Till statsrådet och chefen för 
 Jordbruksdepartementet 
 Rivers 
 Regeringen beslutade vid sitt sammanträde den 8 december 2005 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera gällande älgförvaltningssystem och vid behov lämna förslag till en förändrad älgförvaltningsmodell. Statsrådet Ramirez förordnade samma dag direktören Alvarez som särskild utredare för detta uppdrag. 
 Tilläggsdirektiv har sedan beslutats vid regeringens sammanträde den 21 december 2006 varvid utredningstiden förlängts. Utredaren ska redovisa uppdraget senast den 31 augusti 2007. 
 Regeringen beslutade vid regeringssammanträde den 31 augusti 2006 att överlämna en begäran om ändring i jaktförordningen (1987:905) till utredningen om älgförvaltningen (Jo 2005:06). 
 Härmed överlämnas utredningens betänkande En bättre viltförvalt- ning med inriktning på älg. 
 Uppdraget är härmed slutfört. 
 Mullsjö den 31 augusti 2007 
 Jan Hyttring 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning av uppdraget............................................... 
  
 7 
  
 Bakgrund.............................................................................................. 
  
 7 
  
 Gällande rätt ........................................................................................ 
  
 8 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag .............................. 
  
 11 
  
 Älgstammens utveckling i historiskt perspektiv ............................. 
  
 11 
  
 Avskjutningen av älg de senaste fem åren ....................................... 
  
 12 
  
 Skog/vilt-balansen............................................................................. 
  
 13 
  
 Test av modell för årlig inventering av betestryck och 
  
 populationsmätningar av klövvilt............................................ 
  
 15 
  
 Förslag ............................................................................. 
  
 17 
  
 Det föreligger stort behov av opartisk inventering av 
  
 vilttäthet och betestryck.......................................................... 
  
 17 
  
 Behov av en förändrad och utvecklad ÄBIN 
  
 (älgbetesinventering) ............................................................... 
  
 17 
  
 Behov av återkommande inventeringar............................................ 
  
 18 
  
 Förslag till bildande av viltförvaltningsområden för älg ................. 
  
 19 
  
 Nuvarande licenstilldelningar avskaffas och ersätts med 
  
 skötselplan för viltförvaltningsområden ................................ 
  
 20 
  
 Data för förvaltning .......................................................................... 
  
 21 
  
 Nuvarande älgskötsel- och viltvårdsområden ................................. 
  
 21 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2007:63 
  
 Nuvarande jaktområden.................................................................... 
  
 22 
  
 A-område .................................................................................. 
  
 22 
  
 B-område................................................................................... 
  
 22 
  
 K-område .................................................................................. 
  
 22 
  
 E-område................................................................................... 
  
 23 
  
 Ä-område .................................................................................. 
  
 23 
  
 Föreslagen förändring av älgförvaltningen ...................................... 
  
 23 
  
 Förslag till lagtext 
  
 för bildande av viltförvaltningsområde för älg................. 
  
 27 
  
 Allmänna bestämmelser .................................................................... 
  
 27 
  
 Ansvaret för viltförvaltningsområdet............................................... 
  
 27 
  
 Skötselplan ......................................................................................... 
  
 28 
  
 Överklagande..................................................................................... 
  
 29 
  
 Föreslagna ändringar i jaktlagen (1987:259).................................... 
  
 30 
  
 Viltvården.................................................................................. 
  
 30 
  
 Jakten ........................................................................................ 
  
 30 
  
 Avgifter ..................................................................................... 
  
 31 
  
 Hur beslut får överklagas......................................................... 
  
 32 
  
 Förslag till förändringar i jaktförordningen (1987:905) ................. 
  
 33 
  
 Jakten efter älg.......................................................................... 
  
 33 
  
 Föreskrifter om licensjakt........................................................ 
  
 34 
  
 Älgavgift m.m. .......................................................................... 
  
 34 
  
 Förslag till nytt avgiftssystem........................................................... 
  
 36 
  
 Begäran om ändring i jaktförordningen (1987:905)........................ 
  
 37 
  
 Viltolyckor................................................................................ 
  
 37 
  
 Älgstammens jaktvärde............................................................ 
  
 38 
  
 Övrigt........................................................................................ 
  
 38 
  
 Bilaga 1: Kommittédirektiv.................................................. 
  
 39 
  
 Bilaga 2: Tilläggsdirektiv..................................................... 
  
 47 
  
 6 
  
 SOU 2007:63 
  
 Innehåll 
  
 7 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall analysera den nuvarande älgförvaltningen. Om det finns behov av förändringar ska utredaren lämna ett förslag som bygger på en förvaltningsmodell som är anpassad till älgstam- mens lokala ekologiska förutsättningar. Målet ska vara en livskraf- tig älgstam av hög kvalitet där stammen är i långsiktig balans med betesresurserna och älgstammens storlek genom lämplig avskjut- ning är anpassad till betestillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En enkel, rättssäker och kostnadseffektiv administra- tion ska eftersträvas. Förslag ska lämnas på nödvändiga författnings- ändringar. 
 Bakgrund 
 Jakten är viktig för många i samhället som rekreation och som en del av försörjningen. Älgjakten intar här en särställning. Älg är dessutom ett viktigt bytesdjur för landets största rovdjur, varg och björn. Den svenska älgstammen har under det senaste seklet ge- nomgått en väldig förändring genom ett förändrat skogsbruk som har skapat stora mängder älgbete och en älgförvaltning som varit starkt inriktad på att öka älgstammen. Genom ökat kalvskytte och sparade kor ökade från  
 1960-talet 
  reproduktionen markant och gav förutsättningar för den s.k. Älgexplosionen från  
 1970-talet, 
  som kulminerade i en avskjutning på ca 174 000 älgar 1983. Numera skjuts det årligen knappt 90 000 älgar. Älgköttet har ett betydande värde som uppskattas till 500 miljoner kronor. Älgstammen för- orsakar å andra sidan förluster i skogsbruket genom betesskador på skog och gröda och kostnader för den enskilde genom betesskador på skog och gröda. Älgen orsakar också olyckor i trafiken. Efter förslag i propositionen om jaktlag, m.m.(prop. 1986/87:58) skall älgjakten vara produktionsanpassad. Med det avses att älgstammens 
 7 
  
 Sammanfattning av uppdraget 
  
 SOU 2007:63 
  
 storlek genom en lämplig avskjutning anpassas till betestillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En produktionsanpassad älgjakt anses kräva att jakten huvudsakligen sker som licensjakt inom särskilt registrerade områden som är lämpliga för sådan jakt och med en bestämd avskjutning inom området. 
 Gällande rätt 
 Enligt 33 § jaktlagen (1987:259) får jakt efter älg endast ske efter licens av länsstyrelsen och inom ett område som länsstyrelsen re- gistrerat (licensområde). I stora och stabila licensområden kan älg- skötselområden registreras där bl.a. älgavskjutningens storlek finns inskriven i en skötselplan. Planen skall omfatta en treårsperiod var- efter ny plan ska inges. Nuvarande licensområden omfattar fem olika typer, nämligen  
 A-område, 
 B-område, 
 K-område, 
 E-område 
  och  
 Ä-område. 
  
 A-område 
  
 Områden som tål en avskjutning av minst ett vuxet djur om året. Ett sådant område kan bestå av en eller flera fastigheter. Jakttiden ska vara minst 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kor- tare tid. Produktionsanpassningen sker genom att länsstyrelsen be- slutar om hur många älgar som får fällas. Älgtilldelningen får avse en gemensam tilldelning för flera områden, s.k. samlicens. Ett till- delningsbeslut får även avse den totala avskjutningen inom ett eller flera områden under längre tid än ett jaktår, s.k. storlicens. Det finns ca 9 000  
 A-områden 
  registrerade med en total areal på ca 24 miljoner ha. 
  
 B-område 
  
 Områden som inte uppfyller kraven för  
 A-områden 
  kan – om det finns särskilda skäl – av länsstyrelsen registreras för tilldelning av ett valfritt djur om året (vuxet djur eller kalv). Produktionsanpass- ningen sker genom att jakttiden är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. Genom att reglera jakttidens längd regleras således avskjutningens storlek. 
 Det finns ca 12 700  
 B-områden 
  registrerade med en total areal på ca 827 000 ha. 
 8 
  
 SOU 2007:63 
  
 Sammanfattning av uppdraget 
  
 K-område 
  
 På områden som inte registrerats för jakt efter älg får endast älgkalv jagas. Jakten är inte begränsad till ett visst antal djur men jakttiden är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. Dessa områden registreras inte av länsstyrelsen. 
  
 E-område 
  
 Områden som har en sammanhängande areal av minst 20 ha får av länsstyrelsen registreras som licensområden för tilldelning av en älgkalv om året. Jakttiden skall vara minst 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Det finns ca 6 400  
 E-områden 
  med en areal på ca 600 000 ha. 
  
