högre gränsvärde för fuktigheten 90 % istället för 80 %. 
 Det som kan läsas ut av de modelberäknade kartorna är att antalet dagar med hög relativ luftfuktighet (RF) och temperatur över 10 C ökar under andra perioder än sommaren samt att under sommaren minskar antalet dagar i Götaland och Svealand samt ökar i Norrland 
 Ökad fuktbelastning på byggnader kan ge risk för snabbare ned- brytning av utvändiga material, fuktskador och ökade risker med fukt i grunder och på vindar. 
 36 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Figur 25 Medelvärde av antalet dagar under hela året då dygnets medel- temperatur är över 10 grader och luftfuktigheten samtidigt är större än 80 % för de senaste 30 åren. (SMHI på uppdrag av Boverket) 
 Hela året, 1976 - 2005 
  
 90 
  
 85 
  
 80 
  
 75 
  
 70 
  
 65 
  
 60 
  
 55 
  
 50 
  
 45 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 Dagar 
  
 Oavsett om antalet rötmånadsdagar,  
 (Rötmånaden kallas i Sverige tiden mellan 23 juli och 23 augusti, emedan den då rådande värmen påskyndar organiska ämnens förruttnelse,  
 ur Nordisk familjebok) ökar eller inte så har vi idag tillräckligt många i Götaland, Svealand och längs Norrlandskusten, mellan 35 och 85 dagar. I Boverkets byggregler finns sedan 2006 inskrivet att om det kritiska fukt- tillståndet för ett material inte är väl undersökt och dokumenterat skall en relativ fuktighet (RF) lika med 75 % användas som kritiskt fukttillstånd för materialet. 
 37 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Konsekvenser av klimatförändringar 
 Klimatskal 
 Utöver direkta skador på grund av slagregn eller stormar påverkas byggnadsdelarnas livslängder. Alla byggmaterial i konstruktioner har begränsade livslängder. Dessa beror bl.a. på slitage, hur utsatt konstruktionen/byggmaterialet är för klimatpåverkan och mate- rialets beständighet. Stommen i en byggnad har vanligen en livs- längd på långt mer än 50 år medan ytskikt ofta måste bytas betyd- ligt tidigare. I tabell 2 ges exempel på livslängder för olika material. 
  
 Tabell 2 
  
 Exempel på livslängder (Tolstoy, Svennerstedt 1984 och Reed 
  
 m.fl, 1990) 
  
 Livslängd (år) 
  
 Material 
  
 7 
  
 Målning av plåttak fönster och fasader 
  
 20 
  
 Byte av papptak 
  
 40 
  
 Byte av takpannor tegel 
  
 35 
  
 Byte av plåttak 
  
 40 
  
 Omputsning av fasader 
  
 60 
  
 Byte av takpannor betong 
  
 50 
  
 Byte av fönster 
  
 Byggnadens klimatskal, dvs. ytterväggar fönster, dörrar, tak och grund påverkas i stor utsträckning av klimatvariationer. Nedan diskuteras några klimatfaktorer som förväntas ha en påverkan på byggmaterialens livslängder. 
 För samtliga beräkningar redovisade nedan har vissa förenk- lingar gjorts. Inledningsvis antas att en investering genomförs vid kalkylperiodens början. Därefter följer reinvesteringar vid respek- tive livslängds slut. Ingen hänsyn har vidare tagits till restvärden. 
 Takmaterial 
 De vanligaste typerna av yttertaksbeklädnad är papp, Jones, plåt och takpannor av tegel eller betong. 
 38 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Papp/RothLåglutande, platta tak klädda med papp förekommer både på småhus, lokaler och industrier och var särskilt frekventa på 1960- och  
 1970-talen. 
  Avrinningen från taket är ofta anordnad via takbrunnar och invändiga avlopp. Om brunnarna sätts igen av löv och skräp blir vatten stående på taken vilket ökar risken för fukt- och vattenskador samt belastningsskador på grund av ökad last. Bräddavlopp som skulle kunna träda in vid igensatt avrinning saknas ofta. Vattensamlingar kan också uppstå vid otillräckligt takfall. Pappens beständighet är temperaturberoende och stark sol eller kyla och is minskar åldringsegenskaperna. För tak innebär is risk för att papptäckning slits sönder, eller att takpannor spräcks eller rubbas. Antalet nollpassager väntas dock minska. Generellt sett räknar man med en livslängd på 20 år för papptak/Jones. Med högre temperaturer kan livslängden förkortas. 
 Antag att livslängden minskar med 10 % (från 20 år till 18 år) på grund av ökade temperatur. Kostnaden per m 
 2  
 (material samt arbete) sätts till 350 kr/m 
 2 
 . Diskonteringsräntan sätts till 4 %. Årskostnaden kommer då att stiga med 2 kr/m 
 2 
 . Den totala mängden papptak uppgår till 515 000 ton (3kg/m 
 2 
 ) vilket ger 172 miljoner m 
 2 
 . 
 Tabell 3 Nuvärde för kostnadsökning på grund av kortare underhållsinter- vall för papp/gummidukstak 
  
 Årtal 
  
 Nuvärde, med 
  
 Nuvärde, utan 
  
 Nuvärdet av 
  
 klimatpåverkan 
  
 klimatpåverkan 
  
 kostnadsökning 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 2020 
  
 60 
  
 60 
  
 0 
  
 2050 
  
 100 
  
 104 
  
 4 
  
 2080 
  
 113 
  
 106 
  
 7 
  
 Plåt och takpannor av tegel/betong. 
 Ökade vindlaster kan förväntas öka skadorna på plåt och tak- pannor. Det är då infästningen som blir kritisk. För befintliga tak belagda med pannor finns en risk att pannor oftare lossnar från infästningar på grund av kraftigare stormar. Därför kan det vara viktigt att när takpannor byts att se över deras förankring. Växlar temperaturen och is bildas finns risk att isen lyfter eller spräcker pannorna. För plåtar är temperaturrörelserna viktiga att beakta. 
 39 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Ökande rörelser på grund av eventuellt ökande temperaturspann kan tas om hand vid dimensionering av nya taks infästningar genom anpassning allteftersom nya värden tas fram. Det är dock troligt att temperaturspannet inte ökar genom att det blir färre dagar med minustemperaturer. 
 Fasadmaterial 
 Träfasader 
 En träfasad behöver vanligtvis underhållas med målning, ungefär vart tionde år. Färgen åldras främst av solens ultravioletta strålar och höga temperaturer. Tydliga skillnader i underhållsintervall kan ses mellan norr- och söderfasader. Med ökad solstrålning och nederbörd kommer underhåll troligen att behöva utföras oftare (Tolstoy m.fl.,1990). 
 Antag att ommålning måste ske inom nio år istället för med ett tioårsintervall. Kostnaden per m 
 2  
 (material samt arbete) sätts till 300 kr/m 
 2 
 . Diskonteringsräntan sätts till 4 %. För beräkningen har vidare antagits att fasaden är densamma under kalkylperioden och att endast ommålning sker, vilket är en förenkling. 
 Den totala mängden träfasad uppgår till 94 miljoner m 
 2  
 (Tolstoy, Svennerstedt 1984) 
 Tabell 4 Nuvärde för kostnadsökning på grund av kortare målningssinter- vall för träfasad 
  
 Årtal 
  
 Nuvärde, med 
  
 Nuvärde, utan 
  
 Nuvärdet av 
  
 klimatpåverkan 
  
 klimatpåverkan 
  
 kostnadsökning 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 2020 
  
 48 
  
 47 
  
 1 
  
 2050 
  
 79 
  
 75 
  
 4 
  
 2080 
  
 91 
  
 83 
  
 8 
  
 Tegel- och putsfasader 
 Tegelfasader utan skador är mycket tåliga och ska i normala fall inte påverkas av temperaturvariationer i klimatet. Dock måste avrinningen från tak vara väl fungerande för att teglet ska behålla livslängden. Vidare måste fogarna bytas ut med jämna mellanrum för att risken för fuktinträngning ska minimeras. 
 40 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Puts tål inte konstant väta och det är därför viktigt att avvatt- ningen från tak är väl fungerande och att vatten ej leds ned på fasaden. En ökning av extremregnen där avvattningen från tak ej är tillräcklig samt en ökning av direkta slagregn riskerar att ge upphov till frostsprängningar vid eventuella nollpassager. Spricker putsen förlorar den sin funktion med risk för att underliggande konstruk- tion skadas. 
 Antag att putsens livslängd minskar med 10 % från 40 år till 36 år på grund av ökad temperatur.. Kostnaden per m 
 2  
 (material samt arbete) sätts till 600 kr/m 
 2 
 . Diskonteringsräntan sätts till 4 %. Års- kostnaden kommer då att stiga med 2 kr/m 
 2 
 . Den totala mängden putsad fasad uppgår till 70 miljoner m 
 2  
 (Tolstoy, Svennerstedt 1984) vilket innebär en kostnadsökning med 140 miljoner kr per år. 
 Tabell 5 Nuvärde för kostnadsökning på grund av kortare omputsnings- intervall för putsad fasad 
  
 Årtal 
  
 Nuvärde, med 
  
 Nuvärde, utan 
  
 Nuvärdet av 
  
 klimatpåverkan 
  
 klimatpåverkan 
  
 kostnadsökning 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 2020 
  
 42 
  
 42 
  
 0 
  
 2050 
  
 52 
  
 51 
  
 1 
  
 2080 
  
 55 
  
 53 
  
 2 
  
 Fönster 
 På samma sätt som fasader måste målade träfönster underhållas och även för dessa blir underhållsintervallen kortare. Här kan exem- pelvis risk för ökad kondens ge en snabbare nedbrytning. Energi- besparingar har drivit på utvecklingen av fönster som idag tillverkas med mycket goda  
 U-värden 
  och solskydd. Utsidan kan kläs med aluminium vilket förlänger fönstrens livslängd och minskar under- hållsinsatserna jämfört med en målad utsida. 
 Antag att fönster målas om vart sjätte år istället för vart sjunde år. Kostnaden per fönster (material samt arbete) sätts till 300 kr/st och ytan per fönster till 1,5 m 
 2 
 . Diskonteringsräntan sätts till 4 %. Årskostnaden kommer då att stiga med 9 kr/st. Den totala arean fönster uppgår till ca 67 miljoner m 
 2  
 ( Tolstoy et al 1984). 
 41 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tabell 6 Nuvärde för kostnadsökning pga av kortare målningssintervall för träfönster. 
  
 Årtal 
  
 Nuvärde, med 
  
 Nuvärde, utan 
  
 Nuvärdet av 
  
 klimatpåverkan 
  
 klimatpåverkan 
  
 kostnadsökning 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 (miljarder kronor) 
  
 2020 
  
 32 
  
 33 
  
 1 
  
 2050 
  
 48 
  
 54 
  
 6 
  
 2080 
  
 53 
  
 61 
  
 8 
  
 Grunder 
 Om perioderna med ökad luftfuktighet förlängs kommer risken för skador relaterade till krypgrunder att öka. Detta har varit svårt att kunna uppskatta en kostnad för detta. 
 Källaröversvämningar på grund av högre vatten nivåer i hav, sjöar och vattendrag samt ökad extrema nederbördsmängder som kan ge dagvattenproblem. Sådana översvämningar har vi inte kost- nadsberäknat i denna rapport. 
 Energiförsörjning 
 Enligt Rossby Centre s klimatkarta, som redovisar de beräknade dagar då dyngsmedeltemperaturen är under +17ºC, kommer antalet graddagar att minska. Hur många färre graddagarna blir varierar över landet, grovt uppskattat rör det sig på 100 år om ungefär 10 % minskning för södra Sverige där de flesta fastig- heterna är belägna och upp till 40 % i norra Sverige. Antag att graddagarna i snitt minskar med 10 %. Varmvattenbehovet är lik- artat oavsett antalet graddagar. För att inte överskatta minskningen har vi här räknat med en minskning med 6 % av uppvärmnings- behovet. För att studera vilken effekt dessa 6 % har på energi- användningen relateras detta till den totala slutliga energianvänd- ningen för bostads och service sektorn m.m. vilket enligt Energi- myndigheten (Energiläget i siffror, 2006) var 149,3 TWh varav ca 90 TWh till uppvärmning. Minskningen motsvarar då 5,4 TWh per år. 
 I motsatts till minskat behov av uppvärmning kommer kyl- behovet att öka med fler soliga dagar samt med ett varmare klimat. Ökningen av antalet graddagar antas fördubblas vilket dock inte innebär att kylbehovet fördubblas, eftersom kylbehovet främst för 
 42 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 lokaler även beror på termiska laster från verksamhet och belysning samt direkt solinstrålning genom fönster. Kylbehovet är främst relaterat till lokaler i kontorsbyggnader, vilket innebär att ökningen av energibehovet inte kan påföras hela byggnadsbeståndet. Effektiv solavskärmning som samtidigt tillåter dagsljusinsläpp kan vara en möjlighet att minska det ökade kylbehovet. 
 I STIL undersökningen (Statens Energimyndighet) har 123 lokalbyggnader med en total area av 834 000 m 
 2  
 inventerats med avseende på energianvändning. Energianvändningen för kyla upp- gick till 28 672 MWh/år. Enligt SCB är den totala arean för lokaler 166 miljoner m 
 2  
 (2005). Antag att detta är ett relevant medelvärde per m 
 2  
 lokalyta och att kylbehovet ökar med 80 %. 
  
 Tabell 7 
  
 Kylbehov för lokaler 
  
 TWh/år 
  
 Kylenergibehov enl. STIL (834 000 m 
 2 
 ) 
  
 0,03 
  
 Totalt kylbehov lokaler dagsläget (166 milj m 
 2 
 ) 
  
 5,7 
  
 Totalt kylbehov lokaler år 2011 2040 (166 milj m 
 2 
 ) 
  
 10,3 
  
 Detta kan vara en överskattning då flera lokaltyper kanske inte behöver kyla. Dock kan bostäder behöva luftkonditionering i framtiden, vilket inte räknats med här. 
 Totalt kommer energibehovet att minska med (5,4 4,6) = 0,8 TWh/år. Vilket motsvarar 0,8 miljarder kronor per år vid ett energipris av 1 kr/kWh. Detta kan vara en underskattning då uppvärmningsbehovet kan minska mer än de 6% som använts i beräkningarna. 
  
 Tabell 8 
  
 Kostnadsminskning på grund av klimatförändring för energi- 
  
 behov för värme och kyla 
  
 Årtal 
  
 Nuvärdet av kostnadsminskning (miljarder kronor) 
  
 2020 
  
 8 
  
 2050 
  
 16 
  
 2080 
  
 19 
  
 43 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Påverkan på kulturhistoriskt värdefull bebyggelse 
 Det moderna kulturarvet får rimligen samma problem som övrig bebyggelse vid en klimatförändring. Dock kan man framhålla att för den äldre kulturhistoriska bebyggelsen finns ofta på grund av dess höga ålder påbörjade nedbrytningsprocesser som med ett ökat regnande tränger in och en vittring kan påbörjas 
 Till det kommer exempelvis att vind påverkar även frid på forn- lämningar och kan förorsaka att förhistoriska gravar och kultur- lager blottas i rotvältor och dylikt. 
 Höjning av havsytan 
 I kustnära lägen finns ett stort antal kulturmiljöer som ofta har en stark folklig förankring, som t.ex. olika fiskarsamhällen och bad- orter. Även ett antal äldre städer har nära kustanknytning, ex. i Göta älvdal och Gamla stan i Stockholm. Läggs dessa under vatten har det naturligtvis en stor påverkan på kulturmiljön. Även olika typer av skyddsåtgärder som invallningar etc. kan få en påtaglig påverkan på kulturmiljön. 
 Det svenska skärgårdslandskapet och kustlandskapen rymmer många ovärderliga kulturmiljöer, som äldre fiskelägen, trankoke- rier, städer som  
 Mathews, 
  skärgårdshemman med värde- fulla betesmarker och strandbebyggelse och de omfattande kultur- miljöer med tomtningar efter medeltida utskärsfiske. Somliga av dessa miljöer är helt centrala för bilden av den svenska national- karaktären. 
 Ökad vattenföring i vattendrag 
 Då vattenkraften var vår första kraftkälla är vårt äldsta industri- historiska arv lokaliserat invid (eller delvis i) vattendrag. Fler extremnivåer kan förmodas medföra ökade skador och därmed underhållskostnader. 
 En ökad vattenföring i våra vattendrag påverkar här unika miljöer av det medeltida stenåldersamhällen, där inom varande svenskt område finns ca 10 000 stenåldersplatser i strandnära läge och där ökad vattenföring ökar erosionsskador och riskerar att vi förlorar dessa boplatser, som är det enda bevarade källmaterialet till kunskap om en central period i Europeisk historia. 
 44 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Göta älvdal är en av de centrala kulturmiljöerna i Sverige med bl.a. många äldre och unika industrimiljöer har svårt skadats vid skred och översvämningar. 
 Underhåll 
 Rent generellt kan det konstateras att en förutsättning för att äldre byggnader skall ha överlevt till idag är att de har varit välanpassade till de klimatologiska förhållandena. Ändras dessa förhållanden så skulle en snabbare nedbrytning kunna ske om inte underhålls- åtgärder sätts in. 
 Stora delar av den äldre bebyggelsen har relativt betungande underhållskostnader. Kortas underhållsintervallerna ökas naturligt- vis frestelsen att förenkla underhållet genom att minska fasadernas detaljeringsnivå (det kan bli dyrt att måla om snickarglädjen vart femte år). 
 Konsekvenserna för halmtak och vasstak kan bli liknande. 
 Hur linoljefärg motstår mögelpåväxt finns det delade meningar om, men rimligen borde linoljefärg, kalkfärg och andra slamfärger med en vittrande yta kunna fungera relativt väl med sin själv- renande yta. 
 Problematiken med snölast och vindlast gäller naturligtvis även för de kulturhistoriskt värdefulla byggnaderna. När det gäller alla överloppsbyggnader blir då problematiken extra uttalad då deras överlevnad idag ofta är beroende på att de klarar sig med ett minimalt underhåll. 
 I framförallt Dalarna, Hälsingland och Jämtland finns ett antal hundra medeltida timmerbyggnader), som överlevt med ett mini- malt underhåll på grund av de klimatologiska förutsättningarna. Ett varmare fuktigare klimat kan ge ett helt annan mögel- och röt- problem. Samma gäller naturligtvis även för senare ekonomibygg- nader. 
 Hälsingegårdar är nominerade som världsarv. 1700  
 1800-hus 
  som bland de yppersta exemplen på skandinavisk timmerbyggnads- teknik. Det äldsta trähuset i Sverige lär vara ett kyrkhärbre i Älvdalen från 1285. 
 Det finns drygt 3 000 kyrkoarv, dvs. kulthistoriskt arv be- träffande kyrkor, exempelvis 600 st medeltida kyrkor i Väster- götland och 100 kyrkor på Gotland. 
 45 
 Bilaga B 17 SOU 2007:60 
 Ruiner och slott, runinskrifter (finns 2500 st) kan få ökad vittring och mer lavpåväxt vid ökad fukt och värme. 
 Förändrade klimatologiska förhållanden påverkar naturligtvis även inomhusmiljön, inte minst i byggnader som helt eller delvis står ouppvärmda som kyrkor, slott osv. Det kan ge en mögelpåväxt dels på byggnadsmaterial i själva byggnaden, men även på de inventarier som förvaras i dem. 
 Sammanfattningsvis bedöms behovet av underhåll av kultur- historiskt värdefull bebyggelse komma att öka.. 
 Fornlämningar och kulturlager 
 Inverkan på fornlämningar är svårbedömbar, men generellt är en förutsättning för bevarande av dem att det råder stabila för- hållanden. Stora delar av bebyggelsen i våra medeltida stadskärnor står på kulturlager, vilket medför att en nedbrytning av dem även kan ge konsekvenser för dagens bebyggelse. Långa torrperioder under sommarmånader ge sänkningar av grundvattennivåer, vilket ökar nedbrytning av träpålar och rustbäddar. 
 Anpassningsåtgärder 
 Klimatfaktorer 
  
 Snö:  
 Om extrema snölaster ökar gentemot tidigare dimen- sioneringar i södra Sverige kan en rad åtgärder bli nödvändiga att genomföra. Dessa rör bland annat råd om när och hur snöskottning av tak bör utföras, information till berörda om packningsgrad vilket påverkar snölastens storlek och råd om hur varningssignaler vid nedböjning av balkar ska tolkas och till förstärkning av takstolar. 
  
 Vind:  
 För att minska risken för skador orsakade av vind är underhållsåtgärder viktiga och en del förebyggande förstärkningar kan behöva utföras efter besiktningar om dimensionerande vindlast kommer att öka. I vindsammanhang är även det viktigt att ha en beredskap och kunna anpassa driften av sin byggnad till elavbrott. 
  
 Temperatur:  
 Värmebehovet väntas minska på grund av högre tem- peraturer. På grund av stigande energipriser och insikt om att minskad energianvändning minskar de globala klimatföränd- 
 46 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 ringarna, gör att energieffektiviseringar kommer att utföras fort- löpande i bebyggelsen. För att motverka att kylbehovet ökar i för stor omfattning kommer solavskärmning att användas i ökad utsträckning. Det kan ske i fönsterglaset och i fasta eller rörliga skydd utanför fönstren. Även vita tak och fler träd kring bygg- naderna kan minska kylbehovet i framtida bebyggelse. 
  
 Fukt:  
 En hög luftfuktighet kombinerad med en hög temperatur kan ge ökade problem av mögel, bakterier, röta, korrosion och insekts- angrepp. Ändrade konstruktioner och material kan bli nödvändiga. 
  
 Höga vattennivåer:  
 Vid placering av ny bebyggelse är det viktigt att vara medveten om vilka nivåer på vattenytor som kan förväntas. Detta redovisa i rapporter från andra delar i klimat och sårbar- hetsutredningen. 
 Hängrännor, stuprör, brunnar 
 Löv, barr och annat skräp kan täppa igen avrinningssystem med risk för skador på väggar och grund. Låglutande tak bör hållas fria från stående vatten vilken enkelt görs genom att avloppen rensas. Är avloppen dimensionerade för normala regn kan dessa behöva kompletteras med förbättrad avvattning. Bräddavlopp, i höjd nära normala avvattningen, kan ge signal när resning behöver ske. Efter långa torrperioder och inför nederbördsperioder bör avvattnings- systemen få en översyn och eventuellt rensas. Utjämningssystem med bassänger och lokalt omhändertagande av dagvatten, LOD, är andra aktuella åtgärder. 
 Fasader och tak 
 Materialval och val av ytbehandling som minskar underhållsbehov kan bli viktigt i framtiden. 
 Fönster 
 För att minska påverkan på fönster från regn bör fönstret placeras så långt in från fasadlivet som möjligt ur arkitektonisk synpunkt. Avvattning i överkant fönster och rätt utformade tvåstegstätningar, samt materialval och val av ytbehandling av fönster kommer att 
 47 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 vara viktiga delar vid projektering av fönster. Vidare bör tak- språnget utformas så att fasad och fönster inte får vatten från taket. 
 Värme, Avfuktare, isolering i kryprum 
 För att minska risken för mögelskador i kryprum kan man värma grunden, t ex genom att blåsa ner inneluft i tätade kryprum (varmgrund) eller genom att aktivt värma med värmefläkt. Därigenom hålls den relativa fuktigheten på en låg nivå. En annan princip är att avfukta luften i grunden så att relativa fuktigheten hålls under ett kritiskt värde t.ex. 75 %. Vid nybyggnad bör man isolera kantbalken utvändigt samt lägga isolering på marken och ventilera grunden med inomhusluft (s.k. varm grund). Även vid kalla krypgrunder är isolering på marken en fördel. 
 Vindar 
 För vindar kan styrning av ventilation, isolering av yttertak och styrd värme eller avfuktning bli framtida åtgärder. 
 Backventil eller pump för avlopp 
 Dagvattenledningar är dimensionerade för att klara normala regn. Vid extremfall kan ledningarna bli tillfälligt överbelastade. Detta kan leda till att vatten tränger in i källaren genom golvbrunn och andra avloppsenheter och gäller främst fastigheter anslutna till kombinerat avloppssystem (dagvatten samt avloppsvatten till samma ledning). En backventil (eller pump) skyddar fastigheten mot att vatten från gatuledningen rinner in och orsakar vatten- skador. 
 Värme- och kylbehov 
 Det finns många möjliga åtgärder för att minska en byggnads värme- respektive kylbehov. 
 Värmeisolering av väggar och tak minskar uppvärmningsbehovet och de flesta befintliga fastigheterna har redan någon typ av värmeisolering i klimatskalet. Även tillvaratagande av värmen i 
 48 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 frånluften minskar uppvärmningsbehovet. Olika typer av värme- system t.ex. värmepumpar, solceller mm kan minska energianvänd- ningen för uppvärmning. För att minska kylbehovet är solavskärm- ning av fönster och fasader viktigt. Det är även viktigt att minska värmetillförseln från datorer och belysning. Kylsystem med fjärr- kyla är ofta att föredra framför luftkonditionsaggregat som drivs av el. 
 Krav på träkvalitet vid inköp, Fuktskyddsprojektering 
 Fuktskyddsprojektering vid nybyggnad och ändring , ombyggnad och tillbyggnad, och byggkontroll av exempelvis fuktkvot i trä samt relativ fuktighet i betong kommer att användas i allt större utsträckning. Krav ställs på träkvalitet vid inköp: ej blånad, fukt- kvotsgränser. Röta är svampar som bryter ned cellerna eller bindningen mellan cellerna i trä och kan uppstå om fuktkvoten är över 20 % och omgivningens temperatur är 0 till 40ºC. Rötskadat trä har nedsatt hållfasthet. Mögel uppkommer vid något lägre fuktkvoter. Fuktkvoten bör kontrolleras stickprovsvis under bygg- tiden med hjälp av en elektrisk fuktkvotsmätare. Kontrollen kan ske vid mottagning och vid inbyggnad. Träets fuktkvot bör inte vara högre än 15 % utan att virket ges möjlighet att torka. 
 Slutsatser 
 De ekonomiska konsekvenserna av klimatförändringarna är stora förutsatt att dessa påverkar livslängder på material. Här har inte beaktats kostnader på grund av översvämningar, ras och skred på grund av högre vattennivåer i hav, sjöar, vattendrag och grund- vatten samt vattenskador beroende av ökade dagvattenmängder. Detta redovisas i andra delrapporter till klimat och sårbarhets- utredningen. Sammanställningen visar konsekvenserna av kost- nadsökningen i nuvärden för ökat utbyte av papptak, tätare intervaller för målning av träfasader och fönster samt konsekvensen av kortare livslängd för putsade fasader. Detta skulle bli orsakat av eventuellt högre temperaturer och fuktigare klimat. Minskning av energianvändning för uppvärmning är större än den förväntade ökning av komfortkyla. 
 49 
  
 Bilaga B 17 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tabell 9 Nuvärdet i miljarder kronor för antagna kortare underhålls- intervall, mindre uppvärmning och mer komfortkyla 
  
 Årtal 
  
 Nuvärdet av 
  
 Nuvärdet av 
  
 Nuvärdet av 
  
 Nuvärdet av 
  
 Nuvärdet av 
  
 Summa 
  
 kostnads 
  
 kostnads 
  
 kostnads 
  
 kostnads 
  
 kostnads 
  
 Miljarder 
  
 ökning 
  
 ökning 
  
 ökning 
  
 ökning 
  
 minskning 
  
 kronor 
  
 Papptak 
  
 Tegel och 
  
 Träfasader 
  
 Ommålning 
  
 Värme och 
  
 Utvändigt 
  
 putsfasader 
  
 fönster 
  
 kyla 
  
 underhåll 
  
 och energi 
  
 2020 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 -8 
  
 -6 
  
 2050 
  
 4 
  
 1 
  
 4 
  
 6 
  
 -16 
  
 -1 
  
 2080 
  
 7 
  
 2 
  
 8 
  
 8 
  
 -19 
  
 +6 
  
 Energibehovet i lokalbyggnader bedöms totalt sett att minska med 0,8 TWh/år. Vid ett energipris på 1 kr/kWh innebär detta en minskning med 0,8 miljarder kronor per år. I detta ingår ett ökat kylbehov av 4,6 TWh/år. Vinsten av minskad energianvändning för uppvärmning kan bli betydligt högre än i beräkningarna – inte minst med tanke på att riksdagens miljömål är en minskning av 1995 års energianvändning i bebyggelsen med 20 % till 2020 och 50 % till 2050. 
 Flera saker har vi inte kostnadssatt på grund av svårigheter att kostnadssätta eller att uppskatta förändringar. Anpassningar kommer troligen att göras vilket också gör kostnadsberäkningar svåra. Minskade kostnader för sönderfrysningar än idag är troligt pga. färre nollpassager. Beträffande fukt och mögel ger miljöbalken fastighetsägare skäl att förhindra mögeltillväxt som ger olägenhet för hälsa. Ökade problem i kryprum, på vindar och utvändigt är att vänta. Dessa är svåra att kalkylera kostnad för, på annat sätt än det ökade underhållsbehovet ovan. Ökade extrema vindlaster kan ge ökade skador men är idag svåra att kostnadssätta. Problem med högre snölaster än dimensionerat kan uppkomma i områden där byggnaderna är dimensionerade för låga snölaster i södra Sverige samtidigt som snölaster totalt blir lägre. För de kulturhistoriskt värdefulla byggnaderna kan behovet av underhåll komma att öka. 
 Boverket har ett regeringsuppdrag om byggnaders tekniska egenskaper, en statistisk urvalsundersökning som rapporteras 1 december 2008 vilken kommer att ge ett mer uppdaterat underlag än vad som har använts i denna rapport. 
 Klimatprognoserna bör följas upp med verkliga mätningar så att  
 vind-, 
  snö- och andra laster kan följas upp och modifieras 
 50 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 17 
  
 Information och anpassning – regler för nybyggnad och succes- siva lärdomar gör att kostnaderna i övrigt kan bli lägre än beräknat ovan. 
 Referenser 
 Boverket (2006) Vad händer med kusten? Erfarenheter från kom- munal och regional planering samt  
 EU-projekt 
  i Sveriges kust- områden, Boverket, Karlskrona 
 Boverkets byggregler (2006) BFS 1993:57 med ändringar till och med BFS 2006:12, Boverket, Karlskrona 
 Boverkets konstruktionsregler (2006) BKR, BFS 1993:58 med änd- ringar BFS 2006:11, BKR 10, Boverket, Karlskrona 
 JacobsonWidmark(1996) Kartläggning av materialflöden inom bygg- och anläggningssektorn, Naturvårdsverket, Stockholm Lindgren, Vasquez, Vega,  
 A-M. 
  (1993) Sveriges industrihus, Be- 
 ståndets egenskaper och sammansättning. Byggforskningsrådet R26:1993. Stockholm 
 Nord, Burgess (2007) Klimatindikatorer – Relativ Luftfuktighet och temperatur. Rapport till Boverket, Karlskrona 
 Rossby Centre , SMHI, Linköping, 2007 Kartmaterial, klimatindex, modeller, emissionsscenarier, tidsperiod, www.smhi.se 
 SCB (2005) Rikets fastigheter 2005, del 1. Statistiska meddelanden BO 27 SM 0501 
 Statens Energimyndighet (2006) Förbättrad energistatistik för lokaler Stegvis STIL Rapport år 1. Inventeringar av kontor och förvaltningsbyggnader 
 Tolstoy et al (1984 ) Bostäder och lokaler ur energisynpunkt Med M84:8. Statens institut för byggnadsforskning, Gävle 
 Tolstoy, N et al (1990) External building materials – quantities and degradation. The National Swedish Institute for Building Research (Statens institut för byggnadsforskning), Gävle 
 Tolstoy, N et al(1993), Bostadsbeståndets tekniska egenskaper,  
 ELIB-rapport 
  6, Statens institut för byggnadsforskning, Gävle Tolstoy, N., Svennerstedt, B. (1984) Reparationsbehov i bostäder 
 och lokaler. Statens institut för byggnadsforskning. Meddelande M84:10. Stockholm 
 51 
 Bilaga B 18 
 Svenskt skogsbruk möter klimatförändringar 
 Skogsstyrelsen, Ferguson m.fl. 
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
 2007-06-20 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 2 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Innehåll 
  
 Förord................................................................................. 
  
 5 
  
 Förslag till anpassning sammanfattning............................... 
  
 7 
  
 Förutsättningar .................................................................... 
  
 7 
  
 Anpassning nu..................................................................... 
  
 7 
  
 Anpassning senare ............................................................. 
  
 10 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 11 
  
 2 
  
 Hur ändras klimat och koldioxidhalt?............................ 
  
 12 
  
 2.1 
  
 Utsläppsscenarier och koldioxidhaltens utveckling .............. 
  
 12 
  
 2.2 
  
 Temperatur och säsonger ........................................................ 
  
 14 
  
 2.3 
  
 Nederbörd ................................................................................ 
  
 15 
  
 2.4 
  
 Vind .......................................................................................... 
  
 16 
  
 2.5 
  
 Jämförelser med dagens klimat i övriga Europa..................... 
  
 16 
  
 3 
  
 Hur påverkas träden? .................................................. 
  
 17 
  
 3.1 
  
 Tillväxt...................................................................................... 
  
 17 
  
 3.2 
  
 Spontan självföryngring av träd .............................................. 
  
 23 
  
 3.3 
  
 Virkeskvalitet ........................................................................... 
  
 25 
  
 4 
  
 Hur påverkas frekvensen av skador på skog?.................. 
  
 29 
  
 4.1 
  
 Stormfällning............................................................................ 
  
 29 
  
 4.2 
  
 Skadesvampar ........................................................................... 
  
 30 
  
 3 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 4.3 
  
 Skadeinsekter............................................................................ 
  
 33 
  
 4.4 
  
 Viltskador ................................................................................. 
  
 36 
  
 4.5 
  
 Frost och snöbrott ................................................................... 
  
 38 
  
 4.6 
  
 Torka och komplexa klimatskador.......................................... 
  
 38 
  
 4.7 
  
 Skogsbrand................................................................................ 
  
 40 
  
 5 
  
 Hur påverkas skogbruket? ............................................ 
  
 40 
  
 5.1 
  
 Markberedning och föryngring ............................................... 
  
 40 
  
 5.2 
  
 Drivning och uttransport av virke........................................... 
  
 41 
  
 5.3 
  
 Hur påverkas den svenska skogssektorn av effekter i 
  
 omvärlden?................................................................................ 
  
 43 
  
 5.4 
  
 Hur påverkas arbetet med klara miljömålet Levande 
  
 skogar? ...................................................................................... 
  
 47 
  
 6 
  
 Hur kan skogsbruket anpassas?.................................... 
  
 50 
  
 6.1 
  
 Medveten riskhantering ........................................................... 
  
 50 
  
 6.2 
  
 Trädslagsval............................................................................... 
  
 52 
  
 6.3 
  
 Utnyttjande av förädlat och förflyttat genetiskt material ..... 
  
 57 
  
 6.4 
  
 Kortare omloppstider............................................................... 
  
 58 
  
 6.5 
  
 Skötsel för minskad vindfällningsrisk..................................... 
  
 58 
  
 6.6 
  
 Körning på otjälad mark och skogsbilväg............................... 
  
 59 
  
 6.7 
  
 Åtgärder för att motverka skador på skog.............................. 
  
 61 
  
 7 
  
 Slutord ...................................................................... 
  
 64 
  
 Referenser......................................................................... 
  
