Till statsrådet och chefen för 
 Justitiedepartementet 
 Regeringen beslutade den 19 oktober 2000 att tillkalla en särskild utre- dare för att granska regleringen och användningen av personregister och annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. Utredaren skall även föreslå författningsändringar som behövs för den framtida behandlingen av personuppgifter i dessa verksamheter. I ett delbetänkande skall utredaren redovisa förslag när det gäller Regeringsrättens och kammarrätternas målregister samt övrig behandling av personuppgifter som påverkas av att datalagen helt upphör att gälla den 30 september 2001. 
 Den 23 oktober 2000 förordnade chefen för Justitiedepartementet, statsrådet Conway, kammarrättslagmannen Hamilton att fr.o.m. den 1 november samma år vara särskild utredare. 
 Som experter har fr.o.m. den 1 november 2000 medverkat datarådet Hobbs, rådmannen Smith, lagmannen Singleton, sektionschefen Landry, överdirektören Newton ström, hovrättsassessorn Allen, verksjuristen Woods, avdelningsdirektören Hernandez, hovrättsrådet Simmons, kammaråklagaren  
 Fischer, hyresrådet Newman och advokaten Castillo. 
 Sekreterare åt utredningen har varit kammarrättsassessorn Smith. 
 Utredningen har antagit namnet Domstolsdatautredningen (Ju 2000:08). 
 Härmed överlämnar utredningen sitt delbetänkande Domstolarnas register och personuppgiftslagen – En rättslig anpassning (SOU 2001:32). 
 Arbetet har bedrivits i nära samråd med berörda experter. Betänkan- det är därför skrivet i  
 vi-form. 
  
 Utredningen fortsätter med sitt arbete. 
 Jönköping i mars 2001 
 Hamilton 
  
 / 
 Smith 
  
 SOU 2001:32 
  
 Innehåll  
 5 
  
 Innehåll 
  
 Sammanfattning  
 ........................................................................................ 
  
 9 
  
 Författningsförslag 
 .................................................................................. 
  
 15 
  
 1 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid 
  
 allmänna domstolar med hjälp av automatiserad 
  
 behandling......................................................................... 
  
 15 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid 
  
 länsrätt med hjälp av automatiserad behandling............... 
  
 23 
  
 3 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid Regeringsrätten och kammarrätterna med hjälp av 
  
 automatiserad behandling ................................................. 
  
 29 
  
 4 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid 
  
 hyres- och arrendenämnder med hjälp av automat- 
  
 iserad behandling .............................................................. 
  
 37 
  
 5 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol ........... 
  
 43 
  
 6 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen 
  
 (1996:380) med kammarrättsinstruktion .......................... 
  
 45 
  
 BAKGRUNDEN TILL VÅRA FÖRSLAG 
  
 1 
  
 Uppdraget  
 ....................................................................................... 
  
 49 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv ....................................................... 
  
 49 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet.............................................................. 
  
 50 
  
 2 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 ................. 
  
 51 
  
 2.1 
  
 Datalagen 
  
 .......................................................................... 
  
 51 
  
 2.1.1 
  
 Allmänt om lagen och dess tillämpnings- 
  
 område .............................................................. 
  
 51 
  
 2.1.2 
  
 Tillstånd m.m.................................................... 
  
 52 
  
 2.1.3 
  
 Den registeransvariges skyldigheter................. 
  
 53 
  
 6  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:32 
  
 2.2 
  
 Internationella konventioner m.m..................................... 
  
 54 
  
 2.2.1 
  
 Dataskyddskonventionen.................................. 
  
 54 
  
 2.2.2 
  
 Riktlinjer från OECD ....................................... 
  
 54 
  
 2.3 
  
 Dataskyddsdirektivet ........................................................ 
  
 54 
  
 2.3.1 
  
 Tillämpningsområde......................................... 
  
 55 
  
 2.3.2 
  
 Bestämmelser om när personuppgifter får 
  
 behandlas .......................................................... 
  
 55 
  
 2.3.3 
  
 Information och rättelse m.m. .......................... 
  
 56 
  
 2.3.4 
  
 Anmälan till tillsynsmyndighet ........................ 
  
 57 
  
 2.3.5 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje land . 57 
  
 2.3.6 
  
 Medlemsländernas nationella lagstiftning........ 
  
 58 
  
 2.4 
  
 Personuppgiftslagen.......................................................... 
  
 58 
  
 2.4.1 
  
 Allmänt om lagen och dess tillämpnings- 
  
 område .............................................................. 
  
 58 
  
 2.4.2 
  
 Definitioner ...................................................... 
  
 59 
  
 2.4.3 
  
 Förutsättningar för behandling av person- 
  
 uppgifter ........................................................... 
  
 60 
  
 2.4.4 
  
 Information och rättelse m.m. .......................... 
  
 63 
  
 2.4.5 
  
 Säkerhet vid behandlingen ............................... 
  
 65 
  
 2.4.6 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje 
  
 land ................................................................... 
  
 65 
  
 2.4.7 
  
 Datainspektionens befogenheter som tillsyns- 
  
 myndighet......................................................... 
  
 66 
  
 2.4.8 
  
 Anmälan till Datainspektionen m.m................. 
  
 67 
  
 2.4.9 
  
 Sanktioner......................................................... 
  
 68 
  
 2.4.10 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.... 
  
 69 
  
 3 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 .............. 
  
 71 
  
 3.1 
  
 Gällande registerförordningar för allmänna domstolar 
  
 och länsrätter..................................................................... 
  
 71 
  
 3.1.1 
  
 Tillämpningsområde och ändamål ................... 
  
 72 
  
 3.1.2 
  
 Innehåll och sökbegränsningar......................... 
  
 72 
  
 3.1.3 
  
 Bevarande och gallring..................................... 
  
 73 
  
 3.1.4 
  
 Register för återsökning av vägledande 
  
 avgöranden m.m. .............................................. 
  
 73 
  
 3.2 
  
 Verksamhetsstödjande register ......................................... 
  
 74 
  
 3.2.1 
  
 MÅHS .............................................................. 
  
 74 
  
 3.2.2 
  
 Find-It............................................................... 
  
 74 
  
 3.2.3 
  
 Övriga målregister............................................ 
  
 75 
  
 3.2.4 
  
 Rättsfallsregister............................................... 
  
 77 
  
 3.2.5 
  
 Det nya planerade verksamhetsstödet .............. 
  
 77 
  
 SOU 2001:32 
  
 Innehåll  
 7 
  
 3.3 
  
 Administrativa register ..................................................... 
  
 78 
  
 3.3.1 
  
 Register över anställda ..................................... 
  
 78 
  
 3.3.2 
  
 Register över utomstående ............................... 
  
 80 
  
 3.3.3 
  
 Övriga register.................................................. 
  
 81 
  
 3.4 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text .................. 
  
 82 
  
 VÅRA ÖVERVÄGANDEN 
  
 4 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 ............................... 
  
 85 
  
 4.1 
  
 Behovet av  
 IT-stöd 
  i domstolar och nämnder................... 
  
 85 
  
 4.2 
  
 Effekter av datalagens upphörande................................... 
  
 86 
  
 4.2.1 
  
 Författningsregister .......................................... 
  
 87 
  
 4.2.2 
  
 Tillståndsregister .............................................. 
  
 89 
  
 4.2.3 
  
 Oreglerade register ........................................... 
  
 89 
  
 4.2.4 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text.. 90 
  
 4.3 
  
 Skyddet för personlig integritet ........................................ 
  
 91 
  
 4.4 
  
 Personuppgiftslagen eller specialreglering ....................... 
  
 92 
  
 4.4.1 
  
 Verksamhetsstödjande datorsystem m.m. ........ 
  
 93 
  
 4.4.2 
  
 Administrativt datorstöd................................... 
  
 94 
  
 5 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
 ............................. 
  
 99 
  
 5.1 
  
 Förordningarnas disposition ............................................. 
  
 99 
  
 5.2 
  
 Förordningarnas tillämpningsområde och förhållande 
  
 till personuppgiftslagen .................................................. 
  
 101 
  
 5.2.1 
  
 Personuppgiftslagens tillämpning .................. 
  
 101 
  
 5.2.2 
  
 Automatiserad behandling.............................. 
  
 101 
  
 5.2.3 
  
 Den rättsskipande och rättsvårdande verk- 
  
 samheten......................................................... 
  
 103 
  
 5.2.4 
  
 Registrerades rätt att motsätta sig behandling 103 
  
 5.3 
  
 Personuppgiftsansvar ...................................................... 
  
 103 
  
 5.4 
  
 Verksamhetsregister........................................................ 
  
 106 
  
 5.4.1 
  
 Ändamål ......................................................... 
  
 106 
  
 5.4.2 
  
 Direktåtkomst ................................................. 
  
 108 
  
 5.4.3 
  
 Innehåll........................................................... 
  
 109 
  
 5.4.4 
  
 Sökbegränsningar ........................................... 
  
 110 
  
 5.4.5 
  
 Bevarande och gallring................................... 
  
 111 
  
 5.5 
  
 Rättsfallsregister ............................................................. 
  
 112 
  
 5.6 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text ................ 
  
 113 
  
 5.6.1 
  
 Tillämpningsområdet...................................... 
  
 113 
  
 5.6.2 
  
 Bevarande och gallring................................... 
  
 115 
  
 8  
 Innehåll 
  
 SOU 2001:32 
  
 5.7 
  
 Enskildas rättigheter ....................................................... 
  
 116 
  
 5.7.1 
  
 Rättelse ........................................................... 
  
 116 
  
 5.7.2 
  
 Skadestånd...................................................... 
  
 116 
  
 5.7.3 
  
 Information..................................................... 
  
 116 
  
 5.7.4 
  
 Överklagande.................................................. 
  
 117 
  
 6 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 ........................ 
  
 121 
  
 6.1 
  
 Grundläggande krav på behandling av personuppgifter . 122 
  
 6.2 
  
 Behandling av känsliga personuppgifter m.m. ............... 
  
 123 
  
 6.3 
  
 Information till den registrerade ..................................... 
  
 124 
  
 6.4 
  
 Rättelse ........................................................................... 
  
 127 
  
 6.5 
  
 Anmälan till tillsynsmyndigheten................................... 
  
 127 
  
 6.6 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje land ................ 
  
 129 
  
 7 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
 ............................ 
  
 133 
  
 8 
  
 Ekonomiska konsekvenser av våra förslag 
 ................................ 
  
 135 
  
 BILAGOR 
  
 Bilaga 1  
 Kommittédirektiv 2000:74.............................................. 
  
 139 
  
 Bilaga 2  
 Enkät till domstolar och nämnder................................... 
  
 145 
  
 SOU 2001:32 
  
 Sammanfattning  
 9 
  
 Sammanfattning 
 Några allmänna utgångspunkter för uppdraget 
 Den 24 oktober 1998 trädde personuppgiftslagen (1998:204) i kraft. Samtidigt upphörde datalagen (1973:289) att gälla, med undantag för vid den tidpunkten pågående behandlingar av personuppgifter, för vilka lagen gäller till och med den 30 september 2001. Personuppgiftslagen har sin utgångspunkt i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, det s.k. dataskyddsdirektivet. 
 Vi har i uppdrag att, med utgångspunkt från personuppgiftslagen och dataskyddsdirektivet, granska regleringen och användningen av personregister eller annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. I vårt uppdrag ingår också att före- slå författningsändringar som behövs för den framtida behandlingen av personuppgifter i dessa verksamheter. 
 Som ett deluppdrag har vi haft att redovisa våra förslag när det gäl- ler Regeringsrättens och kammarrätternas målregister samt övrig be- handling av personuppgifter som påverkas av att datalagen helt upphör att gälla den 30 september 2001. Denna del av uppdraget har genom- förts under viss tidspress och våra förslag begränsar sig därför till så- dana rättsliga åtgärder som är nödvändiga att genomföra före nämnda datum. 
 Nödvändiga förändringar 
 Personuppgiftslagens övergångsbestämmelser har inneburit en respit för lagstiftaren i fråga om anpassningen av dagens registerreglering till personuppgiftslagen och dataskyddsdirektivet. I och med att denna re- spit upphör den 30 september 2001 uppstår problem inom olika områ- den om inte lagstiftningen anpassas. Det gäller all behandling av per- sonuppgifter i personregister vid domstolar och nämnder, oavsett om den sker med stöd av författning eller tillstånd från Datainspektionen 
  
 10  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2001:32 
  
 eller om behandlingen är oreglerad. Problem uppstår även med be- handling av personuppgifter i löpande text, som omfattas av person- uppgiftslagens men inte datalagens bestämmelser. Såväl den interna administrationen som den egentliga rättsskipande och rättsvårdande verksamheten berörs vid domstolarna och nämnderna. 
 En viktig fråga vad gäller domstolarnas och nämndernas behandling av personuppgifter är om det behövs specialreglering eller om det är tillräckligt att personuppgiftslagen är direkt tillämplig på behandlingen. En rimlig utgångspunkt för att lagstiftningen inte skall tyngas med onödig reglering är enligt vår mening att specialreglering bör tillämpas bara om det finns beaktansvärda skäl för det. De situationer då särskild reglering krävs anser vi vara  
 när  
 en nödvändig behandling inte kan ge- nomföras enligt personuppgiftslagen,  
 när  
 personuppgiftslagen reglerar ett visst förhållande men det finns anledning att avvika från eller preci- sera den regleringen,  
 när  
 personuppgiftslagens bestämmelser kan ge upphov till tolkningsproblem och det finns anledning att ha särskilt tydliga bestämmelser,  
 när  
 det av integritetsskäl finns anledning att be- gränsa möjligheterna till behandling av uppgifter  
 samt när  
 det finns anledning att vara särskilt tydlig och informativ gentemot allmänheten. 
 Vid bedömningen av om olika former av behandling av personupp- gifter bör regleras i särskild författning eller inte, har vi funnit att en avgörande skiljelinje går mellan den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten å ena sidan och den interna administrationen å andra si- dan. 
 Administrativ verksamhet 
 Domstolar och nämnder använder sig ofta av interna administrativa personregister som inte är särskilt känsliga från integritetssynpunkt. För sådana register bör enligt vår uppfattning specialreglering endast förekomma om det är nödvändigt för att viktiga behandlingar skall kunna utföras. 
 De grundläggande bestämmelserna om när behandling av person- uppgifter över huvud taget är tillåten finns i 10 § personuppgiftslagen. Där anges att personuppgifter får behandlas bara om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen eller om behandlingen är nödvändig av vissa angivna skäl. Exempel på sådana skäl är om be- handling är nödvändig  
 för att  
 den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra en rättslig skyldighet,  
 för att  
 den personuppgiftsansvarige skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning  
 eller för att  
 ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personupp- giftsansvarige, som väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten, skall kunna tillgodoses. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Sammanfattning  
 11 
  
 För vissa uppgifter av känslig karaktär är det inte tillräckligt att de krav som uppställs i 10 § personuppgiftslagen är uppfyllda för att au- tomatiserad behandling skall vara tillåten utan samtycke från den re- gistrerade. Ytterligare krav ställs främst när det gäller behandling av känsliga personuppgifter enligt 13 §, bl.a. uppgifter om etniskt ur- sprung, politiska åsikter och hälsotillstånd. För att sådana uppgifter skall få behandlas utan samtycke i administrativ verksamhet krävs att behandlingen är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra sina skyldigheter eller utöva sina rättigheter inom ar- betsrätten. 
 Enligt vår bedömning är det möjligt för domstolarna och nämnderna att med stöd av de ovan redovisade bestämmelserna i personuppgiftsla- gen fortsätta föra samtliga i dag förekommande administrativa person- register över såväl anställda som utomstående. Någon kompletterande författningsreglering behövs således inte för att registren skall kunna fortsätta föras efter den 30 september 2001. 
 Vissa register kan emellertid innehålla känsliga personuppgifter som enligt personuppgiftslagens bestämmelser inte får behandlas utan samtycke från den registrerade. Det gäller främst uppgifter i nämnde- mannaregister om nominerande parti och, i vissa fall, uppgifter i tolk- register som avslöjar etniskt ursprung. För att sådana uppgifter skall få förekomma är det nödvändigt för domstolarna och nämnderna att in- hämta samtycke från de registrerade nämndemännen och tolkarna. 
 Även när det gäller uppgifter som behandlas automatiserat i löpande text i den administrativa verksamheten, anser vi att det inte behövs nå- gon reglering utöver personuppgiftslagen. Något behov av att i denna form behandla känsliga personuppgifter i vidare utsträckning än vad som är praktiskt möjligt genom inhämtande av samtycke från de regist- rerade anser vi inte föreligger. 
 Rättsskipande och rättsvårdande verksamhet 
 Domstolarnas och nämndernas egentliga verksamhet utgörs av deras rättsskipande och rättsvårdande arbetsuppgifter. I denna verksamhet behandlas personuppgifter automatiserat såväl vid registrering i större datorsystem som vid framställning av dokument med hjälp av ordbe- handlingsprogram. 
 När det gäller verksamhetsstöd i form av större målregister eller datorsystem anser vi av flera skäl att behandlingen av personuppgifter bör specialregleras. Viss nödvändig behandling kommer nämligen inte att vara tillåten endast med stöd av personuppgiftslagen. Även när per- sonuppgiftslagen reglerar ett visst förhållande finns det i vissa fall an- ledning att avvika från eller precisera den regleringen. För omfattande 
  
 12  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2001:32 
  
 personuppgiftssamlingar krävs dessutom att det finns tydliga bestäm- melser, såväl för domstolarnas och nämndernas tillämpning som för att allmänheten skall få kännedom om vilken behandling som pågår. För de större datorsystemen finns det också anledning att av integritetsskäl begränsa möjligheterna till behandling av uppgifter i förhållande till vad som skulle kunna vara möjligt enligt personuppgiftslagen. 
 Även för behandling av personuppgifter i löpande text är det enligt vår uppfattning nödvändigt med särskild reglering för den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten. I annat fall skulle mycket av den nöd- vändiga behandling som utförs vid framställningen av domar och beslut m.m. omöjliggöras. 
 Vi föreslår därför att behandling av personuppgifter i den rättsski- pande och rättsvårdande verksamheten skall författningsregleras. 
 En viktig fråga är om författningsregleringen bör ske genom lag, förordning eller myndighetsföreskrifter. I domstolarnas datorsystem behandlas mängder av uppgifter om enskilda personer. Uppgifterna är i många fall känsliga. Konstitutionsutskottet har vid flera tillfällen påpe- kat att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett käns- ligt innehåll skall regleras särskilt i lag, något som också regeringen har instämt i. Enligt vår bestämda uppfattning är domstolarnas och nämn- dernas automatiserade behandling av personuppgifter i den rättsskipan- de och rättsvårdande verksamheten av sådan karaktär och omfattning att de grundläggande principerna för behandlingen bör regleras i lag. 
 Redan den 1 oktober 2001 inträffar emellertid, som nämnts ovan, avgörande förändringar i de rättsliga möjligheterna att behandla per- sonuppgifter. För att möjligheten för domstolar och nämnder att bedri- va ett effektivt arbete inte skall gå tillfälligt förlorad, är det därför av yttersta vikt att en författningsreglering som tillåter nödvändig behand- ling har trätt i kraft den dagen. Vi gör bedömningen att det av tidsskäl inte är möjligt att i detta skede föreslå en författningsreglering som skall underställas riksdagens prövning. I avvaktan på att mer heltäck- ande och genomgripande förslag till lagstiftning kan läggas fram, före- slår vi därför att domstolarnas och nämndernas behandling av person- uppgifter tills vidare regleras i förordning. 
 Registerförordningarna 
 Vi föreslår att automatiserad behandling av personuppgifter i register och annan automatiserad behandling av personuppgifter tills vidare skall regleras i fyra nya och inbördes likartat uppbyggda förordningar; en för de allmänna domstolarna, en för länsrätterna, en för Regerings- rätten och kammarrätterna samt en för hyres- och arrendenämnderna. De i dag gällande förordningarna för allmänna domstolar respektive 
  
 SOU 2001:32 
  
 Sammanfattning  
 13 
  
 länsrätter skall upphävas. Förordningarna skall gälla utöver personupp- giftslagen i domstolarnas och nämndernas rättsskipande eller rättsvår- dande verksamhet. Det innebär att personuppgiftslagens bestämmelser är tillämpliga i avsaknad av särskild reglering i förordningarna. 
 En domstol eller nämnd skall vara personuppgiftsansvarig för den behandling som domstolen eller nämnden utför och Domstolsverket för behandling som verket utför. Innebörden är att den som har möjlighet att påverka en viss behandling är ansvarig för den behandlingen. En domstol eller nämnd ansvarar härigenom för att uppgifter som den re- gistrerar är korrekta medan Domstolsverket ansvarar för att gemen- samma datorsystem är konstruerade så att uppgifter kan behandlas i enlighet med gällande rätt. 
 Domstolar och nämnder skall få föra automatiserade register över mål eller ärenden, t.ex. verksamhetsstödjande datorsystem. Ett sådant verksamhetsregister skall tills vidare få innehålla en viss uppgift endast om det i bilagor till förordningarna anges att så får ske. Av integri- tetsskäl finns vissa begränsningar i möjligheterna att söka i ett register. Förordningarna innehåller också regler om bevarande och gallring av uppgifter. 
 Nuvarande bestämmelser om särskilda register vid allmänna dom- stolar och länsrätter för återsökning av vägledande avgöranden m.m. skall tills vidare fortsätta att gälla. Samma möjligheter att föra rätts- fallsregister föreslår vi skall införas för Regeringsrätten och kammar- rätterna samt för hyres- och arrendenämnderna. 
 Vid sidan av den behandling som sker i verksamhets- eller rättsfalls- register skall naturligtvis en domstol eller nämnd få behandla person- uppgifter i löpande text, dvs. med hjälp av ord- och textbehandling. Känsliga personuppgifter enligt personuppgiftslagen skall dock få be- handlas på sådant sätt endast om de har lämnats i ett mål eller ärende eller om de behövs för handläggningen av målet eller ärendet. Uppgif- ter i löpande text skall enligt huvudregeln gallras senast ett år efter att ett mål eller ärende har avgjorts. Elektroniskt upprättade dokument skall dock få bevaras under längre tid om de avidentifieras så att perso- ner endast kan identifieras genom mål- eller ärendenumret. Detta möj- liggör för domstolar och nämnder att bevara avgöranden i fulltext. 
 Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse, skadestånd och in- formation skall tillämpas på behandling som utförs med stöd av förord- ningarna. Beslut av den personuppgiftsansvarige om rättelse eller om information till den registrerade efter ansökan skall kunna överklagas. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 15 
  
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid allmänna domstolar med hjälp av automatiserad behandling 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelse 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid automatiserad behandling av personuppgifter i Högsta domstolens, hovrätternas och tingsrätternas rättsskipande eller rättsvårdande verk- samhet. 
 En domstol är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som domstolen utför och Domstolsverket för den behandling som verket utför. 
 En registrerad har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna förordning. 
 Verksamhetsregister 
  
 2 §  
 En domstol får föra automatiserade register över mål och ärenden som handläggs vid domstolen. Ett register får användas för 
  
 1. 
  
 handläggning av mål och ärenden, 
  
 2. 
  
 fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller an- nan författning, 
  
 3. 
  
 planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten, och 
  
 4. 
  
 framställning av statistik. 
  
 3 §  
 Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 1 till denna förordning. 
 Vid angivande av saken i ett mål eller ärende (ärendemening) får 
  
 16  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag behandlas endast om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. 
  
 4 §  
 Som sökbegrepp får inte användas uppgifter om saken, sakkod, typkod, måltyp, författning, frihetsberövande eller annat tvångsmedel, yrke, titel, adress, nationalitet eller telefonnummer. Uppgift om sakkod, typkod och måltyp får dock användas som sökbegrepp för att framställa statistik, om enskilda personer inte avslöjas. 
  
 5 §  
 Uppgifter skall gallras ur ett register 
  
 - 
  
 i tvistemål och ärenden senast sex år efter avgörandeåret 
  
 - 
  
 i brottmål senast två år efter avgörandeåret. 
  
 Sådana uppgifter som avses i punkt C 9 i bilaga 1 till denna förord- ning skall gallras inom fjorton dagar från dagen för underrättelsen. 
 Innan uppgifter gallras skall domstolen se till att de bevaras i skrift i den omfattning som Domstolsverket föreskriver. 
 Rättsfallsregister 
  
 6 §  
 En domstol får föra automatiserade register för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig informa- tion. Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 2 till denna förordning. 
 Annan automatiserad behandling av personuppgifter 
  
 7 §  
 En domstol får behandla personuppgifter automatiserat i löpande text vid sidan av de register som avses i 2 och 6 §§. 
 Känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag får behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett mål eller ärende eller om de behövs för handläggningen av målet eller ären- det. 
  
 8 §  
 Personuppgifter som med stöd av 7 § behandlas automatiserat i ett mål eller ärende skall gallras senast ett år efter det att målet eller ärendet har avslutats. 
 Personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett mål- eller ärendenummer får bevaras under längre tid än som anges i första stycket. 
 Riksarkivet får meddela föreskrifter om att uppgifter skall gallras vid 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 17 
  
 en senare tidpunkt än den som anges i första stycket eller att uppgifter skall bevaras. 
 Rättelse och skadestånd 
  
 9 §  
 Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning. 
 Överklagande 
  
 10 §  
 Beslut av en hovrätt eller tingsrätt om rättelse och om informa- tion som skall lämnas efter ansökan får överklagas hos kammarrätt. Be- slut av Högsta domstolen får inte överklagas. 
 ______________ 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001, då förordning- en (1986:104) om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling skall upphöra att gälla. 
  
 2. 
  
 Bestämmelsen om skadestånd skall tillämpas endast om den om- ständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att för- ordningen har trätt i kraft beträffande den aktuella behandlingen. 
  
 Bilaga 1 
 Uppgifter i ett verksamhetsregister 
 A MÅL OCH ÄRENDEN 
  
 1. 
  
 mål- och ärendenummer 
  
 2. 
  
 målkategori och målprefix 
  
 3. 
  
 målgrupp och måltyp 
  
 4. 
  
 sakkod och typkod 
  
 5. 
  
 ansökningsavgift 
  
 6. 
  
 saken (ärendemening) 
  
 7. 
  
 inkommandedatum 
  
 8. 
  
 registreringsdatum och registreringskod 
  
 9. 
  
 målsamband 
  
 10. 
  
 författning 
  
 11. 
  
 förtur 
  
 12. 
  
 prövningstillstånd 
  
 13. 
  
 frihetsberövad 
  
 18  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 14. 
  
 anslutningsöverklagande 
  
 15. 
  
 om ungdomsmål: 
  
 - 
  
 underårig 
  
 - 
  
 minderårig 
  
 16. 
  
 om underinstansens avgörande: 
  
 - 
  
 underinstans 
  
 - 
  
 mål- och ärendenummer, prefix 
  
 - 
  
 avgörandedatum 
  
 - 
  
 avgörandetyp 
  
 - 
  
 rättens sammansättning 
  
 - 
  
 förhandlingstid 
  
 - 
  
 förhörstid 
  
 17. 
  
 om fastighet m.m.: 
  
 - 
  
 geografisk enhet 
  
 - 
  
 fastighetsbeteckning 
  
 - 
  
 gatuadress 
  
 - 
  
 ort 
  
 - 
  
 SNI-kod 
  
 - 
  
 geografiska x- och  
  
 y-koordinater 
  
 18. 
  
 fristdag i konkurs 
  
 19. 
  
 uppskattad förhandlingstid 
  
 20. 
  
 avgörandedatum 
  
 B AKTÖRER 
  
 1. 
  
 om åklagare eller annan offentlig part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel och myndighet 
  
 - 
  
 myndighets- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 2. 
  
 om enskild part, sakägare eller intervenient: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn eller firma, 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 nationalitet 
  
 - 
  
 underårig (endast tilltalad i brottmål) 
  
 - 
  
 ungdom 
  
 - 
  
 grupper av parter 
  
 - 
  
 koppling till andra aktörer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 19 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 rättshjälp 
  
 - 
  
 förenklad delgivning 
  
 - 
  
 frihetsberövande eller annat tvångsmedel i den mån uppgiften har betydelse för domstolens hantering av målet eller ärendet 
  
 - 
  
 nytt förhör eller omförhör 
  
 - 
  
 uppskattad förhörstid 
  
 - 
  
 förhörs- och bevistema 
  
 - 
  
 information om ed 
  
 - 
  
 behov av tolk och på vilket språk 
  
 3. 
  
 om ställföreträdare: 
  
 - 
  
 egenskap (vårdnadshavare, konkursförvaltare e. d.) 
  
 - 
  
 namn eller firma 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 4. 
  
 om biträde, ombud, offentlig försvarare, rådgivare, förlikningsman, tillsynsman: 
  
 - 
  
 egenskap (ombud, biträde e. d.) 
  
 - 
  
 fullmakt 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 koppling till annan aktör 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 F-skatt 
  
 5. 
  
 om vittne, sakkunnig, målsägande som ej för talan, medtilltalad, annan som avses i 36 kap. 1 § rättegångsbalken, konkursgäldenärens make samt annan som målet rör: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
 samordnings-, 
  myndighets- eller organisations- nummer 
  
 - 
  
 koppling till annan aktör 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 förskottsbetalning 
  
 20  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 - 
  
 nytt förhör eller omförhör 
  
 - 
  
 uppskattad förhörstid 
  
 - 
  
 förhörs- och bevistema 
  
 - 
  
 information om ed 
  
 - 
  
 behov av tolk och på vilket språk 
  
 6. 
  
 om tolk: 
  
 - 
  
 språk och arvodesnivå 
  
 - 
  
 namn och firma 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 generell tolked avlagd vid domstolen 
  
 - 
  
 förskottsbetalning 
  
 - 
  
 F-skatt 
  
 7. 
  
 om tillsynsmyndighet eller annan som skall höras: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet 
  
 - 
  
 myndighets- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 C HÄNDELSER 
  
 1. 
  
 om inkomna och hos domstolen upprättade handlingar: 
  
 - 
  
 datum då handlingen kom in eller upprättades 
  
 - 
  
 aktbilage- och löpnummer 
  
 - 
  
 från vem en handling kommit 
  
 - 
  
 i korthet vad handlingen rör och om dess innehåll 
  
 2. 
  
 om delgivning: 
  
 - 
  
 adressat 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 delgivningssätt 
  
 - 
  
 delgivningsnummer 
  
 - 
  
 delgivningsdatum 
  
 - 
  
 övriga åtgärder 
  
 3. 
  
 om förhandling, sammanträde, möte e.d.: 
  
 - 
  
 deltagare 
  
 - 
  
 tidpunkt och plats 
  
 - 
  
 typ av förhandling e.d. 
  
 - 
  
 antal förhandlingar e.d. 
  
 - 
  
 beräknad och verklig förhandlingstid e.d. 
  
 - 
  
 förhandling e.d. inställt och skälen för detta 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 21 
  
 - 
  
 händelsetext 
  
 4. 
  
 om handläggningsbeslut, anteckningar: 
  
 - 
  
 art och typ av beslut eller anteckning 
  
 - 
  
 beslutsfattare och handläggare 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 innebörd och utgång 
  
 - 
  
 i korthet om innehåll 
  
 5. 
  
 om avgöranden, ersättningsbeslut: 
  
 - 
  
 art och typ av avgörande eller beslut 
  
 - 
  
 domstol samt ställe för meddelande 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 kod 
  
 - 
  
 innebörd och utgång 
  
 - 
  
 i korthet om innehåll 
  
 - 
  
 anmälan om missnöje 
  
 - 
  
 nöjdförklaring 
  
 - 
  
 laga kraft 
  
 - 
  
 rättens sammansättning 
  
 - 
  
 ordförande 
  
 6. 
  
 rättshjälpskostnader 
  
 7. 
  
 om expedition: 
  
 - 
  
 dag för expedition 
  
 - 
  
 mottagarens namn och adress 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 yttrandefrist 
  
 - 
  
 utbetalt belopp 
  
 8. 
  
 om överklagande: 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 person som överklagat 
  
 - 
  
 vad som överklagats 
  
 - 
  
 resultat av överklagande 
  
 9. 
  
 brottspåföljd eller andra uppgifter som behövs för fullgörande av underrättelseskyldighet 
  
 10. 
  
 samband med andra händelser i det aktuella målet 
  
 11. 
  
 hänvisning till andra löpnummer 
  
 12. 
  
 datum för händelseregistrering 
  
 13. 
  
 målstatus 
  
 14. 
  
 gallringsbar eller ej 
  
 22  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 D PLANERING 
  
 1. 
  
 målsättning för avgörande 
  
 2. 
  
 handläggnings- och målstatus 
  
 3. 
  
 om bevakning: 
  
 - 
  
 bevakningsdatum och klockslag 
  
 - 
  
 bevakningstext 
  
 - 
  
 bevakare 
  
 - 
  
 händelsens löpnummer 
  
 - 
  
 händelsetyp 
  
 4. 
  
 författning 
  
 5. 
  
 målets art (ensamdomare, förenklad delgivning, prövningstill- stånd e.d.) 
  