 Ä-område 
  
 Trots bestämmelsen i 33§ jaktlagen om att jakt efter älg bara får ske efter licens av länsstyrelsen får ett område som har sådan storlek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älgstam av länsstyrelsen registreras som älgskötselområde. Inom älgsköt- selområden sker jakten efter älg utan licens. Markägarna och jä- garna bestämmer i stället tillsammans själva avskjutningens storlek. För älgskötselområden skall det finnas en skötselplan. Jakttiden skall vara 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. 
 Det finns ca 700  
 Ä-områden 
  med en total areal på närmare 12 miljo- ner ha. 
 9 
 Sammanfattning av utredningens förslag 
 Utredningen föreslår att länsstyrelserna får i uppdrag att indela landet i viltförvaltningsområden för jakt av älg och en ny lag införs som reglerar funktionen i de nya viltförvaltningsområdena. 
 I och med tillkomsten av viltförvaltningsområden för jakt av älg utgår nuvarande licenstilldelning från länsstyrelsernas sida och av- skjutningen av älg bestäms lokalt/regionalt genom fastställelse av skötselplan för området. 
 Avgifterna för fällda älgar och registerhållning till länsstyrel- serna tas bort och ersätts med en höjning av avgiften för jaktkort. 
 Som en följd av ovanstående förslag föreslås ändringar i jakt- lagen och jaktförordningen. 
 Skogsstyrelsen föreslås få i uppdrag att utveckla  
 ÄBIN-metoden 
  (älgbetesinventering) till en metod som kan användas över hela landet och inte är beroende av en viss areal tallungskog. 
 Älgstammens utveckling i historiskt perspektiv 
 Det har varit stora svängningar i tillgång på älg under årens lopp. Från att under  
 1800-talet 
  varit i närmaste utdöd till att explodera under åren 1978 till 1982. Under  
 1800-talet 
  och i början av 1900- talet var det rovdjur i kombination med hårt jakttryck under de perioder som inte älgen var fredad. Jaktförbuden visade sig inte vara så lyckosamma eftersom när de upphävdes så togs skadan igen och älgstammen togs snabbt ner till ett minimum av djur. Älg före- kom inte heller som i dag utbrett inom landet med undantag för Gotland. Det var i mellersta Sverige och södra norrland som älgarna fanns för att sedan sprida sig både norrut och söderut. Det finns dokumenterat att efter den fredningstid som varade fram till 1886 i Västerbotten sköts 655 älgar första året, 543 andra året, 274 
 11 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 tredje året och sjunde året endast 51. Det visar på att med hårt jakttryck och utebliven samordning går det snabbt att decimera en älgstam. Sedan  
 1930-talet 
  har älgstammen vuxit och nådde sin topp i slutet på  
 1970-talet 
  och i början på  
 1980-talet. 
  Med en vinterstam på mellan 300 000 och 350 000 älgar i början på  
 1980-talet 
  hade Sverige sannolikt världens största älgstam med en avskjutning på ca 175 000 älgar. Det torde ha rört sig om  
 20–30 
  älgar per 1 000 ha och i vissa områden ännu större täthet. 
 Med så hög täthet följde skador på skog vilket visar sig i nu- tidens avverkningar och förädling. Erfarenheter och diskussionen om skador efter älg är inte ny. Under fredningstid på  
 1800-talet 
  var det skador på det småskaliga jordbrukets grödor som var det ut- märkande eftersom skogsbruket då inte var någon huvudsaklig näring. Under  
 1900-talet 
  har skogsbruket blivit en viktig eller huvudsaklig näring där skador på växande skog, framför allt ung tallskog, har stort ekonomiskt nedsättande värde. 
 Avskjutningen av älg de senaste fem åren 
 Avskjutningen av älg har de senaste fem åren minskat och trenden är tydlig i de flesta länen. Orsakerna till denna trend kan vara flera. En orsak kan vara att Älgobsen tyder på en minskad älgstam. En annan orsak kan vara att jägarnas omsorg om älgstammen gör att man inte skjuter den tilldelning som man fått utifrån kunskapen att aktuell tilldelning inte motsvarar den älgstam som finns inom de olika licensområdena. Inom områden där det finns rovdjur som har älgen som bytesdjur finns det sannolikt inte möjlighet att uppnå den tilldelning som man fått. Mycket talar för att dagens älgstam före årets jakt är den lägsta sedan mitten av  
 1970-talet 
  sett över landet i stort. Avskjutningen per 1 000 ha har stadigt minskat de senaste fem åren. En sviktande älgstam kan noteras för följande län; Västerbotten, Västernorrland, Jämtland, Gävleborg, Dalarna, Värmland, Västra Götaland, Örebro och Stockholm. En utplanande nergång kan noteras för länen Västmanland, Uppsala, Söderman- land och Halland. För Norrbottens län är läget relativt stabilt om man ser till hela länet, men de lokala variationerna är dock rätt stora och kalvavskjutningen på 40% är låg. För Hallands län och Skånes län är tillgången på älg mycket låg. För Kronobergs, Jönkö- pings, Kalmars och Blekinges län har den negativa utvecklingen 
 12 
  
 SOU 2007:63 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag 
  
 vänt och älgstammen ökar. I Kalmar och Blekinge län har man gjort mycket tydliga insatser med mål som nu verkar uppnås. 
 I Värmlands, Dalarna och Örebro län är älgförekomsten ojämn mycket beroende på förekomsten av rovdjur, främst orsakade av de vargrevir som förekommer. Gemensamt för de tre länen är en något lägre kalvavskjutning, vilket sannolikt kan tillskrivas rov- djuren främst varg. 
 Flera undersökningar har gjorts för att beräkna konsumtionen av älg i vargreviren. Extrapoleringen av resultat från både vinter och sommarstudier av predationstakt på älg visar att den totala preda- tionen på årsbasis sannolikt uppgår till  
 100–130 
  älgar per vargflock och år. 
  
 Skog/vilt-balansen 
  
 I en nyligen framtagen rapport inom Skogsstyrelsen analyseras orsaker till graden av måluppfyllelse för de nationella skogliga sektorsmålen samt att föreslå åtgärder för att förbättra målupp- fyllelsen. 
 Arbetet har gjorts med utgångspunkt i den första uppföljningen av sektorsmålen som redovisades i september 2006. 
 Ett av de nationella skogliga målen är  
 skog/vilt-balansen 
  där sektorsmålet formulerats av Skogsstyrelsen enligt följande:  
 Frederick len svårt älgskadad plant- och ungskog av tall är senast år 2010 lägre eller i nivå med den situation som gällde i början på  
  
 1990-talet. 
  
 Trädbildning av asp, rönn och sälg kan ske där arterna har natur- givna förutsättningar för trädbildning. 
 I rapporten konstateras att älgskadesituationen i början av 1990- talet var lokalt och regionalt allvarlig, men på regional/landsdelsnivå upplevdes situationen ändå som acceptabel. 
 Det finns framför allt i norra Sverige ett samband mellan andelen skadad tallungskog och förhållandet mellan antalet älgar i vinter- stam och arealen tallungskog. När mängden tillgängligt vinterfoder minskar ökar skadorna trots att älgstammen i stort är oförändrad. Detta är enligt Skogsstyrelsen förmodligen den viktigaste orsaken till att skadorna på ungskog orsakade av älg ökat sedan mitten av  
 1990-talet. 
  
 Enligt den orsaksanalys som Skogsstyrelsen gjort ökar skadorna trots att klövviltsstammen i stort är oförändrad när mängden till- gängligt vinterfoder minskar. Detta är förmodligen den viktigaste 
 13 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 orsaken till att viltskadorna i ungskog har ökat sedan mitten av  
 1990-talet. 
  I dag har älg- och rådjursstammarna nått så stora kvan- titeter i förhållande till fodertillgången att viltet genom sin betning i hög grad påverkar landskapsbilden. 
 Kraftiga åtgärder har genomförts för att komma till rätta med skadeproblematiken i ungskogarna. Skogsstyrelsen har i samverkan med berörda organisationer i södra norrland fastställt regionala strategier mot viltskador. Flertalet skogsbolag har sedan 2000 ge- nomfört olika handlingsprogram mot skogsskador och drivit olika projekt med inriktning på praktisk viltförvaltning. 
 Sedan mitten av  
 1990-talet 
  har respektive länsstyrelser infört länsvisa älgförvaltningsprogram. Utformningen varierar och avses ligga till grund för klövviltstammars långsiktiga utveckling. 
 Skogsstyrelsen har utvecklat en nationell inventeringsmetod den s.k.  
 ÄBIN-metoden 
  som i dag är den standardiserade inventer- ingsmetoden för hela skogsbruket. Skogsstyrelsen har i samverkan med skogssektorn systematiskt inventerat delar av landet för att bedöma skadeläget och dess utveckling över tiden. Skogsstyrelsen har också sedan början av  
 2000-talet 
  löpande tagit fram beslutsun- derlag, förutom ÄBIN, för praktisk viltförvaltning även förmedlat information och annan kunskap kopplat till sektorsmålet. 
 I Riksskogstaxeringens material återspeglas dock inte genom- förda åtgärdsinsatser. Det finns flera orsaker till detta förhållande. För det första omfattar åtgärdsinsatserna enbart väl avgränsade om- råden i landskapet eller vissa län och Riksskogstaxeringens uppfölj- ning omfattar flera län i enlighet med Skogsstyrelsens nya region- indelning. För det andra har Riksskogtaxeringen förändrat sina in- venteringsrutiner, vilket har medfört att det inte finns data att tillgå före 2003 och därmed omintetgörs möjligheten att följa skadeut- vecklingen över tiden. Vidare skiljer sig skadetyper i ÄBIN från tidigare definition av allvarlig skada, då den tidigare definitionen också omfattade en viss sidoskottsbetning. Provytornas storlek och urval av stammar skiljer sig också åt. Detta innebär att tidigare och nuvarande värden för viltskador inte är jämförbara. En tredje orsak till att åtgärdsinsatser inte återspeglas i resultatet är själva formule- ringen av sektorsmålet. Eftersom målet för skador i ungskog är formulerat som ett tillstånd i en population (ungskogsareal mellan  
 0,5–7m 
  höjd) och nuvarande skadenivån är hög, kommer utförda åtgärder inte att kunna återspeglas i Riksskogstaxeringens material förrän  
 2012–2014. 
  