 65 
  
 4 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Förord 
 Den här rapporten har utarbetats som ett bidrag till Klimat- och sårbarhetsutredningen som enligt direktiven ska göra en kartlägg- ning av det svenska samhällets sårbarhet och beredskap för extrema väderhändelser och långsiktiga klimatförändringar på kort, medel- lång och lång sikt samt bedöma behovet av anpassning till ett förändrat klimat för olika sektorer i samhället. Frågan om hur en ökad efterfrågan på klimatneutrala bränslen ska mötas finns med som en bakgrundsfaktor. 
 Rapporten behandlar främst skogen ur produktionssynpunkt. Effekter på den biologiska mångfalden i skogen behandlades i en annan underlagsrapport till utredningen (Watson och Williams 2007). 
 Huvudförfattare är Ferguson, Skogsstyrelsen, som också är ansvarig för urval av innehåll och slutsatser. Följande personer har bidragit med underlagstexter till rapporten: 
  
 Boone, SLU (växtfysiologi, tillväxteffekter) 
  
 Griffin, Skogforsk (skogsgenetik, drivning, skogsbil- vägar) 
  
 Carter (risk för stormfällning) 
  
 Gardner, Skogsstyrelsen (trädslag, virkeskvalitet) 
  
 Hunt, SLU (virkeskvalitet) 
  
 Mcdonald, SLU, Carter, Skogsstyrelsen och Braun, SLU (skadeinsekter) 
  
 Frank, SLU (svampskador) 
  
 Cole, SLU (svampskador och komplexa skador) 
  
 Bruce, Skogsstyrelsen (viltfrågor) 
  
 Miller, Miljödepartementet (klimatförändringar) 
  
 Coleman, Skogsstyrelsen (skogsbilvägar) 
  
 Gonzalez, Skogsstyrelsen (miljömålet Levande skogar) 
  
 Warren, Skogsstyrelsen (virkestillgångar och efter- frågan internationellt). 
  
 Texterna i avsnitten  
 2.2–2.4 
  är referat av text från Rossby centers hemsida: http://www.smhi.se/sgn0106/leveranser/info.htm 
 5 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Ytterligare fler personer har bidragit till rapportens tillkomst genom att ge värdefulla litteraturtips och synpunkter, bland annat Robinson, Wong, Wade, Graham, Harmon, Hunt, Nelson, Rose, Moore, Bentley, Villarreal, Scott och Pearson. 
  
 Smith Frohm 
  
 Ferguson 
  
 6 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Förslag till anpassning sammanfattning 
 Förutsättningar 
 Under arbetet med klimatfrågan har under årens lopp ett antal slutsatser dragits som handlar om hur svenskt skogsbruk kan anpassa sig till förväntade klimatförändringar. Slutsatserna antas gälla med hänsyn tagen till osäkerheten i utvecklingen – dock inom vissa gränser. Förändringarna får inte bli mycket större och mer dramatiska än dem som beräknas följa på  
 A2-scenariet. 
  Då krävs en annan analys. Det finns å andra sidan också en möjlighet att värl- dens länder ganska snart lyckas inleda en signifikant minskning av växthusutsläppen, så att till och med  
 B2-scenariet 
  medför för stor förändring. Även ett riktigt optimistiskt scenario leder dock till en rätt påtaglig klimatförändring på våra breddgrader. Slutsatserna som avser anpassning nu kan antas i hög grad gälla även under ett sådant scenario. 
 Avsikten med förslagen är att uppfylla intentionerna i skogs- politiken, vars huvudriktning angavs i det skogspolitiska beslutet från 1993 (proposition 1992/93:226), och även i berörda delar av miljöpolitiken så som den preciserats sedan dess, bland annat i form av miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, Levande skogar och Ett rikt växt- och djurliv. 
 Slutsatser när det gäller såväl trädslagsval som andra anpass- ningsbehov i denna rapport gäller i första hand den kommande omloppstiden och därmed föryngringen under det närmaste decen- niet. Alla slutsatser måste omprövas med jämna mellanrum utifrån den riktning klimatet och samhällsutvecklingen tar. 
 Anpassning nu 
 Klimatförändringarna ökar skaderiskerna och ger därmed skogs- ägarna anledning att i högre grad än tidigare sprida riskerna i sitt brukande av skogen. Det kan innebära att man: 
 ger fler trädslag plats i skogen, 
 bibehåller eller ökar arealen av blandbestånd, 
 sköter skogen för ökad stormfasthet i vindutsatta lägen, 
 7 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 ökar variationen i proveniens (fröets geografiska ursprung) vid plantering/sådd, 
 varierar gallringsregim, omloppstider och avverkningsregim (t ex via kontinuitetsskogsbruk) utanför de mer traditionella valen (men innanför lagens gränser), och/eller 
 förbättrar sitt försäkringsskydd. 
 Det är sannolikt önskvärt med en breddning av möjligheterna att försäkra sig mot kostsamma skador. Vidare vore det önskvärt med bättre möjligheter för mindre skogsägare att samverka med rågångsgrannarna i sin avverkningsplanering. Då skulle upp- komsten av extremt vindutsatta hyggeskanter kunna minska. 
 För att öka anpassningen till de ändrade produktionsförutsätt- ningar som med stor sannolikhet kommer kan man se behov av viss ökad satsning på tall i Götaland och Svealand på torkkänsliga och vindutsatta marker, och på gran i Norrland på marker med medel- god till god produktionsförmåga. 
 Eftersom förutsättningarna för hjortviltet sannolikt gynnas krävs en förbättrad  
 skog-viltbalans, 
  utifrån en kunskapsbaserad viltförvaltning, annars begränsas möjligheterna till riskspridning och anpassning via trädslagsval påtagligt av betesskadorna. Mor- gondagens viltförvaltning påverkar också möjligheterna att skydda biologisk mångfald som är knuten till de trädslag som betas hårt. 
 Sämre förutsättningar för vinterdrivning och uttransport till följd av varmare och blötare vintrar med kortare tjälperioder skulle kunna innebära minskad frihet i traktplaneringen samt ökade problem med skador på rinnande vatten i skogslandskapet till följd av läckage av minerogent och/eller organiskt material. Det är således angeläget att man nu börjar tillämpa en mer skonsam drivningsplanering, där skador på avrinnande vatten undviks genom att man bygger miljösäkra överfarter över vattendrag och inte kör nära ytvatten eller i utströmningsområden. Man bör också inleda ett kvalitetshöjande arbete både när det gäller skogsbilvägar och nyckelsträckor i det allmänna vägnätet, så att åtkomligheten av virket bibehålls över tiden. Samverkansformerna mellan olika intressenter kan behöva utvecklas. 
 Skyddet för skogens biologiska mångfald bör öka, speciellt i följande avseenden: 
 8 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 skydd/hänsyn som bibehåller möjligheter till bevarande av skyddsvärda skogslevande arter, och som underlättar förskjut- ningar i deras utbredningsområden, 
 utvecklad planering och teknik för körning i skogsmark och för skydd vid överfarter över vattendrag (jfr ovan). 
 Utvecklade system för observation och inrapportering av skade- utbrott i skogen kan både ge tidiga indikationer på behov av motåtgärder och, med tiden, underlag för analys av vilka typer av skador som ökar och i vilka regioner de gör det. 
 Klimatförändringarna kommer med stor sannolikhet att kunna påskynda spridningen av rotröta. Det talar för ökade insatser för att förebygga eller motverka sådan spridning, exempelvis via stubbehandling med biologiska eller andra miljövänliga medel vid gallring/slutavverkning av bestånd med stor andel gran. På speciellt drabbade marker kan man överväga att byta trädslag vid föryng- ringen. 
 Även snytbaggen kommer sannolikt att gynnas av klimatföränd- ringarna, speciellt i Mellansverige och norrut. En fortsatt utveck- ling av kostnadseffektiva miljövänliga metoder att motverka angreppen är önskvärd. 
 Någon form av gemensamt organiserad brandövervakning bör sannolikt finnas, liksom en genomtänkt krisberedskap för olika extrema händelser som kan drabba skogen. 
 Möjligheterna behöver öka för skogsägarna och andra aktörer att anpassa och sprida riskerna med sitt brukande av skogen, med bibehållen hög och värdefull virkesproduktion och begränsade negativa effekter på miljön. Således motiverar klimatförändringarna att man söker ökad kunskap via forskning och utveckling om exempelvis: 
 klimatförändringars effekter på olika faktorer (t ex olika skadegörare eller vattenbalansen för olika trädslag), och hur dessa effekter sammantaget påverkar skogen och brukandet, 
 skötsel för hög produktion av skogar med olika trädslagsbland- ning, gallringsregimer, etc., 
 nya metoder inom skogsbruket som motverkar skador på miljön (t ex i form av utvecklade maskiner och logistiksystem för drivning på otjälad mark), 
 miljövänliga motåtgärder mot skador (kända, tänkbara nya), 
 9 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 åtgärder för att bevara biologisk mångfald och viss virkes- produktion samtidigt. 
 Anpassning senare 
 Så småningom kommer sannolikt en anpassning mot kortare omloppstider (i genomsnitt) att vara lämplig. Vidare behöver man anpassa proveniensval och metoder vid föryngring, med ökad grad av nordförflyttning och lägre grad av självföryngring. På sikt behövs ytterligare förändringar när det gäller val av trädslag. En rad föreskrifter och allmänna råd till Skogsvårdslagen kommer att behöva justeras, både till följd av det ändrade klimatet och till följd av ny kunskap som medför att vad som räknas som beprövad erfarenhet kan breddas. 
 10 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 1 Inledning 
 Klimatproblemet kommer på sikt att påverka skogsbruket på många sätt; genom klimatförändringarnas direkta påverkan på skogen, genom klimatstyrmedlens påverkan och genom hur mot- åtgärder och anpassningar kommer att påverka samhället i stort när det gäller energikostnader och global utveckling. Åtgärder som var speciellt inriktade på att minska nettoemissionerna av växthusgaser började påverka det svenska skogsbruket år 1991 då man införde en koldioxidskatt som syftade till att försämra de fossila bränslena ställning på marknaden. Sedan dess har biobränslenas bidrag till energiproduktionen ökat, från ca 65 TWh till över 110 TWh per år till år 2005, varav den övervägande delen hämtas från svensk skog och utgörs av restprodukter från skog, skogsindustri, förädlings- industri och samhälle. 
 I den långsiktiga målbilden i de skogliga sektorsmålen som antogs år 2004 (Skogsstyrelsen 2004) anges att: Skogen brukas och bidrar till ett samhälle med begränsad klimatpåverkan. Detta innebär främst en förmåga att leverera förnybar energi, trä och andra råvaror som inte medför nettoutsläpp av växthusgaser. 
 Osäkerheterna kring hur såväl effekter som åtgärder kommer att påverka skogen, skogsbruket och skogsindustrin i framtiden adderar till den osäkerhet som ändå skulle ha funnits kring nationell och internationell tillgång och efterfrågan på olika virkes- sortiment och  
 -kvaliteter, 
  när man försöker se många decennier framåt. 
 År 2004 gjordes en litteraturöversikt över kunskapsläget kring hur ett förändrat klimat kan komma att påverka den svenska skogen, ur ett skogsbruksperspektiv (Sonesson m fl 2004). Samti- digt som den anger riktningen för många sannolika effekter pekar den samtidigt ut kunskap som saknas (se också Larson, 2006). Syftet med denna rapport är att komplettera ovan nämnda littera- turöversikt och bidra till den pågående diskussionen om hur det svenska skogsbruket i olika landsdelar kan påverkas och eventuellt anpassas till kommande klimatförändringar, med hänsyn tagen till den osäkerhet som finns kring hur omfattande förändringarna i verkligheten blir. 
 Om inget annat redovisas är det ungefärliga klimatförändringar under detta sekel till följd av  
 A2-och 
 B2-scenarierna 
  enligt Echam- modellen som avses (jfr kap 2). 
 11 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 I bakgrunden finns antagandet att skogens roll som biobränsle- och trävaruleverantör kommer att fortsätta att vara viktig, till följd av satsningar på att minska användningen av fossila bränslen i världen. En diskussion om granens framtid i södra Sverige ges speciellt utrymme eftersom den frågan har lyfts i många samman- hang på senare år. 
  
 2 
  
 Hur ändras klimat och koldioxidhalt? 
  
 2.1 
  
 Utsläppsscenarier och koldioxidhaltens utveckling 
  
 Rossby Centre, SMHI har på beställning av utredningen tagit fram ett stort antal klimatkartor som på olika sätt beskriver klimatet och dess möjliga utveckling. Materialet bygger på beräkningar med Jackson Centrets regionala klimatmodell RCA3 och havsmodellen RCO. Datainput till dessa modeller har i sin tur hämtats från körningar av globala klimatmodeller. Resultatkartorna kan studeras på: http://www.smhi.se/sgn0106/leveranser/info.htm 
 12 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Figur 2.1 Utveckling av utsläpp av koldioxid i  
 A2-och 
 B2-scenarierna 
  
 Pg C/år 
  
 35 
  
 30 
  
 A2 
  
 25 
  
 20 
  
 B2 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 2120 
  
 År 
  
 Källa: www.grida.no/climate/ipcc_tar/wg1/519.htm 
  
 I denna rapport refereras till resultat från Rossby Centre som bygger på indata från de två mest använda modellerna för simu- lering av globala klimatscenarier; en tysk (Echam) och en engelsk (Adams) modell. Som input till dessa används en rad utsläpps- scenarier. Av dessa refereras här endast till resultat för A2 och B2. A2 innebär högre utsläpp och B2 lägre (fig 2.1), vilket också av- speglar sig i vilken uppvärmning som orsakas globalt (fig 2.2). A2 beräknas medföra en grad högre medeltemperatur för jorden till år 2100 än B2 (3,8 respektive 2,7 graders ökning jämfört med 1990). Hittills har utsläppsutvecklingen närmast följt A2 sedan 1990. Den ökande medvetenheten i världen under senare år inger ändå visst hopp om att vi ska kunna lämna den utsläppsutvecklingen och röra oss ner mot B2 inom ett par decennier? Till varje utsläppsscenario hör också en beskrivning av olika trender i ekonomisk och miljö- mässig utveckling som kan förklara just det utsläppsscenariot (se www.grida.no/climate/ipcc/emission/index.htm). I denna rapport representerar scenarierna dock enbart sin haltutveckling och den därpå följande skattade klimatförändringen. 
 13 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 2.2 Global ökning i värmande effekt (radiativ forcing) med  
 A2-och 
 B2-scenarierna 
  
 Pg C/år 
  
 35 
  
 30 
  
 A2 
  
 25 
  
 20 
  
 B2 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 2120 
  
 År 
  
 Källa: www.grida.no/climate/ipcc_tar/wg1/519.htm 
  
 2.2 
  
 Temperatur och säsonger 
  
 Sett över hela perioden, 2071 2100 jämfört med 1961 1990, ökar Sveriges årsmedeltemperatur i scenarierna med 2,5 4,5 ºC. Änd- ringen är signifikant redan om man jämför perioden 2011 2040 med referensperioden 1961 1990. Temperaturökningen är störst under vintern, 2,8 5,5 ºC vid slutet av seklet. Den större ökningen under vintern hänger samman med att snön minskar kraftigt i det varmare klimatet. Det leder i sin tur till ännu högre temperaturer. Den största temperaturökningen under vintern beräknas för Norrlandskusten och Svealand, och det är även i dessa områden som minskningen av snötäckets utbredning är som störst. Under sommaren sker största ökningen i temperatur främst i den sydligaste delen av landet. 
 Den del av året som det finns ett sammanhängande snötäcke blir minst en månad kortare fram till perioden 2071 2100 i alla scena- rierna. Detta gäller i hela landet utom i Skåne och längs Götalands- kusten, där snön försvinner så gott som helt i scenarierna. De 
 14 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 största förändringarna, med mellan två och fyra månaders förkort- ning av snösäsongen, beräknas för delar av Svealand och Norr- landskusten. Samtidigt minskar också det maximala snödjupet i hela landet, mest i de områden som har lite snö redan i dagens klimat, men även i fjällkedjan. 
 Temperaturen ökar framförallt under de allra kallaste vinter- dagarna. Samtidigt ökar också medeltemperaturen och tempera- turen under mildare dagar, men inte lika mycket. Mönstret, med störst förändring under kalla dagar, gäller under vintern för hela landet. I Götaland är det också varma dagar under sommaren som blir relativt sett ännu varmare. I övriga landet förväntas tempera- turen öka mer likartat både under svala och varma sommardagar. 
 Uppvärmningen leder till att klimatzonerna flyttar norrut. I de scenarier som beskrivs ovan beräknas vegetationsperioden, det vill säga den del av året då dygnets medeltemperatur under en sammanhängande period är över 5 ºC, öka med mellan en och två månader i hela Sverige utom i södra Götaland där den beräknade ökningen är uppemot tre månader. Det totala uppvärmnings- behovet under vinterhalvåret kan komma att minska med mellan 10 30 % i olika delar av landet. Å andra sidan kan kylningsbehovet under sommarhalvåret öka i viss utsträckning. 
  
 2.3 
  
 Nederbörd 
  
 Nederbörden som faller över Sverige förväntas öka under det närmaste seklet med mellan knappt 10 och drygt 20 % Skillnaden i årsnederbörd jämfört med 1961 1990 är signifikant redan under perioden 2011 2040.  
 Echam-modellen 
  med kraftigare västvindar över hela Norden ger mer nederbörd i hela området. Hadley- modellen pekar tvärtom på minskad västvind och därigenom minskad nederbörd väster om den skandinaviska fjällkedjan samtidigt som mer nederbörd fås öster om fjällkedjan då sydostvindar blir vanligare. Under sommaren förväntas Götaland få minskad nederbörd i alla simuleringarna. I norra Norrland förväntas nederbörden öka något även på sommaren. 
 I samtliga scenarier och i hela landet gäller att extremneder- börden, exempelvis uttryckt som mängden nederbörd under ett dygn, förväntas öka. I Götaland under sommaren kommer det alltså att regna totalt sett mindre och mer sällan, men mer i form av kraftiga skurar. I norra Norrland under sommaren och hela landet 
 15 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 under vintern kommer det att falla totalt sett både mer nederbörd och oftare. Dock vägs den ökade nederbörden upp av ökad avdunstning, vilket medför att avrinningen inte ökar, och då sannolikt inte heller grundvattennivåerna i medeltal. Man kan ändå spekulera i om torra marker på grova sediment kan bli något mindre torra eftersom regnvatten där lätt perkolerar ner i marken. Istället kan marker med tunna jordtäcken bli mer utsatta för torka i hela landet eftersom avdunstningen ökar och vattenförråden där lätt tar slut. 
  
 2.4 
  
 Vind 
  
 Vindförhållandena förändras endast marginellt under sommaren i de olika scenarierna. Under resten av året och främst under vintern varierar förändringen beroende på vilken global klimatmodell som använts. I beräkningarna baserade på  
 Hadley-modellen 
  är vind- förändringarna i allmänhet små i regionen. I beräkningarna baserade på RCA3 och  
 Echam-modellen 
  ökar vindhastigheterna under vintern med i medeltal 7 till 13 % till i slutet av seklet, beroende på vilket utsläppsscenario som användes. Något större ökningar sker över Östersjön på vintern, speciellt Bottenviken och Bottenhavet. Detta beror på att havsisen till stor del försvinner i scenarierna. Det gör atmosfären mindre stabil och främjar högre vindhastigheter. Den maximala vindhastigheten beräknas förändras ungefär lika mycket som medelvindhastigheten. 
  
 2.5 
  
 Jämförelser med dagens klimat i övriga Europa 
  
 Det är svårt att hitta områden som visar absoluta likheter i temperaturklimatet med det prognostiserade kommande klimatet i södra halvan av Sverige om 60 90 år (tidigare för A2 och senare för B2). I Centraleuropa är vintrarna generellt kallare, åtminstone jämfört med dem vi får mot mitten och slutet av seklet. För att hitta jämförbara områden i denna riktning får man ta sig långt ner i Europa t.ex. mot områden nära Svarta havet, här är å andra sidan somrarna betydligt varmare även än de vi kan förvänta oss i slutet av seklet. I lite högre belägna områden i exempelvis Rumänien kan man hitta områden med liknande sommartemperaturer som de vi kan förvänta oss i Sverige men här är istället vintertemperaturerna 
 16 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 betydligt lägre än de prognosticerade. Koncentrerar man sig till vinterklimatet förskjuts de studerade områdena i sydvästlig rikt- ning klimatmässigt och dagens temperaturklimat i Danmark, Holland, Belgien, Nordfrankrike och Storbritannien uppvisar stora likheter med de projicerade klimatscenarierna för olika delar av södra halvan av Sverige. I Storbritannien är det dock mindre risk för kraftiga kalluftsutbrott under vintern och lägre sommartempe- raturer än i framtidens sannolika svenska klimat. I norra Frankrike utmed kanalkusten och längs hela kuststräckan längs Holland, Belgien och Nordtyskland är somrarna svalare än de sannolikt blir i södra Sverige. 
 Sammanfattningsvis kan man säga att områden där nuvarande vintertemperaturklimat går att jämföra med de studerade område- nas framtida vinterklimat i regel har ett svalare sommarklimat än det som projiceras för de svenska områdena, och områden som har ett liknande sommarklimat har ett mildare vinterklimat. 
 3 Hur påverkas träden? 
  
 3.1 
  
 Tillväxt 
  
 Temperatur 
 En allmän uppfattning är att klimatet i Sverige är för kärvt för att tillåta riktigt hög skogsproduktion. Dessutom anses vi ha långsamt växande trädslag. Ur biologisk synvinkel är dock inte våra skogs- träd långsamma i jämförelse med snabbväxande trädslag på sydli- gare breddgrader. Fotosyntesapparaten är lika effektiv och under tillväxtperioden är tillväxthastigheten per dag minst lika hög. Den stora skillnaden ligger i tillväxtperiodens längd och mängden infallande solljus. En förlängning av vegetationsperioden, som en effekt av ett förhöjt temperaturklimat i framtiden, innebär att mer av solljuset kan utnyttjas för fotosyntesproduktion. 
 Förutom att temperaturen förlänger vegetationsperiodens längd påverkar temperaturen även produktionen genom att den direkt påverkar fotosynteshastigheten och respirationen, där differensen mellan fotosyntes och respiration kallas för nettoprimärproduktion (NPP) och kan ses som ett mått på tillväxten. Vid uppbyggnad av växtbiomassa och vid underhåll av funktioner hos levande växt- celler avges koldioxid genom respirationen (cellandning). Respira- 
 17 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 tionen är starkt temperaturberoende och ökar exponentiellt med ökad temperatur. Till skillnad från fotosyntesen pågår respiratio- nen hela dygnet året runt. Fotosynteshastigheten ökar däremot linjärt från någon minusgrad upp till 8 10 ºC för att sedan avta och hålla sig relativt konstant för temperaturer mellan 10 25 ºC. Där- efter avtar fotosynteshastigheten. 
 Knoppsprickning och skottskjutning på våren hos våra barr- och lövträd påverkas av lufttemperaturen och dagslängden. Hos barrträd är den oftast starkt korrelerad till en temperatursumma, medan lövsprickningen hos vissa av våra lövträd beror av en kombination av temperatursumma och dagslängd. En ökning av luftens temperatur kommer därför att leda till tidigare skott- skjutning och lövsprickning, dock i lägre grad för bok som främst styrs av dagslängd. Med ett förhöjt temperaturklimat enligt SMHI:s scenarier kommer knoppskjutning och lövsprickning att ske 2 5 veckor tidigare än idag vilket kan öka fotosyntesproduk- tionen. För lövträd betyder tidigare lövsprickning betydligt mer eftersom lövträden omsätter hela sitt lövverk varje vår. Tidigare skottskjutning och lövsprickning kan under vissa omständigheter öka risken för frostskador (se speciellt avsnitt nedan), som kan vara allvarliga i plant- och ungskogar. 
 De två dominerande faktorerna är dels en tidigare start på våren så att mer solljus kan utnyttjas för fotosyntesproduktion och dels en ökad koldioxidhalt. Respiration och tidigare skottskjutning är av mindre betydelse i det här sammanhanget. Barrträd som redan har större delen av barrskruden på våren kan direkt utnyttja en tidigare start medan lövträd måste få en tidigare lövsprickning för att kunna ta tillvara en tidigare vår. Kopplingen till dagslängd för lövsprick- ning inverkar således hämmande, och alltså speciellt för bok. 
 Växtnäring 
 Vid sidan om tillväxtsäsongens längd är det nästan utan undantag tillgången på växtnäring (främst kväve) som begränsar produktio- nen i naturliga skogsekosystem i Sverige. Ett förändrat klimat med en ökad lufttemperatur leder till en ökad marktemperatur. Detta kommer att öka den biologiska aktiviteten och mineraliseringen, vilket leder till ökad barr/bladmassa och tillväxt. Effekten är sanno- likt betydligt större i norra jämfört med södra Sverige, dels på grund av att näringsutbudet idag generellt är lägre i norra Sverige 
 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 jämfört med södra och dels på grund av den stora gradienten i kvävenedfall över Sverige. I ett markuppvärmningsförsök i medel- ålders granskog i Västerbotten, där man har värmt upp marken med 5 ºC över den naturgivna marktemperaturen på försökslokalen, har man ökat stamvolymtillväxten med nästan 100 % under en sexårs- period, så här långt. Detta kan jämföras med att man i Kronobergs län, där medeltemperaturen är ca 5 ºC högre än i Västerbotten, i medeltal har ca 130 % högre medeltillväxt på granmark med i övrigt lika ståndortsfaktorer. 
 Vatten 
 På de flesta marker i norra Sverige är vattentillgången normalt sett inte begränsande för produktionen, eftersom nederbörden översti- ger avdunstningen och att det finns gott om markvatten i början av säsongen som följd av snösmältningen. På grova sediment och sandiga moräner, där vatten rinner lätt igenom markprofilen, kan brist på vatten ändå ha en viss begränsande effekt på produktionen under sommaren. På sådana marker kan vattentillgången möjligen bli något mindre begränsande i genomsnitt i Norrland. 
 I södra Sverige, särskilt i de östra delarna av Götaland, begränsar vattentillgången vanligtvis tillväxten under sommaren, utom på de marker där grundvattennivån förblir inom räckhåll för träden. Trädslag med hög barr/bladmassa, som gran och flesta lövträd är sannolikt känsligare mot minskad nederbörd under sommaren. Vattenavrinningen beräknas minska i medeltal under sommaren i Svealand och speciellt i Götaland, vilket i så fall innebär en minskad areal där grundvattennivån förblir inom räckhåll under sommaren. Trädslag med stort vattenbehov påverkas mest negativt där vatten- tillgången ökar. Mängden barr och blad är relaterat till ålder och beståndsstruktur och täta medelålders skogar har vanligtvis störst vattenbehov. Trädens vattenhushållande förmåga spelar också roll. Tall och ek har generellt bättre tålighet än gran och de flesta övriga lövträd. 
 Enligt Vaughn klimatsimuleringar påverkas sommaravrinningen från i Norrland ganska litet. Den skattade avrinningen bör spegla grundvattennivåerna någorlunda väl. I Svealand och speciellt Götaland minskar sommaravrinningen i medeltal. Vissa fuktiga och blöta marker, med tillväxthämmande höga grundvattenstånd, kan därmed få större chans att torka upp i ytan och medge tillväxt. 
 19 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Effekter på grundvattennivåer av olika förändringar i nederbörds- klimat bör kunna utredas bättre med hjälp av hydrologisk model- lering på ett urval befintliga avrinningsområden i olika delar av landet. 
 Koldioxid 
 I kortvariga laboratorie- och fältförsök leder en ökning av koldioxidhalten till kraftigt ökad fotosynteshastighet. Efter en tid  
 (månader-år) 
  verkar dock växterna anpassa sig till den nya koldioxidhalten och fotosynteshastigheten går nästan ner till samma nivå som vid normal koldioxidhalt (~360 ppm). Fält- experiment, där hela träd under flera år har behandlats med förhöjd koldioxidhalt, har visat att den långsiktiga fotosyntesökningen är beroende av näringstillgången i marken. Koldioxidhaltens inverkan på fotosynteshastigheten skiljer sig något mellan olika trädslag och lokaler. En ökad koldioxidhalt har också, för flera träd och andra växter, visat sig medföra att klyvöppningarna minskar sin öppningsgrad, och därigenom sänks avgången av vatten i viss mån. Därför kan en ökad koldioxidhalt ha en större inverkan på tillväxten i regioner med vattenbrist. 
 Produktionsutveckling i skogen 
 Modellsimuleringarna är utförda med den  
 process-baserade 
  modellen BIOMASS för perioden 1961 2100 med klimatdata beräknade med Echam för B2- och  
 A2-scenarierna 
  till grund. Produktionsförändringar har uppskattats för fem olika trädslag; gran, tall, björk, sitkagran och bok. Utdata från modellsimule- ringarna summerades i fyra olika tidsperioder 1961 1991 (refe- rens), 2011 2040, 2041 2070 och 2071 2100. Utdata från modellen är bland annat NPP (nettoprimärproduktion) som man kan se som ett mått på hur tillväxten kan förändras och stämmer väl överens med tidigare uppskattningar (Bergh m fl 2007). 
 Den sammanlagda produktionshöjningen i svensk skog skattas till 5 % för  
 B2-scenariet 
  och 14 % för  
 A2-scenariet 
  för perioden 2011 2040 (Tabell 3.1). Denna skattning inkluderar inte den potentiella pluseffekten av ökad näringsomsättning i marken och inte heller eventuella produktionsbortfall till följd av ökade skador. 
 20 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Tabell 3.1 Relativ produktionshöjning till följd av skattade klimatföränd- ringar enligt Echam- och  
 RCA3-modellerna 
  för B2- och A2- scenarierna enligt BIOMASS (Bergh m fl, 2007) 
  
 B2 
  
 A2 
  
 2011 2040 
  
 5 
  
 14 
  
 2041 2070 
  
 14 
  
 25 
  
 2071 2100 
  
 24 
  
 31 
  
 För att få en uppfattning hur produktionsutvecklingen ser ut över tiden för olika breddgarder, delade vi upp datamaterialet i en södra ( 
 63N) Sverige. Simule- ringarna för tall visar på en svag produktionsökning i början av B2- scenariet och ökar snabbare i mitten av århundradet för mellersta och framför allt norra Sverige (figur 3.1). För  
 A2-scenariet 
  har en betydligt snabbare uppgång i början som sedan mattas av i slutet av simuleringsperioden. Detta är i första hand en effekt av att koldioxidhalten ökar snabbare i  
 A2-scenariet 
  eftersom temperatur- ökningen är likartad till en början i de båda scenarierna. 
 Granen visar en liknande trend som tall i  
 B2-scenariet 
  men ökningen i norra Sverige är betydligt större för gran i slutet av århundradet. Granens produktionsökning är i stort sett linjär i A2- scenariet men stagnerar och till och med sjunker i slutet (2060 2100) för framför allt södra Sverige. Detta beror på både den absoluta temperaturökningen och temperaturnivån som gör att respirationen (underhållsrespiration), som ökar exponentiellt med temperaturen ökar mer än fotosyntesen för gran. 
 21 
 Bilaga B 18 SOU 2007:60 
  
 Figur 3.1 
  
 Skattad produktionsökning för tall, gran, björk, sitkagran och 
  
 bok i B2- och  
 A2-scenariernas 
  klimat enligt Forbes jämfört med 
  
 referensklimatet 1961 1990 
  
 B2 
  
 A2 
  
 45 
  
 45 
  
 Tall 
  
 Tall 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 År 
  
 45 
  
 45 
  
 Gran 
  
 Gran 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 År 
  
 45 
  
 45 
  
 Björk 
  
 Björk 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 År 
  
 Den relativa ökningen är störst för tall i södra Sverige, vilket främst är en effekt av att tallen har ett lägre vattenbehov och den minskade vattentillgången under sommaren påverkar tallen mindre jämfört med gran och björk. Att respirationen ökar mer för gran och björk till följd av en större barr/bladarea än tallens bidrar också. 
 Produktionsökningen för sitkagran är i  
 B2-scenariet 
  ca 5 % lägre än för gran i södra och mellersta Sverige, som i övrigt har en identisk 
 22 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 trend som gran. Boken har ungefär samma produktionsökning som björken i södra och mellersta Sverige i  
 B2-scenariet, 
  dock med en svag svacka i mitten av seklet. I  
 A2-scenariet 
  ökar boken kraftigt med en linjär trend och är det trädslag som ökar mest i södra och mellersta Sverige, trots sin tröghet när det gäller tidpunkt för lövsprickning. 
 Figur 3.2 Relativa produktionsförändringarna i  
 A2-scenariet 
  hos tall, gran och björk för perioden 2071 2100 jämfört med referens- perioden 1961 1990 (dagens klimat) (Bergh m fl 2007) 
 Produktionsförändring  
 2071-2100 
  med  
 A2-scenariet 
  (%) 
  
 Tall 
  
 Gran 
  
 Björk 
  
 3.2 
  
 Spontan självföryngring av träd 
  
 Spontan självföryngring av träd kommer att ökas med ökad tempe- ratur, i och med att det blir rikligare och mer stabil frösättning. Det gäller kanske främst trädslag, som nu har svårt att självföryngra sig. Samtidig kommer förhållandena för hjortvilt kommer generellt att förbättras (se viltskador nedan). Utvecklingen när det gäller omfattning i självföryngring av alla trädslag som betas mycket (tall 
 23 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 och de flesta lövträd, även gran i Skåne) beror därför i lika eller högre grad på hur viltförvaltningen förmår utvecklas och anpassas som på klimatförutsättningarna i sig. Om viltets nuvarande omfat- tande betning av unga aspar och rönnar fortgår kan det exempelvis på längre sikt bli ont om trädbildande aspar och rönnar i delar av landet, även utan att klimatets effekt räknas in. Vidare kommer ett varmare och fuktigare klimat att ge ökad konkurrens från mark- och fältvegetation, vilket generellt motverkar spontan självföryng- ring av träd. 
 I stort sett alla lövträdarter vars nordgräns passerar genom Sverige kommer att expandera norrut i ungefär samma takt som klimatet (t ex Koca et al 2006). Kanske blir det i något fall en fördröjning som beror på att det också krävs en viss anpassning till ljusklimatet (t ex för bok, se ovan). Vissa av de ädellövträdarter som föryngrar sig bäst på riktigt näringsrika, gärna kalk- eller lerrika marker kommer dock inte att hitta dem i samma utsträck- ning i Småland och norröver, som i Skåne. Björken kan minska i utbredning på marker som blir torrare sommartid. 
 Tallens och ekens möjlighet till självföryngring kommer sannolikt att stärkas gentemot övriga trädslag i de delar av och på de marker i Götaland där risken för sommartorka ökar. I mellersta och norra Sverige kan tallens förmåga till självföryngring försvagas gentemot gran och löv, eftersom produktivitet och vattentillgång förväntas öka där, på alla marker utom de torraste som även norr- över kan bli något mer vattenbegränsade under sommarhalvåret. Granen kan få ökad möjlighet att självföryngra sig norröver. För både gran och tall gäller att frekvensen av kottår kan komma att öka med ett mildare klimat. 
 Ett varmare klimat kan öka risken för självföryngring av contor- tatallen, speciellt om skogsbränderna tillåts öka. 
 Nya trädslag och andra växter, för vilka vinterklimatet tidigare varit speciellt begränsande i plantstadiet eller för frösättningen, kommer sannolikt att sprida sig till skogen från parker och träd- gårdar, eller söderifrån, med hjälp av fåglar eller vind. 
 24 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 3.3 
  
