Demokratiopinioner 
 Waters 
 Demokratiutredningens skrift nr 26 
 SOU 1999:80 
  
 080Demok.p65 
  
 1 
  
 1999-06-15, 
  13:50 
  
 Förord 
 Den svenska demokratin befinner sig inte i akut kris så länge vi ser till medborgarnas resurser att delta och engagera sig i det politiska livet. /.../ Den svenska partidemokratins kris är emellertid mycket  
 väl-dokumenterad. 
  
 Så sammanfattade författaren till den här småskriften ett semina- rium som Demokratiutredningen höll på temat Det unga med- borgarskapet (SOU 1998:202, s. 27 f.). 
 I den här småskriften går han vidare och undersöker vad med- borgarna anser om en del av de förslag som har lanserats för att fördjupa den svenska folkstyrelsen. 
 Ledamöterna i kommittén har inte tagit ställning till för- fattarens bedömningar. 
 Nelson3 
 . 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 Elitdemokrati eller folkdemokrati  
 ........................................ 
  
 7 
  
 1.1 
  
 Förändrade spelregler............................................................. 
  
 8 
  
 1.2 
  
 Demokratiutredningens frågeserie.......................................... 
  
 10 
  
 1.3 
  
 Svåra frågor? .......................................................................... 
  
 12 
  
 1.4 
  
 Disposition............................................................................... 
  
 13 
  
 2 
  
 Svenska folkets åsikter om förändringar av demokratin  
 .. 
  
 14 
  
 2.1 
  
 Åsikter om demokratiförslagen bland partiernas sympatisörer 
  
 18 
  
 2.2 
  
 Åsiktsrepresentativitet............................................................. 
  
 21 
  
 2.3 
  
 Åsikter om skilda valdagar ...................................................... 
  
 25 
  
 2.4 
  
 Åsikter om expertöverlåtelse................................................... 
  
 31 
  
 2.5 
  
 Åsikter om att sänka rösträttsåldern ....................................... 
  
 35 
  
 2.6 
  
 Åsikter om nationella och kommunala folkomröstningar ........ 
  
 40 
  
 3 
  
 Svenska folkets demokratiideologier  
 ................................. 
  
 43 
  
 4 
  
 Avslutande diskussion 
 ......................................................... 
  
 54 
  
 Referenser  
 ..................................................................................... 
  
 57 
  
 5 
 . 
 Demokratiopinioner 
 Waters 
 , Göteborg 
  
 1 Elitdemokrati eller folkdemokrati? 
 Under den svenska demokratins förhistoria fanns en utbredd oro för effekterna av att lämna över politisk makt och inflytande till den stora oberäkneliga massan. Att det lättmanipulerade och okun- niga folket skulle ges mer direkt inflytande över rikets styrelse var de konservativas skräckscenario. Massdemokratins fasor omhulda- des av uttalade motståndare till allmän rösträtt och sedermera också av motståndare till den kvinnliga rösträtten. Ett alltför stort folkinflytande skulle leda till stor instabilitet i det politiska syste- met och social oro i samhället. 
 I dag är hotbilder av det slaget främmande fåglar. Demokrati- debatten förs i andra ordalag i seklets slut än i dess början. Men debatten om folkstyrets utvidgning och utformning är alltjämt levande, även om den numera förs kring frågor som i historiskt ljus måste betraktas som ett slags demokratins  
 lyx-frågor. 
  Frågorna faller många gånger tillbaka på den klassiska motsättningen mellan en folkligt förankrad deltagardemokrati och en effektiv representa- tionsdemokrati. 
 Den moderna svenska demokratin vill förbättra sig själv, dels genom att stärka medborgarnas direkta inflytande på det demo- kratiska beslutsfattandet, dels genom att åstadkomma ett mer effektivt och upplyst beslutsfattande. För att garantera systemets fortsatta legitimitet är det nödvändigt att de alltmer kunniga och självständiga medborgarna känner större delaktighet i politiken, särskilt i en tid då traditionella band mellan partier och väljare eroderar. Samtidigt behöver beslutsprocesser effektiviseras för att möta en högre förändringstakt, framför allt på det ekonomiska 
 7 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 området. Europeisk integration och nya typer av överstatligt sam- arbete nödvändiggör snabbare och mer responsiva demokratiska beslutsformer. Skilda prioriteringar när det gäller att tillgodose båda typerna av demokratiförbättringar synliggör från tid till annan ideologiska och partipolitiska skillnader i synen på folkstyret. 
 Syftet med den här studien är att undersöka medborgarnas åsikter om ett antal aktuella frågor som rör den svenska demo- kratins framtida utformning. Vilka förslag till förändringar av den svenska demokratin är populära och impopulära bland svenska folket? Formar medborgarnas åsikter om sådana demokratiförslag 
 – som till exempel att sänka rösträttsåldern, att anordna fler folk- omröstningar och att minska antalet riksdagsledamöter – någon sammanhållen underliggande ideologisk konfliktdimension? 
  