 14 
  
 SOU 2007:63 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag 
  
 Det går heller inte med tillgänglig data från Riksskogstaxeringen att bedöma hur väl sektorsmålet för trädbildning uppfylls, eftersom mätdata återspeglar antalet lövträd per hektar och inte antalet löv- träd i förhållande till lokaler med den för arten naturgivna förut- sättningar. Orsaken till den minskande andelen lövträd i ungskog beror med stor sannolikhet på ökat betestryck. 
 Test av modell för årlig inventering av betestryck och populationsmätningar av klövvilt. 
 Regionala sektorsmål 
 Vid arbetet med regionala sektorsmål om skog och vilt i balans har Skogsstyrelsen region Väst samarbetat med representanter från Södra Skog, Sveaskog, Sydved, LRF i Västra Götalands respektive Jönköpings län, Länsstyrelsen i Västra Götaland respektive i Jön- köpings län, Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riksförbund. 
 Gruppen har lagt fram förslag på fyra delmål. Ett av delmålen handlar om inventeringar och är uttryckt som Årliga inventeringar av betestryck och populationsmätningarav klövvilt. 
 Test av inventeringsmodell 
 Två olika inventeringar har utförts dels en spillningsinventering av älg och rådjur där det gjorts en skattning av antalet djur i området, dels en betesskadeinventering som mäter skadorna på ungskogar som viltet åsamkat. Tre för tallskog lämpliga områden valdes ut som testobjekt; Beatebergsområdet (14700 ha väster om Karls- borg), Töllsjö församling (10 900 ha i Bollebygds kommun) samt Gislavedsområdet (Nissadalen NO om Gislaved, 11 600 ha). 
 Inventeringarna utfördes under våren 2007. Spillningsinventer- ingen utfördes enligt Svenska Jägarförbundets modell. Provytorna lades ut systematiskt i form av kvadrater med en kilometer långa sidor och i varje kvadrat lades sedan 8 cirkelprovytor ut med en yta på 100 kvadratmeter. 
 Betesskadeinventeringen utfördes enligt Skogsstyrelsens Lokal- ÄBIN som mäter skadorna från vinterpopulationen av älg på framför allt tallungskog. 
 15 
  
 Sammanfattning av utredningens förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 Den genomsnittliga vinterpopulationen av älg i Beatebergsom- rådet 2006/2007 uppgick till 208 djur. Utslaget över areal ger det drygt 14 älgar per 1 000 ha. För Töllsjöområdet blev resultatet 112 djur eller drygt 10 älgar per 1 000 ha. För Gislavedsområdet blev resultatet 97 djur eller drygt 8 älgar per 1 000 ha. 
 Andelen färska skador på tall under vintern 2006/2007 bedöm- des ligga på 3,9 % i Beatebergsområdet, i Töllsjö på 10,9 % och i Gislaved 2,9 % 
 Resultatet för de tre områdena låg inom ett rimligt intervall en- ligt de lokala kontakter som tillfrågades, både på markägar- och jägarsidan. Det fanns dock en stor variation i viltkoncentration på landskapsnivå. I Mitchell och Gislaved var betesskadorna mycket små trots en vinterstam på mellan  
 8–14 
  älgar. Man kan dock inte dra några långtgående slutsatser av inventeringsresultat från ett en- skilt år och speciellt inte efter en vinter som denna när det legat vindfällen av tall i hela Sydsverige efter stormen Mitchell. Här krävs en återkommande inventering under flera år för att få fram ett säkrare resultat, trender och prognoser. 
 16 
 Förslag 
 Skogsstyrelsen ges i uppdrag att inom sitt sektorsansvar ut- veckla en  
 ÄBIN-metod 
  som kan användas över hela landet i blandskog för att skapa en säkrare bild av betesskador från älg och annat klövvilt. 
 Det föreligger stort behov av opartisk inventering av vilt- täthet och betestryck 
 Organiserade diskussioner mellan markägare, jägarorganisationer, polis och andra intressenter sker årligen i det s.k. lokala samrådet. Där diskuteras älgstammens storlek och vilka skador den för med sig inom jord- och skogsbruk samt i trafiken i form av viltolyckor. Utifrån denna diskussion bedömer man sedan hur stor avskjutning som kan vara lämplig inom det aktuella området. Utan objektiva fakta om stammens storlek eller betestryck på plant- och ungskogar har de lokala samråden ofta byggt sina diskussioner på olika tyckanden i fråga om huruvida det råder balans mellan vilt och föda i området. Genom att få till stånd en opartisk inventering av vilttäthet och framför allt betestryck, genereras förhoppningsvis ett objektivt fakta- underlag som kan ligga till grund för diskussioner och beslut i de styrelser för viltförvaltningsområden som utredningen föreslår. 
 Behov av en förändrad och utvecklad ÄBIN (älgbetes- inventering) 
 Utvärderingar av ÄBIN visar att metoden fungerar och ger en korrekt och objektiv skattning av andelen färskt skadade tallar inom såväl om- råden med hög som låg tallandel men skall nuvarande  
 ÄBIN-metod 
  spegla den lokala älgstammens storlek i förhållande till födotillgång i 
 17 
  
 Förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 tallfattiga områden så måste den förändras och utvecklas. Utred- ningen föreslår därför att Skogsstyrelsen får i uppdrag att förändra och utveckla  
 ÄBIN-metoden 
  till att kunna tillgodose behovet av förvaltningsunderlag i hela landet, dvs. även i de områden som är mycket tallfattiga. Det är också mycket viktigt att metoden ut- vecklas så att det går att generera ett mått på olika markers poten- tial för trädbildning av lövträd. 
 Forskaren Owens vid SLU har gjort en utvärdering av  
 ÄBIN-metoden 
  som presenterades 2006. Den mest centrala och övergripande frågeställningen rör  
 ÄBIN-metodikens 
  lämplighet, brister och utvecklingsmöjligheter med utgångspunkt i behovet av underlag vid de lokala samråden som används i dag. Erfarenheter och synpunkter på ÄBIN samlades in från dåtida skogsvårdsområ- dena, jägarorganisationerna, forskare, markägare och skogsbruket såväl regionalt som centralt. Förutom litteraturstudier och inter- vjuer genomfördes en enkätundersökning, som gick ut till ca 675 personer inom fyra olika skogsbolag, fyra skogsägarföreningar, myndigheter och intresseorganisationer som på olika sätt berörs av ÄBIN. Det finns i alla grupper en stor samsyn kring behovet av ett opartiskt faktaunderlag för att beskriva älgbete, då 91 % av de svarande instämde helt eller delvis i ett sådant påstående. I detta avseende anser därför Owens att ÄBIN är ett steg i rätt riktning och bedömer att ÄBIN även i tallfattiga områden genere- rar en helt korrekt och objektiv skattning av andelen färskt skadade tallar inom inventeringsområdet. Men han konstaterar att med nu- varande målsättning att  
 ÄBIN-resultatet 
  skall spegla den lokala älg- stammens storlek i förhållande till födotillgången och med oför- ändrad metodik måste  
 ÄBIN-metoden 
  överges i tallfattiga områ- den. 
 Mot denna bakgrund föreslår jag att Skogsstyrelsen får i upp- drag att utveckla ÄBIN till att vara användbar över hela landet och inte enbart i områden med stor andel tallar. 
 Behov av återkommande inventeringar 
 Skogsstyrelsen har på förfrågan från utredningen gjort en kalkyl med uppskattad kostnad för årlig respektive återkommande betes- inventering med tre års mellanrum för de  
 250–300 
  viltförvaltnings- områdena som kommer att bildas enligt utredningens förslag. Ut- ifrån gjorda erfarenheter av inventeringar som Skogsstyrelsen gjort 
 18 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag 
  
 skulle en årlig  
 ÄBIN-inventering 
  inom samtliga viltförvaltnings- områden kosta 125  
 000–150 
  000 kronor, vilket innebär en total- kostnad på mellan  
 30–45 
  miljoner kronor per år. Om inventering sker inom viltförvaltningsområdena med två till tre års mellanrum, vilket betyder att hälften eller en tredjedel av områdena inventeras årligen till en kostnad mellan  
 10–20 
  miljoner kronor. För dessa in- venteringsåtgärder behövs extern kostnadstäckning utöver Skogs- styrelsens budget. 
 Förslag till bildande av viltförvaltningsområden för älg 
 Länsstyrelserna ges i uppdrag att indela landet i viltförvaltnings- områden för älg. Områdena skall begränsas genom naturliga barriärer för viltet, t.ex. vattendelare, större jordbruksområden större vattendrag eller viltstängsel. Viltförvaltningsområdena kommer att variera i storlek beroende på var i landet man befin- ner sig och utifrån att förvaltningsområdet i huvudsak ska kunna förvalta en egen älgstam. Vid länsgränsöverskridande om- råden får den länsstyrelse som har största arealen inom sitt län ansvaret för bildandet av området. Inom varje viltförvaltnings- område för älg ska det finnas en styrelse som utses av resp. läns- styrelse. 
 Bildandet av viltförvaltningsområden för älg får inte inskränka den rättighet till jakt som tillkommer samerna genom rennärings- lagen (1971:437). All jaktbar mark för älg ska ingå i viltförvalt- ningsområden. 
 Nuvarande älgjakt bedrivs på områden med stora variationer i storlek och utifrån nu gällande licenssystem. Vid de många träffar jag har haft med företrädare för såväl markägare som jägare har jag noterat ett intresse för att jakten samordnat bedrivs i större områ- den och med överenskommelser om gemensamma regler jaktlagen mellan. Flera projekt med syfte till bl.a. samordning pågår i olika delar av landet, ett exempel är den s.k. Kalmarmodellen ett annat exempel är Skelleftemodellen. Jag föreslår att landet indelas i vilt- förvaltningsområden genom länsstyrelsernas försorg. I dessa områ- den skall all älgjaktsmark ingå oavsett om jakt bedrivs eller ej och oavsett enskilda markägares innehav av areal. I diskussionerna om 
 19 
  
 Förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 lämplig storlek på viltförvaltningsområden är det främst två krite- rier som skall ha företräde enligt min mening. 
 Det första kriteriet är att det finns vilja och möjlighet till sam- verkan inom området mellan markägare och jägare. Att bilda områ- den där inte möjlighet eller vilja till samråd finns är inte menings- fullt och leder inte till en bättre älgförvaltning. 
 Det andra kriteriet är att det ska vara områden som har en na- turlig avgränsning genom åsar, vattendrag, vägar, tätortsbildning etc. Hänsyn måste tas till älgens vandringar och länsgränser får inte vara något som begränsar möjligheten till bildande av effektiva om- råden. Även viss samordning över landsgränser måste ske och hän- syn måste tas till renbetesområden i norra Sverige. Vissa förvalt- ningsområden kan genom lämplig indelning komma att förvalta en egen älgstam, vilket är det mest ideala förhållandet. 
 Ovanstående kriterier är överordnade kravet på att det skulle fastslås en minsta godkänd areal. 
 Den s.k. älggruppens förslag innehåller kravet på minst 50 000 ha för ett  
 viltförvaltnings-område. 
  Enligt min mening är det ett alltför statiskt synsätt med tanke på hur vårt land ser ut. 
 Nuvarande licenstilldelningar avskaffas och ersätts med skötselplan för viltförvaltningsområden 
 Nuvarande licenstilldelningssystem för älg avskaffas och ersätts med kravet på skötselplan där avskjutningen skall bestämmas inom viltförvaltningsområdet för en tidsperiod på tre år. 
 Skötselplanen inom ett viltförvaltningsområde för älg skall om- fatta minst följande delmoment och mål; 
  
 – 
  
 Åtgärder för att höja älgstammens kvalitet och mål för stam- mens köns- och ålderssammansättning. 
  
 – 
  
 Prognos för fodertillgång både på kort och lång sikt. 
  
 – 
  
 Aktuella skadeinventeringar på tallungskog och lövträdsbe- stånd. 
  
 – 
  
 Genomförda  
  
 ÄLG-OBS 
  och andra inventeringar som gjorts inom området. 
  
 – 
  
 Mål för älgtäthet och ålderssammansättning av vinterstam. 
  
 – 
  
 Avskjutningsmål fördelat på kor, tjurar och kalvar. 
  
 – 
  
 Planens anpassning till eventuella förekomster av rovdjur. 
  
 20 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag 
  
 – 
  
 Åtgärder som minskar behovet av skyddsjakt utöver fastställd nationell jakttid. 
  
 Skötselplanen måste bygga på så mycket fakta som möjligt och det är nödvändigt att de instrument för olika slags inventeringar som finns också används i ökad omfattning. Vid noterade avvikelser från planen och bristande måluppfyllelse skall planen revideras ge- nom styrelsens beslut och på nytt sändas till länsstyrelsen för be- slut om godkännande. 
 Data för förvaltning 
 I dag samlas information om älg i många olika former och av många olika skäl. Avsaknaden av organiserade, målmedvetna datainsam- lingar med bestämda avsikter gör det svårt att använda och utvär- dera de fakta som finns och leder därmed också till misshushållning med de begränsade resurser som finns tillgängliga. En gemensam grund för det praktiska förvaltningsarbetet måste byggas genom att grunddata av god kvalitet kontinuerligt samlas in på ett strukturerat sätt inom respektive förvaltningsområde. Insamlade förvaltningsdata måste också kunna bearbetas och kommuniceras på ett rationellt sätt i datorbaserade system. 
 Nuvarande älgskötsel- och viltvårdsområden 
 För nuvarande älg- och viltvårdsområden föreslås inte några för- ändringar. De utgör en bra bas för inhämtande av information som ligger till grund för beslut i de föreslagna styrelserna för viltför- valtningsområdena. Även om inte det anges någon minsta storlek på de föreslagna viltförvaltningsområdena för älg så ligger det i för- slaget att de områden som mellan sig skall samarbeta blir större på de flesta håll i landet än t.ex. nuvarande älgskötselområden. För ett bra förvaltningsarbete av älgstammen krävs som sagts tidigare in- samlande av relevant information från hela förvaltningsområdet. Några förpliktelser direkt hos länsstyrelserna kommer inte älgsköt- selområdena att ha efter det att viltförvaltningsområdena för älg har bildats men utgör en viktig bas och samarbetsforum i det större arbetet. 
 21 
  
 Förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 Nuvarande jaktområden 
 Enligt 33 § jaktlagen (1987:259) får jakt efter älg endast ske efter licens av länsstyrelsen och inom ett område som länsstyrelsen registre- rat (licensområde). I stora och stabila licensområden kan älgskötsel- områden registreras där bl.a. älgavskjutningens storlek finns in- skriven i en skötselplan. Planen skall omfatta en treårsperiod var- efter ny plan skall inges. Nuvarande licensområden omfattar fem olika typer nämligen  
 A-område, 
 B-område, 
 K-område, 
 E-område 
  och  
 Ä-område. 
  
 A-område 
  
 Områden som tål en avskjutning av minst ett vuxet djur om året. Ett sådant område kan bestå av en eller flera fastigheter. Jakttiden skall vara minst 70 dagar, om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Produktionsanpassningen sker genom att länsstyrelsen beslutar om hur många älgar som får fällas. Älgtilldelningen får avse en gemensam tilldelning för flera områden, s.k. samlicens. Ett tilldelningsbeslut får även avse den totala avskjutningen inom ett eller flera områden under längre tid än ett jaktår, s.k. storlicens. Det finns cirka 9 000  
 A-områden 
  registrerade med en total areal på ca 24 miljoner ha. 
  
 B-område 
  
 Områden som inte uppfyller kraven för  
 A-områden 
  kan om det finns särskilda skäl av länsstyrelsen registreras för tilldelning av ett valfritt djur om året (vuxet djur eller kalv). Produktionsanpass- ningen sker genom att jakttiden är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. Genom att reglera jakttidens längd regleras således avskjutningens storlek. 
 Det finns ca 12 700  
 B-områden 
  registrerade med en total areal på ca 827 000 ha. 
  
 K-område 
  
 På områden som inte registrerats för jakt efter älg får endast älgkalv jagas. Jakten är inte begränsad till ett visst antal djur men jakttiden 
 22 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag 
  
 är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. Dessa områden registreras inte av länsstyrelsen. 
  
 E-område 
  
 Områden som har en sammanhängande areal av minst 20 ha får av länsstyrelsen registreras som licensområden för tilldelning av en älgkalv om året. Jakttiden skall vara minst 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Det finns ca 6 400  
 E-områden 
  med en areal på ca 600 000 ha. 
  
 Ä-område 
  
 Trots bestämmelsen i 33§ jaktlagen om att jakt efter älg bara får ske efter licens av länsstyrelsen får ett område som har sådan storlek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älgstam av länsstyrelsen registreras som älgskötselområde. Inom älgskötsel- områden sker jakten efter älg utan licens. Markägarna och jägarna bestämmer i stället tillsammans själva avskjutningens storlek. För älgskötselområden skall det finnas en skötselplan. Jakttiden skall vara 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Det finns ca 700  
 Ä-områden 
  med en total areal på närmare 12 miljoner ha. 
 Föreslagen förändring av älgförvaltningen 
 Mycket tyder på att dagens älgförvaltning knappast kan kallas pro- duktionsanpassad i den meningen som fanns i propositionen om jaktlag m.m. (prop. 1986/87:58). En alltför splittrad bild framträder med de olika licensområdena och i många fall tilldelningar från länsstyrelserna som bygger på inventeringar som är för gamla. För att över huvud taget kunna produktionsanpassa krävs bättre och mer aktuellt underlag. På många håll i landet sker tilldelningar av älgar som inte finns eller av någon rättvisetanke att tilldelningen skall vara lika stor per hektar oavsett vilken älgtäthet som är aktuell på ett viss areal. I de kontakter som jag har haft under utredningens gång finns det många vittnesmål om detta. Det ska även nämnas att olikheterna är stora över landet. På vissa områden, där främst skogsskador finns, är det inte ovanligt med spänningar och olika uppfattningar om älgtillgång mellan jägare och markägare. 
 23 
  