 6. 
  
 sekretessmarkering 
  
 E ORGANISATION 
  
 1. 
  
 enhet (avdelning, rotel, process) 
  
 2. 
  
 namn på domare och andra handläggare vid domstolen 
  
 3. 
  
 jäv 
  
 F ÖVRIGA UPPGIFTER 
  
 1. 
  
 tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att tillgo- dose ändamålen med registret 
  
 Bilaga 2 
 Uppgifter i ett rättsfallsregister 
  
 1. 
  
 beteckning på handling 
  
 2. 
  
 målnummer 
  
 3. 
  
 avgörandedatum 
  
 4. 
  
 avgörandenummer 
  
 5. 
  
 sökord 
  
 6. 
  
 författningshänvisning 
  
 7. 
  
 problembeskrivning (sammanfattning) 
  
 8. 
  
 hänvisning till rättsutredning 
  
 9. 
  
 fullföljd 
  
 10. 
  
 sökkod 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 23 
  
 2 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid länsrätt med hjälp av automati- serad behandling 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelse 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid automatiserad behandling av personuppgifter i länsrätternas rätts- skipande eller rättsvårdande verksamhet. 
 En länsrätt är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som länsrätten utför och Domstolsverket för den behandling som verket utför. 
 En registrerad har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna förordning. 
 Verksamhetsregister 
  
 2 §  
 En länsrätt får föra automatiserade register över mål som hand- läggs vid länsrätten. Ett register får användas för 
  
 1. 
  
 handläggning av mål, 
  
 2. 
  
 planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten, och 
  
 3. 
  
 framställning av statistik. 
  
 3 §  
 Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 1 till denna förordning. 
 Vid angivande av saken i ett mål (ärendemening) får känsliga per- sonuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag be- handlas endast om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. 
  
 4 §  
 Som sökbegrepp får inte användas uppgift om saken, sakkod, typkod, måltyp, författning, utfärdandeland för körkort, yrke, titel, ad- ress, nationalitet eller telefonnummer. Uppgift om sakkod, typkod och måltyp får dock användas som sökbegrepp för att framställa statistik, om enskilda personer inte kan identifieras. 
  
 24  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 5 §  
 Uppgifter skall gallras ur ett register 
  
 - 
  
 i mål enligt  
  
 skatte-, 
 taxerings-, 
 uppbörds-, 
  folkbokförings- och bil- registerförfattningarna samt lagen (1989:479) om ersättning för kostna- der i ärenden och mål om skatt, m.m. senast sex år efter avgörandeåret, och 
  
 - 
  
 i övriga mål senast två år efter avgörandeåret. 
  
 Innan uppgifterna gallras skall länsrätten se till att de bevaras på an- nat sätt i den omfattning som skulle följa av förordningen (1979:575) om protokollföring m.m. vid de allmänna förvaltningsdomstolarna, om länsrätten inte hade använt sig av automatiserad behandling. 
 Rättsfallsregister 
  
 6 §  
 En länsrätt får föra automatiserade register för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig informa- tion. Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 2 till denna förordning. 
 Annan automatiserad behandling av personuppgifter 
  
 7 §  
 En länsrätt får behandla personuppgifter automatiserat i löpande text vid sidan av de register som avses i 2 och 6 §§. 
 Känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag får behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett mål eller om de behövs för handläggningen av målet. 
  
 8 §  
 Uppgifter som med stöd av 7 § behandlas automatiserat i ett mål skall gallras senast ett år efter det att målet har avslutats. 
 Personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett målnummer får bevaras under längre tid än som anges i första styck- et. 
 Riksarkivet får meddela föreskrifter om att uppgifter skall gallras vid en senare tidpunkt än den som anges i första stycket eller att upp- gifter skall bevaras. 
 Rättelse och skadestånd 
  
 9 §  
 Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 25 
  
 Överklagande 
  
 10 §  
 En länsrätts beslut om rättelse och om information som skall lämnas efter ansökan får överklagas hos kammarrätt. 
 ______________ 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001, då förordning- en (1994:90) om registerföring vid länsrätt med hjälp av automatisk databehandling skall upphöra att gälla. 
  
 2. 
  
 Bestämmelsen om skadestånd skall tillämpas endast om den om- ständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att för- ordningen har trätt i kraft beträffande den aktuella behandlingen. 
  
 Bilaga 1 
 Uppgifter i ett verksamhetsregister 
  
 1. 
  
 målnummer, målkategori och målprefix 
  
 2. 
  
 avdelning, rotel och rotelchef 
  
 3. 
  
 inkomstdatum 
  
 4. 
  
 saken (ärendemening) 
  
 5. 
  
 sakkod, typkod, målgrupp och måltyp 
  
 6. 
  
 om offentlig part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet och myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 7. 
  
 om enskild part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 - 
  
 personnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 nationalitet 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 rättshjälp 
  
 - 
  
 förenklad delgivning 
  
 8. 
  
 om ställföreträdare: 
  
 - 
  
 egenskap (vårdnadshavare, konkursförvaltare e. d.) 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 26  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 - 
  
 personnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 9. 
  
 om biträde/ombud: 
  
 - 
  
 egenskap (ombud, biträde e. d.) 
  
 - 
  
 fullmakt 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 10. 
  
 om vittne/sakkunnig samt annan som målet rör: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn och yrke/titel 
  
 - 
  
 personnummer/myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 11. 
  
 om tolk: 
  
 - 
  
 språk och arvodesnivå 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 personnummer/myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 12. 
  
 frister och annat som bör antecknas enligt 25 § förordningen (1979:575) om protokollföring m. m. vid de allmänna 
  
 förvaltningsdomstolarna 
  
 13. 
  
 om expedition: 
  
 - 
  
 dag för expedition 
  
 - 
  
 mottagarens namn och adress 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 yttrandefrist 
  
 14. 
  
 om inkommande handlingar samt hos domstolen upprättade handlingar: 
  
 - 
  
 datum, då handlingen kom in eller upprättades 
  
 - 
  
 aktbilagenummer 
  
 - 
  
 i förekommande fall från vem handlingen har kommit 
  
 - 
  
 i korthet vad handlingen rör 
  
 15. 
  
 om delgivning: 
  
 - 
  
 adressat 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 delgivningssätt 
  
 - 
  
 delgivningsnummer 
  
 - 
  
 delgivningsdag 
  
 - 
  
 övriga åtgärder 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 27 
  
 16. 
  
 om dom/beslut/föreläggande: 
  
 - 
  
 domstolen samt ställe för meddelandet 
  
 - 
  
 art och typ 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 innebörd och utgång om denna har betydelse för handlägg- ningen 
  
 - 
  
 fullföljd 
  
 - 
  
 laga kraft 
  
 - 
  
 rättens sammansättning 
  
 - 
  
 ordförande (tjänsteställning) 
  
 17. 
  
 namn på domare och andra befattningshavare vid domstolen 
  
 18. 
  
 om förhandling/sammanträde/handläggning e. d.: 
  
 - 
  
 tidpunkt och plats 
  
 - 
  
 typ av förhandling/sammanträde 
  
 - 
  
 antal förhandlingar/sammanträden 
  
 - 
  
 beräknad och verklig förhandlingstid/sammanträdestid 
  
 - 
  
 inställt 
  
 19. 
  
 rättshjälpskostnader 
  
 20. 
  
 om avgörande som överklagats till domstolen: 
  
 - 
  
 avgörandetyp 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 myndighet 
  
 21. 
  
 författning 
  
 22. 
  
 målets art (ensamdomare e. d.) 
  
 23. 
  
 uppgift om målsamband 
  
 24. 
  
 taxeringsår 
  
 25. 
  
 typ av taxering 
  
 26. 
  
 fastighetsbeteckning 
  
 27. 
  
 kommun 
  
 28. 
  
 om körkort: 
  
 - 
  
 körkortsklass 
  
 - 
  
 körkortstillstånd 
  
 - 
  
 utfärdandeland 
  
 29. 
  
 förtur 
  
 30. 
  
 handläggningsåtgärd/handläggningsstatus 
  
 31. 
  
 om tillsynsmyndighet eller annan som skall höras: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet och myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 28  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 - diarienummer och diariebeteckning 
  
 32. 
  
 bevakning 
  
 33. 
  
 tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att till- godose ändamålen med registret 
  
 Bilaga 2 
 Uppgifter i ett rättsfallsregister 
  
 1. 
  
 beteckning på handling 
  
 2. 
  
 målnummer 
  
 3. 
  
 avgörandedatum 
  
 4. 
  
 avgörandenummer 
  
 5. 
  
 sökord 
  
 6. 
  
 författningshänvisning 
  
 7. 
  
 problembeskrivning (sammanfattning) 
  
 8. 
  
 hänvisning till rättsutredning 
  
 9. 
  
 fullföljd 
  
 10. 
  
 sökkod 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 29 
  
 3 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid Regeringsrätten och kammar- rätterna med hjälp av automatiserad behandling 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelse 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid automatiserad behandling av personuppgifter i Regeringsrättens och kammarrätternas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet. 
 En domstol är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som domstolen utför och Domstolsverket för den behandling som verket utför. 
 En registrerad har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna förordning. 
 Verksamhetsregister 
  
 2 §  
 En domstol får föra automatiserade register över mål som hand- läggs vid domstolen. Ett register får användas för 
  
 1. 
  
 handläggning av mål, 
  
 2. 
  
 återsökning av vägledande avgöranden, 
  
 3. 
  
 planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten, och 
  
 4. 
  
 framställning av statistik. 
  
 3 §  
 Regeringsrätten och kammarrätterna får ha direktåtkomst till var- andras register. Även länsrätterna och Domstolsverket får ha direktåt- komst till registren. 
 Riksdagens ombudsmän, Riksskatteverket, skattemyndigheter och länsstyrelser får ha direktåtkomst till registren för återsökning av vägle- dande avgöranden. 
  
 4 §  
 Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 1 till denna förordning. 
 Vid angivande av saken i ett mål (ärendemening) får känsliga per- sonuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och 
  
 30  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag be- handlas endast om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. 
  
 5 §  
 Uppgifter om saken och andra liknande uppgifter om ett mål får inte användas som sökbegrepp tillsammans med uppgifter om parter eller andra aktörer i ett mål. 
 Myndigheter som enligt 3 § andra stycket har direktåtkomst till ett register får som sökbegrepp inte använda uppgifter om parter eller and- ra aktörer i ett mål. 
  
 6 §  
 Uppgifter skall gallras ur ett register i enlighet med för domsto- larna gällande gallringsföreskrifter utfärdade av Riksarkivet. 
 Om uppgifter gallras skall domstolen dessförinnan se till att de be- varas på annat sätt i den omfattning som skulle följa av förordningen (1979:575) om protokollföring m.m. vid de allmänna förvaltningsdom- stolarna, om domstolen inte hade använt sig av automatiserad behand- ling. 
 Rättsfallsregister 
  
 7 §  
 En domstol får föra andra automatiserade register än de som av- ses i 2 § för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig information. Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 2 till denna förordning. 
 Annan behandling av personuppgifter 
  
 8 §  
 En domstol får behandla personuppgifter automatiserat i löpande text vid sidan av de register som avses i 2 och 7 §§. 
 Känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag får behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett mål eller om de behövs för handläggningen av målet. 
  
 9 §  
 Uppgifter som med stöd av 8 § behandlas automatiserat i ett mål skall gallras senast ett år efter det att målet har avslutats. 
 Personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett målnummer får bevaras under längre tid än som anges i första styck- et. 
 Riksarkivet får meddela föreskrifter om att uppgifter skall gallras vid en senare tidpunkt än den som anges i första stycket eller att upp- gifter skall bevaras. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 31 
  
 Rättelse och skadestånd 
  
 10 §  
 Bestämmelserna i personuppgiftslagen 
  
 (1998:204) om rättelse 
  
 och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning. 
 Överklagande 
  
 11 §  
 Regeringsrättens beslut om rättelse och om information som skall lämnas efter ansökan får inte överklagas. 
 I 56 § förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion finns bestämmelser om att en kammarrätts beslut i frågor som avses i första stycket får överklagas hos Regeringsrätten. 
 ______________ 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001. 
  
 2. 
  
 Bestämmelsen om skadestånd skall tillämpas endast om den om- ständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att för- ordningen har trätt i kraft beträffande den aktuella behandlingen. 
  
 Bilaga 1 
 Uppgifter i ett verksamhetsregister 
 A MÅL 
  
 1. 
  
 målnummer 
  
 2. 
  
 målkategori och målprefix 
  
 3. 
  
 målgrupp och måltyp 
  
 4. 
  
 sakkod och typkod 
  
 5. 
  
 saken (ärendemening) 
  
 6. 
  
 inkommandedatum 
  
 7. 
  
 registreringsdatum och registreringskod 
  
 8. 
  
 målsamband 
  
 9. 
  
 författning 
  
 10. 
  
 taxeringsår 
  
 11. 
  
 typ av taxering 
  
 12. 
  
 om körkort: 
  
 - 
  
 körkortsklass 
  
 - 
  
 körkortstillstånd 
  
 - 
  
 utfärdandeland 
  
 13. 
  
 förtur 
  
 32  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 14. 
  
 prövningstillstånd 
  
 15. 
  
 om underinstansens avgörande: 
  
 - 
  
 underinstans 
  
 - 
  
 målnummer, prefix 
  
 - 
  
 avgörandedatum 
  
 - 
  
 avgörandetyp 
  
 - 
  
 rättens sammansättning 
  
 - 
  
 förhandlingstid 
  
 - 
  
 förhörstid 
  
 16. 
  
 om fastighet m.m.: 
  
 - 
  
 geografisk enhet 
  
 - 
  
 fastighetsbeteckning 
  
 - 
  
 gatuadress 
  
 - 
  
 ort 
  
 - 
  
 SNI-kod 
  
 - 
  
 geografiska x- och  
  
 y-koordinater 
  
 17. 
  
 uppskattad förhandlingstid 
  
 18. 
  
 avgörandedatum 
  
 B AKTÖRER 
  
 1. 
  
 om offentlig part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel och myndighet 
  
 - 
  
 myndighets- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 2. 
  
 om enskild part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn eller firma, 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 nationalitet 
  
 - 
  
 grupper av parter 
  
 - 
  
 koppling till andra aktörer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 rättshjälp 
  
 - 
  
 förenklad delgivning 
  
 - 
  
 nytt förhör eller omförhör 
  
 - 
  
 uppskattad förhörstid 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 33 
  
 - 
  
 förhörs- och bevistema 
  
 - 
  
 information om ed 
  
 - 
  
 behov av tolk och på vilket språk 
  
 3. 
  
 om ställföreträdare: 
  
 - 
  
 egenskap (vårdnadshavare, konkursförvaltare e. d.) 
  
 - 
  
 namn eller firma 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 4. 
  
 om biträde, ombud: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 fullmakt 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 koppling till annan aktör 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 F-skatt 
  
 5. 
  
 om vittne, sakkunnig, underårig som berörs av målet utan att va- ra part samt annan som målet rör: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 yrke eller titel 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- myndighets- eller organisations- nummer 
  
 - 
  
 koppling till annan aktör 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 förskottsbetalning 
  
 - 
  
 nytt förhör eller omförhör 
  
 - 
  
 uppskattad förhörstid 
  
 - 
  
 förhörs- och bevistema 
  
 - 
  
 information om ed 
  
 - 
  
 behov av tolk och på vilket språk 
  
 6. 
  
 om tolk: 
  
 - 
  
 språk och arvodesnivå 
  
 - 
  
 namn och firma 
  
 - 
  
 person-, 
  
  samordnings- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 34  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 generell tolked avlagd vid domstolen 
  
 - 
  
 förskottsbetalning 
  
 - 
  
 F-skatt 
  
 7. 
  
 om tillsynsmyndighet eller annan som skall höras: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet 
  
 - 
  
 myndighets- eller organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 registreringsdatum för adress 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 C HÄNDELSER 
  
 1. 
  
 om inkomna och hos domstolen upprättade handlingar: 
  
 - 
  
 datum då handlingen kom in eller upprättades 
  
 - 
  
 aktbilage- och löpnummer 
  
 - 
  
 från vem en handling kommit 
  
 - 
  
 i korthet vad handlingen rör och om dess innehåll 
  
 2. 
  
 om delgivning: 
  
 - 
  
 adressat 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 delgivningssätt 
  
 - 
  
 delgivningsnummer 
  
 - 
  
 delgivningsdatum 
  
 - 
  
 övriga åtgärder 
  
 3. 
  
 om förhandling, sammanträde, möte e.d.: 
  
 - 
  
 deltagare 
  
 - 
  
 tidpunkt och plats 
  
 - 
  
 typ av förhandling e.d. 
  
 - 
  
 antal förhandlingar e.d. 
  
 - 
  
 beräknad och verklig förhandlingstid e.d. 
  
 - 
  
 förhandling e.d. inställt och skälen för detta 
  
 - 
  
 händelsetext 
  
 4. 
  
 om handläggningsbeslut, anteckningar: 
  
 - 
  
 art och typ av beslut eller anteckning 
  
 - 
  
 beslutsfattare och handläggare 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 innebörd och utgång 
  
 - 
  
 i korthet om innehåll 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 35 
  
 5. 
  
 om avgöranden, ersättningsbeslut: 
  
 - 
  
 art och typ av avgörande eller beslut 
  
 - 
  
 domstol samt ställe för meddelande 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 kod 
  
 - 
  
 innebörd och utgång 
  
 - 
  
 i korthet om innehåll 
  
 - 
  
 laga kraft 
  
 - 
  
 rättens sammansättning 
  
 - 
  
 ordförande 
  
 6. 
  
 rättshjälpskostnader 
  
 7. 
  
 om expedition: 
  
 - 
  
 dag för expedition 
  
 - 
  
 mottagarens namn och adress 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 yttrandefrist 
  
 - 
  
 utbetalt belopp 
  
 8. 
  
 om överklagande: 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 person som överklagat 
  
 - 
  
 vad som överklagats 
  
 - 
  
 resultat av överklagande 
  
 9. 
  
 samband med andra händelser i det aktuella målet 
  
 10. 
  
 hänvisning till andra löpnummer 
  
 11. 
  
 datum för händelseregistrering 
  
 12. 
  
 målstatus 
  
 13. 
  
 gallringsbar eller ej 
  
 D PLANERING 
  
 1. 
  
 målsättning för avgörande 
  
 2. 
  
 handläggnings- och målstatus 
  
 3. 
  
 om bevakning: 
  
 - 
  
 bevakningsdatum och klockslag 
  
 - 
  
 bevakningstext 
  
 - 
  
 bevakare 
  
 - 
  
 händelsens löpnummer 
  
 - 
  
 händelsetyp 
  
 4. 
  
 författning 
  
 5. 
  
 målets art (ensamdomare, förenklad delgivning, prövningstill- stånd e.d.) 
  
 6. 
  
 sekretessmarkering 
  
 36  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 E ORGANISATION 
  
 1. 
  
 enhet (avdelning, rotel, process) 
  
 2. 
  
 namn på domare och andra handläggare vid domstolen 
  
 3. 
  
 jäv 
  
 F ÖVRIGA UPPGIFTER 
  
 1. 
  
 tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att tillgo- dose ändamålen med registret 
  
 Bilaga 2 
 Uppgifter i ett rättsfallsregister 
  
 1. 
  
 beteckning på handling 
  
 2. 
  
 målnummer 
  
 3. 
  
 avgörandedatum 
  
 4. 
  
 avgörandenummer 
  
 5. 
  
 sökord 
  
 6. 
  
 författningshänvisning 
  
 7. 
  
 problembeskrivning (sammanfattning) 
  
 8. 
  
 hänvisning till rättsutredning 
  
 9. 
  
 fullföljd 
  
 10. 
  
 sökkod 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 37 
  
 4 
  
 Förslag till förordning om registerföring m.m. vid hyres- och arrendenämnderna med hjälp av automatiserad behandling 
  
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelse 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid automatiserad behandling av personuppgifter i hyres- och arrende- nämndernas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet. 
 En nämnd är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som nämnden utför och Domstolsverket för den behandling som verket utför. 
 En registrerad har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna förordning. 
 Verksamhetsregister 
  
 2 §  
 En nämnd får föra automatiserade register över ärenden som handläggs i nämnden. Ett register får användas för 
  
 1. 
  
 handläggning av ärenden, 
  
 2. 
  
 planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten, och 
  
 3. 
  
 framställning av statistik. 
  
 3 §  
 Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 1 till denna förordning. 
 Vid angivande av saken i ett ärende (ärendemening) får känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag be- handlas endast om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. 
  
 4 §  
 Som sökbegrepp får inte användas uppgifter om saken, sakkod, typkod, ärendetyp, författning, yrke, titel, adress, nationalitet eller tele- fonnummer. Uppgift om sakkod, typkod och ärendetyp får dock använ- das som sökbegrepp för att framställa statistik, om enskilda personer inte avslöjas. 
  
 38  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 5 §  
 Uppgifter skall gallras ur ett register i enlighet med för nämnder- na gällande gallringsföreskrifter utfärdade av Riksarkivet. 
 Innan uppgifterna gallras skall nämnden se till att de bevaras på an- nat sätt i den omfattning som skulle följa av förordningen (1975:520) om protokollföring m.m. vid arrendenämnd och hyresnämnd, om nämnden inte hade använt sig av automatiserad behandling. 
 Rättsfallsregister 
  
 6 §  
 En nämnd får föra automatiserade register för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig informa- tion. Ett register får innehålla endast de uppgifter som anges i bilaga 2 till denna förordning. 
 Annan behandling av personuppgifter 
  
 7 §  
 En nämnd får behandla personuppgifter automatiserat i löpande text vid sidan av de register som avses i 2 och 6 §§. 
 Känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § samma lag får behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett ärende eller om de behövs för handläggningen av ärendet. 
  
 8 §  
 Uppgifter som med stöd av 7 § behandlas automatiserat i ett ärende skall gallras senast ett år efter det att ärendet har avslutats. 
 Personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett ärendenummer får bevaras under längre tid än som anges i första stycket. 
 Riksarkivet får meddela föreskrifter om att uppgifter skall gallras vid en senare tidpunkt än den som anges i första stycket eller att upp- gifter skall bevaras. 
 Rättelse och skadestånd 
  
 9 §  
 Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna förordning. 
 Överklagande 
  
 10 §  
 En nämnds beslut om rättelse och om information som skall läm- nas efter ansökan får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. 
 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 39 
  
 ______________ 
  
 1. 
  
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001. 
  
 2. 
  
 Bestämmelsen om skadestånd skall tillämpas endast om den om- ständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att för- ordningen har trätt i kraft beträffande den aktuella behandlingen. 
  
 Bilaga 1 
 Uppgifter i ett verksamhetsregister 
  
 1. 
  
 ärendenummer, ärendekategori och ärendeprefix 
  
 2. 
  
 avdelning, rotel och rotelchef 
  
 3. 
  
 inkomstdatum 
  
 4. 
  
 saken (ärendemening) 
  
 5. 
  
 sakkod, typkod, ärendegrupp och ärendetyp 
  
 6. 
  
 om offentlig part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet och myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 7. 
  
 om enskild part: 
  
 - 
  
 partställning 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 - 
  
 personnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 nationalitet 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 rättshjälp 
  
 - 
  
 förenklad delgivning 
  
 8. 
  
 om ställföreträdare: 
  
 - 
  
 egenskap (vårdnadshavare, konkursförvaltare e. d.) 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 - 
  
 personnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 9. 
  
 om biträde/ombud: 
  
 - 
  
 egenskap (ombud, biträde e. d.) 
  
 - 
  
 fullmakt 
  
 - 
  
 namn/firma och yrke/titel 
  
 40  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 10. 
  
 om vittne/sakkunnig samt annan som ärendet rör: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn och yrke/titel 
  
 - 
  
 personnummer/myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 11. 
  
 om tolk: 
  
 - 
  
 språk och arvodesnivå 
  
 - 
  
 namn 
  
 - 
  
 personnummer/myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 besöksadress och postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 12. 
  
 om expedition: 
  
 - 
  
 dag för expedition 
  
 - 
  
 mottagarens namn och adress 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 yttrandefrist 
  
 13. 
  
 om inkommande handlingar samt hos nämnden upprättade handlingar: 
  
 - 
  
 datum, då handlingen kom in eller upprättades 
  
 - 
  
 aktbilagenummer 
  
 - 
  
 i förekommande fall från vem handlingen har kommit 
  
 - 
  
 i korthet vad handlingen rör 
  
 14. 
  
 om delgivning: 
  
 - 
  
 adressat 
  
 - 
  
 handling 
  
 - 
  
 delgivningssätt 
  
 - 
  
 delgivningsnummer 
  
 - 
  
 delgivningsdag 
  
 - 
  
 övriga åtgärder 
  
 15. 
  
 om beslut/föreläggande: 
  
 - 
  
 nämnden samt ställe för meddelandet 
  
 - 
  
 art och typ 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 innebörd och utgång om denna har betydelse för handlägg- ningen 
  
 - 
  
 fullföljd 
  
 - 
  
 laga kraft 
  
 - 
  
 nämndens sammansättning 
  
 - 
  
 ordförande (tjänsteställning) 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 41 
  
 16. 
  
 namn på domare och andra befattningshavare vid nämnden 
  
 17. 
  
 om förhandling/sammanträde/handläggning e. d.: 
  
 - 
  
 tidpunkt och plats 
  
 - 
  
 typ av förhandling/sammanträde 
  
 - 
  
 antal förhandlingar/sammanträden 
  
 - 
  
 beräknad och verklig förhandlingstid/sammanträdestid 
  
 - 
  
 inställt 
  
 18. 
  
 rättshjälpskostnader 
  
 19. 
  
 om avgörande som överklagats till nämnden: 
  
 - 
  
 avgörandetyp 
  
 - 
  
 datum 
  
 - 
  
 nummer 
  
 - 
  
 myndighet 
  
 20. 
  
 författning 
  
 21. 
  
 ärendets art (ensamdomare e. d.) 
  
 22. 
  
 uppgift om målsamband 
  
 23. 
  
 om fastighet m.m.: 
  
 - 
  
 geografisk enhet 
  
 - 
  
 fastighetsbeteckning 
  
 - 
  
 gatuadress 
  
 - 
  
 ort 
  
 - 
  
 SNI-kod 
  
 - 
  
 geografiska x- och  
  
 y-koordinater 
  
 24. 
  
 kommun 
  
 25. 
  
 förtur 
  
 26. 
  
 handläggningsåtgärd/handläggningsstatus 
  
 27. 
  
 om tillsynsmyndighet eller annan som skall höras: 
  
 - 
  
 egenskap 
  
 - 
  
 namn, tjänstetitel, myndighet och myndighetsnummer/organisationsnummer 
  
 - 
  
 postadress 
  
 - 
  
 telefonnummer,  
  
 e-postadress 
  e.d. 
  
 - 
  
 diarienummer och diariebeteckning 
  
 28. 
  
 bevakning 
  
 29. 
  
 tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att till- godose ändamålen med registret 
  
 42  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bilaga 2 
 Uppgifter i ett rättsfallsregister 
  
 1. 
  
 beteckning på handling 
  
 2. 
  
 ärendenummer 
  
 3. 
  
 avgörandedatum 
  
 4. 
  
 avgörandenummer 
  
 5. 
  
 sökord 
  
 6. 
  
 författningshänvisning 
  
 7. 
  
 problembeskrivning (sammanfattning) 
  
 8. 
  
 hänvisning till rättsutredning 
  
 9. 
  
 fullföljd 
  
 10. 
  
 sökkod 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 43 
  
 5 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol 
  
 Härigenom föreskrivs att 2 och 6 §§ förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol skall ha följande lydelse 
 Nuvarande lydelse 
 2 § Varje mål och ärende skall re- gistreras. Registreringen sker i dagböcker eller enligt förord- ningen ( 
 1986:104 
 ) om register- föring vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatisk databe- handling 
 . Föreskrifter om regist- reringen i tingsrätt och hovrätt meddelas av Domstolsverket. I Högsta domstolen sker registre- ringen enligt de föreskrifter som domstolen fastställer. 
 Innan register gallras enligt 
 5 § förordningen om registerfö- ring vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatisk databehand- ling, skall de uppgifter som skall gallras bort framställas i skrift i den omfattning som Domstols- verket föreskriver 
 . 
 För konkursärenden och ären- den om företagsrekonstruktion som inte registreras enligt för- ordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatisk databehandling 
 , finns närmare bestämmelser i förordningen (1979:802) om dagbok och akter i konkursären- den och ärenden om företagsre- konstruktion. 
 Föreslagen lydelse 
 Varje mål och ärende skall re- gistreras. Registreringen sker i dagböcker eller enligt förord- ningen ( 
 2001:000 
 ) om registerfö- ring  
 m.m.  
 vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatiserad be- handling 
 . Föreskrifter om regist- reringen i tingsrätt och hovrätt meddelas av Domstolsverket. I Högsta domstolen sker registre- ringen enligt de föreskrifter som domstolen fastställer. 
  
 I  
 5 § förordningen om regis- terföring  
 m.m.  
 vid allmänna dom- stolar med hjälp av  
 automatise- rad behandling finns bestämmel- ser om att uppgifter i register som förs med hjälp av automati- serad behandling skall framstäl- las i skrift innan de gallras. 
  
 För konkursärenden och ären- den om företagsrekonstruktion som inte registreras enligt för- ordningen om registerföring  
 m.m.  
 vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatiserad behand- ling 
 , finns närmare bestämmelser i förordningen (1979:802) om dagbok och akter i konkursären- den och ärenden om företagsre- konstruktion. 
  
 44  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2001:32 
  
 6 § Om det vid domstolen förs ett särskilt register över pågående eller avgjorda brottmål, får i detta inte tas in några uppgifter om utdömda påföljder eller ut- redningar om tilltalades levnads- omständigheter eller personliga förhållanden. Registret får inte omfatta mål som har avgjorts ti- digare än två år före det löpande kalenderåret. För register som förs enligt förordningen ( 
 1986:104 
 ) om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automatisk databehandling  
 gäl- ler i stället bestämmelserna i den förordningen. 
 ______________ 
 Om det vid domstolen förs ett särskilt register över pågående eller avgjorda brottmål, får i detta inte tas in några uppgifter om ut- dömda påföljder eller utredningar om tilltalades levnadsomständig- heter eller personliga förhållan- den. Registret får inte omfatta mål som har avgjorts tidigare än två år före det löpande kalender- året. För register som förs enligt förordningen ( 
 2001:000 
 ) om re- gisterföring  
 m.m.  
 vid allmänna domstolar med hjälp av  
 automa- tiserad behandling  
 gäller i stället bestämmelserna i den förord- ningen. 
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Författningsförslag  
 45 
  
 6 
  
 Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion 
  
 Härigenom föreskrivs att det i förordningen (1996:380) med kammar- rättsinstruktion skall införas en ny paragraf, 56 §, av följande lydelse 
 56 § Kammarrättens beslut enligt för- ordningen (2001:000) om regis- terföring m.m. vid Regeringsrät- ten och kammarrätterna med hjälp av automatiserad behand- ling om rättelse och om informa- tion som skall lämnas efter ansö- kan får överklagas hos Hart ringsrätten. 
 ______________ 
 Denna förordning träder i kraft den 1 oktober 2001. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Uppdraget  
 49 
  
 1 Uppdraget 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 Vi har i uppdrag att granska regleringen och användningen av person- register och annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. Vi skall även föreslå författningsänd- ringar som behövs för den framtida behandlingen av personuppgifter i dessa verksamheter. Arbetet skall göras med utgångspunkt i person- uppgiftslagen (1998:204) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). 
 Andra viktiga utgångspunkter för arbetet är att vi skall skapa enkla och tydliga regler som är anpassade efter den tekniska utvecklingen på ett sådant sätt att de tillgodoser behovet av ett effektivt  
 IT-stöd 
  i mål- och ärendehanteringen. Det ingår också i vår uppgift att beakta att regleringen av domstolarnas och nämndernas behandling av person- uppgifter utformas på ett sådant sätt att enskildas rätt till personlig integritet skyddas. 
 I vårt uppdrag ingår vidare att undersöka om det finns behov av att ändra eller komplettera de bestämmelser i sekretesslagen (1980:100) som gäller uppgifter vid domstolarna, med anledning av att upp- gifternas varierande sekretessgrad innebär såväl rättsliga som praktiska problem vid en utökad automatiserad hantering av personuppgifter. 
 I ett delbetänkande skall vi redovisa våra förslag när det gäller Regeringsrättens och kammarrätternas målregister, som i dag inte är författningsreglerade, samt övrig behandling av personuppgifter vid domstolar och nämnder som påverkas av att datalagen helt upphör att gälla den 30 september 2001. 
 Direktiven i sin helhet framgår av  
 bilaga 1 
 . 
  
 50  
 Uppdraget 
  
 SOU 2001:32 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Vårt arbete med delbetänkandet har bedrivits med viss tidspress och målsättningen har varit att göra de anpassningar av bestämmelser om behandling av personuppgifter som är nödvändiga med hänsyn till att datalagen helt upphör att gälla den 30 september 2001. Den grund- läggande utgångspunkten har varit att de datorsystem som i dag an- vänds av domstolar och nämnder skall kunna användas även fortsätt- ningsvis, i avvaktan på en mer genomgripande reglering. Vi har i den omfattning vi funnit möjligt även tagit hänsyn till de integritetsaspekter som följer av användningen av omfattande automatiserade uppgifts- samlingar i rättsskipande och rättsvårdande verksamhet. 
 Som ett led i granskningen av användningen av personregister har vi genomfört en enkätundersökning som vänt sig till samtliga av utred- ningen berörda domstolar och nämnder. Enkäten redovisas som  
 bilaga 2 
 . Arbetet med detta delbetänkande har bedrivits i nära samråd med experter som representerat de berörda domstolarnas och nämnd- ernas intressen samt experter från Domstolsverket, Riksarkivet, Data- inspektionen och Justitiedepartementet. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 51 
  
 2 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 Från och med den 24 oktober 1998 regleras den grundläggande ramen för behandling av personuppgifter i personuppgiftslagen (1998:204), som därigenom ersatte datalagen (1973:289). Personuppgiftslagen har sin utgångspunkt i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana upp- gifter (dataskyddsdirektivet). Detta kapitel innehåller en kortfattad ge- nomgång av datalagen, vissa internationella överenskommelser och dataskyddsdirektivet samt en redogörelse för personuppgiftslagens be- stämmelser. 
  
