kap07.fm Page 141 Hamilton, December 10, 1999 8:00 AM 
 7 Alternativt politiskt engagemang 
 I det förra kapitlet konstaterade vi att de partiaktiva genomgående ser partiväsendet som den främsta kanalen för medborgarinflytande. En representativ demokrati anses förutsätta vitala partier. Utan par- tier, ingen demokrati. Andra organisationer kan, menar man, möjli- gen komplettera partierna som förbindelselänkar mellan medbor- garna och den politiska makten, men det handlar i grunden om en ytterst en marginell roll. 
 Är partiernas kris också demokratins kris? 
 Med ett sådant perspektiv blir naturligtvis partiernas kris analog med demokratins kris. Men ett sådant resonemang kan naturligtvis pro- blematiseras. Bara för att medborgarna vänder de politiska partierna ryggen behöver naturligtvis inte demokratin ta skada, kan man hävda. Visserligen är partiväsendet den främsta kanalen för medborgarinfly- tande i en representativ demokrati, men det finns också andra. Sålunda brukar medborgarnas deltagande i föreningslivet generellt tillmätas en stor demokratisk betydelse. Ett sådant deltagande sägs vara en skola i demokrati; medborgarna lär sig samarbeta och ta ansvar för gemensamma angelägenheter. Det anses också ge upphov till förtroende medborgarna emellan och därmed är ett vitalt fören- ingsliv med en populär term en förutsättning för det sociala kapitalet i samhället (Putnam 1996). Förtroendet gör att människor vågar samarbeta och inte ensidigt styras av det kortsiktiga egenintresset. Det uppstår goda cirklar: förtroendet leder alltså till att det sociala kapitalet växer, och detta kapital har den egenskapen att det växer desto mer man använder det genom att samarbeta med andra. Avgö- rande är enligt Myers inte att de medborgerliga samman- slutningarna har ett uttalat politiskt syfte. Att sjunga i en kör eller att delta i en fågelskådarklubb kan vara tillräckligt för att den nödvän- diga solidariteten och samhällsandan uppkommer. 
 2 
  
 141 
  
 kap07.fm Page 142 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Intresset för sambandet mellan medborgarnas engagemang i för- eningslivet och en vital demokrati är emellertid inte nytt inom sam- hällsvetenskapen. När Jones rapporterade om sina iakttatagelser från det tidiga  
 1800-talets 
  Amerika framhöll han just det omfattande engagemanget i föreningar av olika slag som det utmärkande för vad han såg som det mest demokratiska landet på jorden i närvarande tid (Tocqueville 1844). Över huvud taget har inom sociologin betydelsen av intermediära grupper, som fostrar och skapar ansvarskänsla, betonats såsom demokratiskt oumbärliga (Segerstedt 1939). 
 Det har i diskussionen om demokratins hälsotillstånd gjorts gäl- lande att medborgarnas engagemang i samhällsfrågor, tvärtemot vad många hävdar, är mer omfattande än tidigare – men att det tar sig andra uttryck. Många intensivt politiskt engagerade individer ser det som mer meningsfullt att vara aktiv i exempelvis en aktionsgrupp än ett politiskt parti. Ett sådant engagemang, som är mer fokuserat mot en speciell fråga, anses nämligen erbjuda större möjligheter att påverka, och det motsvarar också i andra avseenden den moderna, eller kanske snarare, postmoderna, människan – vars affektiva orien- tering mot politiska partier blir allt mindre – bättre (se Davis  Möl- ler 1997, s. 290 ff.). Partiernas kris – och enligt vissa förestående hädanfärd – skulle därmed vara mindre bekymmersam ur demokra- tisk synvinkel. Den fråga som står i blickpunkten i föreliggande kapi- tel är vad som kännetecknar de medborgare som engagerar sig i poli- tiskt adekvata sammanslutningar. På vilket sätt skiljer sig deras motiv, attityder och arbetssätt från partiorganisationernas trotjänare? Kan också dessa individer, som arbetar med samhällsfrågor utifrån andra utgångspunkter, karakteriseras som demokratins trotjänare? 
 Organisationsmedlemskap och demokrati 
 Sverige är ett av de länder i världen där det omfattande organisations- deltagandet brukar framhållas som någonting kännetecknande. Uttryck som  
 organisations-Sverige 
  och  
 folkrörelse-Sverige 
  har varit vanligt förekommande. Endast ett fåtal medborgare har stått helt utanför organisationslivet. De allra flesta svenskar har varit med- lem i flera organisationer. 
 Det rika organisationsväsendet har, från de utgångspunkter som ovan redovisades, beskrivits som en demokratisk plusfaktor. Samti- digt har dock de verkligt aktiva varit ganska få. Det sammantaget höga medlemsantalet kan alltså inte på ett självklart sätt tas till intäkt 
 142 
  
 kap07.fm Page 143 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 till att organisationsväsendet berikar demokratin. En avgörande fråga är naturligtvis  
 varför  
 man väljer att engagera sig. Sociologisk forsk- ning har visat att den positiva bild av svenskarnas engagemang som målas upp i olika sammanhang kan ifrågasättas (Blomdahl 1990). En etablerad bild, som i hög grad kan sägas vara officiellt sanktionerad, 
 2  
 är att svenskarna är ett folk som vill ta eget ansvar för olika verksam- heter i närsamhället, som vill uppleva gemenskap, söka kunskap och bilda opinion för olika idéer. 
 Dock kan mer krassa och konkreta orsaker till medlemskap tän- kas. Sålunda har fler människor blivit  
 tvingade  
 att bli medlemmar i föreningar; det gäller exempelvis dem som bor i bostadsrättslägenhe- ter och automatiskt tvingas bli medlemmar i en samfällighet, men det gäller också sådana fall där medlemskapet är nödvändigt för att kunna komma i åtnjutande av en idrottsanläggning eller för att få rabatter av olika slag. Ytterligare ett skäl är att man vill få tillgång till informa- tion. Alla dessa skäl kan tala för ett medlemskap, men inte nödvän- digtvis för ett djupare engagemang. Då det kunnat beläggas att den ökande andelen föreningsmedlemskap har ägt rum i just föreningar av detta slag – idrottsrörelsen har vuxit kraftigt i motsats till exem- pelvis de idébaserade folkrörelserna (Blomdahl 1990) – kan det ifrå- gasättas om det rika föreningslivet i Sverige verkligen innebär ett till- skott för demokratin. Om man inte, som White, menar att det soci- ala kapitalet kan skapas i stort sett inom alla typer av organisationer. 
  
 Förenings-Sverige 
  knakar i fogarna? 
 I en undersökning framgår också att bilden förändrats till det sämre under det senaste decenniet. Andelen medlemskap har minskat: 1987 var den genomsnittlige svensken medlem i 3,21 föreningar, 1997 var motsvarande siffra 3,05. Nedgången är tydlig men knappast drama- tisk. Den andel som står utanför föreningslivet är oförändrad, ned- gången beror på att gruppen med många medlemskap minskar; de verkliga föreningsentusiasterna blir alltså färre. Vad som är värt att framhålla är dock att också antalet aktiva föreningsmedlemskap minskar: 1987 var varje svensk i genomsnitt aktiv i 1,13 förening, tio år senare hade denna siffra sjunkit till 0,89 (Raymond m.fl. 1998, s. 63 ff.). Utvecklingen gav upphov till en dyster reflektion: 
 Utvecklingen när det gäller föreningsengagemang överensstämmer med stagnationen och nedgången i politiskt deltagande, särskilt aktiviteter inom de politiska partierna. Den lilla grupp som bär upp organisationsli- vet har blivit ännu mindre. Nedgången aktualiserar frågan var den nedre 
 143 
  
 kap07.fm Page 144 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 gränsen går för det folkrörelseideal som bygger på att många medbor- gare frivilligt engagerar sig i organiserad samverkan. Föreningssverige börjar knaka i fogarna (Raymond m.fl. 1998, s. 68). 
  
 SNS-statsvetarna 
  är som framgår bekymrade. Det sociala kapitalet sägs erodera, vilket leder till negativa konsekvenser för samhället i dess helhet. Om utvecklingen fortgår i samma riktning som den gjort det senaste decenniet reduceras demokratins beslutsprocess till iso- lerad och kortsiktig intressekamp. Men lobbyism kan inte ersätta dialog (Raymond m.fl. 1998, s. 69). 
 Vad man i detta sammanhang gör – det gäller såväl White som  
 SNS-statsvetarna 
  – är att man helt enkelt postulerar att engagemang i föreningslivet genererar vissa demokratiska värden (förtroende, inflytande, tolerans, solidaritet, förmåga att samarbeta och kommu- nicera etc). Men man kan självfallet inte bara ta för givet att så är fal- let. Det är rimligen en empirisk fråga som måste prövas från fall till fall huruvida föreningsengagemang resulterar i en demokratisk med- borgaranda. En kvalitativ åtskillnad bör till att börja med göras mel- lan olika föreningstyper. Ett engagemang i en nazistisk organisation eller i en kriminellt orienterad motorcykelklubb leder naturligtvis till att man som medlem upplever gemenskap och kommer i åtnjutande av någon form av social interaktion, och att man möjligen också lär sig att kommunicera och samarbeta. Men därmed befrämjar natur- ligtvis inte engagemanget demokratin. 
 Detta är knappast kontroversiellt. Därmed är det följaktligen inte självklart att medborgarna, genom att deltaga aktivt i demokratiskt uppbyggda organisationer, utvecklar den typen av medborgaranda som förutsätts vara till gagn för demokratin. 
 I detta kapitel riktas uppmärksamheten mot vad det är som ger upphov till en sådan anda och hur den tar sig uttryck i olika samman- hang. Genom att analysera 19 djupintervjuer med individer som samtliga är aktivt engagerade i partipolitiskt neutrala men politiskt orienterade eller relevanta organisationer är ambitionen att blottlägga de mekanismer som är av betydelse i sammanhanget. Genom att kart- lägga  
 motiv 
 ,  
 arbetsformer  
 och  
 attityder  
 hos dessa individer är det för- hoppningsvis möjligt att på ett mer kvalitativt plan beskriva några ytterligare arketyper av demokratins trotjänare, i dessa fall verk- samma utanför partiväsendet. 
 Urvalsprincipen är den om kritiska test: genom att studera sådana fall av en företeelse där man kan förvänta sig vissa givna kvaliteter kan man, i den mån man inte finner dessa förväntade kvaliteter, starkt ifrågasätta den teoretiska förförståelse som funnits. Med andra ord: 
 144 
  