 Virkeskvalitet 
  
 Allmänt 
 Vid en klimatförändring till följd av växthuseffekten kommer förutsättningarna för skogsträden att producera vedråvara och sågtimmer av olika kvalitet att påverkas. Kvalitet definieras vanligen lämplighet för ett ändamål och här i texten refereras endast till de viktigaste ändamål som vi känner idag (sågtimmer, massaved och bränsleved) och som påverkar priset på rundvirke. Sambandet mel- lan klimat och kvalitet innehåller många svårbedömda dimensioner, inte minst för att vi inte känner framtida tekniska lösningar för att tillvarata och processa virket på bästa sätt. Resonemanget här utgår lite förenklat från dagens virkeshantering. Vi har även ignorerat eventuella skogsgenetiska effekter som skulle kunna uppstå när träd som är genetiskt anpassade till en klimatsituation kommer att växa i en annan som de inte är helt anpassade till. 
 Sågtimmer av barrträd 
 Virkeskvaliteten varierar mycket litet inom Sverige för gran, om man utgår från det nya timmerklassificeringssystemet som tas i bruk 2008. För tall finns däremot ett svagt mönster med något bättre kvalitet i Mellansverige än i övriga landsdelar. Samtidigt måste man vara medveten om att mängden timmer i den avverkade skogen idag är betydligt större ju längre söderut man kommer eftersom träden blir allt grövre. Vid ett varmare klimat kommer effekten på redan etablerad skog att bli att träden snabbare når en grövre dimension och det kommer sannolikt att bli ekonomiskt fördelaktigt att hålla skogen så länge att timmerandelen ökar. Detta innebär i sig en kraftigt positiv effekt på kvaliteten (Tabell 3.2). 
 En hög densitet på virket brukar anses vara en viktig kvalitets- faktor. Detta uttrycks huvudsakligen som ett krav på viss täthet på årsringarna nära märgen. Densiteten vid en given årsringsbredd minskar från söder mot norr, men det gör årsringsbredden också. Vid en ökad årsringsbredd minskar densiteten ganska snabbt initialt men vid breda årsringar innebär ytterligare ökning relativt lite. Totalt sett innebär detta ändå vanligen att densiteten minskar något från norr mot söder, eller snarare från ett kärvt till ett milt klimat. Detta är dock inte ett rätlinjigt samband då t.ex. tallen har högre densitet på Sydsvenska höglandet och i Bergslagen än i 
 25 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Norrbotten. En summerad bedömning är att densiteten på virket sannolikt kommer att minska något vid ett varmare klimat. 
 Grova kvistar sänker ofta kvaliteten och kvistgrovleken ökar vanligen med tillväxthastigheten. Detta innebär att denna kvalitets- parameter kan påverkas negativt av ett varmare klimat. Denna effekt kan delvis motverkas genom anpassning i processtekniken, t.ex. genom att kvistiga delar av virket avlägsnas och det kvistrena virket skarvas ihop. 
 Initialt kan en ökad tillväxt t.o.m. påverka kvaliteten positivt på medelålders och äldre träd genom att dessa snabbare vallar in befintliga kvistrester och att ved med hög densitet får en kappa av något lägre densitet. En klimatbetingad ökad tillväxt kan då i princip fungera som en sen gödsling där man bygger på med grova årsringar ytterst, vilket gör att större del av den högkvalitativa kärnan blir tillgänglig för sågning av värdefulla plankor. 
 Både dimension, densitet, och kvistgrovlek är faktorer som kan påverkas genom skogsskötselåtgärder. Genom att t.ex. minska planterings- och/eller röjningsförbandet, så att träden står tätare, minskar dimension, densitet och kvistgrovlek. Det kan vara ett sätt att motverka eventuella negativa effekter av klimatförändringar, men innebär ökade kostnader och risker för vissa skador och sjukdomar. 
 Förekomst av defekter är inte automatiskt beroende av tillväxt- hastigheten, men problem med olika typer av svampinfektioner som rötar eller missfärgar veden kan förväntas öka, både beroende på ökad temperatur och förväntad ökad nederbörd i vissa områden. Särskilt på lite sikt kan detta ge ökade problem. En större variation i väder under vår och höst i samband med skottskjutning och invintring ökar sannolikt risken för frost- och väderskador, särskilt i plant- och ungskog (jfr nedan). Om viltstammarna tillåts öka innebär det också en ökad risk för skador på plant- och ungskog (jfr nedan). Både klimatskador och viltskador innebär ökad risk för virkesdefekter i nedre delen av rotstocken. 
 Krökar minskar sågutbytet och förekomsten av krök är delvis kopplade till tillväxthastighet i ungdomen. Senare i trädets liv tenderar årsringarna fördelas så runt stammen att krökarna gradvis minskar. På kort sikt innebär detta att krökarna minskar i bety- delse, men den nya skogen kan få något ökade problem med krökar. 
 26 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Massaved av barrträd 
 Densitet har hittills inte utgjort direkt grund för prissättning på massaved. Dock finns skillnader mellan olika regionala prislistor som i viss utsträckning kan vara en indirekt effekt av densitet. Samhällsekonomiskt innebär dock en lägre densitet i viss mån ökade kostnader genom att mer luft belastar avverknings- och transportlogistiken och de industriella processerna. Massavedens densitet kommer att minska snabbare än sågtimrets genom att det främst är ung ved som används för detta ändamål; yngre träd och yngre delar på äldre träd (mantelved och toppved). 
 För massaveden har virkesdefekter och skador mindre betydelse än för sågtimmer. Ökad risk för röta och missfärgning av veden är dock negativt och kommer eventuellt att påverka kvaliteten negativt. Det är dock osäkert hur mycket detta innebär i praktiken. 
 Bränsleved 
 När det gäller bränsleved har densiteten heller inte påverkat priset hittills, även om olika prissättning för olika trädslag naturligtvis till en del reflekterar olika densitet och energivärde. System är redan nu under utveckling för att sätta pris på bränsleveden utifrån energivärdet och det verkar rimligt att detta blir bestående fram- över. En ökad tillväxt innebär sämre energivärde för barrträd genom lägre densitet men detta gäller inte för lövträd där densi- teten i vissa fall t.o.m. ökar vid ökad tillväxt varvid bränslevärdet förbättras. 
 27 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tabell 3.2 Bedömda förändringar i virkeskvalitetsegenskaper hos barrträd till följd av klimatförändringar i Sverige på kortare och längre sikt 
  
 Användning 
  
 Kvalitetskriterier 
  
 Effekt  
 0-30 
  år 
  
 Effekt >30 år 
  
 Sågtimmer 
  
 Dimension 
  
 ++ 
  
 +++ 
  
 Krök 
  
 + 
  
 - 
  
 Kvistgrovlek 
  
 - 
  
 -- 
  
 Årsringar nära märg 
  
 0 
  
 -- 
  
 Defekter¹ 
  
 0 
  
 - 
  
 Massaved 
  
 Dimension² 
  
 ++ 
  
 +++ 
  
 Defekter¹ 
  
 0 
  
 - 
  
 Densitet² 
  
 - 
  
 - 
  
 Bränsleved 
  
 Densitet² 
  
 - 
  
 - 
  
 Dimension² 
  
 ++ 
  
 +++ 
  
 ¹ t.ex. röta, missfärgning, barkdragande kvist, sprötkvist etc. 
 ² påverkar vanligen inte avsalupriset idag, men påverkar skogbrukets lönsamhet 
 ³ påverkar vanligen inte avsalupriset idag, men påverkar värmeverkets/industrins lönsamhet 
 Lövträd 
 Effekten av klimatförändringar på lövträd är ännu svårare att bedöma än för barrträden. För närvarande bedrivs mycket lite aktivt lövskogsbruk. Merparten av de lövträd som finns, främst björk, sköts inte utifrån sina förutsättningar utan fungerar mer som en biprodukt i barrskogsbruket. Skötseln av bok i sydligaste Sverige utgör det enda något så när betydande undantaget. Bandporiga lövträdslag som ek, ask och alm får dock bättre kvalitet (styrka, densitet) när tillväxten är högre. Om skillnaden i tillväxt- takt mellan svensk och polsk/tysk ek och bok jämnas ut kan konkurrenskraften för dessa trädslag öka här. För ströporiga lövträdslag som björk, asp, bok och poppel påverkas inte virkes- kvaliteten på samma sätt av högre tillväxt, bortsett från att timmer- andelen ökar snabbare. 
 Det volymmässigt viktigaste lövvirkessortimentet är massaved och dess kvalitet kommer sannolikt att påverkas förhållandevis litet 
 28 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 av klimatförändringarna. Högre densitet är dock positivt även här, liksom för energisortimenten. Möbel- och inredningsindustrin (golv) efterfrågar för närvarande bland annat ek, björk, bok, lönn, ask och alm eftersom dessa trädslag ger ett hårt och vackert virke. Det rör för närvarande endast om små kvantiteter och modet växlar över tiden mellan olika trädslag. 
 Förutsättningarna för lövträd kommer sannolikt att förbättras på vissa håll. Det, i kombination med ett ökat behov av risksprid- ning, kan komma att öka intresset för ett mer aktivt lövskogsbruk. Samtidigt kan man förvänta sig en spontan spridning norrut av ädellöv till nya områden där det behövs kunskap och system för hur dessa trädslag skall skötas. Om det blir större klimatvariationer under vår och höst kan det sannolikt medföra problem för ek och bok, med frostskador på skott och eventuellt också mer komplexa vitalitetsnedsättande skador. 
  
 4 
  
 Hur påverkas frekvensen av skador på skog? 
  
 4.1 
  
 Stormfällning 
  
 Vind är den störningsfaktor som orsakat störst skador inom europeiskt skogsbruk under  
 1900-talet 
  (White m fl 2003). Skadornas omfattning varierar mellan år och situationer men omfattande skador har blivit allt vanligare under  
 1900-talet. 
  Under 2005 skadades 100 miljoner kubikmeter skog, varav ca 75 miljoner kubikmeter i Sverige (Skogsstyrelsen 2006). Åtminstone för södra Sverige, där vindskadorna historiskt varit mest omfattande, tycks trenden inte förklaras av det skulle ha blivit vanligare med storm eftersom vindklimatet har varierat i förhållandevis liten omfattning (Alexandersson  Vedin 2002). Att klimatet blivit mildare och blötare minskar skogens stabilitet men kan sannolikt inte ensamt förklara varför det blivit vanligare med vindskador. Under den aktuella perioden har skogsbruket och därmed skogen förändrats på flera sätt som sannolikt bidrar till att förklara den ökade frekvensen omfattande skadetillfällen (Blennow  Eriksson 2006). En sådan orsak är att den stående volymen skog ökat, både till följd av utvecklad produktionsskötsel på befintlig skogmark och av en ökning i den areal som primärt används till skogsproduktion. Det 
 29 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 fanns alltså under perioden en ökande volym skog som kunde blåsa ner. Trakthyggesbruket introducerades på bred front under 1950- talet och utgör nu den dominerande skogsbruksformen i Sverige. I och med detta skapas hyggeskanter som kan exponeras för hög vindhastighet och som skapar turbulens (Wilkins 2002). Andelen gran i landskapet har dessutom ökat fram till  
 90-talet. 
  Gran är förhållandevis känslig för vind (Spencer m fl 2000). Det är därför sannolikt att skogsbrukets utveckling tillsammans med att klimatet blivit mildare (mindre tjäle) och blötare har medför att skogen blivit mera känslig för vind även om det kanske inte blivit vanligare med storm (Blennow  Nicholson, 2004). 
 Klimatförändringarna kan förväntas påverka risken för vindfäll- ning både direkt genom ett förändrat klimat och indirekt genom ett förändrat skogstillstånd (Bergh m fl 2007). Hur pass vind- känsligt det framtida skogstillståndet blir påverkas av hur vi sköter skogen och vilka trädslag vi väljer. Den förväntade ökningen av potentialen för biomassaproduktion kan medföra att träden blir vindkänsliga vid en lägre ålder. Detta medför ökad risk för vind- fällning då perioden under vilken träden befinner sig i vindkänslig fas förlängs, så länge omloppstiden inte förkortas. Förutom genom omloppstidens längd kan sannolikheten för vindfällning påverkas genom rumslig planering, val av trädslag, och genom skötsel- åtgärder som påverkar trädens höjd och form, antal stammar per ytenhet, och rotningsförhållanden. Minskad förekomst av tjäle kan förväntas leda i riktning mot ökad vindkänslighet, liksom de ökade extrema nederbördsmängder under stormsäsongen som klimat- scenarierna indikerar. 
  
 4.2 
  
 Skadesvampar 
  
 Rötsvampar 
 Den rotröta som orsakas av rottickan (Heterobasidium annosum) är den skadegörare som ger de största ekonomiska förlusterna vid granodling, mellan 500 och 1000 miljoner kronor årligen (Bendz- Hellgren 1997, Castillo 2005). Utbredningen är störst i södra Sverige men påtaglig även norröver. Rotröta kan uppträda på de flesta marker men är vanligare på bördiga marker och på marker med högt pH. Spridning sker speciellt då fria stubbytor exponeras vid avverkning under vegetationsperioden. Till skillnad från 
 30 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 tidigare har under de senaste decennierna stora arealer avverkats under vegetationsperioden, utan stubbehandling. Det är därför sannolikt att andelen rötskadad skog skulle komma att ha ökat de närmaste decennierna även utan klimatförändring (Acosta och Mcdaniel 2001). Ett varmare klimat kommer med stor sannolikhet att öka potentialen för spridningen, framförallt till följd av att vegetationsperioderna förlängs i hela landet (Scott, SLU, muntl.). Vegetationsperiodens längd till 2071 2100 ökar både absolut och relativt sett mest i Götaland och Svealand, med 40 50 %, medan ökningen i södra och norra Norrland blir 20 40 %, för A2- och  
 B2-scenarierna 
  enligt  
 Echam-modellen. 
  Spridning av rötsvampar sker också där skogsmaskiner givit upphov till stamskador. 
 Den form av rottickan som uppträder på tall är ännu sällsynt i norra Sverige. En teori är att det är det kyliga klimatet i sig som begränsat utbredningen och även för denna form kan man således anta att ett varmare klimat kommer att öka spridningen (Rose, SLU, muntl.). Förutom rottickan är honungsskivling  
 ( 
 Armillaria 
 -arter) 
  och blödskinn ( 
 Stereum sanguinolentum 
 ) röt- svampar med relativt stor skadeutbredning. Blödskinn angriper typiskt gran som drabbats av snöbrott, vilka bör minska i omfatt- ning. Honungsskivlingar angriper både våra barr- och lövträd och svampen gynnas då värdträdet utsätts för torkstress, varför ökade angrepp är förväntade (Cole, SLU, muntl.). 
 Gremmeniella 
 Gremmeniellasvampen ( 
 Frye abietina 
 ) gynnas av varma fuktiga vintrar, och när det gäller angrepp på tall också av kalla och fuktiga somrar. Det är svårbedömt, kanske minskar risken för stora skadeutbrott på tall i Götaland och Svealand då somrarna blir torrare och varmare, men långa perioder med temperaturer runt 0 5°C gynnar svampen. Risken för skadeutbrott på gran kan tänkas öka, eftersom granangrepp har inträffat efter torra somrar. Riklig nederbörd ett enskilt år verkar kunna utlösa en storskalig epidemi av Frye, så mot bakgrund av de predikterade klimat- förändringarna kan riskerna för utbrott öka i södra Norrland och så småningom även i norra Norrland (Hansson 2007). Den nordliga varianten av sjukdomen drabbar också contortatallen, till skillnad från den sydliga varianten. Det senaste stora skadeutbrottet 
 31 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 2001 2003 beräknades ha kostat markägarna sammanlagt runt en och en halv miljard kronor (Hansson m fl 2005) 
 Övriga skadesvampar 
 Knäckesjuka ( 
 Melampsora pinitorqua 
 ) angriper tallens årsskott. Den värdväxlar mellan asp och tall och förekommer i hela landet där asp finns i närheten. I allmänhet går det ett antal år mellan mer omfattande skador. Inom vissa delar av Norrland tycks svampen ge upphov till skador mer frekvent än på andra håll (Acosta och Mcdaniel 2001). Fuktig väderlek vid sporgroning och skottsträck- ning är en förutsättning för att svampen ska trivas. 
 Tallskyttesvampen ( 
 Lophodermium seditiosum 
 ) gynnas liksom gremmeniellasvampen av fuktiga somrar och varma vintrar och orsakar redan idag vissa år omfattande barrskador i tallföryngringar i södra och mellersta Sverige. Angreppen syns när värmen kommer på våren. Dessa barrskador medför tillväxtnedsättningar, men den nya barrårgången brukar hjälpa upp situationen och klara över- levnaden. Torra somrar kan försvåra överlevnaden efter ett angrepp. Vid ett varmare klimat kan utbredningen bli mer nordlig. 
 Snöskyttesvampen ( 
 Phacidium infestans 
 ) sprider sig under snötäcket och bör få minskad utbredning i medeltal då snövint- rarna kortas och drar sig norrut. Dock predikteras också att extrema nederbördsmängder kan bli vanligare och det är då snö- täcket ligger tjockt som snöskyttesvampen angriper (Wade, SLU, muntl). Man kan således tänka sig ökade problem exempelvis i norra Norrland. 
 Nya patogener kan komma att ta sig in och skada skog i större omfattning. Ett par viktiga patogener som kan komma in om temperaturen ökar är:  
 Sphaeropsis sapinea  
 som angriper tallskott med en sjukdom liknande gremmeniella och Small subglutinans  
 som orsakar kräftsår (pitch canker) med starkt kådflöde. Den har nyligen kommit in i Portugal och Spanien och kan tänkas angripa vår tall. Vissa värmeälskande  
  
 Phytophthora- 
 arter 
  som angriper rotsystem på flera arter kan gynnas. Mjöldagg gynnas också av värme. Ett antal mjöldaggsarter angriper olika trädarter. 
 32 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 4.3 
  
 Skadeinsekter 
  
 Åttatandad granbarkborre 
 Den åttatandade granbarkborren ( 
 Ips typographus 
 ) hinner idag ofta med två fullt utvecklade generationer på en vegetationsperiod i Danmark och söderut, vilket hitintills varit ovanligt i Sverige. Med ett ändrat klimat kommer en fullt utvecklad andra generation sannolikt att bli vanligt, ända upp i mellersta Sverige under de sista decennierna på detta sekel (Appelberg 2007, Jönsson m fl 200x). Detta får konsekvenser för skadeutvecklingen både efter perioder av torka och efter stormfällningar. Om granskogens vitalitet är tillfälligt nedsatt under en eller några somrar på grund av torka kommer granbarkborren att hinna döda fler träd, innan skogen återhämtat sig från torkstressen, jämfört med om de bara hinner med en generation per år. Hur många fler träd som dödas beror på den första generationens förökningsframgång i de stående träden. Om stora mängder vindfällen av gran blir liggande över sommaren efter en stormfällning innebär två generationer per sommar att en mycket större del av vindfällena kan koloniseras av granbarkborren jämfört med ett scenario med en generation. Med tanke på den förökningsframgång granbarkborren har i vindfällen efter storm- fällningar innebär detta en mångdubblad populationsstorlek och därmed en större risk för angrepp på levande skog under de kom- mande åren. En annan faktor av stor betydelse för risken för skador orsakade av granbarkborren är granskogens vitalitet. Om klimat- förändringen leder till att granarna blir stressade, t.ex. på grund av ökad frekvens av kraftig torka, kommer detta ovillkorligen att återspeglas i form av ökad trädmortalitet orsakad av granbark- borren. Detta gäller förstås inte bara granbarkborren utan även andra potentiella skadegörare som t.ex. den sextandade barkborren. Denna art är känd för att kunna döda ungskog av gran under torrår. 
 Snytbagge 
 Snytbaggen ( 
 Hylobius abietis 
 ) förekommer över hela landet och kan åstadkomma omfattande skador i skogsföryngringar, fram- förallt i södra Sverige, där föryngringarna kan spolieras totalt om inte åtgärder vidtas för att skydda plantorna. Fullbildade skalbaggar näringsgnager på tunnbarkiga delar av tall, gran och contortatall. Gnaget sker främst under vår och försommar men i Sydsverige kan 
 33 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 betydande höstgnag också förekomma. I södra och mellersta Sverige är snytbaggeskador sannolikt den största enskilda orsaken till avgång vid föryngring och utgör ett allvarligt problem för återväxterna (Ollas 1994, Örlander  Nilsson 2000). 
 Snytbaggarna gynnas av trakthyggesbruk, eftersom det leder till god tillgång på lämpligt yngelmaterial, i solexponerade, varma lägen. Vid beskuggning kan snytbaggarnas utvecklingstid förlängas avsevärt. Årliga avverkningar inom samma område gynnar upp- byggnaden av stora snytbaggepopulationer. 
 Skogsbrukets kostnad för snytbaggeskador utan fungerande plantskydd har skattats till 0,5 1 miljard per år (Samuelsson  Örlander 2001). Skaderisken minskar ju längre norrut föryng- ringarna är belägna. I Norrland minskar skaderisken även när man går från kustnära områden mot inlandet (Nordlander m fl 2006). 
 Ett varmare klimat kan förmodligen leda till att tiden för snytbaggens utveckling blir kortare. Det kan också innebära att en större andel snytbaggar kommer att kläckas på sensommaren istället för att övervintra som fullbildade i puppkammare. Varmare och längre höstar skulle samtidigt ge en längre aktivitetsperiod för födosök och därmed mer omfattande plantskador. Ökningen av skadornas omfattning bör sannolikt tillta ju längre norrut i landet man kommer samt i Svealands och Norrlands inland. I norr skulle en kortare utvecklingstid kanske ge kortare generationstid som i förlängningen skulle kunna leda till högre populationsnivåer av snytbagge i Norrland. Det finns en rad klimatpåverkade faktorer som påverkar hur omfattande snytbaggeskadorna kommer att bli i ett framtida klimat. Vissa faktorer kan påverkas i riktning mot ökande skador medan andra kan verka i motsatt riktning. Om man 
 34 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 bättre kan förutsäga vad som kommer att hända ökar möjligheterna att vidta lämpliga anpassningar inom skogsbruket. 
 Blad- och barrätande insekter 
 Det finns flera arter av barr- och bladätande insekter i Sverige som tillfälligt massförekommer och kan vålla tillväxtförluster och omfattande träddöd, t ex röda tallstekeln ( 
 Neodiprion sertifer 
 ). I ett varmare klimat skulle dessa arter kunna gynnas och i några fall bli lika allvarliga skadegörare som de är på kontinenten. Exempel på sådana arter är barrträdsnunnan ( 
 Lymantria monacha 
 ) och vanliga tallstekeln ( 
 Diprion pini 
 ). Träd som exempelvis är torkstressade har svårare att motstå och återhämta sig efter angrepp av defolierare och sekundära angrepp av andra insekter och svampar. 
 Nya skadegörare 
 Ett förändrat klimat kan också ge möjlighet för skadegörare att sprida sig till och etablera sig i nya områden. Ett exempel är en art av tallprocessionsspinnare ( 
 Thaumetopea pityocampa 
 ) som efter en serie varma vintrar börjat sprida sig norrut och till högre altituder i Medelhavsområdet. Det finns också en risk att arter som av misstag introduceras då och då kan etablera sig om klimatet ändras och nya trädslag introduceras. Sitkagranlusen ( 
 Elatobium abietinum 
 ) är en nordamerikansk art som införts i Europa och blivit ett problem, framför allt i kustnära områden med milt klimat. För sitkagran kan jättebarkborren ( 
 Dendroctonus micans 
 ) också bli ett problem, om arealen med detta trädslag ökas. 
 Tallvedsnematoden ( 
 Bursaphelenchus xylophilus 
 ) är en ekono- miskt mycket betydelsefull skadegörare i bl.a. Japan där den har ödelagt tallskogar över mycket stora områden under lång tid. Nematoden är beroende av vedlevande skalbaggar av släktet Monochamus (tallbockar) för sin spridning till nya värdträd. När de nykläckta tallbockarna gör sitt mognadsgnag på grenarna på levande tallar infekteras träden samtidigt med nematoderna. Detta kan leda till att tallen dödas och att nematoderna förökar upp sig till höga antal. Döende tallar utgör lämpligt förökningsmaterial för tallbockar vilket gör att nematoderna kan utnyttja den nya genera- tionen av producerade tallbockar som vektorer till nya träd. 
 35 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tallvedsnematoden förekommer i Nordamerika, Asien och i Europa i Portugal. Man tror att den kom till Portugal med infekterat förpackningsmaterial av trä. Där har den under senare år dödat ett stort antal träd. Vår svenska tall har i försök utförda i Nordamerika visat sig ha relativt låg motståndskraft mot tallvedsnematoden. Vi har också flera arter av tallbockar som vi vet fungerar som vektorer om nematoden skulle ta sig hit. Det troli- gaste sättet för en etablering är att den råkar kommer in i landet med tallbocksangripet förpackningsmaterial eller virke. Bedöm- ningen hitintills har varit att tallvedsnematoden förmodligen kan etablera sig i landet om den av misstag blir införd. Däremot är det mer osäkert om det skulle leda till trädmortalitet men med ett varmare klimat och om träden blir stressade av t.ex. torka ökar risken för detta. 
  
 4.4 
  
 Viltskador 
  
 I ett framtida klimat förutspås en högre primärproduktion, tack vare ökande årsmedeltemperaturer och större regnmängder i genomsnitt. Tillväxtperioden blir längre och fotosyntesen går snabbare. En ökad skogsproduktion möjliggör kortare rotations- perioder inom skogsbruket, vilka i sin tur ger en större areal ungskog i landskapet. En ökad produktion av växtbiomassa och ungskog på en större areal möjliggör tätare stammar av hjortvilt eftersom producerat foder räcker till fler individer. Snöfattiga vintrar och kortare vinterperioder möjliggör dessutom för hjort- djuren att under en längre säsong beta i fältskiktet, det vill säga av bärris, gräs och ljung. Potentiellt kan dock perioder av skare öka i omfattning vilket kan försvåra bete i fältskiktet. Sammantaget kommer sannolikt foderbetingelserna för hjortdjuren att förbättras i framtiden. Den ökande fodertillgången kan till viss del motverkas av en förändrad sammansättning av trädslag i landskapet då vissa trädslag är mindre begärliga som föda för hjortdjuren. Samman- sättningen av landskapets trädslag i våra skogar beror till stor del hur skogsskötseln förändras av ett varmare klimat. Generellt kan man säga att dagens svenska skogar domineras av gran i söder och tall i norr. Om ett förändrat klimat leder till att granen ökar norrut påverkas landskapets foderkvalitet negativt för både älg och rådjur. Skötselaspekter av skogsbruket påverkar därmed foderbetingel- serna för hjortviltet och därmed också viltstammarnas utbredning 
 36 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 och numerär. Lövträd som idag är vanligare söderut kommer troligtvis spridas mot norr vilket främjar fodermängden och kvali- teten. 
 Enligt ovan nämnda klimatscenarier ökar risken för perioder med sommartorka i stora delar av Götaland. Detta kan leda till att fodrets tillgång och kvalitet försämras sommartid, eller åtminstone att klimatförändringens positiva effekt på växtproduktion hämmas något. Födans kvalitet under sommaren är viktig eftersom hjort- djur på våra breddgrader behöver lagra fett inför vinterhalvåret. Det är svårt att bedöma omfattningen av sommartorkans effekt på foderkvaliteten och om den i sin tur kommer att påverka hjort- viltets dödlighet och reproduktion. I första hand verkar sydöstra Sverige vara i riskzonen för försämrad foderkvalitet sommartid. 
 Älgens sydliga utbredning har historiskt varit större än vad den är idag. Under den tidiga delen av holocen (för ca 10 80 tusen år sedan) fanns det älg ända ner till Pyrenéerna (Schmölcke and Zachros 2005). För ca två tusen år sedan fanns det älg på låglandet i södra Tyskland. Idag finns också livskraftiga stammar av älg längre söderut t.ex. Polen, Tjeckien och Kazakstan. Utbredningen av rådjur, kronhjort och dovhjort sträcker sig idag längre söderut än älgens. Orsakerna till att älgens utbredning under Holocen minskade söderut vet man inte så mycket om. Det kan ha berott på människans jakt, förändrad konkurrenssituation, förändrad vegeta- tion och parasiter (Schmölcke and Zachros 2005). Klimatet spelar sannolikt en indirekt roll för alla dessa faktorer. Om en framtida förändring av dessa faktorer kommer att påverka älgens (eller andra hjortdjurs) utbredning beror på hur vi väljer att förvalta viltstam- marna och skogen. Vi har dock sämre möjligheter att påverka utbredningen för parasiter, som exempelvis älglusen ( 
 Lipoptena cervi 
 ). 
 Ett varmare klimat ökar den direkta stress som temperaturen innebär för hjortdjuren. Älgen verkar t.ex. påverkas negativt av både varma vintrar och varma somrar (Karns 1997). Det kan därför mycket väl vara så att framförallt älgens utbredning minskar i södra Sverige till följd av de direkta effekterna av höga temperaturer (Sonesson m fl 2004). Rådjur, kron- och dovhjort är troligtvis mindre känsliga än älg mot högre temperaturer. 
 Älg och rådjur konkurrerar relativt lite med kron- och dovhjort eftersom deras födoval och levnadssätt relativt kraftigt skiljer sig åt. Överlappet i födoval mellan älg och rådjur är lägre än mellan kronhjort och får (Mysterud 2000). Eftersom älgen och rådjurens 
 37 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 levnadssätt ligger relativt nära varandra – de är båda solitära och skogslevande - kan det ändå finnas en konkurrenseffekt som har betydelse för stamtätheten. I första hand bör älgen då vara mer störd av rådjur än tvärtom. En sådan konkurrenssituation kan dock avhjälpas om man genom jakt reglerar tätheten av älg och rådjur. 
 Tätare stammar av hjortvilt resulterar generellt i ett ökat betestryck, d v s en högre andel av tillgängligt bete betas. Om granens expansion dessutom ökar norrut förväntas betestrycket på kvarvarande arealer löv- och tallungskog öka vilket i sin tur genererar höga kostnader för skogsbruket. En ökad primärproduk- tion, en kortare vintersäsong och en större areal ungskog kan dock motverka betestryckets ökning i viss utsträckning. 
  
 4.5 
  
 Frost och snöbrott 
  
 En modellsimulering av risken för skador till följd av vårfrost i ett förändrat klimat pekade på att risken ökar i hela landet - mer i söder, där den redan nu är störst, och avtagande mot norr (Jönsson m fl 2004). En avgörande faktor för skaderisken är hur låg tempera- tursumma som granproveniensen behöver för att sätta igång tillväxten på våren. Å andra sidan bedömdes risken för höstfrost- skador minska i hela landet. Vårfroster är ett mindre problem för björk, tall och lärk än för många övriga trädslag. 
 Snöbrott drabbar både våra barr- och lövträd. Risken för snöbrott är störst då snö faller vid temperaturer nära nollstrecket. Eftersom temperaturhöjningen på vintern är större i norr finns är det möjligt att risken under kommande decennier ökar, speciellt i Svealand och Norrland. På längre sikt bör risken minska i Götaland då mängden nederbörd som faller i form av snö börjar bli låg. 
  
 4.6 
  
 Torka och komplexa klimatskador 
  
 Träd blir gamla och de har därmed en god förmåga att klara av väderlekspåfrestningar, som inträffar under den långa livstiden. Extrem väderlek, torka eller frost, vid en för trädet känslig tidpunkt, innebär dock stress, som kan leda till direkta väderleksskador. Väderleksstress kan utan att ge synliga skador även göra trädet känsligt för insekts- och svampangrepp. Vädret påverkar inte bara trädet direkt, utan har också betydelse för 
 38 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 patogena svampars och skadeinsekters angreppsförmåga och fortsatta livscykelsförlopp. När det gäller skador på träd är ett långsiktigt perspektiv nödvändigt. Sjukdomsförlopp kan dra ut över många år och blir därmed svåra att överblicka. Risken är stor att man drar felaktiga slutsatser. Det långsiktiga perspektivet innebär också att vi behöver knyta ihop äldre beprövad kunskap om skador med vår tids erfarenheter och med ny forskning. 
 Man har i olika sammanhang pekat på att granen i högre grad drabbas av olika typer av mer diffusa klimatskador då den odlas utanför sitt naturliga utbredningsområde (se Larson 2004). Granen växer naturligt i bergsområden i den nemorala zonen av Centraleuropa, i boreala Skandinavien och i stora områden i Baltikum, Ryssland och Sibirien (Spiecker m fl 2004). I Danmark har man kunnat urskilja ståndortsfaktorer som är speciellt ogynn- samma (hög lerhalt samt omväxlande hög och lägre grundvatten- nivå, Henriksen 1988) eller provenienser som varit känsliga (rumänska, sydpolska, Ravensbeck 1991). Sommaren 1987 hade man omfattande problem med syrebrist i granplanteringar fram- förallt på lerjordar i sydvästra Sverige (Västergötland och Dalsland) (Barklund 1994). Många träd dog och hela bestånd förstördes. De bestånd som drabbats av syrebristskador drabbas året efter av torkskador och eftersom endast ytliga rotsystem överlevt, blev granarna extra känsliga för torka. 
 När man under första halvan av  
 1990-talet 
  sökte förklaringar till en ökad förekomst av granar med kådflöden längs stammen (gråtande granar) framstod någon form av klimatinducerad skada som en av de mer troliga hypoteserna, antingen torkstress (som i sin tur antingen kan bero på låga grundvattennivåer eller på varma vintrar) eller en effekt av varma vintrar som givit tidig start med åtföljande frostskador, speciellt i april 91 (Barklund m fl. 1995). För dessa skador såg man istället en viss ökad känslighet för nordliga provenienser. Kådflödesskadorna, som även observerats i Danmark, blev emellertid inte speciellt omfattande denna gång. De värst drabbade bestånden avverkades och andra återhämtade sig, i vissa fall dock med bestående kvalitetsskador. Man kan dock förvänta sig att frekvensen av torrsomrar med låga grundvatten- nivåer ökar, speciellt i Götaland. Frekvensen av varma vintrar kommer med stor säkerhet att öka i hela landet. Risken finns därför för att torkskador och kådflödesskador ökar i omfattning. 
 39 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Det har också funnits skadebilder, framförallt under  
 70-, 
  80- och början av  
 90-talet, 
  som sannolikt haft med extra hög expone- ring till luftföroreningar att göra. 
 Sedan  
 1980-talet 
  har vi haft en lång period med ekar som dött i Sverige och övriga Europa. Omfattande ekdöd har dock inträffat flera gånger tidigare i Europa. 
 I Nordtyskland räknar man under  
 1900-talet 
  med tre perioder med ekdöd före den nu pågående. Den längsta av dessa började1911 och varade till 1925 (Barklund 2002). Vad är anledningen till ekdöd? De tre föregående ekdödsperioderna i Nordtyskland har alla initierats av svår torka och/eller frost. Extrema väderleksför- hållanden är i allmänhet inte tillräckligt för att ekar ska duka under, men de blir nedsatta och får minskad motståndskraft mot sekun- dära skadegörare. Sannolikt kan perioder av sommartorka och extrem kyla under  
 80-talet 
  förklara den nu pågående ekdöden (Barklund 2002). Om perioder med extrem kyla är en viktig faktor skulle problemen kunna minska i framtiden. Den återkommande förekomsten av liknande problem i Tyskland indikerar dock att komplexa skador kan uppstå även i ett mildare klimat. 
  
 4.7 
  
 Skogsbrand 
  
 Skogsbränderna ökade under 50- och  
 60-talen 
  i Sverige (Skogsstatistisk Årsbok 1954 1980), men har därefter minskat igen tack vare en förbättrad brandbekämpning. På senare år har emellertid den statliga finansieringen av brandövervakning med flyg ifrågasatts. 
 Risken för skogsbrand kommer sannolikt att öka i hela landet till följd av en ökad frekvens av heta sommarperioder med stort vattenunderskott (Suffling 1992), sannolikt mest i Götaland där somrarna i genomsnitt blir torrare. 
 5 Hur påverkas skogbruket? 
  