 2.1 
  
 Datalagen 
  
 Datalagen från 1973 har nu ersatts av personuppgiftslagen, vars inne- håll i väsentliga delar avviker från den tidigare lagstiftningen. Datala- gen skall dock fortfarande, fram t.o.m. den 30 september 2001, tilläm- pas på automatiserad behandling av personuppgifter som påbörjades före den 24 oktober 1998. 
  
 2.1.1 
  
 Allmänt om lagen och dess tillämpnings- område 
  
 Enligt 2 kap. 3 § andra stycket regeringsformen skall den enskilde medborgaren skyddas mot att hans personliga integritet kränks genom att uppgifter om honom registreras med hjälp av automatisk databe- handling. Den närmare omfattningen av skyddet, som inte omfattar ju- ridiska personer, skall enligt bestämmelsen anges i lag. 
 Den i regeringsformen avsedda lagen var tidigare datalagen, som fortfarande i begränsad omfattning tillämpas parallellt med personupp- giftslagen. Datalagen reglerar användandet av personregister, med vil- 
  
 52  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 ket förstås register, förteckning eller andra anteckningar som förs med hjälp av automatisk databehandling och som innehåller personuppgift som kan hänföras till den som avses med uppgifterna. Datalagen om- fattar således endast register som förs med hjälp av automatisk databe- handling. Lagen har, så långt den fortfarande tillämpas, till syfte att hindra att hantering av personregister medför otillbörligt intrång i den personliga integriteten. Integritetsskyddet omfattar endast fysiska per- soner. Den innehåller regler om tillstånd, registeransvarigs skyldighe- ter, tillsyn samt straff och skadestånd. 
 Datalagen skyddar endast mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten. Enskilda får alltså räkna med visst intrång. Vad som utgör otillbörligt integritetsintrång får avgöras från fall till fall. Vid sådan prövning skall särskild hänsyn tas till vissa i lagen uppräknade omstän- digheter, nämligen arten och mängden av de personuppgifter som skall ingå i registret, hur och från vem uppgifterna skall inhämtas samt den inställning till registret som föreligger eller kan antas föreligga hos dem som kan komma att registreras. Det skall också särskilt beaktas att inte andra uppgifter eller andra personer registreras, än som står i överens- stämmelse med registrets ändamål. 
  
 2.1.2 
  
 Tillstånd m.m. 
  
 Endast den som hade anmält sig till Datainspektionen och fått licens fick inrätta och föra personregister som omfattas av lagen. För att få fö- ra register som innehöll särskilt känsliga personuppgifter krävdes dess- utom normalt att inspektionen hade meddelat tillstånd. Datainspektio- nens möjlighet att meddela nya tillstånd upphörde den 24 oktober 1998, när personuppgiftslagen trädde i kraft. Uppgifter ansågs vara sär- skilt känsliga om de avslöjade att någon t.ex. misstänktes för eller hade dömts för brott, uppbar socialt bistånd eller om uppgifterna berörde personens hälsotillstånd. Också uppgifter om ras, politisk uppfattning, religiös tro eller övertygelse i övrigt föll inom kategorin särskilt känsli- ga uppgifter. 
 Tillstånd från Datainspektionen krävdes också när personregister skulle innehålla omdömen om den registrerade eller uppgifter om per- soner som saknade särskild anknytning till den registeransvarige. Det- samma gällde då personuppgifter inhämtades från andra register och sambearbetades. 
 Vid tillståndsprövningen skulle Datainspektionen ta ställning till om det fanns anledning att anta att registreringen medförde ett otillbörligt intrång i den registrerades integritet. Om så var fallet skulle tillstånd inte lämnas. Meddelade Datainspektionen tillstånd skulle inspektionen 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 53 
  
 också meddela föreskrift om ändamålet med registret. I den mån det behövdes för att förebygga otillbörligt intrång i personlig integritet fick inspektionen meddela föreskrifter även om t.ex. vilka uppgifter som fick ingå i registret, de bearbetningar av personuppgifter som fick göras med hjälp av automatisk databehandling, bevarande och gallring av uppgifter samt kontroll och säkerhet. 
 I vissa fall behövdes inte tillstånd från Datainspektionen trots att re- gistren innehöll särskilt känsliga uppgifter. Personregister vars inrät- tande beslutats av riksdagen eller regeringen (s.k. statsmaktsregister) var exempelvis undantagna från tillståndsplikt. Sådana personregister reglerades, och regleras än i dag, ofta i särskilda registerförfattningar. 
  
 2.1.3 
  
 Den registeransvariges skyldigheter 
  
 Enligt datalagen är den registeransvarig för vars verksamhet ett person- register förs, om han förfogar över registret. Såväl fysiska personer som företag och myndigheter kan vara registeransvariga. Den regis- teransvarige är skyldig att se till att ett personregister förs så att otill- börligt intrång inte sker i den registrerades personliga integritet. Han eller hon skall även se till att registret förs för sitt ändamål samt att uppgifterna behandlas i överensstämmelse med ändamålet och i enlig- het med lag och andra föreskrifter. 
 Är någon uppgift oriktig eller missvisande skall den rättas, ändras eller uteslutas om det inte saknas anledning att anta att otillbörligt in- trång i den registrerades integritet skall ske. Likaså skall den regis- teransvarige se till att en ofullständig personuppgift kompletteras för att förebygga otillbörligt integritetsintrång eller rättsförlust för den en- skilde. Vidare skall den registeransvarige på begäran av en enskild un- derrätta vederbörande om ett register innehåller personuppgifter om honom eller henne och om så är fallet även underrätta om uppgifternas innehåll (registerutdrag). Om den enskilde lider skada av att oriktiga eller missvisande uppgifter om honom har behandlats i register, skall den registeransvarige ersätta skadan. Den registeransvarige kan även dömas till straff om han eller hon inte följer sina åligganden enligt da- talagen. 
  
 54  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 2.2 
  
 Internationella konventioner m.m. 
  
 2.2.1 
  
 Dataskyddskonventionen 
  
 Internationella riktlinjer har meddelats för automatisk databehandling av personuppgifter. Bestämmelser av betydelse finns i bl.a. Europarå- dets konvention från 1981 om skydd för enskilda vid automatisk data- behandling av personuppgifter (dataskyddskonventionen). Konventio- nens innehåll kan ses som en precisering av skyddet vid användning av automatisk databehandling enligt artikel 8 i den europeiska konventio- nen den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättighe- terna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen). Data- skyddskonventionens syfte är att säkerställa den enskildes rätt till per- sonlig integritet i samband med automatisk databehandling av person- uppgifter och att förbättra förutsättningarna för ett fritt informations- flöde över gränserna. 
 Dataskyddskonventionens roll som riktmärke för automatiserad be- handling av personuppgifter inom EU har i princip övertagits av da- taskyddsdirektivet i och med att detta införlivats i medlemsländernas nationella lagstiftningar. 
  
 2.2.2 
  
 Riktlinjer från OECD 
  
 Internationella riktlinjer för integritetsskydd och persondataflöde har även utarbetats inom Organisationen för ekonomiskt samarbete och ut- veckling (OECD). Ett antal internationella organisationer och företag har antagit egna regler om dataskydd som bygger på OECD:s riktlinjer. Riktlinjerna motsvarar i princip de bestämmelser som återfinns i da- taskyddskonventionen. Det bör tilläggas att år 1998 antogs OECD:s ministerdeklaration Protection of Privacy on Global Networks, som innebar att man slog fast intentionen att i ett internationellt perspektiv harmonisera de regler som bör gälla för hantering av personuppgifter i globala nätverk, för att skydda den personliga integriteten. 
  
 2.3 
  
 Dataskyddsdirektivet 
  
 Den 24 oktober 1995 antogs Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (data- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 55 
  
 skyddsdirektivet). Direktivets principer om skydd för enskilda person- ers fri- och rättigheter är en precisering och förstärkning av principerna i dataskyddskonventionen från 1981. Syftet med direktivet är att ga- rantera dels en hög skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter, dels en likvärdig skyddsnivå i alla medlemsstater, så att staterna inte skall kun- na hindra det fria flödet mellan dem av personuppgifter under hänvis- ning till enskilda personers fri- och rättigheter. 
 Dataskyddsdirektivet är direkt bindande för medlemsstaterna i fråga om det resultat som skall uppnås. För att bli gällande rätt måste direkti- vet införlivas i nationell lagstiftning. Medlemsstaterna bestämmer själ- va på vilket sätt direktivet skall införlivas, men är därvid starkt bundna av direktivets innehåll. Medlemsstaterna kan inte föreskriva vare sig ett bättre eller sämre skydd för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter eller för det fria flödet av sådana uppgifter än vad som följer av dataskyddsdirektivet. 
  
 2.3.1 
  
 Tillämpningsområde 
  
 Dataskyddsdirektivet handlar om fysiska personers skydd. Skyddet för juridiska personer berörs inte av direktivet. Inte heller berörs sådan verksamhet som faller utanför gemenskapsrätten, däribland verksamhet som rör allmän säkerhet, försvar, statens säkerhet och statens verksam- het på straffrättens område. 
 Dataskyddsdirektivet omfattar inte bara automatiserad behandling utan också manuell behandling av personuppgifter, dock endast be- handling av uppgifter som ingår eller kommer att ingå i ett register. Utanför tillämpningsområdet faller t.ex. ostrukturerade akter. Kriteri- erna för när uppgifterna är så strukturerade att fråga är om ett manuellt register bestäms inte i direktivet, utan kan utformas av varje enskild medlemsstat. Dataskyddsdirektivet omfattar inte behandling av person- uppgifter för privat bruk, oavsett om behandlingen är automatiserad eller manuell. 
  
 2.3.2 
  
 Bestämmelser om när personuppgifter får behandlas 
  
 Enligt dataskyddsdirektivet måste all behandling av personuppgifter vara laglig och korrekt. Uppgifterna måste vara riktiga och aktuella samt adekvata, relevanta och nödvändiga med hänsyn till de ändamål för vilka de behandlas. Ändamålen skall vara uttryckligt angivna vid ti- 
  
 56  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 den för insamling av uppgifterna. De ändamål för vilka uppgifterna se- nare behandlas får inte vara oförenliga med de ursprungliga ändamålen. 
 Personuppgifter får enligt direktivet behandlas bara i vissa fall. Uppgifter får behandlas efter att den registrerade otvetydigt har lämnat sitt samtycke eller i samband med fullgörande av avtal där den registre- rade är part. Behandling får också ske om den är nödvändig för att full- göra en rättslig förpliktelse, som åvilar den registeransvarige, eller för att skydda vitala intressen för den registrerade. Vidare får behandling ske om den är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift som antingen är av allmänt intresse eller utgör ett led i myndighetsutövning. Slutligen får personuppgifter behandlas efter en intresseavvägning, nämligen om intresset av att den registeransvarige får behandla uppgifterna övervä- ger den registrerades intresse av att de inte behandlas. 
 Vissa särskilda i direktivet angivna kategorier av uppgifter får inte behandlas utan uttryckligt samtycke av den registrerade. Det gäller så- dana uppgifter som avslöjar den enskildes ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv. I vissa, sär- skilt angivna, undantagsfall får dock sådan behandling ske även utan den enskildes samtycke, t.ex. när behandling av sådana uppgifter är nödvändig för åtgärder inom hälso- och sjukvård. Medlemsländerna får under förutsättning av lämpliga skyddsåtgärder och av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse besluta om andra undantag än de som anges i direktivet. 
 Behandling av uppgifter om lagöverträdelser och brottmålsdomar m.m. får utan särskilt stöd i nationell lagstiftning utföras endast under kontroll av en myndighet. 
  
 2.3.3 
  
 Information och rättelse m.m. 
  
 Dataskyddsdirektivet föreskriver att den registeransvarige skall infor- mera den registrerade om att personuppgifter är föremål för behandling och därvid redogöra för ändamålet med behandlingen. Har uppgifterna inte samlats in från den registrerade själv behöver den registeransvarige inte lämna någon information, om det skulle visa sig vara omöjligt eller innebära en ansträngning som inte står i proportion till nyttan. Den re- gistrerade har dock rätt att på begäran få information om de registrera- de uppgifterna. Vidare har den registrerade rätt att få sådana uppgifter som inte har behandlats i enlighet med direktivet rättade, utplånade el- ler blockerade. Om en uppgift rättas skall den registeransvarige under- rätta tredje man som fått del av den felaktiga uppgiften. Underrättelse 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 57 
  
 behövs dock inte i de fall där sådan är omöjlig eller förenad med en oproportionerligt stor arbetsinsats. 
 Medlemsstaterna får föreskriva begränsningar i fråga om vissa skyl- digheter och rättigheter, bl.a. informationsskyldigheten och rättigheten att på begäran få tillgång till uppgifter. En sådan begränsning måste dock vara en nödvändig åtgärd med hänsyn till vissa allmänna intres- sen, bl.a. intresset av att undersöka, avslöja och åtala för brott samt skyddet av den registrerades eller andras fri- och rättigheter. 
 Till skydd för den registrerade innehåller direktivet även bestäm- melser om säkerhet vid behandlingen. Genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder skall den registeransvarige skydda personupp- gifter mot otillåten behandling samt mot förstöring, förlust, ändring el- ler otillåten spridning. 
  
 2.3.4 
  
 Anmälan till tillsynsmyndighet 
  
 I dataskyddsdirektivet föreskrivs ett relativt omfattande anmälningsför- farande till en tillsynsmyndighet när det gäller helt eller delvis automa- tiserad behandling av personuppgifter. För  
 icke-automatiserade 
  be- handlingar får medlemsländerna föreskriva ett förenklat anmälningsför- farande. Undantag från anmälningsplikt alternativt tillämpning av ett förenklat anmälningsförfarande får också föreskrivas dels om det med hänsyn till de behandlade uppgifterna inte är sannolikt att den registre- rades fri- eller rättigheter kränks, dels om den registeransvarige har ut- sett ett uppgiftsskyddsombud (personuppgiftsombud). 
  
 2.3.5 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje land 
  
 Direktivet syftar till ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlems- länderna. Som huvudregel gäller att överföring av personuppgifter som är under behandling, eller är avsedda att behandlas efter överföringen, till ett land utanför EU eller EES (tredje land), får ske endast om det mottagande landets lagstiftning kan säkerställa en adekvat skyddsnivå. Vad som är en adekvat skyddsnivå får avgöras med hänsyn tagen till bl.a. de uppgifter som skall behandlas och ändamålet med behandling- en. 
 I vissa fall får personuppgifter föras över till länder vars lagstiftning i och för sig inte erbjuder en adekvat skyddsnivå. Det gäller bl.a. om den registrerade går med på att överföring sker eller om överföringen är nödvändig eller bindande enligt författning av skäl som rör viktiga all- männa intressen. Exempel på det sistnämnda är vissa överföringar vid 
  
 58  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 internationellt utbyte av uppgifter mellan skattemyndigheter eller tull- myndigheter. 
  
 2.3.6 
  
 Medlemsländernas nationella lagstiftning 
  
 Dataskyddsdirektivet skulle vara införlivat i medlemsländernas natio- nella lagstiftningar senast den 24 oktober 1998. När det gäller sådan behandling av personuppgifter som pågick vid den tidpunkten, skall denna bringas i överensstämmelse med direktivet senast tre år därefter. I fråga om manuella register gäller dock en övergångstid om tolv år från direktivets ikraftträdande. För Sveriges del har införlivande av di- rektivet skett genom personuppgiftslagen, som trädde i kraft just den 24 oktober 1998. Enligt övergångsbestämmelserna till lagen skall dock äldre lagstiftning, dvs. datalagen, tillämpas i sådana fall och under de tider som anges i dataskyddsdirektivet i fråga om bl.a. pågående be- handling av personuppgifter. 
  
 2.4 
  
 Personuppgiftslagen 
  
 Med anledning av att dataskyddsdirektivet skulle antas, beslutade rege- ringen i juni 1995 att tillsätta Datalagskommittén. Kommitténs uppgift var att göra en total revision av datalagen och utreda på vilket sätt di- rektivet skulle införlivas i svensk rätt. Uppdraget redovisades i betän- kandet Integritet – Offentlighet – Informationsteknik (SOU 1997:39). Personuppgiftslagen (1998:204) bygger i allt väsentligt på det förslag som lades fram i betänkandet. 
  
 2.4.1 
  
 Allmänt om lagen och dess tillämpnings- område 
  
 Dataskyddsdirektivet bygger på att själva hanteringen av personupp- gifter regleras. Personuppgiftslagen följer direktivets struktur och avvi- kelser görs endast när det finns särskilda skäl för det. I likhet med di- rektivet reglerar personuppgiftslagen själva hanteringen av personupp- gifter och inte bara missbruk av sådana uppgifter. Det innebär att be- handling av personuppgifter som inte sker med stöd av personupp- giftslagen är otillåten. I motiven (prop. 1997/98:44, s. 36 f.) konstaterar regeringen dock att en framtida ordning där bara missbruket regleras är 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 59 
  
 önskvärd, men en sådan ordning måste då föregås av ett reviderat EG- direktiv. 
 Personuppgiftslagen är utformad så att den är teknikoberoende. Den tillämpas på all – helt eller delvis – automatiserad behandling av per- sonuppgifter. Dessutom är lagen tillämplig på manuell behandling av uppgifter som ingår, eller är avsedda att ingå, i en strukturerad samling av personuppgifter vilka är tillgängliga för sökning eller sammanställ- ning enligt särskilda kriterier (5 §). 
 Personuppgiftslagen är mer generell än dataskyddsdirektivet och omfattar även sådan verksamhet som faller utanför gemenskapsrätten. Personuppgiftslagen omfattar nämligen, på samma sätt som datalagen, behandling av personuppgifter hos bl.a. polisen och försvaret. 
 Det är emellertid inte all behandling av uppgifter som omfattas av personuppgiftslagen. Behandling av uppgifter om juridiska personer omfattas över huvud taget inte och sådana uppgifter utgör definitions- mässigt inte personuppgifter (3 §). Inte heller behandling som en fysisk person utför i verksamhet av rent privat natur omfattas av lagen, även om behandlingen avser personuppgifter (6 §). Dessutom undantas all behandling av personuppgifter som skyddas av tryckfrihetsförordning- en och yttrandefrihetsgrundlagen eller som sker uteslutande för journa- listiska ändamål eller konstnärligt eller litterärt skapande (7 §). 
 Särreglering i lag eller förordning – bl.a. de särskilda registerför- fattningarna – gäller enligt 2 § framför personuppgiftslagen. I 8 § anges dessutom särskilt att lagen inte får inskränka myndigheternas skyldig- het att lämna ut personuppgifter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen. I samma lagrum anges även att lagen inte heller hindrar att en myndig- het arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial tas om hand av en arkivmyndighet. 
 Dataskyddsdirektivet innehåller ett antal huvudregler som måste in- gå i nationell lagstiftning. Ofta är dessa huvudregler och principer all- mänt hållna i direktivet. För att kunna tillämpas av de personuppgifts- ansvariga har de preciserats och konkretiserats i personuppgiftslagen. Lagen innehåller dock inte några detaljbestämmelser som fyller ut de generellt hållna huvudreglerna. I stället överlämnas det åt regeringen och Datainspektionen att inom den ram som personuppgiftslagen drar upp göra nödvändiga preciseringar och konkretiseringar. 
  
 2.4.2 
  
 Definitioner 
  
 Några av de mer centrala begreppen i personuppgiftslagen definieras i 3 § på följande sätt.  
 Personuppgifter  
 i lagens mening är all slags infor- mation som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som 
  
 60  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 är i livet. Det innebär att varken juridiska personer eller avlidna fysiska personer omfattas av lagens tillämpningsområde. Med  
 behandling av personuppgifter  
 avses varje åtgärd som vidtas med uppgifterna, vare sig det sker på automatiserad väg eller inte, t.ex. insamling, lagring, be- arbetning, inhämtande, utlämnande, samkörning eller förstöring.  
 Carlson sonuppgiftsansvarig  
 är den som ensam eller tillsammans med andra be- stämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personupp- gifter. Med  
 samtycke  
 avses varje slag av frivillig, särskild och otvety- dig viljeyttring genom vilken den registrerade, efter att ha fått informa- tion, godtar behandling av personuppgifter som rör honom eller henne. Lagen uppställer alltså inget krav på att samtycke skall vara skriftligt eller på annat sätt formbundet. 
  
 2.4.3 
  
 Förutsättningar för behandling av person- uppgifter 
  
 Grundläggande krav (9 §) 
 Enligt personuppgiftslagen skall personuppgifter alltid behandlas på ett korrekt och lagligt sätt samt i enlighet med god sed. De skall samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Efter in- samlingen får uppgifterna inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det ändamål för vilket de samlades in, vilket bl.a. inne- bär att uppgifterna inte får lämnas ut till annan om det är oförenligt med de ursprungliga ändamålen. Att ändamålen skall vara särskilda in- nebär att en alltför allmänt hållen ändamålsbeskrivning inte får godtas. Hur detaljerad ändamålsbeskrivningen måste vara får avgöras i praxis och genom föreskrifter från regeringen och Datainspektionen. Det an- ses inte oförenligt med de ursprungliga ändamålen att behandla upp- gifterna för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål. 
 De behandlade uppgifterna måste vara riktiga och relevanta och inte alltför omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas. Om det är nödvändigt skall uppgifterna också vara aktuella. Uppfyller personuppgifterna inte kraven skall den personuppgiftsansvarige vidta alla rimliga åtgärder för att utplåna, blockera eller rätta uppgifterna. Personuppgifterna får inte heller sparas längre än nödvändigt med hän- syn till de ändamål för vilka uppgifterna behandlas. Därefter måste de avidentifieras eller förstöras. Eftersom personuppgiftslagen är sekundär till annan lagstiftning, får uppgifter emellertid inte avidentifieras eller på annat sätt förstöras (dvs. gallras) om det strider mot bl.a. tryckfri- hetsförordningens bestämmelser om allmänna handlingar. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 61 
  
 När behandling av personuppgifter är tillåten  
 (10–12 
  §§) 
 Enligt personuppgiftslagen är det tillåtet att behandla personuppgifter efter den registrerades samtycke. Återkallar den registrerade sitt sam- tycke får ytterligare personuppgifter om denne inte registreras. I vissa fall får dock personuppgifter behandlas trots att samtycke från den re- gistrerade saknas. En förutsättning i samtliga dessa fall är att behand- lingen är nödvändig för ändamålen. Här kan anmärkas att de flesta au- tomatiserade bearbetningar av personuppgifter också kan utföras ma- nuellt. Nödvändighetsrekvisitet har av Datalagskommittén tolkats så att personuppgifter får behandlas även i de fall det är faktiskt möjligt att utföra uppgiften på annat sätt, om förfarandet underlättas genom an- vändningen av automatisk databehandling (SOU 1997:39 s. 359). 
 Personuppgifter får behandlas i samband med ett avtal med den re- gistrerade när det krävs för fullgörandet av avtalet eller när det behövs för att på den registrerades begäran vidta åtgärder innan avtalet träffas. Vidare får behandling utföras om det är nödvändigt för att den person- uppgiftsansvarige skall kunna fullgöra en rättslig skyldighet som åvilar honom eller henne. Personuppgifter får också behandlas för att skydda vitala intressen för den registrerade. Likaså får sådana uppgifter be- handlas om det är nödvändigt för att en arbetsuppgift av allmänt intres- se skall kunna utföras och för att den personuppgiftsansvarige, eller någon annan till vilken personuppgifter har lämnats ut, skall kunna ut- föra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning. 
 Slutligen får personuppgifter behandlas om en avvägning ger vid handen att den personuppgiftsansvariges berättigade intresse av en be- handling väger tyngre än den registrerades intresse av skydd. Vid in- tresseavvägningen jämställs med den personuppgiftsansvarige också sådana tredje män till vilka uppgiften lämnas ut. 
 Förbud mot att behandla känsliga personuppgifter (13 §) 
 I personuppgiftslagen återfinns dataskyddsdirektivets förbud i fråga om behandling av känsliga personuppgifter. Personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse samt medlemskap i fackförening får alltså inte behandlas. Likaså är det förbjudet att behandla sådana personuppgifter som rör hälsa eller sexualliv. 
  
 62  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 Undantag från förbudet  
 (14–20 
  §§) 
 Förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter är inte undantags- löst. Sådana uppgifter får liksom andra uppgifter behandlas efter den registrerades samtycke. Till skillnad från när samtycke krävs i andra sammanhang måste i fråga om känsliga personuppgifter samtycket emellertid vara uttryckligt, dvs. klart manifesterat. Även när den regist- rerade har offentliggjort känsliga uppgifter på ett tydligt sätt får de be- handlas. Vidare får behandling utföras om den är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra sina skyldigheter eller ut- öva sina rättigheter inom arbetsrätten. I stort sett gäller det fullgörandet av alla skyldigheter och rättigheter för arbetsgivaren beträffande de an- ställda och deras organisationer. De uppgifter som behandlas under denna förutsättning får lämnas ut till tredje man endast om det inom arbetsrätten finns en uttrycklig skyldighet för den personuppgiftsansva- rige att göra det eller om den registrerade har samtyckt till utlämnandet. 
 Förbudet mot att behandla känsliga personuppgifter gäller inte hel- ler när behandlingen utförs inom ramen för ideella organisationers be- rättigade verksamhet med ett politiskt, filosofiskt, religiöst eller fack- ligt syfte. Behandlingen får bara avse uppgifter om medlemmar eller personer som organisationen på grund av sitt ändamål har regelbunden kontakt med. Utlämnande av sådana uppgifter till tredje man kräver den registrerades samtycke. 
 Förbudet gäller inte om behandlingen rör uppgifter som är nödvän- diga för att rättsliga anspråk skall kunna slås fast, göras gällande eller försvaras. Detta gäller när det förhållande som faller in under definitio- nen av känsliga personuppgifter också är en förutsättning för att perso- nen i fråga skall ha rätt till en förmån eller ha en rättslig skyldighet gentemot någon annan. Som exempel kan nämnas rätten för en sjuk person att få försäkringsersättning eller skyldigheten för den som till- hör Svenska kyrkan att betala avgift. 
 Ett ytterligare undantag från förbudet att behandla känsliga person- uppgifter är när den registrerade är rättsligt eller fysiskt förhindrad att lämna samtycke och behandlingen samtidigt är nödvändig för att skyd- da dennes eller någon annans vitala intressen. Vidare undantas be- handling som är nödvändig med hänsyn till förebyggande hälso- och sjukvård, medicinska diagnoser, vård eller behandling samt administ- ration av hälso- och sjukvård. Behandlas uppgifterna av någon som är yrkesmässigt verksam inom hälso- och sjukvårdsområdet och som samtidigt är underkastad tystnadsplikt, gäller förbudet inte heller. Slut- ligen undantas, under vissa förutsättningar, behandling för forskning och statistik från förbudet. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 63 
  
 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, dvs. Datainspektionen, får meddela föreskrifter om ytterligare undantag, om det behövs med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse. 
 Uppgifter om brott och användning av personnummer  
 (21–22 
  §§) 
 Vissa uppgifter som inte omfattas av definitionen av känsliga person- uppgifter är ändå sådana att behandlingen av dem regleras särskilt i personuppgiftslagen, liksom i dataskyddsdirektivet. Det är således för- bjudet för andra än myndigheter att behandla personuppgifter om lag- överträdelser, domar och säkerhetsåtgärder i brottmål. Regeringen eller Datainspektionen har dock möjlighet att föreskriva undantag från för- budet, om det är befogat att behandlingen utförs av annan än myndig- het och behandlingen står under tillfredsställande kontroll av en myn- dighet. Regeringen eller, om regeringen bestämmer det, Datainspektio- nen får dessutom föreskriva undantag från förbudet i enskilda fall. 
 Regleringen i personuppgiftslagen om behandling av denna typ av uppgifter innebär ett betydande avsteg från datalagens bestämmelser, enligt vilka det krävdes synnerliga skäl för att annan än myndighet skulle få föra register med uppgift om att någon är misstänkt eller dömd för brott. 
 Uppgifter om personnummer och samordningsnummer får behand- las bara när den registrerade samtycker till det eller när det är klart mo- tiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat beaktansvärt skäl. 
  
 2.4.4 
  
 Information och rättelse m.m. 
  
 Personuppgiftslagen innehåller bestämmelser som tryggar den registre- rades rätt att dels kontrollera om behandling av personuppgifter om ho- nom eller henne pågår, dels begära rättelse av personuppgifter som har behandlats felaktigt. 
 Information  
 (23–27 
  §§) 
 Personuppgiftslagens bestämmelser om informationsskyldighet gäller i första hand den information som den personuppgiftsansvarige själv- mant har att lämna. Rätten att på begäran få ut uppgifter i allmänna handlingar följer främst av tryckfrihetsförordningen, dock att den rätten i vissa fall begränsas genom bestämmelser i sekretesslagen, men det finns bestämmelser även i personuppgiftslagen. 
  
 64  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 Den personuppgiftsansvarige skall självmant lämna den registrerade information rörande behandlingen, när uppgifter om en person samlas in från denne själv. Har uppgifterna samlats in från en annan källa, skall den registrerade informeras när uppgifterna noteras eller, om av- sikten med behandlingen är att lämna ut uppgifterna till tredje man, när uppgifterna lämnas ut för första gången. Informationen skall omfatta uppgifter om vem den personuppgiftsansvarige är, ändamålet med be- handlingen samt all övrig information som den registrerade behöver för att kunna ta tillvara sina rättigheter i samband med behandlingen. En- dast sådana uppgifter som den registrerade inte redan känner till behö- ver lämnas. 
 Har uppgifterna hämtats in från en annan källa än den registrerade själv behöver information inte lämnas om det är omöjligt eller skulle innebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. Inte heller behöver in- formation lämnas om det i lag eller annan författning finns särskilda bestämmelser om registreringen eller utlämnandet av personuppgifter. 
 Den personuppgiftsansvarige är vidare skyldig att efter ansökan, en gång per kalenderår, gratis informera om huruvida uppgifter som rör sökanden behandlas eller inte, ändamålet med behandlingen, vilka upp- gifter som behandlas, varifrån dessa kommer och till vem de lämnas ut. Information behöver emellertid inte lämnas beträffande personupp- gifter som behandlas endast i löpande text som ännu inte har fått sin slutliga utformning eller som utgör minnesanteckningar, under förut- sättning att uppgifterna inte har lämnats ut till tredje man eller – i fråga om uppgifter i löpande text – behandlingen inte har pågått under längre tid än ett år. 
 Bestämmelserna om informationsskyldighet gäller över huvud taget inte om sekretess eller tystnadsplikt för uppgifterna är föreskriven i förhållande till den registrerade. 
 Rättelse m.m. (28 §) 
 Personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga eller som annars inte har behandlats i enlighet med den föreslagna personuppgiftslagen eller anknytande föreskrifter skall på begäran av den registrerade rättas, utplånas eller blockeras av den personuppgiftsansvarige. Med blocke- ring avses varje åtgärd som kan vidtas för att de aktuella personupp- gifterna i alla sammanhang skall vara förknippade med tydlig informa- tion om att de är spärrade och inte får lämnas ut till tredje man samt om anledningen till spärren. 
 Om felaktiga personuppgifter har lämnats till tredje man, skall den- ne i vissa fall underrättas om korrigeringsåtgärden, nämligen om den registrerade begär det eller om det behövs för att undvika mera bety- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 65 
  
 dande skada eller olägenhet för den registrerade. Eftersom den person- uppgiftsansvarige inte har någon skyldighet att hålla reda på till vem uppgifter lämnas ut och då uppgifter ibland kan lämnas till ett stort an- tal människor, innehåller bestämmelsen det undantaget att underrättelse inte behöver ske om det är omöjligt eller skulle innebära en opropor- tionerligt stor arbetsinsats. 
  
 2.4.5 
  
 Säkerhet vid behandlingen 
  
 Bestämmelser som avser att säkerställa att behandlingen av personupp- gifter sker på ett betryggande sätt finns i 30 och 31 §§ personupp- giftslagen. Den personuppgiftsansvarige har ett stort ansvar för säker- heten. Bland annat får de personer som arbetar med personuppgifter behandla dessa endast efter den personuppgiftsansvariges instruktioner. Instruktionerna bör i vart fall vara utformade på ett sådant sätt att var och en som arbetar med personuppgifter skall veta vilka ändamålen är med behandlingen och att behandling som är oförenlig med dessa än- damål är förbjuden. För det allmännas verksamhet gäller att om det i annan lagstiftning finns bestämmelser om säkerheten vid behandling av personuppgifter, skall i stället de bestämmelserna tillämpas. Det gäller framför allt bestämmelser om tystnadsplikt och sekretess. 
 Den personuppgiftsansvarige har vidare ansvar för att tekniska och organisatoriska åtgärder vidtagits för att skydda de behandlade person- uppgifterna. Åtgärderna skall åstadkomma en lämplig säkerhetsnivå med beaktande av de tekniska möjligheter som finns, kostnaden för att genomföra åtgärderna, riskerna med behandlingen och hur känsliga de behandlade uppgifterna är. Ett register som innehåller personuppgifter om ett stort antal personer ställer också ökade krav på säkerheten. 
 Datainspektionen får enligt 32 § personuppgiftslagen i enskilda fall besluta om vilka skyddsåtgärder en personuppgiftsansvarig skall vidta. Om ett sådant beslut inte följs kan inspektionen enligt 45 § föreskriva vite. 
  
 2.4.6 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje land 
  
 Det är enligt 33 § personuppgiftslagen förbjudet att föra över person- uppgifter till en stat utanför EU eller EES (tredje land) som inte har en adekvat nivå för skyddet av personuppgifter. Förbudet gäller både upp- gifter som är under behandling och uppgifter som skall undergå be- handling i det tredje landet. 
  