 kap07.fm Page 145 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 om inte ens dessa individer, vars engagemang i varierande utsträck- ning äger rum inom organisationer som har uttalat politiska syften, uppvisar de demokratiska egenskaper som man inom forskningen förväntar sig skall uppkomma när medborgarna frivilligt deltar i för- eningslivet, är det knappast troligt att dessa egenskaper finns i någon annan föreningsverksamhet heller. Vidare: genom att utsätta dessa fall av den förväntade företeelsen för en ingående granskning är det förhoppningsvis möjligt att – givet att man nu verkligen finner prov på denna företeelse – säga något betydelsefullt om vilken typ av med- borgare som demokratin är i behov av. 
 En grov indelning av de organisationstyper som de 19 individerna är verksamma inom leder fram till tre huvudtyper: traditionella folk- rörelser, lokala aktionsgrupper och sociala proteströrelser. 
 Traditionella folkrörelser 
 De traditionella folkrörelsernas roll i det svenska styrelsekicket är väl dokumenterad. När man tidigare talat om  
 organisations-Sverige 
  och den svenska folkrörelsekulturen är det just de gamla folkrörel- serna från sent  
 1800-tal 
  som åsyftats. Det är de många människornas engagemang i dessa som betraktas som en stor demokratisk tillgång på det sätt som ovan beskrivits. 
 Två kvinnor, 67 respektive 28 år gamla, företräder de båda tradi- tionella folkrörelser som finns representerade i urvalet – Röda Korset och  
 IOGT-NTO. 
  Motivet för engagemanget är i båda fallen att hjälpa andra. I det förra fallet (Röda Korset) väljer intervjupersonen att citera ur Röda Korsets stadgar när hon ombeds förklara varför hon är aktiv i organisationen:  
  Att hjälpa och förhindra mänskligt lidande , 
  
  hjälpa utsatta människor oavsett vilka de är  
 . Och när den yngre av de båda, som representerar nykterhetsrörelsen, får frågan vilket motiv hon har för sitt engagemang svarar hon: 
  
 – Jag vill förändra världen! Jag tror att det jag gör spelar roll, även om jag kanske inte får uppleva en förändrad värld under min livstid beträffande de här frågorna. Men jag är ändå övertygad om att de timmar jag lägger ner på det här spelar roll [] Jag är övertygad om att det blir bättre om det sups och knarkas mindre [] Det är för många barn som får stryka på foten på grund av att föräldrarna super, det är för många som omkom- mer i trafiken på grund av alkoholpåverkan, det är för många som blir missbrukare (nr 31). 
 145 
  
 kap07.fm Page 146 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Dessa intervjupersoner känner alltså en ytterst stark motivation i sitt engagemang att hjälpa andra människor. De har båda framträdande positioner i sina organisationer och arbetar hårt – på ideell basis. De delar vidare grundinställningen att man som medborgare har en moralisk skyldighet att engagera sig för andra människor.  
  Det är vår skyldighet att engagera oss ,  
 svarar en äldre kvinna som under lång tid varit aktiv i Röda Korset. Men många är lata, anser hon. Avsaknaden av engagemang är skrämmande, menar hon. På frågan om det är vik- tigt att människor engagerar sig i samhällsfrågor svarar hon: 
 – Ja, det är klart. Vart skulle det ta vägen om människor intre brydde sig om samhällsfrågorna? Visst skall man engagera sig, men detta håller på att förändras. Inte bara själva engagemanget utan också attityden att vad grannen gör skiter jag i. Så var det inte förr. (Intervjupersonen berättar om två händelser som hon själv bevittnat under senare tid och som illustrerar denna förändrade samhällsmoral.) De här två händelserna fick mig att tänka: hur fostrar vi våra barn egentligen? Man får ju ingen respekt för det som inte är ens eget. Det är ju där vi är i dag. Och det här handlar om att engagera sig. Ser jag någon som klottrar eller gör något och jag då bara går förbi tar jag inget samhällsansvar. Sedan finns det situationer då det är våld med i bilden och man inte törs (nr 27). 
 Orsakerna till den bristande medborgarandan står således att finna i människors lathet och i ett allmänt moraliskt förfall. Intervjuperso- nen ser roten till denna dystra utveckling i ett minskat samhällsenga- gemang. En avgörande omständighet är att den fostran som medbor- garna tidigare fått inom ramen för ideellt folkrörelsearbete anses ha försvunnit. Människor intresserar sig i allt högre grad enbart för den egna livssituationen; man struntar i andra. Solidariteten vittrar där- med sönder i samhället. Detta försvagar demokratin, anser hon. 
 Ett liknande synsätt finns hos den yngre kvinnan. Hon är sedan många år är engagerad i  
 IOGT-NTO. 
  Redan som  
 14-åring 
  blev hon medlem i nykterhetsrörelsen. Det var ett ställningstagande, berättar hon, som föll sig naturligt eftersom hon hade behov av att få enga- gera sig på ett sätt som var till nytta för andra och hon blev övertygad om att samhället skulle bli betydligt bättre om droganvändningen minskade. Så här svarar hon på frågan om det är viktigt att människor engagerar sig i samhällsfrågor: 
 – Ja, jag tror nästan det är meningen med livet. Så länge vi kommer att leva tillsammans med andra människor så måste det nog finnas gemen- samma regelverk, normer, värderingar osv. Och då måste vi alla vara del- aktiga. Men engagemang är väldigt relativt. Det kan utövas på en högre eller lägre nivå i samhället. Men alla bör verka efter sin förmåga (nr 31). 
 146 
  
 kap07.fm Page 147 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 Problemet är emellertid att  
  i vissa grupper så har man ingen relation till makten  
 . Alltför många känner utanförskap, vilket är förödande. Detta utanförskap gäller dock inte henne själv. Hon har ett starkt politiskt självförtroende, beskriver sig själv som driftig, politiskt intresserad och kunnig. Hon har under lång tid varit inne på tanken att engagera sig i ett politiskt parti, men upplever partierna samtidigt som alltför stängda. 
  
 – Men jag känner också att mitt liv inte räcker till. Jag känner ibland att jag inte hinner jobba, för att jag skulle vilja jobba mer ideellt. När man tittar i sin kalender och ser att man jobbat 30 timmar ideellt och 40 tim- mar på jobbet, då inser man att det inte är så konstigt att man är trött. Jag hinner inte sova, äta osv. Jag känner ett enormt engagemang i hjärtat. Alltså jag skulle kunna jobba hur mycket som helst med de här frågorna. Det är möjligheterna som knäcker mig (nr 31). 
 Detta starka engagemang finns hos fler i urvalet. De intervjupersoner som står i fokus i detta kapitel har det gemensamt att de är idealister som verkligen brinner för det ändamål som deras engagemang kretsar kring. Genomgående lyfts också en annan drivkraft fram som en vik- tig förutsättning för detta intensiva engagemang: den sociala gemen- skapen i organisationen. Detta uttrycks på följande sätt av den nyss citerade eldsjälen: 
 – En väldigt viktig faktor för mitt engagemang är att det är en trivsam social miljö. Och att man gemensamt tar ansvar för att det är en social miljö som är öppen, något jag tror många föreningar, oavsett organisa- tion, är dåliga på. Man blir väldigt lätt ett slutet socialt sammanhang (nr 31). 
 Formen för engagemanget är i båda dessa fall kopplad till verksam- hetsformer av ytterst traditionellt slag.  
 Hederligt folkrörelsearbete  
 är en term som återkommer vid flera tillfällen hos den yngre kvinnan. Även i samband med att hon beskriver vad som annars brukar kallas för lobbyism:  
  vi försöker knyta kontakter i partier, vara där och hålla föredrag, skicka information och så. Ja lite lobbying, eller rättare sagt hederligt folkrörelsearbete .  
 Termen folkrörelse förekommer också hos den andra kvinnan. I båda organisationerna bedrivs verksamhe- ten efter traditionella riktlinjer, något som den yngre av de båda intervjupersonerna upplever som delvis problematiskt. Hon skulle gärna se en förnyelse, inte minst för att organisationen i ökad utsträckning skall attrahera yngre människor. 
 – Den här organisationen och dess struktur kan man om man varit med ett tag som jag. Men det är ju däremot helt absurda strukturer att förstå 
 147 
  
