Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio 
 Delbetänkande 
 av 2007 års utredning om kommersiell radio 
 Stockholm 2007 
 SOU 2007:110 
 SOU och Ds kan köpas från Joseph kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Joseph Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2007 
 ISBN  
 978-91-38-22884-5 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Kulturdepartementet 
 Regeringen beslutade den 14 juni 2007 att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå vilka villkor som bör gälla för den kommersiella radion i framtiden (dir. 2007:77). 
 Till särskild utredare förordnades fr.o.m. den 14 juni 2007 chefsrådmannen Day. 
 Som experter förordnades fr.o.m. den 24 september 2007 Butler, verksjurist vid Radio- och  
 TV-verket, 
  Price, kansliråd vid Kulturdepartementet, Benjamin, rättssakkunnig vid Kulturdepartementet och Dorsey, ställföreträdande direktör vid Granskningsnämnden för radio och TV. 
 Som sekreterare förordnades fr.o.m. den 1 oktober 2007 kammarrättsassessorn Wright. 
 Utredningen, som har antagit namnet 2007 års utredning om kommersiell radio, överlämnar härmed delbetänkandet Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio (SOU 2007:110). I enlighet med utredningsdirektiven innehåller betänkandet förslag till hur de befintliga tillstånden att sända lokalradio kan förlängas i avvaktan på att ett nytt regelverk träder i kraft. 
 Stockholm i december 2007 
 Day 
 Jones 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 7 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 11 
  
 1 
  
 Uppdrag och arbete.................................................... 
  
 15 
  
 1.1 
  
 Uppdrag.................................................................................... 
  
 15 
  
 1.2 
  
 Arbete ....................................................................................... 
  
 15 
  
 2 
  
 Historik och gällande rätt ............................................ 
  
 17 
  
 2.1 
  
 Historik .................................................................................... 
  
 17 
  
 2.2 
  
 Lokalradiolagen........................................................................ 
  
 18 
  
 2.2.1 
  
 Lagens utgångspunkter ................................................ 
  
 18 
  
 2.2.2 
  
 Tillstånd......................................................................... 
  
 19 
  
 2.2.3 
  
 Tillståndsperiod ............................................................ 
  
 19 
  
 2.2.4 
  
 Auktion ......................................................................... 
  
 20 
  
 2.2.5 
  
 Koncessionsavgift ......................................................... 
  
 20 
  
 2.2.6 
  
 Sändningarnas innehåll ................................................. 
  
 20 
  
 2.3 
  
 Lagen om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att 
  
 sända lokalradio (stopplagen).............................................. 
  
 21 
  
 2.4 
  
 Tidigare utredningsarbete........................................................ 
  
 22 
  
 2.5 
  
 Nuvarande regelverk för kommersiell radio .......................... 
  
 22 
  
 2.5.1 
  
 Tillstånd......................................................................... 
  
 22 
  
 2.5.2 
  
 Tillståndsperiod ............................................................ 
  
 23 
  
 2.5.3 
  
 Urval.............................................................................. 
  
 24 
  
 2.5.4 
  
 Koncessionsavgift ......................................................... 
  
 25 
  
 2.5.5 
  
 Sändningarnas innehåll ................................................. 
  
 26 
  
 5 
 Innehåll SOU 2007:110 
  
 2.5.6 Reklam och annan annonsering ................................... 
  
 26 
  
 2.5.7 
  
 Sanktioner och tillsyn ................................................... 
  
 26 
  
 3 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio............................ 
  
 29 
  
 3.1 
  
 Bakgrund................................................................................... 
  
 29 
  
 3.1.1 
  
 Koncessionsavgift ......................................................... 
  
 29 
  
 3.1.2 
  
 Tillståndsperiodens längd ............................................. 
  
 30 
  
 3.1.3 
  
 Innehållet i sändningarna.............................................. 
  
 30 
  
 3.2 
  
 Uppdraget ................................................................................. 
  
 31 
  
 3.3 
  
 Nuvarande regler för förlängning av tillstånd ........................ 
  
 31 
  
 3.4 
  
 En lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att 
  
 sända lokalradio ........................................................................ 
  
 33 
  
 3.5 
  
 Tillståndsperiod........................................................................ 
  
 34 
  
 3.6 
  
 Förlängning av tillstånd ........................................................... 
  
 34 
  
 3.7 
  
 Sändningarnas innehåll............................................................. 
  
 36 
  
 3.8 
  
 Ikraftträdande m.m. ................................................................. 
  
 37 
  
 4 
  
 Konsekvenser av förslagen ........................................... 
  
 39 
  
 5 
  
 Författningskommentar ............................................... 
  
 41 
  
 Bilaga 
  
 Kommittédirektiv ............................................................................... 
  
 45 
  
 6 
 Sammanfattning 
 Bakgrund 
 Den 1 april 1993 blev det genom lokalradiolagen (1993:120) tillåtet att efter tillstånd sända kommersiell radio i Sverige. Om det fanns fler än en sökande till ett ledigt tillstånd auktionerades tillståndet ut till den som betalade mest. Beloppet blev också den årliga koncessionsavgift som tillståndshavaren åtog sig att betala. Det genomsnittliga beloppet för att få ett tillstånd var vid lagens in- förande ca en miljon kr. 
 Syftet med lokalradiolagen var att stärka mångfalden och den lokala förankringen i etern. Lagen innehöll därför olika regler för att motverka maktkoncentration, bl.a. kunde ingen få mer än ett sändningstillstånd. I fråga om sändningarnas innehåll föreskrevs att minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn skulle användas för program som hade framställts särskilt för den egna verksamheten. 
 Den 1 juli 2001 trädde ett nytt regelverk för kommersiell radio i kraft i radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844). Det nya regelverket innebar att koncessionsavgifterna sänktes kraftigt till 40 000 kr per tillstånd och år. Radio- och  
 TV-verket 
  fördelade tillstånden efter vissa i radio- och  
 TV-lagen 
  uppställda kriterier, bl.a. att sändningarna i hög grad skulle utgöras av eget material och av program med lokal anknytning. 
 Samtidigt med att det nya regelverket infördes blev lokalradio- lagen upphävd. Vissa av bestämmelserna i den upphävda lagen, bl.a. om tillstånd och om innehållet i sändningarna, ska dock tillämpas till utgången av 2008 för de som fått sina tillstånd enligt den äldre lagstiftningen. När det gäller koncessionsavgiftens storlek ska de tillståndshavare som ursprungligen fått sina tillstånd enligt lokal- radiolagen även efter 2008 betala den avgift som fastställdes när tillståndet i fråga auktionerades ut. Avgiften justeras årligen med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget. 
 7 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:110 
  
 För närvarande finns det 89 sändningstillstånd för kommersiell lokalradio. De allra flesta av dessa – 81 stycken – sänder enligt lokalradiolagens regler. Koncessionsavgiftens storlek gör att det är svårt att nå lönsamhet i branschen. En annan effekt av lönsamhets- problemen är att marknaden numera domineras av två nätverk. Den mångfald som eftersträvats för lokalradion har således inte förverk- ligats. 
 Utredningens huvuduppdrag är att föreslå hur ett nytt regelverk för kommersiell radio kan utformas. Enligt direktiven för upp- draget bör ett nytt regelverk kunna träda i kraft den 1 januari 2010. Samtliga nuvarande tillstånd löper ut den 31 december 2008 och lokalradiolagens respektive radio- och  
 TV-lagens 
  regler ger samt- liga tillståndshavare en långtgående rätt till förlängning med åtminstone fyra år. För att inte fördröja genomslaget av ett nytt regelverk ska utredningen i detta delbetänkande lämna förslag på de insatser och författningsändringar som behövs för att tillfälligt för- länga de nuvarande tillstånden. 
 Utredningens förslag 
 Utredningen föreslår att en lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio införs. Lagen, som enligt förslaget ska gälla under tiden 1 juli  
 2008–31 
  december 2009, reglerar tillstånds- periodens längd och möjligheten till förlängning av ett sändnings- tillstånd. För de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen reglerar lagen dessutom innehållet i sändningarna. Förslaget innebär att en tillståndsperiod får vara högst ett år och att Radio- och  
 TV-verket 
  ges rätt att besluta om längden på varje period. 
 Möjligheterna att få ett tillstånd förlängt är i den föreslagna lagen väsentligen desamma som enligt nuvarande regelverk. Det innebär att ett tillstånd som ursprungligen har meddelats enligt lokalradiolagen inte ska få förlängas om det finns grund för att återkalla tillståndet. För de tillstånd som har meddelats enligt radio- och  
 TV-lagen 
  får förlängning även vägras om tillstånds- havaren väsentligt har brutit mot sändningsvillkoren eller inte sänt tillräckligt mycket eget material, eller om det skett sådana tekniska eller liknande förändringar att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. En ansökan om förlängning ska enligt den föreslagna lagen ges in senast fyra månader före utgången av till- 
 8 
  
 SOU 2007:110 
  
 Sammanfattning 
  
 ståndsperioden. Om Radio- och  
 TV-verket 
  avser att inte medge förlängning ska verket meddela det senast två månader före till- ståndsperiodens utgång. 
 Samtliga innevarande sändningstillstånd löper ut den 31 december 2008. Nya tillståndsperioder kommer därmed att börja löpa den 1 januari 2009. Genom förslaget att en tillstånds- period får vara högst ett år blir det möjligt för Radio- och TV- verket att under hösten 2008 meddela tillstånd som gäller endast under 2009. Därefter skulle ett nytt regelverk kunna träda i kraft den 1 januari 2010. 
 De tillståndshavare som ursprungligen fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen har krav på sig att sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Övriga tillståndshavare ska sända eget material under minst tre timmar per dygn under tiden  
 06.00–21.00, 
  men det krävs då dels att materialet har bearbetats redaktionellt, dels att det är unikt för lokalradiostationen i fråga. Utredningen föreslår att de tillståndshavare som sänder enligt lokalradiolagen även under 2009 ska ha samma krav på sig som tidigare, dvs. att de under minst en tredjedel av sändningstiden per dygn ska sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten. Något krav på att materialet ska ha bearbetats redaktionellt finns inte. 
 Konsekvenser av utredningens förslag 
 Förslaget om att innevarande tillstånd får förlängas i högst ett år innebär en nackdel för tillståndshavarna eftersom de får svårt att planera och göra eventuella investeringar i sina verksamheter. Den kommersiella radion har dock under en lång tid gått med förlust. Endast under det senaste, eller möjligen de två senaste åren, har något av de enskilda företagen gjort en viss vinst. I ljuset av detta bedömer utredningen att förslaget inte medför några direkta negativa ekonomiska konsekvenser för tillståndshavarna, jämfört med om tillstånden skulle förlängas i fyra eller möjligen åtta år. Förslaget innebär inte heller några konsekvenser i de övriga av- seenden som avses i 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474). 
 9 
 Författningsförslag 
 Förslag till 
 lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio 
 Lagens tillämpningsområde 
 1 § 
 Denna lag innehåller vissa tillfälliga bestämmelser för tillstånd att sända lokalradio. 
 2 § 
 Bestämmelserna i lagen ska tillämpas istället för 
  
 – 
  
 5 kap. 6 och 13 §§ radio- och  
  
 TV-lagen 
  (1996:844), och 
  
 – 
  
 punkt 3 a) och b) av övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
  
 TV-lagen. 
  
 Tillståndsperiod 
 3 § 
 Radio- och  
 TV-verket 
  beslutar om varje tillståndsperiods längd. En tillståndsperiod får vara högst ett år. 
 Förlängning av tillstånd 
 4 § 
 En tillståndshavare som vill få sitt tillstånd förlängt ska ge in en sådan ansökan till Radio- och  
 TV-verket 
  senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång. 
 11 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:110 
  
 5 § 
 Ansöker en tillståndshavare inom den tid som anges i 4 § om förlängning av sitt tillstånd ska detta förlängas med ytterligare en tillståndsperiod, såvida det inte finns grund för att återkalla till- ståndet. 
 Annat tillstånd än sådant som ursprungligen har meddelats enligt lokalradiolagen får, förutom vad som sägs i första stycket, inte heller förlängas om 
  
 1. 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som enligt 5 kap. 10 eller 11 § radio- och  
  
 TV-lagen 
  har förenats med sänd- ningstillståndet, 
  
 2. 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot bestämmelsen om eget material i 6 kap. 7 a § radio- och  
  
 TV-lagen 
  och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ska förlängas, eller 
  
 3. 
  
 förändringar i tekniken eller i användningen av radio- frekvenser på grund av internationella överenskommelser som Sverige anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. 
  