 66  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 Vid bedömningen av om ett land utanför EU eller EES har en ade- kvat skyddsnivå skall hänsyn tas till samtliga omständigheter som har samband med överföringen. I lagen anges uttryckligen att särskild vikt skall läggas vid uppgifternas art, ändamålet med behandlingen, hur länge behandlingen skall pågå, ursprungslandet, det slutliga bestäm- melselandet och de regler som finns för behandlingen i det tredje lan- det. 
 Från förbudet mot överföring av personuppgifter till tredje land finns undantag i 34 och 35 §§. Har den registrerade samtyckt till det, får uppgifter om denne föras över till tredje land. Det är också tilllåtet att föra över personuppgifter för användning enbart i en stat som har anslutit sig till Europarådets dataskyddskonvention. 
 Uppgifter får även i andra fall föras över till tredje land om behand- lingen är nödvändig för att fullgöra ett avtal – mellan den registrerade och den personuppgiftsansvarige eller mellan den personuppgiftsansva- rige och tredje man – som är i den registrerades intresse eller för att på den registrerades begäran vidta åtgärder innan ett avtal träffas. Vidare får överföring ske om behandlingen är nödvändig för att kunna fast- ställa, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk eller för att skydda vitala intressen för den registrerade. 
 Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från förbudet att föra över personuppgifter till vissa stater. Regeringen eller, om rege- ringen bestämmer det, Datainspektionen får också föreskriva undantag när det behövs med hänsyn till viktiga allmänna intressen eller om överföringen sker under sådana omständigheter att det finns tillräckliga garantier till skydd för de registrerades rättigheter. Dessutom får rege- ringen och Datainspektionen under vissa förutsättningar besluta om undantag från förbudet i enskilda fall. 
  
 2.4.7 
  
 Datainspektionens befogenheter som tillsynsmyndighet 
  
 Enligt dataskyddsdirektivet skall en särskild tillsynsmyndighet utses. Den personuppgiftsansvariges anmälan om behandlingar av person- uppgifter skall göras till tillsynsmyndigheten, som även skall utöva till- syn över behandlingen. Vissa av de befogenheter som enligt direktivet tillkommer tillsynsmyndigheten regleras i  
 43–47 
  §§ personuppgiftsla- gen. Således innehåller lagen bestämmelser om att tillsynsmyndigheten (Datainspektionen) skall ha tillgång till behandlade personuppgifter och dessutom tillträde till lokaler med anknytning till behandlingen. Datainspektionen kan också vid vite förbjuda fortsatt behandling samt ansöka hos länsrätt om att personuppgifter skall utplånas. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 67 
  
 2.4.8 
  
 Anmälan till Datainspektionen m.m. 
  
 Anmälningsskyldighet (36 §) 
 Helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter omfattas av anmälningsskyldighet. Den personuppgiftsansvarige skall göra så- dan anmälan till Datainspektionen. Syftet med anmälningsskyldigheten är att göra behandlingens ändamål och dess viktigaste egenskaper kän- da. Datainspektionen skall föra register över anmälda behandlingar. 
 Personuppgiftslagen har i denna del två motstridiga intressen som utgångspunkt. Det finns å ena sidan ett önskemål om att ta bort anmäl- ningsskyldigheten för automatiserad behandling för att på så sätt kon- centrera Datainspektionens verksamhet till att ge råd och sprida kun- skap om de materiella reglerna samt att utöva tillsyn över att reglerna följs. Å andra sidan föreskriver dataskyddsdirektivet som huvudregel att den registeransvarige till tillsynsmyndigheten skall anmäla automa- tiserade behandlingar som skall genomföras. Från denna anmälnings- skyldighet får ett medlemsland dock under vissa förutsättningar före- skriva undantag. 
 För att kunna tillgodose både kravet att följa direktivet och önske- målet att begränsa anmälningsskyldigheten, har i personuppgiftslagen en principiell anmälningsskyldighet till Datainspektionen införts, sam- tidigt som möjligheterna att föreskriva om undantag från skyldigheten har utnyttjats fullt ut. När fråga är om särskilt integritetskänsliga be- handlingar, som Datainspektionen skall kontrollera innan de påbörjas, föreskrivs dock inga undantag från anmälningsskyldigheten. 
 Enligt personuppgiftslagen får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Datainspektionen föreskriva undantag från anmälnings- skyldigheten. Sådana undantag föreskrivs i personuppgiftsförordningen (1998:1191) för behandling av personuppgifter som utförs till följd bl.a. av en myndighets skyldighet enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen att lämna ut allmänna handlingar eller som regleras genom särskilda fö- reskrifter i lag eller förordning i andra fall. 
 Personuppgiftsombud  
 (37–40 
  §§) 
 Anmälan till Datainspektionen behöver inte göras när ett personupp- giftsombud har utsetts av den personuppgiftsansvarige. Personupp- giftsombudet skall ha till uppgift att självständigt se till att den person- uppgiftsansvarige behandlar personuppgifter på ett korrekt och lagligt sätt. Kravet på självständighet innebär att personuppgiftsombudet inte får ha en alltför underordnad ställning i förhållande till den personupp- 
  
 68  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter 
  
 SOU 2001:32 
  
 giftsansvarige och att han eller hon skall ha tillräckliga kvalifikationer och kunskaper för att kunna utföra sina uppgifter. 
 I första hand skall personuppgiftsombudet påpeka brister i uppgifts- behandlingen till den personuppgiftsansvarige, men om den ansvarige inte rättar till bristerna är ombudet skyldigt att anmäla förhållandet till Datainspektionen. Personuppgiftsombudet skall ha en förteckning över de behandlingar som den personuppgiftsansvarige utför och han skall även hjälpa registrerade personer att få rättelse vid misstanke om att personuppgifter är felaktiga eller ofullständiga. 
 Förhandskontroll av särskilt integritetskänsliga behandlingar (41 §) 
 Enligt dataskyddsdirektivet skall medlemsstaterna bestämma vilka be- handlingar som kan innebära särskilda risker för den registrerades rät- tigheter och säkerställa att dessa behandlingar kontrolleras innan de påbörjas. Förhandskontrollen skall enligt direktivet utföras av till- synsmyndigheten men kan också utgöra ett led i lagstiftningsprocessen. Förhandskontroll kan således ske i samband med att särskilda register- författningar beslutas av riksdagen eller regeringen. I fråga om sådana register krävs ingen särskild reglering för att uppfylla direktivets vill- kor. 
 I andra fall krävs däremot bestämmelser om vilka behandlingar som skall kontrolleras på förhand. I personuppgiftslagen finns ett bemyndi- gande för regeringen att bestämma att vissa behandlingar av person- uppgifter som kan innebära särskilda risker för otillbörligt intrång i den personliga integriteten skall anmälas till Datainspektionen tre veckor i förväg. I personuppgiftsförordningen finns bestämmelser om sådana behandlingar. 
  
 2.4.9 
  
 Sanktioner 
  
 Skadestånd (48 §) 
 Om behandling av personuppgifter i strid med personuppgiftslagen or- sakar skada för den registrerade har han rätt till ersättning från den per- sonuppgiftsansvarige. Rätten till ersättning omfattar inte bara per- sonskada, sakskada och ren förmögenhetsskada, utan även den kränk- ning av den personliga integriteten som behandlingen kan ha medfört. Ersättningen för kränkning måste uppskattas efter skälighet mot bak- grund av samtliga omständigheter i det aktuella fallet, t.ex. om den re- gistrerade på grund av behandlingen utsatts för något för honom eller 
  
 SOU 2001:32 
  
 Rättslig reglering av behandling av personuppgifter  
 69 
  
 henne negativt beslut. Ersättningen skall fastställas för varje kränkt re- gistrerad för sig. 
 Skadeståndsansvaret är i princip strikt. Den registrerade behöver ba- ra bevisa att det förekommit en felaktig behandling och att denna be- handling har skadat eller kränkt honom eller henne. Kan den person- uppgiftsansvarige visa att felet i behandlingen inte berodde på honom eller henne, får emellertid skadeståndet jämkas i skälig utsträckning. 
 Straff (49 §) 
 I personuppgiftslagen har i så stor utsträckning som möjligt andra sanktioner valts än straff. Således har vissa förseelser som i datalagen återfinns i en straffkatalog i stället sanktionerats genom vite eller ge- nom möjligheten att utdöma ideellt skadestånd. Vad som återfinns i straffbestämmelsen i personuppgiftslagen är sådana uppsåtliga eller oaktsamma förfaranden som är svåra att åtgärda på annat sätt än genom straffbestämmelser. Det rör sig om att någon lämnar osanna uppgifter i den information till den registrerade som lagen föreskriver eller i an- mälan eller information till Datainspektionen. Vidare tillämpas straff- bestämmelsen om någon i strid med lagen behandlar känsliga person- uppgifter, för över uppgifter till tredje land eller låter bli att göra före- skriven anmälan om behandling till Datainspektionen. Straffbestäm- melsens tillämpbarhet är begränsad genom att det inte skall dömas till ansvar vid förfaranden som är ringa. 
  
 2.4.10 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 Personuppgiftslagen trädde i kraft den 24 oktober 1998 och samtidigt upphörde datalagen att gälla. I fråga om behandling av personuppgifter som påbörjats före ikraftträdandet skall personuppgiftslagen dock inte tillämpas förrän den 1 oktober 2001. Detsamma gäller behandling som utförs för ett visst bestämt ändamål om behandling för ändamålet på- börjades före ikraftträdandet. I dessa fall gäller i stället datalagens be- stämmelser. I fråga om manuella behandlingar som påbörjades före ikraftträdandet skall vissa bestämmelser i lagen tillämpas först från och med den 1 oktober 2007. Det gäller 9 och 10 §§ som reglerar de grund- läggande kraven på behandling av personuppgifter och när behandling är tillåten samt 13 och 21 §§ om behandling av känsliga personuppgif- ter och uppgifter om lagöverträdelser m.m. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 71 
  
 3 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 Datorutvecklingen inom rättsväsendet har pågått sedan  
 1970-talet. 
  Ge- nerellt har domstolarna och nämnderna, jämfört med stora delar av den offentliga sektorn, inte legat i framkant i fråga om utnyttjandet av da- torteknik. Fram till mitten av  
 1980-talet 
  och början av  
 1990-talet 
  var det främst inom kanslifunktionerna som visst datorstöd utnyttjades. Därefter har utvecklingen gått snabbare och samtliga domstolar och nämnder använder sig i dag av datorteknik för framställning av doku- ment med hjälp av ord- och textbehandling. De flesta domstolar har dessutom tillgång till större verksamhetsstödjande datorsystem. 
 I detta kapitel redovisar vi övergripande hur datortekniken i dag an- vänds vid domstolar och nämnder. Kapitlet inleds med en genomgång av innehållet i de i dag gällande registerförordningarna för domstolar- na. Därefter följer en kortfattad redovisning av de olika personregister som i dag används vid domstolarna och nämnderna. Redovisningen är strukturerad så att verksamhetsstödjande register redogörs för sig och administrativa register för sig. Redogörelsen avslutas med en kort be- skrivning av behandling av personuppgifter i löpande text. Med verk- samhetsstödjande register avses register som i dag används som stöd i handläggningen av mål och ärenden inom det rättsskipande och rättsvårdande verksamhetsområdet. Det som faller utanför detta område utgör domstolarnas och nämndernas administrativa eller myndighets- interna verksamhet. 
  
 3.1 
  
 Gällande registerförordningar för allmänna domstolar och länsrätter 
  
 Författningsregleringen av användningen av datorteknik vid domstolar- na och nämnderna begränsar sig till två förordningar, en för de allmän- na domstolarna och en för länsrätterna. Det är förordningen (1986:104) om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk da- tabehandling samt förordningen (1994:90) om registerföring vid läns- 
  
 72  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 rätt med hjälp av automatisk databehandling. De två förordningarna är sinsemellan likartat uppbyggda och i flera avseenden överensstämmer de helt med varandra. Vilka personregister som i dag förs med stöd av förordningarna redovisar vi i avsnitt 3.2. 
  
 3.1.1 
  
 Tillämpningsområde och ändamål 
  
 De övergripande tillämpningsområdena för förordningarna är register- föring med hjälp av automatisk databehandling av mål och ärenden samt fullgörande av uppgifter enligt förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol respektive förordningen (1979:575) om protokollföring m.m. vid de allmänna förvaltningsdomstolarna. De all- männa domstolarna får använda sina register även för att fullgöra upp- gifter enligt förordningen (1979:802) om dagbok och akter i konkurs- ärenden och ärenden om företagsrekonstruktion samt för att fullgöra den underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning. 
 Domstolarna får dessutom använda registren som hjälpmedel för utskrift och expediering av handlingar i mål eller ärenden, t.ex. domar, beslut, protokoll, stämningar, kallelser, förelägganden, underrättelser eller kungörelser. Vidare får registren utnyttjas som hjälpmedel för del- givningsrutiner, bevakning av frister, framställning av uppropslistor, bokning av förhandlingslokaler samt för framställning av statistik. 
  
 3.1.2 
  
 Innehåll och sökbegränsningar 
  
 För båda registerförordningarna gäller att ett register får innehålla en- dast de uppgifter som anges i en särskild bilaga till respektive förord- ning. Bilagorna är uttömmande och innehåller en omfattande uppräk- ning av uppgifter som används vid handläggningen av mål eller ären- den. I stort överensstämmer dessa bilagor sinsemellan, och de skillna- der som finns är motiverade av de skilda verksamheterna. 
 Som exempel på olika uppgifter som anges i bilagorna kan nämnas olika identifieringsuppgifter avseende enskilda och offentliga parter, ombud, ställföreträdare, vittnen och tolkar. Andra uppgifter som regist- ren får innehålla är sådana som identifierar mål eller ärenden, t.ex. målnummer, målkategori, målgrupp och ärendemening. Vidare får re- gistreras uppgifter om tidpunkter eller tidsfrister för olika åtgärder. I en allmän punkt anges att ett register får innehålla sådana administrativa och tekniska uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registren. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 73 
  
 Vid sökning i registren får inte samtliga de uppgifter som registreras användas som sökbegrepp. Undantagna är uppgifter om saken, sakkod, typkod, målgrupp, måltyp, författning, yrke, titel, adress, nationalitet eller telefonnummer. För de allmänna domstolarna gäller dessutom att uppgifter om frihetsberövande eller annat tvångsmedel inte får använ- das som sökbegrepp, medan länsrätterna inte får använda sig av upp- gifter om utfärdandeland för körkort. 
 Av de uppgifter som normalt inte får användas som sökbegrepp är det trots allt tillåtet att utnyttja vissa sådana uppgifter för att framställa statistik, dock endast om enskilda personer inte avslöjas. Det gäller uppgifter om sakkod, typkod, målgrupp och måltyp. 
  
 3.1.3 
  
 Bevarande och gallring 
  
 I båda registerförordningarna finns uttryckliga bestämmelser om gall- ring av uppgifter i registren. För allmän domstol gäller att uppgifter i tvistemål och ärenden skall gallras senast sex år och uppgifter i brott- mål senast två år efter avgörandeåret. Uppgifter om brottspåföljd m.m., som behövs för fullgörelse av skyldighet att lämna underrättelse till rättsväsendets informationssystem eller polisens belastningsregister, skall dock gallras redan inom fjorton dagar från dagen för underrättel- sen. 
 Hos länsrätterna gäller en gallringsfrist om sex år efter avgörande- året för uppgifter i mål enligt  
 skatte-, 
 taxerings-, 
 uppbörds-, 
  folkbokfö- rings- och bilregisterförfattningarna samt lagen (1989:479) om ersätt- ning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. Uppgifter i övriga mål skall gallras senast två år efter avgörandeåret. 
 För både de allmänna domstolarna och länsrätterna gäller att upp- gifter i viss omfattning skall bevaras på annat sätt innan de gallras ur ett register. 
  
 3.1.4 
  
 Register för återsökning av vägledande avgöranden m.m. 
  
 Vid sidan av de ovan redovisade bestämmelserna om registerföring, får domstolarna dessutom, med hjälp av automatisk databehandling, föra register för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig information. Ett sådant register får innehålla en- dast de uppgifter som anges i en bilaga till förordningarna. De uppgif- ter det rör sig om är desamma för samtliga berörda domstolar, nämligen beteckning på handling, målnummer, avgörandedatum, avgörande- 
  
 74  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 nummer, sökord, författningshänvisning, problembeskrivning, hänvis- ning till rättsutredning, fullföljd samt sökkod. 
  
 3.2 
  
 Verksamhetsstödjande personregister 
  
 Den nedanstående redogörelsen för de verksamhetsstödjande registren eller datorsystemen som används av domstolar och nämnder är kort- fattad och har inte till syfte att närmare beskriva de olika systemens funktion. Sammanställningen utgör i stället en orientering över vilka system som finns samt i korthet vad de används för och vad de inne- håller. 
  
 3.2.1 
  
 MÅHS 
  
 MÅHS är ett målhanteringssystem som, med stöd av de förordningar som redovisas i avsnitt 3.1, används för att administrera mål- och ären- dehanteringen vid tingsrätter och länsrätter. Även hyres- och arrende- nämnderna i Stockholm, Göteborg och Malmö använder sig av syste- met, dock med stöd av tillstånd från Datainspektionen. 
 MÅHS utgör ett hjälpmedel för utskrift och expediering av domar, beslut, protokoll, kallelser, förelägganden, underrättelser, kungörelser och andra handlingar i mål eller ärenden. Systemet används även för dagbokföring och som stöd för delgivningsrutiner, bevakning av frister och framställning av uppropslistor samt för bokning av förhandlingslo- kaler. MÅHS används också för framställning av statistik. Till systemet är knutna de dokument som upprättas av domstolarna, t.ex. domar, be- slut och skrivelser. 
 MÅHS innehåller en mängd uppgifter, som i princip motsvarar de uppgifter som anges i bilagor till förordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling samt för- ordningen om registerföring vid länsrätt med hjälp av automatisk data- behandling (se avsnitt 3.1.2). 
  
 3.2.2 
  
 Find-It 
  
 Find-It 
  (tidigare Ramos) är ett målregistrerings- och statistikrapport- eringssystem som används av Regeringsrätten och kammarrätterna med stöd av tillstånd från Datainspektionen. Vid sidan av målregistreringen används systemet även som ett rättsfallssökningsregister. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 75 
  
 Find-It 
  skiljer sig från andra verksamhetsstöd genom att de dom- stolar som använder systemet även har tillgång till de andra anslutna domstolarnas uppgifter. Uppgifterna i  
 Find-It 
  är även sökbara hos läns- rätterna, som dock inte själva kan utnyttja systemet för registrering. Också vissa myndigheter har sådan tillgång till registren, nämligen Domstolsverket, Riksdagens ombudsmän, Riksskatteverket och skatte- myndigheterna samt vissa länsstyrelser. Registret är tvådelat genom att man kan söka dels på partsuppgifter (namn, personnummer osv.), dels på sakuppgifter (ord i ärendemening, målgrupp osv.). Det går däremot inte att vid samma sökning kombinera parts- och sakuppgifter. 
  
 Find-It 
  innehåller ett stort antal uppgifter om registrerade mål. Som exempel kan nämnas parternas namn och personnummer, om parterna har rättshjälp eller offentligt biträde, namn på ombud, målnummer, målgrupp, tillämplig författning, datum för interimistiska beslut och vilket slag av beslut som fattats, avgörandedatum, underinstansens av- görandedag och diarienummer, om målet är överklagat till Regerings- rätten m.m. Speciellt för  
 Find-It 
  är att det dessutom finns ett fritextfält för registrering av saken och/eller en kort ärendebeskrivning. I detta fält är sedan fri sökning möjlig såväl för Regeringsrätten och kammar- rätterna som för länsrätterna och andra anslutna myndigheter. 
  
 3.2.3 
  
 Övriga målregister 
  
 MÅHS-ÖR 
  (Hovrätten för Västra Sverige) 
 Hovrätten för Västra Sverige använder sig av ett datorsystem som i grunden är en överrättsanpassad version av det målhanteringssystem (MÅHS) som tingsrätter och länsrätter har tillgång till. Användnings- området är i stort detsamma som för underrätternas system och registret innehåller även i huvudsak samma typer av uppgifter (jfr avsnitt 3.2.1). Registret förs med stöd av förordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling. 
 Målregister (Högsta domstolen och hovrätterna) 
 Högsta domstolen och Svea hovrätt för var för sig ett målregister som används för målregistrering, automatisk framställning av dokument (blanketter) samt för framtagning av statistik. Registren innehåller uppgifter om parters namn, personnummer, adress och telefonnummer samt namn, adress och telefonnummer avseende ställföreträdare, om- bud och offentlig försvarare m.m. Det finns även uppgifter om namn på domare och andra befattningshavare vid domstolen. Vidare finns upp- 
  
 76  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 gifter om mål- eller ärendenummer, inkomstdatum, saken, sak- och typkoder, datum och innebörd av domar och beslut samt uppgifter om underinstansens avgörandedatum och mål- eller ärendenummer. Vad gäller inkomna handlingar kan det förekomma uppgifter om datum, avsändare och i korthet vad handlingen rör. 
 Göta hovrätt för ett eget målregister som används för förteckning över inkomna tvistemål, brottmål och allmänna domstolsärenden. Re- gistret är ett hjälpmedel för utskrift och expediering av domar, beslut, protokoll, stämningar och andra dokument. Registret innehåller flerta- let av de uppgifter som finns i MÅHS för underrätterna (jfr avsnitt 3.2.1), dock inte uppgifter om vittnen, sakkunniga, målsägande och tolkar. Det finns inte heller dagboks- eller delgivningsanteckningar. Inte heller finns vissa uppgifter om brottmål som i MÅHS registreras särskilt, t.ex. uppgift om brottspåföljd. 
 Hovrätten över Skåne och Blekinge använder sedan början av år 2001 ett nytt datoriserat verksamhetsstöd som används för handlägg- ning av inkomna mål och ärenden. Med hjälp av datorsystemet avses i princip samtliga de uppgifter hanteras som tillåts enligt förordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk da- tabehandling (se avsnitt 3.1.2), inklusive möjligheterna till ett särskilt register för återsökning av vägledande avgöranden. Systemet har även inbyggda, men ännu ej utnyttjade, funktioner för elektronisk akthante- ring och automatiskt informationsutbyte med andra domstolar. 
 Gemensamt för de ovan nämnda målregistren är att de förs med stöd av förordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling. 
 Register för registrering av miljömål (Miljödomstolen vid Stockholms tingsrätt) 
 Miljödomstolen vid Stockholms tingsrätt för ett register som används för registrering av mål och ärenden enligt miljöbalken. Registret inne- håller uppgifter om målnummer, sökande/klagande, motpart/svarande, ombud/biträde, adresser, organisationsnummer, saken och  
 SNI-kod 
  för miljöfarlig verksamhet samt uppgifter om avgörande och överklagande. Registret förs med stöd av förordningen om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling. 
 Konkursregister (Tingsrätter) 
 Några tingsrätter, bl.a. Göteborgs tingsrätt och Trelleborgs tingsrätt, för med stöd av tillstånd från Datainspektionen konkursregister som an- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 77 
  
 vänds för dagbokföring av ärenden, som underlag för utfärdande av konkursfrihetsbevis samt för sökning efter registrerade konkursansök- ningar. Registren innehåller uppgifter om ärendenummer, parter, för- valtare, handlingar och åtgärder samt datum för förhandling och beslut. 
 Register över egna avgöranden (Kammarrätten i Jönköping) 
 Kammarrätten i Jönköping för med stöd av tillstånd från Datainspek- tionen ett register över egna avgöranden. Registret används som ett hjälpmedel i kammarrättens dömande verksamhet genom att det möj- liggör jämförelser med tidigare avgöranden. Det innehåller ett urval av kammarrättens domar och beslut i fulltext med angivande av målnum- mer. Registret är avidentifierat, vilket innebär att parter och andra in- blandade endast kan identifieras med hjälp av målnumret, antingen manuellt eller via målregistret  
 Find-It. 
  
 3.2.4 
  
 Rättsfallsregister 
  
 Högsta domstolen för med stöd av förordningen om registerföring vid de allmänna domstolarna med hjälp av automatisk databehandling, ett större register för återsökning av vägledande avgöranden (Hdrefer). Registret innehåller samtliga domstolens avgöranden, med undantag av beslut att inte meddela prövningstillstånd, och således inte endast de rättsfall som finns publicerade i NJA. I praktiken fungerar det därför som ett register över innehållet i Högsta domstolens arkiv. Registret innehåller uppgifter om referattyp, lagrum och ämnesord samt en kort- fattad ärendemening för varje refererat avgörande. I ärendemeningen är det möjligt att använda fritextsökning. Det finns även referenser till målnummer och avgörandedag samt, i förekommande fall, sidangivelse till NJA. 
  
 3.2.5 
  
 Det nya planerade verksamhetsstödet 
  
 Under ledning av Domstolsverket pågår nu arbete med framtagande av ett nytt och heltäckande datorsystem för mål och ärendehantering m.m. i de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Inledningsvis skall systemet introduceras i överrätterna, men tanken är att det så småningom skall ersätta även underrätternas målhanterings- system, MÅHS. Enligt den nu aktuella tidsplanen för projektet skall delar av datorsystemet tas i bruk på försök i Svea hovrätt under hösten år 2001. Den delen av projektet går under arbetsnamnet Svea Pilot. I 
  
 78  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 övriga överrätter, med undantag för Hovrätten för Västra Sverige, skall systemet sättas i funktion under år 2002. Det färdiga systemet skall därefter under år 2003 introduceras även vid underrätterna samt i Hov- rätten för Västra Sverige. 
  
 3.3 
  
 Administrativa personregister 
  
 Nedan beskrivs mycket kortfattat de olika typer av administrativa dato- riserade register som domstolarna och nämnderna använder. Av redo- görelsen framgår inte vilka domstolar som använder sig av vilka regis- ter och variationerna kan i det avseendet vara stora. Många mindre domstolar och nämnder använder sig bara av några enstaka register, medan flera större domstolar använder sig av i stort sett samtliga de omnämnda registren. Sammanställningen är indelad i register som främst rör anställda vid domstolarna och nämnderna samt register över i huvudsak utomstående personer. Register som av olika skäl inte pas- sar in i den indelningen har samlats under rubriken Övriga register. 
  
 3.3.1 
  
 Register över anställda 
  
 Statens löneuträkningssystem (SLÖR/PIR) 
 : Registren används som hjälpmedel för beräkning av lön, uppbörd och semester m.m. De inne- håller uppgifter om anställdas namn, personnummer, lön och semester- dagar eller andra ledigheter. Databehandlingen utförs centralt av Dafa Data AB. Andra myndigheter som har tillgång till registren är Gardner stolsverket samt Statens löne- och pensionsverk. Ett litet antal domsto- lar administrerar och registrerar helt själva i SLÖR, andra sköter delvis registreringen tillsammans med Domstolsverket. De flesta sänder dock enbart in uppgifter på papper till verket, som därefter sköter registre- ringen. 
  
 Reseräkningsregister (Far och flyg) 
 : Registren används för registrering av anställdas reseräkningar och innehåller uppgifter om namn och per- sonnummer. Registren är ett delsystem knutet till SLÖR, vilket innebär att vem som hanterar ett reseräkningsregister varierar på samma sätt som för löneregistren (se ovan). 
  
 Register över anställda 
 : Registren används för personaladministration och innehåller uppgifter om namn, personnummer, adress, titel, tjänste- ställning och tjänstgöring m.m. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 79 
  
 Personalresursregister 
 : Registren används vid sammanställningar av hur personalresurser har använts. De innehåller uppgifter om namn, semester samt fördelning av arbetstid på olika arbetsuppgifter m.m. 
  
 Notarieregister 
 : Registren används vanligen som hjälp vid planering av notarietjänstgöring. De innehåller normalt uppgifter om namn, person- nummer, adress, telefonnummer, börje- och slutdag, behörighet, bevis om fullgjord edgång, olika ledigheter samt tjänstgöringsschema. Re- gistren kan innehålla uppgifter om tidigare anställda notarier. Det sär- skilda registret Planering av notarietjänstgöring förs med stöd av till- stånd från Datainspektionen. 
 Register för planering av domarutbildning/domartjänstgöring 
 : Regist- ren används för planering av domarutbildning eller domartjänstgöring. De innehåller uppgifter om namn och personnummer m.m. på sökande till aspiranttjänstgöring, anställda aspiranter, fiskaler och assessorer. Registren förs med stöd av tillstånd från Datainspektionen, eftersom de kan komma att innehålla värderande omdömen e.d. 
  
 Telefonregister 
 : Registren används som hjälp i telefonväxlar och för upprättande av interna telefonlistor. De innehåller uppgifter om namn, befattning, arbetsställe (rotel, avdelning osv.) samt interna telefon- nummer. 
  
 Körjournalregister 
 : Registren används som hjälpmedel vid redovisning av utnyttjande av tjänstebil och kan innehålla uppgifter om namn på innehavare, medåkande, förrättningsorter och antal mil m.m. 
  
 Kod- och kortregister 
 : Registren används för fördelning och bevakning av personliga koder till passerkort. De innehåller uppgifter om namn, koder och särskilda kortnummer samt eventuellt tidsuppgifter om in- och utpassering. 
  
 Nyckelregister 
 : Registren används för fördelning och bevakning av nycklar. De innehåller namn och nyckelnummer. 
  
 Flextidsregister (Tidomat) 
 : Registren används för registrering av an- ställdas tidsredovisning och innehåller identifieringsuppgifter samt uppgifter om flexsaldo och summan av arbetad tid. 
  
 Sjukfrånvaroregister 
 : Registren används för bevakning av sjukfall, t.ex. om läkarintyg skall krävas in och om kontakt skall tas med försäkrings- kassa o.d. Registren innehåller normalt uppgifter om namn, person- 
  
 80  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 nummer samt tider för sjukfrånvaro och viss annan ledighet, t.ex. för- äldraledighet. 
  
 Utbildningsregister 
 : Registren används för kartläggning av personalens utbildningsbehov och planering av utbildningstillfällen. De innehåller uppgifter om anställdas namn, personnummer, titel och genomgångna utbildningar (internt eller externt). 
  
 Intranät 
 : Intranät används för intern informationsspridning och kan t.ex. innehålla uppgifter om anställdas arbetsuppgifter, telefonnummer och organisatoriska tillhörighet m.m. 
  
 Blankettregister 
 : Registren används för framtagning av anställningsbe- vis m.m. De innehåller uppgifter om anställdas namn, personnummer, lön och anställningsvillkor. 
  
 3.3.2 
  
 Register över utomstående 
  
 Redovisningssystem (Agresso, Skapa) 
 : Registren används som hjälp- medel för betalning av fakturor och avstämning mot budgeterade me- del. Skapa används för utbetalning av arvoden till nämndemän m.fl. Systemet, som är tillgängligt för Domstolsverket, innehåller uppgifter om betalningsmottagares namn, bank- eller postgironummer, betal- ningsuppdrag, belopp m.m. Ungefär hälften av domstolarna registrerar och hanterar själva Wilcox, medan den andra hälften sänder uppgifter till Domstolsverket som sedan sköter registreringen. De flesta hyres- och arrendenämnder har inte tillgång till Agresso. 
  
 Administrativa ärendehanteringsregister/diarium (t.ex. Acta) 
 : Regist- ren används för registrering av administrativa dokument och ärenden. De innehåller uppgifter om namn på avsändare och adressat, inkomst- eller expedieringsdatum samt typ av dokument e.d. och ansvarig hand- läggare. 
  
 Nämndemannaregister o.d. 
 : Registren används som informationsbas över nämndemän, sakkunniga eller särskilda ledamöter m.fl. (t.ex. i miljömål och laglighetsprövningsmål) samt jurymedlemmar (i tryckfri- hetsmål). De kan även användas som arvodesregister. Registren kan innehålla uppgifter om namn, ålder, adress, telefonnummer, yrke, no- minerande parti och kön. Även myndighetsuppgifter om indelning i grupper eller placering på viss avdelning förekommer. Vid användning 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna  
 81 
  
 som arvodesregister kan det förekomma information om utbetalt arvode och innehållen preliminärskatt samt kontrolluppgift. 
  
 Tolkregister 
 : Registren används som hjälp vid behov av tolkar och in- nehåller namn och adressuppgifter på tolkar som domstolen eller nämnden använder sig av. 
 Register över ombud/offentliga biträden m.fl. 
 : Registren används vid kontakter med advokater och biträdande jurister. De innehåller uppgif- ter om namn, adress och telefonnummer. Registren kan även innehålla uppgifter om antal uppdrag som offentlig försvarare m.m. 
  
 Sakkunnigregister 
 : Registren används vid kontakter med sakkunniga läkare i psykiatrimål och innehåller uppgifter om namn, adress och te- lefonnummer. 
  
 Vikarieregister 
 : Registren används som hjälp vid inkallande av vikari- er, t.ex. pensionerade domare, och innehåller namn, personnummer, adress och telefonnummer. 
  
 Kostnadsersättningsregister (KIM) 
 : Registren används för registrering av utbetalning av kostnadsersättningar i den dömande verksamheten och innehåller uppgifter om betalningsmottagares namn och adress samt belopp och konto. 
  
 3.3.3 
  
 Övriga register 
  
 E-postregister 
 : 
  Registren innehåller normalt uppgifter om skickad och mottagen  
 E-post 
  i form av loggningsuppgifter. 
 Biblioteksregister (Bailey,  
 Mikro-Marc) 
 : 
  
  Registren används för regist- rering och sökning av litteratur i biblioteken samt, i vissa fall, för re- gistrering av utlåning. De innehåller uppgifter om författare, låntagare, förlag m.m. 
  
 Arkivförteckningsregister 
 : Registren används för kontroll av domsto- larnas och nämndernas arkiv och innehåller uppgifter om akter, register och dagböcker m.m. 
  