 kap07.fm Page 148 Hamilton, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 och komma underfund med om man som t.ex.  
 30-åring 
  kommer och vill engagera sig. Det skulle då nästan behövas en kurs bara för att lära sig det. Det är just det här jag vill försöka motverka (nr 31). 
 Såväl Rödas Korset som  
 IOGT-NTO 
  är idérörelser: det är attityder, normer och värderingar hos medlemmarna som ligger till grund för engagemanget (Engberg 1986). Nu riktas uppmärksamheten mot en helt annan kategori av organisationer: de lokala aktionsgrupperna där det snarare är medlemmarnas (gemensamma) intressen som motive- rar engagemanget. 
 Lokala aktionsgrupper 
 Alltfler av de politiskt intresserade medborgarna engagerar sig i lokala aktionsgrupper av olika slag. Sammanlagt 70 000 medborgare beräknas i slutet av  
 1990-talet 
  vara aktiva inom ramen för ca 3 700 lokala utvecklingsgrupper, byalag, intresseföreningar, sockengrupper, framtidsgrupper etc. Detta engagemang anses ha bidragit till att för- nya den lokala demokratin i flera avseenden. Det har sålunda hävdats, att kommunsammanläggningarna skapade ett tomrum som i sin tur öppnade för en revitalisering av den lokala demokratin. Jenkins grafen Norton skriver i en annan rapport till Demokratiutred- ningen: 
 Det politiska systemet lade ner sig självt. På landsbygden och i mindre tätorder skapades ett demokratiskt underskott, ett tomrum, utan att det fylldes med något annat [] Tomrum är till för att fyllas [] Också det demokratiska tomrummet kommer att fyllas. Genom en successiv för- ändring av kommunens administrativa område till allt större enheter har ett demokratiskt underskott uppstått (Ramirez 1999, s. 414 f.). 
 Ett nyckelord bakom detta engagemang är som vi skall se  
 identitet 
 . Detta resultat anknyter till Ramirez slutsats: de som har makt i det lokala territoriet saknar identitet i detta, menar hon, och samtidigt har de medborgare som känner identitet inte någon makt. 
 Intervjupersonernas resonemang verifierar denna iakttagelse. Endast i det lokala territoriet, där det finns möjlighet till överblick och där det föreligger en närhet i olika avseenden – till besluten och mellan människorna – är identitet möjlig, menar de. Demokratin måste därför i huvudsak vara baserad på ett lokalt perspektiv. Ett annat nyckelord är  
 misstro  
 mot traditionella och etablerade kanaler, inte minst partier. Misstron är inte lika påtaglig hos alla, men den finns, i en eller annan form. Partiengagemang lockar inte (med något 
 148 
  
 kap07.fm Page 149 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 enstaka undantag). Från partiernas sida upplevs dock inte dessa akti- viteter som ett hot. Som vi sett i föregående kapitel tycks partiföre- trädarna snarare vara benägna att betrakta byalagen som en komplet- terande kanal för folkviljans förverkligande. Men återigen är det i en ytterst begränsad utsträckning man tänker sig att denna komplette- ring sker. Det är partierna som – enligt de partiaktiva – skall vara demokratins huvudrollsinnehavare. 
 När vi i det här sammanhanget använder begreppet lokala aktions- grupper avses alltså såväl byalag som intresseföreningar verksamma i det lokala territoriet vars syfte det är att tillvarata en viss grupps intressen med avseende på exempelvis kön eller etnicitet. Spännvid- den blir därför ganska betydande när det gäller typ av organisation. Sammanlagt nio intervjupersoner representerar sådana lokala aktionsgrupper. 
 By- och stadsdelsföreningar 
 Fyra intervjupersoner är verksamma i by- och stadsdelsföreningar vars syfte det är att rent allmänt värna det lokala territoriet:  
 Sörmjöle byutveckling  
 (nr 28) 
 , Arbetssugen  
 (nr 29; föreningen organiserar tre stora byar och ett antal småbyar),  
 Bevara Skarpnäck  
 (nr 33) och  
 Tomtebo Stadsdelsförening  
 (nr 34). Gemensamt för dessa intervjuper- soner är en kritisk syn på centralplanering och centralistiska lös- ningar, idealet är den lokala självstyrelsemodell som prövas på prov i Svågadalen. Endast en omfattande decentralisering kan leda till att medborgarna blir mer motiverade att delta i politiken, menar man. Och ett sådant deltagande anses av demokratimässiga skäl vara helt nödvändigt: 
 – Man skulle sträva efter att lägga ut så mycket som möjligt av besluten [...] Rikspolitiken behövs ju för vissa stora övergripande frågor helt klart. Men de lokala frågorna, de lokala besluten, de borde kunna delege- ras ut mycket, mycket mer. Byföreningen skulle på något sätt kunna ta över ansvaret för en hel del saker. Då skulle man få ett mycket bättre engagemang. [] För mig är demokrati där besluten fattas på väldigt lokal nivå så långt det är möjligt. De som berörs av besluten skall själva vara med och besluta. 
 (I): Tycker Du att man är en sämre medborgare om man inte engagerar sig? 
 – Ja. Sämre är ett elakt uttryck, men man är faktiskt skyldig att engagera sig. Men man måste inte vara en dålig medborgare om man inte engage- rar sig. En del är blyga och törs inte. Det får man acceptera. Men de som är direkt lata, dem tycker jag lite sämre om (nr 28). 
 149 
  
 kap07.fm Page 150 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Det är ingen tvekan om att dessa eldsjälar har svårt att respektera oengagerade människor. Få uttrycker emellertid detta lika rakt som föregående intervjuperson. Frågan kan sägas inbjuda till ett avstånds- tagande svar – att direkt säga att oengagerade människor är sämre medborgare har en elitistisk och möjligen  
 anti-demokratisk 
  implika- tion. Även om man nu anser detta gäller det att svara politiskt kor- rekt.  
  Nej, jag tycker inte att man är sämre, men då har man inte rätten att klaga heller ,  
 säger en intervjuperson (nr 34). Det finns två förhållningssätt man som medborgare kan ha till samhället, menar en annan (nr 33). Det ena är att  
  roffa åt sig så mycket som möjligt och sedan leva gott, helt isolerad från andra  
 . Det andra är att  
  man tillsam- mans med andra försöker göra någonting, så man kan få en trygg, trevlig och bra tillvaro. Det enda sättet att göra detta är att engagera sig . 
  
 Vad vi ser prov på här är en dubbelriktad  
 vi-och-dom-känsla 
  hos en del engagerade individer: å ena sidan en misstro mot politiker och maktetablissemang, å andra sidan ett uppenbart men i regel kamou- flerat förakt för den enligt deras mening alltför utbredda apatin inför samhällsfrågor. I båda fallen handlar det om ett  
 vi-och-dom-per- 
  spektiv, där vi representerar det goda. Det gäller de båda folkrörel- seaktivister vi inledningsvis stiftade bekantskap med, det gäller dessa lokalaktivister och det gäller – som vi snart skall se – de som engage- rat sig inom ramen för olika proteströrelser. Att det på ett tydligt sätt finns ett vi och ett dom gör att förutsättningarna för identifika- tion är goda. Engagemanget erbjuder därmed någonting socialt meningsskapande. Tydligast är misstron mot de passiva och oengage- rade. Ett sådant beteende förstår man helt enkelt inte, det strider mot deras egna referensramar. Eldsjälarna vill dock i regel inte skryta med sina egna insatser, men de är alldeles definitivt tillfredsställda med dessa. I sina egna ögon är eldsjälarna i organisationerna demokratins trotjänare i minst lika hög grad som de partiaktiva är. Förmodligen mer, eftersom många av dem misstror politikernas engagemangsmo- tiv. Många tror att politiker i allmänhet drivs av starka karriärinstink- ter. 
 Arbetsmetoderna skiljer sig åt mellan intervjupersonerna inom denna kategori. Medan några organisationer är mer orienterade mot att samarbeta med de politiker och tjänstemän som företräder kom- munen är andra mer konfrontationsinriktade; i det förra fallet kan en resultatinriktad pragmantism, en samarbets- och förhandlingsstra- tegi, urskiljas, i det senare handlar det däremot om en medianpassad opinionsbildningsstrategi. 
 150 
  
 kap07.fm Page 151 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 
  
 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 – 
  
 Nej, vi är inte såna människor att vi tar media till hjälp om det är sånt som inte fungerar. Däremot skickar vi ut pressmeddelanden och bjuder in media när saker och ting skall belysas. Alltså om vi har studiegrupper, eller om vi vill att de skall skriva om bygden, men vi går inte ut till pres- sen som påtryckningsmedel [] Vi vill inte ha konfrontation, utan vi vill ha samverkan mellan alla (nr 29). 
  
 Samverkan är alltså nyckelordet hos denna intervjuperson. När hon diskuterar vad demokrati betyder för henne utvecklar hon de norma- tiva impliaktionerna av samarbetsstrategin: 
 – I byagemenskapen diskuterar vi oss fram till en gemensam lösning som gagnar alla, och det är styrkan i det [] Demokrati för mig är att folk har möjlighet att säga sin mening [] samverkan är det enda som gäller om man skall komma någonstans. Det går inte att börja slåss, då blir man överkörd. Det är inte det som är meningen med demokrati. Där skall alla människor få komma till tals.  
 Alla  
 människor skall ha en chans att säga sin mening och sedan skall man lösa det gemensamt, genom  
 sam- verkan,  
 inte genom konfrontation. Orsaken till det minskande politiker- förtroendet är att politiker inte lyssnar på fotfolket, om jag får använda det uttrycket [...]Det största engagemanget finns på lägre nivå där varje människa får ta mer ansvar för sitt eget liv, sin egen utveckling och för bygdens, byns eller kvarterets utveckling (nr 29). 
 En tydligare kontrast än följande uttalande kan svårligen tänkas: 
 – En vanlig sketen demonstration bryr sig inte massmedia om. Det måste vara något mer spektakulärt (nr 33). 
 Intervjupersonen är aktiv i  
 Bevara Skarpnäck 
 , en proteströrelse i en Stockholmsförort som kämpar mot de kommunala nedskärningarna. Förutom flera omfattande namninsamlingar har flera spektakulära aktioner genomförts i samband med stadsdelsnämndens öppna möten. En gång bars en likkista in under sammanträdet; i denna slog man ett antal spikar för att illustrera hur nämnden agerat på ett sätt som aktionsgruppen uppfattade vara till nackdel för stadsdelen. Vid ett annat tillfälle hoppade man upp på sammanträdesbordet och vif- tade med fanor som det stod Bevara Skarpnäck på. Polisen inkalla- des, vilket enligt intervjupersonen vittnar om att politikerna i nämn- den inte respekterar yttrandefriheten. Den mest uppmärksammade aktionen genomfördes efter att den borgerliga majoriteten i Stock- holms Stadshus beslutat om att sänka skatten med 40 öre. Intervju- personen berättar: 
 – De här (senaste) nedskärningarna stämde nästan på öret med skatte- sänkningen. Då kom vi på att vi betalar  
 tillbaka  
 pengarna! Vi inledde 
 151 
  