 Förslag 
  
 SOU 2007:63 
  
 Om inte enighet uppnås finns det tendenser till att tilldelning sker som tidigare år utan justeringar. De stora skillnaderna i areal mellan de olika licensområdena främst i de mellersta och södra de- larna av landet och olika uppfattningar om jakten och produktions- anpassningen mellan jaktlag gör att som tidigare nämnts många av intressenterna i älgjakten insett att större områden måste ligga till grund för planering och beslut. Inom de större områdena, viltför- valtningsområdena, kommer det naturligtvis att variera från liten till stor älgtillgång beroende på vandringar, tillgång på föda och före- komst av rovdjur. 
 Jag föreslår att länsstyrelserna får ansvaret för att landet indelas i viltförvaltningsområden vars storlek blir beroende på naturliga av- gränsningar som nämnts tidigare. I varje viltförvaltningsområde skall det upprättas en skötselplan där produktionsanpassningen och planerad avskjutning framgår. All mark för älgjakt skall ingå i ett viltförvaltningsområde även om jakt inte bedrivs på aktuell mark. Det blir därför ingen frihet att hålla viss mark utanför viltförvalt- ningsområden. Genom att all mark omfattas av skötselplan behövs inte de olika licensområdena längre och länsstyrelserna behöver inte längre arbeta med tilldelningar. Skötselplanerna bör omfatta tre år och innehålla de uppgifter som gäller för nuvarande älgskötsel- områden. 
 Vid kontakter med flera länsstyrelser har det framkommit att uppföljningen av de skötselplaner som finns för älgskötselområde är bristfällig och länsstyrelserna saknar andra sanktionsmöjligheter än avregistrering när fastställd plan inte följs. 
 Frågan om registrering av mark och företrädare för jaktlag har vid ett antal träffar ventilerats. En majoritet vidhåller att det även fortsättningsvis skall vara en uppgift för länsstyrelserna. Denna re- gistrering är resurskrävande för länsstyrelserna och ett alternativ är att all registrering sker inom respektive viltförvaltningsområde. Med en förändrad organisation skulle länsstyrelserna bara behöva registrera företrädare för viltförvaltningsområdena. Men på grund av bl.a. rättsäkerhetsaspekter har jag stannat vid en oförändrad or- ganisation för registrering. 
 Ett viltförvaltningsområde leds av en styrelse som utses av läns- styrelsen. Som styrelseledamöter utses representanter för markägare och jägare. Styrelsen leds av en ordförande som representerar sam- hällsintresset och skall vara obunden gentemot de andra intressena som finns företrädda i styrelsen. Styrelsen bör biträdas i sitt arbete av representant från Skogsstyrelsen och kunnig person gällande 
 24 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag 
  
 trafiksäkerhet och vilt. Ledamöterna skall ha god lokal kännedom om förhållandena i viltförvaltningsområdet och god kontakt med de i området ingående intressenterna samt angränsande viltförvalt- ningsområden. Styrelsen ansvarar för att de åtgärder som finns upptagna i skötselplanen som godkänts av länsstyrelsen genomförs. Om det visar sig att resultatet av planlagda åtgärder inte blir det förväntade skall revidering av planen ske och nytt godkännande inhämtas från länsstyrelsen. Till skillnad mot de samråd som sker inom älgskötselområdena bör styrelsens arbetsformer formaliseras genom en lag för viltförvaltningsområden. 
 Styrelsen skall inte utföra myndighetsutövning men styrelsebe- slut som går enskild, ingående i viltförvaltningsområdet, emot måste kunna prövas och i det fallet torde länsstyrelsen vara lämplig. 
 Rätten till jakt på små områden inom viltförvaltningsområdet måste garanteras eftersom all jaktbar mark ingår. Denna rätt kan garanteras genom en viss jakttid och att ett bestämt antal djur av- sätts för denna jakt. Med användning av rapporteringssystem som är under utveckling kan avlysningsjakt tillämpas liksom för övrig jakt enligt fastställd plan. 
 Under utredningsarbetets gång har frågan om fri kalvjakt dis- kuterats vid de träffar jag medverkat i. Flertalet av deltagarna har där framfört att kalvjakten borde vara fri. I förhållandet till nuvarande tilldelning skjuts för få kalvar, vilket har betydelse för älgstammens sammansättning, betestryck och skador på skog. Jag föreslår därför att kalvjakten blir fri. 
 25 
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
 Allmänna bestämmelser 
 1 § Enligt denna lag indelas landet i viltförvaltningsområden för älg efter beslut av respektive länsstyrelse och efter samråd med markägar- och jägarorganisationer inom området. Vid gränsöver- skridande viltförvaltningsområde beslutar den länsstyrelse som till ytan har största arealdelen i området. 
 2 § Viltförvaltningsområdets arealstorlek och avgränsning av- görs av de naturliga viltbarriärer som finns och som i huvudsak hindrar älgens rörelse över större område. Dessa kan utgöras av t.ex. vattendelare, större jordbruksområden eller viltstängsel utefter vägar. Inriktningen skall vara att inom förvaltningsområdet i huvud- sak kunna förvalta en egen älgstam. 
 3 § All jaktbar mark för älg ska ingå i viltförvaltningsområdet. Undantaget är mark där samerna har rätt till jakt enligt rennärings- lagen (1971:437), när det är fråga om kronomark ovanför odlings- gränsen som står under statens omedelbara disposition eller mark på renbetesfjällen. För annan mark, där samerna har rätt till jakt enligt rennäringslagen, får denna rätt inte inskränkas genom att ett viltförvaltningsområde bildas. Ett annat undantag är mark där jakt inte tillåts. 
 Ansvaret för viltförvaltningsområdet 
 4 § Ansvaret för viltförvaltningen av älg åvilar en styrelse för varje område. Styrelsen utses av respektive länsstyrelse. 
 27 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 5 § Styrelsen skall bestå av elva ordinarie ledamöter inklusive ordförande och lika många suppleanter. Av ordinarie ledamöter och suppleanter skall fem nomineras av Skogsindustrierna och Lantbrukarnas Riksförbund samt fem av jägarorganisationerna. Ordföranden skall representera samhällsintresset och vara obunden gentemot de andra intressen som finns företrädda i styrelsen. Till styrelsen adjungeras representanter för Skogsstyrelsen, friluftslivet, trafiken och polisen. Vice ordförande utses inom styrelsen. Adjun- gerade ledamöter har rätt att få sin mening antecknad till proto- kollet men ej delta i beslutet. 
 6 § Styrelsen utses för en period om tre år med början den 1 juli det år som denna lag träder i kraft. 
 7 § Styrelsen är beslutsför när minst hälften av ledamöterna är närvarande. Beslut fattas med enkel majoritet. 
 8 § Revision av verksamhet och ekonomi för vart och ett av åren vidtas av respektive länsstyrelse efter insändande av redovis- ning från styrelsen i den omfattning som länsstyrelsen bestämmer. 
 9 § Styrelsen för ett viltförvaltningsområde för älg skall minst en gång per år kalla markägare och jägare inom området till ett all- mänt möte för inhämtande av berörda parters synpunkter på vilt- förvaltningsområdets skötsel samt lämna information om styrel- sens arbete och beslut. 
 10 § Styrelsen för ett vilförvaltningsområde för älg skall besluta om skötselplan som omfattar tre år och som insändes till viltvårds- nämnden för beredning och slutligen godkännande i länsstyrelsen. Viltvårdsnämnden eller länsstyrelsen kan återförvisa planen för ny behandling i viltförvaltningsområdets styrelse om uppgifter eller mål saknas som skall ingå i planen eller om planen bedöms som orealistisk för måluppfyllelse. Den fastställda planen är bindande för alla i området ingående intressenter. 
 Skötselplan 
 11 § Skötselplanen inom ett viltförvaltningsområde för älg skall omfatta minst följande delmoment och mål; 
 28 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 – 
  
 Åtgärder för att höja älgstammens kvalitet och mål för stam- mens köns- och ålderssammansättning. 
  
 – 
  
 Prognos för fodertillgång både på kort och lång sikt. 
  
 – 
  
 Aktuella skadeinventeringar på tallungskog och lövträdsbe- stånd. 
  
 – 
  
 Genomförda  
  
 ÄLG-OBS 
  och andra inventeringar som gjorts inom området. 
  
 – 
  
 Mål för älgtäthet och ålderssammansättning av vinterstam. 
  
 – 
  
 Avskjutningsmål fördelat på kor, tjurar och kalvar. 
  
 – 
  
 Planens anpassning till eventuella förekomster av rovdjur. 
  
 – 
  
 Åtgärder som minskar behovet av skyddsjakt utöver fastställd nationell jakttid. 
  
 12 § Styrelsen för viltförvaltningsområdet för älg beslutar om de jaktformer som skall gälla för att uppnå skötselplanens mål varvid hänsyn skall tas i fördelningen av avskjutningen till tidigare licens- områden och möjlighet att få jakttillfällen på egen mark. 
 Överklagande 
 13 § Beslut av viltförvaltningsområdets styrelse får överklagas hos länsstyrelsen av den vars rätt berörs av beslutet, om beslutet gått honom eller henne emot. 
 29 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 Föreslagna ändringar i jaktlagen (1987:259) 
  
 Viltvården 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
  
 Tredje stycket 
  
 I viltvården ingår att genom 
  
 I viltvården ingår att genom 
  
 särskilda åtgärder sörja för att 
  
 särskilda åtgärder sörja för att 
  
 viltet får skydd och stöd och att 
  
 viltet får skydd och stöd och att 
  
 anpassa jakten efter tillgången 
  
 anpassa jakten efter tillgången 
  
 på vilt. För att åtgärderna utförs 
  
 på vilt. För att åtgärderna utförs 
  
 och anpassningen 
  
 sker 
  
 svarar 
  
 och anpassningen sker svarar 
  
 markägaren och jakträttsinneha- 
  
 markägaren och/eller den till vil- 
  
 varen. 
  
 ket jakträtten har överlåtits 
 . 
  