 6 § 
 Som tillståndshavare enligt 5 § ska anses också den vars sändningsområde efter ändrad indelning enligt 5 kap. 14 § radio- och  
 TV-lagen 
  har genomgått endast sådana förändringar att sänd- ningsområdet framstår som väsentligen detsamma som före den ändrade indelningen. 
 7 § 
 Om Radio- och  
 TV-verket 
  inte avser att medge förlängning ska verket senast två månader före tillståndsperiodens utgång meddela tillståndshavaren att tillståndet inte kommer att förlängas. 
 Sändningarnas innehåll 
 8 § 
 Har tillståndshavarens ursprungliga tillstånd meddelats enligt lokalradiolagen (1993:120) ska denne sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. 
 12 
 SOU 2007:110 Författningsförslag 
 9 § 
 Om en tillståndshavare bryter mot 8 § tillämpas 10 kap. 9 § första stycket 1. radio- och  
 TV-lagen. 
  
 U 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2008 och gäller till och med den 31 december 2009. 
 13 
 1 Uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Uppdrag 
  
 Huvuduppgiften för utredningen är att föreslå hur ett nytt regel- verk för den kommersiella lokalradion ska utformas. Samtliga nu gällande tillstånd att sända lokalradio löper ut den 31 december 2008. Tiden medger inte att nya regler träder i kraft dessförinnan. Enligt direktiven för uppdraget bör ett nytt regelverk kunna träda i kraft vid årsskiftet 2009/2010. Om tillstånden förlängs enligt nu gällande regelverk kommer de nya villkoren inte att kunna tillämpas förrän efter utgången av 2012, i vissa fall möjligen först efter 2016. Utredningen har därför i uppdrag att i ett del- betänkande lämna förslag till de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. 
 Enligt direktiven skulle utredningen även nu behandlat frågan om sponsring av program. Utredningen har dock hos regeringen framställt en begäran om förlängning av uppdraget i denna del. 
 Direktiven finns i  
 bilaga 1 
 . 
  
 1.2 
  
 Arbete 
  
 De frågor utredningen arbetar med är av stort intresse för radiobranschen. Utredaren och sekreteraren har träffat företrädare för MTG Radio, SBS Radio, Sveriges Radio, Teracom, Upsala Nya Tidning och radiostationen City 106,5 samt ett par aktörer som vill börja sända kommersiell radio. I arbetet med detta delbetänkande har utredningen sammanträtt vid tre tillfällen. 
 15 
 2 Historik och gällande rätt 
  
 2.1 
  
 Historik 
  
 År 1925 började AB Radiotjänst – sedermera Sveriges Radio – att sända radio i Sverige. Under 1950- och  
 1960-talet 
  skedde viss piratradioverksamhet genom bl.a. Radio Nord 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
 , men det var först 1979 som sändningar utanför Sveriges Radios sfär blev tillåtna i form av närradio. Sådana sändningar sker inom ett lokalt begränsat område med syftet att ideella föreningar och andra liknande aktörer utan kommersiellt intresse ska kunna nå ut till allmänheten med sitt budskap. I 4 kap. 4 § radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844) anges vilka sammanslutningar som kan få tillstånd att sända närradio. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
  
 Under  
 1980-talet 
  ökade antalet hushåll som kunde ta emot och se satellitsända  
 TV-program 
  kraftigt. Denna utveckling bidrog till att frågan om  
 TV-reklam 
  avdramatiserades i Sverige. År 1991 beslutade riksdagen om förutsättningarna för en svensk marksänd  
 TV-kanal 
  att få sända reklam och i december samma år inledde Nordisk Television AB, numera TV4 AB, reklamfinansierade sänd- ningar. 
 I samband med att riksdagen gav tillstånd till Nordisk Tele- visions sändningar inledde regeringen ett arbete i syfte att göra det möjligt att sända lokal reklamfinansierad radio. Arbetet bedrevs i två steg. I det första steget gavs en särskild utredare i uppdrag att redovisa de frekvenstekniska förutsättningarna för ytterligare ljudradiosändningar. Utredarens förslag redovisades i betänkandet 
 Tekniskt utrymme för reklamfinansierad radio  
 (SOU 1991:108). I det andra steget utarbetade Kulturdepartementet promemorian 
  
 Regler och villkor för privatradio  
 (Ds 1992:22). Promemorian innehöll bl.a. förslag om privatradions allmänna inriktning, vem 
  
 1 
  
 TP PT  
 Radio Nord sände musik, nyheter, sport och reklam dygnet runt från ett sändarfartyg utanför Stockholms skärgård. 
  
 2 
  
 TP PT  
 Reglerna fanns tidigare i närradiolagen (1982:459), som upphävdes den 1 december 1996. 
 17 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 SOU 2007:110 
  
 som skulle kunna få tillstånd att sända sådan radio och regler för reklam och sponsring av program. 
 Som nämnts ovan är möjligheten att sända närradio förbehållen ideella sammanslutningar. Under slutet av  
 1980-talet 
  och början av  
 1990-talet 
  förekom organiserade försök att kringgå närradiolagens förbud mot reklam. Föreningar, liksom företag som utnyttjade föreningar som bulvaner, använde närradion för att etablera kommersiella radiosändningar. De sanktioner som fanns var inte tillräckligt effektiva för att överträdelserna skulle upphöra. Genom att bryta mot närradiolagen skaffade sig vissa aktörer en fördel framför andra, som inväntade att reklamfinansierad radio skulle bli tillåten. Överträdelserna innebar också att det blev svårare att få utrymme till föreningssändningar av det slag som närradion var avsedd för. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT 
  
 Den 1 januari 1992 trädde yttrandefrihetsgrundlagen (1992:1469, YGL) i kraft. Enligt lagen skulle det råda etablerings- frihet för ljudradio och television på motsvarande sätt som för tryckta skrifter. Detta, tillsammans med övriga omständigheter som redovisats ovan, gjorde att regeringen bedömde tiden vara mogen för att tillåta lokala kommersiella radiosändningar. Hösten 1992 lade regeringen fram propositionen  
 Privat lokalradio  
 (prop. 1992/93:70), som innehöll förslag till ett regelverk för kommersiell lokalradio, och den 1 april 1993 trädde lokalradiolagen (1993:120) i kraft. 
  
 2.2 
  
 Lokalradiolagen 
  
 2.2.1 
  
 Lagens utgångspunkter 
  
 En grundläggande tanke vid lokalradiolagens tillkomst var att öka yttrandefriheten inom ljudradions område. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Som nämnts ovan föreskrev YGL etableringsfrihet för ljudradio. Eftersom frekvens- utrymmet i etern är begränsat kan dock principen om etablerings- frihet inte tillämpas fullt ut. 3 kap. 2 § första stycket YGL föreskriver därför att rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får regleras genom lag, som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Etableringar av marksänd ljud- radio förutsätter alltså någon form av tillståndsgivning. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Se prop. 1992/93:70 s. 5. 
  
 4 
  
 TP PT  
 Se prop. 1992/93:70 s.  
 6–7. 
  
 18 
  
 SOU 2007:110 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 I propositionen till lokalradiolagen anförde regeringen att det var angeläget att den nya lagstiftningen skulle medföra att antalet självständiga röster i etern ökade väsentligt. Utländska erfarenheter hade visat att det fanns en stark tendens till kedjebildning genom att lokala radioföretag köptes upp av starkare konkurrenter, som på så sätt fick tillgång till ett stort antal sändare genom vilka de kunde sända ut i stort sett samma program. En sådan utveckling skulle enligt regeringen inte främja mångfalden i radion utan borde motverkas, bl.a. genom att varje radiostation fick en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 2.2.2 
  
 Tillstånd 
  
 Det krävdes enligt lokalradiolagen tillstånd av Radio- och TV- verket 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 för att få sända lokalradio inom ett visst sändningsområde. Flera tillstånd kunde lämnas för samma sändningsområde. Både fysiska och juridiska personer kunde få tillstånd. Staten, kom- muner, landsting, programföretag med tillstånd enligt 2 kap. 2 § radio- och  
 TV-lagen 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT 
  
 och dagstidningsutgivare kunde dock inte få tillstånd. Dessutom kunde ingen, varken direkt eller indirekt, få mer än ett tillstånd. 
  
 2.2.3 
  
 Tillståndsperiod 
  
 Lokalradiolagen föreskrev att ett tillstånd gällde till utgången av den period under vilken tillståndet hade meddelats. Varje tillstånds- period var åtta år och den första perioden löpte under tiden 1 januari  
 1993–31 
  december 2000. Om en tillståndshavare begärde förlängning av sitt tillstånd före utgången av tillståndsperioden skulle Radio- och  
 TV-verket 
  förlänga tillståndet med ytterligare en tillståndsperiod, såvida det inte fanns grund för att återkalla tillståndet. Återkallelse kunde dock bara ske i vissa särskilt regle- rade fall, bl.a. om tillståndshavaren inte hade utnyttjat sin rätt att sända radio. 
  
 5 
  
 TP PT  
 Se prop. 1992/93:70 s. 8. 
  
 6 
  
 TP PT  
 Tillståndsmyndighet var fram till den 30 juni 1994 Styrelsen för lokalradiotillstånd. Därefter togs uppgiften över av Radio- och  
 TV-verket. 
  
 7 
  
 TP PT  
 De programföretag som avses är dels sådana som har tillstånd att sända  
 TV-program, 
  dels sådana som har tillstånd att sända ljudradioprogram till hela landet eller till utlandet. 
 19 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 SOU 2007:110 
  
 Lokalradiolagen upphörde att gälla den 1 juli 2001. Vissa av lokalradiolagens bestämmelser ska dock tillämpas fram till utgången av 2008 för de tillståndshavare som fått sina tillstånd före den 1 juli 2001. Detta beskrivs närmare i avsnitt  
 3.1–3.3. 
  
 2.2.4 
  
 Auktion 
  
 Lokalradiolagen föreskrev att Radio- och  
 TV-verket 
  skulle kungöra när ett tillstånd för ett sändningsområde blev ledigt. Fanns det bara en sökande fick denne tillståndet, förutsatt att en minimiavgift betalades inom en viss tid. 
 Om det fanns flera sökande till ett ledigförklarat sändnings- område – vilket vanligtvis var fallet – gav Radio- och  
 TV-verket 
  dessa möjlighet att samordna sina ansökningar. Kunde de sökande inte samordna ansökningarna kallade Radio- och  
 TV-verket 
  till en offentlig auktion, där samtliga sökande fick ange vilket årligt belopp de var beredda att betala i avgift till staten. Alla sökande var således medvetna om vilka bud som lades och den som åtog sig att betala den högsta årliga avgiften fick sändningstillståndet. 
  
 2.2.5 
  
 Koncessionsavgift 
  
 Lokalradiolagen utgick från att den kommersiella radion inte borde åsamka samhället några kostnader. Ett uttryck för detta var att en tillståndshavare som lägst skulle betala 20 000 kr per år, s.k. minimiavgift. Om en tillståndshavare hade fått sitt tillstånd efter budgivning vid auktion uppgick dock den årliga koncessions- avgiften till det belopp som tillståndshavaren hade åtagit sig att betala vid auktionen. Den genomsnittliga koncessionsavgiften för att få ett tillstånd var vid mitten av  
 1990-talet 
  närmare 1,5 miljoner 
  
 kr. 
 TPF 
 8 
 FPT 
  
 2.2.6 
  
 Sändningarnas innehåll 
  
 En bärande princip i lokalradiolagen var att programmen skulle präglas av självständighet och ha en lokal karaktär. I lagen före- skrevs därför att en tillståndshavare skulle sända program som hade 
  
 8 
  
 TP PT  
 Se SOU 1996:176 s. 138. 
 20 
  
 SOU 2007:110 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. 
  
 2.3 
  
 Lagen om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (stopplagen) 
  
 Syftet med lokalradiolagen var att stärka mångfalden och den lokala förankringen i etern. Lagen innehöll därför olika regler för att motverka maktkoncentration. Exempelvis kunde som nämnts ovan ingen få mer än ett sändningstillstånd och vissa radio- och TV- företag samt dagstidningsföretag kunde inte få något tillstånd alls. I fråga om sändningarnas innehåll föreskrevs att minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn skulle användas för program som hade framställts särskilt för den egna verksamheten. 
 Hösten 1994 fann konstitutionsutskottet att den mångfald och lokala förankring, som det nya regelverket avsåg att stärka, i stor utsträckning hade uteblivit. Enligt utskottet dominerades lokal- radion av ett fåtal kapitalstarka nätverksföretag. Gransknings- nämnden för radio och TV hade dessutom slagit fast att en tillståndshavare kunde uppfylla lagens krav på eget programinnehåll genom att sända individuell förprogrammerad musikmix under natten. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT  
 Det innebar att en station under resten av dygnet kunde sända enbart nätverksmaterial utan att bryta mot lagens bestämmelser. Mot denna bakgrund ansåg konstitutionsutskottet att det var nödvändigt att se över förutsättningarna för den privata lokalradion. För att hejda den pågående utvecklingen med nät- verksföretagens dominans antogs lagen (1995:1292) om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (stopplagen). Lagen innebar att Radio- och  
 TV-verket 
  fram till den 31 december 1995 inte fick meddela några nya tillstånd enligt lokalradiolagen. Efter att ha förlängts vid tre tillfällen upphörde lagen att gälla den 1 juli 2001, då det nu gällande regelverket för kommersiell radio trädde i kraft. 
  