 kap07.fm Page 152 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 kampanjen med att betala tillbaka  
 40-öringar 
  samtidigt som vi lämnade över namnlistor till Gutierrez. Han trodde att vi bara skulle komma och lämna över namnlistorna. Men vi ringde till TV och sa att vi inte bara skulle lämna namnlistorna utan också betala tillbaka pengarna. Vi växlade in 1 000 kronor i  
 50-öringar, 
  sedan tog vi bort två  
 50-öringar 
  bara för att de skulle få det lite svårare. Sedan kom vi dit med en stor säck som vi slängde upp på bordet och sa att det här är en återbetalning av den sänkta skatten. 
 (I): Var det här era egna pengar? 
 – Ja. Sedan har vi fått tag på postgironummer, internnummer i Stadshu- set, som vi delar ut till alla i Skarpnäck. Där kan de skicka in, det är lätt att räkna ut, det är ca 50 spänn i månaden. Då tänkte vi att det här kan bli ett problem för dem (politikerna i Stadshuset) att redovisa de här peng- arna (nr 33) 
 Intervjupersonen pekar på ett i hans ögon anmärkningsvärt demo- kratiproblem som är relaterat till systemet med stadsdelsnämnder. Han finner det stötande att stadsdelsnämndernas politiska samman- sättning inte avspeglar valresultatet i stadsdelen. Den  
  folkvilja som genomförs är den som finns inne i stan .  
 Medan det finns borgerlig majoritet i Stadshuset är det en kompakt vänstermajoritet i den egna stadsdelen. 
 Den sista intervjupersonen (nr 34) i denna kategori är verksam i  
 Tomtebo Stadsdelsförening  
 i Umeå. Det är en välmående medelklass- dominerad stadsdel som av intervjupersonen beskrivs som  
  Umeås lilla guldfågel .  
 Strategin är att påverka genom att utnyttja person- kontakter:  
  vi jobbar väldigt mycket mot enskilda tjänstemän på Umeå kommun  
 . I något fall har man också utnyttjat de goda relationerna som några i föreningen har med vissa journalister. Föreningen sägs ha varit framgångsrik när det gäller att tillvarata stadsdelens intressen: 
  det är lätt att få gehör för våra krav .  
 I sin ungdom var denna inter- vjuperson aktiv i ett politiskt ungdomsförbund och är därför, enligt egen bedömning, väl förtrogen med de normer och oskrivna spelreg- ler som präglar det politiska livet. Ett partipolitiskt engagemang framstår i dagens läge emellertid ytterst avlägset, säger hon. Spelet i politiken avskräcker. Onödiga låsningar och brist på sunt förnuft kännetecknar det politiska arbetet i alltför hög utsträckning. Hon säger sig ha svårt att förstå vad som en gång i tiden fått henne poli- tiskt aktiv. Skrattande konstaterar hon att  
  det nog var för att det var så snygga pojkar . 
 152 
  
 kap07.fm Page 153 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Lokala protestgrupper 
 Tre intervjupersoner är aktiva i lokala påtryckningsgrupper av mer temporär och avgränsad karaktär; de aktuella grupperna har bildats i syfte att motarbeta trafikplaner. 
 Umeå Delta- och Skärgårdsförening  
 bildades som en proteströrelse mot Banverkets förslag att dra den s.k. Bottniabanan rakt på ett sätt som innebar stora förändringar för Umeåälvsdeltat. De två intervju- personer som är verksamma i denna förening (nr 25 och 26) menar att förutom att det i sak var en, enligt deras bedömning, dålig lösning så var den demokratiska processen stötande. De drabbade kände sig överkörda. 800 personer anslöt sig till föreningen. Kännetecknande för dessa medlemmar är enligt en av de båda aktivisterna att  
  alla på något sätt har ett egenintresse  
 i frågan (nr 25). Den andra vill dock vidga perspektivet:  
  det är ett otroligt övergrepp på norra Europas största deltaområde. Både ett övergrepp på naturen i deltat och på min närbaro där  
 (nr 26). Men utöver de direkt drabbade – de som bor i området eller har fritidshus där – är också deltat Umeås största fri- tidsområde.  
  En vanlig sommardag är det säkert 2 000 människor bara i den övre delen av deltat  
 . Det är därför  
  lätt att få människor att engagera sig  
 (nr 26). 
  
 Föreningen har varit framgångsrik. Man har fått gehör för sitt krav att fler än ett alternativ på bansträckning skall utredas och att det därefter – när utredningen är färdig – skall beredas möjlighet för medborgarna att på något sätt säga sin mening. Aktiviteten har varit mycket omfattande: påtryckningar mot de politiska partierna, offentliga möten, namninsamlingar, flygbladsutdelning, mobilisering av vetenskaplig kompetens, opinionsbildning via medier etc. Samti- digt hade man draghjälp av den uppmärksammade skandalen vid Hal- landsåsen,  
  den gav medvind  
 (nr 25). 
 Erfarenheterna dessa båda intervjupersoner har från detta projekt är blandade. Å ena sidan har de alltså varit framgångsrika och uppnått ett viktigt delmål (utredning av fler alternativ). Så här uttrycker sig en av de båda aktivisterna: 
 – Det har ju varit personlighetsutvecklande på många sätt och vis att engagera sig så här [) Enormt stärkande på många plan. Man tar ju med sig det i massa andra situationer. Man tänker jag kan ändra mitt liv, jag kan byta jobb, jag kan flytta. Alltså, det blir ju mycket vidare vyer när man tror att man kan påverka någonting. När man törs ringa upp  
 KS-ordföranden 
  och säga vad man tycker i stället för att bara ta emot och gnälla (nr 25). 
 153 
  
 kap07.fm Page 154 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 
  
 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 Å 
  
 andra sidan menar hon att också demokratins brister blivit uppda- gade: 
  
 – 
  
 Demokrati betyder ju att även folk på gräsrotsnivå skall bilda sig en uppfattning, tycka och kunna påverka. Det är ju inte bara ett krav på människor att de skall ta ställning. Det är ju också ett krav på att dom skall ha en  
  
 chans  
 att ta ställning [...] att folk har tröttnat på politiker och blivit soffliggare beror på att de inte tror att de har någon beslutanderätt (nr 25). 
  
 E4-gruppen 
  
 kämpar för att E4:an genom Umeå inte skall sträcka sig över Röbäcksslätten – en av Sveriges största jordbruksslätter. Arbetet har varit framgångsrikt. Regeringen gav nyligen  
 E4-gruppen 
  rätt i dess kritik mot Vägverkets ekonomiska och miljömässiga beräk- ningar. Aktionsgruppen har framförallt agerat genom påtryckningar gentemot centrala beslutsfattare, men har också organiserat namnin- samlingar och dylikt. Man har också fått positiv uppmärksamhet i medierna. 
 Gruppens representanter har träffat flera olika jordbruks- och kommunikationsministrar, två generaldirektörer, två vägdirektörer – 
  dom har varit ständigt bearbetade  
 , förklarar en av de drivande i grup- pen 
 .  
 Men det räcker inte med att bara trycka på, menar han. Man måste visa på brister som finns i handläggningen av frågan. Sådana brister finns i regel, anser han, och de kan vara mer eller mindre bety- delsefulla. Finns det inte några formella eller andra brister man kan rikta uppmärksamheten mot är man däremot chanslös, tror han. Han har svårt att dölja sin cynism när han påstår att det saknar betydelse huruvida det finns en stark folklig opinion. 
  
 – Du stoppar inget enbart för att många inte tycker om en sak. Så enkelt är det inte, va [] det enda som kan stoppa den (Vägverkets plan) är att det föreligger brister i själva planen, tekniska grejor alltså (nr 35). 
 Konflikterna mellan å ena sidan aktionsgruppens och å andra sidan kommunens och Vägverkets företrädare har varit omfattande. De ansvariga politikerna har enligt en intervjuperson som varit aktiv i aktionsgruppen (nr 35) visat prov på en närmast monumental brist på lyhördhet. Ett kommunalråd påstås vid ett möte ha sagt att  
  det här är sådant som vi sköter internt inom kommunal förvaltning, det har folket ingenting med att göra .  
 Intervjupersonens inställning till denna attityd är naturligtvis fördömande: 
 – Jag menar, med den inställningen, det måste ju vara något av politisk harakiri. Det kan inte annat än reta folk. Jag menar, då har Du ju direkt omyndigförklarat allihop som Du förväntar Dig skall lik förbannat rösta 
 154 
  