 1.1 
  
 Förändrade spelregler 
  
 Flera omfattande förändringar av spelreglerna i den svenska demo- kratin har ägt rum under den senaste tioårsperioden. Efter 1994 års val förlängdes mandatperioderna från tre till fyra år. Vårt  
 EU-med- 
  lemskap gav nya möjligheter till medborgerligt politiskt deltagande genom Europaparlamentsvalen. Efter en provomgång i samband med 1994 års riksdagsval sjösattes det nya personvalssystemet i full skala i samband med Europaparlamentsvalet 1995 och begick riks- dagsvalspremiär 1998. 
 Som om inte detta var nog har ytterligare förslag på föränd- ringar av vallagar och spelregler ventilerats i debatter, motioner, yrkanden och utredningar under  
 1990-talet. 
  Hit hör förslag om att förändra folkomröstningsinstitutet, sänka rösträttsåldern till 16 år, flytta valdagen till våren, minska antalet riksdagsledamöter och förstärka medborgarnas möjligheter att delta aktivt i lokalt besluts- fattande genom motions- och remissrätt. Det förändringsförslag som hittills har vunnit störst parlamentariskt stöd och som sanno- likt ligger närmast ett avgörande är förslaget att införa skilda val- dagar i Sverige. 
 Floran av förändringsförslag finner av allt att döma sin näring i en genuin omsorg om det svenska folkstyret. I stort sett samtliga 
 8 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 förslag förs fram som botemedel mot försvagade band mellan välja- re och partier, mot minskande intresse för partipolitiskt arbete och mot växande misstro mot politiska institutioner och representan- ter. Personvalsreformen och förslagen om rösträttens utvidgande och större inslag av lokal- och direktdemokrati syftar till att flytta politiken och dess representanter närmare medborgarna. Därmed kan ansvarsutkrävandet bli mer tydligt och nya förtroendeband skapas mellan väljare och valda. De svenska medborgarna – som sannolikt är mer intresserade av och mer välinformerade om poli- tiska frågor än någonsin – behöver nya former och kanaler för sitt politiska engagemang. 
 Demokratiförändringsförslagen leder utvecklingen i två rikt- ningar samtidigt. För den lokala demokratin gäller önskemålen ett  
 ökat  
 medborgarinflytande genom till exempel fler kommunala folkomröstningar, införande av medborgarremisser, sänkt röst- rättsålder i kommunvalen och inrättande av ungdomsråd. Förslaget om skilda valdagar motiveras ofta med ett önskemål om att rikta mer uppmärksamhet till kommunpolitiken för att därigenom stärka den lokala demokratin. 
 Besluten att förlänga mandatperioden till fyra år och att ge riks- banken en oberoende ställning som expertinstans är exempel på förändringar som leder till  
 mindre  
 direkt folkligt inflytande. I det förstnämnda fallet inskränks medborgarnas möjligheter att utkräva ansvar från sina valda representanter, helt enkelt eftersom tiden mellan valen utsträcks. I det sistnämnda fallet handlar det om ett totalt avhändande av demokratiskt inflytande över viktiga delar av ränte- och valutapolitiken; politikerna önskar i stället att oberoen- de experter utformar denna politik. Det svenska  
 EU-medlem- 
  skapet har också, åtminstone när det gäller vissa politikområden, inneburit en utveckling mot  
 mindre  
 folkligt inflytande på poli- tiken. 
 Debatten om graden av folkligt inflytande på demokratiskt be- slutsfattande pågår framför allt på elitnivå – bland en engagerad allmänhet, bland politiker i riksdagen och i det offentliga samtalet. Frågorna om den framtida utvecklingen av demokratin i Sverige befinner sig inte särskilt högt upp på medias dagordning och har ännu inte blivit föremål för partikonkurrens på väljararenan. Med 
 9 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 den här rapporten hoppas jag kunna öka uppmärksamheten för och initiera en fördjupad debatt kring framtida förändringar av spel- reglerna i den svenska demokratin. 
 1.2 Demokratiutredningens frågeserie 
 I juni 1998 fick jag Demokratiutredningens uppdrag att utveckla en frågeserie som syftade till att fånga medborgarnas åsikter om de förändringsförslag som för närvarande har stor aktualitet i offent- liga debatter och utredningar. 
 Bakgrunden till uppdraget är att det tidigare har genomförts mycket få undersökningar av hur starkt folkligt stöd olika för- ändringsförslag egentligen har. En studie av svenska folkets attity- der till de olika förslagen bedömdes ha stor samhällsrelevans och kunde också tjäna som underlag för framtida utredningar, debatter och beslutsfattande. Den här skriften utgör huvudrapporten från denna undersökning. 
 Frågeserien består i första hand av aktuella förslag som berör konflikten om storleken på och omfattningen av folkopinionens direkta inflytande på demokratiskt beslutsfattande (se figur 1). 
 Några av förslagen innebär  
 utvidgningar  
 av det folkliga inflytandet, såsom att sänka fyraprocentspärren, införa medborgarremisser, anordna fler folkomröstningar och sänka rösträttsåldern till 16 år. Andra förslag innebär i stället  
 begränsningar  
 av det folkliga in- flytandet över beslutsfattandet, såsom att överlåta viktiga beslut till experter, förbjuda opinionsundersökningar i samband med valen och minska antalet riksdagsledamöter. 
 Vi ville också använda frågeinstrument som använts tidigare för att kunna följa utvecklingen i folkopinionen över tid. Frågorna om att anordna fler kommunala folkomröstningar, sänka fyra- procentspärren till riksdagen och införa könskvotering till styrelser och nämnder har förekommit i flera tidigare undersök- ningar. 
 Vid sidan av frågeserien förekommer i resultatredovisningarna två ytterligare enkätfrågor som ställdes inom ramen för samma undersökning. Hit hör förslagen om att minska löner och ersätt- 
 10 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 ningar för heltidspolitiker och begränsa riksdagsledamöternas mandatperiod till maximalt åtta år. Det är frågor som från början ställdes i annat syfte men som ändå berör vårt övergripande tema om demokratiförändringar. 
 Figur 1. Demokratiutredningens frågeserie i 1998 års SOM- undersökning 
 I debatten om demokratin i Sverige diskuteras olika förslag till förändringar. Vad tycker Du om följande förslag 
  
 Mycket 
  
 Ganska 
  
 Varken bra 
  
 Ganska 
  
 Mycket 
  
 bra 
  
 bra 
  
 eller dåligt 
  
 dåligt 
  
 dåligt 
  
 förslag 
  
 förslag 
  
 förslag 
  
 förslag 
  
 förslag 
  
 Sänka rösträttsåldern till 16 år 
 Kräva att partier och kandidater redovisar varifrån de erhåller kampanjbidrag 
  
 Minska antalet riksdagsledamöter 
 Alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter 
 Sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
 Genomföra fler kommunala folkomröstningar 
 Införa könskvotering till offentliga styrelser och nämnder 
  
 Ge alla medborgare möjlighet att skriftligen reagera på politikernas förslag innan beslut fattas 
 (s.k. medborgarremiss) 
 Förbjuda publicerandet av opinionsundersökningar under veckan före valet 
  
 Anordna kommun- och riksdagsval vid olika 
  
 tidpunkter 
  
 Kommentar 
 : Figuren visar hur Demokratiutredningens frågeserie presenterades för svarspersonerna i 1998 års  
 SOM-undersökning  
 . 
  
 11 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Frågeserien ställdes inom ramen för  
 SOM-institutets 
  årliga riks- representativa postenkätundersökningar. 
 1  
 Huvuddelen av under- sökningsmaterialet samlades in i oktober och november 1998. I jämförelse med andra alternativ är ett deltagande i  
 SOM-institutets 
  undersökningar ett billigt och snabbt sätt att genomföra opinions- undersökningar. Beställaren har tillgång till  
 SOM-institutets 
  sam- lade erfarenhet när det gäller att utforma frågetexter, frågeformule- ringar och svarsalternativ. 1998 års  
 SOM-undersökning 
  hade i internationell jämförelse hög svarsfrekvens (68 procent). 
  
 1.3 
  
 Svåra frågor? 
  
 Hur fruktbart är det egentligen att ställa medborgare inför spörs- mål av konstitutionell natur? Förändringsförslagen berör kom- plicerade och mångdimensionella problematiker. Konsekvenserna av att faktiskt genomföra dem är svåra att överblicka också för de mest insatta politikerna och experterna. Flera av förslagen har ännu inte blivit föremål för någon grundlig utredning och heller inte nått sin slutliga konkreta utformning. 
 Vi har således att göra med opinionsyttringar i relativt kompli- cerade frågor som medborgarna sannolikt inte går omkring och funderar över varje dag. Vi kan därför anta att det för demokrati- förändringsförslagen inte sker en ständig uppdatering av med- borgerliga preferenser, såsom vi tror är fallet för andra politiska objekt som exempelvis partier eller partiledare. Även om med- 
  
 1  
  
 SOM-institutet 
  (Samhälle, Opinion, Massmedia) är ett samarbete mellan Institutionen för journalistik och masskommunikation, Statsvetenskapliga institutionen och Förvaltningshögskolan vid Göteborgs universitet. SOM- institutet startades 1986 och leds av Fry, Aguirre och Delgado. 1998 års  
 SOM-undersökning 
  genomfördes i samarbete med Sifo, som ombesörjde urvalsdragning, utskick av formulär och påminnelser, telefonuppföljning samt datauppläggning. Undersökningen gick i fält 13 oktober och stängde 28 januari 1999. Internetadressen till  
 SOM-institutet 
  är http://www.som.gu.se. Samtliga  
 SOM-undersökningar 
  finns arkiverade och dokumenterade på Svensk Samhällsvetenskaplig Datatjänst (SSD): http://www.ssd.gu.se. 
 12 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 borgarna begriper vad förslagen handlar om kan vi utgå ifrån att medborgarnas sakkunskaper är små. Det finns skäl att tro att medborgarnas åsikter om demokratiförslagen i hög utsträckning genereras i det ögonblick svarspersonerna konfronteras med de olika förslagen. 
 Situationen är förstås inte unik. Merparten av de opinionsytt- ringar som samlas in med hjälp av opinionsundersökningar är av samma karaktär. Det kan inte nog understrykas att resultat från enstaka mätningar av opinioner i enstaka frågor alltid bör tolkas med stor försiktighet. Det vetenskapliga värdet av undersök- ningarna ökar först då lämpliga jämförelsepunkter presenteras, såsom opinionsförändringar över tid eller skillnader mellan olika grupper. 
 Och även om människors åsikter produceras i samma ögonblick som de konfronteras med frågorna ligger opinionsforskarens intresse i att söka rekonstruera de processer som i så fall produce- rar dessa responser. Då studeras i allmänhet många svar samtidigt för att utreda huruvida svaren på frågorna kan ha producerats under ledning av någon generell princip eller ideologi. 
 Trots att frågeställningarna är svåra är det ändå rimligt att genomföra opinionsundersökningar av det här slaget. Svarsmönst- rets karaktär brukar kunna avslöja hur pass utvecklade medborgar- nas åsikter är i frågor av det här slaget. Och med tanke på att många av de förändringsförslag som i dag växer sig populära bland politikerna faktiskt innebär rejält ökade krav på medborgarna – såsom till exempel fler folkomröstningar, införande av medborgar- remisser och skilda valdagar – förefaller det ändå inte helt orimligt att anförtro medborgarna att säga sin mening också om föränd- ringar av demokratins spelregler. 
  