 9 
  
 TP PT  
 Granskningsnämnden för radio och TV:s slutliga beslut 104/94 den 12 oktober 1994. 
 21 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 SOU 2007:110 
  
 2.4 
  
 Tidigare utredningsarbete 
  
 Snart efter att stopplagen hade trätt i kraft 1995 utsågs en parlamentariskt sammansatt kommitté som fick i uppgift att lämna förslag till ändrade regler för lokala ljudradiosändningar. Kom- mittén föreslog i betänkandet  
 Den lokala radion  
 (SOU 1996:176) bl.a. att det befintliga systemet med auktioner skulle ersättas med ett urvalsförfarande baserat på programverksamhetens inriktning, ägarförhållanden och finansiering. Många remissinstanser var dock kritiska och kommitténs förslag ledde inte till lagstiftning. 
 År 1997 fick en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur de framtida villkoren för den kommersiella lokalradion skulle ut- formas. I betänkandet  
 Den framtida kommersiella lokalradion 
  
 (SOU 1999:14) föreslog utredningen bl.a. att auktionsförfarandet skulle ersättas av ett urvalsförfarande enligt vissa kriterier som Radio- och  
 TV-verket 
  hade att bedöma, att tillstånden skulle meddelas för fyra år istället för åtta år och att varje radiostation skulle vara tvungen att sända tre timmar eget material under tiden  
 06.00–21.00 
  varje dygn. 
 Med utgångspunkt i betänkandet lade regeringen fram proposi- tionen  
 Kommersiell lokalradio  
 (prop. 1999/2000:55), som innehöll förslag till ett nytt regelverk för lokalradion. Bestämmelserna föreslogs bli införda i radio- och  
 TV-lagen 
  och lokalradiolagen bli upphävd. Vissa bestämmelser i lokalradiolagen föreslogs dock bli fortsatt tillämpade till utgången av 2008 för de som hade fått tillstånd enligt den lagen. Riksdagen antog propositionen och den 1 juli 2001 trädde de nya reglerna i kraft. 
  
 2.5 
  
 Nuvarande regelverk för kommersiell radio 
  
 2.5.1 
  
 Tillstånd 
  
 Tillstånd att sända lokalradio får enligt 5 kap. 4 § radio- och TV- lagen lämnas till såväl fysiska som juridiska personer. Staten, landsting och kommuner får liksom enligt lokalradiolagen inte inneha tillstånd. Däremot kan den som ger ut en dagstidning, eller som har ett bestämmande inflytande i ett företag som ger ut en sådan tidning, numera få sändningstillstånd. 
 Tidigare kunde ingen nationellt sett ha mer än ett tillstånd. Genom radio- och  
 TV-lagen 
  blev det dock möjligt för en och samma tillståndshavare att ha tillstånd i flera olika sändnings- 
 22 
  
 SOU 2007:110 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 områden. Inom ett sändningsområde får dock ingen ha mer än ett tillstånd, såvida det inte finns särskilda skäl. 
 Ett tillstånd att sända lokalradio får förenas med villkor. De villkor som är tillåtna framgår av 5 kap. 10 och 11 §§ radio- och  
 TV-lagen, 
  bl.a. att sända en viss mängd eget och lokalt material. 
 Ett tillstånd får överlåtas om Radio- och  
 TV-verket 
  medger det. Medgivande får dock inte lämnas i vissa fall enligt 5 kap. 16 § radio- och  
 TV-lagen, 
  t.ex. om överlåtelsen medför att mångfalden i medieutbudet inom sändningsområdet påtagligt minskar. 
  
 2.5.2 
  
 Tillståndsperiod 
  
 Varje tillståndsperiod är enligt 5 kap. 6 § radio- och  
 TV-lagen 
  fyra år. Den första tillståndsperioden var dock tre år, räknat från den 1 januari 2002. Det innebär att den första perioden löpte under tiden 1 januari  
 2002–31 
  december 2004 och att den andra, nu inne- varande, perioden löper under tiden 1 januari  
 2005–31 
  december 2008. 
 En tillståndshavare har enligt 5 kap. 13 § radio- och  
 TV-lagen 
  rätt till förlängning med ytterligare en tillståndsperiod, dvs. fyra år, om denne senast sex månader före utgången av tillståndsperioden begär förlängning. Radio- och  
 TV-verket 
  kan neka förlängning endast om 
  
 det finns grund att återkalla tillståndet, 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som förenats med sändningstillståndet, 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot bestämmelsen om sändning av eget material 
  
 TPF 
  
 10 
  
 FPT  
 och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ändå ska förlängas, eller 
  
 förändringar i tekniken eller i användningen av radiofrekvenser på grund av internationella överenskommelser som Sverige har anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. 
  
 Om Radio- och  
 TV-verket 
  inte avser att medge förlängning ska verket, senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång, meddela tillståndshavaren att tillståndet inte kommer att förlängas. 
  
 10 
  
 TP PT  
 Enligt 6 kap. 7 a § radio- och  
 TV-lagen 
  ska en tillståndshavare sända eget material minst tre timmar varje dygn under tiden  
 06.00–21.00. 
  
 23 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 SOU 2007:110 
  
 I samband med att de nya reglerna om tillstånd att sända lokalradio infördes i radio- och  
 TV-lagen 
  uppstod frågan hur de befintliga tillstånd som hade meddelats enligt lokalradiolagen skulle hanteras. Enligt 8 § lokalradiolagen var varje tillståndsperiod åtta år och den första tillståndsperioden löpte under tiden 1 januari 1993– 31 december 2000. Om tillståndshavaren begärde förlängning före utgången av perioden skulle Radio- och  
 TV-verket 
  förlänga till- ståndet med ytterligare en period, dvs. åtta år. Endast om det fanns grund för återkallelse kunde Radio- och  
 TV-verket 
  vägra förläng- ning. 
 Den lösning som valdes för de befintliga tillståndshavarna var att införa särskilda övergångsbestämmelser (2001:272) i radio- och  
 TV-lagen. 
  Enligt punkt 3 a) i dessa bestämmelser ska, i fråga om tillstånd som har meddelats före den 1 juli 2001, lokalradiolagens bestämmelser om tillståndsperiodens längd och om rätt till förläng- ning tillämpas till utgången av 2008. De tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen har på begäran fått dessa förlängda till utgången av 2008. 
 TP PT 
  
 2.5.3 
  
 Urval 
  
 När ett sändningsutrymme för ett område blir ledigt, ska detta enligt 5 kap. 3 § radio- och  
 TV-lagen 
  kungöras av Radio- och TV- verket. I kungörelsen ska anges sändningsområdets omfattning, sista dag för att ge in en ansökan och första dag när sändningar får bedrivas med stöd av tillståndet. Om det efter ansökningstidens utgång bara finns en sökande till ett ledigt sändningsutrymme, ska Radio- och  
 TV-verket 
  enligt 5 kap. 9 § radio- och  
 TV-lagen 
  under- rätta denne om att tillstånd kommer att meddelas om avgift enligt lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område betalas inom två veckor från det att underrättelsen skickats ut. Finns det minst två sökande till ett ledigt sändningsutrymme när ansökningstiden har gått ut, ska Radio- och  
 TV-verket 
  enligt 5 kap. 7 § radio- och  
 TV-lagen 
  ge dessa möjlighet att samordna sina ansökningar före en viss dag. Regleringen i dessa delar är således densamma som i lokalradiolagen. 
 En väsentlig skillnad i det nya systemet, jämfört med det tidigare, är att auktionsförfarandet har ersatts av ett urvals- förfarande som Radio- och  
 TV-verket 
  gör. Om det efter att ansök- ningstiden gått ut finns mer än en sökande och dessa inte kunnat 
 24 
  
 SOU 2007:110 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 samordna sina ansökningar, ska Radio- och  
 TV-verket 
  besluta om vem som ska få sändningstillståndet. Urvalskriterierna framgår av 5 kap. 8 § radio- och  
 TV-lagen. 
  Verket ska sträva efter 
  
 att sändningarna i hög grad utgörs av eget material och program med lokal anknytning, 
  
 att dominans över nyhetsförmedling och opinionsbildning motverkas, 
  
 att möjligheterna till mångfald tas till vara, och 
  
 att den som får tillstånd har finansiella och tekniska förut- sättningar att bedriva verksamheten varaktigt med god kapacitet och kvalitet. 
  
 Med eget material avses program som har tillkommit enbart för den egna verksamheten och som har bearbetats redaktionellt. I begreppet redaktionell bearbetning ligger att det har utförts ett visst mått av självständigt arbete. Det ställs dock inte krav på någon journalistisk nivå av materialet. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT 
  
 2.5.4 
  
 Koncessionsavgift 
  
 Koncessionsavgiften för ett sändningstillstånd som meddelats enligt radio- och  
 TV-lagen 
  är 40 000 kr per år. Avgiften justeras årligen med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget. För 2007 uppgår avgiften till 43 000 kr. 
 Avgiften för ett sändningstillstånd som har meddelats enligt lokalradiolagen uppgår till det belopp som tillståndshavaren betalade vid den auktion då denne fick tillståndet. 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 Beloppet justeras årligen utifrån förändringar i det allmänna prisläget. För närvarande finns det 81 tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. Samtliga har fått sitt tillstånd genom att ha lagt det högsta budet vid en auktion. För 2007 betalar dessa tillståndshavare avgifter på mellan ca 60 000 kr och 3,7 miljoner kr. Avgifterna är högst i storstadsregionerna. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT 
  
 11 
  
 TP PT  
 Se prop. 1999/2000:55 s. 43 och 51. 
  
 12 
  
 TP PT  
 Se punkt 2 i övergångsbestämmelserna (2001:273) till lagen (1992:72) om koncessions– avgift på televisionens och radions område. 
  
 13 
  
 TP PT  
 Radio- och  
 TV-verket, 
 Medieutveckling 2007  
 s. 36. 
 25 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 SOU 2007:110 
  
 2.5.5 
  
 Sändningarnas innehåll 
  
 Lokalradiolagen föreskrev att varje lokalradiostation skulle sända sådana program som hade framställts särskilt för den egna verksam- heten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Ett av de uppmärksammade problemen med lokalradiolagen var dock att programutbudet endast till en mindre del bestod av program med lokal inriktning. I syfte att stärka den lokala profilen föreskrivs numera i 6 kap. 7 a § radio- och  
 TV-lagen 
  att eget material ska sändas minst tre timmar varje dygn under tiden  
 06.00–21.00. 
  
 I fråga om tillstånd som meddelats enligt lokalradiolagen gäller enligt punkt 3 b) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen 
  att lokalradiolagens bestämmelser om sändningarnas innehåll ska tillämpas till utgången av 2008. Det innebär att dessa tillståndshavare har krav på sig att sända eget material en tredjedel av sändningstiden per dygn. Materialet behöver dock inte vara redaktionellt bearbetat. 
  
 2.5.6 
  
 Reklam och annan annonsering 
  
 I 7 kap. radio- och  
 TV-lagen 
  finns regler om reklam och annan annonsering. Dessa regler föreskriver bl.a. att en särskild signatur ska sändas före och efter varje sändning av annonser, att personer som spelar en framträdande roll i nyhetsprogram inte får uppträda i annonser och att annonser får sändas i högst åtta minuter per timme. 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT  
 I lagen finns också regler om sponsring. Gransknings- nämnden för radio och TV övervakar att reglerna om reklam och sponsring efterlevs. 
  
 2.5.7 
  
 Sanktioner och tillsyn 
  
 För att ett regelverk ska efterlevas krävs att det finns sanktioner att tillgripa vid eventuella överträdelser mot reglerna. Enligt 10 kap. 1 § radio- och  
 TV-lagen 
  döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet sänder program utan tillstånd till böter eller fängelse i högst sex månader. Av 10 kap. 5 § framgår att den som bl.a. bryter mot bestämmelserna om sändning av annonser och om sponsring kan påföras en särskild avgift. Den särskilda avgiften ska som lägst 
  
 14 
  
 TP PT  
 Fr.o.m. den 1 februari 2008 får annonser sändas under högst tolv minuter under en timme mellan hela klockslag, se prop. 2007/08:4. 
 26 
  
 SOU 2007:110 
  
 Historik och gällande rätt 
  
 uppgå till 5 000 kr och som högst till 5 miljoner kr. Frågor om påförande av särskild avgift prövas av Länsrätten i Stockholm på ansökan av Granskningsnämnden för radio och TV. 
 Enligt radio- och  
 TV-lagen 
  samt föreskrifter i det enskilda sändningstillståndet är en tillståndshavare bl.a. skyldig att sända en viss mängd eget material och vanligtvis också en viss mängd program med lokal anknytning. Om tillståndshavaren inte upp- fyller sina skyldigheter kan denne enligt 10 kap. 9 § radio- och TV- lagen föreläggas att göra så. Föreläggandet får förenas med vite. 
 Att återkalla ett sändningstillstånd är en inskränkning i yttrandefriheten. Utgångspunkten är därför att den som har fått ett sändningstillstånd ska få bedriva sändningsverksamhet under hela tillståndstiden och att återkallelse får ske först när det finns mycket starka skäl för det. 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT  
 I 11 kap. 5 § radio- och  
 TV-lagen 
  anges de fall då Radio- och  
 TV-verket 
  får återkalla ett sändningstillstånd, bl.a. om tillståndshavaren inte inlett sändningsverksamheten inom sex månader efter tillståndets början eller om tillståndshavaren väsentligt har brutit mot radio- och  
 TV-lagens 
  bestämmelser om reklam och sponsring. Ett beslut genom vilket ett tillstånd har återkallats kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 
  
 15 
  
 TP PT  
 Se prop. 1999/2000:55 s.  
 66–68. 
  