 kap07.fm Page 155 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 på Dig. [] om man så demonstrativt visar att man inte behöver lyssna, då har man ju fan ingen rätt att hålla på med politik egentligen (nr 35). 
 En av de drivande i gruppen förklarar att det gått prestige i frågan, vilket ses som djupt olyckligt. Han befarar att det alternativa väg- sträckningsförslag som arbetats fram inom gruppen inte kommer att utredas: 
 – Det går nog inte att uttrycka saken på något annat sätt än att vi har vunnit. Det är ju så helt enkelt. Skulle vi briljera eller glänsa och ha roligt med dem, så att säga, det skulle strö fruktansvärt mycket salt i såren. Då går det ännu mer prestige i det. 
 (I): Är det prestige i det? 
 – Ja, tacka för det! Jag menar, att ett sådant här litet amatörgäng slår hela expertisen på fingrarna, det är ju fruktansvärt pinsamt. Där sitter högav- lönat folk på heltid, som har jobbat med det här i tio år. Vi tar det på kvällstid, va, lediga stunder, och slår dem! Det är grymt (nr 35). 
 Intervjupersonen resonerar på ett principiellt plan om olika former av påverkansstrategier. Protestgrupper av detta slag får ju av lätt insedda skäl karaktären av en samling utvecklingsfientliga, katego- riska  
 nej-sägare. 
  I  
 E4-gruppens 
  fall menar han att det inte varit fråga om det. Han betonar att trafikproblemen måste lösas och att grup- pen utarbetat ett eget förslag på vägsträckning. Man har alltså inte bara kämpat mot någonting, understryker han. 
 – Det beror på hur man ser det – ifall man kämpar för eller kämpar emot. Det är ju så att så länge Du tror att Du kan påverka något, då kämpar Du i regel för någonting. Men då Du har gått över en gräns där Du märker att här har man aldrig tänkt att lyssna, då måste Du ju faktiskt enbart kämpa emot (nr 35). 
 De demokrativärden forskarna tillskriver engagemang i föreningsli- vet brukar framför allt gälla sammanslutningar av mer reguljär karak- tär. Ett värde som tillit – det sociala kapitalets främsta kännetecken – förutsätter, hävdas det, en viss långsiktighet i verksamheten. Just genom att det är fråga om upprepade möten genereras sammanhåll- ning och solidaritet mellan gruppmedlemmarna. De aktionsgrupper som här uppmärksammats har emellertid varit temporära samman- slutningar. Inriktningen har varit konkret och avgränsad: att stoppa trafikplaner. Ändå kan man konstatera att flera av de demokrativär- den som man inom forskningen brukar tillskriva organisationer upp- kommit. Det gäller inte minst det politiska självförtroendet. De med- borgare som stått i fokus för denna framställning har – inte utan viss 
 155 
  
 kap07.fm Page 156 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 förvåning – upptäckt att det faktiskt går att påverka. Dessa erfaren- heter beskrivs som  
 enormt stärkande  
 och  
 personlighetsutvecklande. 
  
 Stödföreningar 
 En somalisk flykting är aktiv i  
 Somaliska föreningen i Umeå.  
 Han är akademiker och arbetar som lärare, och motiverar i första hand sitt engagemang med att han vill motarbeta den diskriminering av soma- lier som han menar förekommer. Samtidigt vill han bistå sina lands- män med råd och stöd i olika situationer. Eftersom föreningen base- rar sig på etnicitet kan den betecknas som en identitetsrörelse (Eng- berg 1986). Föreningen är dock framför allt en intresseförening. Många somaliska flyktingar har placerats i Umeå och  
  då, när vi blev så många, tyckte jag att vi skulle behöva starta en förening som kan hjälpa våra barn och äldre  
 (nr 17). Alla somalier i staden är medlem- mar. Föreningen har minst två sammankomster i månaden; dessa beskrivs som välbesökta. En viktig del i verksamheten utgörs av den sociala samvaron. För denne intervjuperson är engagemang någon- ting självklart: 
 (I): Tycker Du att man är en sämre medborgare om man inte engagerar sig? 
 – Ja, det tycker jag faktiskt, eftersom det påverkar ens liv [] Utan engagemang kan man inte utveckla sig som människa heller, och inte utveckla sitt land. Engagemang, det är något människorna behöver (nr 17). 
 En  
 22-årig 
  kvinnlig universitetsstudent är engagerad i kvinnojouren  
 Alla Kvinnors Hus i Stockholm 
 . Hon vill göra en insats för kvinnor som utsatts för misshandel. Den främsta uppgiften är att hjälpa kvin- nor i akuta situationer, men organisationen deltar även i debatten och bedriver intensiv påtryckningsverksamhet gentemot politiker på olika nivåer.  
  Det ger jättemycket att kunna hjälpa människor. Det känns jättebra ,  
 förklarar hon: 
 – Det känns väldigt bra att kunna göra någonting för andra. Ibland så känns det som att det blir väldigt självcentrerat när man pluggar. Jag ville göra någonting för någon annan också. För de här kvinnorna, de är väl- digt utsatta. 
 (I) Känner Du att Du kan göra någonting? 
 – Ja, det tycker jag faktiskt. Många gånger så blir man ju väldigt frustre- rad, då det t.ex. är många misshandlade kvinnor som aldrig lämnar sina män utan det slutar med att de blir mördade. Men vi räddar ju samtidigt 
 156 
  
 kap07.fm Willis 157 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 livet på flera. Och har man lyckats med en, så är ju det bra. Jag har ju inte gjort så väldigt mycket ännu, men de som jag hittills har pratat med de har jag nog hjälpt lite i alla fall (nr 32). 
 Även för denna intervjuperson är engagemang någonting självklart. Hon uppger sig ha ett starkt politiskt intresse, hon anser att samhäl- let behöver förändras i en rad avseenden och känner behov av att medverka till detta. På frågan varför hon inte engagerar sig i ett poli- tiskt parti svarar hon: 
 – Det är lättare att engagera sig så här i en enskild fråga, som man verkli- gen brinner för. Men jag är jätteintresserad av politik så jag skulle nog kunna tänka mig att engagera mig i ett parti också (nr 32). 
 Sociala proteströrelser 
 Kännetecknande för vår tid är att det politiska engagemanget tar sig helt nya former – det handlar inte sällan om lösliga, informella nät- verk, vars deltagare ofta har ambitioner av ytterst temporär karaktär, men där det ändå finns en gemensam identitet som ligger till grund för engagemanget. Begreppet  
 social rörelse  
 åsyftar sådan strukturer. Ibland har också begreppet  
 nya sociala rörelser  
 använts. Engagemang, protest och identitet är de mest centrala nyckelorden när man försö- ker karakterisera de individer som deltar i dessa rörelser (Diani 1992). 
 Åtta intervjupersoner är aktiva i sammanslutningar som här klassi- ficerats som sociala proteströrelser:  
 Antisexistisk front  
 (nr 18, 19 och 20),  
 Fältbiologerna  
 (nr 21),  
 Greenpeace  
 (nr 24),  
 Kampanjgruppen mot McDonalds  
 (nr 22),  
 Antirasistiskt nätverk  
 (nr 23),  
 Nordiska samfundet mot plågsamma djurförsök  
 (nr 30). 
 Dessa individer är i samtliga fall ganska unga – den äldsta (nr 19) är 27 år – och genomgående är de intensivt engagerade för de målsätt- ningar som deras sammanslutningar verkar för. Genomgående är det också universella och globala mål man verkar för, fast i det lokala ter- ritoriet. Man tycks ha anammat devisen tänk globalt, agera lokalt. För en av de båda miljöaktivisterna i urvalet är målet exempelvis att 
  rädda världen  
 (nr 24). 
  
 Vidare är det redan vid en första anblick slående att notera en annan gemensam nämnare, nämligen det mediala arbetssättet. En huvudstrategi för dessa proteströrelser är i samtliga fall att med hjälp av mer eller mindre spektakulära aktioner fånga mediernas uppmärk- samhet och på det viset nå ut med budskapet till de många männis- 
 157 
  
 kap07.fm Page 158 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 korna. Det är med opinionsbildning man vill uppnå sina mål 
 . 
  
 3  
 Vad som är påtagligt för dessa individer är det utomordentligt 
 starka engagemanget. I lexikalisk mening kan man genomgående tala om  
 militanta  
 aktivister i den meningen att samtliga är stridbara, pole- miska och ytterst målmedvetna. De tvekar inte om att ta strid för sina målsättningar. Det politiska engagemanget har också i extremt stor utsträckning sin grund i en  
 anti-etablissemangsperception. 
  
 Inställningen till arbetsmetoderna skiljer sig dock åt på ett princi- piellt betydelsefullt sätt. Medan några är beredda att utan minsta tvi- vel gå utanför de råmärken som lagen anger för att nå sina målsätt- ningar, anser andra att man inte skall överskrida lagen. Vissa, som personligen inte kan tänka sig att använda sådana metoder, har ändå en viss sympati för dem så länge det inte är våldsamma metoder som åsamkar skador på människor och egendom. Det är just på denna punkt som skillnaderna mellan de olika sammanslutningarna ger sig till känna. I några fall kan man tala om  
 högmilitanta aktionsgrupper  
 i den meningen att de aktiva är ytterst stridbara och beredda att utan minsta tvekan överskrida det rättsligt sanktionerade fältet i sina strä- vanden – även om det exempelvis innebär att egendom skadas. I övriga fall, där man huvudsakligen opererar inom lagens råmärken, men i princip kan tänka sig att överskrida dessa, handlar det om  
 låg- militanta aktionsgrupper 
 . 
 Högmilitanta aktionsgrupper 
 Kampanjgruppen mot McDonalds  
 är liksom  
  
 Anti-sexistisk 
  front  
 en hemlig sammanslutning som arbetar informellt och nätverksmäs- sigt. Ingen formaliserad organisation existerar följaktligen i något av fallen; på ett principiellt plan förkastas också av båda organisationer- nas representanter tanken på en sådan. En fundamental utgångspunkt är nämligen att undvika hierarki, vilket anses svårt i en formell orga- nisation. Organisation leder till oligarki, hävdade Rogers i ett av samhällsvetenskapens verkligt klassiska arbeten i början av detta sekel (Michels 1983 [1915]). Dessa individer refererar förvisso inte till Jones i sina resonemang, men i argumenteringen för en platt och informell organisationsstruktur uttrycker de sig på ett sätt som vore de Michelskännare av högsta klass. Att välja representanter anses sålunda meningslöst; i samma ögonblick folket gör detta har folket för gott lämnat ifrån sig makten. Därav följer också en stark aversion mot det existerande samhällets form av demokrati. Dagens 
  