 1.4 
  
 Disposition 
  
 Den här rapporten är organiserad i enlighet med studiens två huvudfrågeställningar. Den första frågeställningen är av det be- skrivande slaget och gäller svenskarnas åsikter om de olika för- slagen på förändringar i demokratin: Vilka av förslagen är mest 
 13 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 populära bland medborgarna? Vilka befolkningsgrupper är positiva till förslag som innebär större inslag av direktdemokrati? Och vilka grupper gillar förslagen att effektivisera beslutsfattandet genom att överlåta viktiga frågor till experter och minska folkopinionens direkta påverkan på politiken? I den här delen har vi även möjlighet att göra en jämförelse av medborgarnas och riksdagskandidaternas åsikter i demokratifrågor. 
 Den andra frågeställningen är mer analytisk och gäller hur och i vilken utsträckning medborgarnas åsikter i demokratifrågor hänger samman: Kan åsikterna om de olika förändringsförslagen ha for- mats av en och samma underliggande konfliktdimension? Finns det någon sammanhållen demokratiideologisk konfliktdimension bland medborgarna? 
  
 2 
  
 Svenska folkets åsikter om förändringar av demokratin 
  
 Konflikten mellan ett effektivt och direktdemokratiskt besluts- fattande är lika gammal som demokratin själv. Konflikten initiera- des i det ögonblick man upptäckte att den direkta torgdemokratin inte skulle kunna fungera effektivt om inte demos valde  
 represen- tanter 
 . Om alla deltog i varje beslut skulle beslutsprocessen ta för lång tid – demokratins medborgare skulle inte hinna med något annat än att informera sig om politiska frågor och utöva hand- uppräckning. Deltagardemokratin står på det här sättet i ständig konflikt med den representativa demokratin. Hur mycket och vad av allt som berör demos bör delegeras till valda representanter? 
 Vill svenska folket verkligen ha större inslag av direktdemo- krati? Eller vill de hellre överlämna mer makt och inflytande till kunniga experter? Vill de utvidga folkopinionens påverkan genom att sänka rösträttsåldern eller sänka fyraprocentspärren till riks- dagen? Eller ser de hellre att antalet riksdagsledamöter minskar och att man förbjuder publicerande av opinionsundersökningar under veckan före valen? 
 Tabell 1 sammanfattar svenska folkets åsikter om olika förslag om att förändra demokratin. Förslagen har rangordnats efter hur 
 14 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 populära de är bland medborgarna. De mest populära förslagen återfinns överst och de mest impopulära nederst i tabellen. 
 2 
  
 Resultaten visar att finns en övervikt för positiva attityder till nio av de tretton förändringsförslagen (se tabell 1). De flesta för- slagen om förändringar tycks alltså falla de flesta medborgare i smaken. 
  
 2  
 Man bör vara försiktig vid direkta jämförelser av populariteten hos de olika förändringsförslagen. Precis som för alla opinionsundersökningar beror enskilda nivåskattningar av opinioner på en rad faktorer som inte är möjliga att hålla under kontroll i enstaka undersökningar. Faktorer som layout, exakt frågeformulering, svarsalternativens utformning och ord- ningsföljd, vilka typer av frågor som har ställts tidigare i postenkäten och i vilken ordningsföljd de olika demokratiförslagen presenteras kan ha stora effekter på nivåskattningarna (se t.ex. Lyons  Presser 1996). 
 15 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Tabell 1. Svenska folkets åsikter om förändringar av den svenska demokratin, 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
  
 summa 
  
 ++ 
  
 + 
  
 o 
  
 - 
  
 - - 
  
 procent 
  
 balans 
  
 kräva att partier och kandidater redovisar varifrån de 
  
 32 
  
 37 
  
 24 
  
 5 
  
 2 
  
 100 
  
 +62 
  
 erhåller kampanjbidrag 
  
 minska löner och ersättningar till heltidspolitiker 
  
 38 
  
 26 
  
 22 
  
 11 
  
 3 
  
 100 
  
 +50 
  
 Begränsa riksdagsledamöternas mandatperiod till 
  
 27 
  
 31 
  
 29 
  
 10 
  
 3 
  
 100 
  
 +45 
  
 maximalt åtta år 
  
 alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter 
  
 20 
  
 32 
  
 25 
  
 15 
  
 8 
  
 100 
  
 +29 
  
 minska antalet riksdagsledamöter 
  
 17 
  
 24 
  
 41 
  
 13 
  
 5 
  
 100 
  
 +23 
  
 ge alla medborgare möjlighet att skriftligen 
  
 reagera på politikernas förslag innan beslut fattas 
  
 17 
  
 28 
  
 31 
  
 15 
  
 9 
  
 100 
  
 +21 
  
 (s.k. medborgarremiss) 
  