 27 
  
 3 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 3.1 
  
 Bakgrund 
  
 Som tidigare nämnts finns det för närvarande 89 innehavare av tillstånd att sända kommersiell lokalradio. Åtta av tillståndshavarna har fått sina tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844) medan övriga, dvs. 81 stycken, har fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen (1993:120). Samtliga tillstånd löper ut den 31 december 2008. 
 Den 1 juli 2001 upphörde lokalradiolagen att gälla. Bestäm- melserna införlivades istället i radio- och  
 TV-lagen 
  och lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område (koncessionsavgiftslagen). Av punkt 3 a) och b) i över- gångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen 
  framgår att vissa av lokalradiolagens bestämmelser ska gälla till utgången av 2008, bl.a. vad gäller tillståndsperiodens längd och innehållet i sändningarna. Punkt 2 i övergångsbestämmelserna (2001:273) till koncessionsavgiftslagen innebär att lokalradiolagens bestämmelser om avgifter ska gälla tills vidare, dvs. även efter utgången av 2008. För nuvarande tillståndshavare tillämpas alltså till viss del skilda regler. De huvudsakliga skillnaderna består i koncessionsavgiftens storlek, tillståndsperiodens längd och innehållet i sändningarna. 
  
 3.1.1 
  
 Koncessionsavgift 
  
 De tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen betalar den koncessionsavgift som fastställdes i samband med att tillståndet i fråga auktionerades ut. Vid den tidpunkten var det konkurrens om varje ledigt sändningstillstånd och det är därför ingen tillståndshavare som enbart betalar minimiavgift. Avgiften justeras årligen med hänsyn till förändringar i det allmänna pris- 
 29 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 SOU 2007:110 
  
 läget. För 2007 uppgår den lägsta avgiften till 60 000 kr och den högsta till 3,7 miljoner kr. I genomsnitt uppgår avgiften till drygt 1,5 miljoner kr. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 De åtta tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen 
  betalar väsentligt lägre avgift, för när- varande 43 000 kr per år och tillståndshavare. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
  
 3.1.2 
  
 Tillståndsperiodens längd 
  
 Längden på varje tillståndsperiod är åtta år för en tillståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen och fyra år för den som fått sitt tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen. 
  Regeringens avsikt, såsom framgår av propositionen till reglerna i radio- och  
 TV-lagen, 
  är att tillståndsperioden efter 2008 ska vara fyra år för samtliga tillståndshavare. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Denna avsikt förefaller dock inte helt stämma överens med det sätt på vilket övergångsbestämmelserna till radio- och  
 TV-lagen 
  har utformats, se avsnitt 3.3 nedan. 
  
 3.1.3 
  
 Innehållet i sändningarna 
  
 En tillståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen är skyldig att sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Kravet gäller till utgången av 2008. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Därefter kommer dessa tillståndshavare att omfattas av det krav i 6 kap. 7 a § radio- och  
 TV-lagen 
  som gäller för de som fått sina tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen, 
  nämligen att eget material ska sändas minst tre timmar varje dygn under tiden  
 06.00–21.00. 
  Radio- och  
 TV-lagen 
  ställer krav på att materialet ska ha genomgått ett visst mått av redaktionell bearbetning. Något sådant krav ställs inte i lokalradio- lagen. 
  
 1 
  
 TP PT  
 För 2007 betalar de 81 tillståndshavare som delvis lyder under lokalradiolagen sammanlagt drygt 127 miljoner kr i koncessionsavgifter, se Radio- och  
 TV-verket, 
 Medieutveckling 2007  
 s. 36. 
  
 2 
  
 TP PT  
 Se 4 b § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område.  
 3 
  
 TP PT  
 Se prop. 1999/2000:55 s.  
 76–77. 
  
 4 
  
 TP PT  
 Se punkt 3 b) av övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen, 
  jämförd med 22 § lokalradiolagen. 
 30 
  
 SOU 2007:110 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 3.2 
  
 Uppdraget 
  
 Utredningen ska enligt direktiven för uppdraget föreslå vilka villkor som bör gälla för den kommersiella radion i framtiden. Detta inbegriper bl.a. frågor om koncessionsavgiftens storlek, hur tillståndsgivningen ska gå till och vilka krav som bör ställas på sändning av eget material och program med lokal anknytning. Uppdraget ska slutredovisas under hösten 2008. 
 Som framgått ovan löper samtliga tillstånd att sända kom- mersiell radio ut den 31 december 2008. Regeringens målsättning – så som den framgår av direktiven – är att ett nytt regelverk för den kommersiella radion ska kunna träda i kraft den 1 januari 2010. Om tillstånden förlängs i enlighet med nuvarande regler innebär det att de befintliga tillstånden kommer att förlängas med fyra år, dvs. till utgången av 2012. De tillståndshavare som har fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen skulle möjligen kunna ha rätt till förlängning med åtta år, se avsnitt 3.3. Utredningen har därför i uppdrag att i detta delbetänkande föreslå de insatser och författningsändringar som behövs för att temporärt förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler kan träda i kraft. 
  
 3.3 
  
 Nuvarande regler för förlängning av tillstånd 
  
 Rätten till förlängning för de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen styrs av punkt 3 a) av övergångsbestäm- melserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen, 
  jämförd med 8 § första stycket och andra stycket första meningen lokalradiolagen. Om en sådan tillståndshavare begär förlängning av sitt tillstånd före tillståndsperiodens utgång ska Radio- och  
 TV-verket 
  medge förlängning med ytterligare en period, såvida det inte finns grund för att återkalla tillståndet. Varje tillståndsperiod enligt lokalradio- lagen är åtta år och det är tillräckligt att en tillståndshavare i slutet av det år som tillståndet löper ut begär att få det förlängt. Eftersom lokalradiolagens bestämmelser om rätt till förlängning gäller till utgången av 2008, och det i 8 § lokalradiolagen sägs att varje till- ståndsperiod ska vara åtta år, skulle tillståndshavarna kunna ha rätt till förlängning med inte bara fyra utan åtta år. 
 De tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt radio- och TV- lagen kan enligt 5 kap. 13 § samma lag begära förlängning av sitt 
 31 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 SOU 2007:110 
  
 tillstånd senast sex månader före tillståndsperiodens utgång. Radio- och  
 TV-verket 
  ska då förlänga tillståndet såvida det inte 
 1. finns grund för att återkalla tillståndet enligt 11 kap. radio- och  
 TV-lagen, 
  
 2. tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som enligt 5 kap. 10 eller 11 §§ har förenats med sändningstillståndet, 
  
 3. 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot bestämmelsen om sändning av eget material i 6 kap. 7 a § radio- och  
  
 TV-lagen 
  och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ska förlängas, eller 
  
 4. 
  
 förändringar i tekniken eller i användningen av radiofrekvenser på grund av internationella överenskommelser som Sverige anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. 
  
 Om Radio- och  
 TV-verket 
  inte avser att medge förlängning ska verket, senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång, meddela tillståndshavaren att tillståndet inte kommer att förlängas. 
 Avsikten med regelverket i radio- och  
 TV-lagen 
  är att samtliga tillståndshavare ska följa denna lags bestämmelser efter 2008. Tillstånden ska således förlängas med fyra år och samtliga till- ståndshavare bli skyldiga att sända eget material minst tre timmar per dygn under tiden  
 06.00–21.00. 
  Beträffande avgifterna ska dock de som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen även fortsättnings- vis betala den avgift som fastställts vid auktion. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT 
  
 Som berörts i avsnitt 3.1.2 förefaller regeringens avsikt att tillståndsperioden efter 2008 skulle vara fyra år för samtliga till- ståndshavare inte helt stämma överens med det sätt på vilket övergångsbestämmelserna till radio- och  
 TV-lagen 
  har utformats. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 En strikt tolkning av dessa bestämmelser kan nämligen bedömas medföra att en tillståndshavare, som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen, har rätt till förlängning med åtta år om denne begär förlängning före utgången av 2008. Lagstiftningen torde inte ge utrymme för Radio- och  
 TV-verket 
  att avslå en sådan begäran, såvida det inte föreligger grund för att återkalla tillståndet och därmed grund för att vägra förlängning. Detta innebär att varje befintlig tillståndshavare skulle kunna ge in en begäran om förlängning till Radio- och  
 TV-verket 
  före utgången av 2008 och – 
  
 5 
  
 TP PT  
 Se punkt 2 i övergångsbestämmelserna (2001:273) till lagen (1992:72) om koncessions- avgift på televisionens och radions område. 
  
 6 
  
 TP PT  
 Se prop. 1999/2000:55 s.  
 76–77 
  jämförd med punkt 3 a) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen. 
  
 32 
  
 SOU 2007:110 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 förutsatt att inte någon grund föreligger som gör att tillståndet inte får förlängas – få detta förlängt med antingen fyra år (om tillståndet har meddelats enligt radio- och  
 TV-lagen) 
  eller möjligen med åtta år (om tillståndet har meddelats enligt lokalradiolagen). Därmed skulle effekten av ett nytt regelsystem – som utredningen har i uppdrag att föreslå – inte kunna få genomslag på flera år. 
  
 3.4 
  
 En lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio 
  
 Förslag:  
 En lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio införs. Lagen ska tillämpas avseende tillstånds- periodens längd och möjligheten till förlängning under tiden 1 juli  
 2008–31 
  december 2009. Dessutom ska lagen tillämpas på innehållet i sändningarna för de tillståndshavare som ursprung- ligen fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. 
 Som angetts i avsnitt 3.2 ska utredningen föreslå de insatser och författningsändringar som krävs för att nuvarande tillstånd att sända lokalradio ska kunna förlängas i avvaktan på att ett nytt regelverk kan träda i kraft. För att inte nya fyraåriga – eller möjligen åttaåriga – tillståndsperioder ska börja löpa, räknat fr.o.m. den 1 januari 2009, föreslås att en lag med tillfälliga bestämmelser om tillståndsperiodens längd och möjligheten till förlängning av befintliga tillstånd införs. Lagen föreslås även reglera innehållet i sändningarna för de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. Den lagtekniska utformningen innebär att lagen under tiden 1 juli  
 2008–31 
  december 2009 ska tillämpas istället för motsvarande bestämmelser i radio- och  
 TV-lagen 
  och lokalradio- lagen. Ikraftträdandet och giltighetstiden kommenteras närmare i avsnitt 3.8. 
 33 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 SOU 2007:110 
  
 3.5 
  
 Tillståndsperiod 
  
 Förslag:  
 En tillståndsperiod får vara högst ett år. Radio- och  
 TV-verket 
  ska få besluta om längden på varje tillståndsperiod. 
 Enligt radio- och  
 TV-lagen 
  är varje tillståndsperiod fyra år och enligt lokalradiolagen åtta år. I den tidsbegränsade lag som utred- ningen föreslår anges att varje tillståndsperiod får vara högst ett år. 
 Att sända lokalradio är förknippat med stora ekonomiska investeringar. Det är därför viktigt att inte ha för korta tillstånds- perioder. Skälet till att utredningen nu föreslår en tillståndsperiod på högst ett år är dock att det pågår ett utredningsarbete som syftar till att ta fram förslag till ett nytt regelverk för den kommersiella radion. I uppdraget ligger just att föreslå en tillfällig lösning. 
 Samtliga innevarande sändningstillstånd löper ut den 31 december 2008. Nya tillståndsperioder kommer därmed att börja löpa den 1 januari 2009. Regeringens målsättning är att ett nytt regelverk ska kunna träda i kraft den 1 januari 2010. Genom förslaget att en tillståndsperiod får vara högst ett år blir det möjligt för Radio- och  
 TV-verket 
  att under hösten 2008 meddela tillstånd som gäller endast under 2009. Därefter skulle ett nytt regelverk kunna träda i kraft den 1 januari 2010. 
  