 Statistikregister 
 : Registren används för en rad olika ändamål, t.ex. kontroll av balanssituationer, fördelning mellan målkategorier, tidrap- porteringar osv. Typiskt för statistikregistren är att de är avidentifiera- de, dvs. de innehåller normalt inga personuppgifter. 
  
 82  
 Personregister m.m. hos domstolarna och nämnderna 
  
 SOU 2001:32 
  
 3.4 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text 
  
 Vid sidan av de personregister eller datorsystem som beskrivs i tidigare avsnitt, använder sig domstolarna och nämnderna i stor omfattning av annan datorteknik, t.ex. ordbehandlings- och kalkylprogram som Phillips och Bates, vid framställningen av dokument. Det gäller allt från domar och beslut till promemorior och diverse administrativa handlingar. Så- dan behandling av personuppgifter som inte sker i personregister om- fattades inte av datalagen, men faller däremot inom ramen för perso- nuppgiftslagens tillämpning. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 85 
  
 4 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 I och med tillkomsten av dataskyddsdirektivet och genomförandet av direktivet i Sverige genom personuppgiftslagen (1998:204), har de rättsliga förutsättningarna för att med datorstöd behandla personupp- gifter förändrats. I flera avseenden är förändringarna stora, bl.a. genom att inte endast personregister utan även behandling i löpande text (ordbehandling m.m.) omfattas av den nya regleringen. Vi redovisar i detta kapitel vår principiella syn på hur hanteringen av personuppgifter tills vidare bör regleras vid allmänna domstolar, allmänna förvaltnings- domstolar samt hyres- och arrendenämnder. 
  
 4.1 
  
 Behovet av  
  
 IT-stöd 
  i domstolar och nämnder 
 Användningen av datorer hos myndigheter i Sverige har ökat kraftigt sedan  
 1970-talet. 
  Denna utveckling är ett naturligt led i effektivisering- en av verksamheterna och det finns inte någon anledning att anta annat än att behovet av datorstöd kommer att fortsätta öka. Detta gäller inte minst inom de områden som berör domstolarna och nämnderna, som i flera avseenden inte har det effektiva datorstöd som redan finns hos många större myndigheter. 
 Den snabba utveckling av datoriseringen som ägt rum visar att den lagstiftning som reglerar användningen av datorstöd måste vara teknik- oberoende och flexibel, för att inte hindra den effektivisering av verk- samheterna som kontinuerligt pågår. Det är näst intill omöjligt för lag- stiftaren att hålla jämn takt med den tekniska utvecklingen inom da- taområdet. För att inte hamna i en situation där den tekniska utveck- lingen styr den rättsliga regleringen, är det enligt vår mening nödvän- digt med en lagstiftning som tar sikte på principiellt viktiga frågor, men så långt som möjligt lämnar detaljregleringen därhän. Lagstiftningen skall således styra användningen av ny teknik i offentlig verksamhet samtidigt som den rättsliga regleringen inte får tillåtas förhindra eller 
  
 86  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 försvåra en välkommen effektivisering, om det inte är nödvändigt av integritetsskäl. 
 De förslag som vi lämnar i detta delbetänkande har dock som främsta syfte att förhindra akuta problem i samband med datalagens upphörande. Tiden tillåter inte att vi nu föreslår en sådan lagstiftning som vi helst vill se på området, utan det får bli en fråga i vårt fortsatta arbete. 
  
 4.2 
  
 Effekter av datalagens upphörande 
  
 Personuppgiftslagen trädde i kraft den 24 oktober 1998. Samma datum upphörde datalagen (1973:289) att gälla. Enligt övergångsbestämmel- serna till personuppgiftslagen skall dock datalagen i vissa avseenden tillämpas t.o.m. den 30 september 2001. Det gäller automatiserad be- handling av personuppgifter som har påbörjats före personuppgiftsla- gens ikraftträdande eller behandling som utförs för ett visst bestämt ändamål om behandling för ändamålet påbörjades före ikraftträdandet. Övergångsbestämmelsen har sin grund i dataskyddsdirektivets artikel 32.2. Där anges att medlemsstaterna skall se till att sådan behandling som redan pågår när de nationella bestämmelserna antas, bringas i överensstämmelse med bestämmelserna inom tre år från tidpunkten för antagandet. 
 Personuppgiftslagens övergångsbestämmelser har inneburit en re- spit för lagstiftaren i fråga om anpassningen av dagens registerreglering till personuppgiftslagen och dataskyddsdirektivet. Eftersom denna re- spit snart upphör att gälla i fråga om automatiserad behandling, är det nu viktigt att analysera vilka problem som kan uppstå och vilka föränd- ringar som krävs. En uppdelning kan göras på följande fyra problem- områden: 
  
 Behandling av personuppgifter i personregister som förs med stöd av författning (författningsregister). 
  
 Behandling av personuppgifter i personregister som förs med stöd av tillstånd från Datainspektionen (tillståndsregister). 
  
 Behandling av personuppgifter i personregister som förs utan för- fattnings- eller tillståndsstöd (oreglerade register). 
  
 Behandling av personuppgifter på annat sätt än i personregister, dvs. behandling som inte omfattas av datalagens bestämmelser (behand- ling av personuppgifter i löpande text). 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 87 
  
 I de följande avsnitten redovisar vi olika problem som inom respektive område kan uppstå i domstolarnas och nämndernas verksamheter. 
  
 4.2.1 
  
 Författningsregister 
  
 I dag finns inga registerförfattningar som är tillämpliga på behandling av personuppgifter i hyres- och arrendenämnderna. För domstolarna finns däremot två förordningar, nämligen förordningen (1994:90) om registerföring vid länsrätt med hjälp av automatisk databehandling samt förordningen (1986:104) om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling. För personregister som förs av Regeringsrätten och kammarrätterna finns således inte någon för- fattningsreglering. 
 De personregister som utgör mål- och ärendestöd vid domstolarna regleras, med undantag för Regeringsrättens och kammarrätternas mål- register, samtliga genom författning. Tingsrätter och länsrätter använ- der sig av två olika versioner av i grunden ett och samma målhante- ringssystem (MÅHS) som förs med stöd av förordningarna. Detsamma gäller den överrättsversion av MÅHS som används av Hovrätten för Västra Sverige. Dessutom för Högsta domstolen och flera hovrätter målregister med stöd av förordning. Samtliga dessa domstolar använder således var och en för sig ett författningsreglerat personregister för vil- ket respektive domstol är registeransvarig. De olika personregistren be- skrivs närmare i avsnitt 3.2. 
 I samband med att datalagen upphör att gälla den 30 september 2001 är det viktigt att bestämmelserna i förordningarna kan tillämpas utan att de kommer i konflikt med bestämmelserna i personuppgiftsla- gen och det bakomliggande dataskyddsdirektivet. Dessutom måste för- ordningarna kompletteras i den mån det saknas bestämmelser i frågor som regleras av personuppgiftslagen, om avsaknaden av särskilda be- stämmelser skulle förorsaka svårigheter. 
 En närmare genomgång av förordningarna för allmänna domstolar respektive länsrätter görs i avsnitt 3.1. I korthet innefattar förordning- arna bestämmelser som reglerar fyra olika frågor avseende använd- ningen av personregister, nämligen ändamål, innehåll, sökbegrepp och gallring. 
 Ändamålet med behandling av personuppgifter är en av de viktigare frågorna vid tillämpningen av personuppgiftslagen. Av 9 §, som har sin bakgrund i artikel 6 i dataskyddsdirektivet, framgår  
 att  
 personuppgifter får samlas in endast för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål,  
 att  
 senare behandling inte får vara oförenlig med de ur- sprungliga ändamålen,  
 att  
 de personuppgifter som behandlas skall vara 
  
 88  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen  
 samt att  
 inte fler personuppgifter behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. De angivna ändamålen intar således en mycket viktig roll vid bedömningen av hur personuppgifter får behandlas i ett datoriserat register. Det är därför viktigt att ända- målen med de register som regleras i förordningarna uttrycks så att det inte uppstår några konflikter med hur registren faktiskt skall användas, samtidigt som ändamålen självfallet måste stå i överensstämmelse med personuppgiftslagens krav. 
 Av ändamålsbestämmelserna i 9 § personuppgiftslagen framgår att ett personregister inte får innehålla uppgifter som inte står i överens- stämmelse med ändamålen med registret. Eftersom personuppgiftsla- gen är en generell författning avseende behandling av personuppgifter saknas det, med ett undantag, specifika bestämmelser om innehåll. Un- dantaget utgörs av vissa uppgiftstyper som enligt 13 § personupp- giftslagen bedöms vara känsliga (ras, etniskt ursprung, fackförenings- tillhörighet, hälsotillstånd m.m.). Sådana uppgifter får, med vissa un- dantag, inte alls behandlas utan samtycke av den registrerade om det inte särskilt regleras i specialförfattning. För att konflikter med da- taskyddsdirektivet och personuppgiftslagen skall undvikas är det därför väsentligt att förordningarna innehåller bestämmelser om behandling av känsliga personuppgifter. Dessa måste utformas så att de överens- stämmer med de ändamål som gäller för respektive register. 
 I dataskyddsdirektivet och personuppgiftslagen regleras inte ut- tryckligen frågan om sökmöjligheter och sökbegränsningar. Att all be- handling skall ske i enlighet med angivna ändamål innebär dock att sökningar och sammanställningar som ger information, vilken inte stämmer överens med ändamålet för ett personregister, inte får före- komma. Den rättsliga regleringen av vilka sökmöjligheter som skall va- ra tillåtna måste därför ses över. 
 En viktig fråga avseende vilka personuppgifter som får behandlas i ett personregister är när uppgifter i registret skall gallras. I artikel 6 i dataskyddsdirektivet anges att medlemsstaterna skall se till att perso- nuppgifter förvaras på ett sätt som förhindrar identifiering av registre- rade personer under en längre tid än som är nödvändigt för ändamålen med behandlingen. Av 9 § personuppgiftslagen följer att uppgifter inte får bevaras under en längre tid än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med registren. Innebörden av bestämmelserna är i grun- den densamma. 
 Betydelsen av gallringsbestämmelsen i 9 § personuppgiftslagen be- gränsas i viktiga avseenden genom att det i 8 § sägs att lagens bestäm- melser inte skall tillämpas i den utsträckning det skulle inskränka en myndighets skyldigheter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Dess- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 89 
  
 utom sägs uttryckligen i 8 § att lagens bestämmelser inte hindrar att en myndighet arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkiv- material tas om hand av en arkivmyndighet. Trots dessa begränsningar i tillämpligheten av personuppgiftslagens allmänna gallringsbestäm- melse, är det viktigt att göra en översyn av de särskilda gallringsbe- stämmelserna i förordningarna. 
  
 4.2.2 
  
 Tillståndsregister 
  
 Det finns i dag ingen författningsreglering av vilka register som får fö- ras av Regeringsrätten, kammarrätterna samt hyres- och arrendenämn- derna. Verksamhetsstödjande personregister hos dessa domstolar och nämnder förs därför med stöd av tillstånd från Datainspektionen. Det gäller t.ex. förvaltningsdomstolarnas målregister  
 Find-It 
  samt den ver- sion av MÅHS som används av vissa nämnder. Av redovisningen i ka- pitel 3 framgår att det även finns administrativa personregister som förs med stöd av sådana tillstånd. 
 Samtliga tillstånd av Datainspektionen upphör att gälla den 30 sep- tember 2001, vilket innebär att de personregister som förs med tillstånd därefter helt kommer att omfattas av personuppgiftslagens bestämmel- ser. En bedömning måste då göras om det finns behov av särskilda be- stämmelser, exempelvis i fråga om vilka uppgifter som får behandlas och för vilka ändamål behandlingen får ske samt hur länge uppgifterna skall bevaras. Frågeställningarna blir alltså i stora delar desamma som för författningsreglerade register. 
  
 4.2.3 
  
 Oreglerade register 
  
 I många fall får personregister föras enligt datalagen även om det inte finns någon författningsreglering eller något tillstånd från Datainspek- tionen som reglerar registret. Det gäller när ett personregister inte inne- håller några känsliga uppgifter eller uppgifter om personer som saknar naturlig anknytning till den registeransvarige, t.ex. genom anställning. Ett ytterligare krav är att personregistret inte samkörs med andra per- sonregister. Flertalet administrativa register hör till denna kategori av personregister. 
 På samma sätt som för de personregister som förs med stöd av till- stånd från Datainspektionen kommer samtliga dessa register att omfat- tas helt av personuppgiftslagens bestämmelser fr.o.m. den 1 oktober 2001. Motsvarande överväganden som krävs för tillståndsregister måste därför göras även i fråga om de i dag oreglerade registren. 
  
 90  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 4.2.4 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text 
  
 Den behandling av personuppgifter som i dag förekommer vid dom- stolarna och nämnderna är endast reglerad såvitt avser förandet av strukturerade personregister i datalagens mening. En mycket stor del av all automatiserad behandling av personuppgifter sker dock inte i sådana register, utan i löpande text som inte utgör personregister. Det mest självklara exemplet är framställningen av domar och beslut med hjälp av ord- och textbehandling. Det är emellertid betydligt fler dokument än så som bearbetas med datorstöd av såväl juridisk personal som kanslipersonal, t.ex. promemorior som används för enskilda domares och handläggares räkning som ett led i den dömande verksamheten samt kallelser, förelägganden och administrativa dokument m.m. 
 Denna form av behandling av personuppgifter i löpande text omfat- tas av personuppgiftslagens bestämmelser. Det innebär att all ord- och textbehandling fr.o.m. den 1 oktober 2001 måste anpassas så att den uppfyller personuppgiftslagens krav, om det inte då finns en särskild författningsreglering av behandlingen. 
 Personuppgiftslagens bestämmelser sätter upp begränsningar när det gäller vilka uppgifter som får behandlas. Känsliga personuppgifter en- ligt 13 § personuppgiftslagen får inte alls behandlas utan samtycke från den registrerade, utom i vissa särskilt reglerade fall. Med känsliga upp- gifter avses uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse samt medlemskap i fackfö- rening. Även uppgifter som rör hälsa eller sexualliv anses som känsliga i lagens mening. Vid framställandet av domar, beslut och promemorior m.m. är det i många fall nödvändigt att sådana uppgifter behandlas. Från och med den 1 oktober 2001 måste det således finnas någon form av författningsreglering för att behandling av sådana uppgifter skall kunna fortsätta. 
 Problem kan även komma att uppstå i frågor som rör bevarande och gallring av personuppgifter. Enligt huvudregeln i 9 § personuppgiftsla- gen skall den personuppgiftsansvarige se till att personuppgifter inte bevaras under en längre tid än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Undantag från denna bestämmelse görs dock i fråga om myndigheters hantering av allmänna handlingar. Be- stämmelserna kommer sannolikt inte att vara helt enkla att tillämpa och det kan därför krävas särskilda regler om bevarande och gallring av uppgifter. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 91 
  
 4.3 
  
 Skyddet för personlig integritet 
  
 De grundläggande bestämmelserna om skydd för den personliga inte- griteten finns i regeringsformen. Redan i 1 kap. 2 § slås fast att det all- männa skall värna om den enskildes privatliv. En särskild bestämmelse som avser integritetsskyddet vid användningen av automatisk data- behandling finns i 2 kap. 3 §. Där sägs att varje medborgare, i den ut- sträckning som anges i lag, skall skyddas mot att hans personliga inte- gritet kränks genom att uppgifter om honom registreras med hjälp av automatisk databehandling. Den författning som tidigare har haft som syfte att uppfylla regeringsformens intentioner i fråga om integritets- skydd i datoriserad verksamhet är främst datalagen, vilken numera har ersatts av personuppgiftslagen. Dessutom finns integritetsskyddande bestämmelser i registerförfattningar och i sekretesslagen. 
 Det finns ingen egentlig definition av integritetsbegreppet. Det råder dock knappast någon tvekan om att stora informationsmängder som är samlade så att uppgifter är enkelt sökbara på elektronisk väg och som används vid myndighetsutövning, utgör en påtaglig risk för att enskilda personer skall utsättas för icke acceptabla intrång i den personliga sfä- ren. Domstolarnas och nämndernas användning av datorer i sina verk- samheter kan alltså i sig utgöra ett hot mot den personliga integriteten. Detta måste hela tiden beaktas vid utformningen av en författningsreg- lering inom området. 
 Vi vill slå fast att vi anser det viktigt att en författningsreglering som bland annat syftar till att underlätta myndigheters användning av datorer för att uppnå effektivitetsvinster i olika samhällsfunktioner, inte får utformas på ett sådant sätt att integritetsskyddet för enskilda urhol- kas eller försämras. Detta är en mycket viktig utgångspunkt i vårt ar- bete med att nu i ett delbetänkande ta fram nödvändiga regler med an- ledning av datalagens upphörande. 
  
 92  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 4.4 
  
 Personuppgiftslagen eller specialreglering 
  
 Vårt förslag 
 : Den behandling av personuppgifter som sker automa- tiserat i domstolarnas och nämndernas rättsskipande och rättsvår- dande verksamhet skall författningsregleras särskilt. Uppgifter i den interna administrativa verksamheten skall behandlas enligt person- uppgiftslagens bestämmelser. 
 Personuppgiftslagen är den generella lagstiftning som reglerar behand- ling av personuppgifter. Avvikande bestämmelser kan meddelas i lag eller förordning och gäller då framför personuppgiftslagen. För att Villanueva rige skall uppfylla sina åligganden enligt  
 EG-rätten 
  får emellertid avvi- kande författningar (specialreglering) inte strida mot det underliggande dataskyddsdirektivet. 
 En första fråga som vi har ställt oss vid bedömningen av hur be- handling av personuppgifter vid domstolarna och nämnderna skall reg- leras, är om det behövs specialreglering eller om det är tillräckligt att personuppgiftslagen är direkt tillämplig på behandlingen. Vi har funnit att en rimlig utgångspunkt är att specialreglering bör tillämpas bara om det finns beaktansvärda skäl för det. Det finns ingen anledning att tynga lagstiftningen med onödig reglering. 
 Enligt vår bedömning kan specialreglering av en myndighets be- handling av personuppgifter generellt anses vara behövlig i ett antal olika situationer. Exempel på sådana situationer, som vi anser att man särskilt måste beakta, är följande: 
  
 När en nödvändig behandling över huvud taget inte är tillåten enligt personuppgiftslagen, t.ex. i fråga om behandling av vissa känsliga uppgifter. 
  
 När personuppgiftslagen visserligen reglerar ett visst förhållande men det finns anledning att avvika från eller precisera den regle- ringen, t.ex. i fråga om hur länge uppgifter får bevaras. 
  
 När personuppgiftslagens bestämmelser kan ge upphov till tolk- ningsproblem och det finns anledning att ha tydliga bestämmelser, t.ex. i fråga om vem som är personuppgiftsansvarig. 
  
 När det finns anledning att begränsa möjligheterna till behandling av uppgifter av integritetsskäl, t.ex. i fråga om myndigheters regist- rering av stora eller känsliga uppgiftsmängder. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 93 
  
 När det finns anledning att vara särskilt tydlig gentemot allmänhe- ten, t.ex. i fråga om vilka uppgifter om enskilda som olika myndig- heter registrerar. 
  
 Vid bedömningen av om olika former av behandling av personuppgifter vid domstolarna och nämnderna bör regleras i särskild författning eller inte, har vi funnit en avgörande skiljelinje mellan den egentliga rätts- skipande och rättsvårdande verksamheten å ena sidan och den interna administrationen å andra sidan 
  
 4.4.1 
  
 Verksamhetsstödjande datorsystem m.m. 
  
 Domstolarnas och nämndernas egentliga verksamhet kan sägas utgöras av deras rättsskipande och rättsvårdande arbetsuppgifter. I dessa verk- samheter behandlas personuppgifter automatiserat såväl vid registre- ring i större datorsystem som vid framställning av dokument med hjälp av ordbehandlingsprogram. De olika sätt på vilka behandling sker re- dovisas i avsnitt 3.2 och 3.4. 
 När det gäller större datorsystem som utgör verksamhetsstöd, t.ex. MÅHS och  
 Find-It, 
  anser vi att behandling av personuppgifter bör spe- cialregleras av samtliga de under huvudrubriken till avsnitt 4.4 uppräk- nade skälen. Även för behandling av personuppgifter i löpande text är det enligt vår uppfattning nödvändigt med särskild reglering, främst på grund av förbudet enligt personuppgiftslagen att behandla känsliga per- sonuppgifter. Vi föreslår därför att den behandling av personuppgifter som sker i den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten skall för- fattningsregleras. 
 En viktig fråga är i vilken form författningsregleringen bör ske, ge- nom lag, förordning eller myndighetsföreskrifter. I domstolarnas dator- system behandlas mängder av uppgifter om enskilda personer. Uppgift- erna är i många fall känsliga, de kan t.ex. röra brott, ekonomiska för- hållanden, sociala tvångsåtgärder m.m., och det är därför viktigt att de behandlas på ett sådant sätt att vederbörlig hänsyn tas till den personli- ga integriteten hos parter och andra aktörer i domstolarna. Frågor om regleringen av personregister har behandlats av Konstitutionsutskottet, som bl.a. påpekat att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett känsligt innehåll skall regleras särskilt i lag (bet. 1990/91:KU11 s. 11 och 1997/98:KU18 s. 48). Regeringen har instämt i dessa uttalan- den (se bl.a. prop. 1990/91:60 s. 58 och 1997/98:44 s. 41). Enligt vår bestämda uppfattning är domstolarnas och nämndernas automatiserade behandling av personuppgifter av sådan karaktär och omfattning att de grundläggande principerna för behandlingen skall slås fast i lag. 
  
 94  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 Redan den 1 oktober 2001 inträffar emellertid avgörande föränd- ringar i de rättsliga möjligheterna att behandla personuppgifter. Det är därför av yttersta vikt att en författningsreglering som tillåter nödvän- dig behandling har trätt i kraft den dagen, för att möjligheterna för domstolar och nämnder att bedriva ett effektivt arbete inte skall gå till- fälligt förlorad. Vi gör bedömningen att det av tidsskäl inte är möjligt att i detta skede föreslå en författningsreglering som skall underställas riksdagens prövning. Vi föreslår därför att domstolarnas och nämnder- nas behandling av personuppgifter tills vidare regleras i förordning, i avvaktan på att mer heltäckande och genomgripande förslag kan läggas fram. En följd av vår bedömning att en reglering egentligen bör ske i lagform, är att våra förslag till förordningar i princip endast har till syfte att möjliggöra fortsatt behandling av personuppgifter på det sätt som sker i dag. De närmare skälen för författningsförslagen redovisas i kapitel 5. 
  
 4.4.2 
  
 Administrativt datorstöd 
  
 Vid sidan av personregister i form av större datorsystem använder domstolar och nämnder ofta även mindre omfattande och mindre käns- liga interna administrativa personregister. För sådana register bör en utgångspunkt enligt vår uppfattning vara att specialreglering endast bör förekomma om det är nödvändigt för att viktiga behandlingar skall kunna utföras. Vi redovisar i avsnitt 3.3 de register som vi genom vår enkätundersökning har kunnat konstatera används vid domstolarna och nämnderna. 
 Avgörande för om dessa personregister kan användas även fortsätt- ningsvis utan särskild författningsreglering, är om behandlingen ryms inom de ramar för det tillåtna området som sätts upp av personupp- giftslagens bestämmelser. Till grund för den tolkning av relevanta be- stämmelser som vi redovisar nedan ligger främst Datalagskommitténs betänkande Integritet – Offentlighet – Informationsteknik (SOU 1987:39) samt prop. 1997/98:44 Personuppgiftslag. 
 Grundläggande bestämmelser 
 De grundläggande bestämmelserna om när behandling av personupp- gifter över huvud taget är tillåten finns i 10 § personuppgiftslagen. Där anges att personuppgifter får behandlas bara om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen eller om behandlingen är nöd- vändig av vissa punktvis uppräknade orsaker. Nödvändighetsrekvisitet har inte ansetts innebära att en behandling av personuppgifter skall va- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 95 
  
 ra omöjlig att utföra på ett sätt som inte omfattas av personuppgiftsla- gen, t.ex. genom vanlig pappersbehandling eller genom att uppgifter avidentifieras. Det räcker sannolikt att det innebär en påtaglig förenk- ling för den personuppgiftsansvarige att personuppgifter behandlas på automatiserad väg. Däremot torde det inte vara tillräckligt om en ar- betsuppgift kan utföras nästan lika enkelt och billigt på annat sätt. Av intresse bland de uppräknade situationerna i 10 §, när samtycke inte krävs, anser vi i det här sammanhanget vara främst punkterna b, e och f. 
 Av 10 § b personuppgiftslagen framgår att behandling får utföras om det är nödvändigt för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra en rättslig skyldighet. Det är den personuppgiftsansvarige som skall ha den rättsliga skyldigheten, men det är inte klart vad som egent- ligen avses med begreppet. Ett rimligt exempel är dock arbetsrättsliga skyldigheter. Enligt vår bedömning får en arbetsgivare behandla per- sonuppgifter om det behövs för att fullgöra skyldigheter på arbetsrät- tens område, t.ex. i olika register med uppgifter om anställningar och löner m.m. Även andra situationer kan naturligtvis komma i fråga. 
 Enligt 10 § e personuppgiftslagen får uppgifter behandlas om det är nödvändigt för att den personuppgiftsansvarige (eller tredje man till vilken uppgifterna lämnas ut) skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning. Denna bestämmelse tillåter sanno- likt en stor del av den behandling av personuppgifter som utförs inom den offentliga sektorn, i vart fall när det gäller den egentliga verksam- heten. Det är mer tveksamt om bestämmelsen är tillämplig i fråga om intern myndighetsadministration, som t.ex. personalfrågor. En rimlig gränsdragning skulle enligt vår bedömning kunna vara om en uppgift används i den faktiska verksamheten (t.ex. tjänstgörings- och arbetsför- delningslistor) eller om uppgiften är av direkt betydelse endast för för- hållandet mellan den anställde och arbetsgivaren (t.ex. en uppgift om lön). I det förra fallet torde 10 § e vara tillämplig, men inte i det senare. 
 I 10 § f personuppgiftslagen anges att personuppgifter får behandlas om det är nödvändigt för att ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personuppgiftsansvarige (eller hos en tredje man till vilken uppgifter lämnas ut) skall kunna tillgodoses, om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten. Bestämmelsen utgör närmast en generalklausul och innebär att viss befogad behandling kan utföras trots att inte något av kraven i övriga punkter är uppfyllt. Bestämmelsen kan alltså tilläm- pas vad gäller flera administrativa register om myndighetens behov av viss behandling väger tyngre än de registrerades intresse av att behand- lingen inte utförs. Vid en sådan avvägning måste enligt vår uppfattning uppgifternas karaktär ha en avgörande betydelse. Det torde inte före- 
  
 96  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 ligga hinder mot att tillämpa bestämmelsen om de behandlade uppgif- terna i sig kan anses harmlösa men är viktiga för den personupp- giftsansvarige. En bedömning som gjorts i förarbetena är dock att den registrerades intresse som regel måste anses väga tyngre om han eller hon har motsatt sig behandlingen. 
 Uppgifter av känslig karaktär 
 För vissa uppgifter av känslig karaktär är det inte tillräckligt att de krav som uppställs i 10 § personuppgiftslagen är uppfyllda för att automati- serad behandling skall vara tillåten. Ytterligare krav ställs när det gäller känsliga personuppgifter enligt 13 §, uppgifter om lagöverträdelser m.m. enligt 21 § samt person- eller samordningsnummer enligt 22 §. 
 Känsliga personuppgifter enligt 13 § är uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk överty- gelse eller medlemskap i fackförening samt personuppgifter som rör hälsa eller sexualliv. De flesta av dessa uppgifter är inte aktuella när det gäller administrativa register, men för en domstol kan det finnas anledning att i undantagsfall registrera uppgifter om politiska åsikter, medlemskap i fackförening eller personers hälsotillstånd (se nedan i avsnittet om våra slutsatser). Känsliga personuppgifter får inte be- handlas utan särskilt författningsstöd, utom i de undantagsfall som an- ges i personuppgiftslagen. Av dessa undantag är det endast två som är av intresse här. Av 15 § framgår bl.a. att känsliga personuppgifter får behandlas om den registrerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke till behandlingen. Enligt 16 § a framgår vidare att uppgifter får behandlas även utan samtycke om det är nödvändigt för att den personupp- giftsansvarige skall kunna fullgöra sina skyldigheter inom arbetsrätten. 
 Uppgifter om lagöverträdelser m.m. får enligt 21 § personupp- giftslagen behandlas endast av myndigheter om det inte finns särskilt föreskrivna undantag. Denna bestämmelse utgör enligt vår bedömning inte något egentligt problem, eftersom förbudet endast gäller andra än myndigheter. Dessutom torde det sannolikt saknas anledning att regist- rera sådana uppgifter i administrativa register. 
 Person- och samordningsnummer får enligt 22 § behandlas utan samtycke endast när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålen med behandlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat beaktansvärt skäl. Innebörden av bestämmelsen är att personnummer inte skall registreras slentrianmässigt om ett register kan fylla sin funk- tion ändå. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Övergripande om nödvändiga förändringar  
 97 
  
 Våra slutsatser 
 Enligt vår bedömning är det möjligt för domstolarna och nämnderna att med stöd av de ovan redovisade bestämmelserna i personuppgiftslagen fortsätta föra samtliga de personregister över anställda som redovisas i avsnitt 3.3.1. 
 I vissa register förekommer att det antecknas känsliga personupp- gifter som rör anställdas hälsa, t.ex. i sjukfrånvaroregister. Detta torde inte utgöra några problem så länge uppgifterna är relevanta för att domstolen eller nämnden skall kunna fullgöra skyldigheter eller utöva rättigheter inom arbetsrätten, t.ex. för utbetalning av sjuklön eller begä- ran om läkarintyg. 
 I fråga om ett av registren över anställda, och då endast i fråga om en viss uppgift, anser vi att viss försiktighet bör iakttas. Det gäller re- gister i vilka uppgifter om notarier registreras. I sådana register bör en- ligt vår uppfattning inte antecknas information som innefattar omdö- men om en notarie, dvs. betyg e.d., om notarien har motsatt sig att så- dana uppgifter registreras på automatiserad väg. Motsvarande gäller gi- vetvis även andra anställda än notarier, om sådana uppgifter registreras. Även om uppgifter avseende omdömen inte är känsliga i personupp- giftslagens mening, är de till sin karaktär sådana att de inte bör registre- ras mot den enskildes vilja. Det torde inte heller vara möjligt att regist- rera sådana uppgifter med stöd av någon annan bestämmelse än 10 § f personuppgiftslagen. 
 Sammantaget är någon kompletterande författningsreglering enligt vår uppfattning inte nödvändig för register över anställda. 
 Även i fråga om register över personer som inte är anställda vid domstolarna eller nämnderna (se avsnitt 3.3.2) gör vi den bedömningen att de i samtliga fall kan fortsätta föras efter den 30 september 2001 utan kompletterande författningsreglering. För ett av registren måste dock vissa särskilda krav ställas. Det gäller register över nämndemän m.fl. Domstolarna behöver registrera uppgifter om vilket parti som nominerat nämndemännen, för att på så sätt kunna fördela uppdrag på ett lämpligt sätt. Uppgifter om nominerande parti är en känslig person- uppgift enligt 13 § personuppgiftslagen, och får därför inte registreras utan författningsstöd eller samtycke av den registrerade. Enligt vår uppfattning utgör inte detta problem tillräckliga skäl för en författ- ningsreglering, utan de domstolar som anser att de behöver registrera uppgifterna får i stället begära samtycke från nämndemännen. 
 I fråga om övriga administrativa personregister, som redovisas i av- snitt 3.3.3, är det enligt vår uppfattning endast register som innehåller information över utgående och inkommande  
 e-post 
  som kan innebära problem. Över huvud taget utgör hanteringen av  
 e-post 
  ett problem för 
  
 98  
 Övergripande om nödvändiga förändringar 
  
 SOU 2001:32 
  
 samtliga myndigheter, inte bara i förhållande till personuppgiftslagen utan även i fråga om hur bestämmelser i tryckfrihetsförordningen skall tillämpas. Vi nöjer oss i detta sammanhang med att konstatera att det inte torde utgöra några problem med avseende på personuppgiftslagen att registrera loggningsuppgifter över mottagare och avsändare av e- post. Större försiktighet bör möjligen tillämpas vid elektronisk lagring av  
 e-post 
  under längre tid, i vart fall i fråga om brev från utomstående som innehåller känsliga personuppgifter. Ett sätt att komma ifrån eventuella problem kan naturligtvis vara att gallra  
 e-posten 
  genom att skriva ut den på papper och bevara uppgifterna i den formen. Vägled- ning i den frågan kan hämtas i Riksarkivets föreskrifter och allmänna råd om gallring av handlingar av tillfällig eller ringa betydelse  
 (RA-FS 
  1997:6). 
 När det slutligen gäller uppgifter som behandlas i löpande text i den administrativa verksamheten, anser vi att samma argument är tillämpli- ga som för administrativa personregister. Till exempel ser vi inte något behov av att i denna form behandla känsliga personuppgifter i vidare utsträckning än vad som är praktiskt möjligt genom inhämtande av samtycke från de registrerade. Någon reglering av automatiserad be- handling av personuppgifter i olika former av dokument eller annan lö- pande text, utöver vad som gäller enligt personuppgiftslagen, behövs således enligt vår uppfattning inte. 
 Sammanfattningsvis kan vi inte se att det finns några starka skäl för att särskilt författningsreglera den behandling av personuppgifter som förekommer i domstolarnas och nämndernas interna administrativa verksamhet. Det är dock åtskilligt som de personuppgiftsansvariga bör ha i åtanke i fråga om tillämpningen av personuppgiftslagen. De mer allmänna frågorna om hur register enligt vår uppfattning skall eller bör hanteras enligt den lagen redovisar vi i kapitel 6. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 99 
  
 5 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 De två förordningar som i dag reglerar automatiserade personregister vid domstolarna är dels förordningen (1986:104) om registerföring vid allmänna domstolar med hjälp av automatisk databehandling, dels för- ordningen (1994:90) om registerföring vid länsrätt med hjälp av auto- matisk databehandling. Båda dessa förordningar bygger på att grund- läggande bestämmelser om automatiserade register fanns i datalagen (1973:289). Eftersom den lagen helt upphör att gälla den 30 september 2001, måste registerförordningarna anpassas till personuppgiftslagen (1998:204) och dataskyddsdirektivet. Därutöver måste vissa register som i dag saknar författningsstöd regleras. 
 Som vi redovisar i kapitel 4 är vår utgångspunkt att de person- register som domstolarna och nämnderna för i dag skall kunna använ- das även fortsättningsvis, i avvaktan på en ny och heltäckande reglering av behandling av personuppgifter. I detta delbetänkande presenterar vi därför endast förslag som innebär dels att nuvarande bestämmelser an- passas till dataskyddsdirektivet och personuppgiftslagen, dels att de områden som i dag saknar särskilt författningsstöd regleras. Vi beaktar även det nya datorstöd som för närvarande utvecklas under ledning av Domstolsverket. Av tidsskäl är det nödvändigt att i detta skede göra så små ingrepp i gällande författningsreglering som möjligt. Större för- ändringar kommer att kräva särskilda överväganden. Vi återkommer till det i slutbetänkandet. 
  