 förbjuda publicerandet av opinionsundersökningar 
  
 19 
  
 21 
  
 38 
  
 12 
  
 10 
  
 100 
  
 +18 
  
 under veckan före valet 
  
 Genomföra fler nationella folkomröstningar 
  
 12 
  
 27 
  
 38 
  
 15 
  
 8 
  
 100 
  
 +16 
  
 Genomföra fler kommunala folkomröstningar 
  
 11 
  
 29 
  
 35 
  
 16 
  
 9 
  
 100 
  
 +15 
  
 anordna kommun- och riksdagsval vid olika 
  
 12 
  
 16 
  
 34 
  
 19 
  
 19 
  
 100 
  
 -10 
  
 tidpunkter 
  
 införa könskvotering till styrelser och nämnder 
  
 6 
  
 13 
  
 35 
  
 23 
  
 23 
  
 100 
  
 -27 
  
 sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 4 
  
 7 
  
 29 
  
 28 
  
 32 
  
 100 
  
 -49 
  
 sänka rösträtten till 16 år 
  
 2 
  
 7 
  
 14 
  
 33 
  
 44 
  
 100 
  
 -68 
  
 Kommentar 
 : Resultaten är hämtade från 1998 års  
 SOM-undersökning 
  från  
 SOM-institutet 
  vid Göteborgs universitet och bygger på omkring 1 700 svarspersoner. Förslagen är rangordnade efter graden av popularitet. De fem svarsalternativ som erbjöds var ++ = mycket bra förslag, + = ganska bra förslag, o = varken bra eller dåligt förslag, – = ganska dåligt förslag, – - = mycket dåligt förslag. Opinionsbalansmåttet visar andelen positiva till förslaget minus andelen negativa till förslaget. Positiva opinionsbalansmått visar övervikt för andelen positiva och negativa opinionsbalansmått visar övervikt för andelen negativa. 
 Till de mest populära förslagen hör förslagen att låta partier och kandidater redovisa varifrån de erhåller kampanjbidrag (balansmått +62), att minska löner och ersättningar för politiker (+50) och att begränsa riksdagsledamöternas mandatperiod till åtta år (+45). Samtliga av de tre mest populära förslagen är frågor där svaren sannolikt är färgade av den brist på tilltro till politiker och politiska institutioner som vi vet är utbredd bland medborgarna: Medbor- gare som saknar förtroende för politiker, kandidater och riksdags- män tycker bra om förslag som går ut på att ställa högre krav på 
 16 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 eller begränsa förmåner. Analyser längre fram i rapporten kommer att kunna utreda huruvida det verkligen förhåller sig så. 
 Bland svenskarna råder klar övervikt av positiva attityder också till förslagen om att överlåta viktiga beslut till experter (+29) och att minska antalet riksdagsledamöter (+23) – förslag som  
 minskar  
 det folkliga deltagandet och inflytandet i politiken. Färre riksdags- ledamöter kan visserligen innebära en effektivisering men innebär framför allt sämre regional representation. Att överlåta mer makt och inflytande från folkrepresentanter till experter av olika slag är ett steg bort från större folkligt deltagande. 
 De i särklass minst populära förslagen bland medborgarna är att sänka fyraprocentspärren till riksdagen och att sänka rösträtts- åldern till 16 år (balansmått  
 –49 
  respektive  
 –68). 
  Båda förslagen innebär en  
 utvidgning  
 av folkligt inflytande/påverkan i politiken. En sänkt riksdagsspärr gör det exempelvis enklare för små partier att vinna riksdagsrepresentation och en sänkning av rösträttsåldern innebär en utvidgning av medborgarnas rösträtt. 
 Resultaten ger alltså en något överraskande bild av svenska folkets demokratiopinioner. Förslag om att begränsa folkligt in- flytande och påverkan är mer populära bland medborgarna än för- slag som innebär ett större folkligt direkt deltagande i den demo- kratiska beslutsprocessen. 
 Noterbart är att en relativt stor andel av svarspersonerna, om- kring fyrtio procent, har valt att använda det neutrala svarsalterna- tivet för förslagen om kommunala och nationella folkomröst- ningar, förbjuda publicerande av opinionsundersökningar och minska antalet riksdagsledamöter. De skulle kunna betyda att många medborgare känner sig osäkra om hur de själva ställer sig till olika förslag. Det är förstås svårt att direkt avgöra huruvida en neutral attityd är ett utslag av stor villrådighet, bristande kunskaper eller en åsikt om att frågan inte är särskilt viktig. Vi kan dock kon- statera att när det gäller andelen neutrala svar skiljer sig inte demo- kratifrågorna mycket från liknande frågor om andra politikom- råden. Analyser längre fram kommer att ge bättre svar på hur god kvalitén på medborgarnas responser är – det vill säga i vilken utsträckning demokratiopinionerna bildar tydliga svarsmönster. 
 17 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
  
 2.1 
  
 Åsikter om demokratiförslagen bland partiernas sympatisörer 
  
 Det partiideologiska landskapet för flera av demokratifrågorna har i viss mån följt den etablerade  
 vänster-högerdimensionen 
  under  
 1990-talet. 
  I riksdagsdebatten om olika demokratiförändringar har vänsterpartiet och miljöpartiet exempelvis varit de varmaste an- hängarna av ökade inslag av direktdemokrati och sänkt rösträtts- ålder. Förslaget att minska antalet riksdagsledamöter i riksdagen har gång på gång framförts av moderata representanter. Frågan är i vilken utsträckning det är möjligt att återfinna ett motsvarande partimönster bland medborgarna? Hur stora är i så fall skillnaderna mellan partierna – finns det någon grogrund för hårdare partimot- sättningar i demokratifrågor? 
 En undersökning av vad de olika partiernas sympatisörer tycker om de olika demokratiförslagen visar att sambanden mellan parti- sympati och demokratiåsikter generellt sett är mycket svaga (se tabell 2). Några starka partiideologiska skillnader i synen på demo- krati återfinns alltså  
 inte  
 på medborgarnivån. Skillnaderna mellan partiernas sympatisörer är inte i närheten av att vara så stora som när det gäller några av de mer etablerade partikonflikterna såsom  
 vänster-högerdimensionen, 
 EU-dimensionen 
  eller den kristna traditionalismdimensionen (jfr Oscarsson 1998). 
 Det förslag som bäst diskriminerar mellan de olika grupperna av partisympatisörer är frågan om könskvotering i styrelser och nämnder (eta=.27), som inte omedelbart har att göra med kon- flikten mellan effektivitet och folklig förankring. Sambandsmåtten i tabell 2 kan jämföras med den i särklass starkaste förklarings- faktorn på partisympati – nämligen medborgarnas subjektiva  
 vänster-högerplaceringar 
  – som i motsvarande analyser brukar generera sambandsmått i storleksordningen eta=.70. 
 De skillnader som finns mellan olika grupper av partisympatisö- rer följer i vissa fall ett  
 vänster-högermönster. 
  Förslagen om ökad direktdemokrati vinner starkast stöd bland vänsterpartiets och miljöpartiets sympatisörer. De grupperna är mest positiva till att genomföra fler folkomröstningar och ge medborgare möjlighet att inkomma med medborgarremisser. Även när det gäller förslaget 
 18 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 om att sänka rösträttsåldern skiljer v- och  
 mp-sympatisörerna 
  ut sig som de minst negativa (14 respektive 15 procent). 
 Förslagen om att alltid överlåta beslut i viktiga frågor till exper- ter och att minska antalet riksdagsledamöter – två förslag som i olika avseenden leder till  
 minskat  
 folkligt deltagande – är mest populära bland kristdemokraternas och moderaternas sympatisö- rer. Förslaget att överlåta beslut till experter anses som mycket eller ganska bra bland 59 respektive 60 procent av kd- och  
 m-sym- 
  patisörerna. Knappt hälften av m- och  
 kd-sympatisörerna 
  ställer sig positiva till förslaget att minska antalet riksdagsledamöter. 
 Flera av förslagen följer dock ingen självklar ideologisk kon- fliktdimension och uppvisar mycket svaga samband med parti- sympati. Kravet att partier och kandidater skall redovisa varifrån de erhåller kampanjbidrag vinner störst stöd bland vänsterpartiets, miljöpartiets och folkpartiets sympatisörer (78, 76 respektive 75 procent). Förslaget att sänka fyraprocentspärren upplevs som minst negativ av sympatisörerna till de två partier – kristdemokra- terna och miljöpartiet – som under lång tid hade att brottas med just denna riksdagsspärr (16 procent positiva). Centerpartiets sympatisörer ställer sig mest positiva till förslaget att förbjuda opinionsundersökningar under veckan före valet (54 procent). 
 Även om partiskillnaderna är små infrias ändå flera av de för- väntningar som vi hade på förhand med ledning av  
 1990-talets 
  riks- dagsdebatter. Enkelt uttryckt gillas deltagardemokratiska förslag (folkomröstningar, sänkt rösträttsålder) i något större utsträckning av medborgare som sympatiserar med partier till vänster, medan elit- och representationsdemokratiska förslag (färre riks- dagsledamöter, expertöverlåtelse) gillas av medborgare som hyser sympatier för högerpartier. 
 Enligt ett sätt att se på saken finns alltså fortfarande svaga av- tryck kvar från den partipolitiska konflikt kring demokratifrågorna som rasade i seklets början. Här får man emellertid vara försiktig med att dra analogin för långt. Den  
 liberal-konservativa 
  skiljelinje som strukturerade konflikterna under demokratins tillblivande kan inte utan vidare jämföras med den klasskiljelinje som format dagens ideologiska  
 vänster-högerlandskap. 
  Under  
 1900-talets 
  gång har demokratin blivit överideologi för alla partier. 
 19 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 20 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Men det finns alltså alltjämt små skillnader mellan vänster- och högersympatisörer när det när det gäller folkinflytandets storlek och utformning. Kristdemokraternas och moderaternas sympatisö- rer är mer förtjusta i förslag som innebär effektivisering och professionalisering av det demokratiska beslutsfattandet än vad vänsterpartiets och miljöpartiets sympatisörer är. På motsvarande sätt är v- och  
 mp-sympatisörerna 
  mer förtjusta i tanken på fler inslag av direktdemokrati och sänkt rösträttsålder än vad kd- och  
 m-sympatisörer 
  är. 
  