 5.1 
  
 Markberedning och föryngring 
  
 Faktorer som påverkar hur kraftig markberedning som behövs för att möjliggöra en godtagbar föryngring är bland annat markens bördighet och fuktighet, förekomst av snytbaggar, hur stark 
 40 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 påverkan av vilt och gnagare man kan räkna med och risk för torka. Med ökande bördighet ökar konkurrensen från hyggesvegeta- tionen, sannolikt i högre grad norröver. Både hjortvilt och Taylor baggar kommer troligen att uppskatta ett varmare klimat, också de i speciellt hög grad norröver (jfr kap 4). En anpassning kommer dock att kunna ske gradvis över tiden eftersom problemen är av direkt natur. 
  
 5.2 
  
 Drivning och uttransport av virke 
  
 Drivning 
 I avverkningsplaneringen klassar man idag vissa områden som s.k. "vintertrakter", vilket innebär att man behöver tjälad mark för att klara avverkning utan oacceptabla markskador. I ett klimat med kortare tidsperioder med tjälad mark alternativt endast sporadiska tjälepisoder uppstår problem för skogsbruket med kostnader för ojämn resursallokering eller skadeförebyggande åtgärder. Vissa skogsområden, t.ex. myrholmar, är dessutom tekniskt svåra eller omöjliga att nå utan tjäle. 
 En mycket begränsad andel av drivningen kommer att kunna genomföras på tjälad mark, och då främst i norra Sverige. Studier har dock visat att det inte i första hand är markens bärighet som påverkar åtkomsten av virket utan snarare hur beståndet ligger i terrängen och i förhållande till väg samt statusen på skogsbilvägen. Kortare perioder med tjälad mark och ökad nederbörd under höst och vinter kommer sannolikt att medföra ökad risk för körskador, vilket i sin tur kan ge skador på den biologiska mångfalden då sediment, organiskt material eller stora näringsmängder transpor- teras ut i avrinnande vatten. 
 Risken för ökade problem med drivning pekar mot att dikes- rensning på vissa håll kan bidra till att motverka problemen. 
 Uttransport av virke via skogsbilväg 
 Varje år utförs åtgärder i flera hundra tusen skogsbestånd i landet. Varje sådan åtgärd ger upphov till transporter av olika slag, både i terräng och på väg. Det handlar om förflyttning av virke, maskiner, plantor och personal som arbetar med avverkning, maskinservice, skogsvård och planering etc. Vägarnas betydelse i det skogliga 
 41 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 transportsystemet ökar i takt med att avverkning och transport alltmer kan ses som en integrerad del av industrins produktions- process. Det totala vägnätet i Sverige är ca 419 000 km, varav ca hälften utgörs av skogsbilvägar. Omfattningen av nybyggnad och förbättring av dessa uppgår till ca 1 500 km/år. 
 Klimatförändringarna innebär sannnolikt ökad vintertempe- ratur, ökad årlig medelnederbörd samt att den ökade nederbörden kommer mer som regn och främst under höst, vinter och vår, mer i norra Sverige och mindre i södra Sverige. Detta innebär att tjäl- perioden reduceras uppemot 40 % och perioden med tjälloss- ningsförhållanden ökar såväl frekvensmässigt som varaktigt. Följderna blir en ökad belastning på vägtrummor och vägkrop- parnas stabilitet samt en reduktion i vägarnas tillgänglighet. En sådan utveckling ökar således kraven på skogsbilvägsystemet En bedömning utifrån klimatscenarierna är att det är i synnerhet i sydvästra Götaland och i södra Norrland som problemen kan bli stora. 
 Drift av skogsbilvägar kan påverka miljön på flera sätt och i olika grad beroende på hur åtgärderna utförs. Äldre vägar har byggts med sämre avrinningsteknik än nya, ofta med direkt utsläpp i vattendrag. Äldre vägar följer ofta kulturella stråk i geografin d v s längs vattendrag och lågt placerade i terrängen. Detta kan få framtida följder vid ökad nederbörd så som okontrollerade utsläpp eller erosionsproblem av vägar. Vägsystem med dåliga vägkroppar som nyttjas under svåra förutsättningar kan leda till vägkollaps, där körspår blir djupa och kan fungera som avrinningsdiken. Ökad avrinning i kombination med bristfälliga dikessystem kan resultera i ökade urlakning som skadar livet i mottagande vattendrag. I värsta fall kan även vattentäkter för dricksvatten påverkas. Nybyggnation kan ibland medföra att effekterna på miljön reduceras. Graden av påverkan på värdefulla natur- och kulturmiljövärden, respektive på mark och vatten generellt, beror i hög grad på kunskap och förmåga hos dem som jobbar med planering och byggande att uppnå en funktionell miljöhänsyn. Sammantaget bedöms klimat- förändringens påverkan på skogsbilvägarna som stor och att det finns behov av ökad kunskap om hur man skall sköta och anpassa befintliga och tillkommande vägar till framtida förhållanden. 
 42 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Det allmänna vägnätets betydelse för virkestransporter 
 Den minskade tillgängligheten på råvara och bristande standard på de statliga vägarna orsakar skogsnäringen redan idag stora kost- nader. Tidigare analyser gjorda på Skogforsk år 1994 respektive 1999 av skogsnäringens kostnader för bristande vägstandard i det allmänna vägnätet visade på en total årlig kostnad på ca 750 respektive 900 miljoner kr per år eller  
 15–17 
  kr/m³fub. I kostna- derna ingick både direkta transportkostnader och lagerkostnader. 
 För att klara industriförsörjningen i ett framtida klimat avsevärt måste skogsbruket sannolikt öka virkeslagren vid bäriga vägar. Instabila vintrar med svårare tjällossning och större nederbörds- mängder under höst och vår kommer att skapa större variationer mellan åren vilket innebär att säkerhetsmarginalen i planeringen måste öka. 
 Antaget en lagerökning med  
 50–100 
  % jämfört med 1994 och 1999 års utredningar skulle detta motsvara en kostnad på ca  
 24–32 
  kr/m³fub i dagens penningvärde för ökade transport- och lager- kostnader. För en avverkningsvolym på 100 miljoner m³fub en total kostnad för skogsindustrin på  
 2400–3200 
  miljoner kronor. Kostnaden är en ökning jämfört med dagens nivå med ca 8– 16 kr/m³fub. 
  
 5.3 
  
 Hur påverkas den svenska skogssektorn av effekter i omvärlden? 
  
 Ett tänkbart framtidsscenario 
 Utifrån föreliggande klimatscenarier (IPCC) bedöms att skogs- tillväxten netto på medellång sikt ökar svagt i den boreala zonen, minskar svagt i den tempererade zonen – dock starkt i Europa – och minskar starkt i den tropiska zonen. 
 En  
 möjlig-trolig 
  utveckling är att den ekonomiska utvecklingen i relativa tal – kort- och långsiktigt - kommer att bli relativt måttlig i de mest utvecklade länderna (USA, Kanada, EU 15, Japan, Australien, Nya Zeeland), relativt hög i östra Europa och länder i en tidig industrialiseringsfas i övriga världen (framför allt Asien men även Latinamerika) och relativt låg i övrigt. Det förutsätts att förnybara råvaror och energikällor, som träfiber, kommer att ha god konkurrenskraft gentemot de icke förnybara. 
 43 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Det finns ganska starka samband mellan ett lands ekonomiska utvecklingsnivå mätt t.ex. som BNP per capita och konsumtionen av skogsindustriprodukter och virke för energiändamål. Särskilt starkt är sambandet för papper. När välfärden ökar stiger konsum- tionen av t.ex.  
 tidnings-, 
 tryck-, 
  förpacknings- och mjukpapper. I de allra mest utvecklade länderna kan man dock i dag skönja en utplaning av papperskonsumtionen. Ser man till hela världsdelar med en stor variation i utvecklingsgrad mellan länderna, som t ex Europa och Nordamerika inkl. Mexico, stiger konsumtionen fort- farande men i relativa tal ofta mindre än tidigare. Konsumtionen av solidträ och skivor är förutom av BNP även beroende av hur lämpligt trä är som byggmaterial i det aktuella klimatet och på traditioner, som i sin tur kan bero på historisk tillgång på trä. 
 44 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Tabell 5.1 Ett tänkbart framtidsscenario för tillgång på träfiber, efterfrågan på skogsindustriprodukter resp. skogsbränsle och balans mellan tillgång och efterfrågan på träfiber i olika regioner i världen baserat på antaganden i texten och andra bedömningar 
  
 Område 
  
 Tillgång på 
  
 Efterfrågan på 
  
 Balans 
  
 träfiber 
  
 tillgång/efter- 
  
 frågan på 
  
 träfiber 
  
 Skogsindustriprodukter 
  
 Skogsenergi 
  
 Norden 
  
 Svag 
  
 Svag ökning 
  
 Stark ökning 
  
 Försämrad 
  
 ökning 
  
 EU 15 
  
 exkl. 
  
 Stark 
  
 Svag ökning 
  
 Stark ökning 
  
 Försämrad 
  
 Norden 
  
 minskning 
  
 Östeuropa och 
  
 Stark 
  
 Stark ökning 
  
 Stark ökning 
  
 Försämrad 
  
 CIS 
  
 utom 
  
 minskning 
  
 Ryssland 
  
 Ryssland 
  
 Svag 
  
 Stark ökning 
  
 Stark ökning 
  
 Oförändrad 
  
 ökning 
  
 Afrika 
  
 Stark 
  
 Svag ökning 
  
 Oförändrad 
  
 Försämrad 
  
 minskning 
  
 Asien 
  
 Stark 
  
 Stark ökning 
  
 Oförändrad 
  
 Försämrad 
  
 minskning 
  
 USA-Oceanien 
  
 Svag 
  
 Oförändrad 
  
 Svag ökning 
  
 Försämrad 
  
 minskning 
  
 Kanada 
  
 Svag 
  
 Svag ökning 
  
 Stark ökning 
  
 Oförändrad 
  
 ökning 
  
 Latinamerika 
  
 Stark 
  
 Stark ökning 
  
 Svag ökning 
  
 Försämrad 
  
 minskning 
  
 Användningen av virke för energiändamål i länder med låg utvecklingsnivå är generellt stor. Bristande tillgång pressar dock ner användningen i många länder. Det gäller t.ex. stora delar av Asien. Med stigande välstånd i de utvecklade länderna har använd- ningen, åtminstone fram till i dag, minskat kraftigt. Det har skett en övergång till andra tillgängliga och mer effektiva energikällor. Men med införandet av mål om hållbar utveckling samt befarade klimatförändringar har användningen av virke i många utvecklade 
 45 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 länder börjat ta ny fart. Användningen ökar framför allt till följd av politiska styrmedel, t.ex. skatter och utsläppsrätter. 
 Ovan nämnda antaganden tillsammans med andra bedömningar leder till ett tänkbart framtidsscenario som redovisas i tabell 5.1 Enligt scenariot sjunker tillgången på träfiber i hela världen utom i den boreala zonen där den ökar. Där tillgången minskar, t.ex. i Mellan- och Sydeuropa, är det främst en följd av klimatföränd- ringarna. Dessa leder troligen till att en del av den befintliga skogen med tiden skadas av klimatrelaterade orsaker (s.k. naturlig avgång). 
 Enligt scenariot ökar efterfrågan på träfiber i alla områden. Det är dock endast Ryssland och Kanada, med sina stora och sannolikt ökande reserver av boreal skog, som har goda fysiska förut- sättningar att klara av att tillgodose någon betydande del av den ökade globala efterfrågan. Det är emellertid tveksamt om det är möjligt att så kraftigt bygga ut avverkningskapaciteten ens fram till år 2050. Allra svårast att tillgodose behovet blir det i Asien med en mycket stor befolkning, en god ekonomisk tillväxt och en liten virkestillgång per capita. 
 Effekter på svensk skogsindustri och svensk skogsproduktion 
 Efterfrågan på skogsindustriprodukter både nationellt och på exportmarknaderna kommer enligt scenariot att öka. Ökningen i relativa tal blir svag på de traditionella marknaderna (Sverige och Västeuropa) men nästan lika stark i absoluta tal (efterfrågan per capita) som i t.ex. Östeuropa. Ökningstakten blir större för papper än för solidträ. I Asien blir den totala ökningen stark både i absoluta och relativa tal. Asien kan mycket väl bli en viktig framtida marknad för svenska skogsindustriprodukter. 
 Pappersproduktionen och då framför allt den produktion som baseras på mekanisk massa kan komma att bli drabbad av konkurrens om virket från energisektorn. Enligt scenariot ser framtidsutsikterna för svensk skogsindustri ändå relativt gynnsamma ut. En svagt ökande tillgång på råvara ger ett visst expansionsutrymme och efterfrågan på exportmarknaderna blir god. Till följd av att efterfrågan ökar mer än virkesproduktionen i världen finns goda förutsättningar för högre produktpriser. Samtidigt kommer sannolikt råvarupriserna att stiga vilket sätter press på lönsamheten. 
 46 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Enligt scenariot har också det svenska skogsbruket mycket gynnsamma framtidsutsikter på denna sikt. En ökad efterfråga på skogsprodukter och breddad avsättningsmarknad (energi- och drivmedelsmarknaden) medför sannolikt stigande virkespriser och ökad lönsamhet. En förbättrad lönsamhet resulterar troligen i ökade investeringar i virkesproduktion vilket troligen ger större råvaruutbud på lång sikt. Konkurrensen på ett par decenniers sikt kommer framför allt från Ryssland. Kostnaderna för att utnyttja de enorma ryska virkestillgångarna kan dock bli höga till följd av dålig infrastruktur och låg befolkningstäthet där tillgångarna finns. 
 En alternativ utveckling är att den ökade efterfrågan på biobränsle så småningom genererar en påtagligt ökad produktion i Afrika och andra delar av världen där den ovan antagits minska. Vidare kan man tänka sig att  
 i-ländernas 
  pappersförbrukning så småningom sjunker till följd av datorutveckling och ökat miljö- tänkande när det gäller pappersförpackningar, samt att många utvecklingsländer i och med det kan utvecklas utan passera det skede av hög förbrukning av primärvirke till papper där många i- länder nu är. Allt detta innebär en totalt sett mer positiv utveckling för världen, vilket sannolikt ändå innebär en större ökning i efterfrågan på biomassa än i scenariet ovan (mer för el). Sannolikt förändras därför inte slutsatserna nämnvärt. 
  
 5.4 
  
 Hur påverkas arbetet med klara miljömålet Levande skogar? 
  
 Bevarande av skyddsvärd skogsmark 
 Artbevarandet försvåras redan i dagsläget av en rad stressande faktorer som till exempel fragmentering, försämring och förstö- relse av livsmiljöer, spridning av invasiva främmande arter och föroreningar. Samtidigt finns det en utdöendeskuld för den biolo- giska mångfalden då arter i små isolerade biotoper ännu inte hunnit försvinna. Detta medför att en stor mängd arter hotas av utrotning. Klimatförändringarna, inklusive väderextremer, förstärker denna effekt eftersom förutsättningarna på en viss plats ändras. 
 Arterna kan reagera på klimatförändringarna med att förskjuta sitt utbredningsområde, anpassa sig eller bli utrotade. Deras spridning försvåras emellertid av fragmenteringen av deras livs- 
 47 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 miljöer och förändringarna sker så snabbt att möjligheten till anpassning är liten. 
 Mildare och fuktigare vintrar samt ökad näringsomsättning gör i många fall att fler arter kommer att kunna vara med och konkurrera om utrymmet på en viss ståndort, ibland till nackdel för en art med skyddsbehov på plats, ibland till fördel för en art söderifrån. Arter som nu finns naturligt i landskapet riskerar såle- des att ersättas av andra, konkurrensstarka arter. Om skogen sköts på samma sätt som idag kommer dessutom större arealer skog att ha så täta kronskikt att endast lite kan växa på marken, speciellt om skogsägare väljer att öka satsningen på rena granbestånd i Svealand och Norrland. 
 Arter med begränsad spridningsförmåga och speciella ståndorts- krav eller krav på ljusklimat kan få särskilt svårt att hinna flytta norrut. Detta gäller exempelvis många kalkkrävande arter, eftersom det på många håll är långt mellan de kalkrika biotoperna. Att det i relativt hög takt uppstår nya kombinationer av  
 ljus-, 
  temperatur- och fuktklimat och geologi som färre arter är anpassade till, medan vissa gamla kombinationer försvinner kan också bidra till artutarmning. 
 För att miljökvalitetsmålet Levande skogar ska kunna nås ökar således behovet av tillgång till sådana substrat, biotoper och händelser som ett produktionsoptimerat skogsbruk normalt minskar förekomsten av. Detta understryker behovet av generella hänsynsåtgärder på all brukad skogsmark och genomtänkta strategier för biotopval vid olika former av avsättningar. 
 Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket har tagit fram en nationell strategi för formellt skydd av skog för att åstadkomma ett kostnadseffektivt skydd för de mest skyddsvärda skogarna. Där beskrivs hur olika kombinationer av bevarandeformer, inklusive frivilliga avsättningar (eget bevarande) och generell hänsyn kan kombineras för att nå den samlat bästa lösningen utifrån de förutsättningar som finns i varje enskilt fall. Målen om bevarande av skyddsvärd skogsmark bygger på denna strategi. Om kombina- tionen av det egna bevarandet och formellt skydd i hög utsträck- ning avser värdekärnor, samt om deras geografiska utsträckning och kvalitet är känd, ökar möjligheten att anpassa det totala skyddet för att nå en mer effektiv naturvård. 
 48 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Skötsel av skyddsvärd skogsmark 
 Skötselåtgärder kan bidra till att minska stressen för den biologiska mångfalden genom att kvaliteten på arternas livsmiljöer förbättras. För vissa biotoper är rätt skötsel av avgörande betydelse för bibehållande och utveckling av den biologiska mångfalden, i andra fungerar fri utveckling tillfredsställande. 
 Biologiskt värdefulla strukturer och processer på produktiv skogsmark 
 Det finns flera exempel på betydelsen av val av anpassningsstrategi för den biologiska mångfalden. Om en ökad antändningsrisk till följd av ökad frekvens av sommartorka möts med ökad brand- övervakning kan antalet oplanerade skogsbränder minska snarare än öka. Ökad stormfällning kan leda till ett ökat uttag av död ved för att minska risken för insektsskador. Toleransen mot död ved kan också minska om man ser ett samband med risk för spridning av bränder. Å andra sidan kan risken för skador som sagt leda till ett behov av (eller önskan om) ökad riskspridning i skogbruket, vilket kan leda till ökad arealandel lövrik skog. Viltvårdens utveck- ling är emellertid av central betydelse (se ovan). Satsningar på att bevara biologiskt värdefulla strukturer och processer är till fördel för den biologiska mångfalden, vilket kan minska känsligheten för klimatförändringar. 
 Miljön i och kring vatten i skogslandskapet 
 Skogsbrukets negativa påverkan på avrinnande vatten är redan i dagsläget stor på många håll. Mest skadlig är uttransporten av sediment och organiskt material till vattendrag, vilken stör eller förstör livsförutsättningarna för många arter. Klimatförändringarna medför att vintrarna blir mildare, tjälperioderna kortare, väder- extremerna bli starkare och vattenstånden högre under vinter- halvåret. Allt större andel av drivningen kommer därför att ske på tjälfri, fuktig mark med låg bärighet. Risken är således stor att effekterna av körskador på avrinnande vatten förvärras (se nedan). Om frekvensen av större skadeutbrott ökar kan det dessutom oftare bli bråttom att få ut virket, vilket i sig minskar frihets- graderna i planeringen och ökar risken för körskador. Om det föreslagna delmålet om körningsfria kantzoner längs naturliga 
 49 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 vattendrag kan uppfyllas av skogssektorn motverkas vissa av de negativa effekterna av klimatförändringarna. 
 Kulturmiljövärden och sociala värden 
 I förhållande till dagens pågående skogsbruksmetoder bedöms klimatförändringarnas påverkan på skogens kulturmiljövärden vara ringa. En ökad skoglig tillväxt eller förändringar i brukandet av skog, t ex stubbrytning, medför möjligen ett ökat behov av regler som säkerställer skyddet för kulturlämningar och skötselmetoder för att synliggöra dem. 
 Klimatförändringarnas påverkan på skogens sociala värden bedöms vara ringa. En ökad skoglig tillväxt medför möjligen ett ökat skötselbehov för att synliggöra och bevara natur- och kultur- miljövärden. Om markägare väljer att sprida riskerna inför fram- tiden genom ett mer diversifierat skogsbruk med fler trädslag och fler bestånd med trädslagsblandning kan det å andra sidan vara positivt ur upplevelsesynpunkt. 
 I skattningarna av det framtida klimatet i Europa förutspås ett ännu torrare Medelhavsklimat än idag. Detta, i kombination med relativt sett dyrare flygtransporter och ett mildare klimat i norr, kan med tiden möjligen bidra till att turismen ökar i norra Europa och Skandinavien, även av oss själva. Ekonomin i ett mer turist- anpassat brukande av skogslandskapet kan då öka på många håll. 
 6 Hur kan skogsbruket anpassas? 
  
 6.1 
  
 Medveten riskhantering 
  
 I projekt Stormanalys" efter stormen Carey år 2005 drogs slut- satsen att riskhanteringen, exempelvis när det gäller risken för stormfällning, inom det svenska skogsbruket inte är speciellt medveten (Blennow och Eriksson 2006). Ur ett nationellt virkes- försörjningsperspektiv kanske risken för vindfällning bedöms vara liten i relation till kostnaden för att reducera den, men ur en privat skogsägares perspektiv kan motåtgärder bedömas vara betydligt mer prisvärda. Det kan bero på att man inte ekonomiskt kan klara eller är beredd att ta risken för ett dåligt utfall i form av omfattande skador som ger en starkt reducerad inkomst per kubikmeter. Det 
 50 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 kan också bero på att man har andra mål med sitt skogsägande än rent produktionsmässiga. 
 I analysen pekas bland annat följande faktorer ut som viktiga vid skoglig rådgivning för en förbättrad medvetenhet: tydlighet rörande vilka principer som tillämpas vid riskbedömning, strävan efter många handlingsalternativ, riskinformation och stöd när det gäller att balansera flera olika mål med skogsbruket. I rådgivningen bör man i ökad grad redovisa möjligheter och risker med olika handlingsalternativ, och vara öppen för att varje skogsägare har en egen kombination av mål med sitt brukande. I "strävan efter många handlingsalternativ" kan man också se ett budskap till forskar- samhälle och forskningsfinansiärer. Eftersom skogsvårdslagen lägger stor vikt vid "beprövad erfarenhet" då ett handlingsalternativ ska godkännas är det angeläget att det i så liten grad som möjligt är ren brist på kunskap som lägger hinder ivägen. 
 Även om klimatförändringen på många sätt ökar möjligheterna för skogsbrukandet i Sverige, åtminstone under de närmaste decennierna, så ökar också riskerna påtagligt. Om varje skogsägare på ett medvetet sätt sprider riskerna i sitt brukande så som han eller hon finner lämpligt, så sprids riskerna även för samhället i stort. Riskerna kan spridas via odling av fler trädslag, ökad trädslags- blandning inom bestånden, ökat försäkringsskydd och/eller ökad variation i avverkningsålder och gallringsregim. Om ett medelålders trädslagsblandat bestånd framöver drabbas hårt av någon trädslags- specifik skadeinsekt eller patogen kommer träden av den/de skonade  
 arten/-erna 
  att stå kvar och direkt kunna tillgodogöra sig näring, solljus och vatten på ett relativt effektivt sätt. Man kan variera proveniensen (geografiskt ursprung) hos plantor och frön, dock inom vissa gränser som anges av kunskap om vad som kan fungera i nuvarande och framtida klimat (jfr nedan). För markägare som har andra huvudsyften med sitt skogsägande än produktion- baserad avkastning, men ändå har önskemål om vissa inkomster från försäljning av virke, kan olika godkända former av blädnings- eller kontinuitetsskogsbruk vara intressanta att tillämpa. 
 51 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 6.2 
  
 Trädslagsval 
  
 Gran 
 För hela Norrland gäller att vattentillgången under vegetations- perioden normalt sätt bibehålls i stora drag. I kombination med att vegetationsperiodens längd ökar medför det att boniteterna sannolikt kommer att öka relativt sett mer än i södra Sverige (jfr ovan). På många av dagens medelgoda marker, där tallen idag växer lika bra eller bara lite bättre än granen ( 
 Picea abies 
 ), kommer sannolikt granens produktion att vara högre i framtiden (fig 3.2). Klimatförändringarna ger därför anledning att satsa i högre grad på granföryngring på sådana medelgoda marker. 
 För södra Sverige och i synnerhet för Götalands del debatteras granens framtid nu när klimatet sannolikt blir varmare och de senaste årens stormar har slagit så hårt mot granskogen. Vår vanliga gran har länge varit ett populärt trädslag för virkesproduktion, även utanför dess naturliga utbredningsområde. Odling av gran har väsentligt bidragit till att öka skogstillväxten och virkesförrådet i centrala, västra och norra Europa (Spiecker m fl 1996). Trots detta finns inom delar av Europa för närvarande en trend mot minskad användning av gran, främst till förmån för ett skogsbruk som ger en mer naturlik skog (Spiecker m fl 2004). Den ökade medve- tenheten om behoven hos andra skogslevande arter med naturlig hemvist i skog spelar roll för denna omställning i många regioner, liksom en växande efterfrågan på rekreationsskogar. Granens känslighet för stormfällning, snöbrott och torka med åtföljande barkborreskador har påverkat bilden av dess produktionspotential och ekonomi. Till detta kommer insikten om att ett bestånd för vilket skaderisken ökar skarpt med beståndshöjden, och som därför bör avverkas före viss ålder, minskar frihetsgraden när det gäller tidpunkt för avverkning. Detta kan vara en nackdel, dels då pris- läget varierar med konjunkturerna, dels då man kan vilja vänta med avverkning till en tidpunkt då inkomsterna behövs. En del forskare menar eller beräknar att granen kommer att drabbas alltmer av olika klimatinducerade skador och/eller kommer att få svårare att självföryngra sig då den framöver kommer allt längre ifrån sitt naturliga klimat (jfr Larsen 2006), även i södra Sverige (Bradshaw m fl 2000, Koca m fl 2006). Andra menar att granen, när den väl är etablerad via aktiva föryngringsåtgärder och röjning, har goda möjligheter att fortsätta producera bra, även i ett starkt förändrat 
 52 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 klimat (Sonesson m fl 2004). De relativt låga kostnaderna för föryngring och tåligheten mot ett högt vilttryck talar också för granen. 
 I stora delar av Göta- och Svealand är granen naturlig och bidrar till bevarandet av en naturlig artdiversitet, framförallt på lägre till medelgoda boniteter och i blandning med andra trädslag. I Sverige har priserna för de flesta lövträsortiment hittills varierat ännu mer med konjunkturerna än de för barrvirke. 
 Klimatförändringarna innebär dock att tillväxt och andel tjälfria vintrar ökar och kan dessutom innebära att fällande vindar blir vanligare (jfr kap 2). För mindre skogsägare i Sverige gäller också, i högre grad än för större, att man vill kunna styra över tidpunkten när tillgången realiseras. Dessutom ökar frekvensen av mycket torra somrar i Götaland, för vilka gran är känsligare på många marker än exempelvis tall och ek. För många skogsägare - kanske en ökande andel - kan det känslomässiga värdet av att ha skog som är trevlig att vistas i överstiga värdet av en maximerad genom- snittlig intäkt från skogsbruket. Det finns också ett antal markägare som får inkomster från turism och för dessa kan det helt enkelt löna sig att ha en trevlig skog. 
 Sammantaget är bedömningen att södra Sveriges skogsägare även fortsatt har skäl att satsa på föryngring av gran, om än i något reducerad omfattning (jfr avsnitt 6.1  
 Medveten riskhantering  
 ovan). De klimatinducerade skadorna på vuxen granskog, stormfällning inräknat, har trots allt inte varit så kvantitativt omfattande, ens i regioner med ett klimat som liknar det som kommer, att de på något radikalt sett minskat granens lönsamhet i produktionshän- seende i relation till övriga trädslag (jfr Spiecker m fl 2004, Skogsstyrelsen 2005). Skogindustrin i södra Sverige efterfrågar först och främst granvirke och kommer sannolikt att göra så ett bra tag framöver. En risk med att satsa på mindre vanliga trädslag är att tillgången blir så liten att ingen förädlingsindustri väljer att bygga en produktion runt det. Det finns dock en tendens att industrier med teknikens hjälp blir bättre på att ta tillvara olika trädslag och kvaliteter - en tendens som möjligen kan förstärkas i framtiden. Dessutom kanske höjda priser på energisortiment kommer att innebära betalning nog för alla trädslag med någorlunda bränsle- värde. 
 53 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tall 
 Tallen ( 
 Warren) saknas till stor del naturligt i de maritima atlantiska områdena, men odlas framgångsrikt även inom detta område. I de delar av Götaland där risken för sommartorka ökar förväntas tallens konkurrenskraft i produktionshänseende öka relativt de flesta andra inhemska trädslag (fig 3.2) och det kan där finnas anledning att öka tallandelen i skogen, gärna i blandning. Tallen är förhållandevis viltskadekänslig vilket kan försvåra en sådan satsning vid föryngringar om inte viltskadorna kan motver- kas bättre framöver. I mellersta och norra Sverige förväntas tillväxten för gran och löv öka mer än för tall (fig 3.2). 
 Contortatallen ( 
 Pinus contorta 
 ) är allra mest till sin produk- tionsmässiga fördel i relativt kärva klimatlägen i Norrlands inland. Den kommer därför sannolikt att tappa något i konkurrenskraft till följd av klimatförändringen. 
 Björk 
 Både vårtbjörk ( 
 Betula verrucosa 
 ) och glasbjörk ( 
 B. pubescens 
 ) har en utbredning över hela Europa med undantag av de sydligaste områdena runt Medelhavet. Dess potentiella betydelse för skogs- bruket påverkas därmed inte så mycket av klimatförändringarna. Förändringar i nederbördsklimat och humiditet kan innebära vårtbjörken ökar sin andel i självföryngringar i områden som blir torrare medan glasbjörken ökar där det blir fuktigare. Vid kraftiga klimatförändringar kan det bli aktuellt att expandera förädlings- verksamheten genom att korsa in mellaneuropeiska provenienser i förädlingspopulationerna. Självföryngrad björk är måttligt vilt- skadekänsligt och man kan förvänta sig att trädslaget kan öka i intresse relativt granen särskilt hos markägare med mer extensiv inriktning på sitt skogsbruk. Björk går relativt enkelt att samodla med gran i blandade bestånd, vilket i viss mån kan motverka de ökade problemen med patogener och skador för granen, tex rot- röta. I norra Norrland förväntas björken öka sin produktion speciellt mycket (fig 3.2) 
 54 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Övriga lövträdslag 
 Båda ekarterna som förekommer i Sverige, skogsek ( 
 Quercus robur 
 ) och bergek. ( 
 Q. petraea 
 ), har en utbredning som omfattar nästan hela Europa söder om Sverige. Båda arterna borde gynnas av ett varmare klimat och kunna odlas med kortare omloppstider. Virkeskvaliteten höjs i vissa avseenden då tillväxten ökar. Ekens möjliga skogsodlingsgräns flyttas norrut. Viltskadekänsligheten vid föryngring, den fortfarande relativt långa odlingstiden och dyra skötseln och svårigheten att konkurrera med ek från t ex Tyskland och Polen med högre kvalitet kan motverka ett ökat intresse för ekproduktion. Eken drabbas också återkommande av olika skade- görare, t ex ekvecklare ( 
 Tortrix viridana 
 ), och mer komplexa skade- bilder (se ovan). 
 Bokens ( 
 Fagus sylvatica 
 ) utbredning är påtagligt förlagd till centrala Västeuropa. Den tycks undvika utpräglat kustnära atlan- tiska områden där förhållandevis svala och fuktiga somrar för- hindrar naturlig reproduktion. Österut så är det främst vinterkylan som sätter gräns för utbredning ungefär vid östra Polen och västra Ukraina. Den odlas dock långt utanför sitt utbredningsområde. Boken är förhållandevis vilttålig när plantan blivit ett par år och med en liknande ekologi som granen så kan den förväntas vinna mark mot granen både genom naturliga processer och genom medvetna val av skogsbruket inom stora delar av södra Sverige, möjligen med undantag för de sydöstra delarna. Virkeskvaliteten påverkas inte på samma sätt som för ek. En expansion norrut blir möjlig. 
 Övriga ädla lövträd följer liknande mönster som för ek och bok, där lönn ( 
 Acer platanoides 
 ) och avenbok ( 
 Carpinus betulus 
 ) mest liknar boken i respons och fågelbär ( 
 Prunus avium 
 ) mer påminner om ekens respons. Ask ( 
 Fraxinus exelsior 
 ) och särskilt alm ( 
 Ulmus glabra 
 ) är för närvarande svårt drabbade av patogener vilket medför ett lågt intresse från skogsbruket. Almsplintborren ( 
 Scolytus sp. 
 ) som sprider den mest virulent formen av almsjuka ( 
 Ceratocystis ulmi 
 ) verkar sprider sig norrut lika fort som almen. Vad som orsakar askskottsjukan är för närvarande under utredning (Thomsen  Skovsgaard 2006, Thomsen m fl 2007). 
 Gråal ( 
 Alnus incana 
 ) har en utpräglad nordlig och östlig utbredning och kan förväntas retirera norrut. Klibbal ( 
 Alnus glutinosa 
 ) har en utbredning över större delen av Europa och kan förväntas expandera i norra Sverige där den i dag saknas eller är 
 55 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 ovanlig. För asp ( 
 Populus tremula 
 ) gäller ungefär detsamma som för björk med undantag att dess känslighet för viltskador sannolikt kommer att minska intresset från skogsbruket. 
 En mångfald av trädslag bidrar till ett vackert landskap och till artmångfalden i skogen. Många skogsägare kan av dessa anled- ningar, och som ett sätt att sprida riskerna inför ökade skaderisker i framtiden, vilja öka lövträdandelen i sin skog, både i blandbestånd och i form av trädslagsrena bestånd. För många kommunägda skogar är rekreationsvärdet det viktigaste, men det är positivt både för regionens biobränsleförsörjning och kommunens ekonomi om ett högt rekreationsvärde kan kombineras med en relativt hög virkesproduktion. 
 Nya trädslag 
 Vilka nya trädslag kan komma att passa i ett förändrat klimat? Silvergran ( 
 Abies alba 
 ), poppel, hybridlärk, sitkagran ( 
 Picea sitchensis 
 ) och douglasgran ( 
 Pseudotsuga menziesii 
 ) har provats i trädslagsförsök sedan lång tid tillbaka och fungerar egentligen redan i dagens klimat i delar av landet. Vilken användning de kan få i skogsbruket och på nedlagd jordbruksmark är mer en fråga om inställning till främmande trädslag, kostnader vid etablering, produktionsnivå och förväntad efterfrågan på virket. Ett ökande värde på olika biobränslesortiment, inkl sådana som kan användas till framställning av fordonsbränslen, skulle kunna förändra pris- relationerna i en framtida virkesprislista. 
 De flesta träd är känsligast för klimat i plantstadiet. Det går därför inte i någon högre grad att introducera sydligare arter nu som man tror ska kunna dra fördel av ett varmare klimat i fram- tiden. Överlevnad nu avgör vilken anpassning som är möjlig att göra i förväg. Frågan är därför inte så aktuell utan kan återkomma när man ser vilka arter som börjar överleva bättre i olika försök. 
 Resultat från tretton danska trädslagsförsök med barrträd gav följande ungefärliga rangordning när det gäller överlevnaden efter tio år (Jørgensen  Skovsgaard 2004): vanlig gran, sitkagran, silvergran, kustgran ( 
 Abies grandis 
 ), japansk lärk ( 
 Larix leptolepis 
 ), douglasgran, contortatall, cypress ( 
 Cline 
 ), Abies nobilis. Slutsatsen från en serie försök med lövträdarter på frostutsatt sandjord var att ek och lönn uppvisade en tillfreds- ställande kombination av överlevnad, tillväxt och kvalitetsutveck- 
 56 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 ling, medan bok och speciellt rödek ( 
 Quercus rubra 
 ) fungerade sämre (Gonzales och Hernandez 2004). Detta kan ge en bild av situationen på liknande marker i Mellansverige om ca 50 år. 
  