 5.1 
  
 Förordningarnas disposition 
  
 Vårt förslag:  
 Bestämmelser om hantering av automatiserade regis- ter och annan automatiserad behandling av personuppgifter skall regleras i fyra nya förordningar; en för de allmänna domstolarna, en för länsrätterna, en för Regeringsrätten och kammarrätterna samt en för hyres- och arrendenämnderna. 
  
 100  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 Vi anser att det är lämpligt att ha de två förordningar som gäller i dag som utgångspunkt för den nya, och tillfälliga, regleringen. De komp- letteringar och förändringar som måste göras för att förordningarna skall uppfylla de krav som kommer att ställas fr.o.m. den 1 oktober 2001, är emellertid så omfattande att vi föreslår nya förordningar i stället för ändringar i de nu gällande. Däremot finns det ingen anled- ning att nu ändra tillämpningsområdet för förordningarna i fråga om vilka domstolar de omfattar. Det innebär att det enligt våra förslag även fortsättningsvis – i avvaktan på en mer fullständig reglering – kommer att finnas en förordning som reglerar de allmänna domstolarna och en som reglerar länsrätterna. 
 Kvar att reglera är då personregister och annan automatiserad be- handling av personuppgifter vid dels Regeringsrätten och kammarrät- terna, dels hyres- och arrendenämnderna. Eftersom Regeringsrätten och kammarrätterna använder sig av ett särskilt och i flera avseenden speci- ellt målregister,  
 Find-It, 
  anser vi det lämpligt att dessa domstolars han- tering av personuppgifter regleras i en särskild förordning. Även hyres- och arrendenämndernas behandling kommer enligt våra förslag därför att regleras i en egen förordning. Sammantaget föreslår vi alltså fyra nya förordningar. 
 De två i dag gällande förordningarna är inbördes likartat uppbyggda och skillnader finns egentligen endast när det är motiverat med hänsyn till verksamheterna. Det finns enligt vår mening fördelar med en sådan ordning. Samtliga fyra nya förordningar är därför enligt våra förslag inbördes disponerade på samma sätt och skiljer sig åt endast när det finns faktiska skäl för det. Efter inledande bestämmelser om förord- ningarnas tillämpningsområde följer bestämmelser om vad vi har valt att kalla verksamhetsregister, dvs. MÅHS och  
 Find-It 
  samt diverse and- ra målregister. Därefter regleras frågor om register som utnyttjas för bl.a. återsökning av vägledande avgöranden, vilka vi har valt att kalla rättsfallsregister. Ett helt nytt område, som i dag inte regleras alls, är annan automatiserad behandling av personuppgifter än den som sker i egentliga personregister. Till sådan behandling hör främst hanteringen av filer för ordbehandlings- och kalkylprogram, exempelvis Word och Bates. Samtliga förordningar avslutas med bestämmelser om rättelse, skadestånd och överklagande. 
 I följande avsnitt redogör vi för de olika förordningarna i ett sam- manhang och anmärker särskilt i de fall det finns sakliga skillnader mellan förslagen. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 101 
  
 5.2 
  
 Förordningarnas tillämpningsområde och förhållande till personuppgiftslagen 
  
 Vårt förslag:  
 Förordningarna skall gälla utöver personuppgiftslagen vid automatiserad behandling av personuppgifter i domstolarnas och nämndernas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet. 
  
 5.2.1 
  
 Personuppgiftslagens tillämpning 
  
 Av 2 § personuppgiftslagen framgår att om det finns avvikande be- stämmelser i annan lag eller förordning skall de bestämmelserna gälla. Det är alltså möjligt att frångå eller närmare precisera bestämmelserna i personuppgiftslagen, under förutsättning att avvikelserna inte strider mot dataskyddsdirektivet. I de av oss föreslagna förordningarna finns särskilda bestämmelser om bl.a. ändamål, registerinnehåll och gallring av uppgifter. För frågor som däremot inte särskilt regleras i förordning- arna gäller i stället personuppgiftslagens bestämmelser, t.ex. i fråga om information till registrerade och anmälan till Datainspektionen. Även om det inte behöver regleras särskilt anser vi att det ändå är lämpligt att det av förordningarna uttryckligen framgår att de gäller utöver person- uppgiftslagen. I vissa fall, t.ex. i fråga om rättelse, krävs emellertid sär- skilda bestämmelser i förordningarna som hänvisar till personupp- giftslagen för att bestämmelserna i den lagen skall bli tillämpliga (se avsnitt 5.7). 
  
 5.2.2 
  
 Automatiserad behandling 
  
 Personuppgiftslagen är enligt 5 § tillämplig på såväl helt eller delvis automatiserad behandling som på viss manuell behandling av person- uppgifter. Manuell behandling omfattas bara om de behandlade upp- gifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling per- sonuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning en- ligt särskilda kriterier. För sådana manuella register gäller särskilda övergångsbestämmelser, om registret fanns eller påbörjades före per- sonuppgiftslagens ikraftträdande, vilket innebär att flera viktiga be- stämmelser i personuppgiftslagen i princip inte blir tillämpliga förrän år 2007. Det finns anledning att närmare se över frågan om även sådana manuella register skall regleras utöver vad som gäller enligt person- uppgiftslagens bestämmelser. Vi väljer dock av tidsskäl att inte nu 
  
 102  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 lämna några förslag i den delen, utan de av oss föreslagna förordning- arnas tillämpningsområde inskränker sig till den automatiserade be- handlingen av personuppgifter. 
 Begreppet automatiserad behandling omfattar främst datoriserad behandling av uppgifter, oavsett om det sker i vad som enligt datalagen benämns personregister eller i löpande text eller på annat sätt. Enligt vår uppfattning är registerbegreppet, om än inarbetat, inte lämpligt som beskrivning på mer komplexa datorsystem för mål- och ärendehante- ring. Vi har också för avsikt att i vårt vidare arbete titta närmare på regleringens begreppsapparat. Tills vidare anser vi dock att det är lämpligt att i förordningarna om automatiserad behandling i den rätts- skipande och rättsvårdande verksamheten göra skillnad på uppgifter som behandlas i register och uppgifter som behandlas i löpande text. 
 Det är inte självklart var gränsen skall går mellan behandling av personuppgifter i register och behandling i löpande text. Vår avsikt är att med register skall avses främst de verksamhetsstödjande datorsys- tem som används av domstolarna och nämnderna (verksamhets- register). Till kategorin register som omfattas av förordningarna hör även större sammanställningar för återsökning av vägledande avgöran- den m.m. (rättsfallsregister). Däremot utgör t.ex. domar och andra van- liga dokument framställda med hjälp av ordbehandling inte register i den betydelse som vi tillskriver begreppet, även om de innehåller per- sonuppgifter. Det gäller också promemorior som upprättas som ett led i handläggningen av ett mål eller ärende, även om de innehåller sam- manställningar av rättsfall m.m. 
 Det avgörande för om en viss behandling i den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten skall omfattas av förordningarnas bestäm- melser om verksamhetsregister och rättsfallsregister eller av bestäm- melserna om behandling i löpande text, kan enligt vår uppfattning dock inte vara vilken programvara som används. Ett register som utnyttjas som stöd i handläggningen skulle kunna upprättas med hjälp av ett vanligt ordbehandlings- eller kalkylprogram, t.ex. ett register över per- soner som är föremål för förenklad delgivning. Det avgörande för vilka bestämmelser som skall tillämpas bör enligt vår mening i stället vara för vilket ändamål behandlingen utförs. Om ändamålet är att det upp- rättade dokumentet skall användas allmänt i verksamheten för sökning efter uppgifter vid handläggningen av mål och ärenden, bör det omfat- tas av bestämmelserna om verksamhetsregister eller rättsfallsregister. Att ange en exakt definition på vad som är register är emellertid enligt vår uppfattning inte möjligt. Gränsdragningen mellan register och lö- pande text, i förordningarnas mening, har främst betydelse i fråga om vilka uppgifter som får registreras och vilka sökbegrepp som får an- vändas. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 103 
  
 5.2.3 
  
 Den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten 
  
 I kapitel 4 redovisar vi våra överväganden om gränsdragningen mellan å ena sidan behandling av personuppgifter i den egentliga verksam- heten, dvs. handläggningen av t.ex. mål och domstolsärenden, och å andra sidan behandling av personuppgifter i den administrativa verk- samheten, t.ex. personalärenden. Vi gör den bedömningen att någon särskild reglering inte är nödvändig för den administrativa hanteringen och att det således endast är i den egentliga verksamheten som det be- hövs och bör finnas särskild reglering. För att markera detta anges att förordningarna gäller behandling av personuppgifter i domstolarnas och nämndernas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet. 
  
 5.2.4 
  
 Registrerades rätt att motsätta sig behandling 
  
 Av dataskyddsdirektivets artikel 7 e och 14 a framgår att medlemssta- terna i vissa fall, bl.a. när personuppgifter behandlas som ett led i myn- dighetsutövning, skall tillförsäkra den registrerade rätt att i vissa fall motsätta sig behandling av uppgifter som rör honom eller henne. Det finns dock möjligheter att i nationell lagstiftning göra undantag från denna rättighet för enskilda. I 12 § personuppgiftslagen anges också att en enskild normalt inte har rätt att motsätta sig behandling som är till- låten enligt den lagen. Bestämmelsens utformning är sådan att den inte täcker in behandling som sker enligt andra författningar. Det är av lag- tekniska skäl även svårt att i en särreglering hänvisa till bestämmelsen i personuppgiftslagen. För att inte enskilda i vissa fall skall kunna mot- sätta sig sådan behandling som domstolarna utför korrekt med stöd av förordningarna, föreslår vi därför att det i förordningarna uttryckligen anges att denna möjlighet inte finns. 
  
 5.3 
  
 Personuppgiftsansvar 
  
 Vårt förslag:  
 En domstol eller nämnd skall vara personupp- giftsansvarig för den behandling som domstolen eller nämnden ut- för. Domstolsverket skall vara ansvarig för behandling som verket utför. 
  
 104  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 Enligt 3 § personuppgiftslagen är den personuppgiftsansvarig som en- sam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålet med och med- len för behandlingen av personuppgifter. Med tillämpning av denna de- finition kan det uppstå problem vid bedömningen av vem som är att an- se som personuppgiftsansvarig i ett visst fall. Det är t.ex. inte självklart om en domstol och Domstolsverket skall anses vara gemensamt person- uppgiftsansvariga när domstolen registrerar uppgifter med hjälp av ett datorsystem som verket ansvarar för. Sådana avgränsningsfrågor kan göra det svårt för enskilda att få rätt gentemot den personupp- giftsansvarige i fråga om exempelvis rättelse av felaktigt hanterade uppgifter i ett register. 
 För att undvika denna typ av problem anser vi att det av förordning- arna mer konkret bör framgå vem som är personuppgiftsansvarig. En lösning skulle kunna vara att ange att den domstol eller nämnd som hanterar ett register är ansvarig för all behandling i registret. Med hän- syn till det samarbete som finns mellan Domstolsverket och domstolar- na i fråga om datorsystem, inte minst under den närmaste framtiden då det under ledning av verket pågår arbete med framtagande av nya da- torsystem för domstolarna, är det dock sannolikt att det kan komma att uppstå situationer då det snarare är Domstolsverket än den aktuella domstolen som har reell möjlighet att ansvara för hur uppgifter be- handlas. Som exempel kan nämnas att den personuppgiftsansvarige en- ligt 31 § personuppgiftslagen skall vidta lämpliga tekniska och organi- satoriska åtgärder för att skydda personuppgifter som behandlas. Detta ansvar kommer i normalfallet inte att kunna läggas på enskilda dom- stolar eller nämnder när de utnyttjar helhetslösningar för datorsystem som har utvecklats och tillhandahålls genom Domstolsverkets försorg. 
 Det är således enligt vår mening inte lämpligt att göra domstolarna ensamt ansvariga för all behandling av personuppgifter i den rättsski- pande och rättsvårdande verksamheten. Det är å andra sidan av motsva- rande skäl inte heller lämpligt att göra Domstolsverket ensamt person- uppgiftsansvarigt, eftersom det i de flesta situationer sannolikt är en- dast domstolarna som kan påverka behandlingen, t.ex. i fråga om vilka uppgifter som faktiskt registreras. 
 Det återstår då två möjliga lösningar. En är att i förordningarna fö- reskriva att Domstolsverket och den domstol eller nämnd som för ett visst personregister är gemensamt personuppgiftsansvariga för all be- handling. En annan lösning är att Domstolsverket respektive domsto- larna och nämnderna var och en ansvarar för den behandling de utför. En fördel med en ordning som innebär ett rättsligt fastställt gemensamt ansvar är att en enskild registrerad aldrig behöver tveka över vem som är personuppgiftsansvarig för en viss behandling. Dessutom skulle tveksamma gränsdragningssituationer kunna undvikas vid en rättslig 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 105 
  
 prövning. Det finns emellertid även nackdelar med en sådan lösning. Vi anser att det är olämpligt att ge en myndighet ett rättsligt ansvar för frågor som den inte har möjlighet att påverka, vilket skulle bli fallet med ett gemensamt ansvar för samtliga behandlingar. Detta har bety- delse inte minst i fråga om det straffrättsliga ansvar som kan följa av personuppgiftslagens bestämmelser. En annan aspekt är domstolarnas självständiga ställning i förhållande till Domstolsverket i fråga om hanteringen av den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten. 
 Enligt vår mening väger nackdelarna med ett strikt och för all be- handling gemensamt ansvar tyngre än fördelarna. Vi anser därför att en domstol eller en nämnd bör vara ansvarig för den behandling som dom- stolen eller nämnden utför och Domstolsverket för den behandling som verket utför. Det bör nämnas att regeringen har föreslagit motsvarande lösning i prop. 2000/01:33 Behandling av personuppgifter inom skatt, tull och exekution. 
 I det konkreta fallet skulle en sådan bestämmelse exempelvis inne- bära att en domstol är personuppgiftsansvarig för om en uppgift blir korrekt registrerad i datorsystemet (rätt namn eller adress osv.) och an- vänds på ett korrekt sätt i verksamheten. Däremot skulle Domstolsver- ket enligt vår uppfattning komma att anses som personuppgiftsansva- rigt för felaktig behandling av en uppgift till följd av funktioner i den fasta programvaran till ett datorsystem som verket ansvarar för. Som ett teoretiskt exempel på det sistnämnda kan nämnas att en uppgift bevaras under längre tid än vad förordningarna tillåter på grund av att dator- systemet är konstruerat så att uppgiften inte kan gallras förrän vid ett senare tillfälle. Det kan dessutom tänkas komma att uppstå situationer när personuppgiftsansvaret måste anses gemensamt för verket och en domstol eller nämnd. I praktiken torde det dock sällan komma att upp- stå några problem med fastställandet av vem som har utfört, och där- med är personuppgiftsansvarig för, en viss behandling. 
 Det kan noteras att arkivansvaret enligt arkivlagen (1990:782) nor- malt torde sammanfalla med personuppgiftsansvaret. Eftersom Gardner stolsverket i de flesta fall ansvarar endast för de tekniska lösningarna, medan domstolarna och nämnderna är personuppgiftsansvariga för re- gistreringen av det materiella innehållet i datorsystemen, torde det normalt vara de sistnämnda som också är arkivansvariga. Vi återkom- mer till denna fråga i slutbetänkandet. 
 Avslutningsvis bör i detta sammanhang personuppgiftsansvaret för de publika eller allmänt tillgängliga rättsdatabaser m.m. som domsto- larna och nämnderna har tillgång till via Internet beröras, t.ex. Sema In- foDatas  
 InfoTorg 
 , Regeringskansliets  
 Lagrummet  
 och riksdagens  
 Rix- lex  
 m.fl. Oavsett om databaserna utgör allmänna handlingar hos en domstol eller inte, omfattas användandet av dessa databaser inte av be- 
  
 106  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 stämmelserna i de av oss föreslagna förordningarna (i de fall använd- ningen regleras genom avtal med annan myndighet omfattas databaser- na inte av den s.k. biblioteksregeln i 2 kap. 11 § tryckfrihetsförordning- en, och uppgifterna utgör då i princip allmänna handlingar hos dom- stolen eller nämnden). Det är således bestämmelserna om personupp- giftsansvar i personuppgiftslagen som blir tillämpliga. Eftersom dom- stolarna och nämnderna inte har någon bestämmanderätt över ändamå- len med och medlen för behandlingen i dessa databaser, torde de inte kunna anses vara personuppgiftsansvariga. Detta ansvar faller i stället normalt på de myndigheter eller företag som tillhandahåller tjänsterna. 
  
 5.4 
  
 Verksamhetsregister 
  
 Vårt förslag:  
 Domstolarna och nämnderna skall få föra automatise- rade register över mål eller ärenden som handläggs där. Ett register skall få innehålla en viss uppgift endast om det anges i bilagor till förordningarna. Vissa begränsningar skall finnas för domstolarnas och nämndernas möjlighet att söka i ett register. I förordningarna skall anges vilka regler som gäller för bevarande och gallring av uppgifter. 
  
 5.4.1 
  
 Ändamål 
  
 De flesta domstolar och några av nämnderna för i dag personregister av olika slag som stöd för handläggningen av mål eller ärenden. Det mest spridda registret, eller datorsystemet, är underrätternas MÅHS, men det finns flera andra typer av datorsystem, t.ex.  
 Find-It 
  som används av Regeringsrätten och kammarrätterna. De allmänna domstolarnas och länsrätternas användning av dessa datorsystem regleras i dag i särskilda förordningar, medan övriga domstolar och nämnderna för register med stöd av tillstånd från Datainspektionen. Som vi nämnt tidigare är vår avsikt att de register som används i dag skall kunna fortsätta användas även efter den 1 oktober 2001. De förordningar vi föreslår motsvarar därför i princip dagens förordningar och tillstånd från Datainspektionen i fråga om registrens ändamål och användningsområde. 
 Vi har emellertid valt att förenkla ändamålsbestämmelserna i för- hållande till vad som gäller enligt dagens registerförordningar för all- männa domstolar och länsrätter. Exempelvis har vi avstått från att när- mare definiera för vilka mål och ärenden som registren får användas. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 107 
  
 Under förutsättning att det handlar om mål och ärenden i den rättsski- pande eller rättsvårdande verksamheten bör enligt vår mening registren få användas utan begränsning (jfr avsnitt 5.2.3). I praktiken torde det inte innebära några egentliga förändringar mot vad som gäller i dag, men förenklingen har den fördelen att om domstolarna eller nämnderna tillförs nya mål- eller ärendetyper, så kommer det inte att krävas några följdändringar i registerförordningarna. 
 De i dag gällande förordningarna är relativt detaljerade i fråga om vad ett personregister får användas för. Som exempel kan nämnas att det anges att registret får användas som hjälpmedel för utskrift och ex- pediering av domar, beslut och kallelser m.m. samt för delgivningsruti- ner m.m. Enligt vår bedömning kan och bör detta uttryckas enklare, nämligen genom att det anges att ett register får användas för hand- läggning av mål eller ärenden. Här innefattas enligt vår uppfattning de uppräkningar som i dag görs i gällande förordningar. Liksom i dag skall registren givetvis även få användas för framställning av statistik. Registren bör dessutom generellt få användas även för planering, upp- följning och utvärdering av verksamheten, även om det inte sker i rent statistisk form. För de allmänna domstolarna anges i vårt förslag till förordning dessutom, på samma sätt som gäller i dag, att registren får användas för fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning. 
 För Regeringsrätten och kammarrätterna bör enligt vår mening infö- ras motsvarande bestämmelser om användningen av register som gäller för länsrätterna, dock med ett viktigt tillägg. Det målregister  
 (Find-It) 
  som Regeringsrätten och kammarrätterna använder i dag tillåter relativt omfattande sökmöjligheter bland anhängiggjorda mål vid den egna el- ler de andra anslutna domstolarna, främst genom sökning på uppgifter om parter och genom fritextsökning på saken eller ärendemeningen i ett mål. Det innebär att registren sedan ett tjugotal år tillbaka utgör ett värdefullt arbetsredskap för domstolarna, bl.a. vid återsökning av väg- ledande avgöranden. Vi anser inte att det finns någon anledning att i detta sammanhang inskränka de möjligheterna. Tvärtom är det viktigt att domstolarna inte fråntas möjligheten att utnyttja ett befintligt och fungerande system, utan att det har övervägts noggrant om det finns skäl för sådana inskränkningar. Vi föreslår därför att det i förordningen för Regeringsrätten och kammarrätterna införs en bestämmelse om att ett verksamhetsregister får användas för återsökning av vägledande av- göranden. 
 Hyres- och arrendenämnderna bör enligt vår uppfattning få använda register för i princip samma ändamål som domstolarna, dvs. för hand- läggning av ärenden, planering, uppföljning och utvärdering av verk- samheten samt för framställning av statistik. 
  
 108  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 5.4.2 
  
 Direktåtkomst 
  
 I dag förekommer direktuppkoppling för utomstående till en domstols verksamhetsregister endast i fråga om Regeringsrättens och kammar- rätternas målregister,  
 Find-It. 
  Dessa domstolar har samtliga fullständig tillgång till varandras register på ett sådant sätt att det vid sökning framstår som ett enhetligt register. Denna direktåtkomst till registren är av väsentlig betydelse för systemets funktion som rättsfallsregister och för att domstolarna skall kunna utföra nödvändig konferering. Som vi påpekar i föregående avsnitt är det viktigt att de möjligheter som finns i dag inte tas ifrån domstolarna annat än om det finns starka skäl för det. Några sådana skäl kan vi för närvarande inte se och föreslår därför att den åtkomst som finns i dag tills vidare skall vara tillåten i avvaktan på en mer genomgripande utredning och reglering. 
 Förutom Regeringsrätten och kammarrätterna har även Domstols- verket, Riksdagens ombudsmän, Riksskatteverket, länsrätterna, skatte- myndigheterna samt vissa länsstyrelser direktåtkomst till  
 Find-It. 
  Den- na åtkomst är enligt vår bedömning betydligt mer tveksam från inte- gritetssynpunkt, framför allt när det gäller andra än Domstolsverket och länsrätterna. 
 Integritetsproblemen till trots anser vi att det inte utan mer noggran- na överväganden är lämpligt att helt frånta dessa domstolar och myn- digheter de sökmöjligheter som de har i dag. Till skillnad från Hart ringsrätten och kammarrätterna själva har myndigheter utanför dom- stolsväsendet inte en direkt nytta av att kunna söka information på partsuppgifter och inte heller att få tillgång till sådana uppgifter. Läns- rätterna har däremot i egenskap av underinstanser behov av uppgifter i registren i sin rättsskipande verksamhet och Domstolsverket behöver tillgång till registren i egenskap av systemansvarig myndighet. Efter- som uppgifter om inblandade personer är de mest känsliga, föreslår vi att andra än de personuppgiftsansvariga domstolarna, Domstolsverket och länsrätterna inte skall få använda registren för andra ändamål än återsökning av vägledande avgöranden. Det innebär att vi föreslår be- gränsningar i sökmöjligheterna (se avsnitt 5.4.4). I fråga om Gardner stolsverkets tillgång är vi av den åsikten att den bör begränsas till per- soner som arbetar med frågor kopplade till just systemansvaret. Såsom personuppgiftsansvarig för viss behandling i registren är det emellertid en fråga för verket att vidta lämpliga säkerhetsåtgärder. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 109 
  
 5.4.3 
  
 Innehåll 
  
 Till de i dag gällande registerförordningarna för allmänna domstolar och länsrätter finns en bilaga, i vilken anges vilka uppgifter som får re- gistreras i ett register. Uppräkningen är uttömmande. För flera av de register som förs med stöd av tillstånd från Datainspektionen finns lik- nande mer eller mindre detaljerade uppräkningar av tillåtna uppgifter. Vi anser att det finns anledning att se över om det alls är nödvändigt att i lag eller förordning i detalj ange vilka uppgifter som får registreras i ett automatiserat domstolsregister. Av tidsskäl har vi dock inte möjlig- het att närmare gå in på den frågan i detta delbetänkande. Tills vidare föreslår vi därför att det till samtliga förordningar fogas bilagor mot- svarande de som finns i dag, även i fråga om register som nu regleras genom Datainspektionens tillstånd. I den mån det är nödvändigt och kan ske utan fara för de registrerades personliga integritet, föreslår vi en anpassning av bilagorna för att tillgodose det behov av att kunna re- gistrera uppgifter som kommer att uppstå när det nya verksamhetsstö- det för domstolarna genomförs (se avsnitt 3.2.5). 
 I ett avseende anser vi det nödvändigt att komplettera de bestäm- melser som gäller i dag. Enligt 13 § personuppgiftslagen får vissa känsliga personuppgifter, t.ex. uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung eller som rör hälsa eller sexualliv, över huvud taget inte be- handlas, utom i vissa undantagsfall som inte är tillämpliga här. För att sådana uppgifter skall kunna registreras i domstolarnas rättsskipande och rättsvårdande verksamhet, vilket i vissa fall är nödvändigt, måste det uttryckligen framgå av annan lag eller förordning (att det är möjligt att föreskriva undantag framgår av dataskyddsdirektivets artikel 8.4). Detta utgör med ett undantag inga egentliga problem i fråga om verk- samhetsregistren, eftersom tillåtna uppgifter framgår av särskilda bila- gor. Det enda fall då problem kan komma att uppstå är vid angivande av saken, eller ärendemeningen, i ett mål eller ärende. Det är inte möj- ligt att i detalj uttrycka vad som får anges i en sådan uppgift, eftersom det är helt beroende av målets eller ärendets karaktär. 
 Vi väljer därför att i förordningarna ange att känsliga personupp- gifter vid angivande av saken får behandlas endast om det är nödvän- digt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. Vi an- ser dessutom att motsvarande begränsning bör gälla i fråga om angi- vande av uppgifter om lagöverträdelser m.m. enligt 21 § personupp- giftslagen. Bestämmelserna innebär att om det behövs för att beskriva saken i ett mål korrekt så får uppgifterna registreras, t.ex. i misshan- delsmål med rasistiska inslag eller i mål om tvångsvård av personer med psykiska störningar. Om uppgifterna däremot endast skulle tillföra en allmän men inte nödvändig upplysning så är registrering inte tillå- 
  
 110  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 ten, t.ex. att en gärningsman i ett stöldmål är av viss etniskt ursprung eller att en part i ett skattemål tidigare har dömts för misshandel. 
  
 5.4.4 
  
 Sökbegränsningar 
  
 Enligt de i dag gällande registerförordningarna för allmänna domstolar och länsrätter gäller uttryckliga begränsningar i sökmöjligheterna i verksamhetsregistren (MÅHS m.m.). Som sökbegrepp får t.ex. inte an- vändas uppgifter om saken, målgrupp, måltyp, yrke eller nationalitet. Vi anser att det finns skäl att se över bestämmelserna om sökbegräns- ningar i dess helhet, men av tidsskäl är det inte möjligt att göra alla nödvändiga överväganden i detta delbetänkande. I det här skedet bör enligt vår mening en utökning av sökmöjligheterna tillåtas endast om det inte har någon beaktansvärd betydelse från integritetssynpunkt, men är av väsentlig betydelse när det gäller effektiviten hos domstolarnas och nämnderna datorsystem. 
 Av intresse är i detta sammanhang framför allt frågan om det skall vara tillåtet att söka på uppgifter om målgrupp eller måltyp. Med mål- grupp avses en grövre sortering av de mål och ärenden som förekom- mer i domstolarna. Som exempel på målgrupper vilka används i MÅHS vid tingsrätterna kan nämnas Hyrestvist, Övriga allmänna tvistemål, Vårdnad, Expropriation, Domstolsärende samt Annat brottmål. Vid länsrätt används i MÅHS bl.a. målgrupperna Inkomst- och förmögen- hetstaxering, Tvång mot person samt ekonomiskt tvång, Hälso- och sjukvård, Kommunala mål samt Allmän försäkring. Totalt finns det ca 40 olika målgrupper vid tingsrätt och länsrätt. Måltyper är undergrup- per till målgrupperna, dvs. varje målgrupp delas normalt in i ett flertal måltyper. Exempel på måltyper under målgruppen Övriga allmänna tvistemål i tingsrätt är Konkurrensmål, Patentmål samt Cunningham av tes- tamente. Under målgruppen Hälso- och sjukvård i länsrätt förekommer bl.a. måltyperna Patientjournallagen och Läkemedelslagen. Vid tings- rätterna används knappt 200 måltyper, medan det vid länsrätterna före- kommer närmare 600 olika måltyper. 
 Enligt vår bedömning är den sortering av mål som sker genom in- delning i målgrupper så grov att det inte kan anses föreligga några be- aktansvärda risker från integritetssynpunkt att tillåta sökning på upp- gifterna. Däremot kan i flera fall indelningen i måltyper innebära att man genom sökning på de uppgifterna kan identifiera enskilda mål och personer, framför allt vid de allmänna förvaltningsdomstolarna. Till exempel skulle en sökning i MÅHS på måltypen Lagen om fastställan- de av könstillhörighet sannolikt inte ge många träffar. Vi är därför inte beredda att nu föreslå lättnader i fråga om sökbegränsningar annat än 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 111 
  
 såvitt gäller målgrupper. I vårt fortsatta arbete skall frågan dock utredas närmare. 
 Tills vidare föreslår vi alltså att de sökbegränsningar som i dag gäl- ler för allmänna domstolar och länsrätter skall fortsätta att gälla, med den förändringen att det skall vara tillåtet att söka på målgrupp. För hy- res- och arrendenämnderna bör tills vidare motsvarande sökbegräns- ningar finnas, vilket innebär att det även där bör vara tillåtet att söka på målgrupper (egentligen ärendegrupper). 
 Regeringsrätten och kammarrätterna är i dag inte underställda några egentliga begränsningar när det gäller möjligheterna att söka i målre- gistret  
 (Find-It), 
  något som hänger samman med möjligheterna att an- vända registret för återsökning av avgöranden. Av samma skäl som vi anför i avsnitt 5.4.2 avseende användningsområdet, anser vi att det inte nu finns anledning att begränsa sökmöjligheterna utöver vad som måste anses gälla redan i dag. Vi anser dock att det uttryckligen bör markeras i förordningen att partsuppgifter och uppgifter om andra aktörer inte får användas som sökbegrepp tillsammans med sakuppgifter och andra uppgifter om målet. Det innebär att det inte är tillåtet att ange eller söka på en partsuppgift eller andra identitetsuppgifter i anslutning till sök- ning i ärendemeningen. 
 Inte heller för övriga domstolar och myndigheter som har direktåt- komst gäller i dag några sökbegränsningar till Regeringsrättens och kammarrätternas målregister. Vi framhåller i avsnitt 5.4.2 att det inte finns samma nytta för myndigheter utanför domstolsväsendet att söka på partsuppgifter. Den naturliga följden av att de endast får använda målregistret för återsökning av vägledande avgöranden, är att även be- gränsa sökmöjligheterna så att de inte omfattar uppgifter om parter och andra aktörer. Vi föreslår därför att det i förordningen tas in en sådan begränsning. 
  
 5.4.5 
  
 Bevarande och gallring 
  
 Frågor om bevarande och gallring av uppgifter är av stor betydelse när det gäller elektroniskt lagrad information i domstolarna och nämnder- na, liksom i all offentlig verksamhet. Regeringen har t.ex. anfört att gallringsföreskrifter bör ges i lagform (se prop. 1989/90:72 s. 41 ff och s. 77). När det gäller regleringen av de i dag förekommande verksam- hetsregistren har vi dock av tidsskäl inte möjlighet att i detta delbetän- kande närmare analysera frågor om bevarande och gallring. Vi föreslår därför att de gallringsbestämmelser som finns i de nu gällande förord- ningarna även fortsättningsvis skall gälla i avvaktan på våra förslag om en mer genomgripande förändring av lagstiftningen. 
  