 3.6 
  
 Förlängning av tillstånd 
  
 Förslag:  
 Om en tillståndshavare ansöker om förlängning av sitt tillstånd ska detta förlängas med ytterligare en tillståndsperiod, såvida det inte finns grund för att återkalla tillståndet. Annat tillstånd än sådant som ursprungligen har meddelats enligt lokalradiolagen får dock inte heller förlängas om tillstånds- havaren väsentligt har brutit mot sändningsvillkoren eller inte sänt tillräckligt mycket eget material, eller om det skett sådana tekniska eller liknande förändringar att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. 
 En ansökan om förlängning ska ges in senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång. Om Radio- och  
 TV-verket 
  inte avser att medge förlängning ska myndigheten senast två månader före tillståndsperiodens utgång meddela tillstånds- havaren att tillståndet inte kommer att förlängas. 
 34 
  
 SOU 2007:110 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 I avsnitt 3.3 har redogjorts för gällande regler om förlängning av befintliga tillstånd att sända lokalradio. Som framgår av det avsnittet har de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokal- radiolagen en mer långtgående rätt till förlängning än de som fått sina tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen. 
  I den tillfälliga lag som utredningen föreslår är reglerna materiellt sett desamma som i nu- varande regelverk. Huvudregeln är således att den som ansöker om förlängning av ett befintligt sändningstillstånd ska medges förläng- ning, såvida det inte finns grund för att återkalla tillståndet. Har tillståndet meddelats enligt radio- och  
 TV-lagen 
  ska emellertid förlängning inte heller medges om 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot sändningsvillkoren, 
  
 tillståndshavaren väsentligt har brutit mot bestämmelsen att dagtid sända minst tre timmar eget material och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ändå ska förlängas, eller 
  
 förändringar i tekniken eller i användningen av radiofrekvenser på grund av internationella överenskommelser medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. 
  
 En begäran om förlängning ska enligt 5 kap. 13 § radio- och TV- lagen ges in till Radio- och  
 TV-verket 
  senast sex månader före tillståndsperiodens utgång. Om verket inte avser att medge för- längning ska ett sådant besked lämnas senast fyra månader före utgången av tillståndsperioden. 
 För en tillståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradio- lagen finns ingen tidsgräns för när en begäran om förlängning ska ges in, utan det räcker att så sker före utgången av tillstånds- perioden. Följaktligen finns det i dessa fall inte heller någon angiven tidsgräns för när Radio- och  
 TV-verket 
  måste meddela beslut om vägrad förlängning. 
 Det kan antas att flertalet befintliga tillståndshavare kommer att vilja få sina tillstånd förlängda efter utgången av 2008. I den lag som utredningen föreslår anges att en sådan ansökan ska ges in till Radio- och  
 TV-verket 
  senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång. Det tidigare använda begreppet begäran om förlängning har således bytts ut mot ansökan om förlängning, men någon saklig skillnad är inte avsedd. Om Radio- och  
 TV-verket 
  inte avser att medge förlängning, ska verket vara skyldigt att meddela ett sådant beslut senast två månader före utgången av tillstånds- perioden. En tillståndshavare som vill ansöka om förlängning 
 35 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 SOU 2007:110 
  
 kommer således att behöva göra detta senast den 31 augusti 2008. Ett eventuellt beslut om vägrad förlängning ska meddelas senast den 31 oktober samma år. 
  
 3.7 
  
 Sändningarnas innehåll 
  
 Förslag:  
 En tillståndshavare som ursprungligen fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen ska under 2009 vara skyldig att sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksam- heten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Det ställs inget krav på att materialet ska vara redaktionellt bearbetat. 
 Den som bryter mot kravet på innehållet i sändningarna kan föreläggas av Granskningsnämnden för radio och TV att upp- fylla skyldigheten. Föreläggandet får förenas med vite. 
 En tillståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen ska till utgången av 2008 sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändnings- tiden varje dygn. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Det finns inte något krav såsom i 6 kap. 7 a § radio- och  
 TV-lagen, 
  vilken är tillämplig för de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen, 
  att materialet ska ha bearbetats redaktionellt. 
 I direktiven sägs inget om utredningens uppdrag när det gäller kraven på sändningarnas innehåll för de som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. Två möjligheter står således till buds för dessa tillståndshavare efter 2008 – att de ska sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel per dygn, eller att de ska sända eget material minst tre timmar per dag under tiden  
 06.00–21.00 
  med krav på redaktionell bearbetning. Eftersom det nu är fråga om en tillfällig lösning, som i stort sett ska innebära att samtliga tillstånd löper på oförändrat i ytterligare ett år, bedömer utredningen att de som fått tillstånd enligt lokalradiolagen inte bör omfattas av kraven i radio- och TV- lagen. De ska istället även under 2009 sända på det sätt som de gjort enligt lokalradiolagen, dvs. under minst en tredjedel av sänd- ningstiden per dygn men utan krav på redaktionell bearbetning. 
  
 7 
  
 TP PT  
 Se punkt 3 b) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen, 
  jämförd med 22 § lokalradiolagen. 
 36 
  
 SOU 2007:110 
  
 Tillstånd att sända kommersiell radio 
  
 Granskningsnämnden för radio och TV föreslås att liksom nu kunna utfärda föreläggande till en tillståndshavare som bryter mot kravet på sändningarnas innehåll. Föreläggandet får förenas med vite. Granskningsnämndens beslut får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT 
  
 3.8 
  
 Ikraftträdande m.m. 
  
 Förslag:  
 Lagen med tillfälliga bestämmelser för tillstånd att sända lokalradio ska gälla under tiden 1 juli  
 2008–31 
  december 2009. 
 Utredningen föreslår att lagen med tillfälliga bestämmelser för tillstånd att sända lokalradio ska träda i kraft den 1 juli 2008. Tidpunkten är vald med hänsyn till att 5 kap. 13 § radio- och TV- lagen föreskriver att en tillståndshavare har rätt till förlängning av sitt tillstånd om denne senast sex månader före tillståndsperiodens utgång begär förlängning. Om nya tillfälliga bestämmelser kan träda i kraft den 1 juli 2008 bedömer utredningen att Radio- och  
 TV-verket 
  är förhindrat att fatta beslut om nya tillståndsperioder, även om en tillståndshavare skulle ha gett in en ansökan om för- längning under första halvåret 2008. Skälet för den bedömningen är att en tillståndshavare även under slutet av en tillståndsperiod måste kunna visa att denne uppfyller kraven för förlängning. Ett beslut om förlängning kan med andra ord inte meddelas för tidigt. Genom den föreslagna lagen kommer således inte några nya fyra- eller åttaåriga tillståndsperioder att kunna meddelas med verkan fr.o.m. den 1 januari 2009. Lagen föreslås att gälla till och med den 31 december 2009. 
  
 8 
  
 TP PT  
 Se 9 § i den föreslagna lagen, jämförd med 10 kap. 9 § första stycket 1. och 13 kap. 3 § radio- och  
 TV-lagen. 
  
 37 
 4 Konsekvenser av förslagen 
 Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) ska, om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, ska kommittén föreslå en finansiering. 
 Vidare ska enligt 15 § kommittéförordningen sådana konse- kvenser av förslagen redovisas som har betydelse för den kom- munala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 
 Förslaget om att innevarande tillstånd får förlängas i högst ett år och inte i fyra eller åtta år, som nuvarande regelverk föreskriver, innebär att tillståndshavarna får svårt att planera och göra sådana investeringar i sin verksamhet som de skulle kunna göra om till- ståndsperioden löpte en längre tid. Detta är således en nackdel för tillståndshavarna. Samtidigt är det ett obestridligt faktum att den kommersiella radion har gått med stora förluster under många år. Enligt vad utredningen erfarit är det endast under det senaste, eller möjligen de två senaste åren, som de två stora nätverken – MTG Radio och SBS Radio – gjort ett nollresultat eller en mindre vinst i verksamheten. Vissa tillståndshavare har framhållit att de tar ett år i taget i förhoppning om att koncessionsavgifterna framöver kom- mer att sänkas. I ljuset av detta bedömer utredningen att förslaget om att nuvarande tillståndshavare inte ska kunna få sina tillstånd förlängda i mer än ett år inte medför några direkta negativa ekonomiska konsekvenser för dem, jämfört med om tillstånden 
 39 
  
 Konsekvenser av förslagen 
  
 SOU 2007:110 
  
 skulle förlängas i fyra eller åtta år. Förslaget innebär inte heller några konsekvenser i de övriga avseenden som avses i 14 och 15 §§ kommittéförordningen. 
 40 
 5 Författningskommentar 
 1 § 
 Lagen är tidsbegränsad och ska under perioden 1 juli 2008– 31 december 2009 tillämpas på sådana tillstånd att sända lokalradio som har meddelats enligt lokalradiolagen (1993:120) eller radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844). Lagen blir även tillämplig på eventuella nya tillstånd som meddelas efter den 1 juli 2008. Beträffande bak- grunden till och syftet med lagen, se avsnitt  
 3.1–3.2. 
  
 2 § 
 För de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt radio- och TV- lagen finns bestämmelser om tillståndsperiodens längd och om förlängning av tillstånd i 5 kap. 6 och 13 §§ radio- och  
 TV-lagen. 
  Dessa bestämmelser innebär dels att varje tillståndsperiod ska vara fyra år, dels att en tillståndshavare som vill förlänga sitt tillstånd ska begära detta senast sex månader före tillståndsperiodens utgång och att förlängning ska medges såvida inte någon av de omständigheter som anges i 5 kap. 13 § första och andra stycket radio- och TV- lagen föreligger. 
 Har en tillståndshavare ursprungligen fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen ska dock – till utgången av 2008 – inte 5 kap. 6 och 13 §§ radio- och  
 TV-lagen 
  tillämpas, utan 8 § första stycket och andra stycket första meningen lokalradiolagen i den numera upphävda lokalradiolagen (jfr punkt 3 a) i övergångsbestäm- melserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen). 
  Nämnda 8 § föreskriver dels att varje tillståndsperiod ska vara åtta år, dels att Radio- och  
 TV-verket 
  vid utgången av tillståndsperioden ska förlänga tillståndet med ytterligare en tillståndsperiod om till- ståndshavaren begär det. I punkt 3 a) i övergångsbestämmelserna 
 41 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2007:110 
  
 sägs att ett tillstånd dock inte ska förlängas om det finns grund för att återkalla det. 
 Paragrafen innebär att bestämmelserna i den tillfälliga lagen om tillståndsperiodens längd och om förlängning av tillstånd ska tillämpas istället för motsvarande bestämmelser i lokalradiolagen respektive radio- och  
 TV-lagen. 
  Det kan i sammanhanget påpekas att bestämmelserna i lokalradiolagen endast skulle ha gällt under en del av lagens giltighetstid, nämligen fram till den 31 december 2008. Den tillfälliga lagen ska även tillämpas när det gäller sändningarnas innehåll för de tillståndshavare som fått sina ursprungliga tillstånd enligt lokalradiolagen. 
 3 § 
 Paragrafen anger att Radio- och  
 TV-verket 
  ska besluta om längden på varje tillståndsperiod och att varje sådan period får vara högst ett år. 
 Samtliga befintliga tillstånd löper ut den 31 december 2008. En ny tillståndsperiod kommer alltså att börja löpa den 1 januari 2009 och utgångspunkten är att den perioden ska vara ett år. 
 4 § 
 Paragrafen anger att en ansökan om förlängning ska ges in till Radio- och  
 TV-verket 
  senast fyra månader före tillståndsperiodens utgång. Det i nuvarande reglering använda begreppet begäran om förlängning har bytts ut mot ansökan om förlängning, men någon saklig skillnad är inte avsedd. 
 Samtliga nuvarande tillstånd att sända lokalradio löper ut den 31 december 2008. En tillståndshavare ska således ge in en ansökan om förlängning senast den 31 augusti 2008. Ges ansökningen in senare kan den inte prövas, utan ska avvisas. 
 5 § 
 Första stycket anger huvudregeln för förlängning av ett sändningstillstånd. Om tillståndshavaren senast fyra månader före utgången av tillståndsperioden ansöker om förlängning ska till- ståndet förlängas, såvida det inte finns grund för att återkalla 
 42 
  
 SOU 2007:110 
  
 Författningskommentar 
  
 tillståndet. Regler om återkallelse finns i 11 kap. radio- och TV- lagen. Har ett tillstånd ursprungligen meddelats enligt lokalradio- lagen får det dock inte återkallas i de fall som följer av punkt 3 c) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen. 
  