 6.3 
  
 Utnyttjande av förädlat och förflyttat genetiskt material 
  
 De flesta av våra trädslag har en betydande genetisk variation för egenskaper som är av stor vikt för klimatanpassning. Den genetiska variationen finns dels mellan populationer dels mellan individer inom samma population. Variationen mellan populationer är ofta kontinuerlig från syd till nord för viktiga anpassningsegenskaper, som t.ex. tidpunkten för knoppsättning och invintring. Inom skogsbruket finns en lång tradition av att utnyttja denna variation genom att flytta bra genetiskt material. Det finns en lång tradition av proveniensforskning med omfattande serier av proveniensförsök med våra viktigaste trädslag. I ett klimat som snabbt förändras kommer behovet av att föryngra med nordförflyttat material att öka om man vill bättre utnyttja möjligheten till ökad produktion. Det finns idag en god kunskapsgrund att stå på för att göra dessa förflyttningar på ett bra sätt. 
 Många egenskaper av stor betydelse för klimatanpassning uppvisar även en stor genetisk variation mellan individer inom samma population. Detta utnyttjar man i förädlingsprogram för våra skogsträd där man systematiskt testar och väljer allt bättre träd för massförökning i våra plantskolor. Massförökningen sker idag i huvudsak genom fröplantager. Förädlingsprogrammen för tall, gran, contortatall och vårtbjörk bygger på en strategi som ger en god beredskap inför ett förändrat klimat. En allt större andel av de plantor som används kommer från förädlat frö från fröplantager. Skogsträdsförädlingen erbjuder goda möjligheter att förse oss även i framtiden med bra klimatanpassat skogsodlingsmaterial, med bibehållen hög genetisk variation, och kunskapsbaserade använd- ningsrekommendationer. Detta förutsätter givetvis en fortlöpande kunskapsuppbyggnad kring genetisk variation, klimatanpassning och förädlingsmetodik. 
 Även i framtiden kommer det att finnas ett behov av att välja bästa tillgängliga genetiskt material vid föryngring. Allteftersom klimatet förändras kommer självföryngring med frö från det gamla beståndet, som är anpassat till det gamla klimatet, att bli ett, ur 
 57 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 produktionssynpunkt, allt sämre alternativ. Man kan därför förutse att en större andel av föryngringen i framtiden kommer att ske med skogsodling med förflyttat och/eller förädlat genetiskt material medan självföryngring blir mindre vanligt. Även behovet av att byta trädslag på vissa marker talar för mer skogsodling och mindre självföryngring. 
  
 6.4 
  
 Kortare omloppstider 
  
 Den framtida skogen kommer att växa bättre, vilket innebär att medeltillväxten kommer att kulminera tidigare. Risken att skogen drabbas av någon skada ökar i det framtida klimatet. Risken för stormfällning av barrträd ökar speciellt starkt med beståndshöjd och ålder. Allt detta talar för att man i normala fall kommer att avverka bestånden vid yngre åldrar i framtiden. 
 Medeltillväxten för biomassan som helhet kulminerar tidigare än medeltillväxten för stammen. Om bränslesortiment kommer att betalas bättre relativt andra sortiment i framtiden kan det sänka genomsnittsåldern för optimala omloppstider ytterligare. 
  
 6.5 
  
 Skötsel för minskad vindfällningsrisk 
  
 Det finns klarlagda positiva samband mellan gallringsstyrka och vindskadefrekvens för både tall och gran (Persson 1972, 1975). Ett skötselsystem som bör minska risken är därför att gallra hårt tidigt under beståndets livstid och sedan mycket försiktigt eller inte alls när skogen börjar bli högväxt (Skogsstyrelsen 2006). Samtidigt förlorar man viss tillväxt och riskerar att få ett sämre kvalitets- utbyte, då träden blir kvistigare i ungdomen. Det är också mycket svårt att kvantifiera hur mycket vindfällningsrisken verkligen minskar (Skogsstyrelsen 2006). En annan möjlighet är att föryngra med större andel av trädslag som inte blåser omkull så lätt som granen (tall, björk, andra lövträd). Även då kan man förlora i virkesproduktion. En strikt ekonomisk analys visar att vindfäll- ningsrisken måste öka rejält innan det i genomsnitt lönar sig att byta från gran till björk (Nilsson  Sallnäs 2006). 
 Ett systematiserat informationsutbyte och ett ökat planerings- samarbete rågångsgrannar emellan skulle kunna innebära en 
 58 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 minskad förekomst av speciellt vindutsatta hyggeskanter (Skogs- styrelsen 2006). 
 Röjning är också en åtgärd som har betydelse för hur beståndet skall klara framtida klimatpåfrestningar. Beståndets framtida träd- slagsblandning, tillväxt och stabilitet regleras vid röjningsingreppet (Skogsstyrelsen 2007). För att förebygga framtida stormskador kan man försöka skapa stormfasta bryn i utsatta områden och lägen. Man röjer då hårt i en bred kantzon i syfte att de stammar som lämnas ska bli kraftiga och stabila. Lövträd bör gynnas och ges gott om utrymme. För att reducera risken för snöbrott och stormfäll- ningar bör ungskogsröjningen vara normalstark så att träden ges möjlighet att bygga ut rotsystemen och bli vindstabila. 
  
 6.6 
  
 Körning på otjälad mark och skogsbilväg 
  
 Körning med skogsmaskiner på otjälad mark 
 Det finns redan idag flera skäl att planera körningen i skogen bättre för att minska skadorna på livet i vattendrag. Idag är det vanligt att körskador på mark med ytnära grundvatten medför uttransport av sediment, organiskt material, näringsämnen och i värsta fall även giftigt metylkvicksilver till vattendrag som skadar livet i vattnet eller ger problem högre upp i näringskedjan. Eftersom klimatför- ändringarna ökar andelen av säsongen som är tjälfri och ökar frekvensen av extrema regn stärks motiven för en sådana utveck- lade hänsyn (se Fördjupad utvärdering av Levande skogar, remiss- version juni 2007). 
 Det finns metoder att helt eller delvis undvika körskador i bestånden. Vid överfarter över vattendrag kan mobila broar användas. På övrig mark med sämre bärighet finns olika tekniska hjälpmedel som t.ex. risning, kavelbroar och markskonare. Att utrusta maskinerna med miljöband och bredare däck, alternativt variabelt lufttryck är också effektiva metoder att minska marktryck och risk för markkompaktering. 
 Merkostnaden för anpassning till fuktigare och varmare klimat i avverkningsarbetet uppskattas till mellan 5 och 10 kr per m³fub eller 500 1000 miljoner kr (Sonesson 2007). 
 59 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Skogsbilvägar 
 Skogsstyrelsen bedömer att vägnätets underhållsstandard sjönk under  
 1990-talet. 
  Situationen bedöms vara sämst på privatskogs- brukets vägar. Inom storskogsbruket koncentreras löpande underhåll i hög grad till skogliga huvudvägar, vilket medför att behovet av mera genomgripande underhålls- och förbättrings- åtgärder ackumuleras och att kostnader skjuts på framtiden. 
 Vägnätets standard påverkar direkt skogsnäringens konkurrens- och utvecklingsmöjligheter liksom betalningsförmågan för virket. Vid anläggning av skogsbilväg försöker man hålla de sammanlagda kostnaderna för transporter i terräng och på väg plus väghåll- ningskostnad så låga som möjligt. Intentionen är att anpassa vägstandarden till utnyttjandegraden. Ofta innebär det att skogs- bilvägar byggs med en tillgänglighetsstandard motsvarande klass C, det vill säga farbar hela året utom under tjällossning och perioder med ihållande regn. 
 Idag byggs all skogsbilväg inom privatskogsbruket med en standard motsvarande klass C eller sämre. Vägstandarden inom storskogsbruket håller högre klass - B eller C - där vägarnas till- gänglighet ingår i företagens strategier. För att klara framtida klimatförutsättningar bör vägstandarden generellt höjas. Det innebär att omfattningen av bärighetsklasserna D och C bör redu- ceras på ett strategiskt genomtänkt sätt. För att uppnå ökad bärighet i relation till ökad nederbörd och vintertemperatur krävs ofta både att slitytans tjocklek ökar och att själva vägkroppen modifieras. Idag ligger dessutom en stor del av vägnätet lågt i terrängen, intill vattenmiljöer eller våtmarker, vilket ger en konti- nuerlig vattenpåverkan. 
 Behovet av åtgärder på skogsbilvägnätet varierar till omfattning och karaktär såväl över tiden som geografiskt. I Vägplan 90 (Skogsstyrelsen 1991) beräknades för perioden 1990 2005 ett årligt behov på 2200 km nybyggnad och 2700 km förbättringar för landet som helhet. Förbättringsåtgärderna i Vägplan 90 tog inte hänsyn till eventuell klimatförändring utan pekade mer på ett akut behov av ökad bärighet generellt. I södra Sverige utgjordes behovet till 80 % av förbättringar och resten av nybyggnad och i norr var förhållandet det omvända. Förbättringsbehovet (uttryckt i km) var enligt Vägplan 90 större än nybyggnadsbehovet. För södra Norr- land skattades det årliga behovet av förbättring till ca 700 km och för västra Götaland till ca 600 km. Tar man hänsyn till framtida 
 60 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 klimatförändringar är det i synnerhet vägarna i södra Norrland och västra Götaland som behöver förbättras och förstärkas. Vägnätets status påverkar även sårbarheten för ekonomiska förluster när omfattande skador hastigt uppkommer, exempelvis stormskador. 
 Ett grundläggande problem är att det ofta saknas en aktör med överblick över större sammanhängande vägsystem. Sådan överblick behövs för att t.ex. kunna identifiera flaskhalsar och bedöma var i systemet en förbättring av bärigheten ger störst nytta. Driv- krafterna för att samverka kring kvalitetshöjande åtgärder för vägar är många gånger för svaga och kunskaperna för bristfälliga för att samverkansprojekt ska kunna initieras och genomföras. Nuvarande skogspolitik bedöms inte bidra till att stimulera samordning och samverkan vid nybyggnad eller förbättring av skogsbilvägar. 
  
 6.7 
  
 Åtgärder för att motverka skador på skog 
  
 Bättre inrapportering och statistik 
 Ett mer utvecklat system för insamling av data kring skador i skogen än det som redan finns i befintliga skogsinventeringar kan vara värdefullt av flera anledningar. Dels kan förbättrad statistik ge en bild av trender i skadeangrepp och därmed bättre underlag för anpassning och/eller förebyggande motåtgärder. Dels kan man tidigt få grepp om angrepp under utveckling och därmed underlag för beslut om insatser av mer akut karaktär. 
 Rotröta 
 Förutsättningarna för spridning av rotröta ökar och andelen angripet virke kan mycket väl komma att öka om inte motverkande åtgärder vidtas. Den viktigaste förebyggande åtgärden för att minska risken för rotröteangrepp är att avverka under vintern eller att behandla stubbarna om avverkningen sker under vegetations- perioden. För stubbehandling finns ett biologiskt preparat (perga- mentsvamp) och ett kemiskt (urea) registrerade. Appliceringen av preparaten kan ske maskinellt i samband med avverkning eller manuellt omedelbart efter det att trädet fällts. Behandling idag sker främst i samband med gallring. Kostnaden är i storleksordning 2 10 kronor per fälld kubikmeter lägre i slutavverkning och högre i tidig gallring. De väntade klimatförändringarna ger således 
 61 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 skogsägarna, åtminstone upp till och med södra Norrland, anled- ning att förebygga spridning av rotröta genom att behandla större andel av den avverkade arealen, både i slutavverkning och i gallring. 
 På speciellt drabbade marker kan man överväga att byta trädslag vid föryngringen för att på så sätt bryta möjligheten till smitta via överlevande stubb/rotssystem. 
 Granbarkborre 
 De viktigaste förebyggande åtgärderna mot granbarkborreskador är att öka granbeståndens stormfasthet och använda skötselmetoder som minimerar risken för att granskogsbestånd med låg vitalitet skall uppkomma. Dessutom kan man undvika att plantera gran på torra marker i södra Sverige där risken för framtida torkstress är stor. Efter stormfällningar är det angeläget att vindfällda träd kan forslas ut ur skogen innan den nya generationen insekter hunnit lämna dem. Dessutom används ett antal direkta bekämpnings- åtgärder som t.ex. sök och plock av stående angripna träd, massfångst med feromonfällor eller med giftbehandlat lockvirke. Hur kostnadseffektiva dessa åtgärder egentligen är, i termer av mängd räddad skog per krona, är dock i nuläget okänt. Sök och plock innebär att angripna träd forslas ut ur skogen innan den nya generationen barkborrar lämnat dem. 
 Den ökade risken för angrepp av granbarkborre innebär att man bör utveckla tydliga rekommendationer för saneringsavverkning och uttransport av virke från skogen. Angripna träd kan gärna lämnas kvar i skogen om våren och försommaren för att fungera som fångstvirke men bör sedan huggas och forslas bort innan den nya generationen svärmar, d v s innan lufttemperaturen når 17 18 ºC. 
 Snytbagge 
 Hittills har insecticidbehandling av plantor varit en vanlig åtgärd för att skydda barrträdsplantor mot snytbagge. Sådan plantbehand- ling kommer troligen att förbjudas på sikt men till och med år 2009 är behandling med imidakloprid och cypermetrin tillåten. Hyggesvila, högskärm (plantering under skärmställning), effektiv markberedning och rätt planteringspunkter samt mekaniska 
 62 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 gnagskydd runt stammen är metoder som enskilt eller i kombi- nation har visat sig väsentligt bidra till minskade plantskador. 
 Då ett förbud träder i kraft kommer sannolikt utvecklingen av alternativa åtgärder att skyndas på och deras kostnader att reduceras. 
 Viltskador 
 Hjortvilt verkar i huvudsak att gynnas av klimatförändringarna, speciellt norröver. Dagens förvaltning av viltstammarna har en liten koppling till rådande foderbetingelser och betesskador. En utveck- ling av förvaltningen bör därför ske så att viltstammarnas täthet på ett mer förfinat sätt anpassas efter fodertillgång, acceptabla betesskador på skog och lokalt socialt och ekonomiskt värde av jakten. För att detta ska vara möjligt behövs bättre dataunderlag för ingående faktorer samt att förvaltningsmodellerna utvecklas. Kanske behöver även skötseln av fodertillgångarna utvecklas på vissa håll. 
 Övrigt 
 Utvecklingen mot ökad brandrisk, speciellt i södra Sverige, pekar på att behovet av en reguljär brandövervakning består. 
 Vidare bör man i så hög utsträckning som möjligt utveckla krisberedskap för olika extrema händelser, mer kända såväl som mer hypotetiska, som kan drabba skogen. Beredskapsplanen bör innehålla tänkbara krisåtgärder, fördela ansvaret för att ta avgörande åtgärdsbeslut mellan berörda myndigheter, markägare, skogsindustrier, etc samt ange vilka aktörer som ska stå för vilka kostnader (för skador såväl som åtgärder). En sådan krisbered- skapsplan utvecklas för närvarande av Jordbruksverket. Den ska kunna användas vid ett eventuellt påträffande av tallvedsnematod inom landets gränser. 
 Mot bakgrund av risken att klimatet kan möjliggöra en etablering av helt nya skadegörare kan det vara lämpligt att fort- sätta utvecklingen av Jordbruksverkets sundhetskontroll av impor- terade träprodukter. På längre sikt kan det kanske vara svårt att stå emot, men Skandinaviens gynnsamma läge med kust åt öster, söder 
 63 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 och väster kan göra det möjligt att försena en invasion med flera decennier för vissa typer av skadegörare. 
 Den ökade risken för översvämningar till följd av ökad frekvens av extremt hög eller långvarig nederbörd kan på sina håll medföra att vattendomar behöver justeras uppåt. I sådana fall bör möjlig- heten att ersätta markägare för ökad översvämningsrisk övervägas. 
 7 Slutord 
 Skogsägarna i Sverige har i ökande grad andra syften med sitt ägande än optimerad virkesproduktion och kan dessutom vilja sprida riskerna i sitt brukande som en anpassning till klimatföränd- ringarna. Vidare ska natur- och kulturvärden bevaras i enlighet med uppställda mål. Samtidigt  
 ökar  
 samhällets behov av klimatneutrala råvaror för energiproduktion och tillverkning. En av de viktigaste slutsatserna i detta arbete är således att klimatproblemet tydligt förstärker behovet av breddad kunskap kring skonsamma avverk- nings- och drivningstekniker och skötsel för hög och säker virkesproduktion i skogar av  
 många olika slag,  
 inklusive sådana som brukas med andra värden som viktiga eller primära mål. Vidare ökar behovet av en utvecklad forskningsbaserad skoglig rådgivning, genom vilken en bred kunskap kan förmedlas. Klimatföränd- ringarnas inverkan på vilka strategier som krävs för att skydda hotade arter i skogen behöver också studeras mer. 
 Flera av experterna som bidragit med synpunkter och underlag till denna rapport har ännu inte ha haft möjlighet att göra en grundligare analys inom sitt expertområde. En ökad tilldelning av forskningsmedel nu och framöver bör förhoppningsvis kunna ge fler möjlighet att göra sådana analyser. Parallellt kommer kunska- pen om själva klimatförändringarna att öka liksom insikten om vilken riktning utvecklingen tar när det gäller människors växthus- gasutsläpp i olika delar av världen. Det kommer således att finnas ett kontinuerligt behov av nya sammanställningar och övergripande analyser inom detta område. 
 64 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Referenser 
 Alexandersson H.  Vedin H. 2002. Stormar det mera nu? SMHI. Väder och Vatten, 10:18. 
 Appelberg G. 2007. The impact of climate change on the tempe- rature dependent swarming and development of the spruce bark beetle, Ips typographus, Degree thesis in Environmental Science. (handledare: docent Graham, Lund University). 
 Taylor 1994. Skador på gran i europeiskt perspektiv. Skogs- fakta konferens nr 18:46 54. Skogskonferensen 1993. 
 Taylor 2002. Ekskador i Europa. Skogsstyrelsen Rapport 2002:1. Skogsstyrelsen ISSN 1100 0295. 
 Taylor, Foley 1995. Kådflödessjukan, barknekros efter extrema väderleksförhållanden? Skog och Forskning 2/95 s. 30 37 
  
 Bendz-Hellgren 
  GarciaRiley 1997. Decreased volume growth of Picea abies in response to Heterobasidium annosum infection. Canadian Journal of Forest Research 27:1519 1524. 
 Bergh J., Blennow K, Nilsson U.  Sallnäs O. 2007. Effekter av ett förändrat klimat på skogen. Inst för sydsvensk skogsforskning, SLU, Alnarp. Rapport nr?? 
 Blennow K.  Olofsson E. 2004. Kan man undvika stormskador? I K. Blennow (red.). Osäkerhet och aktiv riskhantering – aspekter på osäkerhet och risk i sydsvenskt skogsbruk. ISBN  
 91-576- 
 6643-1 
  SUFOR www.sufor.nu. Sidorna  
 38–43. 
  
 Blennow K.  Eriksson H. 2006. Riskhantering i skogsbruket. Skogsstyrelsen, Rapport 14 (2006). 51 sidor. ISSN 1100 0295. 
 Bradshaw H. W., Hayes, Cowling S. A.  Sykes M. T. 2000. The effect of climate change on the distribution and management of Picea abies in Southern Scandinavia. Canadian Journal of Forest Research 30: 1992 1998. 
 Gessler A. et al. 2007. Potential risks for European beech (Fagus sylvatica L.) in a changing climate. Trees 21:1 11 
 Hansson P. 2007 (ej tryckt). Slutrapport till Länsförsäkringsbola- gens forskningsfond. (Wade, SLU, Umeå) 
 65 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Nunez, Persson M.  Ekvall H. 2005. An estimation of economical loss Campbell Gremmeniella abietina outbreak in Sweden  
 2001–2003. 
  I: Stanosz G.R. and Stanosz J.C. 2005. Foliage, Shoot and Stem Diseases. Proceedings of the Meeting of Working Party 7.02.02 of the International Union of Forestry Research Organizations, Hogan, Oregon, USA, Lee 13 19 2004. p. 67 69. 
 Henriksen H.A. 1988. Skoven og dens dyrkning. Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck. 664 s. 
 Jönsson A.M., Harding S., Bärring L  Ravn H.P. 200x: Impact of climate change on the population dynamics of Ips typographus in southern Sweden. Submitted to Agricultural and Forest Meteorology. 
 Jönsson A. M., Davis, Silva, Williams  Bärring L. 2004. Climate change and the effect of temperature back- lashes causing frost damage in Picea abies. Global and Planetary Change 44:195 207 
 Jørgensen B. Torres 2004. Skovrejsning på heden: Forsøg med 23 nåletræarter.Dansk Skovbrugs Tidsskrift 2/04 (89): 25 38. 
 Larsen B. 2006 (ej tryckt). Skovbruget och klimaændringer. Text av Stanley, Skov  Landskab, KVL, Danmark. 
 Lennartsson T.  Simonsson L. 2007. Biologisk mångfald och klimatförändringar. - Vad vet vi? Vad behöver vi veta? Vad kan vi göra? Centrum för Biologisk Mångfald, Uppsala. 
 Karns P. D. 1997. Population Distribution , Density and Trends. In: Ecology and Management of the North American Moose. Smithsonian Institution Press. pp. 125 140. 
 Koca D., Martin T. 2006. Modelling regional climate change effects on potential natural ecosystems in Sweden. Climatic Change (2006) 78: 381 406. 
 Miller, HarrisonPhillips B.J., 2002. Mechanisms controlling turbulence development across a forest edge.  
 Boundary-Layer 
  Meteorology,  
 103:227–251. 
  
 Mysterud A. 2000. Diet overlap among ruminants in Gardner. Oecologia 124:130 137. 
 Nilsson U.  Sallnäs O. 2006. Val av trädslag – Hur hanterar vi risken för stormskador? Skogforsk Redogörelse Nr 4 : 30 36. 
 66 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 18 
  
 Nordlander G., Huynh, Wood C. (web 2007) Skogsskötselåtgärder mot snytbagge. Version 1.1. Webb- handbok, tillgänglig på www.slu.se/snytbagge. 
 Ollas R. 1994. Plantinventering 89. Meddelande 1. Skogsstyrelsen, Jönköping. 
 Gonzalez, Mills, Randolph,  Granander M., 2000. Mechanical stability of Scots pine, Norway spruce and birch: an analysis of  
 tree-pulling 
  experiments in Finland. Forest Ecology and Management, 135:143 153. 
 Persson P. 1972. Vind- och snöskador samband med bestånds- behandlingen – inventering av yngre gallringsförsök. Inst f skogsprod. Rapp o uppsatser 23. Skogshögskolan, Sthlm. 205 s. 
 Persson P. 1975. Stormskador på skog – uppkomstbetingelser och inverkan av skogliga åtgärder. Inst f skogsprod. Rapp o upp- satser 36. Skogshögskolan, Sthlm. 294 s. 
 Ravensbeck L. 1991. Aktuelle nåletab i proveniensforsøg med rød- gran. Skoven 1991/8: 279 282. 
 Samuelsson H.  Örlander G. 2001. Skador på skog. Skogs- styrelsen Rapport 8 O (SUS 2001). ISSN 1100 0295. 
 White  
 M-J., 
  Hughes, Montgomery, 2003. Natural distur- bances in the European forests in the 19th and 20th centuries. Glob. Change Biol. 9, 1620 1633. 
 Schmölcke U.  Zachos  
 Santos2005. Holocene distribution and extinction of the moose (Alces alces, Cervidae) in Central Europe. Mammalian Biology  
 70(6):329-344. 
  
 Skogsstyrelsen 2004. Skogliga sektorsmål. Broschyr. Beställn.nr 0530. 
 Skogsstyrelsen, 2006. Stormen 2005 – en skoglig analys. Medde- lande No. 1. Skogsstyrelsen, Jönköping. 
 Skogsstyrelsen 2007. Handbok i skogsvård – Beståndsvård. 
 Skovsgaard J. P.  Hernandez B. B. 2004. Bøg, eg, ær, Cortez rødeg på midtjysk hedeflade. Dansk Skovbrugs Tidsskrift 2/04 (89): 39 56. 
 Sonesson J. (red.), Sampson, Björkman C., Blennow K., Morgan, Morris, Rojas, Rummukainen M.,  Schneider, J. 2004. Climate change and forestry in Sweden – a literature review. Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens Tidskrift, Årg. 143, Nr 18. 
 67 
  
 Bilaga B 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Robinson 2006. Klimatet och skogen – underlag för nationell forskning. Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens Tidskrift, Årg. 145, Nr 9. 
 Robinson, Vargas, Andersson G.  Howell 2007. Klimat- förändringarnas inverkan på drivning och logistik i skogsbruket. Rapport fr Skogforsk, Uppsala. 
 Spiecker H., Lopez, Moran, Parker, Holmes 2004. Norway spruce conversion Options and consequences. EFI Research Report 18. ISSN  
 1238-8785. 
  
 Spiecker H., Mielikäinen K., Davis  Skovsgaard J. P. 1996. Growth Delgado in European Forests. EFI Research Report 5. ISBN  
 3-540-61460-5. 
  
 Miller 1992. Climate change and boreal forest fires in Fenno- scandia and central Canada. Catena Suppl. 22: 111 132. ISSN  
 0722-0723. 
  
 Thomsen I. M.  Skovsgaard J. P. 2006. Toptørre i ask: klima- skade eller svampeangreb? Skoven 2006/9: 408 411. 
 Thomsen I. M., Parker, Evans 2007. Svampesygdom er årsag til toptørre i ask. Skoven 2007/5: 234 236. 
 Howell, Ståhl RobinsonRiley 2005. Modelling root rot incidence in Sweden using tree, stand and site variables. Scandinavian Journal of Forest Research 20:165 176. 
 Örlander Strickland U. 2000. Metoder för plantering av gran i södra Sverige. Skog och forskning 2: 50 54. 
 68 
 Bilaga B 19 
 Effekter av ett förändrat klimat på skogen och implikationer för skogsbruket 
 Institutionen för Sydsvensk skogsvetenskap Sveriges lantbruksuniversitet 
 Alnarp Arbetsrapport 34 
 Boone, Carter, Johnson, Taylor, Le, Young och Hunter 
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 2 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Innehåll 
  
 Inledning ............................................................................ 
  
 5 
  
 Potentiella produktionseffekter vid ett förändrat klimat ................. 
  
 7 
  
 Tillväxtutvecklingen i skogen med transienta B2- och 
  
 A2-scenarier ............................................................................. 
  
 11 
  
 Produktionpotential för biobränsle i ett framtida klimat...... 
  
 18 
  
 Framtidsanalys för produktionen ........................................... 
  
 21 
  
 Effekter av förändrat klimat på produktionsekonomin 
  
 vid granproduktion .................................................................. 
  
 22 
  
 Risken för vindfällning under ett förändrat klimat......................... 
  
 27 
  
 Det framtida klimatet .............................................................. 
  
 29 
  
 Den framtida skogen ............................................................... 
  
 30 
  
 Modellstudier ........................................................................... 
  
 30 
  
 Resultat..................................................................................... 
  
 35 
  
 Klimattrender........................................................................... 
  
 43 
  
 Diskussion ......................................................................................... 
  
 45 
  
 Tjälförhållanden ....................................................................... 
  
 45 
  
 Vindklimatet............................................................................. 
  
 46 
  
 Trädslag .................................................................................... 
  
 47 
  
 Skötsel....................................................................................... 
  
 47 
  
 Slutsatser............................................................................................ 
  
 48 
  
 Klimatförändringar kommer att påverka skogsbrukets 
  
 ekonomi ............................................................................................. 
  
 48 
  
 Forskningsbehov............................................................................... 
  
 56 
  
 Tack ................................................................................................... 
  
 59 
  
 Referenser.......................................................................................... 
  
 60 
  
 3 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Appendix 1 
  
 Regionala klimatscenarier............................................ 
  
 64 
  
 Appendix 2 
  
 Beskrivning av den  
 process-baserade 
  
 produktionsmodellen BIOMASS..................................................... 
  
 65 
  
 Appendix 3 
  
 Simulering av framtida skogstillstånd ......................... 
  
 68 
  
 Appendix 4 
  
 Beräkning av sannolikheten för vindfällning.............. 
  
 69 
  
 4 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Inledning 
 Att klimatet kan komma att förändras påverkar svenskt skogsbruk. Skogen har i sig en direkt inverkan på klimatet samtidigt som skogsbruket kan behöva anpassas till de nya förhållandena. Ett osäkert klimat sätter brukandet av skogen i ett nytt läge som vi inte har någon tidigare erfarenhet av. Scenarier för framtida klimat- utveckling är behäftade med stor osäkerhet och de förväntade effekterna på skogen blir således ännu mer osäkra. Trots detta kan man ändå förutsäga några sannolika huvuddrag i effekterna på den svenska skogen vid ett framtida ändrat klimat. En ökad potential för biomassaproduktion kan förväntas, liksom ökade möjligheter att använda nya arter i skogsbruket. Samtidigt ökar sannolikt risken för vissa typer av skador. 
 Att väga eventuella fördelar i form av ökad produktion och ökade möjligheter i trädslagsval mot ökade risker för skador är viktigt för att ge samhället ett helhetsperspektiv och för att en större grupp ska ha möjlighet att ta till sig frågan. Det är också viktigt att i största möjliga mån kvantifiera eller ge ramarna i ekonomiska termer för hur det förändrade klimatet kan tänkas påverka skogsbruket. Vidare kan det vara styrande för prioritering av fortsatta forskningsarbeten och riskbedömning och för att prioritera åtgärder. Därför har vi försökt utifrån befintlig kunskap idag, konstruera en Tabell över den ekonomiska betydelsen och forskningsbarheten för olika risk/ämnesområden (se Tabell 17 sidan 39). De kanske största effekterna av ett förändrat klimat på ekonomin inom skogsbruket skulle vara om vi lyckas utnyttja den ökade produktionspotentialen. Det förutsätter att vi kan bemästra de negativa effekterna i första hand av en ökad risk för vindfällning, skadeangrepp från insekter och svampar. Mot bakgrund av skogs- brukets stora betydelse som naturresurs och industriell bas, så finner vi att det är viktigt att vi står rustade inför en framtid med såväl ökade hot som nya möjligheter. 
 I denna skrift försöker vi beskriva och analysera tänkbara effek- ter av ett förändrat klimat på skogen och bedömt deras implika- tioner för produktionsskogsbruket. Andra aspekter än produk- tionsaspekter på skogsbruket har inte behandlats. Analysen sker i fyra steg. Vi inleder med att, så långt nuvarande kunskapsläge tillåter, kvantifiera effekterna på den skogliga primärproduktionen 
 – tillväxten i skogen. I ett andra steg omsätts dessa effekter till effekter på produktionsekonomin i ett bestånd. Därefter analyseras 
 5 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 tänkbara effekter på risken för stormfällning i skogen. I ett sista steg breddas diskussionen till en något mera spekulativ bild av tänkbara effekter på skogsbrukets ekonomi, 
 6 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Potentiella produktionseffekter vid ett förändrat klimat 
 Ett förändrat klimat innebär att produktionsförutsättningarna ändras för våra trädslag. I vårt kärva vinterklimat skulle en ökad temperatur och koldioxidhalt sannolikt öka produktionen för de flesta trädslag i Sverige. Detta förutsatt att nederbörden inte minskar drastiskt. En ökad temperatur vår och höst leder till en förlängd växtsäsong (övre Figur 1) och att mer av solljuset kan utnyttjas till fotosyntes- och biomassaproduktion (Bergh et al., 2003). Detta leder högst sannolikt till en ökad biomassa- och stamvedsproduktion för samtliga av våra trädslag i Sverige. 
 Figur 1 Vegetationsperiodens längd i dagar i dagens klimat (vänstra övre Figuren) och enligt  
 A2-scenariet 
  (högra övre Figuren). Nederbördsförändring i mm/månad för hela året i  
 A2-scenariet 
  (vänstra nedre Figuren) jämfört med dagens klimat och nederbördsförändring under  
 juni-augusti 
  i  
 A2-scenariet 
  (högra nedre Figuren). Figurerna är från SMHIs regionala scenarier (Räisänen et al., 2002, se även appendix 17. 
 7 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 En utbredd missuppfattning är att genetiken reglerar fotosyn- tesens start på våren och dess upphörande på hösten. Detta är istället i mycket hög utsträckning reglerat av temperaturklimatet. På våren startar oftast fotosyntesen hos barrträd då dygnsmedel- temperaturen varaktigt stiger över 0 ºC. Återhämtningen av foto- syntesen sker allt snabbare ju högre temperaturen är och då tjälen har gått ur marken. I norra Sverige startar fotosyntesen 1 2 månader innan skottskjutningen sker och i södra Sverige sannolikt ännu längre innan. På hösten pågår fotosyntesen långt efter den ovanjordiska tillväxten har upphört och trädet har invintrat. Full fotosyntes kan ske med fullt invintrade plantor och kan alltså ske året runt ifall klimatbetingelserna är gynnsamma. Även om man använder sig av genetiskt anpassat material så kommer det sannolikt att ha en begränsad inverkan på fotosyntesproduktionen hos gran och tall, eftersom den även i framtiden kommer regleras av temperaturen. 
 Däremot har genetiken en betydligt större inverkan på knopp- sprickning och skottskjutning på våren hos barr- och lövträd, eftersom den påverkas av både dagslängden och av lufttempe- raturen. Hos barrträden är skottskjutningstidpunkt ofta korrelerad till en temperatursumma, medan lövsprickningen hos vissa av våra lövträd är en kombination av temperatursumma och dagslängd. Tall och gran behåller sin barr på vintern medan lövträden bygger upp sin bladmassa varje år. Detta innebär att tidigare skottskjutning och lövsprickning på våren har en större betydelse för produktionen hos lövträden jämfört med barrträden, eftersom hela lövbiomassan omsätts varje år. 
 Idag är vattentillgången god i mellersta och norra Sverige och vatten begränsar normalt inte tillväxten på marker med sandig- moig morän och finare marktextur. Däremot kan vatten vara begränsande på sandmarker. En kraftigt ökad nederbörd i norra Sverige skulle eventuellt kunna leda till försumpning av vissa ståndorter och produktionsminskning. Enligt scenarierna verkar dock inte risken för försumpning så stor. Minskad nederbörd och ökad temperatur skulle kunna minska produktion på framför allt marker med grövre marktextur. Minskad nederbörd i södra Sverige skulle med stor sannolikhet leda till produktionsminskningar och i extrema fall försämrad vitalitet och död. Trädslag med stort vattenbehov som de flesta lövträd och gran skulle sannolikt miss- gynnas i större utsträckning än tall och ek. Ökad nederbörd i södra Sverige skulle på de flesta ståndorter leda till ökad produktion. 
 8 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 SMHIs scenarier (se Appendix) predikterar en svagt ökad neder- börd sett över hela året (nedre Figur 1 till vänster) men en minskad nederbörd under sommaren i stora delar av landet men framför allt i södra Sverige (nedre Figur 1 till höger). En ökad temperatur inne- bär dessutom en ökad avdunstning, vilket innebär att vattentill- gången minskar markant under sommaren i södra Sverige. 
 En höjd lufttemperatur leder också till en höjning av markens temperatur, vilket påskyndar nedbrytningen av organiska material. En högre nedbrytningshastighet gör att mer växtnäring frigörs i marken i större utsträckning. Eftersom växtnäring begränsar i stor utsträckning tillväxten i våra svenska skogar, skulle en ökad växt- näringstillgång öka produktionen. Effekten är sannolikt betydligt större i norra jämfört med södra Sverige, dels på grund av att näringsutbudet idag är generellt betydligt lägre i norra Sverige jämfört med södra och dels den stora gradienten beträffande kväve- nedfallet över Sverige. I ett markuppvärmningsförsök i Väster- botten, där man har värmt upp marken med 5 ºC över den natur- givna marktemperaturen på försökslokalen, har man ökat stam- volymtillväxten med nästan 100% (Figur 2). Detta visar hur viktigt det är att ta hänsyn till näringsdynamiken i marken när man försö- ker förutsäga hur produktionen kommer att påverkas i ett föränd- rat klimat. Huruvida effekten är bestående över längre tidsperioder är svårt att förutsäga och man bör därför fortsätta att studera effekterna av markuppvärmningen. Markuppvärmningsförsöket i Flakaliden kommer att revideras under våren 2007. Hur andra trädslag reagerar på förändrad näringsstatus i marken till följd av ökad marktemperatur vet vi inte i dagsläget och effekterna från markuppvärmningsförsöket är sannolikt inte generaliserbara. Vi vet i viss mån från gödslingsförsök att många lövträdsarter inte reagerar lika kraftigt ur produktionshänseende på gödsling som exempelvis gran. 
 9 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 120 
  
 (%) 
  
 av tillväxten 
  
 100 
  
 80 
  
 ökning 
  
 60 
  
 Procentuell 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 År 
  
 Figur 2 Ökning av stamvolymtillväxten hos gran i Västerbotten som en effekt 
  
 av ökad marktemperatur med 5 ºC (Strömgren  Linder, 2002). 
  