 2.2 
  
 Åsiktsrepresentativitet 
  
 I vilken utsträckning är den politiska elitens åsikter om demokrati- frågor representativa för svenska folkets åsikter? Tycker med- borgarna och partieliterna likadant i frågor som rör den svenska demokratins framtid? Råder större eller mindre åsiktsöverens- stämmelse mellan medborgare och elit när det gäller demokrati- frågor jämfört med andra typer av frågor? 
 För några av demokratifrågorna har vi en unik möjlighet att jämföra medborgarna och de kandidater som ställde upp i 1998 års riksdagsval. Ett antal av de frågor som ingår i demokratiutred- ningens frågeserie ställdes också i en riksdagskandidatundersök- ning som genomfördes efter 1998 års val. Kandidatundersökningen finansierades av Valrådet (Ju 1997:13) och syftar främst till att utvärdera personvalet i samband med 1998 års riksdagsval. Under- sökningen genomfördes av forskare verksamma inom det svenska Valforskningsprogrammet vid Statsvetenskapliga institutionen i Göteborg. Bailey och Fry hade det veten- skapliga ansvaret för Valrådets kandidatundersökning. Fler resultat från kandidatundersökningen kommer att redovisas i Valrådets kommande publikationer. 
 I tabell 3 redovisas resultaten av jämförelsen mellan medborgar- na och partieliten i frågor om demokratiförändringar. Som vi kunde ha förväntat oss är sakfrågeåsikter mer utkristalliserade bland partieliter än bland medborgare; andelen som anger ett neutralt svarsalternativ är klart mindre bland riksdagskandidaterna 
 21 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 än bland medborgarna. Därför har jag använt mig av två olika sätt att urskilja skillnader mellan riksdagskandidater och medborgare. Opinionsbalansmåtten visar om det råder övervikt för positiva eller negativa åsikter om de olika förslagen. Opinionsbalanserna kan vara av olika storlek och ha olika tecken för kandidater och med- borgare. Skillnaderna mellan grupperna redovisas dessutom som differenser av andelen positiva åsikter (mycket eller ganska bra förslag). 
 22 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 3. Medborgarnas och riksdagskandidaternas åsikter om förslag att förändra demokratin (procent, opinionsbalansmått, skillnad andel bra förslag) 
  
 skillnad 
  
 varken bra 
  
 opinions 
  
 andel 
  
 mkt/ganska 
  
 eller dåligt 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 balans- 
  
 bra 
  
 bra förslag 
  
 förslag 
  
 dåligt förslag 
  
 procent 
  
 mått 
  
 förslag 
  
 Avskaffa den gemensamma valdagen (rdkand) / 
  
 anordna kommun- och riksdagsval vid olika tidpunkter (SOM) 
  
 riksdagskandidater 
  
 56 
  
 9 
  
 35 
  
 100 
  
 +21 
  
 medborgare 
  
 28 
  
 34 
  
 38 
  
 100 
  
 -10 
  
 +28 
  
 Kräva att partier och kandidater redovisar varifrån de erhåller kampanjbidrag 
  
 riksdagskandidater 
  
 87 
  
 10 
  
 3 
  
 100 
  
 +84 
  
 medborgare 
  
 69 
  
 24 
  
 7 
  
 100 
  
 +62 
  
 +18 
  
 Förbjuda publicerandet av opinionsundersökningar under veckan före valet 
  
 riksdagskandidater 
  
 53 
  
 18 
  
 29 
  
 100 
  
 +24 
  
 medborgare 
  
 40 
  
 38 
  
 12 
  
 100 
  
 +28 
  
 +13 
  
 Genomföra fler kommunala folkomröstningar 
  
 riksdagskandidater 
  
 53 
  
 21 
  
 26 
  
 100 
  
 +27 
  
 medborgare 
  
 40 
  
 35 
  
 25 
  
 100 
  
 +15 
  
 +13 
  
 Sänka rösträttsåldern till 16 år 
  
 riksdagskandidater 
  
 20 
  
 8 
  
 72 
  
 100 
  
 -52 
  
 medborgare 
  
 9 
  
 14 
  
 77 
  
 100 
  
 -68 
  
 +11 
  
 Sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 riksdagskandidater 
  
 21 
  
 10 
  
 69 
  
 100 
  
 -48 
  
 medborgare 
  
 11 
  
 29 
  
 60 
  
 100 
  
 -49 
  
 +10 
  
 Genomföra fler nationella folkomröstningar 
  
 riksdagskandidater 
  
 42 
  
 24 
  
 34 
  
 100 
  
 +8 
  
 medborgare 
  
 39 
  
 38 
  
 23 
  
 100 
  
 +16 
  
 +3 
  
 Minska antalet riksdagsledamöter 
  
 riksdagskandidater 
  
 25 
  
 12 
  
 63 
  
 100 
  
 -38 
  
 medborgare 
  
 41 
  
 41 
  
 18 
  
 100 
  
 +23 
  
 -16 
  
 Kommentar 
 : Resultaten för riksdagskandidaterna är hämtad från Valrådets stora kandidatundersökning från hösten 1998 (n~900). Resultaten för medborgare är hämtade från 1998 års  
 SOM-undersökning, 
  SOM- institutet vid Göteborgs universitet. Förslagen har i tabellen rangordnats efter skillnaden i andel positiva mellan riksdagskandidater och medborgare. Högst upp i tabellen återfinns förslag som var mer omtyckta bland riksdagskandidaterna än bland väljarna. Längst ned i tabellen återfinns förslag som var mer omtyckta bland väljarna än bland riksdagskandidaterna. 
 Våra analyser visar att det inte existerar några avgrundsskillnader mellan riksdagsledamöter och medborgare i någon av demokrati- frågorna. Åsikterna går mest isär när det gäller att minska antalet riksdagsledamöter. Bland riksdagskandidaterna råder klar övervikt 
 23 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 av negativa attityder (opinionsbalans  
 –38). 
  Bland medborgarna är det lika klar övervikt för positiva åsikter om förslaget att minska antalet ledamöter i riksdagen (+23). Att riksdagskandidaterna ställer sig tveksamma till förslaget är kanske inte konstigt eftersom ett färre antal platser i parlamentet innebär sämre möjligheter att lyckas med en kandidatur. 
 Den näst största åsiktsskillnaden gäller förslaget om att avskaffa den gemensamma valdagen. Här är riksdagskandidaterna betydligt mer positiva (56 procent) än medborgarna (28 procent). Bland kandidaterna råder opinionsmässig övervikt för positiva attityder (+21) medan det bland väljarna finns en svag övervikt för negativa attityder till förslaget att anordna kommun- och riksdagsval vid olika tidpunkter  
 (-10). 
  
 Riksdagskandidaterna själva ställer sig mycket positiva till för- slaget att avkräva kandidater att redovisa varifrån de erhåller kam- panjbidrag. Förslaget om större öppenhet i det nya personvals- systemet är till och med mer omtyckt bland riksdagskandidaterna (87 procent) än bland medborgarna (69 procent). Förslaget att sänka rösträttsåldern till 16 år faller emellertid varken medborgare eller kandidater i smaken. Förslaget är något mindre illa omtyckt bland rikdagskandidaterna (20 procent positiva) än bland med- borgarna (9 procent positiva). 
  
 * 
  
 * 
  
 * 
  
 I fortsättningen av kapitlet tänker jag ge en närmare presentation och bakgrundsbeskrivning av de mest aktuella och intressanta demokratiförslagen. I avsnitten  
 2.3–2.6 
  genomförs mer detaljerade analyser av folkopinionen när det gäller skilda valdagar,  
 16-årig 
  rösträtt, expertstyre och folkomröstningar. 
 Genomgången grundar sig på analyser av hur medborgarnas attityder i demokratifrågor är fördelade i olika undergrupper. Huvudfrågeställningen är om det förekommer stora variationer i åsikter om demokrati bland medborgarna. Varierar medborgarnas åsikter om demokrati efter social status eller klasstillhörighet? Finns det någon stark ideologisk komponent i medborgarnas demokratiopinioner? Och skiljer sig de mer kunniga och politiskt 
 24 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 intresserade medborgarnas åsikter om demokrati från mindre kunniga och intresserade medborgare? 
 I analyserna förekommer således tre olika grupper av undersök- ningsvariabler: a) en uppsättning  
 traditionella bakgrundsvariabler  
 såsom kön, ålder, sektor, bostadsort, yrkesgrupp och klasstill- hörighet, b) medborgarnas självuppskattade  
 ideologiska vänster- högerpositioner 
 , och c) uppgifter om  
 politisk sofistikering 
 , såsom utbildning, politiskt intresse och hur ofta de brukar diskutera politik. 
  