 112  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 För de personregister som i dag inte regleras i förordning har vi haft de bakomliggande tillstånden från Datainspektionen som utgångspunkt för författningsförslagen. Det innebär att vi för hyres- och arrende- nämnderna föreslår att gallring skall ske i enlighet med de för nämn- derna gällande gallringsföreskrifterna utfärdade av Riksarkivet. I fråga om Regeringsrättens och kammarrätternas målregister saknas i dag regler om gallring i gällande tillstånd. Däremot har Riksarkivet utfärdat gallringsföreskrifter för registren  
 (RA-MS 
  1987:19 och 1996:34). Vi föreslår att även uppgifter i dessa register skall gallras i enlighet med Riksarkivets föreskrifter. 
 Gemensamt för alla fyra förordningarna är att vi föreslår att i de fall uppgifter gallras ur ett register, skall de först bevaras på annat sätt, t.ex. genom pappersutskrifter, i den omfattning som gäller enligt dagens regler. För Regeringsrättens och kammarrätternas del finns ingen mot- svarande förordningsreglering i dag. Vi anser emellertid att det är lämpligt att det i förordningen för de domstolarna införs en bestämmel- se av motsvarande innehåll. För att uppnå så stor enhetlighet som möj- ligt föreslår vi att dessa bestämmelser i samtliga fall framgår direkt av registerförordningarna, vilket innebär att vissa ändringar behöver göras i förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol. 
  
 5.5 
  
 Rättsfallsregister 
  
 Vårt förslag:  
 De bestämmelser som tillämpas i dag för allmänna domstolar och länsrätter i fråga om register för återsökning av väg- ledande avgöranden m.m. skall tills vidare fortsätta gälla. Motsva- rande bestämmelser skall införas även för Regeringsrätten och kammarrätterna samt för hyres- och arrendenämnderna. 
 De allmänna domstolarna och länsrätterna har enligt gällande förord- ningar i dag möjlighet att föra särskilda register för återsökning av vägledande avgöranden, rättsutredningar och liknande information. Vilka uppgifter som får ingå i ett sådant register framgår av en bilaga till förordningarna. Enligt vår uppfattning saknas det anledning att fö- reslå några förändringar av dessa möjligheter. Tvärtom bör samma möjlighet införas även hos de domstolar och nämnder som i dag inte har den. Motsvarande bestämmelser återfinns därför i våra författnings- förslag för Regeringsrätten och kammarrätterna samt för hyres- och ar- rendenämnderna. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 113 
  
 Vid sidan av dessa rättsfallsregister föreslår vi även generellt att domstolarnas och nämndernas möjlighet att bevara avidentifierade av- göranden i elektronisk form i fulltext skall utökas. Skälen för detta re- dovisar vi i avsnitt 5.6.1. Det bör i detta sammanhang anmärkas att Re- geringsrätten och kammarrätterna härutöver har möjlighet att använda sina verksamhetsregister för återsökning av vägledande avgöranden (se avsnitt 5.4.1). 
  
 5.6 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text 
  
 Vårt förslag:  
 En domstol eller nämnd skall få behandla personupp- gifter i löpande text vid sidan av den behandling som sker i verk- samhets- eller rättsfallsregister. Känsliga personuppgifter enligt per- sonuppgiftslagen skall få behandlas på sådant sätt endast om de har lämnats i ett mål eller ärende eller om de behövs för handläggningen av målet eller ärendet. Huvudregeln för uppgifter i löpande text skall vara att de skall gallras senast ett år efter att ett mål eller ärende har avgjorts. Personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av mål- eller ärendenummer skall dock få bevaras under längre tid, vilket möjliggör för domstolar och nämnder att bevara avidenti- fierade avgöranden i fulltext. 
  
 5.6.1 
  
 Tillämpningsområdet 
  
 I dag behandlas stora mängder personuppgifter automatiserat vid sidan av de genom förordning eller tillstånd från Datainspektionen särskilt reglerade personregistren. Vad vi åsyftar är främst den behandling av personuppgifter som förekommer vid framställning av domar, beslut, kallelser och promemorior m.m. med hjälp av ordbehandlingsprogram. Sådan automatiserad behandling omfattades inte av datalagen. Person- uppgiftslagen är däremot tillämplig även på denna form av hantering av personuppgifter. 
 Utan särskilt författningsstöd kommer det att uppstå problem den 1 oktober 2001, eftersom personuppgiftslagens bestämmelser innebär begränsningar av domstolarnas möjligheter att upprätta t.ex. domar elektroniskt. Mest tydligt av de problem som skulle kunna uppstå utan särskild reglering är att personuppgiftslagen, för den verksamhet som domstolarna och nämnderna utför, inte tillåter behandling av känsliga 
  
 114  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 personuppgifter enligt 13 § utan samtycke av de registrerade. Det be- höver knappast sägas vad ett förbud mot behandling av sådana uppgif- ter skulle innebära för domstolarnas möjligheter att bedriva sitt arbete. Det skulle exempelvis inte vara tillåtet att i en dom upprättad med hjälp av ordbehandling nämna sakomständigheter som avslöjar ras eller et- niskt ursprung eller politiska åsikter. Det skulle inte heller vara tillåtet att behandla uppgifter som berör någons hälsotillstånd eller sexualliv. Enligt artikel 8.4 i dataskyddsdirektivet har medlemsstaterna, av hän- syn till viktiga allmänna intressen, möjlighet att i nationell lagstiftning besluta om särskilda undantag från förbudet att behandla känsliga per- sonuppgifter. För att undanröja de ovan nämnda problemen föreslår vi att den möjligheten utnyttjas och att det i förordningarna uttryckligen anges att domstolarna och nämnderna i den rättsskipande eller rättsvår- dande verksamheten, vid sidan av verksamhetsregister och rättsfallsre- gister, får behandla personuppgifter automatiserat i löpande text. 
 Att ha rättsliga sökbegränsningar för uppgifter i löpande text anser vi inte vara nödvändigt om enskildas integritet kan skyddas på annat sätt, t.ex. genom gallring av känsligt material (se avsnitt 5.6.2). Med hänsyn till att i stort sett alla moderna programvaror för ord- och text- behandling har inbyggda sökhjälpmedel, förefaller det dessutom ytterst opraktiskt att ha sådana begränsningar. Det finns knappast någon reell möjlighet att tekniskt begränsa sökmöjligheterna, och att ha bestäm- melser vars efterlevnad är omöjlig att kontrollera är enligt vår uppfatt- ning olämpligt. Vi föreslår därför inga sökbegränsningar för automati- serad behandling i löpande text vid sidan av de särskilt reglerade regist- ren. 
 När det gäller känsliga personuppgifter enligt 13 § och uppgifter om lagöverträdelser m.m. enligt 21 § personuppgiftslagen, behövs det emellertid enligt vår uppfattning bestämmelser som av integritetsskäl begränsar den tillåtna behandlingen. Naturligtvis skall uppgifterna få behandlas när det är motiverat av verksamheten, men det bör inte ske slentrianmässigt om uppgifterna saknar relevans i ett mål eller ärende. Vi föreslår därför att sådana personuppgifter skall få behandlas endast om uppgifterna har lämnats i ett mål eller ärende eller om de behövs för handläggningen av målet eller ärendet. Det innebär exempelvis att känsliga personuppgifter som någon har lämnat i ett mål alltid kan refe- reras i ett beslut eller en dom. För den händelse att det behövs, får även känsliga personuppgifter i övrigt förekomma i domen eller beslutet. Det torde närmast ligga på den ansvarige handläggaren att göra den be- dömningen, eftersom det naturligtvis ytterst måste vara den som dömer i ett mål som avgör innehållet i domen. Några begränsningar i det avse- endet kan givetvis inte accepteras. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 115 
  
 5.6.2 
  
 Bevarande och gallring 
  
 När uppgifter behandlas elektroniskt i löpande text hos myndigheter är det vanligt att det med tiden lagras stora mängder uppgifter i elektro- nisk form vid sidan av särskilt reglerade personregister. Ofta sparas uppgifter elektroniskt även efter att de har skrivits ut på papper. På detta sätt kan det på kort tid växa fram omfattande informationsmäng- der som ofta är lätt tillgängliga med hjälp av olika sökprogram (jfr av- snitt 5.6.1). Av integritetsskäl bör enligt vår bedömning en domstol el- ler nämnd inte bevara all sådan information utan att åtgärder vidtas. Enligt vår uppfattning bör som huvudregel gälla att uppgifter som be- handlas automatiserat i ett mål eller ärende – utan att behandlingen görs i ett särskilt reglerat personregister – skall gallras senast ett år ef- ter att ärendet har avslutats, eftersom det sällan torde finnas anledning att av verksamhetsskäl bevara elektroniskt upprättade dokument under längre tid. Det kan emellertid finnas anledning att av andra skäl låta uppgifter bevaras under längre tid än ett år. Riksarkivet bör därför en- ligt vår uppfattning ha möjlighet att meddela föreskrifter om förläng- ning av den tid som uppgifter får bevaras. 
 I ett avseende anser vi att det redan av förordningarna bör föreskri- vas undantag från huvudregeln. Det gäller bevarande av material som kan användas som vägledning vid senare avgöranden. Kammarrätten i Jönköping har i dag tillstånd från Datainspektionen att bevara domar och beslut i fulltext i elektronisk form under förutsättning att de gallras genom avidentifiering på ett sådant sätt att partsuppgifter och andra personuppgifter inte kan utläsas direkt av domen eller beslutet. Vi har i och för sig ännu inte haft möjlighet att närmare analysera frågan, men det torde inte finnas några starka integritetsskäl som talar mot en sådan ordning. Den möjlighet som Kammarrätten i Jönköping har i dag anser vi dessutom bör finnas även för övriga domstolar samt för hyres- och arrendenämnderna. Vi föreslår därför att det i förordningarna anges att personuppgifter som kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett mål- eller ärendenummer skall få bevaras under längre tid än ett år. 
  
 116  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 5.7 
  
 Enskildas rättigheter 
  
 Vårt förslag:  
 Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse, ska- destånd och information skall tillämpas på behandling som utförs med stöd av förordningarna. Beslut av den personuppgiftsansvarige om rättelse eller om information till den registrerade efter ansökan skall kunna överklagas. 
  
 5.7.1 
  
 Rättelse 
  
 Den personuppgiftsansvarige är enligt 28 § personuppgiftslagen på be- gäran av en registrerad skyldig att snarast rätta, blockera eller utplåna uppgifter som inte har behandlats med stöd av den lagen. Enligt vår uppfattning skall den enskilde ha samma möjligheter till rättelse av uppgifter som behandlas med stöd av de förordningar vi föreslår. Av lagtekniska skäl krävs att detta uttryckligen anges i förordningarna (se närmare om rättelse i avsnitt 6.4). 
  
 5.7.2 
  
 Skadestånd 
  
 Enskildas rätt till skadestånd enligt personuppgiftslagen regleras i 48 §. Där anges att en enskild har rätt till ersättning från den personupp- giftsansvarige för sådan skada och kränkning av den personliga inte- griteten som har orsakats av behandling i strid med den lagen. Vi anser att den enskilde bör ha samma möjligheter till skadestånd om han eller hon lider skada av behandling som utförs med stöd av de förordningar vi föreslår. I likhet med vad som gäller i fråga om rättelse, kräver det att det i förordningarna uttryckligen anges att skadeståndskyldigheten gäller även i de fallen. 
  
 5.7.3 
  
 Information 
  
 Dataskyddsdirektivets och personuppgiftslagens bestämmelser innebär att det finns en långtgående informationsskyldighet gentemot registre- rade, både när uppgifter samlas in från honom eller henne själv eller från en annan källa. Information om registrering av uppgifter som samlas in från den enskilde själv är enligt artikel 10 i direktivet obli- gatorisk, dvs. det finns ingen möjlighet att föreskriva undantag från motsvarande bestämmelse i 23 § personuppgiftslagen om att den per- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 117 
  
 sonuppgiftsansvarige skall lämna sådan information självmant. Infor- mation behöver dock inte lämnas om sådant som den registrerade redan känner till. 
 För uppgifter som samlas in från andra än den registrerade, t.ex. från åklagare eller skattemyndigheter, gäller i stället att om det finns bestämmelser om registreringen eller utlämnandet i lag eller förordning behöver information inte lämnas självmant. 
 Vid sidan av dessa bestämmelser gäller enligt 26 § personupp- giftslagen att den personuppgiftsansvarige alltid på begäran av en en- skild skall lämna information om behandling av personuppgifter som rör honom eller henne. Den enskilde har rätt att en gång per år få sådan informationen gratis. 
 Vad som sägs ovan innebär att vi inte kan föreslå undantag i fråga om skyldigheten att självmant lämna information när uppgifter samlas in från den enskilde själv. Enligt personuppgiftslagen är domstolarna och nämnderna normalt inte skyldiga att självmant lämna information när uppgifter samlas in från andra än den registrerade, eftersom det av förordningarna framgår vilka uppgifter som skall eller får registreras. Vi ser ingen anledning att föreskriva att sådan information ändå skall lämnas. Enligt vår bedömning finns det heller inte anledning att nu fö- reskriva undantag från bestämmelsen om att information skall lämnas efter begäran av den enskilde. Vi föreslår därför inga särbestämmelser om information i förordningarna (se närmare om informationsskyldig- heten i avsnitt 6.3). 
  
 5.7.4 
  
 Överklagande 
  
 Beslut av en myndighet som direkt berör en enskild och som inte är av rent intern administrativ karaktär, bör enligt vår uppfattning i allmänhet kunna överklagas. I fråga om behandling av personuppgifter i domsto- larnas och nämndernas verksamhet gäller det framför allt beslut att av- slå en ansökan om information om pågående behandlingar samt beslut att avslå en begäran om rättelse. Överklagande bör enligt vår uppfatt- ning vara möjligt i båda fallen. 
 Den normala ordningen när en myndighet fattar ett beslut av för- valtningskaraktär är enligt 22 a § förvaltningslagen (1986:223) att be- slutet kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol och att det krävs prövningstillstånd för vidare överklagande till kammarrätten. Detta är också vad som generellt gäller för nyare författningar om behandling av personuppgifter i offentlig verksamhet. För beslut av hyres- och arren- denämnderna är det den logiska ordningen i fråga om de här aktuella 
  
 118  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 besluten och några skäl mot det kan vi inte se. Vårt förslag avseende nämnderna är därför utformade på det sättet. 
 Vad som skall gälla när det är en domstol som har fattat beslutet är mer tveksamt. Vi bedömer att det finns två praktiska alternativ till hur man kan eller bör lösa överklagandefrågan i de förordningar som gäller domstolarnas behandling av personuppgifter. Till grund för båda dessa alternativ ligger vår bedömning att ärenden eller mål som rör frågor om behandling av personuppgifter bör prövas av allmän förvaltningsdom- stol, inte av allmän domstol, eftersom det är den ordning som gäller för annan offentlig verksamhet. 
 Det  
 första alternativet  
 har sin utgångspunkt i bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100) om överklagande av beslut av domstolar om utlämnande av allmän handling. Framför allt frågor om information till registrerade ligger till sin karaktär i vissa avseenden nä- ra frågor om utlämnande av sådana handlingar. Av bestämmelsen i sek- retesslagen framgår att beslut att vägra lämna ut en handling, enligt hu- vudregeln överklagas hos kammarrätt eller, såvitt gäller beslut i ärende som väckts hos kammarrätt, hos Regeringsrätten. Har ett beslut med- delats av tingsrätt eller hovrätt och rör det handling i domstolens rätts- skipande eller rättsvårdande verksamhet, överklagas det hos hovrätt re- spektive Högsta domstolen. För en tingsrätts eller hovrätts beslut om utlämnande av handling som inte rör den rättsskipande eller rättsvår- dande verksamheten gäller som för andra myndigheter att det överkla- gas till kammarrätt. Beslut av Högsta domstolen eller Regeringsrätten kan inte överklagas. 
 När en domstol fattar beslut om rättelse eller information avseende den egna behandlingen av personuppgifter, är det enligt vår uppfattning ett beslut i ett administrativt ärende och inte ett led i den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten. Däremot rör det uppgifter som be- handlas i den senare verksamheten. Om den ovan beskrivna modellen i sekretesslagen skulle appliceras direkt på beslut om rättelse och infor- mation, skulle det således innebära att beslut av tingsrätt skulle över- klagas hos hovrätt och beslut av hovrätt, i ärende som väckts där, hos Högsta domstolen. Enligt vår uppfattning kan emellertid frågor om in- formation och rättelse enligt personuppgiftslagen inte anses ha samma anknytning till den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten som frågor om utlämnande av allmänna handlingar. Det torde därför inte finnas samma starka skäl för att en allmän domstols beslut skall prövas av en annan allmän domstol. 
 Som vi nämner tidigare anser vi dessutom att prövning av överkla- gande i mål om behandling av personuppgifter bör hanteras av allmän förvaltningsdomstol. Vår uppfattning är således att besluten bör över- klagas i samma ordning som enligt sekretesslagen gäller för beslut att 
  
 SOU 2001:32 
  
 Närmare om skälen för författningsförslagen  
 119 
  
 vägra lämna ut handlingar i domstolarnas administrativa verksamhet, dvs. att alla beslut av allmänna domstolar och allmänna förvaltnings- domstolar som får överklagas skall prövas av kammarrätt, med undan- tag för beslut av kammarrätter som i stället överklagas till Regerings- rätten. Högsta domstolens och Regeringsrättens beslut blir med denna ordning inte överklagbara. 
 Enligt 2 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar prövar Regeringsrätten överklagande av kammarrätts beslut enligt för- valtningsprocesslagen (1971:291) samt överklagande av annat beslut i förvaltningsärende som enligt lag eller instruktion för kammarrätterna skall göras hos Regeringsrätten. För att den ovan nämnda ordningen att en kammarrätts beslut i ärenden som väckts där överklagas hos Hart ringsrätten skall vara möjlig krävs således, om en lagändring skall und- vikas, att det i förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion in- förs en bestämmelse om överklagande till Regeringsrätten. I den av oss föreslagna förordningen avseende Regeringsrätten och kammarrätterna bör då, av upplysningsskäl, endast hänvisas till att bestämmelser om överklagande av en kammarrätts beslut finns i instruktionen. 
 Det  
 andra alternativet  
 har ovan nämnda huvudregel i 22 a § för- valtningslagen som utgångspunkt. Beslut av allmän domstol skulle så- ledes överklagas till allmän förvaltningsdomstol. För beslut av de all- männa förvaltningsdomstolarna är situationen däremot mer komplice- rad. Självfallet bör en länsrätt inte pröva ett överklagande av ett beslut som har fattats av länsrätten själv. Det är därför inte möjligt med en generell bestämmelse om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Den möjliga lösning som vi anser föreligga är att samtliga beslut av länsrätt överklagas till en särskild länsrätt. Det naturliga valet är då en- ligt vår mening Länsrätten i Stockholms län, som har att pröva beslut av Datainspektionen. För att få så enhetliga regler som möjligt för domstolar skulle eventuellt även beslut av allmänna domstolar kunna överklagas till Länsrätten i Stockholms län. 
 För vissa domstolar skulle det ändå vara nödvändigt att ha en avvi- kande reglering. Det gäller naturligtvis Länsrätten i Stockholms län, men även kammarrätterna och Regeringsrätten. Även om det inte rör beslut i den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten, är det en- ligt vår mening olämpligt att en länsrätt prövar beslut av en kammar- rätt. Likaså bör en kammarrätt inte pröva beslut av en annan kammar- rätt. Den möjlighet som då återstår är att beslut av Länsrätten i Stock- holms län prövas av Kammarrätten i Stockholm samt att beslut av kammarrätterna i ärenden som väckts där överklagas direkt till Hart ringsrätten. För beslut av Regeringsrätten är det av naturliga skäl inte möjligt att ha bestämmelser om överklagande. Liksom i fråga om den som första alternativ beskrivna ordningen skulle, för att en kammarrätts 
  
 120  
 Närmare om skälen för författningsförslagen 
  
 SOU 2001:32 
  
 beslut i ärende som väckts där skall kunna överklagas till Regerings- rätten, en ändring i kammarrättsinstruktionen behöva göras. 
 Ingen av de ovan nämnda alternativen är enligt vår uppfattning helt tillfredsställande och det finns nackdelar med båda modellerna. Vi an- ser dock att alternativet att i princip följa de överklagandebestämmelser som gäller enligt sekretesslagen är att föredra och föreslår därför en så- dan ordning. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 121 
  
 6 
  
 Tillämpning av personuppgifts- lagen i vissa fall 
  
 I och med att datalagen (1973:289) helt upphör att gälla den 1 oktober 2001 skall all automatiserad behandling av personuppgifter ske i enlig- het med antingen personuppgiftslagen (1998:204) eller särskilda regis- terförfattningar. Som framgår av våra överväganden i kapitel 4 föreslår vi att personuppgiftslagen skall gälla fullt ut för automatiserad behand- ling av personuppgifter utanför den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten, dvs. i domstolarnas och nämndernas administrativa verksamhet. Behandling i den rättsskipande eller rättsvårdande verk- samheten regleras i särskilda förordningar. Även för behandling i dessa verksamheter kommer emellertid flera bestämmelser i personuppgifts- lagen att vara tillämpliga, nämligen i samtliga de fall då några särskilda bestämmelser som preciserar eller avviker från personuppgiftslagen inte finns i den aktuella förordningen. 
 Personuppgiftslagen är en generell lag. Det innebär att om det inte finns avvikande bestämmelser i andra författningar skall lagens be- stämmelser i princip tillämpas på all automatiserad behandling av per- sonuppgifter, utom sådan som en fysisk person utför som ett led i en verksamhet av rent privat natur. Detta gäller oavsett om uppgifter be- handlas i omfattande myndighetsregister eller i ordbehandlingsfiler hos ett mindre företag. Personuppgiftslagens bestämmelser är därför ofta allmänt hållna och inte alltid lätta att tolka eller att tillämpa. Inte heller förarbetena är särskilt upplysande i fråga om hur enskilda bestämmel- ser skall tolkas i olika fall. Anledningen till detta är naturligtvis att per- sonuppgiftslagen baseras på dataskyddsdirektivet och att  
 Reed 
  stolen enligt EG:s rättsordning är exklusivt behörig att göra auktoritati- va uttalanden om innebörden av EG:s rättsregler (jfr artikel 220 i Rom- fördraget). 
 Vid sidan av Datalagskommitténs betänkande (SOU 1997:39) och regeringens propositioner (prop. 1997/98:44 och 1999/2000:11) kan viss ledning vid tillämpningen av personuppgiftslagen även hämtas i doktrinen. Det finns bl.a. en kommentar till lagen (Thompson/Barton, 
 Personuppgiftslagen - En kommentar 
 , Stockholm: Norstedts Juridik, 1998) och en mer praktiskt inriktad handledning (Peterson/Rein- 
  
 122  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall 
  
 SOU 2001:32 
  
 holdsson,  
 Personuppgiftslagen i praktiken 
 , 2 uppl. Stockholm: Hughes, 2000). Ytterligare information kan dessutom hämtas i Datainspektionens allmänna råd avseende personuppgiftslagens till- lämpning. 
 De anvisningar som en tillämpare kan få med stöd av detta och an- nat material är emellertid av naturliga skäl av mer generell karaktär. Av de svar vi har fått med anledning av den enkät vi skickat till domstolar- na och nämnderna (se avsnitt 1.2) har framkommit att det inför föränd- ringarna den 1 oktober 2001 finns önskemål om klargöranden av hur personuppgiftslagen påverkar domstolarna och nämnderna i vissa kon- kreta fall. Vi anser därför att det kan finnas ett värde i att i detta delbe- tänkande helt kort kommentera vissa viktiga bestämmelser med dom- stolarnas och nämndernas verksamheter som utgångspunkt. Vi vill dock markera att det endast är fråga om vår bedömning av hur vissa be- stämmelser rimligen bör kunna tolkas och hur berörda domstolar och nämnder kan agera, främst vid upprättandet och användningen av olika register. Genomgången är inte fullständig utan har främst till syfte att peka ut vissa bestämmelser som vi anser vara av särskilt intresse. 
  
 6.1 
  
 Grundläggande krav på behandling av personuppgifter 
  
 Vi redogör i avsnitt 4.4.2 för de grundläggande bestämmelserna om när personuppgifter får behandlas enligt 10 § personuppgiftslagen. Vi kon- staterar där att det enligt vår uppfattning inte finns några egentliga pro- blem för domstolarna och nämnderna att behandla personuppgifter i register eller på annat automatiserat sätt när det sker som ett led i verk- samheten. Det finns emellertid i 9 § vissa grundläggande krav på hur uppgifterna får behandlas. 
 Personuppgifter skall alltid behandlas på ett korrekt och lagligt sätt samt i enlighet med god sed. De skall samlas in för särskilda, uttryck- ligt angivna och berättigade ändamål. Efter insamlingen får uppgifterna inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det ändamål för vilket de samlades in. De behandlade uppgifterna måste vara riktiga och relevanta och inte alltför omfattande i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas. Om det är nödvändigt skall uppgifterna också vara aktuella. 
 Bedömningen av om personuppgifter behandlas för berättigade än- damål, måste enligt vår uppfattning i första hand ses mot bakgrund av om en behandling är tillåten enligt 10 § personuppgiftslagen. Om per- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 123 
  
 sonuppgifter får behandlas på visst sätt med stöd av 10 §, torde sådan behandling därefter anses ske för berättigade ändamål. Vår syn på när det är tillåtet att behandla olika uppgifter redovisar vi i avsnitt 4.4.2. 
 Att det skall finnas ett bestämt och uttryckligt angivet ändamål eller användningsområde, innebär enligt vår uppfattning att det är lämpligt att domstolen eller nämnden skriftligen dokumenterar de administrativa register som finns och vad de används till, även om det inte finns något absolut krav på skriftlighet. Dokumentationen kan lämpligen göras i en beskrivning på det sätt som föreskrivs i 15 kap. 11 § sekretesslagen (1980:100). En ändamålsbeskrivning får inte vara för vag, utan det måste vara möjligt att utläsa vad ett register faktiskt skall användas till. Det torde t.ex. inte vara tillräckligt att för ett register över samtliga an- ställda endast ange som ändamål att arbetsgivaren av administrativa skäl skall ha en samlad bild av vilka som arbetar på domstolen eller nämnden. Om registret skall användas för utbetalning av löner, bör det enligt vår uppfattning framgå av ändamålsbeskrivningen. Det är sedan domstolens eller nämndens ansvar att ett register inte används på ett sätt som är oförenligt med vad som angetts i beskrivningen och att det i registret inte antecknas uppgifter som inte behövs för ändamålet med det. Noteras kan att det enligt personuppgiftslagen inte anses oförenligt med de ursprungliga ändamålen att behandla personuppgifterna för statistiska ändamål. 
 Personuppgifterna i ett register får enligt en särskild bestämmelse i personuppgiftslagen normalt inte sparas längre än nödvändigt med hän- syn till de ändamål för vilka uppgifterna behandlas. Därefter måste de avidentifieras eller förstöras. Personuppgifter får dock ändå bevaras om gallring av dem skulle hindra fullgörandet av en myndighets skyldighet att lämna ut uppgifter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Uppgifter får också bevaras om en domstol eller nämnd arkiverar eller bevarar allmänna handlingar. Det måste således bedömas från fall till fall, med hänsyn till bl.a. arkivlagstiftningen, om uppgifter skall sparas eller för- störas när de inte längre behövs för myndighetens verksamhet. 
  
 6.2 
  
 Behandling av känsliga personuppgifter m.m. 
  
 Det är enligt 13 § personuppgiftslagen förbjudet att behandla person- uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, reli- giös eller filosofisk övertygelse samt medlemskap i fackförening. Lika- så är det förbjudet att behandla personuppgifter som rör hälsa eller 
  
 124  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall 
  
 SOU 2001:32 
  
 sexualliv. Bestämmelsen är i grunden enkel att tillämpa, eftersom det endast finns ett fåtal undantag då uppgifterna trots förbudet får be- handlas. 
 Undantag görs främst när den registrerade har samtyckt till att en uppgift behandlas. Sådant samtycke måste, som vi nämner i avsnitt 4.4.2, inhämtas från nämndemän innan uppgifter om nominerande parti antecknas i ett datoriserat register. Det är enligt vår uppfattning lämp- ligt att samtycke till behandling av känsliga personuppgifter dokumen- teras skriftligt av domstolen eller nämnden. 
 I tolkregister kan det finnas uppgifter om namn och språkkunskaper, som tillsammans kan utgöra indirekta upplysningar om en tolks etniska ursprung. Det är svårt att uttala sig om gränsdragningen för när sådana uppgifter utgör känsliga personuppgifter och i tveksamma fall kan det därför vara bra om domstolen eller nämnden inhämtar samtycke från tolken innan uppgifterna registreras. 
 De enda praktiskt tillämpliga fall som vi kan se då känsliga person- uppgifter får behandlas i administrativa register utan samtycke, är när uppgifter om anställdas fackföreningstillhörighet eller om deras hälsa (t.ex. vid sjukfrånvaro) registreras för att domstolen eller nämnden skall kunna fullgöra sina skyldigheter eller utöva sina rättigheter på ar- betsrättens område. Det innebär att domstolarna och nämnderna får be- döma om de har ett rättsligt behov av sådana uppgifter i sin egenskap av arbetsgivare. Andra känsliga personuppgifter än de som arbetsgiva- ren verkligen behöver på den angivna grunden får självfallet inte regist- reras. 
  
 6.3 
  
 Information till den registrerade 
  
 I  
 23–27 
  §§ personuppgiftslagen finns långtgående bestämmelser om in- formation till registrerade om behandling av personuppgifter. Informa- tion skall dels lämnas självmant, dels efter begäran av en registrerad. 
 Information som skall lämnas självmant 
 Om personuppgifter samlas in från den enskilde själv, skall den person- uppgiftsansvarige i samband med insamlandet självmant lämna den re- gistrerade information om behandlingen av uppgifterna. Någon infor- mation behöver dock inte lämnas om sådant som den registrerade redan känner till. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 125 
  
 Även när personuppgifter samlas in från någon annan källa än den registrerade, skall den personuppgiftsansvarige enligt huvudregeln självmant lämna den registrerade information om behandlingen av uppgifterna när de registreras. Information behöver dock inte lämnas, om det finns bestämmelser om registrerandet eller utlämnandet av per- sonuppgifterna i en lag eller någon annan författning. Information be- höver inte heller lämnas om det visar sig vara omöjligt eller skulle in- nebära en oproportionerligt stor arbetsinsats. 
 De nu nämnda bestämmelserna innebär att en domstol inte behöver lämna någon information om behandling av uppgifter som samlas in från andra än den registrerade själv, t.ex. från åklagare eller skattemyn- digheter, om behandlingen sker i enlighet med de av oss föreslagna förordningarna, dvs. i den rättsskipande eller rättsvårdande verksam- heten. Däremot skall den enskilde informeras i de fall personuppgifter som han eller hon själv har lämnat behandlas automatiserat. Enligt vår uppfattning saknar det betydelse om uppgifterna lämnas på initiativ av den enskilde eller efter uppmaning av domstolen eller nämnden. Om uppgifter i t.ex. en stämningsansökan registreras i ett datorsystem, skall den enskilde således enligt huvudregeln informeras om registreringen. Information behöver emellertid enligt personuppgiftslagen inte lämnas om sådant som den enskilde  
 redan känner till 
 . 
 Med hänsyn till att i stort sett samtliga myndigheter i dag använder sig av någon form av datoriserat stöd för handläggning av ärenden m.m., kan det argumenteras för att alla som vänder sig till exempelvis en domstol, redan känner till att uppgifter registreras i någon form av automatiserat register. Under förutsättning att de uppgifter som regist- reras endast används för det ändamål för vilket de sändes in, t.ex. i ett visst mål eller ärende, skulle med stöd av denna tolkning någon infor- mation normalt inte behöva lämnas för att den enskilde skall kunna ta tillvara rättigheter i samband med behandlingen. Vi är dock tveksamma till om personuppgiftslagens bestämmelser kan tolkas på det sättet och anser att information regelmässigt bör lämnas, i vart fall om det kan gö- ras på ett smidigt sätt som inte innebär någon större arbetsbelastning för domstolen eller nämnden. Det är emellertid i slutändan upp till den personuppgiftsansvariga domstolen eller nämnden, som ju är ansvarig för att information faktiskt lämnas när den skall lämnas, att bedöma hur bestämmelserna skall tillämpas. 
 Enligt personuppgiftslagen skall information lämnas  
 i samband  
 med registreringen. Det är svårt att lämna några riktlinjer för vad som kan avses med detta. Enligt vår uppfattning är det orimligt att kräva att en domstol, efter att ha tagit emot en handling från en enskild, omedelbart skall ringa upp eller skriftligen meddela denne om att uppgifterna kommer att registreras. En rimlig utgångspunkt anser vi kunna vara att 
  
 126  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall 
  
 SOU 2001:32 
  
 en domstol eller nämnd första gången den tar skriftlig kontakt med en enskild lämnar information om att uppgifter om denne som lämnas i målet eller ärendet kan komma att registreras och fortsättningsvis be- handlas automatiserat vid handläggningen av målet eller ärendet. Detta kan lämpligen anges på den aktuella blanketten, t.ex. en stämning, ett föreläggande eller en kallelse. Det torde då inte vara nödvändigt att upprepa informationen varje gång domstolen eller nämnden får nya uppgifter från den enskilde. 
 När det gäller personuppgifter som inte behandlas i den rättsskipan- de eller rättsvårdande verksamheten, t.ex. uppgifter i administrativa re- gister, är situationen något annorlunda. Eftersom vi inte föreslår någon särreglering på det administrativa området, omfattar informationsskyl- digheten även uppgifter som hämtas in från någon annan än den regist- rerade själv. Ofta handlar det då sannolikt om uppgifter avseende an- ställda som inhämtas från tidigare arbetsgivare eller från olika myndig- heter, t.ex. skattemyndigheterna. Oavsett varifrån uppgifterna i admi- nistrativa register hämtas, är det viktigt att domstolen eller nämnden in- formerar anställda och andra registrerade när uppgifter om dem be- handlas automatiserat. 
 Information som skall lämnas efter ansökan 
 Domstolar och nämnder är skyldiga att, till var och en som ansöker om det, en gång per år gratis lämna information där det framgår om person- uppgifter som rör den sökande behandlas eller ej. Om uppgifter om den sökande behandlas skall skriftlig information lämnas om vilka uppgif- ter det gäller, varifrån de har hämtats, ändamålet med behandlingen och till vilka mottagare som uppgifterna lämnas ut. Information skall nor- malt lämnas inom en månad från det att ansökan gjordes, men om det finns särskilda skäl för det får information dock lämnas senast inom fy- ra månader. 
 Ett viktigt undantag från informationsskyldigheten är att informa- tion normalt inte behöver lämnas om personuppgifter i löpande text som inte fått sin slutliga utformning när ansökan gjordes eller som ut- gör minnesanteckning eller liknande. Det innebär för domstolar och nämnder att de skall lämna information om uppgifter om den sökande som behandlas i datoriserade register, såväl inom den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten som inom administrativ verksamhet, samt om uppgifter i meddelade domar och beslut m.m. Däremot behöver in- formation inte lämnas om uppgifter i t.ex. koncept och utkast. 
 Slutligen bör det noteras att enligt 27 § personuppgiftslagen bryts informationsskyldigheten i de fall uppgifter omfattas av sekretess som gäller gentemot den registrerade själv. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 127 
  
 6.4 
  
 Rättelse 
  
 Den personuppgiftsansvarige är enligt 28 § personuppgiftslagen skyl- dig att på begäran av den registrerade snarast korrigera, dvs. rätta, blockera eller utplåna, personuppgifter som inte behandlas i enlighet med lagen. Rättelse innebär att felaktiga uppgifter ersätts med korrekta. Med blockering avses enkelt uttryckt att en uppgift förknippas med in- formation om att den är spärrad för annat utlämnande än enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Att en uppgift utplånas innebär i princip att den raderas på ett sådant sätt att den inte kan återskapas. Personupp- giftslagen säger inget om vilken typ av korrigering den personupp- giftsansvarige skall använda sig av i ett visst fall, vilket innebär att det i normalfallet är upp till domstolen eller nämnden att bestämma metod. 
 Att en uppgift behandlas i strid med personuppgiftslagen kan inne- bära antingen att den är oriktig till sitt innehåll eller att den används på ett felaktigt sätt i verksamheten. Typiska exempel på oriktigt innehåll är att fel namn eller personnummer anges för en person. Bedömningen av om en uppgift används på ett felaktigt sätt måste göras mot bak- grund av vilka bestämmelser som gäller för en viss behandling, dvs. personuppgiftslagen och eventuellt andra författningar som reglerar behandlingen. Några generella anvisningar av när och hur rättelse skall vidtas är svårt att ge. Det måste prövas noggrant i varje enskilt fall. 
  