 Jakten 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 33 § 
  
 Första stycket 
  
 Jakt efter älg får ske endast 
  
 Jakt efter älg får ske inom ett 
  
 efter licens av länsstyrelsen och 
  
 av länsstyrelsen fastställt viltför- 
  
 inom ett område som länsstyrel- 
  
 valtningsområde för älg och enligt 
  
 sen har registrerat (licensom- 
  
 fastlagd och av länsstyrelsen god- 
  
 råde). Detta gäller inte om jak- 
  
 känd viltförvaltningsplan för älg. 
  
 ten endast avser älgkalv. 
  
 Andra stycket 
  
 Ett licensområde skall vara av 
  
 Utgår 
  
 en sådan storlek och beskaffen- 
  
 het i övrigt att det är lämpat för 
  
 älgjakt. Länsstyrelsen får 
  
 vägra 
  
 att registrera ett område som 
  
 licensområde eller 
  
 besluta om 
  
 avregistrering, om området inte 
  
 medger en avskjutning av minst 
  
 ett vuxet djur om året. 
  
 30 
 SOU 2007:63 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
 Tredje stycket 
  
 Utan hinder av bestämmel- 
  
 Utgår 
  
 serna i andra stycket får ett om- 
  
 råde registreras som licensom- 
  
 råde med tilldelning av ett val- 
  
 fritt djur om året, om det finns 
  
 särskilda skäl för en sådan re- 
  
 gistrering, eller en älgkalv om 
  
 året, om området har en sam- 
  
 manhängande areal av minst 
  
 tjugo hektar. 
  
 Regeringen får meddela före- 
  
 Regeringen får meddela före- 
  
 skrifter om undantag från första 
  
 skrifter om undantag från första 
  
 och tredje styckena. 
  
 stycket. 
  
 Avgifter 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 41 § 
  
 Första stycket 
  
 För att främja viltvården eller 
  
 För att främja viltvården eller 
  
 andra liknande ändamål som är 
  
 andra liknande ändamål som är 
  
 förenliga med syftet med denna 
  
 förenliga med syftet med denna 
  
 lag får regeringen meddela före- 
  
 lag får regeringen meddela före- 
  
 skrifter om skyldighet för den 
  
 skrifter om skyldighet för den som 
  
 som jagar att 
  
 jagar att 
  
 – betala en årlig avgift (vilt- 
  
 – betala en årlig avgift (vilt- 
  
 vårdsavgift) 
  
 vårdsavgift). 
  
 – 
  
 betala en avgift för vissa slag av vilt som fälls 
  
 – 
  
 betala en särskild avgift för vilt som fälls i strid mot vad som bestämts i en för jakt med- delad licens. 
  
 Avgifter som avses i första 
  
 Avgifter som avses i första 
  
 stycket skall bilda en fond (vilt- 
  
 stycket skall bilda en fond (vilt- 
  
 vårdsfonden) som efter reger- 
  
 vårdsfonden) som efter regering- 
  
 ingens bestämmande får använ- 
  
 ens bestämmande får användas 
  
 das för angivna ändamål. 
  
 för angivna ändamål. 
  
 31 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 Hur beslut får överklagas 
  
 54 § 
  
 Första stycket 
  
 Länsstyrelsens beslut enligt 
  
 Länsstyrelsens 
  
 beslut enligt 
  
 33 § om registrering av licens- 
  
 33 § om  
 fastställelse av viltför- 
  
 område får överklagas hos all- 
  
 valtningsområde 
  
 får överklagas 
  
 män förvaltningsdomstol. Be- 
  
 hos allmän förvaltningsdomstol. 
  
 slut enligt 12 § samt övriga be- 
  
 Beslut enligt 12 § får inte över- 
  
 slut enligt 33 § får inte överkla- 
  
 klagas. 
  
 gas. 
  
 32 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 Förslag till förändringar i jaktförordningen (1987:905) 
 Jakten efter älg 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 § 
 Om licensjakt efter älg finns bestämmelser I 33 § jaktlagen (1987:259). 
 Trots det som föreskrivs i 33 § första stycket Jaktlagen (1987:259) skall följande gälla: 
  
 1. 
  
 Ett område som har sådan storlek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älgstam får av länsstyrelsen registreras som älgskötselom- råde. Inom älgskötselområde sker jakten efter älg utan licens. För älgskötselområde skall det finnas en skötselplan. 
  
 2. 
  
 En licens för jakt efter älg får avse avskjutningen under längre tid än ett jaktår eller avse den totala avskjutningen inom flera områden som med stöd av 33 § andra stycket eller tredje stycket 2 i jaktlagen registrerats förjakt efter älg. 
  
 Jakt efter älg får ske inom ett av länsstyrelsen fastställt viltför- valtningsområde för älg och enligt fastlagd och av länsstyrelsen god- känd viltförvaltningsplan för älg. 
  
 Den som 
  
 ansöker om 
  
 re- 
  
 3 b § 
  
 Utgår 
  
 gistrering av 
  
 licensområde 
  
 för 
  
 älgjakt eller av älgskötselområde skall betala en avgift enligt före- skrifter som meddelas av Natur- vårdsverket. 
 33 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 Föreskrifter om licensjakt 
  
 7 § 
  
 Naturvårdsverket 
  
 meddelar 
  
 föreskrifter om 
  
 1. registrering av licensområde 
  
 Punkten 1. utgår 
  
 för älgjakt och älgskötselområde. 
  
 2. licens för jakt efter älg och 
  
 2. licens för jakt 
  
 efter kron- 
  
 kronhjort 
  
 hjort 
  
 3. kronhjortsområde 
  
 och 
  
 3. oförändrat 
  
 kronhjortsskötselområde 
  
 4. länsstyrelsens 
  
 prövning i 
  
 4. länsstyrelsens 
  
 prövning i 
  
 ärenden som avses i  
 1–3. 
  
 ärenden som avses i  
 2–3. 
  
 Älgavgift m.m. 
  
 52 a § 
  
 För varje län finns en älg- 
  
 För varje län finns en vilt- 
  
 vårdsfond som bildas av de älg- 
  
 vårdsfond som bildas av medel 
  
 avgifter som skall betalas enligt 
  
 från Viltvårdsfonden. 
  
 52 b och 52 c §§. 
  
 52 b § 
 För en vuxen älg som fälls  
 Utgår  
 skall jakträttsinnehavaren betala 
 en avgift som fastställs av läns- styrelsen enligt föreskrifter som meddelas av Naturvårdsverket. 
  
 52 c § 
  
 Har fler 
  
 älgar fällts än vad 
  
 Utgår 
  
 som följer av en licens, skall en 
  
 särskild avgift betalas till läns- 
  
 styrelsen utöver avgiften 
  
 enligt 
  
 52 b §. 
  
 Avgiften 
  
 uppgår till 
  
 7 000 
  
 kronor för 
  
 en vuxen älg och 
  
 3 000 kronor för en kalv. Avgiften enligt första stycket 
 skall inte betalas om djuret eller 
 34 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 dess värde förklaras förverkat, eller om det är uppenbart oskä- ligt att kräva ut en avgift. 
  
 52 d § 
  
 Ur älgvårdsfonden får läns- 
  
 Ur viltvårdsfonden får läns- 
  
 styrelsen enligt föreskrifter som 
  
 styrelsen enligt 
  
 föreskrifter som 
  
 meddelas 
  
 av 
  
 Naturvårdsverket 
  
 meddelas 
  
 av 
  
 Naturvårdsverket 
  
 lämna bidrag 
  
 till 
  
 kostnaderna 
  
 lämna bidrag till kostnaderna för 
  
 för administration 
  
 av jakten, 
  
 administration av jakten, där- 
  
 däribland: 
  
 ibland: 
  
 1. registerhållning som 
  
 avser 
  
 registerhållning 
  
 av jakträtts- 
  
 områden 
  
 som 
  
 registrerats 
  
 för 
  
 innehavare 
  
 inom 
  
 viltförvalt- 
  
 jakt efter älg. 
  
 ningsområden, viltvård, informa- 
  
 2. tilldelning av 
  
 djur 
  
 inom 
  
 tion och utbildning i jaktliga frå- 
  
 områden 
  
 som 
  
 registrerats 
  
 för 
  
 gor samt stöd till viltförvaltnings- 
  
 jakt efter älg, samt 
  
 områdenas 
  
 styrelsers administra- 
  
 3. viltvård, 
  
 information 
  
 och 
  
 tion. 
  
 utbildning i jaktliga frågor. 
  
 52 e § 
  
 Regeringen beslutar om över- 
  
 Regeringen beslutar om över- 
  
 föring av medel från älgvårds- 
  
 föring av medel från Viltvårds- 
  
 fonderna till viltvårdsfonden. 
  
 fonden till viltvårdsfonderna. 
  