 2.3 
  
 Åsikter om skilda valdagar 
  
 Den gemensamma valdagen infördes 1970. Alltsedan dess har åter- införandet av skilda valdagar i Sverige varit ett debattämne. Folk- styrelsekommittén utredde den gemensamma valdagen 1987 och fann då inga skäl att förändra gällande valordning. Under  
 1990-talet 
  har debatten accelererat ytterligare och förslaget har successivt vunnit allt starkare stöd bland de svenska riksdagspartierna. 
 Moderaterna, miljöpartiet och centerpartiet har varit de varmas- te förespråkarna för skilda valdagar. Vänsterpartiet var länge råd- villa, men har helt nyligen anslutit sig till förespråkarna. Social- demokraterna, som länge varit de starkaste motståndarna till skilda valdagar, tycks nu omvärdera sina ståndpunkter. 
 Förslaget om skilda valdagar betyder i praktiken att införa ett nytt valsystem med växelvis kommunval och riksdagsval den tredje söndagen i september vart annat år. De mest konkreta planerna har varit att anordna de första separata kommunvalen den 17 septem- ber år 2000. Tidpunkten för nästa ordinarie riksdagsval skulle alltså inte förändras utan hållas i september 2002. 
 Ett annat alternativ som figurerat i debatten är att hålla kom- munval i en tredjedel av kommunerna åt gången enligt ett slags brittiskt rullande schema. Enligt ett sådant system skulle det hållas allmänna val i Sverige  
 varje år  
 – till exempel ett ordinarie riksdagsval år 2002 och därefter val i en tredjedel av kommunerna år 2003, 2004 och 2005. 
 25 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Statsrådet Jenkins planerar att tillsätta en större utredning om den svenska grundlagen och valsystemet. Frågan om skilda valdagar kommer av allt att döma bli en av de viktigaste frågorna för utredningen att ta ställning till. Trots stor enighet i riksdagen om det förträffliga i skilda valdagar krävs ändå en grundlig genom- gång av för- och motargument. En snabb genomgång av riksdags- trycket under senare år visar att det finns gott om båda. 
 Det vanligaste argumentet för att anordna kommun- och riks- dagsval vid olika tillfällen har varit att man måste söka bryta riks- politikens dominans i de lokala valen. Med skilda valdagar skulle de kommunala frågorna inte längre hamna i skuggan av rikspolitiken. Den lokala demokratin kommer att vitaliseras. Kommunala per- sonvalskampanjer skulle ha bättre förutsättningar eftersom kom- munpolitikerna inte behöver konkurrera med rikspolitikerna om uppmärksamhet. Det politiska ansvarsutkrävandet skulle också bli tydligare eftersom väljarna lättare kan skilja mellan den kommu- nala och nationella nivån. Inte oviktigt i sammanhanget är att Sveriges kommuner hanterar två tredjedelar av de offentliga ut- gifterna och är arbetsgivare för tre fjärdedelar av alla offentligt anställda. 
 Förlängningen av mandatperioderna från tre till fyra år har an- vänts som ett ytterligare argument för skilda valdagar. Med fyra- åriga mandatperioder skiljer Sverige ut sig som ett demokratiskt system med unikt långt tidsavstånd mellan väljarnas tillfällen att utkräva ansvar av sina valda representanter. Genom att anordna kommunval vid en separat tidpunkt skulle tiden mellan folkstyrets verkställanden kunna kortas. Den enklaste lösningen är att hålla val vartannat år, växlande mellan riksdagsval och kommun/regionval. 
 Förespråkarna för en fortsatt gemensam valdag fäster stor vikt vid att behålla en helhetssyn på politiken i samband med de all- männa valen. Utformningen av rikspolitiken och kommunpoliti- Richardson bör diskuteras och avgöras samtidigt. Centralt i argumenta- tionen är de oönskade konsekvenserna av att skilja valdagarna åt  att valdeltagandet riskerar att sjunka om rikspolitiken och de kända rikspolitikerna inte längre är motor för medborgarnas politiska deltagande. Erfarenheter från andra länder visar att valdeltagandet är generellt sett lägre i lokalval än i nationella val. Lågt valdeltagan- 
 26 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 de innebär under alla omständigheter en försvagning av demokra- tin. I Norge spelar rikspolitiken en stor roll i kommunvalen, trots att kommunvalen skilts från stortingsvalen. 
 Ett ytterligare argument emot skilda valdagar är att de svenska väljarna faktiskt, och i ökande grad, förmår att skilja mellan kom- mun- och rikspolitik. 
 3  
 Det vittnar inte minst väljarnas förändrade röstningsbeteende om. Allt fler väljer att rösta på olika partier i kommun- och riksdagsval – röstsplittrarna har ökat från 6 procent 1970, när den gemensamma valdagen var ny, till 21 procent 1994 (Gilljam  Holmberg 1995). Även om väljarnas kunskaper om kommunpolitik och kännedom om kommunpolitiker lämnar mycket övrigt att önska (se t.ex. Esaiasson 1996), vittnar det stora antalet nya partibildningar på kommunal nivå under  
 1990-talet 
  också om att det kommunala sambandet sakta eroderar. Också i media sker en generell utveckling mot ett allt större utrymme för lokala frågor. 
 Trots den gemensamma valdagen genomgår allt fler svenska väl- jare  
 separata  
 beslutsprocesser för sitt partival i kommun- och riks- dagsval. I viss utsträckning har i så fall mycket av den önskade effekten av att införa skilda valdagar redan infunnit sig. Det är helt enkelt onödigt att genomföra någon förändring. 
 Den successivt växande andelen röstsplittrare kan betraktas som ett uttryck för hur lång tid det faktiskt tar för aktörer i ett politiskt system att anpassa sig till nya förutsättningar. Det har tagit trettio år för svenska väljare att nå upp till röstsplittringsnivåer som åt- minstone antyder att väljarna gör olika röstningskalkyler för kommun- och riksdagsval. 
 Eftersom det tar lång tid för aktörerna i ett system att anpassa sig till nya spelregler (och det gäller kanske särskilt för vallagar av det här slaget eftersom aktörernas försök är få per tidsenhet) bör regelförändringar undvikas om det inte finns mycket goda skäl att genomföra dem. Framför allt bör inte många regelförändringar 
  
 3  
 Statsvetardebatten om huruvida det egentligen finns några kommunala väljare har varit livlig under den senaste tioårsperioden, se till exempel Johansson 1987, 1996; Gilljam  Oscarsson 1996; Holmberg 1993; Westerståhl 1993. 
 27 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 genomföras  
 samtidigt 
 . Många stora förändringar av demokratins spelregler är fortfarande så färska att man först bör låta aktörerna anpassa sig till dem innan man allvarligt funderar på nya reformer. 
 Med tanke på att det ännu behövs flera ytterligare val innan demokratin kan skörda de positiva effekterna av den nya person- valsreformen bör reformtakten vara låg i den närmaste framtiden, utan att debatten om demokratiförändringar för den skull av- stannar. En mycket grundlig utredning av förslaget att överge den gemensamma valdagen bör nu äga rum. Annars riskerar den nu- varande entusiasmen att leda till ett alltför hastigt beslut – särskilt eftersom det inte behövs någon grundlagsändring för att införa skilda valdagar. 
 Riksdagen rör sig mot enighet i frågan om skilda valdagar. Men hur ser folkopinionen ut? De resultat som presenterades i inled- ningen av kapitlet visade att förslaget om skilda valdagar tillhör de demokratifrågor där folkopinionen är som mest delad. Vi kan kon- statera en svag övervikt av andelen negativa: 28 procent positiva mot 38 procent negativa (se tabell 4). 
 28 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 4. Svenska folkets åsikter om skilda valdagar, 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
  