 158 
  
 kap07.fm Page 159 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 parlamentariska demokrati fördöms kategoriskt. Det handlar bara om skendemokrati, menar man. 
 En strävan att undvika toppstyrning och hierarki, och över huvud taget att arbeta informellt och nätverksinriktat, finns också inom övriga protestgrupper. Till stor del är detta av allt att döma en konse- kvens av att det är unga människor som bär upp dessa organisationer. Om det är någonstans man bör ha möjlighet att finna prov på post- moderna,  
 anti-auktoritära 
  värderingar bör det rimligen vara i denna typ av sammanslutningar. 
 Dock skiljer sig alltså karaktären på arbetsmetoderna för såväl veganernas som  
 anti-sexisternas 
  del från de övriga protestgrupperna i urvalet. Eller snarare kan man säga att motiveringen av valet av arbetsmetoder skiljer ut de högmilitanta från de lågmilitanta aktions- grupperna. Arbetsmetoderna i de förra fallen är präglade av ett starkt samhällshat och ett tydligt inslag av utanförskap. De fyra intervjuper- soner som är verksamma inom dessa sammanslutningar uttrycker i samtliga fall stark avsky mot samhället. De ser inga förutsättningar att få gehör för sina målsättningar inom ramen för de existerande samhällsstrukturerna. För att nå resultat måste de använda vad som kallas för utomparlamentariska metoder. Dessa metoder är dock långtifrån harmlösa. Att det finns tydliga inslag av illegala metoder i deras verksamhet upplevs helt naturligt.  
  Lagarna är till för dem som tjänar på det ,  
 säger en  
 27-årig 
  kvinna när hon ombeds motivera sin positiva inställning till civil olydnad. De som tjänar på de existerande lagarna är, menar hon,  
  människor som tjänar på exploatering av både människor och djur – företagare, överklass, övre medelklass, typ tjänste- män  
 (nr 19) 
 .  
 Det är detta samhällshat som legitimerar illegala meto- der. Här är ytterligare två exempel: 
  
 – 
  
 Jag undviker gärna själva begrepper civil olydnad. Det känns som att enligt min definition så tänker jag på plogbillsaktivister som stannar kvar på brottsplatsen och tar sitt straff. Det har jag ingen förståelse för över huvud taget. Det dom gör genom att stanna kvar och ta sitt straff, det känns mer som att de erkänner det system som vi i dag har, de lagar vi har [] det samhället jag strävar efter skulle aldrig kunna uppnås genom parlamentarisk demokrati, eftersom det bygger på representation (nr 20). 
  
 – 
  
 Jag tycker att brottslighet är ett uttryck för en politisk ståndpunkt. 
  
 (I): I vilket sammanhang är brott en politisk handling? 
 159 
  
 kap07.fm Page 160 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 
  
 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 – 
  
 Ja, det beror på. Att man stjäl, gör inbrott eller rånar banker är ju ett uttryck för att man inte respekterar samhällets lagar [] stöld kan vara ett politiskt kampmedel. 
  
 (I): Vad tycker Du om civil olydnad? 
 – Det tycker jag är legitimerat [] lagarna har skapats, använts och används av överklassen som ett sätt att kriminalisera underklassens ställ- ning (nr 22). 
 Det är i samtliga fall unga personer som ingår i denna kategori av högmilitanta aktivister. Det är dock alldeles för enkelt att avfärda det starka engagemanget som ett uttryck för ungdomligt oförstånd. En av dessa individer är som framhållits 27 år. Och medvetenheten om vad man gör är hög. Man är också beredd att betala ett högt pris, om så skulle behövas 
 . Man får ju utstå ganska mycket repression om man ifrågasätter det samhälle vi har,  
 konstaterar en av dem (nr 18). 
  
 Låg-militanta 
  aktionsgrupper 
 Även de intervjupersoner som är verksamma inom miljörörelsen är beredda att överskrida de råmärken som lagen anger i sin kamp för  
 grön fred  
 (nr 24). Så har också skett; båda har åtalats efter att ha delta- git i en uppmärksammad aktion mot ett skogsbolag som avverkade orörd skog, inte urskog, men näst intill –  
 naturskog till karaktären  
 (nr 21). 
 Såväl Greenpeace som Fältbiologerna ägnar sig åt aktioner av det slag som en av de högmilitanta aktivisterna uppger sig förakta: civil olydnad där man tar sitt straff och därigenom visar att man accepte- rar samhällets lagstiftning. Ett sådant agerande framstod för den ovan citerade intervjupersonen som meningslöst, rentav kontrapro- duktivt i och med att det enligt honom bidrog till att legitimera de existerande maktstrukturerna. Så resonerar naturligtvis inte miljöak- tivisterna själva. För dem är aktionerna i högsta grad meningsfulla. Så meningsfulla, rentav, att de är beredda att ta hårda straff för sina aktioner: 
 – Jag ångrar mig absolut inte även om de (skogsbolaget som i samband med avverkningen) nu säger att de stämmer oss på en miljon. Och det gör dom. Jaha, det är så mycket pengar så då får jag väl leva på existens- minimum för resten av livet (skratt). Då är det ju lugnt, då kan jag göra hur många aktioner som helst i fortsättningen (nr 21). 
 160 
  
 kap07.fm Page 161 Hamilton, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Ingen av de åtta intervjupersoner som är engagerade i någon av de sociala proteströrelserna ställer sig avvisande till civil olydnad (annat än i det fallet då en av dem tog avstånd från den enligt honom urvatt- nade formen av civil olydnad som innebär att man frivilligt tar sitt straff). Även den intervjuperson som är verksam i lokalavdelningen av den i förhållande till övriga proteströrelser tämligen konventio- nella  
 Nordiska samfundet mot plågsamma djurförsök  
 – en  
 23-årig 
  stu- dent – ställer sig positiv till civil olydnad. Trots att stadgarna i hennes organisation uttryckligen förbjuder detta: 
 – Det är ingenting som Nordiska samfundet använder sig av, det får man inte göra. Gör man det i NSMPD:s namn blir man utesluten. Men som fenomen är jag inte helt  ja, det är inte så att jag helt klart tar avstånd. Det är ett ganska svårt begrepp, vad som är civil olydnad, men i vissa fall tycker jag det är bra. Om man tittar på plogbillsrörelsen, t.ex. Den här kända aktionen mot  
 JAS-planet. 
  Det är ju helt  
 icke-våld. 
  Dom säger till i förväg, innan dom skall gå in på området. Det är väl mest en mediagrej, plus att dom stannar och tar sitt straff. Det tycker jag inte det finns något som helst problematik i. Det är ett bra sätt att arbeta (nr 30). 
 Demarkationskriteriet mellan högmilitanta och lågmilitanta aktivis- ter tycks således gå i synen på vilken  
 typ  
 av civil olydnad som det är fråga om. Så länge det endast är fråga om att demonstrera inför medi- erna är det en harmlös och i grunden fullt acceptabel metod, enligt de senare. Poängen är just att det är  
 en mediagrej,  
 dvs. att syftet enbart är att få uppmärksamhet. I samma ögonblick medierna finner aktio- nerna ointressanta blir de således ointressanta. För de högmilitanta aktivisterna ter sig saken annorlunda. Förutom att väcka medial upp- märksamhet finner sig dessa, drivna som de är av sitt hat, också moti- verade att tillgripa mer våldsamma metoder, som syftar till att för- störa egendom och på andra sätt sabotera verksamheten för dem som aktionerna riktar sig mot. 
 Detta synsätt finns i princip också representerat hos den intervju- person som är verksam inom organisationen  
  
 Anti-rasistiskt 
  
  nätverk  
 (nr 23). Skall man bekämpa rasism måste man i vissa avseenden vara beredd att spela på rasisternas villkor, menar hon. Att det även i detta fall handlar om starka passioner råder ingen tvekan om: 
 – De skall inte få plats i samhället! [] Vi river ned deras plakatuppsätt- ningar [] Vi tar kontakt med affärer som säljer skivor och sånt som är rasistiska, och vi går och påminner dem om och om och om igen att det skall man inte göra [] Jag har inte varit med på någon av de här aktio- nerna (där  
 anti-rasister 
  går runt i gäng och  
  håller ögonen öppna  
 efter rasister) men de som varit med har berättat att man fått tag på killar på 
 161 
  
 kap07.fm Page 162 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 bar gärning, så att säga, som har satt upp plakat och sånt i rasismens syfte, och  verkligen diskuterat med honom och skrämt upp honom ordentligt (nr 23). 
 En betydelsefull skillnad mellan  
 anti-rasisternas 
  och exempelvis veganrörelsens verksamhet är inte bara att den förra, vad gäller sitt syfte, har stöd i en betydligt bredare opinion, utan också i den offici- ella politiken. Toleransnivån vad gäller arbetsmetoderna är därför högre när det gäller en sådan verksamhet. Om en veganaktivist skulle skrämt upp en köttätare ordentligt, eller sagt att köttätare inte skall få plats i samhället, eller bara nöjt sig med att riva ned annonser om charkuterivaror eller att vid upprepade tillfällen ha gått runt till charkuterihandlare och gjort dem uppmärksamma på att det är högst olämpligt att sälja köttprodukter, skulle rimligen detta väckt starka reaktioner. 
 Låg tilltro till det politiska systemet 
 I samtliga proteströrelser är organisationen – i den mån en sådan existerar – genomsyrad av en  
 icke-hierarkisk 
  strävan.  
  Ingen bestäm- mer. Vi har inga ledare, alla får ta ansvar för att det skall hända något ,  
 förklarar den  
 19-årige 
  Stokes (nr 21). Greenpeace har en diame- tralt annorlunda modell, men även den är präglad av en  
 anti-auktori- 
  tär grundsyn:  
  Vi är inte en demokratisk organisation, men ändå beslu- tar vi tillsammans om saker och ting  
 (nr 24). Organisationens nyckel- ord är  
 frivillighet 
 : de medlemmar som deltar i aktionerna väljer naturligtvis själva om de vill göra det. Framförallt handlar det om en resultatorienterad strävan.  
  Demokrati för mig är att få till något som är bra [ ] Jag tycker inte vi har någon demokrati idag  
 (nr 24). Det viktiga är alltså resultatet, snarare än formen för hur beslut fattas. Det nuvarande politiska systemet anses i det avseendet vara dysfunk- tionellt. Det uppfattas som byråkratiskt och krångligt –  
 ingenting händer 
 . 
 – De (partierna) jobbar på ett väldigt konstigt sätt, och allt skall ta så väl- digt lång tid, det skall gås igenom i olika sessioner osv. Jag vill att skall man kunna påverka någonting, så skall man göra det på en gång. Jag vill kunna se ett resultat snabbt, inte dra ut på tiden [] Det är mycket snack och liten verkstad. Jag tycker t.ex. att de borde stoppa alla gifter, något som är fruktansvärt viktigt. Men det gör de inte, utan de säger saker som jo, det får ni väl hålla på fram till år 2010 då. (nr 24). 
 162 
  