 35 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag till nytt avgiftssystem 
 Ett nytt avgiftssystem införs. Avgiften för jaktkortet höjs från 300 kronor per år till 400 kronor. Fällavgiften för älg och re- gistreringsavgifter till länsstyrelserna avskaffas. 
 Den länsvisa älgvårdsfonden byter namn till viltvårdsfond. Från den centrala viltvårdsfonden fördelar regeringen medel ut- tryckt i prisbasbelopp till länsstyrelserna för administration och vissa bidrag. Ur den länsvisa viltvårdsfonden föreslås att läns- styrelserna kan bevilja visst administrationsbidrag till styrelserna för viltförvaltningsområdena. 
 Naturvårdsverket gjorde den 28 juni 2000 en framställan till reger- ingen om ändring av de paragrafer som ingår i jaktförordningen och som berör avgifter för fällda älgar och ansökan om registrering av licensområden för älgjakt. 
 Av framställningen framgår Naturvårdsverkets förslag som i korthet innebär att alla avgifter inom älgjaktssystemet slopas, såle- des både registreringsavgift och avgift för fällda vuxna älgar (älg- avgift). 
 Utredningens förslag ansluter sig till Naturvårdsverkets fram- ställan som då inte föranledde någon åtgärd från regeringens sida. 
 Fördelen med förslaget är att det minskar länsstyrelsernas och Naturvårdsverkets administration och ger möjlighet till en stabilare ekonomi för de länsvisa älgvårdsfonderna oberoende av om det fälls mycket eller lite älg. Det arbete som länsstyrelserna har med administrationen av registreringar på jakträttsinnehavare m.m. är i stort lika mellan länen oavsett hur mycket älg som fälls. 
 En uppskattning av hur mycket som skulle tillföras viltvårds- fonden genom höjningen av avgiften för jaktkortet ger vid handen att med nuvarande antal jaktkortslösare 2007 (278 094 st) pekar på knappt 28 miljoner kronor. Vid en genomsnittlig fällavgift på 300 kronor per vuxen älg skulle länsstyrelsernas älgvårdsfonder totalt tillföras ca 15,5 miljoner kronor från jaktåret 2006/07. Genom denna höjning av jaktkortsavgiften skulle länsstyrelserna genom fördelning av de ökade centralt inkommande medlen även få möj- lighet att stödja utbildningen av de ledamöter som utses i styrel- serna för viltförvaltningsområdena för älg. 
 36 
  
 SOU 2007:63 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 Begäran om ändring i jaktförordningen (1987:905) 
 Regeringen beslutade vid sammanträde den 31 augusti 2006 att överlämna en framställning från Skogsindustrierna till Utredningen om älgförvaltning. Skogsindustrierna har i en skrivelse till Natur- vårdsverket begärt att systemet med olika älgjaktstider upphör. Naturvårdsverket har överlämnat skrivelsen till regeringen. Skrivel- sen har remissbehandlats. 
 Den särskilda jakttiden för licensjakt efter älg och för jakt efter älg inom älgskötselområden börjar enligt bilaga 2 till jaktförord- ningen (1987:905) den första måndagen i september i landets norra delar och den andra måndagen i oktober i övriga landet. 
 Ett resultat av remissbehandlingen av skrivelsen är att endast två av landets tjugotvå berörda länsjaktvårdsföreningar har tillstyrkt förslaget att förlänga jakttiden för älg till sex månader i enlighet med Skogsindustriernas begäran. Genomgående framhålls att de jakttider som för närvarande gäller är väl avvägda till de regionala behoven och att det inte finns motiv till en förändring på föreslaget sätt. 
 Utredningen delar remissinstansernas avstyrkan och föreslår att skrivelsen inte skall föranleda någon åtgärd från regeringens sida. 
 Viltolyckor 
 Trots en minskad älgstam fortsätter antalet trafikolyckor med älg inblandad att ligga på en hög nivå. Enligt statistik från nationella Viltolycksrådet var älg inblandad i 4 957 olyckor under 2006, för 2005 var antalet 4 092 och för 2004 var det 4 641 samt för 2003 var antalet 4 224. För vart och ett av 2006 och 2005 dödades 8 personer i älgolyckor. 
 Ökningen av olyckor mellan 2005 och 2006 är 21 % vilket är en betydande ökning och satt i relation till en minskad älgstam indike- rar den att det förekommer mycket älg på våra vägar och ett fort- satt högt tryck på trafiksäkerhetsarbete för styrelserna i viltförvalt- ningsområdena för älg med bistånd från Vägverket och Polisen. En målsättning om minskat antal trafikolyckor och åtgärder mot flockbildningar vid våra större vägar blir viktiga inslag i planer som skall ligga till grund för älgförvaltningen. 
 37 
  
 Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg 
  
 SOU 2007:63 
  
 Älgstammens jaktvärde 
 För de drygt 278 000 jägarna som betalat avgiften för jaktkortet, varav de flesta jagar älg, utgör älgjakten årets höjdpunkt. Vår älg- stam är en utomordentligt värdefull resurs såväl för jägarna som för samhället i stort. Vid en undersökning som genomfördes 1986 vid SLU skattades älgstammens jaktvärde till hela 870 miljoner kronor varav köttvärdet utgjorde 40 %. Uppräknat från 1986 och till dagens avskjutningsnivå på knappt 90 000 älgar skulle nuvärdet vara ca 1,3 miljarder kronor. 
 Det finns pågående arbete för att få fram nya värdesberäkningar i form av bl.a. enkätundersökningar bland dagens jägare. 
 Om en aktiv lokal/regional viltförvaltning kan öka kvaliten och avkastningen från vår älgstam utan att skador på skog och mark ökar så stiger värdet av älgstammen. 
 Övrigt 
 Utredningen föreslår ingen ändrig på den jakttid som nu gäller och inom den nationella tidsram som viltförvaltningsområdena kan an- ordna sin älgjakt. Vid utläggningen av jakttiden är det angeläget att den sträcker sig över tillräcklig tid så att så många som möjligt får tillfälle till jakt enligt den plan som gäller för området. 
 38 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Älgförvaltningen 
  
 Dir. 
  
 2005:142 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 8 december 2005. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall analysera den nuvarande älgförvaltningen. Om det finns behov av förändringar skall utredaren lämna ett för- slag som bygger på en förvaltningsmodell som är anpassad till älg- stammens lokala ekologiska förutsättningar. Målet skall vara en livs- kraftig älgstam av hög kvalitet där stammen är i långsiktig balans med betesresurserna och älgstammens storlek genom lämplig av- skjutning är anpassad till betestillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En enkel, rättssäker och kostnadseffektiv admi- nistration skall eftersträvas. Förslag skall lämnas på nödvändiga för- fattningsändringar. 
 Bakgrund 
 Jakten är viktig för många i samhället som rekreation och som en del av försörjningen. Älgjakten intar här en särställning. Älg är dessutom ett viktigt bytesdjur för landets största rovdjur, varg och björn. Den svenska älgstammen har under det senaste seklet genom- gått en väldig förändring genom ett förändrat skogsbruk som skapat stora mängder älgbete och en älgförvaltning som varit starkt in- riktad på att öka älgstammen. Genom ökat kalvskytte och sparande av kor ökade från  
 1960-talet 
  reproduktionen markant och gav för- utsättningar för den s.k. älgexplosionen från  
 1970-talet, 
  som kulmi- nerade i en avskjutning på cirka 174 000 älgar 1983. Numera skjuts det årligen knappt 100 000 älgar. Älgköttet har ett betydande ekono- miskt värde som uppskattas till 500 miljoner kronor. Älgstammen förorsakar å andra sidan förluster i skogsbruket genom betesskador på skog och gröda och kostnader för den enskilde genom betes- 
 39 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:63 
  
 skador på skog och gröda. Älgen orsakar också olyckor i trafiken. Efter förslag i propositionen om jaktlag, m.m. (prop. 1986/87:58) skall älgjakten vara produktionsanpassad. Med det avses att älg- stammens storlek genom en lämplig avskjutning anpassas till betes- tillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En produk- tionsanpassad älgjakt anses kräva att jakten huvudsakligen sker som licensjakt inom särskilt registrerade områden som är lämpliga för sådan jakt och med en bestämd avskjutning inom området. 
 Gällande rätt 
 Jaktområden 
 Som grundprincip för jakt efter älg gäller enligt 33 § jaktlagen (1987:259) att jakten endast får ske efter licens av länsstyrelsen och inom ett område som länsstyrelsen registrerat (licensområde). 
 I propositionen om jakt och viltvård (prop. 1991/92:9) uttalade regeringen att stammarna av framför allt älg, dovhjort, kronhjort och rådjur skall anpassas så att det uppstår en bättre balans mellan viltstammarnas storlek och intresset av att minska de skador viltet åstadkommer. Jägare och markägare skall ta ett större ansvar för att balansen uppnås. Det lokala samrådet i jakt- och viltvårdsfrågor skall intensifieras. I propositionen föreslogs vidare att stora och stabila licensområden skall kunna registreras som älgskötselområden där jakträttshavarna själva får avgöra älgavskjutningens storlek. 
  
 A-områden 
  
 Områden som tål en avskjutning av minst ett vuxet djur om året får av länsstyrelsen registreras som licensområden,  
 A-områden. 
  Ett sådant område kan bestå av en eller flera fastigheter. Jakttiden skall vara minst 70 dagar, om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Produktionsanpassningen sker genom att länsstyrelsen beslutar om hur många älgar som får fällas. Älgtilldelningen får avse en gemensam tilldelning för flera områden, s.k. samlicens. Ett tilldel- ningsbeslut får även avse den totala avskjutningen inom ett eller flera områden under längre tid än ett jaktår, s.k. storlicens. 
 Det finns cirka 9 000  
 A-områden 
  med en total areal på närmare 24 miljoner ha. På dessa områden fälldes 2004 närmare 59 000 älgar, vilket motsvarar en avskjutning på 2,1 älgar per 1 000 ha. Minimi- 
 40 
  
 SOU 2007:63 
  
 Bilaga 1 
  
 arealen för att registrera ett  
 A-område 
  i södra Sverige ligger på ett par hundra hektar. 
  
 B-områden 
  
 Områden som inte uppfyller kraven för  
 A-områden 
  kan – om det finns särskilda skäl – av länsstyrelsen registreras för tilldelning av ett valfritt djur om året (vuxet djur eller kalv). Produktionsanpass- ningen sker genom att jakttiden är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. Genom att reglera jakttidens längd regleras således avskjutningens storlek. 
  