 Andra stycket avser annan tillståndshavare än sådan som ursprungligen fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen. Uppräk- ningen motsvarar 5 kap. 13 § första stycket p.  
 2–3 
  och andra stycket radio- och  
 TV-lagen. 
  För en sådan tillståndshavare får så- ledes förlängning vägras i fler fall än för en tilllståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen. 
 6 § 
 Paragrafen motsvarar 5 kap. 13 § fjärde stycket radio- och TV- lagen. 
 7 § 
 Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 13 § tredje stycket radio- och  
 TV-lagen. 
  Skillnaden är att Radio- och  
 TV-verket 
  senast två – och inte fyra – månader före tillståndsperiodens utgång ska meddela tillståndshavaren om tillståndet inte kommer att förlängas. 
 8 § 
 Paragrafen motsvarar 22 § lokalradiolagen, som enligt punkt 3 b) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen 
  ska tillämpas till utgången av 2008 för de tillståndshavare vars tillstånd har meddelats enligt lokalradiolagen. Enligt 22 § lokalradiolagen ska en tillståndshavare sända program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Något krav på redaktionell bearbetning av materialet finns inte. Genom 8 § sträcks nuvarande reglering ut till att gälla även under 2009. Dessa tillståndshavare kommer således inte att under lagens giltighetstid omfattas av kravet i 6 kap. 7 a § radio- och  
 TV-lagen. 
  
 43 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2007:110 
  
 9 § 
 Paragrafen tillämpas om en tillståndshavare bryter mot kravet på sändningarnas innehåll enligt 8 §. I sak motsvarar paragrafen 30 § lokalradiolagen, vilken enligt punkt 3 b) i övergångsbestäm- melserna (2001:272) till radio- och  
 TV-lagen 
  ska tillämpas till utgången av 2008 för de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. Hänvisningen till 10 kap. 9 § första stycket 1. radio- och  
 TV-lagen 
  innebär att Granskningsnämnden för radio och TV får utfärda föreläggande till en tillståndshavare som bryter mot kravet på innehåll i sändningarna. Föreläggandet får förenas med vite. Granskningsnämndens beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol, jfr 13 kap. 3 § radio- och  
 TV-lagen. 
  
 Ikraftträdande m.m. 
 Lagen är avsedd att träda i kraft den 1 juli 2008 och tillämpas till och med den 31 december 2009. 
 Alla befintliga tillstånd löper ut den 31 december 2008. Som framgår av kommentaren till 3 § ovan är utgångspunkten att den tillståndsperiod som börjar löpa den 1 januari 2009 ska vara ett år och således gälla till utgången av 2009. 
 44 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Översyn av villkor för kommersiell radio 
  
 Dir. 
  
 2007:77 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 14 juni 2007 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ges i uppdrag att föreslå vilka villkor som bör gälla för den kommersiella radion i framtiden. Uppdraget omfattar bl.a. frågor om krav på sändning av eget material och program med lokal anknytning, sponsring, koncessionsavgift, tillståndsgivning, nationell kommersiell radio och lokalradiosändningar på det s.k.  
 AM-bandet. 
  
 Samtliga tillstånd att sända lokalradio löper ut den 31 december 2008. Utredaren skall föreslå de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. 
 Utredaren skall redovisa de delar av uppdraget som rör sponsring och förlängning av nuvarande tillstånd senast den 31 december 2007. Övriga delar av uppdraget skall redovisas senast den 30 september 2008. 
 Bakgrund 
 Genom lokalradiolagen (1993:120), som trädde i kraft den 1 april 1993, blev privata reklamfinansierade ljudradiosändningar (lokal- radio) tillåtna (prop. 1992/93:70, bet. 1992/93:KU15, rskr. 1992/93:168). En utgångspunkt när lokalradion infördes var enligt propositionen att förstärka yttrandefriheten genom ökad mångfald i etern. Varje lokalradiostation skulle få en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde och det skulle slås vakt om programverksamhetens självständighet och lokala karaktär. Tillstånden fördelades genom auktioner. Auktionspriset blev sedan 
 45 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:110 
  
 den årliga koncessionsavgiften, där den högsta avgiften uppgår till drygt 3 miljoner kronor per år. 
 I november 1994 utnyttjade konstitutionsutskottet sin initiativ- rätt och lade fram förslag till en lag som skulle innebära att det till utgången av 1995 inte skulle beviljas nya tillstånd att sända lokalradio (bet. 1994/95:KU25, rskr. 1994/95:26). Utskottet ansåg att det var nödvändigt att se över lagstiftningen och sedan utskottet tagit ett nytt initiativ beslutade riksdagen hösten 1995 om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (bet. 1995/96:KU16, rskr. 1995/96:50). Lagen trädde i kraft den 16 december 1995 och förlängdes vid tre tillfällen. Den 1 juli 2001 trädde nya regler för den kommersiella lokalradion i kraft (prop. 1999/2000:55, bet. 2000/01:KU22, rskr. 2000/01:222). Reglerna fördes in i radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844) samtidigt som lokal- radiolagen och den tillfälliga lagen upphävdes. 
 Radio- och  
 TV-verket 
  beslutar om tillstånd för kommersiell lokalradio. Finns det flera sökanden till ett tillstånd gör verket ett urval enligt vissa kriterier som rör programinnehåll, tekniska och finansiella förutsättningar samt ägarförhållanden. 
 Övergångsbestämmelser 
 För tillstånd meddelade före den 1 juli 2001 tillämpas särskilda övergångsbestämmelser i radio- och  
 TV-lagen 
  och lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område. Enligt dessa skall vissa bestämmelser i den upphävda lokalradiolagen, bl.a. om tillståndsperiodens längd, innehållet i sändningarna och koncessionsavgiften, gälla till utgången av 2008. Av propositionen Kommersiell lokalradio (prop. 1999/2000:55, s. 77) framgår att avsikten är att samtliga tillståndshavare efter 2008 skall följa de nu gällande bestämmelserna i radio- och  
 TV-lagen, 
  men att ingen ändring av koncessionsavgifterna skall ske. 
 Lagrådet kritiserade förslaget att de upphävda avgiftsbestäm- melserna i lokalradiolagen skall fortsätta att gälla på obegränsad tid för de befintliga tillstånden. Lagrådet ansåg att det borde finnas en sluttidpunkt även i fråga om de upphävda avgiftsbestämmelserna, lämpligen samma som gäller för övriga undantag, dvs. utgången av 2008. Den dåvarande regeringen ansåg dock att den avgift som fastställts vid auktionsförfarandet borde gälla för de befintliga tillstånden även under kommande tillståndsperioder. Regeringen 
 46 
  
 SOU 2007:110 
  
 Bilaga 1 
  
 hänvisade till att villkoren för den kommersiella lokalradion sedan länge varit kända och att branschen själv medverkat till att sätta nivån på koncessionsavgifterna. En nedsättning för de nuvarande tillståndshavarna skulle däremot kunna uppfattas som oskälig i förhållande till de sökande som inte kom i fråga vid auktionerna. Regeringen påpekade vidare att den som bedriver verksamhet inom lokalradion alltid har möjlighet att frånträda sitt tillstånd och ansöka på nytt enligt det nya regelsystemet (prop. 1999/2000:55, s. 81 f.). Konstitutionsutskottet uttalade sitt stöd för regeringens ståndpunkt (bet. 1999/2000:KU15) och riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2000/01:KU22, rskr. 2000/01:222). 
 Den kommersiella lokalradion i dag 
 I dag finns 89 sändningstillstånd för kommersiell lokalradio och sändningarna når ca 75 procent av Sveriges befolkning i 38 olika sändningsområden. Av dessa tillstånd finns tio i Stockholm, fem i Göteborg och två vardera i nästan alla övriga sändningsområden. 
 81 sändningstillstånd är meddelade före den 1 juli 2001 och för dessa gäller vissa av de äldre reglerna i den upphävda lokal- radiolagen. Koncessionsavgiften varierar mellan ca 60 000 kronor och ca 3,7 miljoner kronor per år. Avgifterna är högst i storstads- regionerna. Endast åtta tillståndshavare sänder enligt de nya reglerna och betalar en årlig koncessionsavgift på 43 000 kronor. Endast en tillståndshavare har återlämnat sitt tillstånd, ansökt på nytt och tilldelats ett tillstånd enligt det nya regelsystemet. Samtliga sändningstillstånd gäller t.o.m. den 31 december 2008. 
 Två stora nätverk dominerar marknaden för kommersiell lokalradio, MTG Radio och SBS Radio. Utvecklingen har gått från konkurrens till samarbete, vilket till stor del beror på ekonomiska svårigheter i branschen. En svag annonsmarknad och de höga koncessionsavgifterna försämrar lönsamheten i branschen. På flera orter i norra Sverige saknas intresse och ekonomiska möjligheter att driva en radiostation. Tillstånden har därför inte kunnat fördelas i dessa områden. 
 Enligt SifoMedias mätning av radiolyssnandet var den kommer- siella lokalradions räckvidd, hos personer mellan 9 och 79 år, ca 35 procent ett genomsnittligt dygn under det första kvartalet 2007. 
 47 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:110 
  
 Lokalradiosändningar på  
 AM-bandet 
  
 AM-sändningar 
  är ett sammanfattande namn på ljudradiosänd- ningar i frekvensbanden för  
 kort-, 
  mellan- och långvåg. Det finns tre frekvenser koordinerade för sändning av lokal eller regional radio på låg effekt på mellanvåg och tilldelningarna täcker i princip hela landet. Frekvenserna används emellertid inte för närvarande. I förarbetena till lokalradiolagen (prop. 1992/93:70, s. 11) sägs att tillgängligt frekvensutrymme på  
 AM-bandet 
  bör kunna utnyttjas för lokalradio. I samband med att lokalradiolagen upphävdes och nya regler om lokalradio fördes in i radio- och  
 TV-lagen 
  gjorde dock regeringen bedömningen att sändningar på  
 AM-bandet 
  inte skulle omfattas av de föreslagna reglerna. Motivet var bl.a. att det saknas tillräckligt intresse att använda dessa sändningsformer (prop. 1999/2000:55, s. 75). 
 Teknikutveckling och digitala ljudradiosändningar 
 Sedan införandet av kommersiell radio har nya distributionstek- niker utvecklats. I dag nås radiolyssnarna inte endast via  
 FM-nätet 
  utan också via olika digitala distributionsvägar. Det digitala nätet för sändningar med s.k.  
 DAB-teknik 
  används för närvarande av Sveriges Radio AB (SR). Webbradio (radio via Internet) är i dag ett väl utvecklat medium och alltfler programföretag kompletterar sina vanliga radiosändningar med sändningar via Internet. Radio- stationer som enbart sänder webbradio blir också alltfler. Tillgång till radio ges i dag även via mobiltelefonnäten och på flera digital-  
 TV-plattformar. 
  De flesta radiostationer erbjuder också sina lyssnare s.k. poddradio, dvs. en möjlighet att ladda ner program för att sedan lyssna på dem i datorn, mobilen eller i en  
 mp3-spelare. 
  
 I Sverige finns två frekvenser koordinerade för sändning av digital rundradio, en nationell och en regionalt nedbrytbar. SR och Sveriges Utbildningsradio AB (UR) har sedan våren 1995 haft tillstånd att sända ljudradio med digital sändningsteknik i begränsad omfattning. För närvarande når SR:s och UR:s digitala sändningar ca 35 % av hushållen genom sändningar i framför allt storstadsområdena. För kommersiella radioföretag finns utrymme avsatt i den regionalt nedbrytbara frekvensen. Inget kommersiellt radioföretag har hittills valt att sända digitalt. 
 48 
  
 SOU 2007:110 
  
 Bilaga 1 
  
 I en skrivelse till riksdagen i december 2005 (skr. 2005/06:66) gjorde den dåvarande regeringen bedömningen att det inte var aktuellt att besluta om en utbyggnad av de digitala radiosändningarna med  
 DAB-teknik. 
  Regeringen ställde sig dock positiv till en fortsatt försöksverksamhet med olika sändnings- tekniker. I januari 2006 fick Radio- och  
 TV-verket 
  i uppdrag (U2006/342/ME) att följa utvecklingen av tekniker för digital distribution av ljudradio och att i dialog med radiobranschen ta fram underlag för en löpande bedömning av olika tekniker. Uppdraget skall redovisas slutligt senast den 30 juni 2008. 
 Utgångspunkter för utredningens arbete 
 En utgångspunkt vid införandet av den kommersiella lokalradion var att förstärka yttrandefriheten genom ökad mångfald i program- utbudet. Varje lokalradiostation skulle ha en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde. I dag befinner sig den kommersiella lokalradion i en situation som skiljer sig betydligt från de utgångspunkter som vägledde införandet av privat reklamfinansierad radio. Lokalradion har som annonsmedium inte motsvarat de höga förväntningar som präglade auktionsförfarandet och bl.a. höga koncessionsavgifter har begränsat branschens utvecklingsmöjligheter. Statsmakterna har heller inte fattat beslut som har främjat branschens utveckling och egen växtkraft. 
 En utgångspunkt för utredningens arbete skall vara att en livskraftig kommersiell radio är viktig för mångfalden och konkur- rensen på hela radioområdet. För att uppnå detta behöver den kommersiella radion förutsättningar som kan bidra till att branschen kan utvecklas av egen kraft och vara ett attraktivt publik- och annonsmedium. En målsättning skall vara att skapa ett regelverk som gäller för alla som har tillstånd att sända kommersiell lokalradio och som främjar mångfald inom radion. 
 Utredningsuppdraget 
 Utredaren skall utifrån en analys av förutsättningarna för den kommersiella radion ta fram ett underlag om vilka villkor som bör gälla för branschen i framtiden. Utredaren skall lämna de förslag till insatser och författningsändringar som föranleds av övervägandena. 
 49 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:110 
  