 kap07.fm Page 163 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Tilltron till det demokratiska systemet är ytterst låg även hos samt- liga åtta intervjupersoner som är verksamma i proteströrelser. Åter- igen är begreppet parlamentarismen något av en styggelse: 
 – Jag tror ju inte på parlamentarismen – över huvud taget. Jag tror inte på systemet. Jag tycker det blir så väldigt hierarkiskt och toppstyrt. Män- niskor får ingenting att säga till om och kan inte påverka beslut som rör dem (nr 21). 
 Det statsrättsliga benämningen av parlamentarismen tycks vara okänd för de intervjuade; begreppet har karaktären av ett kodord för det existerande politiska systemet. Detta system upplevs som kor- rupt. Ett gemensamt kännetecken är en irritation över att dagens parlamentariska system är  
 icke-responsivt 
  och ur stånd att på ett effektivt sätt hantera de frågor som engagerar intervjupersonerna. Men det största problemet tycks vara avsaknaden av handlingskraft: 
  Det är mycket snack och liten verkstad ,  
 som en av dem uttrycker saken (nr. 24). De byråkratiska kvarnarna maler långsamt, menar man, alldeles för långsamt.  
  Allt skall ta en sån tid .  
 I dessa avseenden påminner denna kritik mot det demokratiska systemets institutioner om den som de auktoritära, fascistiska och nazistiska strömningarna formulerade i mellankrigstidens Europa. Det nuvarande politiska systemet anses inte kunna lösa de svåra problemen, och därför anses det vara legitimt att ta saken i egna händer – själva målet med de aktioner man genomför är överordnat det formmässiga. 
  
 Dessa intervjupersoner understryker betydelse av att  
  komma ut till fler människor  
 i opinionsbildningen så att inte bara det blir  
  hög- utbildade människor som sitter högt upp i samhällspyramiden och dis- kuterar kring andras problem  
 (nr 19). Det är genom opinionsbild- ning man försöker förändra samhället. En framgångsrik opinions- bildning förutsätter, framhåller man, medial uppmärksamhet. Strategin går därför ut på att med hjälp av spektakulära aktioner få så stor uppmärksamhet som möjligt. En viss tveksamhet finns dock inför denna strategi. En av aktivisterna i en av de högmilitanta rörel- serna uppger sig känna alltmer tveksamhet inför mediekontakter: 
 – Ju mer tid som går känner jag att jag vill undvika all kontakt med medier över huvud taget. Jag tror att för att vi skall få ut vårt budskap så måste vi skapa nya egna medier och medier, för att sprida propaganda. För som det nu är är vi ju bara ett gäng clowner för media som de tjänar mycket pengar på att skriva om (nr 20). 
 Samtliga av de fyra intervjupersoner i denna kategori uttrycker som framgått en stark misstro gentemot det politiska systemet; att tala 
 163 
  
 kap07.fm Page 164 Hamilton, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 om politikerförakt är definitivt relevant i dessa fall. Misstron gäller som framgått också den parlamentariska demokratin: 
  
 – 
  
 Demokrati för mig är att just inte bli härskad över (nr 18). 
  
 – 
  
 Det är parlamentarismen som är ett hot mot demokratin, inte vi (nr 20). 
  
 – 
  
 Det jag ser som ett djävligt stort problem är att demokratibegreppet är begränsat till bara det partipolitiska. Jag menar, det kallas demokrati bara för att vi får rösta vart fjärde år [] Den här kvantitativa rösträknings- metoden, när man går och röstar vart fjärde år, så får ett parti ett visst antal röster och så får man  ja  demokrati helt plötsligt så här, va (skratt). Men det finns någon slags annan demokrati där det är mer som ett ansvarstagande, en social relation mellan människor där man är mer eller mindre jämlik och liksom tillgodoser människans behov och tar varandra på allvar (nr 19). 
  
 – 
  
 Jag tycker att den parlamentariska demokratin är väldigt odemokratisk. Den är inte demokratisk alls. Det inflytande som vi har vart fjärde år, dvs. att välja representanter, ja – det är ingenting tycker jag (nr 22). 
  
 Ännu en gång ser vi hur begreppet parlamentarism används ytterst pejorativt, som någonting synonymt med  
 icke-demokrati. 
  När begreppet parlamentarisk demokrati förekommer sker detta med ironi, med tydliga anföringstecken, liksom för att framhålla den själv- motsägelse begreppet innehåller: en verklig demokrati kan enligt detta synsätt inte vara parlamentarisk. 
 Vad avser man då med en parlamentarisk demokrati? Den nuva- rande formen av representativ demokrati, med politiska partier som de centrala förmedlingslänkarna av folkviljan, underkänns; den beskrivs som en  
 skendemokrati  
 (nr 18). 
 Ett gemensamt kännetecken hos dessa åtta individer är också att de tar avstånd från de medborgare som är passiva och oengagerade i viktiga samhällsfrågor. Detta avståndstagande tar sig olika uttryck, allt ifrån ett starkt fördömande av de politiskt indifferenta, som anses vara dåliga medborgare, till ett mer förstående – men i grunden ändå fördömande – hållningssätt: 
  
 – 
  
 Det är ett privilegium att vara medveten om förtryckandets strukturer och vara medveten om alla hierarkier som existerar och exploatering och allt. Det är verkligen ett privilegium, så att det går ju inte att förakta människor som inte är medvetna (nr 19). 
  
 – 
  
 Förut var det så att jag blev besviken när människor inte lyssnade eller förstod när jag försökte prata om saker jag tycker är viktiga och intres- 
  
 164 
  
 kap07.fm Page 165 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 santa. Men det är ju något slags elitism i det också, att jag liksom sätter mig över andra och säger nu skall Du engagera Dig politiskt, Du bryr Dig ju inte ett skit. Men vi måste försöka få fler människor intresserade utan att liksom pracka på dem våra idéer (nr 20). 
  
 – 
  
 Det är ledsamt att se hur människor inte bryr sig. Jag hoppas de vaknar någon gång (nr 24). 
  
 Det går ju inte att förakta människor som inte är medvetna ,  
  
 säger en av dessa intervjupersoner. När hon talar om sig själv som privilegie- rad såsom varande i besittning av en alldeles särskilt väl utvecklad medvetenhet om förtryckets strukturer är det dock svårt att helt frigöra sig från intrycket att hon uttrycker just den form av elitism som en annan av de här citerade intervjupersonerna talar om. Denna inställning skall kanske inte kallas förakt, men det är utan tvekan en nedlåtande och ytterst fördömande attityd. 
  
 Den senast citerade intervjupersonen gjorde redan som  
 10-åring 
  egna protestlistor som hon skickade till fabriker som förorenade mil- jön. För henne är engagemanget i Greenpeace någonting som skän- ker djup tillfredsställelse: 
  
 – 
  
 Absolut. Jag sitter inte bara hemma och klagar, utan jag gör något kon- kret. Och det känns väldigt bra för mig personligen. Jag trivs även med det sätt vi arbetar och med de människor som är med i Greenpeace (nr 24). 
  
 Gemensamt – och särskiljande 
 Den fråga som stått i blickpunkten i detta kapitel är vad som känne- tecknar de medborgare som engagerar sig i politiskt adekvata sam- manslutningar. Vi kan först konstatera att för de flesta av dessa 19 intervjupersoners engagemang är av den karaktären att det utan tve- kar berikar demokratin på det sätt som antas i litteraturen. I några fall är det mer tveksamt. Huruvida det i dessa fall handlar om attityder och beteenden som är demokratiskt acceptabla och vitaliserande är en fråga som vi återkommer till. 
 Gemensamt för samtliga intervjupersoner är att det är fråga om ett  
 starkt engagemang 
 . I det avseendet finns en fördömande attityd gentemot passiva medborgare. Den är dock mer eller mindre kamou- flerad. 
 Ingen av de intervjuade menar vidare att det engagemang som de drivs av är möjligt att på ett meningsfullt sätt kanalisera genom ett politiskt parti. I varierande grad upplever intervjupersonerna  
 parti- 
  
 165 
  
 kap07.fm Page 166 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 erna som förstelnade 
 . Att arbeta inom ramen för en aktionsgrupp eller en folkrörelse upplevs som betydligt mer meningsfullt. Det anses ge mer resultat, vilket är viktigt i sammanhanget. Samtliga intervjuper- soner är nämligen  
 starkt handlingsinriktade 
 . Ett sista gemensamt kän- netecken är av social karaktär: i dessa sammanslutningar finns en gemenskap som – särskilt för de unga intervjupersonerna – är mer eller mindre starkt  
 identitetsskapande 
 . 
  