 6.5 
  
 Anmälan till tillsynsmyndigheten 
  
 Enligt huvudregeln i 36 § personuppgiftslagen skall all automatiserad behandling av personuppgifter anmälas till Datainspektionen. En sådan anmälan skall enligt inspektionens egna föreskrifter i fråga om skyldig- heten att anmäla behandlingar av personuppgifter till Datainspektionen (omtryck genom DIFS 1999:3) innehålla uppgifter bl.a. om den person- uppgiftsansvarige och om ändamålet med behandlingen samt beskriv- ningar av vilka registrerade som berörs av behandlingen och av vilka uppgifter som skall behandlas. Det är tillräckligt att vid endast ett till- fälle anmäla en serie behandlingar med samma eller liknande ändamål. Det innebär att det endast behöver göras en anmälan för ett visst regis- ter, så länge ändamålen med registret och uppgiftskategorierna i det är desamma. 
 Någon anmälan behöver emellertid inte göras om domstolen eller nämnden utser ett särskilt personuppgiftsombud. Denne skall ha till uppgift att självständigt se till att personuppgifter behandlas på ett kor- 
  
 128  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall 
  
 SOU 2001:32 
  
 rekt och lagligt sätt samt att påpeka brister för den personuppgifts- ansvarige. När ett ombud utses skall det anmälas till Datainspektionen. Från anmälningsskyldigheten görs dessutom omfattande undantag i personuppgiftsförordningen (1998:1191), även om det inte finns något personuppgiftsombud. Några av de viktigare undantagen när anmälan inte behöver göras, och som kan påverka domstolarna och nämnderna, är följande. 
  
 Behandling av personuppgifter i löpande text. 
  
 Behandling av personuppgifter som utförs till följd av en myndig- hets skyldighet att lämna ut allmän handling enligt 2 kap. tryckfri- hetsförordningen. 
  
 Behandling av personuppgifter som utförs enligt särskilda före- skrifter i lag eller förordning. 
  
 Bestämmelser om undantag från anmälningsskyldigheten finns även i de tidigare nämnda föreskrifterna från Datainspektionen (DIFS 1999:3). En domstol eller nämnd behöver enligt föreskrifterna inte an- mäla ett register om behandlingen av personuppgifter i registret sker med stöd av samtycke av de registrerade. Under förutsättning att dom- stolen eller nämnden själv för en förteckning över register eller be- handlingar, med samma uppgifter som annars skulle anmälts till Data- inspektionen, behöver anmälan inte heller göras i följande fall: 
  
 Behandling av personuppgifter avseende registrerade med sådan an- knytning till den personuppgiftsansvarige som följer av anställning eller kundförhållande eller därmed jämförligt förhållande, såvida behandlingen inte omfattar känsliga personuppgifter enligt 13 § per- sonuppgiftslagen. 
  
 Behandling av personuppgifter om arbetstagares sjukdom som avser tid för sjukfrånvaro, om uppgifterna används för löneadministration eller för att avgöra skyldigheten att påbörja rehabiliteringsutredning. 
  
 Behandling av personuppgifter som har samlats in från de registre- rade, om behandlingen är nödvändig för att uppfylla bestämmelser i lag eller förordning. 
  
 Sammanfattningsvis kan man av det ovanstående dra slutsatsen att domstolarna och nämnderna i stor omfattning inte behöver anmäla be- handlingar av personuppgifter till Datainspektionen. Väsentligt är att en domstol eller nämnd inte behöver anmäla i vilken omfattning upp- gifter används vid framställning av dokument med hjälp av ord- och textbehandling, t.ex. domar och beslut. En domstol eller nämnd behö- ver inte heller särskilt anmäla sådan behandling som är en följd av att 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 129 
  
 handlingar lämnas ut i enlighet med offentlighetsprincipen. Under för- utsättning att domstolarna och nämnderna själva för noggranna för- teckningar över sina register, behöver inte heller flertalet av de admi- nistrativa registren särskilt anmälas till Datainspektionen. 
 Om en domstol eller nämnd utser ett särskilt personuppgiftsombud framgår det uttryckligen av personuppgiftslagen att någon anmälan inte behöver göras till Datainspektionen. Ombudet skall då avseende de be- handlingar som genomförs föra en förteckning som innehåller motsva- rande information som en anmälan till Datainspektionen annars skulle ha innehållit. 
 Vi vill särskilt markera att det är viktigt att domstolar och nämnder under alla förhållanden, särskilt då någon anmälan till Datainspektio- nen inte görs, har god ordning på den information som rör behandling av personuppgifter. 
  
 6.6 
  
 Överföring av personuppgifter till tredje land 
  
 I personuppgiftslagen finns särskilda bestämmelser som reglerar frågor om överföring av personuppgifter till tredje land. Av 33 § personupp- giftslagen framgår att det är förbjudet att till tredje land föra över per- sonuppgifter om landet inte har en adekvat nivå för skyddet av behand- ling av personuppgifter. Frågan om skyddsnivån är adekvat skall be- dömas med hänsyn till samtliga omständigheter som har samband med överföringen. Särskild vikt skall läggas vid uppgifternas art, ändamålet med behandlingen, hur länge behandlingen skall pågå, ursprungslandet, det slutliga bestämmelselandet och de regler som finns för behandling i det tredje landet. Lydelsen överensstämmer i stort med innehållet i da- taskyddsdirektivets artikel 25. 
 Den rättsskipande och rättsvårdande verksamheten vid domstolarna och nämnderna är, till skillnad från vissa andra statliga verksamhets- områden, en nästan uteslutande nationell angelägenhet. Utbytet av in- formation mellan de svenska domstolarna och nämnderna å ena sidan och myndigheter eller personer i andra länder å andra sidan, är därför mycket begränsad. Bestämmelsen i 33 § personuppgiftslagen berör i än mindre omfattning domstolarna och nämnderna till följd av att be- gränsningarna i rätten att överföra information till tredje land endast gäller när mottagarlandet är en stat som inte ingår i EU eller är ansluten till EES. 
  
 130  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bestämmelsen har kanske därför inte i första hand ett omedelbart intresse för de enskilda domstolarna och nämnderna, men i ett specifikt avseende anser vi ändå att det finns anledning att nu närmare kom- mentera situationen. Det gäller Regeringsrättens och kammarrätternas målregister  
 Find-It, 
  som sedan en tid tillbaka är tillgängligt på Internet via InfoTorg, en tjänst som tillhandahålls av Sema InfoData. Informa- tionen är dock inte allmänt åtkomlig, eftersom det för att komma åt den krävs såväl särskild behörighet  
 (användar-ID) 
  som ett personligt lösen- ord. Denna möjlighet är begränsad till anställda vid vissa domstolar och myndigheter. De tjänster som InfoTorg erbjuder via Internet och webbläsare är dessutom krypterade för att ge ett skydd mot obehöriga intrång. 
 I dag utgör det inget rättsligt problem att  
 Find-It 
  finns på Internet, under förutsättning att uppgifter inte därigenom lämnas ut i strid med sekretesslagens bestämmelser, eftersom registret fram till och med den 30 september 2001 inte omfattas av personuppgiftslagen. Därefter måste kraven i den lagen emellertid vara uppfyllda om registret skall kunna vara fortsatt tillgängligt på Internet. Ett problem är att det vid tolkningen av personuppgiftslagens bestämmelser har ansetts att en personuppgift omedelbart anses överförd till världens samtliga länder i och med att den görs allmänt tillgänglig på Internet. 
  
 Find-It 
  innehåller stora mängder personuppgifter varav många är känsliga för enskilda från integritetssynpunkt. Flera uppgifter är dess- utom känsliga i den betydelse som avses i personuppgiftslagen, t.ex. uppgifter om sjukdomar och hälsotillstånd. Om registret hade varit all- mänt tillgängligt på Internet för envar, hade det inte rått några tvivel om att det skulle strida mot bestämmelserna i personuppgiftslagen om överföring av uppgifter till tredje land. Frågan är hur det faktum att uppgifterna är spärrade för alla utom de som har särskild behörighet påverkar situationen. Av avgörande betydelse måste enligt vår bedöm- ning vara  
 när  
 en personuppgift skall anses överförd till ett annat land. 
 Användningen av Internet för att tillhandahålla uppgifterna i  
 Find-It 
  innebär i och för sig att en person med behörighet kan komma åt upp- gifterna i andra länder, till skillnad från om uppgifterna tillhandahålls på ett särskilt och mellan myndigheterna internt nätverk. Det är dock inte fråga om en allmän spridning av uppgifterna. Det är inte heller frå- ga om att rikta överföringen av uppgifter till ett visst land eller en viss plats, utan endast till vissa personer. Med hänsyn till den personan- knutna åtkomstmöjligheten anser vi det rimligt att anse att uppgifterna i registret inte i personuppgiftslagens mening överförs till ett visst tredje land förrän tjänsten de facto utnyttjas av en person som befinner sig i det landet (liknande resonemang förs av Baldwin/Perez i  
 Carlson sonuppgiftslagen i praktiken 
 , s. 139 ff, 2 uppl. Stockholm: Norstedts 
  
 SOU 2001:32 
  
 Tillämpning av personuppgiftslagen i vissa fall  
 131 
  
 Juridik, 2000). Personuppgifter skulle med denna tolkning inte be- handlas i strid med personuppgiftslagen så länge åtkomstmöjligheterna endast utnyttjas i Sverige eller i andra EU- och  
 EES-stater. 
  
 Sammanfattningsvis torde enligt vår uppfattning bestämmelserna i 33 § personuppgiftslagen inte utgöra hinder mot att  
 Find-It 
  finns till- gängligt på Internet på det beskrivna sättet, under förutsättning att re- gistret endast utnyttjas av behöriga personer inom det tillåtna geogra- fiska området. En mycket viktig aspekt är givetvis säkerhetsnivån. Med hänsyn till mängden och typerna av uppgifter, bör det enligt vår mening inte komma i fråga att utnyttja Internet för informationsöverföring, an- nat än om en mycket hög säkerhet kan garanteras. Om registret skulle utnyttjas felaktigt är det ytterst den som är personuppgiftsansvarig för behandlingen som vid en rättslig prövning skulle kunna bli ansvarig i bl.a. skadeståndshänseende. Med tillämpning av våra författningsför- slag torde Domstolsverket generellt anses vara personuppgiftsansvarigt i detta hänseende, eftersom de enskilda domstolarna inte har någon möjlighet att styra över de tekniska lösningarna för informationsflödet. Det är däremot inte uteslutet att personuppgiftsansvaret i ett enskilt fall skulle kunna komma att delas med en domstol eller nämnd. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser  
 133 
  
 7 
  
 Ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser 
  
 Vårt förslag:  
 De förordningar som reglerar registerföring m.m. med hjälp av automatiserad behandling av personuppgifter vid de all- männa domstolarna, länsrätterna, Regeringsrätten och kammar- rätterna samt hyres- och arrendenämnderna skall träda i kraft den 1 oktober 2001. 
 Samtidigt med att de nya förordningarna träder i kraft skall de förordningar som i dag reglerar förandet av personregister vid de all- männa domstolarna och länsrätterna upphöra att gälla. 
 De nya förordningarnas bestämmelser om skadestånd skall till- lämpas endast om den omständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att de nya förordningarna har trätt i kraft. 
 Dataskyddsdirektivet antogs den 24 oktober 1995. Av artikel 32 fram- går att medlemsstaterna senast tre år efter det datumet skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direk- tivet. I fråga om sådan behandling som redan pågår, när de nationella bestämmelser som antas till följd av direktivet sätts i kraft, skall med- lemsstaterna se till att behandlingen senast tre år från det datumet bringas i överensstämmelse med direktivets bestämmelser. För viss ma- nuell behandling gäller i stället att medlemsstaterna får föreskriva att behandlingen skall bringas i överensstämmelse med direktivets bestäm- melser senast tolv år efter direktivets ikraftträdande. 
 I enlighet med nämnda bestämmelser i dataskyddsdirektivet trädde personuppgiftslagen (1998:204) i kraft den 24 oktober 1998. Av per- sonuppgiftslagens övergångsbestämmelser framgår att för sådan be- handling som pågick vid ikraftträdandet, skall bestämmelser i datalagen (1973:289) tillämpas t.o.m. den 30 september 2001. 
 De förordningar som vi föreslår för registerföring m.m. vid dom- stolar och nämnder, ersätter författningar och tillstånd från Datainspek- tionen som reglerar behandling som pågick när personuppgiftslagen trädde i kraft. Enligt vår mening är det därför lämpligt att våra förslag träder i kraft den 1 oktober 2001, dvs. det datum då Datainspektionens 
  
 134  
 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 
  
 SOU 2001:32 
  
 tillstånd upphör att gälla och personuppgiftslagens bestämmelser blir tillämpliga fullt ut på behandling vid domstolarna och nämnderna. 
 De författningar som i dag reglerar förandet av personregister inom de för oss aktuella verksamhetsområdena, skall upphöra att gälla i sam- band med att de föreslagna förordningarna träder i kraft. 
 När personuppgiftslagen trädde i kraft reglerades vissa frågor sär- skilt i övergångsbestämmelserna. I fråga om skadestånd angavs att den nya lagens bestämmelser skall tillämpas bara om den omständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att den nya lagen har trätt i kraft. Vi anser att motsvarande övergångsbestämmelse bör gälla av- seende behandling enligt de av oss föreslagna förordningarna. Det bör påpekas att för behandling av personuppgifter som har påbörjats före den 24 oktober 1998, kommer skadeståndsbestämmelserna i datalagen att vara tillämpliga när de omständigheter som yrkandet hänför sig till har inträffat innan våra förordningsförslag träder i kraft. För senare på- börjad behandling gäller i stället skadeståndsbestämmelsen i person- uppgiftslagen eller motsvarande bestämmelse i våra förordningsförslag, beroende på när den omständighet som yrkandet hänför sig till har inträffat. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Ekonomiska konsekvenser av våra förslag  
 135 
  
 8 
  
 Ekonomiska konsekvenser av våra förslag 
  
 Vår bedömning:  
 De förslag som lämnas i betänkandet medför en- dast ringa kostnader till följd av att vissa mindre tekniska åtgärder måste vidtas i befintliga datorsystem. 
 Av 14 § kommittéförordningen (1998:1474) framgår att om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kom- muner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. 
 Utgångspunkten för vårt deluppdrag har varit att anpassa den be- fintliga regleringen till dataskyddsdirektivets och personuppgiftslagens bestämmelser. Några rättsliga förändringar – utöver vad som är nöd- vändigt till följd av denna anpassning – som kan innebära ökade kost- nader föreslås med två undantag inte. Undantagen rör dels förslaget om begränsningar av vissa myndigheters direktåtkomst till Regeringsrät- tens och kammarrätternas målregister  
 (Find-It), 
  dels förslaget att det i dessa målregister inte skall vara tillåtet att som sökbegrepp använda uppgifter om parter och andra aktörer tillsammans med uppgifter om saken i ett mål. Det handlar i dessa delar om mindre engångskostnader till följd av att förslagens praktiska genomförande är beroende av att vissa tekniska åtgärder vidtas. Kostnaderna förväntas kunna hanteras inom ramen för Domstolsverkets ordinarie anslag. 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bilaga 1  
 139 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Behandling av personuppgifter vid all- 
  
 Dir. 
  
 männa domstolar, allmänna förvaltnings- 
  
 2000:74 
  
 domstolar samt hyres- och arrendenämnder 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 19 oktober 2000. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare tillkallas för att granska regleringen och använd- ningen av personregister eller annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvalt- ningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. Utredaren skall föreslå författningsändringar som behövs för den framtida behandling- en av personuppgifter i dessa verksamheter. 
 Utredaren skall särskilt beakta behovet av en teknikoberoende regle- ring som tillgodoser såväl domstolarnas och nämndernas behov av en väl fungerande informationshantering som enskildas behov av skydd för den personliga integriteten. 
 Nuvarande reglering grundar sig på den upphävda datalagen 
 Den övergripande regleringen av personregister har sedan 1973 åter- funnits i datalagen (1973:289). En grundläggande tanke med den lag- stiftningen var att förandet av register med hjälp av automatiserad da- tabehandling skulle ske i kontrollerade former, om registren innehöll upplysningar om enskilda personer och av olika skäl ansågs integri- tetskänsliga. Bland annat krävdes för förandet av sådana register an- tingen tillstånd från Datainspektionen eller att inrättandet av registren hade beslutats av regeringen eller riksdagen. Flertalet av de personre- gister som i dag används av domstolar förs med stöd av antingen för- ordning eller med Datainspektionens tillstånd. 
 I och med att personuppgiftslagen (1998:204) trädde i kraft den 24 oktober 1998 upphörde datalagen att gälla. Den skall emellertid tilläm- 
  
 140  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:32 
  
 pas till och med den 30 september 2001 i fråga om behandling av per- sonuppgifter som påbörjades före den 24 oktober 1998. 
 Personregister vid de allmänna domstolarna 
 För de allmänna domstolarna gäller förordningen (1986:104) om re- gisterföring vid de allmänna domstolarna med hjälp av automatisk da- tabehandling, som trädde ikraft den 1 april 1986. Genom förordningen regleras främst det målhanteringssystem som tingsrätterna använder (MÅHS) och den överrättsversion av systemet som för närvarande an- vänds av Hovrätten för Västra Sverige  
 (MÅHS-ÖR). 
  Dessa målhante- ringssystem innefattar ett heltäckande kanslistöd med funktioner som t.ex. blanketthantering, bevakning av tidsfrister och dagbokföring. Systemen innehåller uppgifter om bl.a. måltyp och målgrupp, parternas namn, adress och personnummer samt en kort beskrivning av saken i ett mål. Till systemen är även knutna de dokument som upprättas av domstolarna, t.ex. domar, beslut och skrivelser. För tingsrätterna inne- fattar systemen också en domsrutin för brottmål avseende domslut, med en särskild elektronisk rapporteringsrutin för uppgifter som lämnas till Rikspolisstyrelsen. 
 Förordningen reglerar även de målregister som förs av Högsta dom- stolen och Svea hovrätt. Dessa register är inte lika omfattande som målhanteringssystemen till funktion och innehåll. De innehåller dock personuppgifter om parter m.fl. samt registreringsuppgifter om målen. 
 Vid sidan av de personregister som förs av de allmänna domstolarna med stöd av författning finns ett antal register för vilka Datainspektio- nen har meddelat tillstånd. Det gäller de målregister som förs av hov- rätterna, med undantag av Svea hovrätt och Hovrätten för Västra Sveri- ge. Dessa register är förhållandevis enkla jämfört med målhanterings- systemen och innehåller främst registreringsuppgifter. 
 Tingsrätterna använder sig dessutom av ett särskilt personregister för bouppteckningar. Bouppteckningsverksamheten skall dock den 1 juli 2001 föras över från domstolsväsendet till skatteförvaltningen (prop. 1999/2000:1 utgiftsområde 4, bet. 1999/2000:JuU1, rskr. 1999/2000:78). För närvarande pågår ett lagstiftningsarbete för att ge- nomföra reformen. 
 Stockholms tingsrätt är vid sidan av övriga register ansvarig även för sjöfartsregistret. Inskrivningsmyndigheten vid Malmö tingsrätt är ansvarig för företagsinteckningsregistret. Regeringen har emellertid i budgetpropositionen för 2001 (prop. 2000/01:1 utgiftsområde 4) före- slagit att riksdagen godkänner att dessa verksamheter förs över från tingsrätterna till Sjöfartsverket respektive Patent- och registreringsver- ket. Regeringen har aviserat att den under våren 2001 avser att lägga 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bilaga 1  
 141 
  
 fram en proposition i syfte att förändringarna skall kunna träda i kraft den 1 juli 2001 såvitt avser företagsinteckningsregistret och den 1 de- cember 2001 såvitt avser sjöfartsregistret. 
 Hos inskrivningsmyndigheterna, som är knutna till tingsrätterna, förs inskrivningsdelen av fastighetsregistret. Inskrivningsmyndigheter- na är emellertid inte personuppgiftsansvariga, utan detta ansvar har Lantmäteriverket. 
 Den omfattande automatiserade behandling av personuppgifter vid allmänna domstolar som inte sker i personregister är i dag helt oregle- rad. Det gäller t.ex. framställning av domar och beslut m.m. med hjälp av ord- och textbehandling. 
 Personregister vid de allmänna förvaltningsdomstolarna 
 För de allmänna förvaltningsdomstolarna finns författningsreglering av datorstöd endast i fråga om länsrätterna. Samtliga länsrätter använder sig av ett målhanteringssystem (MÅHS) med stöd av förordningen (1994:90) om registerföring vid länsrätt med hjälp av automatisk data- behandling, som trädde i kraft den 1 april 1994. Systemen innehåller motsvarande funktioner och uppgifter som de ovan beskrivna målhan- teringssystemen i allmän domstol, naturligtvis med undantag för de särskilda funktionerna som finns för tingsrätter avseende uppgifter i brottmål. 
 Regeringsrätten och kammarrätterna använder sig av ett datoriserat målregister som förs med stöd av tillstånd från Datainspektionen (Find- it). Detta målregister tillåter till skillnad från övriga verksamhetsstöd att en domstol gör sökningar i de andra domstolarnas register såväl som i sitt eget. Målregistren innehåller dels registreringsuppgifter om mål och inblandade parter m.fl., dels uppgifter om tidigare avgöranden. Till skillnad från övriga system är det möjligt att i dessa register göra rätts- fallssökningar med hjälp av sökordsfunktioner hänförliga till beskriv- ningar av saken i ett mål. Domar och beslut finns dock inte lagrade i fulltext. 
 Kammarrätten i Jönköping har dessutom tillstånd att föra ett person- register över egna avgöranden som lagras elektroniskt i fulltext, dock i avidentifierad form. 
 Liksom för de allmänna domstolarna gäller för förvaltningsdomsto- larna att den automatiserade behandling av personuppgifter som inte sker i personregistren är helt oreglerad. Det gäller t.ex. framställning av domar och beslut m.m. med hjälp av ord- och textbehandling. 
  
 142  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:32 
  
 Personregister vid hyres- och arrendenämnderna 
 För hyres- och arrendenämnderna finns ingen författningsreglering av datorstöd och registerföring. De större hyresnämnderna i Stockholm, Göteborg och Malmö använder sig liksom tingsrätter och länsrätter av ett mål- och ärendehanteringssystem (MÅHS), dock med stöd av till- stånd från Datainspektionen. Systemet innehåller motsvarande funktio- ner och uppgifter som de ovan beskrivna målhanteringssystemen i läns- rätterna. Övriga hyres- och arrendenämnder för inte några tillstånds- pliktiga personregister. 
 Utredningsuppdraget 
 Behandling av personuppgifter 
 Den 24 oktober 1998 trädde personuppgiftslagen (1998:204) i kraft. Därigenom genomfördes Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT nr L 281, 23.11.1995, s. 31, Celex 395L0046), det s.k. dataskyddsdirektivet. Beträffande sådan behandling av person- uppgifter som hade påbörjats vid ikraftträdandet skall dock datalagen (1973:289) tillämpas till utgången av september 2001. 
 Införandet av personuppgiftslagen innebär att det är nödvändigt att granska de befintliga registerförfattningarna för de allmänna domsto- larna och länsrätterna. I och med att Datainspektionens tillstånd för personregister upphör att gälla vid utgången av september 2001, är det även nödvändigt att granska de register som inte regleras i författning. Av särskild betydelse i det avseendet är Regeringsrättens och kammar- rätternas målregister  
 (Find-It). 
  
 Samtidigt är det viktigt att överväga hur domstolarna och nämnder- na skall kunna utnyttja möjligheterna till informationsbehandling och informationsöverföring för att ytterligare effektivisera inom respektive verksamhetsområde. 
 En särskild utredare tillkallas för att kartlägga användningen av per- sonregister och annan behandling av personuppgifter i verksamhet vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna. Även frågan om gallring och arki- vering av  
 ADB-material 
  i detta sammanhang skall utredas. Personre- gister och annan behandling av personuppgifter i inskrivningsmyndig- heternas verksamhet omfattas dock inte av utredarens uppdrag. Det- samma gäller behandling av personuppgifter i tingsrätternas boupp- teckningssystem samt i sjöfartsregistret och företagsinteckningsregist- 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bilaga 1  
 143 
  
 ret. Utredaren skall föreslå de författningsändringar och andra regler som bedöms vara motiverade. 
 En utgångspunkt för utredningsarbetet skall vara att skapa enkla och tydliga regler som är anpassade efter den tekniska utvecklingen. En an- nan viktig utgångspunkt skall vara att anpassa regleringen av behand- ling av personuppgifter så att den tillgodoser behovet av ett effektivt  
 IT-stöd 
  i mål- och ärendehanteringen. Av betydelse är därvid att det in- om regelverket ges möjligheter att utveckla datorsystem som underlät- tar utbytet av information såväl inom och mellan domstolar som mellan domstolar och myndigheter inom rättsväsendet, parter och andra som berörs av ett mål eller ärende. Utredaren skall även beakta möjligheter- na för domstolarna och nämnderna att i framtiden tillämpa en samman- hängande elektronisk mål- och ärendehantering. 
 Utredaren skall i detta sammanhang också analysera vad som krävs för domstolarnas interna administration, t.ex. ekonomiadministration. 
 I 2 kap. 3 § regeringsformen anges att varje medborgare, i den ut- sträckning som närmare anges i lag, skall skyddas mot att den personli- ga integriteten kränks genom registrering av uppgifter med hjälp av automatisk databehandling. Denna princip kommer även till uttryck i dataskyddsdirektivet och personuppgiftslagen. Utredaren skall i enlig- het härmed beakta att en reglering av domstolarnas och nämndernas behandling av personuppgifter måste utformas på ett sådant sätt att en- skildas rätt till personlig integritet skyddas. 
 Det kan på goda grunder antas att det finns ett behov av särregler för domstolarnas och nämndernas verksamheter. Regleringen av be- handlingen av personuppgifter bör emellertid så långt det är möjligt ut- formas i överensstämmelse med personuppgiftslagens bestämmelser. Givetvis får regleringen inte strida mot dataskyddsdirektivet. 
 Utredaren har stor frihet att ta upp andra frågor som anknyter till detta område och där så bedöms vara angeläget lämna förslag på lös- ningar. 
 Sekretess m.m. 
 Särskilda bestämmelser om sekretess för uppgifter hos domstolarna återfinns bl.a. i 12 kap. sekretesslagen (1980:100). Dessa bestämmelser innebär i korthet följande. I förekommande fall följer sekretessen med till domstolen. Domstolen har sedan att vid skilda tillfällen under pro- cessen pröva om sekretessen skall bestå eller inte, exempelvis vid en förhandling eller när målet eller ärendet avgörs. För uppgifter vid dom- stolarna gäller emellertid ingen enhetlig sekretess. De sekretessbe- stämmelser som i förekommande fall blir tillämpliga i olika måltyper kan skilja sig åt vad avser det intresse som sekretessen skall skydda. 
  
 144  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:32 
  
 Därtill innebär vissa sekretessbestämmelser absolut sekretess medan andra sekretessbestämmelser är utformade så att presumtionen är att uppgifterna är offentliga. 
 Detta förhållande kan innebära såväl rättsliga som praktiska pro- blem vid en utökad hantering av personuppgifter på automatiserad väg. Det förhållandet att många uppgifter i domstolarna inte omfattas av sekretess över huvud taget kan även innebära problem från integritets- synpunkt när allt fler uppgifter samlas i datorsystem med omfattande sökmöjligheter. Utredaren skall med detta som utgångspunkt undersöka om det finns behov av att ändra eller komplettera de bestämmelser i sekretesslagen som gäller uppgifter vid domstolarna eller föreslå rätts- liga begränsningar av domstolarnas och därmed allmänhetens sökmöj- ligheter. 
 Redovisning av uppdraget 
 Utredaren skall i ett delbetänkande senast den 31 mars 2001 redovisa sina förslag när det gäller Regeringsrättens och kammarrätternas mål- register samt övrig behandling av personuppgifter som påverkas av att datalagen helt upphör att gälla den 30 september 2001. Uppdraget i öv- rigt skall redovisas senast den 31 december 2001. 
 Utredaren skall i enlighet med 14 § kommittéförordningen (1998:1474) redovisa de eventuella ekonomiska konsekvenserna av de förslag som läggs fram. Utredaren skall hålla sig underrättad om Holmes fentlighets- och sekretesskommitténs arbete (Ju 1999:06 ). 
 (Justitiedepartementet) 
  
 SOU 2001:32 
  
 Bilaga 2  
 145 
  
 2000-11-01 
  
 Domstolsdatautredningen  
 Till 
  
 (Ju 2000:08) 
 Domstolens/nämndens data- ansvarige eller motsvarande 
 Förfrågan om personregister vid domstolar och nämnder 
 Regeringen beslutade den 19 oktober 2000 (direktiv 2000:74) att till- kalla en särskild utredare för att granska regleringen och användningen av personregister eller annan behandling av personuppgifter i verksam- het vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomsto- larna samt hyres- och arrendenämnderna. Utredaren skall föreslå den författningsreglering som behövs för den framtida behandlingen av personuppgifter. Särskild utredare är undertecknad kammarrättslagman Hamilton. Utredningen har tagit sig namnet Domstolsdatautred- ningen (Ju 2000:08). 
 Utredningens uppdrag skall vara slutfört den 31 december 2001. Redan den 31 mars 2001 skall utredningen emellertid lämna ett delbe- tänkande i vilket den skall redovisa förslag till de rättsliga åtgärder som behöver vidtas för att befintliga verksamhetsstöd m.m. skall kunna an- vändas även efter den 30 september 2001, då datalagen (1973:289) en- ligt övergångsbestämmelserna till personuppgiftslagen (1998:204) helt upphör att gälla. 
 För att kunna kartlägga användningen av personregister i de aktuella verksamheterna behöver utredningen en komplett sammanställning av de personregister som i dag används vid domstolarna och nämnderna. Utredningen ber därför om hjälp med insamlingen av denna informa- tion. Det material som behövs och som utredningen gärna ser att dom- stolarna och nämnderna bistår med är följande. 
  
 Förteckning enligt 7 a § datalagen över samtliga personregister som domstolen eller nämnden ansvarar för. 
  
 146  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:32 
  
 Beskrivning av  
  
 ADB-register 
  enligt 15 kap. 11 § sekretesslagen (1980:100). 
  
 Kopior av tillstånd från Datainspektionen avseende personregister som används vid domstolen eller nämnden (såväl grundbeslut som eventuella senare ändrings- eller tilläggsbeslut). 
  
 Med hänsyn till den begränsade tid som utredningen har till sitt förfo- gande för att lämna delbetänkandet, är det av stor vikt att informationen erhålls skyndsamt. Tack på förhand. 
 Materialet bör skickas till: Domstolsdatautredningen Att. Taylor Liljeqvist 
 Regeringskansliets utredningsavdelning Box 187 
 201 21 Malmö 
 Med vänliga hälsningar 
 Hamilton 
 Smith