 I de fall utredaren lämnar förslag som har ekonomiska konse- kvenser skall kostnadsberäkningar redovisas. I förekommande fall skall även relevanta  
 EG-bestämmelser 
  beaktas. 
 Frågan om regler för annonstid i radio och TV (Ds 2007:3) bereds i Regeringskansliet och skall inte ingå i utredarens uppdrag. 
 Frågor som anges i det följande skall särskilt övervägas. 
 Sändning av eget material och program med lokal anknytning 
 Reglerna för hur stor mängd eget material och program med lokal anknytning som måste sändas skiljer sig åt beroende på när det ursprungliga tillståndet meddelades. För tillstånd meddelade före den 1 juli 2001 gäller att sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten skall sändas under minst en tredjedel av sändningstiden varje dygn. Det finns inga krav på redaktionell bearbetning av materialet eller när på dygnet det egna materialet skall sändas. För tillstånd meddelade den 1 juli 2001 eller senare gäller att eget material skall sändas under minst tre timmar varje dygn under tiden  
 06.00–21.00. 
  Den nya bestämmelsen medför en skärpning av kraven för vad som får räknas som eget material på så sätt att det bör ha genomgått ett visst mått av redaktionell bearbetning och vara unikt för lokalradiostationen. Dessa sändningstillstånd får också förenas med villkor som avser skyldig- het att sända en viss mängd program med lokal anknytning. 
 Beslut av Granskningsnämnden för radio och TV visar att bestämmelserna om sändning av eget material ofta inte efterlevs på ett tillfredsställande sätt. Representanter för den privata radio- branschen anser att intresset är litet för program med lokal anknytning i kommersiell lokalradio hos både lyssnare och annonsörer. Program av detta slag är mycket resurskrävande och har svårt att konkurrera med SR:s regionala kanal P4. 
 Utredaren skall mot denna bakgrund bedöma om det finns skäl att förändra kravet på sändning av eget material eller om kravet kan avskaffas. Detsamma gäller de villkor som kan ställas avseende material med lokal anknytning. En utgångspunkt bör vara att branschen i så hög grad som möjligt själv kan bedöma i vilken mån radioutbudet bör vara unikt för en radiostation, lokalt förankrat eller redaktionellt bearbetat. 
 50 
  
 SOU 2007:110 
  
 Bilaga 1 
  
 Sponsring 
 Enligt 7 kap. 8 § radio- och  
 TV-lagen 
  skall uppgift om vem som sponsrat ett program lämnas på lämpligt sätt i början och slutet av programmet eller vid ettdera tillfället. Dessutom gäller att nyhetsprogram inte får sponsras. Vid tillämpningen av bestämmel- sen är en central fråga om en sändning utgör ett program eller inte. Enligt den praxis som utarbetats av Granskningsnämnden för radio och TV bör omständigheter som bl.a. särskilt namn eller egen vinjett, särskild programledare, eget tema, särskild sändningstid och längd beaktas. 
 Den kommersiella radions karaktär är sådan att det sker snabba skiften mellan kortare inslag, ofta med samma programledare. 
 Mot denna bakgrund skall utredaren analysera hur program- begreppet och bestämmelserna om sponsring i radio- och  
 TV-lagen 
  förhåller sig till den kommersiella radions sändningsverksamhet. Utredaren skall ta ställning till om det finns skäl att föreslå en förändring av bestämmelserna. 
 Förlängning av nuvarande tillstånd 
 För närvarande finns 89 tillståndshavare för kommersiell lokal- radio. Av dessa sänder endast åtta enligt reglerna i radio- och TV- lagen. För resterande 81 tillståndshavare gäller vissa äldre regler i lokalradiolagen. Av övergångsbestämmelserna till radio- och TV- lagen framgår att vissa bestämmelser i lokalradiolagen skall gälla till och med utgången av 2008. Av övergångsbestämmelserna till lagen (1992:72) om  
 koncessions-avgift 
  på televisionens och radions område framgår att bestämmelserna om avgifter skall gälla tills vidare. Samtliga befintliga tillstånd att sända lokalradio löper ut den 31 december 2008. Tiden medger inte att nya villkor för den kommersiella lokalradion träder i kraft före utgången av 2008. Om tillstånden förlängs i enlighet med nuvarande regler, dvs. med fyra år, kommer de nya villkoren inte att kunna tillämpas förrän efter den tillståndsperiodens slut. Utredaren skall därför föreslå de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. De nya reglerna för den kommersiella lokalradion bör kunna träda i kraft vid årsskiftet 2009/2010T.T 
 51 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:110 
  
 Koncessionsavgift 
 I dag förekommer stora variationer i nivån på koncessionsavgiften. För många tillståndshavare innebär avgiften en stor ekonomisk börda som kraftigt reducerar deras möjligheter att utveckla verksamheten. Branschen har förvisso själv medverkat till avgiftens höga nivåer, men samlade erfarenheter visar tydligt att radion som annonsmedium inte har motsvarat de högt ställda förväntningarna som präglade auktionerna. Mot denna bakgrund skall utredaren bedöma om det finns anledning att anpassa koncessionsavgiftens nivå för att bättre spegla den kommersiella radions marknads- situation. 
 Lokalradiosändningar på  
 AM-bandet 
  
 Frekvenserna för sändning av lokal och regional radio på det s.k.  
 AM-bandet 
  används inte för närvarande. Av yttrandefrihets- grundlagen framgår att det allmänna skall eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. För närvarande är det oklart vad som gäller för att få tillstånd för  
 AM-sändningar. 
  En sådan oklarhet är inte tillfredsställande även om intresset för dessa sändningar kan antas vara relativt begränsat. 
 Mot denna bakgrund skall utredaren ta ställning till om radio- och  
 TV-lagens 
  bestämmelser om kommersiell radio i tillämpliga delar även kan avse lokalradiosändningar på  
 AM-bandet 
  eller om det behövs särskilda regler i radio- och  
 TV-lagen 
  för sådana sändningar. 
 Tillståndsgivning 
 Före den 1 juli 2001 fördelades tillstånden för kommersiell lokal- radio genom auktionsförfarande där den som åtog sig att betala det högsta beloppet för den årliga avgiften också fick tillståndet. 
 För tillstånd meddelade efter den 1 juli 2001 gäller att Radio- och  
 TV-verket 
  fördelar tillstånden efter en bedömning av tre kriterier – programinnehåll, tekniska och finansiella förutsättningar samt ägarförhållanden. Finns det endast en sökande skall stationen sända minst tre timmar eget material mellan kl. 06.00 och 21.00 varje dygn. Vid konkurrens om ett tillstånd har de sökande för att 
 52 
  
 SOU 2007:110 
  
 Bilaga 1 
  
 få tillståndet behövt åta sig att sända betydligt fler timmar eget och lokalt innehåll. 
 Utredaren skall analysera och bedöma konsekvenserna för tillståndsgivningen med utgångspunkt i övriga förslag som utredaren lämnar. Inriktningen bör vara att utlysnings- och tillståndsförfarandet baseras på ekonomiska förutsättningar hos de sökande företagen och på deras möjligheter att bidra till mångfald i radioutbudet. En stabil finansiell situation och goda konkurrens- förhållanden inom radiobranschen bör eftersträvas. 
 Frekvensfrågor och tillstånd för nationell kommersiell radio 
 Tillstånd för kommersiell radio ges i dag endast för sändningar i ett lokalt sändningsområde. Samarbete i rikstäckande nätverk kring innehållsproduktion och annonsförsäljning har gjort att den lokala förankringen successivt försvagats. Lönsamheten i branschen har varit låg. 
 Regeringen har gett Post- och telestyrelsen (PTS) i uppdrag att analysera frågor om bl.a. frekvensplanering och sändningseffekter på  
 FM-bandet. 
  I uppdraget ingår också att analysera de frekvens- mässiga förutsättningarna för rikstäckande analoga ljudradiosänd- ningar på  
 FM-bandet 
  (Ku2007/2232/ME). Uppdraget skall redo- visas senast den 22 februari 2008. 
 Med utgångspunkt i PTS redovisning skall utredaren bedöma om det finns skäl att förändra frekvensplaneringen på  
 FM-bandet 
  för lokala sändningar. För att öka konkurrensen och mångfalden på radiomarknaden vore det önskvärt att kunna skapa utrymme för nationell kommersiell radio med ett brett och mångsidigt innehåll. Utredaren ges därför i uppdrag att, utifrån PTS redovisning, bedöma om det finns förutsättningar att införa ett eller flera tillstånd att sända nationell kommersiell radio. Utredaren skall då särskilt analysera möjligheterna att sända analogt, men för att få en helhetsbild även möjligheterna till digitala sändningar. 
 Utredaren skall också föreslå vilka villkor som bör gälla för bl.a. utlysnings- och tillståndsförfarande samt koncessionsavgift om ett nationellt tillstånd införs. Inriktningen skall vara att utlysnings- och tillståndsförfarandet utformas på ett sådant sätt att det ger förutsättningar för en nationell kommersiell radio med ett brett och mångsidigt innehåll. 
 53 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:110 
  
 Konsekvenserna för SR:s och UR:s verksamhet skall särskilt beaktas i ljuset av att regeringen värnar radio i allmänhetens tjänst – dess hörbarhet, tillgänglighet och möjligheter att utvecklas i en föränderlig medievärld. Även konsekvenserna för närradion skall beaktas. 
 Utredningsarbetet 
 Utredaren skall samverka med berörda myndigheter samt med Radiobranschen, SR, UR, Teracom AB och andra intressenter. Utredaren skall fortlöpande samråda med utredningen om radio och TV i allmänhetens tjänst (Ku 2007:04) samt beakta resultatet av den beredning som pågår av frågan om ändrade regler för annonstid i radio och TV. 
 Utredaren skall i sitt arbete noga följa arbetet inom andra områden som rör kommersiell radio. Erfarenheter från andra länder skall beaktas i den utsträckning det är motiverat. 
 Utredaren får utöver vad som anges i direktiven lämna de förslag till insatser och författningsändringar som utredaren finner lämpliga för att förbättra förutsättningarna för den kommersiella radion. 
 Utredaren skall redovisa de delar av uppdraget som rör 
  
 sponsring och förlängning 
  
 av nuvarande tillstånd senast den 
  
 31 december 2007. Övriga 
  
 delar skall redovisas senast den 
  
 30 september 2008. 
  
 (Kulturdepartementet) 
  
 54 
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Telefonförsäljning. Jo. 
  
 2. 
  
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. S. 
  
 3. 
  
 Föräldraskap vid assisterad befrukt- ning. Ju. 
  
 4. 
  
 Trafikinspektionen 
  
 – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. N. 
  
 5. 
  
 Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? Ju. 
  
 6. 
  
 Målsägandebiträdet. 
  
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. Ju. 
  
 7. 
  
 Den nya inskrivningsmyndigheten. M. 
  
 8. 
  
 Nya förutsättningar för ekobrotts- bekämpning. Ju. 
  
 9. 
  
 Svenskan i världen. UD. 
  
 10. 
  
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. Fi. 
  
 11. 
  
 Regional utveckling och regional samhällsorganisation. Fi 
  
 12. 
  
 Hälso- och sjukvården. Fi. 
  
 13. 
  
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relation. Fi. 
  
 14. 
  
 Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: 
  
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. 
 Rapport nr 2: Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden i svenska städer. 
 Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. M. 
  
 15. 
  
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
  
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébok för chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. IJ. 
  
 16. 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. S. 
  
 17. 
  
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. Ju. 
  
 18. 
  
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. N. 
  
 19. 
  
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. S. 
  
 20. 
  
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. Jo. 
  
 21. 
  
 GMO-skador 
  
  i naturen och Miljöbalkens försäkringar. M. 
  
 22. 
  
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. Ju. 
  
 23. 
  
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. Fi. 
  
 24. 
  
 Veterinär fältverksamhet i nya former. Jo. 
  
 25. 
  
 Plats för tillväxt? Fi. 
  
 26. 
  
 Alternativ tvistlösning. Ju. 
  
 27. 
  
 Auktorisation av patentombud. N. 
  
 28. 
  
 Tydliga mål och kunskapskrav i grund- skolan. Förslag till nytt mål- och uppfölj- ningssystem. U. 
  
 29. 
  
 Hur tillämpas expropriationslagens ersättningsbestämmelser? Ju. 
  