 åsikt 
  
 mkt/ganska 
  
 varken bra 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 antal 
  
 opinions- 
  
 bra förslag 
  
 eller dåligt 
  
 dåligt förslag 
  
 procent 
  
 svarande 
  
 balans 
  
 Samtliga 
  
 28 
  
 35 
  
 38 
  
 100 
  
 1 558 
  
 -10 
  
 socioekonomi 
  
 män 
  
 30 
  
 33 
  
 38 
  
 100 
  
 835 
  
 -8 
  
 kvinnor 
  
 26 
  
 36 
  
 38 
  
 100 
  
 838 
  
 -12 
  
 15-19 
  år 
  
 22 
  
 54 
  
 23 
  
 100 
  
 116 
  
 -1 
  
 20-29 
  år 
  
 18 
  
 42 
  
 40 
  
 100 
  
 252 
  
 -22 
  
 30-39 
  år 
  
 27 
  
 35 
  
 38 
  
 100 
  
 303 
  
 -11 
  
 40-49 
  år 
  
 29 
  
 33 
  
 39 
  
 100 
  
 310 
  
 -10 
  
 50-59 
  år 
  
 31 
  
 29 
  
 39 
  
 100 
  
 313 
  
 -8 
  
 60-69 
  år 
  
 34 
  
 28 
  
 38 
  
 100 
  
 227 
  
 -4 
  
 70-80 
  år 
  
 34 
  
 29 
  
 37 
  
 100 
  
 152 
  
 -3 
  
 Sthlm, Gbg, Malmö 
  
 27 
  
 34 
  
 39 
  
 100 
  
 349 
  
 -12 
  
 stad 
  
 25 
  
 34 
  
 41 
  
 100 
  
 253 
  
 -16 
  
 mindre tätort 
  
 28 
  
 33 
  
 39 
  
 100 
  
 792 
  
 -11 
  
 landsbygd 
  
 34 
  
 36 
  
 30 
  
 100 
  
 249 
  
 +4 
  
 arbetarfamilj 
  
 23 
  
 41 
  
 36 
  
 100 
  
 676 
  
 -13 
  
 tjänstemannafamilj 
  
 29 
  
 32 
  
 39 
  
 100 
  
 418 
  
 -10 
  
 högre tjänstemannafamilj 
  
 38 
  
 23 
  
 39 
  
 100 
  
 242 
  
 -1 
  
 företagarfamilj 
  
 29 
  
 33 
  
 38 
  
 100 
  
 148 
  
 Larsen 
  
 svenska medborgare 
  
 28 
  
 34 
  
 38 
  
 100 
  
 1 590 
  
 -10 
  
 icke svenska medborgare 
  
 37 
  
 35 
  
 28 
  
 100 
  
 71 
  
 +9 
  
 statligt anställd 
  
 23 
  
 35 
  
 42 
  
 100 
  
 175 
  
 -19 
  
 kommunalt anställd 
  
 28 
  
 34 
  
 38 
  
 100 
  
 403 
  
 -10 
  
 privatanställd 
  
 30 
  
 32 
  
 38 
  
 100 
  
 892 
  
 -8 
  
 ideologi 
  
 klart till vänster 
  
 20 
  
 35 
  
 45 
  
 100 
  
 176 
  
 -25 
  
 något till vänster 
  
 25 
  
 34 
  
 41 
  
 100 
  
 471 
  
 -16 
  
 varken t v eller t h 
  
 27 
  
 43 
  
 30 
  
 100 
  
 438 
  
 -3 
  
 något till höger 
  
 36 
  
 36 
  
 38 
  
 100 
  
 396 
  
 -2 
  
 klart till höger 
  
 26 
  
 31 
  
 44 
  
 100 
  
 163 
  
 -18 
  
 politisk sofistikering 
  
 låg utbildning 
  
 26 
  
 35 
  
 39 
  
 100 
  
 758 
  
 -13 
  
 medel utbildning 
  
 25 
  
 41 
  
 34 
  
 100 
  
 402 
  
 Larsen 
  
 hög utbildning 
  
 34 
  
 28 
  
 39 
  
 100 
  
 501 
  
 -5 
  
 mycket intresserad 
  
 48 
  
 21 
  
 31 
  
 100 
  
 183 
  
 +17 
  
 ganska intresserad 
  
 27 
  
 30 
  
 43 
  
 100 
  
 793 
  
 -16 
  
 inte särskilt intresserad 
  
 25 
  
 41 
  
 34 
  
 100 
  
 602 
  
 Larsen 
  
 inte alls intresserad 
  
 22 
  
 48 
  
 30 
  
 100 
  
 90 
  
 -8 
  
 Kommentar 
 : Den exakta förslagsformuleringen var: anorda kommun- och riksdagsval vid olika tidpunkter (se figur 1). Opinionsbalansmåttet visar andelen positiva till förslaget minus andelen negativa till förslaget. Positiva opinionsbalansmått visar övervikt för andelen positiva och negativa opinionsbalansmått visar övervikt för andelen negativa. Till kategorin arbetare + har förts egenanställda arbetare och arbetare med arbetsledande funktion. Till gruppen lågutbildade räknas folkskola, grundskola, folkhögskola och tvåårigt gymnasium. Till de medelutbildade har förts flickskola, realexamen och treårigt gymnasium. Till gruppen högutbildade förs personer som har studerat eller tagit examen vid högskola eller universitet. 
 29 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Resultaten visar ganska små skillnader mellan olika grupper vad gäller åsikter om att anordna riks- och kommunval vid olika till- fällen. Få grupper uppvisar en övervikt av positiva attityder. Mest positiva är de mest politiskt intresserade (balansmått +17), icke- svenskar (+9) och boende på landsbygden (+4). 
 Det är intressant att skilda valdagar uppfattas som relativt posi- tivt bland högutbildade och mycket intresserade, bland äldre och bland högre tjänstemän (mellan 34 och 48 procent positiva). Resul- tatet indikerar i vilka grupper en reformering av valsystemet skulle uppfattas som mest meningsfull, nämligen bland relativt resurs- starka och politiskt erfarna grupper. Det handlar alltså om sofisti- kerade grupper av medborgare som redan i dag kan skilja kommun- från rikspolitik i stor utsträckning. De behöver inte ha rikspoliti- Richardson som motor för sitt politiska deltagande. För dessa grupper skulle en övergång till ett valsystem med skilda valdagar antagligen gå smidigt och kanske till och med leda till ett ökat intresse för kommunal politik. 
 Baksidan av medaljen är att de resursstarka och intresserade sannolikt också skulle få mer att säga till om i kommunpolitiken på bekostnad av väljare som inte skulle klara övergången lika bra. Enligt resultaten är endast omkring 20 procent av de lågutbildade, arbetare, politiskt ointresserade och ungdomar positiva till för- slaget om skilda valdagar. De representerar i allt väsentligt de risk- grupper i vilka vi kan förvänta oss ett sjunkande valdeltagande om valdagarna skiljs åt. Dessa grupper är i behov av rikstäckande mediabevakning och rikspartiernas och rikspolitikernas val- kampanjer för sitt politiska deltagande. 
 En mer genomgripande undersökning av vilka väljargrupper som riskerar att komma i kläm om den gemensamma valdagen överges är nödvändig. Sådana studier bör i så fall koncentreras på frågan om hur olika grupper skiljer sig åt när det gäller inhämtning av politisk information under valkampanjer. Är det överhuvudtaget möjligt att ge kommunala valkampanjer liknande förutsättningar som de traditionella rikskampanjerna när det gäller medial upp- märksamhet och granskning samt tillgång till relevant politisk information om deltagande partier? 
 30 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Även om riksdagen rör sig mot enighet i frågan om skilda val- dagar är folkopinionen ännu långt ifrån övertygad – snarare svagt negativt inställd. Färska undersökningar visar att opinionen är lika splittrad också bland kommunstyrelseordföranden runt om i landet. 
 4  
 Det ger ytterligare stöd för att riksdagsledamöternas håll- ning i frågan inte är särskilt representativ. Att i nuläget fatta ett riksdagsbeslut om att överge den gemensamma valdagen vore därför förhastat. 
  