 Motivet  
 för engagemanget skiljer sig emellertid åt på ett påfallande sätt. Skillnaden kan beskrivas med hjälp av motsatsparet universa-  
 lism-partikularism. 
  Den ena extrempunkten på en glidande skala av universella kontra partikulära målsättningar är att rädda världen (nr 24), den andra att av lokala intresseskäl förhindra en vägdragning (nr 35). Liksom de lokalpolitiskt verksamma individerna i föregående kapitel – alltså de som var aktiva i lokala partier – kännetecknas de intervjupersoner som är verksamma i lokala aktionsgrupper av en pragmatisk och resultatinriktad inställning. De vill nå konkreta resul- tat till gagn för människor i det lokala territoriet. Antingen för alla individer (by- och stadsdelsföreningarna och protestgrupperna) eller bara för vissa (stödföreningarna). 
 Dessa individers motiv, attityder och arbetssätt skiljer sig således inte från de partiaktivas när det gäller den handlingsorienterade atti- tyden. Vad som skiljer är bedömningarna i  
 vilket sammanhang  
 man lämpligast och med störst framgång når resultat. För de olika indivi- der som uppmärksammats i detta kapitel framstår partiengagemang som kontraproduktivt. Särskilt gäller detta de unga aktivisterna inom de olika proteströrelserna; dessa har i regel en alienerad syn på det politiska systemet. Den parlamentariska demokratin – fritt över- satt det nuvarande systemet – upplevs som en styggelse. Härur följer också den mest dramatiska skillnaden mellan de olika individerna i urvalet: huruvida det är acceptabelt att agera för sin sak utanför lagens råmärken. Graden av  
 procedurorientering  
 skiljer sig således högst påtagligt. Att följa de demokratiskt beslutade spelreglerna har för intervjupersonerna inom de sociala proteströrelserna inget egen- värde. Det primära är att man når resultat. Därmed är vi framme vid frågan huruvida även dessa individer, som arbetar med samhällsfrågor utifrån andra utgångspunkter än vad de partiaktiva gör, kan karaktäri- seras som demokratins trotjänare. 
 166 
  
 kap07.fm Page 167 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Demokratins trotjänare? 
 En viktig skillnad mellan de båda kategorier som stått i förgrunden i de båda sista kapitlen är att de som verkar inom partierna, i motsats till de aktivister som valt att engagera sig utanför partipolitiken, kän- netecknas av en beredskap av att  
 ta ansvar för hela samhället.  
 Detta är två fundamentala aspekter av det partipolitiska engagemanget: dels att ta ansvar för politiska beslut, även impopulära sådana, dels att göra avvägningar och prioriteringar utifrån en mer eller mindre kon- sistent samhällsåskådning. 
 Frågan om de demokratiska implikationerna av detta snävare men nog så intensiva engagemang är dock långt ifrån enkel att besvara. För en positiv tolkning talar argumentet att allt samhällsengagemang, åtminstone sådant som inte uttryckligen strävar efter att omkullkasta det demokratiska styrelseskicket, är av godo. Redan här bör man då göra en åtskillnad mellan de proceduriellt orienterade intervjuperso- nerna i urvalet –  
 demokratianhängarna –  
 och övriga, som uttryckligen tar avstånd från den parlamentariska demokratin. 
 Följande bedömning har gjorts i en annan rapport till Demokrati- utredningen där två rörelser som tillämpar civil olydnad som kamp- metod studeras, nämligen veganrörelsen och vad som kallas för flyk- tinggömmarna: 
 Även om djurrättsaktivisterna och flyktinggömmarna uttryckligen kriti- serar politiska beslut och beslutsfattare – och ibland agerar på tvärs med beslut och lagar – menar vi att deras verksamhet kan bidra till att stärka såväl välfärdsstaten och demokratin. De slår vakt om grundläggande vär- den och skapar genom sin verksamhet solidaritet, vilket kan stärka väl- färdsstaten. De bidrar till den kollektiva åsikts- och viljebildningen och reflexiviteten, vilket kan stärka demokratin (Smith 1999, s. 115). 
 Det är ett anmärkningsvärt naivt betraktelsesätt som här redovisas. Kritik mot politiska beslut och politiker tillhör om något demokra- tins själva livsluft, och att, som här, framställa detta som någonting i grunden stridande mot demokratin, är besynnerligt. Vad som är kärn- punkten i diskussionen är hur man skall se på lagbrott – och ibland våldsam skadegörelse – i en demokrati. Genom att företräda vissa värden kan man, enligt Conway och Garcia dels stärka samhälls- gemenskapen – solidariteten – dels bidra till ökad reflexivitet och därmed värna såväl välfärdsstaten som demokratin. Även om man bryter mot demokratiskt fattade beslut. Man kan fråga sig om detta gäller alla aktiviteter eller bara vissa värdebaserade (och i så fall vilka). 
 167 
  
 kap07.fm Page 168 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
 Argumentationen utesluter såsom det uttycks här inte mer uttalat antidemokratiska rörelser från att bli betraktade som demokratiska vitaliseringsfaktorer. Om det grundläggande kriteriet för huruvida en rörelse genom sin aktivitet bidrar till demokrati är att den ökar reflexiviteten, är det svårt att på definitionsmässiga grunder ute- sluta andra mer tvivelaktiga sammanslutningar såsom demokratiskt värdefulla, så länge även dessa kan sägas bidra till den kollektiva åsikts- och viljebildningen. 
 Att på ett generellt plan säga att alla typer av organisationer som uppfyller de kriterier som anges i citatet ovan berikar demokratin är enligt vår mening knappast möjligt. Ytterst är det en empirisk fråga. Vad som i detta sammanhang blivit uppenbart är att det i flera fall inom de sociala proteströrelserna finns ett starkt avståndstagande från de regler och procedurer som den existerande demokratiska ord- ningen baserar sig på. I några fall ter det sig berättigat att tala om demokratiförakt. 
 4 
  
 En annan utgångspunkt kan vara i vems intresse man agerar. En distinktion kan göras mellan å ena sidan sådant engagemang som syf- tar till att hjälpa andra människor (Röda Korset,  
 IOGT-NTO, 
  Alla Kvinnors Hus,  
 Anti-rasistiskt 
  nätverk,  
 Anti-sexistisk 
  front samt mil- jöorganisationerna) och djur (veganrörelsen och Nordiska Samfun- det mot plågsamma djurförsök) och å andra sidan de lokala aktions- grupperna (utom Alla Kvinnors Hus) vars engagemang syftar till att värna det egna intresset. När syftet är att hjälpa andra snarare än sig själv framstår engagemanget åtminstone tentativt som gynnsamt för demokratin i stort. 
 Samtidigt baseras demokratin på föreställningen om att männis- kor skall kunna påverka sådant som de upplever som betydelsefullt i deras egen livssituation. Just detta sägs emellanåt vara något utmär- kande för den individualisering av demokratin som ägt rum under senare år: att själv eller tillsammans med andra kunna påverka det näraliggande, i den lokala vardagen. Vår bedömning är därför att inte bara de attityder och aktiviteter som förekommer inom de traditio- nella folkrörelserna, utan också inom de lokala aktionsgrupperna, på ett entydigt sätt är till gagn för demokratin. För sin vitalitet är demo- kratin beroende av engagerade medborgare – inom såväl som utom de politiska partierna. 
 Den typ av mothåll av det slag som de lokala proteströrelserna representerar är om något hälsosamt för de politiska institutionerna. Låt oss avsluta med att citera den jordbrukare som är verksam inom den framgångsrika  
 E4-gruppen: 
  
 168 
  
 kap07.fm Page 169 Friday, December 10, 1999 8:00 AM 
  
 7 
  
 A 
 LTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG 
  
 – 
  
 Jag tror att det behövs sådana här grejer. Att etablissemanget tar stryk några gånger. Jag hoppas att dom åker på ännu mera stryk, då och då. Då kommer dom att lära sig att lyssna från början, innan dom kör hela pro- cessen och sedan åberopar ja, men för fan, det var ju ett demokratiskt beslut (nr 35). 
  
 Noter 
  
 1 
  
 Det viktiga är dock att de aktuella föreningarna är vad White kallar för öppna. Med detta avses att vem som helst kan bli medlem. Motsatsen är slutna grupper och föreningar, vars själva existensberättigande motiveras av exklusion. I slutna grupper är sammanhållningen mellan medlemmarna stark men samtidigt frodas intolerans gentemot det omgivande samhället. Sådana sammanslutningar anses av White inte vara till gagn för uppkomsten av socialt kapital. 
  
 2 
  
 Se exempelvis Folkrörelseutredningens betänkande  
  
 Ju mer vi är tillsammans 
 , SOU 1987:33. 
  
 3 
  
 Detta är också en central slutsats i Moore (1978) avhandling om hur lokala, temporära aktionsgrupper agerade under åren  
  
 1965–1975. 
  
 4 
  
 Själva avstampet i diskussionen görs i Hall (1993) vid det här laget tämligen välkända tes om hur socialt kapital uppstår i ett samhälle. Salinas och Garcia tycks dock i detta sammanhang ha gjort sig skyldiga till en fel- tolkning av Putnams arbete. Denne gör nämligen en distinktion mellan öppna och slutna sammanslutningar (se ovan s. 141 f.). Endast de förra anses av Put- nam vara värdefulla ur demokratisk synpunkt. I dessa öppna sammanslutningar möts människor från olika samhällsgrupper, vilket är poängen: förståelse, tole- rans och social tillit även till andra än dem i den egna gruppen uppstår som en konsekvens av interaktionen. För de slutna föreningarna gäller motsatsen. Soli- dariteten och gemenskapen inom sammanslutningen blir ofta stark, men detta på bekostnad av dem som står utanför. En  
  
 vi-och-dom-känsla 
  är själva livsluf- ten för slutna grupper; i stället för social tillit tenderar därför intolerans mot det omgivande samhället att uppstå. Mot bakgrund av att åtminstone den ena av de båda grupper som studeras i Salinas och Smith rapport – liksom flertalet av de sociala proteströrelser som här behandlats – är att betrakta som slutna finns ytterligare skäl att ifrågasätta den positiva slutsatsen beträffande dessa gruppers demokratiska betydelse. 
 169 
  
 kap07.fm Page 170 Friday, December 10, 1999 8:00 AM