 30. 
  
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. U. 
  
 31. 
  
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. Fö. 
  
 32. 
  
 Tillväxt genom turistnäringen. N. 
  
 33. 
  
 Släpvagnskörning med  
  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? N. 
  
 34. 
  
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. Ju. 
  
 35. 
  
 Flyttning och pendling i Sverige. Fi. 
  
 36. 
  
 Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. + Bilagedel. Jo. 
  
 37. 
  
 Vård med omsorg – möjligheter och hinder. S. 
  
 38. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. M. 
  
 39. 
  
 Framtidens polis. Ju. 
  
 40. 
  
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. Ju. 
  
 41. 
  
 Misstroendeförklaring och regerings- bildning  
  
 1994–2006. 
  Regeltillämpning och författnings- politiska alternativ. Ju. 
  
 42. 
  
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. Ju. 
  
 43. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. A. 
  
 44. 
  
 Tsunamibanden. Fi. 
  
 45. 
  
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. Fi. 
  
 46. 
  
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifiera- de grödor. Jo. 
  
 47. 
  
 Den osynliga infrastrukturen 
  
 – 
  
 om förbättrad samordning av offentlig  
  
 IT-standardisering. 
  N. 
  
 48. 
  
 Patientdata och läkemedel m.m. S. 
  
 49. 
  
 Organisationsform för VTI och SIKA. N. 
  
 50. 
  
 Mångfald är framtiden. Ku. 
  
 51. 
  
 Riksbankens finansiella oberoende. Fi. 
  
 52. 
  
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Ju. 
  
 53. 
  
 Sjukhusens läkemedelsförsörjning. S. 
  
 54. 
  
 Barnet i fokus 
  
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. Ju. 
  
 55. 
  
 Betalningstider i näringslivet. N. 
  
 56. 
  
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. Ju. 
  
 57. 
  
 Etiskt godkännande av djurförsök 
  
 – 
  
 nya former för överprövning. Jo. 
  
 58. 
  
 Hamnstrategi – strategiska hamnnoder i det svenska godstransportsystemet. N. 
  
 59. 
  
 Strategiska godsnoder i det svenska transportsystemet – ett framtids- perspektiv. N. 
  
 60. 
  
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. M. 
  
 + engelsk översättning. 
  
 61. 
  
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. Fi. 
  
 62. 
  
 Utjämning av kommunernas  
  
 LSS-kost- 
  nader – översyn och förslag. Fi. 
  
 63. 
  
 En bättre viltförvaltning med inriktning på älg. Jo. 
  
 64. 
  
 Studiestödsdatalag. U. 
  
 65. 
  
 Domstolarnas handläggning av ärenden. Ju. 
  
 66. 
  
 Rörelser i tiden. IJ. 
  
 67. 
  
 Regeringsformen ur ett könsperspektiv. En övergripande genomgång. Ju. 
  
 68. 
  
 Ett decennium med personval. Erfarenheter och utfall. Ju. 
  
 69. 
  
 Bestämmelser om domstolarna 
  
 i regeringsformen. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 70. 
  
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. N. 
  
 71. 
  
 En starkare företagsinteckning. Ju. 
  
 72. 
  
 Kommunal kompetens i utveckling. Fi. 
  
 73. 
  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. S. 
  
 74. 
  
 Upplåtelse av den egna bostaden. Fi. 
  
 75. 
  
 Att styra staten – regeringens styrning av sin förvaltning. Fi. 
  
 76. 
  
 Lagring av trafikuppgifter för brotts- bekämpning. Ju. 
  
 77. 
  
 En svensk veteranpolitik, del 1. Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser. Fö. 
  
 78. 
  
 Bolagisering för ökad konkurrens och effektivitet – förslag om att bolagisera vissa konsult- och entreprenadverksam- heter i Banverket och Vägverket. N. 
  
 79. 
  
 Tre nya skolmyndigheter. U. 
  
 80. 
  
 Reach – genomförande och sanktioner. M. 
  
 81. 
  
 Resurser för kvalitet. U. 
  
 82. 
  
 Samordnad och tydlig tillsyn av social- tjänsten. + Lättläst + daisy. S. 
  
 83. 
  
 Standarder och tillväxt: en kommenterad forskningsöversikt. Standards and growth: a research review. N. 
  
 84. 
  
 Värdet av valdeltagande. Ju. 
  
 85. 
  
 Olika former av normkontroll. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 86. 
  
 Bättre djurskydd – mindre krångel. Jo. 
  
 87. 
  
 Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder. +Lättläst. + Daisy. U. 
  
 88. 
  
 Att lära nära. 
  
 Stöd till kommuner för verksamhetsnära kompetensutveckling inom omsorg och vård av äldre. S. 
  
 89. 
  
 Rovdjuren och deras förvaltning. M. 
  
 90. 
  
 Straffskalan för mord. Ju. 
  
 91. 
  
 Ny företagshälsovård – ny kunskaps- försörjning. S. 
  
 92. 
  
 Urkunden I Tiden 
  
 – en straffrättslig anpassning. Ju. 
  
 93. 
  
 Den kommunala självstyrelsens grund- lagsskydd. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 94. 
  
 Folkomröstning i Europa. 
  
 Rättslig reglering och förekomst av folk- omröstningar i 32 europeiska stater. Ju. 
  
 95. 
  
 Tjänster utan gränser? Internationalisering av offentliga sektorns tjänster. Fi. 
  
 96. 
  
 Avgifter. Fi. 
  
 97. 
  
 Vissa metrologifrågor. N. 
  
 98. 
  
 Karriär för kvalitet. U. 
  
 99. 
  
 Förhandsprövning av nättariffer m.m. N. 
  
 100. 
  
 Id-kort 
  
  för folkbokförda i Sverige. IJ. 
  
 101. 
  
 Tydlig och öppen. Förslag till en stärkt skolinspektion. U. 
  
 102. 
  
 Svenska nyhetsmedier och mänskliga rättigheter i Sverige. En översikt. IJ. 
  
 103. 
  
 Shepherd för att leva – seniorbostäder och trygghetsbostäder. S. 
  
 104. 
  
 Samverkan för lokal utveckling. IJ. 
  
 105. 
  
 Territoriellt samarbete inom EU. N. 
  
 106. 
  
 Lotsa rätt! N. 
  
 107. 
  
 Opinionsbildande verksamhet och små myndigheter. Fi. 
  
 108. 
  
 Kön, makt och statistik. N. 
  
 109. 
  
 Vägval för Sieps. En översyn av Svenska institutet för Europapolitiska studier. SB. 
  
 110. 
  
 Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio. Ku. 
  
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Systematisk förteckning 
 Statsrådsberedningen 
 Vägval för Sieps. En översyn av Svenska institutet för Europapolitiska studier. [109] 
 Justitiedepartementet 
 Föräldraskap vid assisterad befruktning. [3] 
 Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? [5] 
 Målsägandebiträdet. 
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. [6] 
 Nya förutsättningar för ekobrottsbekämpning. [8] 
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. [17] 
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. [22] 
 Alternativ tvistlösning. [26] 
 Hur tillämpas expropriationslagens ersätt- ningsbestämmelser? [29] 
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. [34] 
 Framtidens polis. [39] 
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. [40] 
 Misstroendeförklaring och regeringsbildning  
 1994–2006. 
  
 Regeltillämpning och författningspolitiska alternativ. [41] 
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. [42] 
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. [52] 
 Barnet i fokus 
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. [54] 
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. [56] 
 Domstolarnas handläggning av ärenden. [65] 
 Regeringsformen ur ett könsperspektiv. En övergripande genomgång. [67] 
 Ett decennium med personval. Erfarenheter och utfall. [68] 
 Bestämmelser om domstolarna i regerings- formen. Expertgruppsrapport. [69] 
 En starkare företagsinteckning. [71] 
 Lagring av trafikuppgifter för brotts- bekämpning. [76] 
 Värdet av valdeltagande. [84] 
 Olika former av normkontroll. Expertgruppsrapport. [85] 
 Straffskalan för mord. [90] 
 Urkunden I Tiden 
 – en straffrättslig anpassning [92] 
 Den kommunala självstyrelsens grundlags- skydd. Expertgruppsrapport. [93] 
 Folkomröstning i Europa. 
 Rättslig reglering och förekomst av folk- omröstningar i 32 europeiska stater. [94] 
 Utrikesdepartementet 
 Svenskan i världen. [9] 
 Försvarsdepartementet 
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. [31] 
 En svensk veteranpolitik, del 1. 
 Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser. [77] 
 Socialdepartementet 
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. [2] 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. [16) 
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. [19] 
 Vård med omsorg – möjligheter och hinder. [37] 
 Patientdata och läkemedel m.m. [48] Sjukhusens läkemedelsförsörjning. [53] 
  
 Kostnader för personlig assistans. 
 Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. [73] 
 Samordnad och tydlig tillsyn av socialtjänsten. + Lättläst + daisy. [82] 
 Att lära nära. 
 Stöd till kommuner för verksamhetsnära kompetensutveckling inom omsorg och vård av äldre. [88] 
 Ny företagshälsovård – ny kunskaps- försörjning [91] 
 Bo för att leva – seniorbostäder och trygghets- bostäder. [103] 
 Finansdepartementet 
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklings- 
 kraft. [10] 
 Regional utveckling och regional samhälls- organisation. [11] 
 Hälso- och sjukvården. [12] 
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relationer. [13] 
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. [23] 
 Plats för tillväxt? [25] 
 Flyttning och pendling i Sverige. [35] Tsunamibanden. [44] 
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. [45] Riksbankens finansiella oberoende. [51] 
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. [61] 
 Utjämning av kommunernas  
 LSS-kostnader 
  
 – översyn och förslag. [62] Kommunal kompetens i utveckling. [72] Upplåtelse av den egna bostaden. [74] 
 Att styra staten – regeringens styrning av sin förvaltning. [75] 
 Tjänster utan gränser? 
 Internationalisering av offentliga sektorns tjänster. [95] 
 Avgifter. [96] 
 Opinionsbildande verksamhet och små myndigheter. [107] 
 Utbildningsdepartementet 
 Tydliga mål och kunskapskrav i grundskolan. Förslag till nytt mål- och uppföljnings- system. [28] 
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. [30] 
 Studiestödsdatalag. [64] 
 Tre nya skolmyndigheter. [79] Resurser för kvalitet. [81] 
 Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder. +Lättläst. + Daisy. [87] 
 Karriär för kvalitet. [98] 
 Tydlig och öppen. Förslag till en stärkt skol- inspektion. [101] 
 Jordbruksdepartementet 
 Telefonförsäljning. [1] 
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. [20] 
 Veterinär fältverksamhet i nya former. [24] 
 Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. + Bilagedel. [36] 
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifierade grödor. [46] 
 Etiskt godkännande av djurförsök 
 – nya former för överprövning. [57] 
 En bättre viltförvaltning med inriktning på älg. [63] 
 Bättre djurskydd – mindre krångel. [86] 
 Miljödepartementet 
 Den nya inskrivningsmyndigheten. [7] 
 Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: 
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. Rapport nr 2: 
 Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden  
 i svenska städer. 
  
 Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. [14] 
  
 Mckeei naturen och Miljöbalkens försäkringar. [21] 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. [38] 
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. [60] 
 + engelsk översättning. 
 Reach – genomförande och sanktioner. [80] 
 Rovdjuren och deras förvaltning. [89] 
 Näringsdepartementet 
 Trafikinspektionen 
 – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. [4] 
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. [18] 
 Auktorisation av patentombud. [27] Tillväxt genom turistnäringen. [32] 
 Släpvagnskörning med  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? [33] 
 Den osynliga infrastrukturen 
 – om förbättrad samordning av offentlig  
 IT-standardisering. 
  [47] 
 Organisationsform för VTI och SIKA. [49] Betalningstider i näringslivet. [55] 
 Hamnstrategi – strategiska hamnnoder 
 i det svenska godstransportsystemet. [58] 
 Strategiska godsnoder i det svenska transport- systemet – ett framtidsperspektiv. [59] 
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. [70] 
 Bolagisering för ökad konkurrens och effektivitet – förslag om att bolagisera vissa konsult- och entreprenadverksam- heter i Banverket och Vägverket. [78] 
 Standarder och tillväxt: en kommenterad forskningsöversikt. Standards and growth: a research review. [83] 
 Vissa metrologifrågor. [97] Förhandsprövning av nättariffer m.m. [99] Territoriellt samarbete inom EU. [105] Lotsa rätt! [106] 
 Kön, makt och statistik. [108] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébokför chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. [15] 
 Rörelser i tiden. [66] 
  
 Id-kort 
  för folkbokförda i Sverige.[100] 
 Svenska nyhetsmedier och mänskliga rättigheter i Sverige. En översikt. [102] 
 Samverkan för lokal utveckling. [104] 
 Kulturdepartementet 
 Mångfald är framtiden. [50] 
 Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio. [110] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. [43]