 I kortvariga laboratorie- och fältförsök leder en ökning av kol- dioxidhalten till kraftigt ökad fotosynteshastighet (100% ökning). Efter en tid verkar dock träden anpassa sig till den nya koldioxid- halten och fotosynteshastigheten går ner till nästan samma nivå (ökning 10 15%) som vid normal koldioxidhalt (360 ppm). En ökad koldioxidhalt har i många fall effekt på barren/bladens klyvöppningar och trädens vattenhushållning. Effekten av kol- dioxid på produktionen förväntas därför bli större i områden där vattentillgången är begränsande. En produktionsökning, orsakad förhöjd temperatur, förlängd växtsäsong, tidigare knoppsprickning och ökad koldioxid mm, måste dock matchas av en ökad tillgång på växtnäring i marken. 
 Extrema vädersituationer (torka, temperatur, vind, mm) har nästan alltid en negativ inverkan på produktionen och kan sätta ner trädets vitalitet och göra det mer mottagligt för exempelvis svampsjukdomar och insektsangrepp. Invintring och dess upphö- rande på våren är processer som delvis styrs av temperaturen. Dessa processer kan störas och försämra trädens motståndskraft och vitalitet. Insektsangrepp, svampangrepp, stormfällningar och 
 10 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 extrema vädersituationer kan på både kort och lång sikt få en betydande inverkan på produktionen. 
 Tillväxtutvecklingen i skogen med transienta B2- och A2- scenarier 
 Transienta körningar för perioden  
 1961-2100 
  simulerades med den  
 process-baserade 
  modellen BIOMASS för fem olika trädslag, gran, tall, björk, sitkagran och bok. Parameteriseringen av modellen har skett med hjälp av ECOCRAFTs databas samt ett tidigare samnordiskt modelleringsprojekt (se Bergh et al., 2003). Eftersom barr/bladarea (LAI) styr fotosyntesproduktionen i hög utsträck- ning är det viktigt att få en så bra uppskattning som möjligt på LAI. Dessutom skiljer LAI sig mycket mellan södra och norra Sverige, vilket kan ge upphov till stora under- och överskattning av både den absoluta och relativa produktionsförändringen. Därför användes den aktuella stamved produktionen för Sverige och Gomez biomassafunktioner för att uppskatta LAI och olika biomassafraktioner (barr/blad, grenar, stam, rötter) för Sveriges olika landsändar. De uppskattade värderna har sedan använts som ett medelvärde på LAI för en hel omloppstid och vi har därför använt oss av en konstant parameterisering för hela simulerings- perioden. Modellsimuleringarna är utförda med de senaste tran- sienta B2- och  
 A2-scenarierna 
  med dygnsupplösning för att fånga årsdynamiken hos fotosyntesen på ett realistiskt sätt. Utdata från modellsimuleringarna summerades i fyra olika tidsperioder 1961- 1991 (referens), 2011 2040, 2041 2070 och 2071 2100. 
 Referensperioden 1961 1990 speglar hur produktionsförhållan- dena/nivån (Figur 4) ser ut idag och ger en indikation ifall model- len ger realistiska resultat. Utdata från modellen är bland annat NPP (Netto Primär Produktion) som är ett mått på skogens biomassaproduktion. I nedanstående Figur 3 är det dock endast stamvedsproduktionen som avses för jämförelse med den aktuella stamvedsproduktion (Figur 4) i Sverige. Kartorna stämmer väl överens med den aktuella produktionen i Sverige, samt med tidi- gare uppskattning (Bergh et al., 2006) och  
 MODIS-projektioner 
  på produktionen. Den absoluta tillväxten av stamved är störst i södra Sverige (0.10 0.25) och avtar gradvis mot norr (0.02 0.08) och fjällkedjan. Gran (Figur 4) och sitkagran (ej i Figur) har den största absoluta tillväxten i dagsläget av de trädslag som har använts i 
 11 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 simuleringsövningen, vilket stämmer väl överens med bland annat rikskogstaxeringens material. Tall, björk och bok ligger samtliga på en likartad produktionsnivå men ca 20 40% lägre än granens. 
 Figur 3 Den aktuella produktionen av stamved i Sverige. Värdena avser medelproduktion (m 
 3 
 sk  
 ha 
 -1 
  
 a 
 -1 
 ) 
  för en hel omloppstid (MAI). 
 12 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Årlig tillväxt för perioden  
 1961-1990 
  i absoluta termer (kg C  
 m 
 -2 
  
 a 
 -1 
 ) 
  
 Tall 
  
 Gran 
  
 Björk 
  
 Figur 4 Tillväxten av stamved i termer av kg C (kol)  
 m-2, 
 a-1 
  för tall, gran och björk, baserat på simuleringar med dagens klimat. 
 Produktionsförändring  
 2071-2100 
  med  
 A2-scenariet 
  (%) 
  
 Tall 
  
 Gran 
  
 Björk 
  
 Figur 5 Relativa produktionsförändringarna i  
 A2-scenariet 
  hos tall, gran och björk för perioden  
 2071-2100 
  jämfört med referensperioden  
 1961-1990 
  (dagens klimat). 
 13 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 I modellsimuleringarna, baserade på klimatdata från  
 A2-scenariet, 
  är den relativa produktionsförändringen större för gran och björk jämfört med för gran i norra Sverige (Figur 5) för perioden 2071 2100 i jämförelse med referensperioden 1961 1990,. Där- emot är den relativa ökningen störst för tall i södra Sverige, vilket sannolikt är en effekt av att tallen har ett lägre vattenbehov och nederbördsminskningen under sommaren påverkar tallen mindre jämfört med gran och björk. Regionala klimatscenarier baserade på Adams har en större nederbördsminskning och skulle påverka produktionen mer negativt än för de regionala klimatscenarier vi har använt oss av i denna analys. Skilnaderna mellan tall, gran och björk kan också vara en effekt av att respirationen ökar mer för gran och björk pga av en större barr/bladarea jämfört med tallen. Produktionsförändringen för sitkagran har samma mönster som för gran men är ca 5% lägre, medan boken är närmast identisk med tallen i södra Sverige. 
 För att få en uppfattning hur produktionsutvecklingen ser ut över tiden för olika breddgarder, delade vi upp datamaterialet i en södra ( 
 63N) Sverige. Simuleringarna för tall visar på en svag produktionsökning i början av  
 B2-scenariet 
  och ökar snabbare i mitten av århundradet för mellersta och framför allt norra Sverige (Figur 6). 
 14 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 B2 
  
 A2 
  
 45 
  
 45 
  
 Tall 
  
 Tall 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 Relativ produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 Relativ produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 10 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 År 
  
 45 
  
 45 
  
 Gran 
  
 Gran 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 År 
  
 45 
  
 45 
  
 Björk 
  
 Björk 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 >63'N 
  
 30 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 20 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 0 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 Figur 6 
  
 Den transienta relativa produktionsökningen för tall, gran och 
  
 björk för B2- (vänster) och  
 A2-scenariet 
  (höger) i jämförelse med 
  
 simuleringar med referensklimatet  
 1961-1990. 
  
 A2-scenariet 
  har en betydligt snabbare uppgång i början som sedan mattas av i slutet av simuleringsperioden. Den snabbare uppgången av tillväxten är högst sannolikt en effekt av högre koldioxidhalt i  
 A2-scenarier 
  medan själva temperaturökningen i B2- och A2- scenariet är inledningsvis ganska likartad. Däremot blir skillnaden större mellan scenarierna i slutet av  
 2000-talet 
  och ger troligtvis upphov till att granens tillväxt stagnerar i slutet av århundradet i södra Sverige (Figur 6). Detta är antagligen en effekt av att 
 15 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 respiration ökar mest för gran. Granen har en liknande trend som tall i  
 B2-scenariet 
  men ökningen i norra Sverige är betydligt större för gran i slutet av århundradet. Granens produktionsökning är i stort sett linjär i  
 A2-scenariet 
  men stagnerar och till och med sjunker i slutet (2060 2100) för framför allt södra Sverige. Detta beror troligtvis på både den absoluta temperaturökning och temperaturnivån gör att respirationen, som ökar exponentiellt med respirationen (underhållsrespiration), ökar mer än fotosyntesen. För björk är trenden i  
 B2-scenariet 
  som för gran men ökar inte lika mycket i norra Sverige (Figur 6). I  
 A2-scenariet 
  ser man däremot ingen stagnation i produktionsökningen för björk som man gör för gran. 
 Produktionsökningen för sitkagran är i  
 B2-scenariet 
  ca 5% lägre jämfört med gran i södra och mellersta Sverige, som i övrigt har en identisk trend som gran (Figur 7). I  
 A2-scenariet 
  är skillnaden ca 10% lägre jämfört med gran. Skillnaderna mellan sitkagran och gran kan bero på parameteriseringen, där fotosyntesparametrarna för sitkagran inte ger lika hög fotosyntsnivå som för gran och har en annan temperaturresponskurva (temperaturens inverkan på fotosynteshastigheten). 
 16 
 SOU 2007:60 
  
 B2 
  
 45 
  
 Sitkagran 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 45 
  
 Bok 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 Relativ 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 Bilaga B 19 
  
 A2 
  
 45 
  
 Sitkagran 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 45 
  
 Bok 
  
 (%) 
  
 40 
  
 59-63'N 
  
 produktionförändring 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 Relativ 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1960 
  
 1980 
  
 2000 
  
 2020 
  
 2040 
  
 2060 
  
 2080 
  
 2100 
  
 År 
  
 Figur 7 Den transienta relativa produktionsökningen för tall, sitkagran och bok för B2- (vänster) och  
 A2-scenariet 
  (höger) i jämförelse med simuleringar med referensklimatet 1961 1990 
 Eftersom det är osannolikt att utbredningsområdet för sitkagran och bok sträcker sig över 63:e breddgarden, även i ett framtida klimat, redovisar vi inga data ovanför den breddgarden. Boken har ungefär samma produktionsökning som björken i södra och mellersta Sverige i  
 B2-scenariet 
  (Figur 7), dock med en svag svacka i mitten av seklet. Någon trolig förklaring har vi inte till svackan men kan ha uppkommit av att klimatet har påverkat boken på ett sätt som skiljer sig från de andra trädslagen, vilket i sin tur kan bero på parameteriseringen av bok. I  
 A2-scenariet 
  ökar boken kraftigt med en linjär trend (Figur 7) och är det trädslag som ökar mest i södra och mellersta Sverige. Produktionsskillnaden mellan B2- och  
 A2-scenariet 
  är ca 10% högre för tall och bok i  
 A2-scenariet 
  sett över hela simuleringsperioden. Detta gäller även för gran och björk i norra Sverige, medan den i södra och mellersta Sverige är mindre än 5%. I simuleringarna har vi använt oss av de transienta 
 17 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 simuleringarna och några betydande produktionsnedsättningar vid extrema torrår har inte inträffat. Om extrema torrår inträffar efter varandra skulle det sannolikt ha en stor negativ effekt på produk- tionen. Vidare är parameteriseringen för frisk markvegetationstyp och minskad nederbörd under vegetationsperioden (främst i södra Sverige) skulle antagligen ha större negativ effekt på produktionen på exempelvis torra sandmarker. Dock är det vanligast att tall växer på dessa marker vilka är mindre känsliga för torka jämfört med gran och lövträdslag. På fuktiga (och blöta) marker är sannolikt den negativa effekten produktionen av minskat nederbördsklimat mindre jämfört med friska marker. 
 Produktionpotential för biobränsle i ett framtida klimat 
 Sveriges skogsmarksareal är ca 27 miljoner hektar har en stående volym på sammanlagt 2600 miljoner m³ och med en årlig tillväxt på drygt 100 miljoner m³. Sverige har med andra ord redan idag en mycket stor potential att producera och ta ut biobränsle ur skogen. Möjligheterna kommer troligtvis att öka i framtiden, då tillväxten ökar som en effekt av klimatförändringarna. Den aktuella tillväxten är störst i södra Sverige på 7 10 m³  
 ha-1, 
 a-1 
  och minskar gradvis norrut till  
 2-4 
  m³  
 ha-1 
 a-1 
  i Väster- och Norrbotten (Figur 8). 
 18 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
  0 - 2 
  
  2 - 4 
  
  4 - 6 
  
  6 - 8 
  
  8 - 10  
  
  10+ 
 Figur 8 Aktuella tillväxten (m 
 3  
 per ha och år) i Sverige, Danmark, Estland, Finland, Lettland, Litauen och Norge. 
 Detta går att räkna om till torrsubstans genom att använda sig av olika omräkningsfaktorer (Chandler volymfunktioner och Mark- lunds biomassafunktioner), som bland annat används för att skatta nationella förändringar av Sveriges kolinlagring. Torrsubstans- halten för stam och  
 GROT-andelen 
  i dagsläget för våra tre domi- nerande trädslag gran, tall och björk är omräknat i Figur 9 (de tre översta Figurerna). Torrsubstansproduktionen är ca  
 3-5 
  Mg  
 ha-1 
  a- 1 i södra Sverige och  
 1-3 
  Mg  
 ha-1 
 a-1 
  i Sveriges mellersta delar (de tre översta i Figur 9). 
 I ett förändrat klimat, enligt SMHIs  
 B2-scenarie, 
  ökar biomassa- produktion med ca 15 30% (störst relativ ökning i norr) jämfört med dagens produktion. Använder vi oss av simuleringarna, Walls rade på de transienta körningarna med  
 B2-scenariet, 
  kan vi skatta hur torrsubstansproduktionen för stam, GROT och rötter föränd- ras. Ökningen i absoluta tal är ca 0.5 0.9 Mg  
 ha 
 -1 
  
 a 
 -1 
  
 i norra Sverige och  
 0.4 
 -1 
  
 Mg  
 ha 
 -1 
  
 a 
 -1 
  
 i södra Sverige. 
 19 
  
 Bilaga B 19 
  
 0.00 
  
 - 0,25 
  
 Spruce 
  
 0,25 
  
 - 0,5 
  
 0,50 
  
 - 0,75 
  
 0,75 
  
 - 1,00 
  
 1,00 
  
 - 1,25 
  
 1,25 
  
 - 1,50 
  
 1,50 
  
 - 1,75 
  
 1,75+ 
  
 Finland 
  
 Sweden 
  
 Norway 
  
 Fowler 
  
 Latvia 
  
 Denmark 
  
 Lithuania 
  
 0.00 
  
 - 
  
 0,25 
  
 0,25 
  
 - 
  
 0,5 
  
 0,50 
  
 - 
  
 0,75 
  
 0,75 
  
 - 
  
 1,00 
  
 1,00 
  
 - 
  
 1,25 
  
 1,25 
  
 - 
  
 1,50 
  
 1,50 
  
 - 
  
 1,75 
  
 1,75+ 
  
  0.00 - 0,25 
  
  0,25 - 0,5 
  
  0,50 - 0,75 
  
  0,75 - 1,00 
  
  1,00 - 1,25 
  
  1,25 - 1,50 
  
  1,50 - 1,75  
  
  1,75+ 
 SOU 2007:60 
  
 Pine 
  
 Broadleaves 
  
 Figur 9 Skillnad i torrsubstansproduktion (Mg  
 ha 
 -1 
  
 a 
 -1 
 ) 
  i  
 B2-scenariet 
  om 100 år jämfört med dagens klimat av stam (övre Figurer), stam + GROT (Figurer i mitten) och stam + GROT + rötter (nedre Figurer) för gran (vänster), tall (mitten) och björk (höger). 
 20 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Om vi leker med tanken att all merproduktion av stam och GROT kan användas för energiändamål skulle det innebära ca 19.5 Pg per år (Tabell 1) för hela Sverige, vilket motsvarar en energimängd på ca 120 TWh per år. Om vi ser till den sammanlagda merproduktion för våra nordeuropeiska grannländer i ett förändrat klimat är det lika mycket tillsammans som för Sverige, dvs ytterliggare 20 Pg per år (Tabell 1). 
 Tabell 1 Data för olika länder i norra Europa med avseende på land- och skogsmarksareal, stående volym för barr- och lövträd, samt merproduktion av stamved och GROT (Pg  
 a 
 -1 
 ) 
  i ett förändrat klimat enligt  
 B2-scenariet. 
  
 Landarea 
  
 Areal skog 
  
 Stående 
  
 Stående 
  
 Stående 
  
 Merproduktion 
  
 Merproduktion 
  
 volym 
 1 
  
 volym 
 1 
  
 volym 
 1 
  
 Land 
  
 1 000 ha 
  
 1 000 ha 
  
 Barrskogar 
  
 Lövskogar 
  
 Totalt 
  
 Stam (Pg  
 a 
 -1 
 ) 
  
 Stam + 
  
 GROT (Pg  
 a 
 -1 
 ) 
  
 Danmark 
  
 4 243 
  
 455 
  
 31 
  
 23 
  
 54 
  
 0.41 
  
 0.57 
  
 Estland 
  
 4 227 
  
 2 060 
  
 194 
  
 113 
  
 307 
  
 1.12 
  
 1.58 
  
 Finland 
  
 30 459 
  
 21 935 
  
 1 529 
  
 338 
  
 1 867 
  
 7.35 
  
 9.89 
  
 Island 
  
 10 025 
  
 31 
  
 0.2 
  
 0.2 
  
 0.4 
  
 0 
  
 0 
  
 Lettland 
  
 6 205 
  
 2 923 
  
 242 
  
 167 
  
 409 
  
 1.81 
  
 2.42 
  
 Litauen 
  
 6 258 
  
 1 994 
  
 186 
  
 128 
  
 314 
  
 1.31 
  
 1.74 
  
 Norge 
  
 30 683 
  
 8 868 
  
 534 
  
 137 
  
 671 
  
 2.19 
  
 3 
  
 Sverige 
  
 41 162 
  
 27 134 
  
 2 189 
  
 378 
  
 2 567 
  
 14.18 
  
 19.45 
  
 Framtidsanalys för produktionen 
 Det är högst sannolikt att produktionspotentialen kommer att öka de närmaste 100 åren i stora delar av Sverige, förutsatt att klimatet i stora drag utvecklar sig i enlighet med Stewart scenarier. Om det växer 100 miljoner m 
 3 
 sk per år idag så kan den årliga tillväxten öka till över 120 m 
 3 
 sk per år om 100 år om vi lyckas utnyttja den ökade produktionspotentialen. Den transienta pro- duktionsökningen är antagligen störst fram till 2070 för att sedan avta. Skulle temperaturförändring bli större än i  
 A2-scenariet 
  är det inte säkert att produktionen skulle öka ytterligare, då skillnaden i produktionsökning är relativt liten mellan B2- och  
 A2-scenariet. 
  Nederbördsklimatet har en stor inverkan på produktionen i framförallt södra Sverige. Därför är det viktigt med tillförlitlig- heten i SMHIs scenarier när det gäller denna klimatvariabel. Extrem torka och återkommande torra somrar kan sannolikt leda till betydande produktionsförluster. Torrår i södra Sverige har visat 
 21 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 sig leda till tillväxtnedsättningar hos framför allt medelålders och äldre bestånd och gran i sydöstra Sverige. Långliggande torkförsök i framför allt södra Sverige, där man leder bort en del av nederbörden vore intressant att starta upp för olika trädslag. 
 När det gäller effekten av hur marken och utbudet av växtnäring kommer att påverkas av ett förhöjt temperaturklimat är det svårt att kvantifiera. Troligtvis kommer det leda till en betydande produktionsökning i framför allt i Sveriges mellersta och norra delar. En effekt som ett förhöjt temperaturklimat kan ha är att granen blir vanligare i norra Sverige, där själva trädslagsbytet inne- bär en produktionshöjning. I södra Sverige kan man säkert köra gran en omloppstid till men det kan bli aktuellt att byta ut granen i framtiden ifall medeltemperaturen ökar med 2 3 grader. Tallen förekommer i flera olika klimat och kommer antagligen klara sig bäst i södra Sverige av alla våra inhemska trädslag om det blir avsevärt torrare. Skogsskötseln kommer sannolikt att förändras på lång sikt i Sverige, med kortare omloppstider och anpassningar för att minimera olika skadeverkningar (storm,  
 insekts-, 
  svampan- grepp). Sveriges och Finlands roll som skogsländer och producen- ter av skogsråvara inom EU kommer sannolikt att förstärkas om SMHIs scenarier blir sannspådda, då klimatförhållandena för skogsproduktionen kommer att försämras för stora delar av Europa. 
 Det är högst sannolikt att produktionspotentialen kommer att öka de närmaste 100 åren i stora delar av Sverige, förutsatt att klimatet i stora drag utvecklar sig i enlighet med Stewart scenarier. Om det växer 100 miljoner m 
 3 
 sk per år idag så kan den årliga tillväxten öka till över 120m 
 3 
 sk per år om 100 år om vi lyckas utnyttja den ökade produktionspotentialen. 
 Effekter av förändrat klimat på produktionsekonomin vid granproduktion 
 I föreliggande kalkylexempel räknar vi med två olika produktions- scenarier, 23% (gran södra Sverige) respektive 35% (gran norra Sverige) produktionshöjning efter 100 år. Markens bördighet brukar mätas med hjälp av ståndortsindex vilket är den höjd som de 
 22 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 högsta träden i beståndet når på 100 år. En relativt bördig gran- mark, vilken är vanlig i södra Sverige, kan ha ståndortsindex G30 vilket innebär att de högsta träden blir 30 m höga vid 100 års ålder. För en mindre bördig granmark med ståndortsindex G22 blir de högsta träden 22 m efter 100 år. Ståndortsindex kan sedan räknas om till bonitet eller produktionsnivå vilket anger medelproduktion under omloppstiden i m³  
 ha-1 
 a-1. 
  Genom att beräkna den höjning i ståndortsindex en viss produktionsökning p.g.a. förändrat klimat kan sedan produktionsmodeller användas för att beräkna framtida intäkter och kostnader. Vi har antagit att ökningen av SI sker linjärt under  
 100-årsperioden 
  (Figur 10). Vid en transient produk- tionshöjning för gran med 35% i norra Sverige om 100 år innebär att en G20 blir en G24 om 100 år (vänster i Figuren). Produk- tionshöjning på 23% för gran i södra Sverige om 100 år innebär att en G32 blir en G36 (höger i Figuren). Även om produktionen stagnerar i slutet av århundradet för gran i  
 A2-scenariet 
  blir ändå ökningen 23% och har en liten betydelse för framskrivningen av tillväxten i denna analys. För varje  
 5-års 
  period beräknas en tillväxt med aktuellt SI som läggs till den tillväxt som ackumulerats sedan tidigare. På så sätt fås en gradvis ökning av ståndortsindex och tillväxten. 
 23 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 30 
  
 G20 
  
 30 
  
 G24 
  
 G20 till G24 
  
 (m) 
  
 (m) 
  
 20 
  
 Övre höjd 
  
 Övre höjd 
  
 20 
  
 10 
  
 10 
  
 G32 
  
 G36 
  
 G32 till G36 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 Totalålder (år) 
  
 Totalålder (år) 
  
 Figur 10 Klimatkorrigerat ståndortsindex vid produktionshöjning om 100 år på grund av klimatförändring på 23% respektive 35%. 
 I Figur 11 redovisas effekten av ovanstående klimatkorrigering av SI på gallringars och volymens utveckling för alternativet med en ökning av tillväxten om 100 år med 23 respektive 35%. Medelproduktionen för det klimatkorrigerade alternativet med 23% tillväxtökning om 100 år för gran i södra Sverige blir ca 9% högre än för det icke klimatkorrigerade alternativet. I norra Sverige blir medelproduktionen ca 15% högre för gran i norra Sverige om tillväxtökningen antas bli 35% om 100 år (Tabell 2). Anledningen till att den relativa tillväxtökningen för beståndet blir lägre än vad tillväxtökningen om 100 år anger är naturligtvis att ökningen av tillväxten sker gradvis under  
 100-årsperioden. 
  Under de första femårsperioderna har man nästan ingen tillväxtökning alls medan bestånden växer betydligt bättre i mitten och under slutet av omloppstiden. Det hade varit lätt att anta att tillväxtökningen skulle bli hälften av den antagna tillväxtökningen men granens tillväxtkurva gör att så inte blir fallet. Dels så är granens omlopps- tid kortare än 100 år så de bestånd som vi planterar idag får aldrig uppleva den antagna produktionsökningen om 100 år. Dels så 
 24 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 varierar granens tillväxt under perioden på grund av att bestånd i olika utvecklingsfas har olika tillväxt och är som högst vid 30 40 års ålder, det vill säga när effekten av klimatet på tillväxten endast är 30 40% av vad den kommer att bli om 100 år. 
  
 Volym (m 
 3 
 sk/ha) 
 400 
 300 
 200 
 100 
 G20 
 G24 
 G20 till G24 
 0 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 Totalålder (år) 
  
 Övre höjd (m) 
  
 800 
  
 600 
  
 400 
  
 200 
  
 G32 
  
 G36 
  
 0 
  
 G32 till G36 
  
 0 
  
 50 
  
 100 
  
 Totalålder (år) 
  
 Figur 11 Volymens utveckling och gallringar för G20, G24, G32 och G36 och för de klimatkorrigerade alternativen med 23% respektive 35% ökning av produktionen om 100 år. 
 Ekonomin påverkades positivt särskilt för det norra alternativet (Västerbotten), där nuvärdet ökade med 79% och kassöverskottet med 17% jämfört med den ursprungliga produktionsnivån. I det södra alternativet (Småland) var ökade nuvärdet och kassaöver- skottet med 16 respektive 10%. Anledningen till att ekonomin påverkades relativt sett mer än produktionen var att tillväxt- ökningen sker sent i beståndets liv och att det då producerades grövre träd. I och med att slutavverkningsbeståndet innehåller grövre träd blir inkomsten per kubikmeter högre eftersom grövre träd betalas bättre. Dessutom är det billigare att avverka grova träd än något klenare. 
 25 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tabell 2 Medelproduktion, nuvärde och kassaöverskott för G20, G24, G32 och G36 och för de klimatkorrigerade alternativen med 23% respektive 35% ökning av produktionen om 100 år. För kassaöverskott, nuvärden och medelproduktion anges den relativa skillnaden till kontrollalternativet i kursiv stil. 
 Västerbotten 
  
 G20 
  
 G24 
  
 G20 till G24 
  
 Medelproduktion m 
 3 
 /ha år) 
  
 4.7 
  
 6.1  
 (1.29) 
  
 5.4  
 (1.15) 
  
 Nuvärde (kr/ha) 
  
 6 300 
  
 15 300  
 (2.43) 
  
 11 200  
 (1.79) 
  
 Kassaöverskott (kr/ha) 
  
 1 320 
  
 1 690  
 (1.27) 
  
 1 550  
 (1.17) 
  
 Småland 
  
 G32 
  
 G36 
  
 G32 till G36 
  
 Medelproduktion m 
 3 
 /ha år) 
  
 10.7 
  
 13.0  
 (1.22) 
  
 11.6  
 (1.09) 
  
 Nuvärde (kr/ha) 
  
 39 965 
  
 51 600  
 (1.29) 
  
 46.200  
 (1.16) 
  
 Kassaöverskott (kr/ha) 
  
 2 827 
  
 3 200  
 (1.13) 
  
 3 110  
 (1.10) 
  
 Sammanfattningsvis så visar ovanstående simuleringsstudie att produktionen i granskog som planteras idag blir klart högre än dagens produktion om klimatförändringen medför en kommande produktionsökning på 23 respektive 35%. Ekonomin påverkas ännu mer av en klimatförändring än produktionen beroende på att ökningen av tillväxten i beståndets slutfas medför grövre skog som ger högre intäkter och är billigare att avverka. Effekten på nuvärdet ökar särskilt mycket i norra Sverige, vilket på lång sikt bör medföra kraftiga prisökningar på skogsmark. 
 Potentiellt påverkas ekonomin ännu mer av en klimat- förändring än produktionen beroende på att ökningen av till- växten i beståndets slutfas medför grövre skog som ger högre intäkter och är billigare att avverka. Den potentiella effekten på nuvärdet ökar särskilt mycket i norra Sverige, vilket på lång sikt skulle kunna medföra kraftiga prisökningar på skogsmark. 
 26 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Risken för vindfällning under ett förändrat klimat 
 Under senare år har omfattande vindskador rapporterats för Europeiska skogar, med exempelvis 200 milj. m3 skog skadad under 1999 (UNECE/FAO, 2000). Under 2005 skadades 100 milj. m³ skog (Anon., 2005) varav ca 75 milj. m³ i Sverige (Skogs- styrelsen, 2006). Skadorna i Sverige uppkom i södra Sverige efter en storm natten mellan 8 och 9 januari 2005 och uppgick till nästan en hel svensk årsavverkning. Så omfattande skador på skogen har aldrig tidigare orsakats modernt svenskt skogsbruk av en enda storm (Horn, 2005). Dessutom uppkom skador på kultur- minnen, byggnader, elförsörjningen, telefonnäten och väg- och järnvägstrafiken. Tio dödsfall från uppröjningsarbetet efter stormen och drygt 140 arbetsolyckor har rapporterats (Skogssty- relsen, 2006). 
 Vind är den störningsfaktor som orsakar störst skador inom europeiskt skogsbruk (White med flera, 2003). Skadornas omfattning varierar mellan år och situationer men omfattande skador har blivit allt vanligare under  
 1900-talet. 
  Klimatdata från senare tids milda och blöta år  
 (1991–2005) 
  i Sverige har jämförts med data från perioden  
 1961–1990 
  (Alexandersson  Anderson, 2006). Man kunde då konstatera att temperaturen ökat med närmare en grad och att nederbörden ökat i så gott som hela landet, om än inte statistiskt säkerställt för landet som helhet. En jämförelse mellan perioden  
 1991–2002 
  och perioden  
 1901–1990 
  visade att i synnerhet nederbörden hade ökat (+11 %) men också att temperaturen hade ökat, om än mindre påtagligt (+0.7 °C) (Lindström  Kim, 2004). Vad gäller vindklimatet har detta varierat i förhållandevis liten omfattning (Alexandersson  Vedin, 2002; Bärring  Cowan, 2004). Av Figur 12 framgår att det mellan 1930 och 2002 inte blivit vanligare med storm i södra Sverige (Alexandersson  Vedin, 2002). 
 27 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 12 Antalet dygn med beräknade vindhastigheter överskridande 25 m/s för södra Sverige,  
 1930-2002. 
  Beräkningarna är baserade på lufttrycksmätningar gjorda i Göteborg, Falsterbo och Visby. Kurvan visar  
 10-års 
  medelvärden. Modifierad från Kim  Vedin, 2002. 
 Att klimatet blivit mildare och blötare minskar skogens stabilitet men kan sannolikt inte ensamt förklara varför det blivit vanligare med vindskador sedan början av perioden. Under den aktuella perioden har skogsbruket och därmed skogen förändrats på flera sätt som sannolikt bidrar till att förklara den ökade frekvensen omfattande skadetillfällen (Blennow  Nicholson, 2004; Blennow  Eriksson, 2006). En bidragande orsak torde vara att den stående volymen skog ökat. Det fanns alltså under perioden en ökande volym skog som kunde blåsa ner. Trakthyggesbruket introduce- rades på bred front under  
 1950-talet 
  och utgör nu den domine- rande skogsbruksformen i Sverige. I och med detta skapas hygges- kanter som kan exponeras för hög vindhastighet och som skapar turbulens (Saville, 1983; Morse med flera, 2002; Gardiner med flera, 2005). Andelen gran i landskapet har dessutom ökat. Gran är förhållandevis känslig för vind (Persson 1975; Spencer med flera, 2000; Nielsen, 2003; Valinger med flera, 2006). Det är därför sannolikt att skogsbrukets utveckling tillsammans med att klimatet blivit mildare (mindre tjäle) och blötare har medför att skogen blivit mera känslig för vind även om det kanske inte blivit vanligare med storm (Blennow  Nicholson, 2004). Att brukandet av skogen har gjort den mera vindkänslig innebär att vi kan påverka risken för vindfällning. 
 Klimatförändringarna kan förväntas påverka risken för vindfäll- ning både direkt genom ett förändrat klimat, t.ex. genom ett ändrat vindklimat och ändrade tjälförhållanden och indirekt genom förändrade tillväxtbetingelser. Hur pass vindkänslig den framtida 
 28 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 skogen kommer att vara påverkas av hur vi sköter skogen och vilka trädslag vi väljer. 
 Det framtida klimatet 
 Tillgängliga regionala klimatförändringsscenarier för norra Europa baseras på globala scenarier som ligger centralt inom spännvidden mellan olika klimatmodeller avseende global uppvärmning på tidsskalan 100 år (Rummukainen et al., 2004). Klimatet kan alltså tänkas förändras både mer och mindre än vad tillgängliga regionala scenarierna indikerar. Enligt dessa är det framtida vindklimatet för Sverige osäkert (Räsäinen et al., 2004), men det kan inte uteslutas att klimatet blir blåsigare. Ett blåsigare klimat skulle öka sanno- likheten för vindfällning om inte skogens känslighet för vindverkan minskas. Dessutom leder ett mildare och blötare vinterklimat till minskad stabilitet genom försämrad förankring av träden i marken, exempelvis genom minskad eller utebliven tjäle. Enligt Barrett med flera (2002) registrerades tjäle på ett djup av 5 cm eller mer under 10 av 16 år i skogsmark på Svartberget (64°14´N/19°46´Ö), Västerbotten, under perioden  
 1981–1996 
  medan frekvensen av år med tjäle, tjälperiodens längd och mäktigheten av tjäle var större för mark utan skog. Enligt en modell baserad på mätdata från Svartberget och använd för att simulera utvecklingen av tjälföre- komst under ett förändrat klimat förväntas frekvensen av år med tjäle, tjälperiodens längd och mäktighet minska under den närmsta hundraårsperioden (Brown, muntlig information 2007). Andra simuleringsstudier indikerar att tjälperiodens längd minskar för hela Finland under innevarande århundrade men att minsk- ningen av snötäcket i södra Finland ökar sannolikheten för tjäle mitt i vintern jämfört med idag (Venäläinen med flera, 2001). I centrala och norra Finland indikeras det framtida snötäcket bli tillräckligt stort för att tjälens maximala årliga mäktighet ska minska. Beroende på hur stor temperaturökningen blir skulle alltså tjälens mäktighet kunna öka under ett förändrat klimat om snötäckets tjocklek avtar. Dessutom spelar skogens grad av slut- enhet roll för förekomsten av tjäle där stigande slutenhet medför minskad mängd snö på marken och därmed mera tjäle (Serrano med flera, 2006). 
 29 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Den framtida skogen 
 Man kan påverka skogens känslighet för vindverkan genom hur man sköter skogen och genom vilka trädslag man väljer. Den ovan beskrivna förväntade ökningen av potentialen för biomassaproduk- tion skulle kunna medföra att träden blev vindkänsliga vid en lägre ålder. Detta skulle kunna medföra ökad risk för vindfällning genom en förlängd period under vilken träden befinner sig i vindkänslig fas så länge omloppstiden inte förkortas. Ökningen i potentiell biomassaproduktion förväntades bli störst i Norrland och skulle kunna leda till större användning av gran i Norrland. I så fall förväntas detta leda till ökad sannolikhet för vindfällning om inte skötseln anpassas. Förutom genom omloppstidens längd och genom trädslagsval kan sannolikheten för vindfällning påverkas genom rumslig planering, och genom skötselåtgärder, t.ex. gall- ringsingrepp, vilka kan påverka trädens höjd och form, antal stammar per ytenhet, och rotningsförhållanden. Exempelvis har förkortning av omloppstiden tillämpats i stor skala i Storbritannien för att därigenom minska risken för vindskador. 
 Modellstudier 
 För att skatta inverkan på sannolikheten för vindfällning av ett förändrat klimat för två geografiskt skilda fallstudieområden har ett antal modellstudier genomförts. Utifrån resultaten har diskussions- mässigt ett försök till extrapolering till andra delar av Sverige gjorts. 
 Material och metoder 
 Vi har använt oss av en serie datormodeller och regionala klimat- scenariodata framtagna av Rossby Centre vid SMHI, för att beräkna sannolikheten för vindfällning under perioden  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100 
  för två fallstudieområden, ett i norra (Brattåker) och ett i södra Sverige (Asa). Dessutom har vi utifrån resultaten från dessa studier sökt dra paralleller till andra delar av Sverige. 
 30 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Fallstudieområden 
 Beräkningar har gjorts för två fallstudieområden; Asa försökspark i Småland samt Brattåker i Västerbotten (Figur 13, Tabell 3). Dess- utom bedömdes framtida riskbild för andra delar av landet. 
 Figur 13 Lokalisering av två fallstudieområden i Sverige. 
 Tabell 3 Geografiska data för två fallstudieområden. 
  