 B-områden 
  tillkom genom ett riksdagsinitiativ 1987. Som sär- skilda skäl för att få registrera  
 B-område 
  angavs att 
  
 1. 
  
 jakträttshavaren vägrats ansluta marken till angränsande A- område, 
  
 2. 
  
 grannområdet tillstyrker registrering som  
  
 B-område, 
  
 3. 
  
 en jägare inte utan vidare kan beredas plats i en ny jaktgemen- 
  
 skap, 
  
 4. 
  
 jakträttshavaren är äldre och inte har deltagit i jaktsamverkan, 
  
 eller 
  
 5. 
  
 det saknas praktiska möjligheter att ansluta marken till angrän- sande  
  
 A-område. 
  
 Det finns ca 12 700  
 B-områden 
  med en total areal på 827 000 ha. Där fälldes 2004 ca 2 300 älgar, vilket motsvarar 2,8 älgar per 1 000 ha. 
  
 K-områden 
  
 På områden som inte registrerats för jakt efter älg får endast älgkalv jagas,  
 K-områden. 
  Jakten är inte begränsad till ett visst antal djur men jakttiden är fem dagar eller den kortare tid som länsstyrelsen bestämmer. På  
 K-områdena 
  fälldes det 14 älgkalvar 2004. Dessa områden registreras inte av länsstyrelsen. 
  
 E-områden 
  
 Områden som har en sammanhängande areal av minst 20 ha får av länsstyrelsen registreras som licensområden för tilldelning av en älgkalv om året,  
 E-områden. 
  Jakttiden skall vara minst 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. Det finns ca 6 400 
 41 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:63 
  
 E-områden 
  med en areal på knappt 0,6 miljoner ha. Där fälldes 2004 knappt 900 älgkalvar, vilket motsvarar 1,5 älgar per 1 000 ha. 
  
 Ä-områden 
  
 Trots bestämmelsen i 33 § jaktlagen om att jakt efter älg bara får ske efter licens av länsstyrelsen får ett område som har sådan stor- lek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älg- stam av länsstyrelsen registreras som älgskötselområde,  
 Ä-områden. 
  Inom älgskötselområden sker jakten efter älg utan licens. Mark- ägarna och jägarna bestämmer i stället tillsammans själva avskjut- ningens storlek. För älgskötselområden skall det finnas en skötsel- plan. Jakttiden skall vara 70 dagar om det inte finns särskilda skäl för en kortare tid. 
 Det finns närmare 700  
 Ä-områden 
  med en total areal på närmare 12 miljoner ha. Där fälldes drygt 34 600 älgar 2004, vilket motsvarar 2,8 älgar per 1 000 ha. 
 Minimiarealen för att registrera ett  
 Ä-område 
  torde ligga på ca 3 000 ha i södra Sverige. 
 Överklagande 
 Länsstyrelsens beslut om registrering av licensområde enligt 33 § jaktlagen får överklagas hos länsrätt. 
 Tilldelning av älg 
 Ansökan om licens för jakt efter älg på  
 A-områden 
  ges in till läns- styrelsen. Som underlag för länsstyrelsens beslut äger ett samråd rum som administreras av Svenska Jägareförbundet. Förbundet har tillsammans med Lantbrukarnas Riksförbund, Jägarnas Riksförbund och Skogsindustrierna träffat en principöverenskommelse om rikt- linjer för detta samråd. Samrådet lämnar förslag om avskjutningens storlek, tilldelning, avskjutningsprinciper, jakttider, skadeförebyggande åtgärder och biotopvårdsåtgärder. Resultatet av samrådet behandlas först av den viltvårdsnämnd som enligt 46 § jaktförordningen (1987:905) finns vid varje länsstyrelse. Nämnden lämnar en rekommendation till länsstyrelsen som därefter fattar beslut. 
 42 
  
 SOU 2007:63 
  
 Bilaga 1 
  
 Avgifter 
 Den som ansöker om ny- eller omregistrering av ett licensområde eller av älgskötselområde skall betala en avgift på 750 kr till läns- styrelsen. 
 För varje vuxen älg som fälls skall en fällavgift betalas till läns- styrelsen. Denna fastställs av länsstyrelsen. Avgifterna bildar läns- visa älgvårdsfonder. Länsstyrelserna får lämna bidrag ur älgvårds- fonderna till administration av jakten, däribland registerhållning av områden, tilldelning av älgar, viltvård, information och utbildning i jaktfrågor. 
 Har fler älgar fällts än vad som följer av en licens skall en sär- skild avgift betalas till länsstyrelsen. Avgiften är 7 000 kr för vuxen älg och 3 000 kr för kalv. 
 Tidigare utredningar 
 Regeringen uppmärksammade i skrivelsen om uppföljning av skogs- politiken (skr. 2003/04:39) problemet med de stora klövviltstam- marna och behovet av att hålla dessa på en acceptabel nivå, såväl från produktions- som naturvårdsynpunkt. I direktiven om utvärde- ring och översyn av skogspolitiken (dir. 2004:70) uppdras åt ut- redaren (Skogsutredningen 2004) att bl.a. granska denna fråga och lämna förslag på åtgärder. Det uppdraget skall redovisas senast den 30 september 2006. 
 Behovet av en översyn 
 Som framgår av redovisningen ovan sker älgjakten i fem olika typer av älgjaktsområden. Det nuvarande älgjaktssystemet med A- och  
 B-områden 
  tillkom 1987. Det råder delade meningar om älgstam- mens kvalitet i delar av landet och från främst skogsnäringen har det framförts farhågor för de skogsskador som älgen orsakar. Re- geringen gör mot denna bakgrund bedömningen att det finns skäl att se över älgförvaltningen med syfte att åstadkomma en livskraf- tig älgstam av hög kvalitet i långsiktig balans med betesresurserna. 
 Svenska Jägareförbundet, Jägarnas Riksförbund, Lantbrukarnas Riksförbund, Skogsindustrierna, Stora Enso Skog AB, Bergvik Skog AB, Korsnäs AB, SCA Skog AB, Holmen Skog AB, Sveaskog AB, Södra Skogsägarna, SÅGAB, Weda Skog AB och Såg i Syd har 
 43 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:63 
  
 gemensamt utarbetat ett ramförslag till en ny förvaltningsmodell för älg med syfte att få till stånd en populationsekologiskt baserad lokal förvaltning, förenklad administration och enhetliga produk- tionsanpassade jaktregler för en god älgstam i långsiktig balans med betesresurserna (dnr Jo2004/2075). 
 Förslaget innebär kortfattat att nuvarande älgjaktsområden slopas och att länsstyrelsen i stället delar in länet i älgförvaltningsområden på minst 50 000 ha baserade på älgens rörelser och vandringsbenägen- het. För varje område bildas en samrådsgrupp som utarbetar en för- valtningsplan, grundad på insamlade data om bl.a. älgstammens stor- lek och älgskadesituationen samt fastställer avskjutningsmål. För- slagsställarna har hemställt att ett konkret förslag till reglering ut- arbetas inom ramen för den föreslagna förvaltningsmodellen. 
 Uppdraget 
 Mot bakgrund av vad som har redovisats ovan skall en särskild ut- redare analysera den nuvarande älgförvaltningen. Om utredaren anser att det finns behov av förändringar skall förslag lämnas på en ny förvaltningsmodell. Förslaget skall bygga på en ekosystembaserad lokal förvaltning som skall vara anpassad såväl efter den lokala älgstammens demografiska processer som de lokala ekologiska för- utsättningarna. Jakten skall vara produktionsanpassad med en livs- kraftig älgstam av hög kvalitet i långsiktig balans med betesresur- serna. Utredaren skall analysera hur incitamenten för avskjutning förändras genom förslag till ny förvaltningsmodell och om för- ändrade incitament leder till en samhällsekonomiskt bättre avvägd nivå på avskjutningen. 
 Den rätt som enligt 25 § rennäringslagen (1971:437) tillkommer medlem i sameby att jaga skall beaktas. 
 En enkel, rättssäker och kostnadseffektiv administration skall eftersträvas. Det ramförslag till älgförvaltningsmodell som har redovisats ovan kan utgöra en utgångspunkt för arbetet i den delen. 
 Behovet av kontroll och uppföljning av att uppsatta mål uppnås skall uppmärksammas. 
 Utredaren skall lämna förslag på de författningsändringar som kan motiveras av de förslag som lämnas. 
 44 
  
 SOU 2007:63 
  
 Bilaga 1 
  
 Utredningsarbetet 
 Utredningsarbetet skall genomföras med utgångspunkt i tidigare utredningar, det ovan redovisade ramförslaget och efter samråd med Skogsutredningen 2004, berörda myndigheter, organisationer och andra intressen. 
 Redovisning av uppdraget 
 Utredaren skall redovisa uppdraget senast den 30 december 2006. 
 (Jordbruksdepartementet) 
 45 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Utredningen om 
  
 Dir. 
  
 älgförvaltningen (Jo 2005:06) 
  
 2006:132 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 21 december 2006 
 Förlängd tid för uppdraget 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 8 december 2005 gav statsrådet Ramirez en särskild utredare i uppdrag att analysera den nuvarande älgförvaltningen (dir. 2005:142). Utredaren skall enligt direktiven redovisa uppdraget senast den 30 december 2006. 
 Utredningstiden förlängs. Utredaren skall slutredovisa uppdraget senast den 31 augusti 2007. 
 (Jordbruksdepartementet) 
 47