 Fallstudieområde 
  
 Latitud/longitud 
  
 Antal bestånd 
  
 Storlek (ha) 
  
 Asa försökspark 
  
 57°06N/14°30Ö 
  
 305 
  
 670 
  
 Brattåker 
  
 64°12N/19°30Ö 
  
 301 
  
 2 248 
  
 Modeller 
 Både skogliga produktionsprognoser och underlag för beslut om skötselåtgärder baseras idag vanligen på empiriska tillväxtmodeller. Eftersom vi saknar erfarenhet av klimatförändringarna behöver modellerna modifieras eller bytas ut för att inte tappa precision 
 31 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 under ett förändrat klimat. Datormodellen The Forest Time Machine (FTM) (Peters med flera, 2005) (se Appendix 3) utvecklades för att stödja utvärdering av olika skogsskötselstra- tegier på landskapsnivå. FTM simulerar yttäckande skogens utveckling i femårssteg med skogsbeståndet som minsta geogra- fiska enhet. I beräkningarna tas hänsyn till potentiell förändring av biomassaproduktionen som beräknats med modellen BIOMASS, vilken beskrivs i appendix 2. FTM har modifierats så att ståndorts- index (SI) gradvis förändras i enlighet med resultaten från  
 BIOMASS-körningarna 
  allteftersom klimatet förändras. På så vis omsattes den potentiella förändringen i biomassaproduktion på grund av klimatförändringarna till potentiell förändring i tillväxt. Beräkningarna som gjorts i denna studie innefattade simulering av framtida skogstillstånd under olika klimatscenarier med hjälp av modellen. De simulerade framtida skogstillstånden utvärderades med avseende på sannolikheten för vindfällning med hjälp av modellen WINDA (Blennow  Sallnäs, 2004) (se Appendix 4) (Figur 14). WINDA har anpassats för att kunna användas tillsam- mans med klimatscenariodata (Blennow  Nicholson, revision inskickad). 
  
 BIOMASS 
  
 Klimat- 
  
 Kalibrering 
  
 WINDA 
  
 scenariodata 
  
 Potentiell förändring 
  
 Skötsel- 
  
 i netto 
  
 program 
  
 primärproduktion 
  
 Fältinventerat 
  
 FTM 
  
 Framtida 
  
 Riskbild 
  
 skogstillstånd 
  
 skogstillstånd 
  
 vindfällning 
  
 Figur 14 Flödesschema för de simuleringar och beräkningar av sannolikhet för vindfällning (riskbild) som gjorts för fallstudieområdena Asa och Brown. 
 De regionala klimatscenarierna har tagits fram vid Rossby Centre, SMHI, med hjälp av deras regionala klimatmodell RCA3 som drivits med data från den globala klimatmodellen ECHAM4/OPYC3 och med återanalyserade och distribuerade observationsdata, ERA40 (Kjellstöm med flera, 2005). 
 32 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Klimatscenarier för två olika utsläppsscenarier, B2 och A2 (Gray och Galloway, 2000) har använts. Klimatscenariodata framtagna av Rossby Centre vid SMHI med modellsystemet  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3 
  för pixeln över de centrala delarna av respektive fallstudieområde användes i beräkningarna (se Appendix 4). För vardera trädslagen gran, tall och björk togs faktorer för förändring i potentiell biomassaproduktion fram för två olika utsläppsscenarier, B2 och A2. 
 Simuleringar 
 Skogstillstånd baserade på fältinventeringsdata användes som initialt skogstillstånd för respektive fallstudieområde för simule- ringar under 140 år med år 1961 som startår för simuleringarna såväl som för olika klimatscenarier. Genom att specificera skötsel- program beståndsvis och med hjälp av uppdaterade SI i FTM kunde framtida möjliga skogstillstånd genereras för respektive fallstudie- område. 
 För varje skötselprogram specificerades föryngringsmetod, röjningsingrepp, gallringar, och föryngringsavverkning för att efterlikna svensk jägmästartradition. Gallringstidpunkter specifice- rades utifrån gallringsmallar (Anonym, 1985) och vid varje gallringstillfälle gallrades  
 25–35% 
  av beståndets grundyta bort. Beståndet slutavverkades när årsmedeltillväxten i den föregående femårsperioden understeg 2.0 % av den stående volymen. Strickland ringsuttaget i första gallring var något lägre för Brattåker. Skötsel- programmen specificerades för att uppnå trädslagsrena bestånd av tall, gran och björk inför föryngringsavverkning. Målträdslag valdes utifrån trädslaget med störst andel stammar initialt i respektive bestånd. Skötselåtgärderna i respektive simulering begränsades inte av rumsliga överväganden. Inga förändringar i markfuktighetsklass- tillhörighet eller markvegetationsklasstillhörighet antogs under simuleringsperioden. Detta innebär att skötseln i smuleringarna genomfördes enligt samma principer som i dagens situation. De förändringar i skötseln som kunde noteras berodde på de föränd- rade försutsättninger, t.ex. vad gäller SI som skapedes i simule- ringarna. Inga aktiva förändringar av skötselprinciperna t.ex. i syfte att påverka risken för stormfällning genomfördes. 
 Beräkningar beståndsvis av sannolikheten för vindfällning genomfördes med hjälp av den modifierade versionen av WINDA 
 33 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 och olika vindklimatscenarier (Tabell 4). Under simuleringarna förekom ingen återkoppling mellan  
 WINDA-utfall 
  och skogstill- ståndet. Alla jämförelser mellan olika klimatscenarier gjordes för samma period, d.v.s.  
 2011–2040 
  eller  
 2071–2100. 
  För Brown antogs att tjäle i marken under starkvindssäsongen under klimat- förhållanden motsvarande perioden  
 1961–1990 
  medförde förbätt- rad förankring i marken varför sannolikhetsberäkningarna Walls rades på beräknade värden för stambrott. För beräkningar under förändrat klimat och för alla klimatscenarier för Asa baserades beräknade värden på det högsta av sannolikheterna för stambrott respektive rotvälta. 
  
 Tabell 4 
  
 Genomförda simuleringar för vardera fallstudieområdet. 
  
 Klimat 
  
 Förändrad 
  
 Förändrat 
  
 Utvärderingsperiod 
  
 tillväxt 
  
 vindklimat 
  
 1961-1990 
  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100 
  
 A2 
  
 X 
  
 2011–2040 
  och 2071  
 –2100 
  
 A2 
  
 X 
  
 X 
  
 2011–2040 
  och 2071  
 –2100 
  
 B2 
  
 X 
  
 X 
  
 2071–2100 
  
 Sannolikheten för vindfällning beräknades sex gånger (vart femte år) för respektive period  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100. 
  Under antagandet att samma sannolikhet för vindfällning för ett visst bestånd gäller under varje år under en given femårsperiod, viktades sannolikheten för vindfällning samman över  
 30-årsperioden 
  genom faltning.  
 Icke-parametriska 
  statistiska metoder användes för att testa för skillnader på femprocentsnivån mellan fördelningarna av beståndsvis beräknade sannolikheter för vindfällning för respektive undersökningsområde mellan olika skogstillstånd och mellan olika klimatscenarier. Endast utvalda kombinationer av skogstillstånd och klimatscenarier jämfördes. Ej redovisade kombinationer är ej testade för signifikanta skillnader. Skillnader mellan olika skogs- tillstånd med avseende på trädhöjd etc. testades med hjälp av  
 t-test 
  på 5 procentsnivån. 
 34 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Resultat 
 Fallstudier 
 Den potentiella förändringen av biomassaproduktionen beräknades bli större för  
 A2-scenariet 
  än för  
 B2-scenariet 
  (Figur 15). Förändringen beräknades bli större för Brown än för Asa. 
 Figur 15 Trädslagsvis förändring i potentiell biomassaproduktion över tiden för Asa t.v. och Brattåker t.h. beräknad med hjälp av modellen BIOMASS och klimatscenarier för två olika utsläppsscenarier (B2 och A2) under perioden 1975 till 2085 framtagna av Rossby Centre, SMHI, med hjälp av modellen  
 RCA3–ECHAM4/OPYC3 
  (Kjellström med flera, 2005). 
 Det initiala skogstillståndet hade genererats av den historiska skötseln. Appliceringen av skötselprogram i simuleringarna gav upphov till skeva åldersklassfördelningar genom att ett större antal bestånd slutavverkades i början av simuleringsperioden (Figur 16). Åldersklassfördelningarna för respektive undersökningsområde hade förändrats endast i mindre omfattning i simuleringarna med klimatförändringar vid början av den första utvärderingsperioden (år 2011). Kombinationen av använt föryngringsavverkningskrite- rium under simuleringarna och förändrad tillväxt till följd av klimatförändringarna medförde att ett flertal bestånd slutavver- kades under kort tid vilket framgår som en andra topp åldersklass- fördelningarna för år 2071 i Figur 16. 
 35 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 a. 
 b. 
 Figur 16 Åldersklassfördelningarna vid inledningen av respektive utvärderingsperiod (2011 och 2071) för a. Asa och b. Brattåker. 
 Då vindklimatet hölls oförändrat från perioden 1961 1990 erhölls signifikanta ökningar av sannolikheten för vindfällning till följd av klimatförändringarnas för de två utvärderingsperioderna  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100 
  och för båda undersökningsområdena (Figurerna  
 17–20, 
  Tabell 5). 
 36 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Figur 17 
  
 Beståndsvis sannolikhet för vindfällning för Asa aggregerad över 
  
 30 år för perioderna  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100 
  under 
  
 klimatet för perioden  
 1961–1990, 
  under inverkan av A2- 
  
 scenariot på skogens tillstånd men under vindklimat för perioden 
  
 1961–1990, 
  samt under inverkan av  
 A2-scenariot, 
  inklusive 
  
 vindklimatet, på skogens tillstånd. 
  
 Tabell 5 
  
 Signifikanta förändringar av sannolikheten för vindfällning vid 
  
 oförändrat vindklimat samt inverkan av  
 A2-scenariot 
  på skogens 
  
 tillväxt jämfört med ingen inverkan av klimatförändringarna på 
  
 tillväxt. 
  
 Period 
  
 2011–2040 
  
 2071–2100 
  
 Asa 
  
 ökning 
  
 ökning 
  
 Brattåker 
  
 ökning 
  
 ökning 
  
 37 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 18 Beståndsvis sannolikhet för vindfällning för Asa aggregerad över 30 år för perioden  
 2071–2100 
  under klimatet för perioden  
 1961–1990 
  (t.v.) och under inverkan av  
 B2-scenariot, 
  inklusive vindklimatet, på skogens tillstånd (t.h.) 
 38 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Figur 19 Beståndsvis sannolikhet för vindfällning för Brown aggregerad över 30 år för perioderna  
 2011–2040 
  och  
 2071–2100 
  under klimatet för perioden  
 1961–1990, 
  under inverkan av  
 A2-scenariot 
  på skogens tillstånd men under vindklimat för perioden  
 1961–1990, 
  samt under inverkan av  
 A2-scenariot, 
  inklusive vindklimatet, på skogens tillstånd 
 39 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 20 Beståndsvis sannolikhet för vindfällning för Brown aggregerad över 30 år för perioden  
 2071–2100 
  under klimatet för perioden  
 1961–1990 
  (t.v.) och under inverkan av  
 B2-scenariot, 
  inklusive vindklimatet, på skogens tillstånd (t.h.) 
 Då vindklimatet dessutom förändrades erhölls signifikanta ökningar av sannolikheten för vindfällning till följd av klimatförändringarnas och det applicerade skötselprogrammets inverkan på skogstillståndet (Tabell 6, Figurerna  
 17–20). 
  Då beräkningarna baserades på den högsta beräknade sannolikheten för stambrott eller rotvälta för Brown också under oförändrat klimat, vilket gjordes för alla scenarier i Asa, blev effekterna av klimatförändringarna mindre. 
 Tabell 6 Förändringar av sannolikheten för vindfällning vid inverkan av förändrat klimat, inklusive vindklimatet, på skogens tillväxt och skötsel jämfört med ingen inverkan av klimatförändringarna på tillväxt och skötsel.(* = signifikant förändring,  
 Caseytestad) 
  
 Scenario 
  
 B2 
  
 A2 
  
 B2 
  
 A2 
  
 Period 
  
 2011– 
  
 2011 2040 
  
 2071 2100 
  
 2071 2100 
  
 2040 
  
 Asa 
  
 - 
  
 ökning (*) 
  
 ökning (*) 
  
 ökning (*) 
  
 Brattåker 
  
 - 
  
 ökning (*) 
  
 ökning (*) 
  
 ökning (*) 
  
 För Brattåker där både tall och gran förekom i stor omfattning erhölls signifikanta ökningar av sannolikheten för vindfällning för båda trädslagen gran och tall under  
 A2-scenariot 
  och perioden  
 2071–2100 
  (Tabell 7). 
 40 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Tabell 7 Signifikant förändring av sannolikheten för vindfällning (skogs- tillstånd och vindklimat förändrade) jämfört med ingen inverkan av klimatförändringarna 
  
 Scenario Period 
  
 A2 
  
 2071 2100 
  
 Brattåker, gran 
  
 ökning 
  
 Brattåker, tall 
  
 ökning- 
  
 För samtliga undersökta simuleringar har klimatförändringens effekt på skogens tillväxt och på vindklimatet medfört signifi- kant ökad risk för  
 vind-fällning. 
  
 För både Asa och Brown kan de signifikanta ökningarna av sannolikheten för vindfällning under  
 A2-scenariet 
  delvis förklaras av ökande sannolikhet för starka vindar under simuleringsperioden (Figur 21) och delvis av förändrade skogstillstånd till följd av inverkan av klimatet och den tillämpade skötseln. 
 Figur 21 Sannolikheten för stark vind under  
 A2-scenariot 
  för sex olika vindriktningssektorer för tre olika avsnitt av simuleringsperioden och för respektive fallstudieområde. Som tröskelvärde för stark vind har använts en vindstyrka av 30 m/s på 850  
 hPa-nivån. 
  Simulerade vindriktningar för 10 m över marken har använts 
 41 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Även om principerna för skötseln varit konstanta under simule- ringsperioden har förändringarna i skogens tillstånd och dynamik medfört att t.ex. tidpunkt för olika åtgärder förändrats (Tabellerna  
 8–11, 
  Figur 22). Detta är alltså effekter av att skötseln anpassats till den höjning av ståndortsindex som sker i simuleringarna. 
 Tabell 8 Förändringar i föryngringsavverkningsålder jämfört med under oförändrat klimat. – avser icke signifikant förändring 
  
 Scenario 
  
 B2 
  
 A2 
  
 B2 
  
 A2 
  
 Period 
  
 2011–2040 
  
 2011 2040 2071 2100 
  
 2071 2100 
  
 Asa gran 
  
 -2.8 
  
 år 
  
 Brattåker gran 
  
 -2.0 
  
 år 
  
 Brattåker tall 
  
 Tabell9 
  
 Förändringar i höjd 
  
 vid föryngringsavverkning jämfört med under 
  
 oförändrat klimat. – avser icke signifikant förändring 
  
 Scenario 
  
 B2 
  
 A2 
  
 B2 
  
 A2 
  
 Period 
  
 2011–2040 
  
 2011 2040 2071 2100 
  
 2071 2100 
  
 Asa gran 
  
 +0,9 m 
  
 +1.9 m 
  
 Brattåker gran 
  
 Watson 
  
 +1.7 m 
  
 Brattåker tall 
  
 +2.0 m 
  
 +2.8 m 
  
 Tabell 10 Förändringar i brösthöjdsdiameter vid föryngringsavverkning jämfört med under oförändrat klimat. – avser icke signifikant förändring 
  
 Scenario 
  
 B2 
  
 A2 
  
 B2 
  
 A2 
  
 Period 
  
 2011–2040 
  
 2011 2040 
  
 2071 2100 2071 2100 
  
 Asa gran 
  
 -0.7 
  cm 
  
 Brattåker gran 
  
 Brattåker tall 
  
 +1.4 cm 
  
 +2.6 cm 
  
 Tabell 11 
  
 Signifikanta 
  
 förändringar 
  
 i 
  
 antal 
  
 stammar/ha 
  
 vid 
  
 föryngringsavverkning jämfört med under oförändrat klimat 
  
 Scenario Period 
  
 A2 
  
 2071 2100 
  
 Asa gran 
  
 +10 % 
  
 Brattåker gran 
  
 +26 %- 
  
 Brattåker tall 
  
 -10 
  % 
  
 42 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 a. 
 b. 
 Figur 22 Antal exponerade bestånd under de analyserade perioderna 2011 2040 t.v. och  
 20712100 
  t.h. för de olika klimatscenarierna. 
 a. Asa b. Brattåker 
 Klimattrender 
 Ett antal samspelande faktorer inverkar på förekomsten av tjäle och gör denna svårbedömd (Tabell 12). 
 43 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Tabell 12 Trender för klimatvariabler som inverkar på förekomsten av tjäle enligt klimatscenarierna baserade på  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3 
  
 Klimatvariabel 
  
 Trend 
  
 Inverkan på tjäle 
  
 Vintertemperatur 
  
 Stigande i hela landet 
  
 Kortare tjälperiod 
  
 Vattentillgång vintertid 
  
 Ökande i hela landet 
  
 Mindre mäktighet av tjäle 
  
 (nederbörd minus 
  
 avdunstning) 
  
 Maximalt snödjup 
  
 Minskande i hela landet 
  
 Beroende på 
  
 temperaturökningens storlek 
  
 kan tjälens mäktighet öka om 
  
 snötäckets tjocklek avtar. 
  
 Tunt snötäcke  
 (0-10 
  cm) 
 Minskande antal dagar i Götaland och Svealand, ökande i Norrland 
 Förekomst av tunt snötäcke som indikator för tjälbildande förhållanden. 
 Vindklimat baserat på  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3 
  leder i riktning ökad sannolikhet för vindfällning (Tabell 13). En tidigare studie av vinddata modellerade med  
 RCAO-modellen 
  visade på skillnader beroende på vilken drivare som använts (Blennow  Nicholson, revision inskickad). För närvarande kan man inte säga vilka globala drivdata som ger de mest trovärdiga klimatscenarierna. Generellt var tendensen till ökande vindhastigheter större då resultat från  
 ECHAM4/OPYC3-modellen 
  använts som drivare jämfört med om resultat från  
 HadAM3h-modellen 
  använts. Förutom två olika drivare användes dessutom två utsläppsscenarier (B2 och A2) vilket gav totalt fyra scenarier för perioden  
 2071–2100 
  och två referens- scenarier för perioden  
 1961–1990. 
  Resultaten av analyserna visade att ett mönster med högre sannolikhet för höga vindstyrkor i södra Sverige jämfört med norra Sverige kvarstod. För sydligaste Sverige ökade sannolikheten för starka vindar i alla scenarier utom ett. För övriga undersökta platser spridda över Sverige antingen ökar sannolikheten för starka vindar eller snarare minskar den något beroende på vilka globala drivdata som använts. Men sannolikheten för vindfällning beror inte bara på vindens styrka, också vind- riktningen är av betydelse. För de flesta undersökta platserna var sannolikheten för stark vind från västliga till sydvästliga riktningar fortsatt förhållandevis hög i scenarierna och sannolikheten för starka vindar från sydliga riktningar var på många håll högre än under dagens klimat. För sydligaste Sverige var sannolikheten för starka vindar från nordväst till sydöst högre i alla framtidsscenarier utom ett. Information om framtida vindriktningar kan användas 
 44 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 för anpassningen av skogsbruket genom rumslig planering av avverkning och beaktande av topografins inflytande på vindexpone- ringen. 
  
 Tabell 13 
  
 Trender med avseende på framtida vindklimat 
  
 Klimatvariabel 
  
 Trend 
  
 Sannolikhet för stark vind 
  
 Beroende på global drivare. Ökande 
  
 sannolikhet kan inte uteslutas. 
  
 Byvind 
  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3 
  indikerar viss ökning av 
  
 byvindstyrka samt viss ökning av antalet dygn 
  
 med byvindar överstigande 21 m/s i Götaland och Norrland. 
 Extrema nederbördsmängder indikeras öka i hela landet vilket skulle öka vindkänsligheten hos skogen (Tabell 14). 
  
 Tabell 14 
  
 Trend med avseende på extrem nederbörd 
  
 Klimatvariabel 
  
 Trend 
  
 Williams  
 7-dygns 
  nederbörd 
  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3 
  indikerar ökning i hela 
  
 landet 
  
 Diskussion 
 Resultaten av beräkningarna för fallstudieområdena visar på en trend av ökande sannolikhet för vindfällning (Figurerna  
 17–20, 
  Tabellerna  
 5–11) 
  som beror på utvecklingen av vindklimatet och på inverkan av klimatförändringarna på skogens tillstånd i kombina- tion med skogsskötseln. 
 Tjälförhållanden 
 Observationer av förekomst och mäktighet av tjäle i svensk skogsmark tycks vara begränsad vilket bidrar till osäkerhet vad gäller antaganden rörande stabiliteten hos skogsbestånden. Osäker- heten är större för fallstudieområdet Brattåker än för Asa vilket gör det svårt att bedöma rimligheten i att anta marken i Brattåker tjälad under stormsäsongen (Figurerna 19 och 20). Om marken i stället 
 45 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 hade antagits otjälad skulle effekten av klimatförändringarna på sannolikheten för vindfällning ha minskat. Om man använder förekomst av tunt snötäcke som proxy för tjälförekomst indikerar klimatscenarierna minskande antal dagar med tjälbildande förhål- landen i Götaland och Svealand men ökande i Norrland (Tabell 12). Samtidigt ökar snödjupet i delar av Norrland vilket förväntas leda till minskande mäktighet av tjäle där. Tjälförekomsten kan dess- utom förväntas bero på skogens täthet (Mellander med flera, 2006). I en tätare skog förväntas en större andel av snön återfinnas i trädkronorna jämfört med på marken vilket leder i riktning mera tjäle. Resultaten av simuleringarna visade på tätare skogar av gran (Tabell 11). Ökad användning av gran under skötsel enligt svensk jägmästartradition skulle därför kunna påverka tjälförhållandena i riktning mera tjäle. Resultaten för tall i Brattåker indikerade glesare bestånd vid föryngringsavverkning vilket skulle kunna bero på att ytterligare en gallring hinner göras innan föryngringsavverkning. Om äldre skogar blir glesare skulle detta leda i riktning mera snö på marken, mindre tjäle och därmed ökad vindkänslighet. Det är dock vanskligt att generalisera framtida gallringsförhållanden under skötsel enligt svensk jägmästartradition till andra delar av landet utan ytterligare studier. 
 Vindklimatet 
 Kalibreringsarbetet som gjorts i denna studie understryker det inledningsvis gjorda konstaterandet att det framtida vindklimatet är osäkert. I en tidigare jämförelse mellan observerad vindhastighet som länkats till den geostrofiska vinden och momentan vind- hastighet varje sjätte timme på 850  
 hPa-nivån 
  framtagen av Stewart, SMHI, med deras  
 RCAO-modell, 
  var skillnaderna mellan vindhastigheter för motsvarande  
 99-percentieler 
  försumbara (Blennow  Nicholson, revision inskickad). En jämförelse mellan observationsdata och data framtagna med  
 RCA3-modellen 
  visade på större skillnader som inte kunde försummas varför en kalibre- ringsfaktor togs fram för respektive fallstudieområde. Den årliga sannolikheten för att överskrida den geostrofiska vindhastigheten 30 m/s för Asa beräknades till 0.36 med RCA3-  
 ECHAM4/OPYC3-modellerat 
  vindklimat efter kalibrering för  
 A2-scenariot 
  och perioden  
 2071–2100 
  (Figur 21) och till 0.70 med motsvarande scenario och samma period beräknat med RCAO- 
 46 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 ECHAM4/OPYC3 (Blennow  Nicholson, revision inskickad). Åtminstone för Asa kvarstår alltså en skillnad efter kalibrering mellan vindklimatscenarierna beroende på om RCAO- eller RCA3- modellen använts. Skillnaderna bidrar till osäkerhet vad gäller beräknade sannolikheter för vindfällning i absoluta termer. Det är dessutom vanskligt att jämföra beräknade sannolikheter för vind- fällning i absoluta termer mellan fallstudieområdena eftersom  
 RCA3-ECHAM4OPCY3 
  och  
 RCA3-ERA40 
  scenarierna för över- lappande perioder skiljde sig olika mycket åt för de två under- sökningsområdena. De redovisade resultaten baseras på att kalibre- ringsfaktorer använts för att kompensera för dessa skillnader men osäkerhet kvarstår. Osäkerheten framstår som mindre vad gäller trenden i utvecklingen av vindklimatet så länge man håller sig till samma plats och till samma drivare. Även om klimatscenarierna inte ger en entydig bild av framtida vindstyrkor över Sverige kan det inte uteslutas att det blir blåsigare framöver, särskilt inte i sydligaste Sverige. 
 Trädslag 
 Även om vindkänsligheten påverkas av skötseln kan generellt sägas att vindkänsligheten i modellen ökar från björk, tall till gran. Detta antagande stöds bl.a. av erfarenheterna från januaristormen 2005 då de uppkomna skadorna per volymsandel var mest omfattande i gran och minst i lövdominerade bestånd (Skogsstyrelsen, 2006; Sallnäs med flera, pågående). De generellt sett högre beräknade sannolikheterna för vindfällning för Asa jämfört med Brown (Figuerna  
 17–20) 
  förklaras bl.a. av skillnader i vindklimat och i skogens tillstånd, exempelvis en högre andel granbestånd i Asa. 
 Skötsel 
 Framtida skogstillstånd beror både på hur klimatet utvecklas och på hur vi sköter skogen. Vi valde i simuleringarna att efterlikna skötsel enligt svensk jägmästartradition. Det initiala skogstill- ståndet hade emellertid genererats av den historiska skötseln. När vi i simuleringarna applicerade skötselprogrammen gav detta upp- hov till skeva åldersklassfördelningar (Figur 16). Dessutom upp- kom skillnader mellan åldersklassfördelningarna för olika klimat- 
 47 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 scenarier under simuleringsperioden. Under början av den första utvärderingsperioden (år 2011) hade åldersklassfördelningarna för respektive undersökningsområde påverkats endast i mindre omfatt- ning av klimatförändringarna genom den applicerade skötseln samtidigt som skillnaden i beräknad sannolikhet för vindfällning var signifikant högre för  
 A2-scenariet 
  än för referensscenariet  
 (1961–1990) 
  (Tabell 6). Detta indikerade att skötseln så som den specificerats ledde i riktning ökad vindkänslighet. Ökningen uppkom trots att omloppstiden i någon mån sjönk mot slutet av simuleringsperioden (Tabell 8). Den ökade vindkänsligheten för- klaras delvis av ett förändrat  
 höjd-diameterförhållande 
  men också av ett ökande antal vindexponerade bestånd under förhållanden med förändrat klimat (Tabellerna  
 9–11). 
  
 Slutsatser 
 Det i simuleringarna specificerade sättet att sköta skogen förefaller leda i riktning ökad vindkänslighet. Ett blåsigare vindklimat indikeras härutöver leda i riktning ökad sannolikhet för vind- fällning för klimatscenarier baserade på modellerna RCA3- ECHAM4/OPYC3. Det framtida vindklimatet är dock osäkert. Minskad förekomst av tjäle förväntas leda i riktning ökad vind- känslighet. Förekomsten av tjäle i skogsmark är dock osäker, särskilt i Norrland. Indikerade ökande extrema nederbördsmängder i hela landet under stormsäsongen förväntas leda i riktning ökad vindkänslighet. Det finns stora möjligheter att påverka risken för vindfällning genom trädslagsval och genom hur vi sköter skogen. En rimlig konsekvens av detta är att närmare utreda vilken förändring av skogsskötseln som eventuellt är motiverad. 
 Klimatförändringar kommer att påverka skogsbrukets ekonomi 
 Drivmotorn för ekonomin i skogen är tillväxten och förändras tillväxthastigheten, till följd av klimatförändringar, påverkas även skötseln och möjligheterna att bedriva ett ekonomiskt skogsbruk. I nedanstående Tabell 15 bedömer man effekterna av en klimat- förändring på skogen. Om man tillåts att gå utanför de veten- skapliga ramarna kan man spekulera hur effekterna kan påverka 
 48 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 ekonomin, där vissa förväntas få en betydande inverkan på ekono- min medan andra förväntas bli mer marginella. Enligt Tabellen ökar produktionspotentialen i hela Sverige och om man summerar figur 6  
 (B2-alternativet), 
  innebär det att den årliga tillväxten av stamved potentiellt skulle öka från dagens nivå på 100 miljoner m³ per år till mer än 120 miljoner år 2085. En ökad tillväxtpotential på ca 20 miljoner m³ per år motsvarar flera miljarder kronor om man lyckas utnyttja den. Trädslagsdiversitet behöver inte ha någon direkt betydelse för ekonomin om man inte byter trädslag i stor skala. Om man blev tvungen att byta ut granen i södra Sverige skulle det sannolikt ha negativa effekter på ekonomin, samtidigt som ett ökat användande av gran i norra Sverige skulle kunna ha en positiv effekt på ekonomin. 
 Om vindfällningarna ökar kommer det ha negativa effekter på ekonomin eftersom det är kostsamt att ta hand om stormfällt virke och kvaliteten försämras dels p.g.a. sprickor, spjälkning och brutna stockar och dels för att virket kan bli angripet av röta och insekter. Dessutom blåser det ner alltför tidigt under omloppstiden och man utnyttjar inte produktionspotentialen fullt ut. Skogstyrelsen anger att den samhällsekonomiska kostnaden för Carey blev  
 11–12 
  miljarder kronor (Skogsstyrelsen, 2006). Stormfällningar är betyd- ligt vanligare i södra Sverige men anpassningar av granskogs- skötseln eller byte av trädslag kan påverka stormrisken avsevärt. 
 49 
 Bilaga B 19 SOU 2007:60 
  
 Tabell15 
  
 Bedömda effekter av en klimatförändring på skogsproduktivitet och 
  
 hälsa i ett  
 20100 
  års perspektiv. + = ökning, - = minskning. 
  
 Översatt från Sonesson et al., 2004 
  
 Förändring i 
  
 södra Sverige 
  
 centrala Sverige 
  
 norra Sverige 
  
 Trädslagsdiversitet 
  
 ++ 
  
 +++ 
  
 + 
  
 Skogsproduktion 
  
 +++ 
  
 +++ 
  
 +++ 
  
 Skador orsakade av: 
  
 Vind 
  
 + 
  
 + 
  
 + 
  
 Snö 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Brand 
  
 + 
  
 + 
  
 ± 
  
 Vårfrost 
  
 ± 
  
 ± 
  
 ± 
  
 Höstfrost 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 Vintertorka 
  
 + 
  
 ± 
  
 ± 
  
 Hardwood decline 
  
 + 
  
 + 
  
 ± 
  
 Torka 
  
 ++ 
  
 + 
  
 ± 
  
 Vattensjuk mark 
  
 ± 
  
 ± 
  
 + 
  
 Ryggradslösa djur 
  
 + 
  
 + 
  
 + 
  
 Ryggradsdjur 
  
 ± 
  
 + 
  
 + 
  
 Mikroorganismer och 
  
 ± 
  
 ± 
  
 ± 
  
 svampar 
  
 Markvegetation 
  
 + 
  
 + 
  
 + 
  
 Mängden snö kommer att minska och varaktigheten då skogs- marken är täckt av snö kommer att förkortas. Detta kommer i sig inte ha någon direkt påverkan på ekonomin. Avverkningarna utförs dock till stor del under vinterhalvåret då marken är tjälad och marken bär och vid sådana markförhållanden orsakar inte skogs- maskiner några körskador. Det kommer med andra ord bli svårare att avverka under vintern och få ut virket ur skogen. Detta kan ge negativa effekter på ekonomin om det inte kan lösas genom plane- ring och att man avverkar under andra delar av året än vintern. 
 Brandrisken förväntas öka enligt tabell 15, vilket måste anses ha en negativ inverkan i ekonomiska termer. Störst brandrisk har vi under varma och torra somrar, vilket förutspås öka i SMHIs scena- rier, i framför allt Sveriges sydöstra delar. I ett historiskt och globalt perspektiv är det tydligt att skötta skogar där man bedriver ett aktivt skogsbruk brandhärjas mindre frekvent. 
 Frekvensen av vårfrost och höstfrost förväntas vara den samma eller minska. Vårfrost i planteringar kan orsaka att skotten dör om 
 50 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 frosterna inträffar i samband med skottskjutningen på våren. Detta tar vanligtvis inte död på plantorna eller de unga träden om det inte inträffar flera år i följd. Man bör tänka sig för i framtiden vad man väljer för något plantmaterial men det behöver vi inte bry oss om i någon större utsträckning idag. Vår- och höstfroster kommer inte ha någon signifikant negativ inverkan på ekonomin om vårfrosterna förväntas vara detsamma eller minska. 
 Svår torka under sommaren kan orsaka barr- och bladförluster och ge kraftiga produktionsnedsättningar ett antal år efter. Om det inträffar flera år efter varandra kan trädens vitalitet nedsättas och i slutändan även orsaka att träden dör. Försämrad vitalitet kan minska motståndskraften mot skadegörare som insekter och mikroorganismer. Om vi får varmare med mycket torra somrar kan det ge betydande produktionsförluster i framför allt södra Sverige. 
 Hardwood decline, skulle ungefärligen kunna översättas till diffusa lövträdssyndrom. Dessa kan öka med ett förändrat klimat, men kunskapen om vad som orsakar dem är bristfällig. Lövträden står idag för en mycket liten del av den årliga tillväxten och den stående skogen i Sverige och produktionsnedsättande effekter på lövträd har i dagsläget marginell betydelse för ekonomin i skogs- bruket. Mot bakgrund av klimatförändringarna skulle däremot lövträdsandelen kunna öka i framför allt södra Sverige. Det behöver därför forskas betydligt mera framöver kring de bakomliggande orsakerna till olika lövträdssyndrom. 
 Vattensjuk mark eller försumpning förväntas öka i norra Sverige och skulle kunna ha en negativ inverkan på produktion, där nederbördsökningen förväntas vara störst enligt SMHIs scenarier. De negativa produktionseffekterna kommer sannolikt att bli störst på friska marktyper med finare textur än sand. Områden i skogs- landskapet där avrinning hämmas eller förhindras av topografin är de som ligger främst i riskzonen för försumpning. En ökad tempe- ratur och avdunstning kan motverka försumpningseffekten. Neder- bördsökningen sker dock i huvudsak under  
 höst-vinter-vår 
  men minskar under sommaren. Under vintern är trädens upptag av vatten minimal och påverkar inte vattenöverskottet nämnvärt och en nederbördsökning enligt SMHIs scenarier borde öka avrin- ningen från skogsmark av samma storlek. Skötselåtgärder för att motverka försumpning och produktionsförluster som dikning bör diskuteras men är kontroversiellt i dagsläget. Försumpning kan regionalt ge ekonomiska förluster för skogsbruket i norra Sverige. För att studera detta borde verkliga fallstudieområden i landskapet 
 51 
 Bilaga B 19 SOU 2007:60 
 väljas ut, där man tar hänsyn till topografi, markanvändning, beståndsstruktur mm. 
 Om klimatet ändras, t.ex. genom att temperaturen ökar, kommer antagligen insektangreppen att öka i skogen. Förutom mer problem med redan kända skadegörare finns en risk att nya dyker upp. Det saknas kunskaper om vad det är som styr populationsdynamiken hos de flesta arter och om man ska kunna förutsäga framtida problem i samband med t.ex. en förhöjd temperatur måste vi lära oss mer om skadeinsekters ekologi. Snytbaggen är den skadeinsekt som angriper barrplanteringar och orsakar idag de största förlus- terna i ekonomiska termer och problemen är större i södra Sverige jämfört med norra. Om man inte fick använda dagens insekticid mot snytbagge, har man uppskattat kostnaden till 550 miljoner per år. Ökade problem norröver är sannolikt att vänta med ett varmare klimat. Barkborrar är annan betydande grupp skadegörare som påverkar bland annat virkeskvaliteten. En tredje grupp skade- insekter är blad- och barrätande insekter (tallmätaren och tall- stekeln) där barrförluster kan ge tillväxtsförluster. Ökande prob- lem med skadeinsekter, särskilt i kombination med ökande storm- fällningar och sommartorka, kan ge stora ekonomiska förluster i framtiden. 
 Få försök till kvantifiering har emellertid gjorts. Ett undantag är  
 Herrera 
  Boyd som publicerat en beräkning av hur granbark- borren kan tänkas påverkas av en klimatförändring (Jönsson, 2004), där man har utgått från Rossby Centres regionala klimat- scearier baserade på RCAO modellen och Haas GCM under utsläppsscenarierna B2- och A2. Genom att simulera klimat- förändringarna i en modell för barkborrens ekologi har hon lyckats prognostisera hur borrarnas benägenhet eller möjlighet att genomföra en sensommarsvärmning under olika scenarios. Beräk- ningarna har gjorts för två olika lokaler i Götaland; Växjö och Ljungbyhed och resultaten kan sammanfattas i Tabell 16. Jönsson drar slutsatsen Det finns all anledning till att tro att ökad frekvens av sensommarsvärmningar kommer att öka risken för angrepp på levande träd. 
 52 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Tabell 16 Antal tillfällen under en  
 30-årsperiod 
  som barkborren kan förväntas genomföra en sen sommarsvärmning under olika scenarier 
  
 Dagens klimat 
  
 Adams  
 A2-scenario 
  
 Adams  
 B2-scenario 
  
 Ljungbyhed 
  
 1 4 
  
 30 
  
 26 28 
  
 Växjö 
  
 1 4 
  
 30 
  
 20 23 
  
 Varmare väder påverkar på olika vis de svamporganismer, som angriper våra skogsträd både direkt och indirekt. Svampar vars spridning gynnas av milt väder kan förutsättas att öka i betydelse om klimatet blir varmare som t ex rotröta. Rotrötan påverkar i första hand trädets kvalitet i rotstocken. Idag är problemen med rotröta störst i södra Sverige, framför på västsidan där nederbörden är högre. Svampar som angriper trädet under vintern kan medföra antingen ökade eller minskade angrepp beroende på trädets härdighet under vintervilan. Varm vinter tycks hittills ha under- lättat angrepp, medan torr sommar kan motverka angrepp av t.ex. Frye. Betydande barrförluster leder till minskad produk- tion och är omfattningen mycket hög kan det leda till att skogen dör. Tallskytte, är ytterligare ett exempel på en patogen som utvecklas under trädets viloperiod. Svampar som gynnas av att värdträdet utsätts för stress, t.ex. extremt torrt väder kan bli allvar- ligare som exempelvis honungsskivlingar representerar denna svamptyp. Exempel på skadetyper är grantorka och ekdöd. Skador och nedsatt tillväxt orsakade av svampskadegörare på skog kan ha en stor negativ effekt på ekonomin inom skogsbruket men i likhet med skadeinsekter vet man mycket lite inom området och omfatt- ning vid ett förändrat klimat är mycket osäker. 
 Bland ryggradsdjur finns det flera vanliga arter som påverkar skogsekosystemet och som dessutom kan orsaka skador på ekono- miskt viktiga trädslag och i övrigt ha oönskade effekter. De väsentligaste arterna ur dessa perspektiv är älg, kronhjort, dovhjort, rådjur, vildsvin och harar. De ekonomiskt viktiga trädarterna som i första hand påverkas av viltet är tall och flera lövträdsarter (björk och ädla lövträd). Flera arter har sin naturliga nordgräns ungefär vid norrlandsgränsen. Dessutom anses rådjur leva på marginalen i stora delar av Norrland. En förändring av klimatet enligt Stewart scenarier kommer sannolikt att medföra ökade utbred- ningsområden för nämnda arter, vilket i sin tur bl.a. påverkar storskaliga skademönster. Förändringar i t.ex. växtsäsongens längd, 
 53 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 trädslagsblandning, tillväxthastighet och omloppstiden i skogen kommer att ge en annan fodersituation, med konsekvenser för viltets populationsdynamik. Generellt skulle det ge en förbättrad födotillgång och därmed påverka populationsdynamiken och reproduktionen. Ökande viltstammar innebär ökat problem med negativa ekonomiska konsekvenser. 
 Markvegetationen kommer att påverkas vid ett varmare klimat med förlängd vegetationsperiod och ökad tillgång på växt- näringsämnen i marken. Markvegetationen konkurrerar med plan- torna och kan orsaka plantdöd om man inte anpassar markbered- ningsmetod, planteringstidpunkt och eventuell herbicidbehandling. Ökad markvegetation vid ett förändrat klimat kan man sannolikt hantera med anpassning av föryngringsarbete som kan medföra ökade kostnader för skogsbruket. Sammantaget har det en liten inverkan på ekonomin. 
 Om man skulle våga sig på konststycket att rangordna de ekono- miska effekterna av förändrad produktion och risken för stormfäll- ningar, produktionsförluster, skadeangrepp och andra olägenheter som klimatförändringarna kan innebära skulle det kunna samman- fattas som i Tabell 17. 
 54 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Tabell 17 Uppskattning av de ekonomiska effekterna vid ett förändrat klimat 
  
 Förändring av 
  
 Positivt för ekonomin 
  
 Negativt för ekonomin 
  
 Forskningsbarhet 
  
 Skogsproduktion 
  
 > 2 miljarder per år 
  
 Trädslagsdiversitet 
  
 1 100 miljoner per år 
  
 Stormfällningar 
  
 Snöförhållanden 
  
 Skogsbränder 
  
 Frost 
  
 Torka 
  
 Sjukdomar på 
  
 lövträd 
  
 Skadeinsekter 
  
 Svampar och 
  
 patogener 
  
 Viltskador 
  
 Vattensjuk mark 
  
 Markvegetation 
  
 miljoner till miljarder per stormtillfälle 
  
 0.1 200 miljoner per brandtillfälle 
 1 100 miljoner per år 
 10 500 miljoner per extremt torrår 
  
 10 500 miljoner per år 
 10 500 miljoner per år 
 10 200 miljoner per år 
 1 100 miljoner per år 
 1 100 miljoner per år 
 Hög: bra kunskaper, prioriterat 
 Måttlig: omvärldsfaktorer styr trädslagsval 
 Hög: bra kunskaper, prioriterat 
 Låg: lämpar sig för uppskattning - planering 
 Låg: lämpar sig för uppskattning - planering 
 Måttlig: stora osäkerheter och svårt att analysera 
 Måttlig: stora osäkerheter och svårt att analysera 
 Hög: har dock liten effekt på ekonomin Hög: dåliga kunskaper, högprioriterat Hög: dåliga kunskaper, högprioriterat Hög: dåliga 
 kunskaper, prioriterat Måttlig: jämförelse mellan markfuktighetsklasser Låg: lämpar sig för uppskattning - planering 
 Den stora och enda positiva ekonomiska effekten av klimat- förändringarna är den ökade produktionspotentialen medan riskerna för skadeverkningar är många och mycket svåra att kvantifiera. Osäkerheterna är stora inom de flesta områdena när det gäller hur klimatförändringarna kan komma att påverka den 
 55 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 svenska skogen. Det finns dock mycket som är forskningsbart och där vi kan förbättra vår kunskap avsevärt och förmåga att förutsäga hur skogen kommer att påverkas i framtiden. Det är både forskar- samhällets och de politiska beslutsfattarnas uppgift att skapa en plattform och beredskap inför kommande klimatförändringar. 
 Forskningsbehov 
 Idag arbetar man med flera olika modeller som lämpar sig för simu- leringar på regional- och beståndsnivå för att skatta produktions- potentialen vid ett förändrat klimat. Dessa är delvis parameteri- serade med data från fältförsök i Sverige med ökad temperatur och koldioxidhalt. Vidareutveckling av modellerna/simuleringarna skulle dock vara till stort gagn när det gäller att inkludera närings- dynamiken i marken, skogsskötseln, olika markfuktighetsförhållan- den och extrema väderhändelser. 
 En ökad temperatur kommer att påverka näringsdynamiken i marken och är sannolikt en nyckelfaktor när man försöker förut- säga hur produktionen förändras i ett förändrat klimat. Av ekono- miska skäl finns bara ett markuppvärmningsförsök (gran) i Sverige som visar på anmärkningsvärda produktionseffekter. Däremot vet vi inte ifall produktionsökningen är långsiktigt bestående eller om de är generaliserbara för andra trädslag än gran. Att starta upp flera liknande experiment med olika trädslag med geografisk spridning vore högst önskvärt. 
 Effekterna av en ökad koldioxidhalt på fotosyntesen/produk- tionen skiljer sig mellan olika fältexperiment. I det enda fält- experiment i Sverige på skog (Flakaliden i Västerbotten), har man har inneslutit hela träd i kammare. Resultat från försöket visar att en förhöjd koldioxidhalt har i stort sett ingen effekt på foto- syntesen/produktionen vid låg tillgång på växtnäring. Fältexperi- ment utanför Sveriges gränser visar på en tillväxtökning på 10 40% vid en förhöjd koldioxidhalt. Nya  
 FACE-experiment 
  (Free Air Carbon Foley), där man behandlar hela bestånd är därför högprioriterat, dels för att behandla ett stort antal träd och flera olika trädslag och dels för att slippa en eventuella kammar- effekter. 
 När det gäller riskfaktorer låter dessa sig bäst fångas i ett  
 bottom-up 
  perspektiv, det vill säga genom uppskalning från studier i lokal skala. Idag finns sådana studier över sannolikheten för 
 56 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 vindfällning gjorda för ytterst få platser. Detta gör det svårt att skala upp resultaten till andra delar av landet. Ytterligare fallstudier skulle därför behöva göras. Befintliga modellverktyg behöver à-  
 jour-hållas 
  tekniskt sett och dessutom vidareutvecklas, exempelvis skulle det vara angeläget att inkorporera effekter av vindbyar och turbulens i  
 WINDA-modellen, 
  att parameterisera modellen utifrån svenska fältförsök och för ytterligare trädslag, och att möjliggöra prediktion av omfattaningen av skada. Förekomst av tjäle i svensk skogsmark idag och i framtiden och dess inverkan på trädens stabilitet är dåligt känd vilket behöver åtgärdas. Bättre kunskap behövs dessutom om trädens stabilitet under olika markfuktighets- förhållanden. Vindskador på icke vindfällda träd har rapporterats. Det behövs forskning för att undersöka omfattningen av produk- tionsnedsättningar som detta kan leda till och hur skadorna kan minskas. Det vore önskvärt med säkrare vindklimatscenarier. 
 Skadeangreppen från insekter, svamp och vilt inom skogsbruket kommer sannolikt ett öka och utgör ett stort ekonomisk hot för skogsbruket. Det räcker dock inte att studera specifika skadegörare utan även samspelen mellan värdväxt och naturliga fiender. Huruvida skadegörare kan förflyttas norrut och om nya arter kan introduceras i södra Sverige från kontinenten kan också har stor inverkan för skogsbruket i Sverige. I dagsläget har vi mycket bristfälliga kunskaper om skadeangreppen från insekter, svamp och vilt och forskning är mycket angeläget inom dessa områden. På sikt bör verktyg tas fram för att kunna beräkna sannolikhet för skada. 
 Generellt kan sägas att vi idag med begränsad precision kan förutsäga eller i alla fall spekulera kring hur en klimatförändring skulle kunna påverka enskilda komponenter i det komplexa systemet  
 skog-skogsbruk.Vi 
  har däremot en mycket begränsad kunskap om vilka effekter det kan tänkas bli på systemet som sådant och på balansen mellan de olika komponenterna. Effekterna kommer i alla skalor, det är naturligtvis inte bara de svenska skogarna som kommer att påverkas utan också skogarna på andra håll i världen. Detta i sin tur kan komma att förändra handels- strömmar, konkurrensförhållanden m.m. vilket förändrar påverkan på de svenska skogarna genom mänskliga aktiviteter. 
 Det är mycket stora osäkerheter i analyserna av tänkbara effekter av klimatförändringarna. Osäkerheten i sig behöver vara en del i det underlag som behövs för att idag och den närmsta framtiden fatta beslut om eventuella anpassningsåtgärder. En utökad forskning om 
 57 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 hur välavvägda beslut kan fattas i en sådan situation framstår därvid som angelägen. 
 Det behövs forskning för att anpassa skogsbruket till ett förändrat klimat, exempelvis baseras val av tidpunkt för skötsel- åtgärder ofta på empiriska modeller. Eftersom klimatet förändras behöver sannolikt modellerna modifieras eller bytas ut. 
 58 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Tack 
 Rossby Centre, SMHI, tackas för tillhandahållande av klimat- scenariodata. Gordon, Rossby Centre, SMHI, tackas för konstruktiv diskussion vad gäller kalibrering av vindklimat- scenariodata. Arbetet bakom rapporten har finansierats av FORMAS., Lämsförsäkringar samt Klimat- och sårbarhetsutred- ningen. 
 59 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Referenser 
 Kim, Vasquez,  Smith, Vasquez, 2002. Stormar det mera nu? SMHI. Väder och Vatten, 10:18. 
 Kim, Vasquez,  Anderson, E., 2006. Klimat i förändring. En jämförelse av temperatur och nederbörd  
 1991–2005 
  med 1961– 1990. Faktablad nr 29. SMHI, Norrköping. 
 Andersson, M., Trujillo, Nelson, Taylor, M., 2005. The Forest Time Machine – a  
 multi-purpose 
  forest management  
 decision-support 
  system. Comput. Electron. Agr. 49,  
 114–128. 
  
 Campos., 1985. Gallringsmallar, Södra Sverige. National Board of Forestry, Jönköping, 35 sidor. 
 Anonym., 2005. Beredskapsplan for bruk ved omfattande stormskader. Norges Skogeierforbund og Skogsbrand, Report June 2005. 
 Bergh J., McMurtrie R.E.  Linder S. 1998. Climatic factors controlling the productivity of Norway spruce: a  
 model-based 
  analysis. Forest Ecology and Management 110:  
 127-139. 
  
 Price, Hogan, et al. 2003. Modelling the  
 short-term 
  effects of climate change on the productivity of selected tree species in Nordic countries. Forest Ecology and Management 183:  
 327-340. 
  
 Price, Hogan, Higgins, M., Räisänen, J. 2006. Effects of global change on net primary production in Scandinavia  
 –a 
  model based analysis on regional climate scenarios. Global Change Biology (in press). 
 Blennow, Williams, E., 2004. Kan man undvika stormskador? I K. Blennow (red.). Osäkerhet och aktiv riskhantering – aspekter på osäkerhet och risk i sydsvenskt skogsbruk. ISBN  
 91-576-6643-1 
  SUFOR www.sufor.nu. Sidorna  
 38–43. 
  
 Blennow, K.  Nicholson, E. The probability of wind damage in forestry under a changed wind climate. Climatic Change. (revision insänd). 
 Blennow, K., Sallnäs, O., 2004. WINDA – a system of models for assessing the probability of wind damage to forest stands within a landscape. Ecol. Model. 175(1),  
 87–99. 
  
 Blennow, Williamson, H. 2006. Riskhantering I skogsbruket. Skogsstyrelsen, Rapport 14. 51 sidor. 
 60 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Blennow, K., Nicholson, E., Sallnäs, O., 2003. Evaluating WINDA – a tool for assessing the probability of wind damage to forest stands. In: Knapp, Nelson, Hernandez, Rogers, Boone, Rogers, Payne, Rogers, English, Underwood (Eds.), Wind Effects on Trees. University of Karlsruhe, Germany, pp.  
 137–144. 
  
 Bärring, L.,  Cowan., H., 2004. Scandinavian storminess since about 1800, Geophysical Research Letters, 31. 
 Ekö, P.M., 1985. En produktionsmodell för skog i Sverige, baserad på bestånd från riksskogstaxeringens provytor. Swedish University of Agricultural Sciences, Department of Silviculture, Umeå, Report 16, 224 pp. (In Swedish, with English summary). 
 Gardiner, B., Spencer, Vasquez, Burke, S., 2000. Comparison of two models for predicting the critical wind speeds required to damage coniferous trees. Ecol. Model. 129,  
 1–23. 
  
 Gumbel, E.J., 1958. Statistics of Extremes. Columbia University Press, New York, 375 pp. 
 Gardiner, Miller, Phillips, B., Carter, Perry, Whitaker, R.,  Wyatt, Rogers, 2005. The stability of different silvicultural systems: a wind tunnel investigation. Forestry,  
 78:471–484. 
  
 Horn,  
 Mayer, 
  2005. Sammanställning av stormskador på skog i Sverige under de senaste 210 åren. Rapport No. 9. Skogs- vårdstyrelsen. 14 sidor. 
 Jönsson,  
 A-M., 
  2004. Klimatet och risken för angrepp av granbark- borre. I Blennow(ed.) Osäkerhet och aktiv riskhantering – aspekter på osäkerhet och risk i sydsvenskt skogsbruk. SU 
 Kjellström, E., Bärring, L., Gollvik, Martin, Bauer, U., Choi, Rogers, Acosta, Rice, Smith, M., Ullerstig, A., Jones,  Wyser, K. 2006. A  
 140-year 
  simulation of European climate with the new version of the Rossby Centre regional atmospheric climate model (RCA3). Hill in Meteo- rology and Climatology, No. 108, SMHI,  
 SE-60176 
  Young, Sverige. 54 sidor. 
 Kristensen, Ware, O., and Hansen, S.O., 2000. Extreme winds in Denmark. Journal of Wind Engineering and Industrial Aerodynamics, 87,  
 147–166. 
  
 61 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Barrett, Underwood,  Kim, Vasquez, 2004. Recent mild and wet years in relation to long observation records and future climate change in Sweden. Ambio,  
 33:183–186. 
  
 Barrett, Underwood, Eaton, K.,  Thompson, 2002. Soil frost and runoff at Svartberget, northern  
 Swedenmeasurements 
  and model analysis. Hydrol. Process. 16,  
 3379–3392. 
  
 Serrano  
 P.-E, 
  Wilson, Griffin, 2005. Modelling variability of snow depths and soil temperatures in Scots pine stands Agricultural and Forest Meteorology, 133:  
 109-118. 
  
 Fox, A.P., Knox, Johnson, B.J., 2002. Mechanisms controlling turbulence development across a forest edge.  
 Boundary-Layer 
  Meteorology,  
 103:227–251. 
  
 Mortensen, N. G., Martinez, Taylor, Sheppard, Nguyen, Dennis, 1998. Wind Atlas Analysis and Application Program (Lee). Ris National Laboratory, Roskilde, Danmark. 
 Nakicenovic, N., Galloway, R. (Eds.), 2000. Emission Scenarios. Special Report of Working Group  
 Ш  
 of the Intergovernmental Panel on Climate Change, Cambridge University Press, UK, 570 pp. 
 Nielsen, C.N., 2003. Adaptive physiology and tree management. KVL, Köpenhamn, Danmark. 140 sidor. 
 Spencer, Vasquez, Burke, S., Tapia, Vasquez, Ikonen, V.P., 1999. A mechanistic model for assessing the risk of wind and snow damage to single trees and stands of Scots pine, Norway spruce, and birch. Can. Harris. Res. 29,  
 647–661. 
  
 Spencer, Vasquez, Burke, Martin, Cohen, A.,  Granander, M., 2000. Mechanical stability of Scots pine, Norway spruce and birch: an analysis of  
 tree-pulling 
  experiments in Finland. Forest Ecology and Management,  
 135:143–153. 
  
 Johnson, Rice, 1975. Stormskador på skog – Uppkomstbetingelser och inverkan på skogliga åtgärder. Royal College of Forestry, Department of Forest Yield Research, Research Notes 36, 294 sidor. 
 Rummukainen, M., Black, Henderson, Johnson, Underwood, Thomas, Hogan, Rivera, M., 2004. The Swedish Regional Climate Modelling Programme, SWECLIM: a review. Ambio 33,  
 176–182. 
  
 62 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Räisänen, Hogan, Bauer, Perry, Ullerstig, R., Murphy, Taylor, Lynn, Nelson, Choi, C., Meier, H.E.M., Acosta, Rice, Jones, U., 2004. European climate in the late  
 twenty-first 
  century: regional simulations with two driving global models and two forcing scenarios. Clim. Dynam. 22,  
 13–31. 
  
 Sallnäs, O., Blennow, K., Peters, M., pågående. Factors explai- ning the distribution of wind damage in southern Sweden after a storm in 2005. 
 Willis, Miller, 1983. Silviculture in Anderson. For. Abs. 44(8),  
 473–488. 
  
 White,  
 M-J., 
  Anderson, Brown, Sanchez, A., 2003. Natural distur- bances in the European forests in the 19th and 20th centuries. Glob. Change Biol. 9,  
 1620-1633. 
  
 Skogsstyrelsen, 2006. Stormen 2005 – en skoglig analys. Meddelande No. 1. Skogsstyrelsen, Jönköping. 
 UNECE/FAO., 2000. Effects of the December 1999 storms on European timber markets. Forest products and market review. Economic Commission for Europe, Food and Agriculture Organization of the United Nations, pp.  
 23–37. 
  
 Venäläinen A, Tuomenvirta H, Holden, Peterson, Clark, Hughes H, Vaisanen H., 2001. Impact of climate change on soil frost under snow cover in a forested landscape. Climate Research, 17:  
 63–72. 
  
 63 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Appendix 1 
 Regionala klimatscenarier 
 Med hjälp av generella cirkulationsmodeller (GCM) tas fram globala scenarier för hur det framtida klimatet kan komma att utvecklas. Ett scenario kan definieras som en konsistent beskrivning av hur framtiden kan komma att te sig (Porter, 1985 i Brown, 2001). Ett scenario utgör alltså inte någon prognos utan en beskrivning av en möjlig utveckling givet vissa antaganden. Den rumsliga upplösningen i ett klimatscenario kan ökas över en viss region genom nedskalning där ett globalt klimatscenario används som drivdata. 
 För senaste generationens dynamiska regionala klimatscenarier som tagits fram vid SMHI Centre vid SMHI med deras regionala klimatmodell RCA3 har man använt sig av globala drivdata vid beräkningarna framtagna med den generella cirkulationsmodellen ECHAM4/OPYC3 (Kjellström med flera, 2006). Dessutom har man använt två olika scenarier för framtida utsläpp av växthusgaser; SRES B2 och A2, där A2 motsvarar något högre utsläpp än B2 (Nakićenović et al., 2000). 
 64 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Appendix 2 
 Beskrivning av den  
 process-baserade 
  produktionsmodellen BIOMASS 
 BIOMASS utvecklades ursprungligen i Australien på  
 80-talet 
  för Hardy radiata men redan då använde man sig av produktions- fysiologiska data för vår tall hämtade från Svenska barrskogs- landskapets ekologi som pågick under  
 1970-talet. 
  Modellen är en  
 process-baserad 
  produktionsmodell, där olika processer respresen- teras av en eller flera ekvationer som är baserade på väletablerade växtfysiologiska kunskaper och produktionsfysiologiska samband (Figur 23). BIOMASS har även anpassats för boreala klimat- förhållanden för att på ett realistiskt sätt uppskatta och beskriva fotosyntesproduktionen över året. De flesta modeller saknar boreala anpassningar och överskattar fotosyntesproduktion i stor utsträckning  
 (20-100%). 
  De klimatvariabler som modellen använ- der sig av är ackumulerad mängd globalinstrålning per dygn, maxi- mum- och minimumtemperaturen varje dygn och ackumulerad nederbörd per dygn. 
 65 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Figur 23 Schematisk beskrivning av den  
 process-baserade 
  produktions- modellen BIOMASS 
 Modellen är relativt krävande när det gäller parameteriseringen, där olika växtfysiologiska data rörande fotosyntes, respiration, alloke- ring, beståndsstruktur, markförhållanden mm är nödvändiga. Beräkningar av olika utdata sker vanligtvis på dygnsbasis men går att få per timme. Utdata kan enkelt räknas om till månads- och årsvärden om så önskas. BIOMASS hanterar inte näringsdyna- miken i marken utan förutsätter att en ökning av produktionen 
 66 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 leder till ett ökat upptag och tillgänglighet av näring från marken. Detta kan påverka resultatet och ge över- eller underskattningar av hur ett förändrat klimat påverkar produktionen. Modellen hanterar vattenbrist dels genom att stomata stänger vilket minskar foto- syntesproduktionen och dels att vid extrem vattenbrist tappar beståndet barr/blad som minskar produktionen. Däremot påverkas inte produktionen i modellen vid ett stort överskott av vatten, vilket kan ske om frisk och fuktig mark omvandlas till fuktig eller blöt mark i ett framtida klimat med kraftig ökning av nederbörden i exempelvis norra Sverige. För att kunna få samma höga regionala upplösning som SMHI´s transienta scenarier har vi gjort en batch- körning för varje pixel med unik parameterisering av LAI och olika biomassafraktioner. Parameteriseringen har gjorts för frisk mark- vegetationstyp som är den vanligaste typen i svensk skogsmark. 
 67 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 Appendix 3 
 Simulering av framtida skogstillstånd 
 Med hjälp av modellen The Forest Time Machine (FTM) kan framtida skogstillstpnd simuleras (Peters med flera, 2005). I FTM delas utvecklingen av skogsbeståndet in i olika utveck- lingsfaser, t.ex. ung, virkesproducerande, frö- alternativt skydds- givande. I ungskogsfasen beräknas den tid det tar för träden att uppnå en höjd av 8 m. Därefter följer den virkesproducerande fasen där tillväxt i termer av grundyta och volym beräknas i steg om fem år med hjälp av empiriska funktioner enligt Jones (1985) som Walls rats på data från riksskogstaxeringen. Efter den virkesproducerande fasen kan skogen slutavverkas eller delvis avverkas. Skogens till- stånd kan på detta sätt simuleras med femårs intervall. För varje utvecklingsfas används ståndortsindex (SI) som en av de oberoende variablerna för att prediktera trädens tillväxt. Genom att anta en förändring in biomassaproduktion direkt proportionell mot en förändring i bonitet och därefter relatera bonitet till SI kan SI under förändrat klimat skattas. Ståndortsindex uppdateras på så sätt successivt under simuleringsperioden. 
 Som indata till simuleringar med FTM behövs rumsligt explicit skoglig information för början av simuleringsperioden, förutom för trädskiktet också exempelvis vad gäller markfuktighetsklass och markvegetationstyp. Skötselingrepp specificeras i form av skötsel- program som kan innefatta föryngringsåtgärd, röjnings- och gall- ringsingrepp, och typ av föryngringsavverkning. Varje åtgärd kan specificeras genom att antal variabler, exempelvis med avseende på artsammansättning efter åtgärd, åtgärdsintensitet, och tidpunkt för föryngringsavverkning. 
 68 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 Appendix 4 
 Beräkning av sannolikheten för vindfällning 
 WINDA (Blennow med flera, 2003; Blennow  Sallnäs, 2004) är ett integrerat system av modeller för att skatta sannolikheten för vindfällning för bestånd inom ett undersökningsområde. I beräkningarna tas hänsyn till beståndets tillstånd, dess omgivning och det lokala vindklimatet. För närvarande kan modellen köras för trädslagen gran, tall och björk. Grundläggande antaganden är att vädret inom undersökningsområdet är det samma, d.v.s. att det orsakas av samma vädersystem, och att vindskador initieras vid exponerade beståndskanter. WINDA har modifierats för att kunna användas tillsammans med regionala klimatscenariodata (Blennow  Nicholson, revision inskickad). Fyra huvudkomponenter av den modifierade modellen beskrivs nedan. 
 Exponerade kanter som är åtminstone 10 m höga identifieras i ett geografiskt informationssystem. Längs dessa görs beräkningar av sannolikheten för vindfällning punktvis varje 50 m. Vinden delas in i sex sektorer, vilket motsvarar att varje punkt antas anblåst inom en 60º vid sektor. För varje punkt beräknas den maximala vindstyrka träden kan stå emot. Dessa beräkningar görs med hjälp av modellen HWIND (Peltola et al., 1999). I HWIND delas krafterna som verkar på träden in i en horisontell och en vertikal komponent (gravitation). Genom att anta en vindprofil vid beståndskanten beräknas utifrån den vertikala fördelningen av stam- och kronsegment medelbelastningen på grund av vind och gravitation för varje höjdsegment. Motståndskraften mot rotvälta predikteras utifrån beräknad vikt hos  
 rot/jord-volymen. 
  Ett träd antas välta om det maximala vridmomentet överskrider stödet från förankringen av  
 rot/jord-volymen. 
  Det maximala vridmomentet ett träd kan motstå utan stambrott beräknas från diameter i brösthöjd och brottstyrkeindex för veden. Kritiska vindhastigheter beräknas motsvarande vridmomenten som behövs för rotvälta respektive stambrott. En modifiering av HWIND gör det möjligt att ta hänsyn till variationer i trädskiktet framför en exponerad bestånds- kant. 
 Wind Atlas and Application Program (Lee) (Mortensen et al., 1998) används för att beräkna den kritiska fria vindhastigheten. Den kritiska fria vindhastigheten är den beräknade kritiska vind- hastigheten i trädtoppsnivå som rensats från inverkan av terrängens 
 69 
  
 Bilaga B 19 
  
 SOU 2007:60 
  
 skrovlighetsvariationer och orografi. Den beräknade kritiska fria vindhastigheten länkas till den kritiska geostrofiska vindhastig- heten enligt Hays et al. (2000). Den årliga sannolikheten för att överskrida den kristiska geostrofiska vindhastigheten i varje vindriktningssektor beräknas med hjälp av extremvärdesteori (Gumbel, 1958) utifrån en tidsserie av årliga maximumvindhastig- heter för varje sektor. Den årliga sannolikheten för vindfällning för varje bestånd beräknas utifrån sektorsvis maximumvärden på sannolikheten för rotvälta respektive stambrott som aggregerats för all vindriktningssektorer. 
 Trädskiktet inom undersökningsområdet och dess omedelbara omgivning beskrivs i en digital karta. Trädskiktet beskrivs genom information om trädhöjd, diameter i brösthöjd, antal stamma per ha per trädslag. Området utanför undersökningsområdet och dess omedelbara omgivning beskrivs i aerodynamiskt hänseende i form av skrovlighet och nollplansförskjutning till ett avstånd av omkring 5 km från undersökningsområdet. För hela området beskrivs topo- grafin med en digital höjdmodell men 50 m upplösning. Härigenom kan inflytandet av terrängen på vinden beräknas. En rutin i WINDA identifierar nollplansförskjutningen framför den expone- rade kanten och beräknar luckans längd. Luckans längd, noll- plansförskjutningen och skrovligheten framför kanten används i HWIND tillsammans med beståndsinformationen för att beräkna den kritiska vindhastigheten i trädtoppsnivå för respektive rotvälta och stambrott. 
 Som beskrivning av vindhastigheten under varje  
 30-års 
  utvärde- ringsperiod användes momentana värden varje sjätte timme för vindhastighet på 850  
 hPa-nivån 
  (motsvarar ca 1500 m höjd) beräk- nade med  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3-modellen 
  av Rossby Centre, SMHI, för den pixel som motsvarar de centrala delarna av respek- tive undersökningsområde. Vindhastigheten på 850  
 hPa-nivån 
  användes som proxy för den geostrofiska vindhastigheten. Data länkades till 1 h medelvärde av vindhastigheten för en plats med hjälp av en faktor som togs fram efter att ha jämfört med obser- vationsdata från Jönköpings flygplats för perioden  
 1968–1990. 
  Observationsdata hade kompenserats för lokalt inflytande på vinden och hade länkats till den geostrofiska vinden. Därefter jämfördes med vindklimatet för motsvarande period modellerat med  
 RCA3-modellen 
  där återanalyserade meteorlogiska observa- tionsdata (ERA40) använts som drivdata i stället för data från en global klimatmodell (Kjellstöm med flera, 2005). Nittionio- 
 70 
  
 SOU 2007:60 
  
 Bilaga B 19 
  
 percentilen för observerad vindhastighet efter anpassning till en Weibullfördelning länkades till  
 RCA3-ERA40 
  data för den närmsta pixeln. För att kalibrera respektive fallstudieområdes RCA3-  
 ECHAM4/OPYC3-modellerade 
  extremvindsklimat till RCA3- ERA40 modellerat extremvindsklimat jämfördes  
 99-percentilerna 
  efter anpassning till en Weibullfördelning. På detta sätt togs de totala kalibreringsfaktorerna +1,4% respektive +7,2% fram för Asa respektive Brown. Vindriktningen representerades av  
 RCA3-ECHAM4/OPYC3-modellerad 
  vindriktning för 10 m över marken. 
 71