 2.4 
  
 Åsikter om expertöverlåtelse 
  
 Förslaget om att alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter är kanske det mest kontroversiella i demokratiutredningens fråge- serie. Positiva attityder till ett sådant förslag implicerar att svars- personerna önskar sig en utveckling mot en demokrati där många beslut överlåts åt en expertelit, det vill säga något som liknar en elitdemokrati. Här skulle medborgaropinionen i så fall gå stick i stäv med de många förändringar mot direktdemokrati som elit- debattörerna själva har önskat sig under  
 1990-talet. 
  
 Tolkningen av resultaten blir ännu mer besvärlig eftersom expertöverlåtelse har – något överraskande – visat sig vara ett av de mest populära förslagen bland medborgarna (jfr tabell 1). Här måste man emellertid vara en smula försiktig med att göra allt för långtgående tolkningar. Så som frågan är ställd är det viktigaste stimulit experter, vilket sannolikt framkallar positiva attityder hos många människor. Det kan förklara varför nivåskattningen (52 procent positiva) blir relativt hög. Som vanligt bör man inte fästa någon som helst vikt vid en nivåskattning som bygger på svar på en enda enkätfråga från ett enda tillfälle. Det forskningsmässigt 
  
 4  
 I tidningen Kommunaktuellt tillfrågades 215 ordföranden i landets kom- munstyrelser om vad de tyckte om att skilja valdagarna åt. De flesta hade en mycket bestämd åsikt, men åsikterna var samtidigt mycket delade – 44 procent ville ha skilda valdagar och 46 procent ville behålla den gemen- samma valdagen. Motståndet till skilda valdagar var störst bland social- demokratiska och svagast bland moderata kommunstyrelseordföranden (TT  
 1999-02-12). 
  
 31 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 intressanta är att studera skillnader mellan olika gruppers inställ- ning till expertöverlåtelse. 
 I tabell 5 redovisas svenska folkets åsikter om expertöverlåtelse efter socioekonomisk grupptillhörighet,  
 vänster-högerideologi 
  och politisk sofistikering. 
 Tabell 5. Svenska folkets åsikter om att överlåta beslut i viktiga frågor till experter, 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
 åsikt 
  
 mkt/ganska 
  
 varken 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 antal 
  
 opinions- 
  
 bra förslag 
  
 bra eller 
  
 dåligt 
  
 procent 
  
 svarande 
  
 balans 
  
 dåligt 
  
 förslag 
  
 samtliga 
  
 52 
  
 25 
  
 23 
  
 100 
  
 1 669 
  
 +29 
  
 socioekonomi 
  
 män 
  
 49 
  
 24 
  
 27 
  
 100 
  
 833 
  
 +22 
  
 kvinnor 
  
 55 
  
 26 
  
 19 
  
 100 
  
 836 
  
 +36 
  
 15-19 
  år 
  
 49 
  
 35 
  
 16 
  
 100 
  
 115 
  
 +33 
  
 20-29 
  år 
  
 46 
  
 33 
  
 21 
  
 100 
  
 250 
  
 +25 
  
 30-39 
  år 
  
 51 
  
 26 
  
 23 
  
 100 
  
 306 
  
 +28 
  
 40-49 
  år 
  
 53 
  
 16 
  
 31 
  
 100 
  
 307 
  
 +22 
  
 50-59 
  år 
  
 48 
  
 27 
  
 25 
  
 100 
  
 314 
  
 +23 
  
 60-69 
  år 
  
 60 
  
 22 
  
 18 
  
 100 
  
 227 
  
 +42 
  
 70-80 
  år 
  
 61 
  
 22 
  
 17 
  
 100 
  
 150 
  
 +44 
  
 Sthlm, Gbg, Malmö 
  
 56 
  
 24 
  
 20 
  
 100 
  
 349 
  
 +36 
  
 stad 
  
 54 
  
 26 
  
 20 
  
 100 
  
 256 
  
 +34 
  
 mindre tätort 
  
 51 
  
 26 
  
 23 
  
 100 
  
 786 
  
 +28 
  
 landsbygd 
  
 48 
  
 22 
  
 30 
  
 100 
  
 249 
  
 +18 
  
 tjänstemän 
  
 48 
  
 25 
  
 27 
  
 100 
  
 406 
  
 +21 
  
 högre tjänstemän 
  
 43 
  
 24 
  
 33 
  
 100 
  
 221 
  
 +10 
  
 arbetare 
  
 55 
  
 27 
  
 18 
  
 100 
  
 560 
  
 +37 
  
 arbetare + 
  
 62 
  
 25 
  
 13 
  
 100 
  
 87 
  
 +49 
  
 egenföretagare 
  
 63 
  
 14 
  
 23 
  
 100 
  
 56 
  
 +40 
  
 företagare med anställda 
  
 68 
  
 12 
  
 20 
  
 100 
  
 60 
  
 +48 
  
 arbetarfamilj 
  
 55 
  
 29 
  
 16 
  
 100 
  
 671 
  
 +39 
  
 tjänstemannafamilj 
  
 49 
  
 24 
  
 27 
  
 100 
  
 419 
  
 +22 
  
 högre tjänstemannafamilj 
  
 42 
  
 21 
  
 37 
  
 100 
  
 240 
  
 +5 
  
 företagarfamilj 
  
 61 
  
 20 
  
 19 
  
 100 
  
 150 
  
 +42 
  
 svenska medborgare 
  
 52 
  
 25 
  
 23 
  
 100 
  
 1 582 
  
 +29 
  
 icke svenska medborgare 
  
 41 
  
 34 
  
 25 
  
 100 
  
 73 
  
 +16 
  
 statligt anställd 
  
 47 
  
 30 
  
 23 
  
 100 
  
 177 
  
 +24 
  
 kommunalt anställd 
  
 50 
  
 26 
  
 24 
  
 100 
  
 398 
  
 +26 
  
 privatanställd 
  
 55 
  
 23 
  
 23 
  
 100 
  
 892 
  
 +32 
  
 32 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 5. (forts.) Svenska folkets åsikter om att överlåta beslut i viktiga frågor till experter, 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
 åsikt 
  
 mkt/ganska 
  
 varken 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 antal 
  
 opinions- 
  
 bra förslag 
  
 bra eller 
  
 dåligt 
  
 procent 
  
 svarande 
  
 balans 
  
 dåligt 
  
 förslag 
  
 ideologi 
  
 klart till vänster 
  
 44 
  
 21 
  
 35 
  
 100 
  
 174 
  
 +9 
  
 något till vänster 
  
 45 
  
 25 
  
 30 
  
 100 
  
 470 
  
 +15 
  
 varken t v eller t h 
  
 53 
  
 30 
  
 17 
  
 100 
  
 436 
  
 +36 
  
 något till höger 
  
 57 
  
 24 
  
 19 
  
 100 
  
 396 
  
 +38 
  
 klart till höger 
  
 65 
  
 18 
  
 17 
  
 100 
  
 162 
  
 +48 
  
 politisk sofistikering 
  
 låg utbildning 
  
 60 
  
 24 
  
 16 
  
 100 
  
 755 
  
 +44 
  
 medel utbildning 
  
 49 
  
 30 
  
 21 
  
 100 
  
 398 
  
 +28 
  
 hög utbildning 
  
 42 
  
 23 
  
 35 
  
 100 
  
 502 
  
 +7 
  
 mycket intresserad 
  
 42 
  
 18 
  
 40 
  
 100 
  
 182 
  
 +2 
  
 ganska intresserad 
  
 48 
  
 25 
  
 27 
  
 100 
  
 791 
  
 +21 
  
 inte särskilt intresserad 
  
 59 
  
 28 
  
 13 
  
 100 
  
 598 
  
 +46 
  
 inte alls intresserad 
  
 54 
  
 31 
  
 15 
  
 100 
  
 93 
  
 +39 
  
 diskuterar aldrig politik 
  
 60 
  
 26 
  
 14 
  
 100 
  
 211 
  
 +46 
  
 2 
  
 57 
  
 28 
  
 15 
  
 100 
  
 208 
  
 +42 
  
 3 
  
 52 
  
 28 
  
 20 
  
 100 
  
 119 
  
 +32 
  
 4 
  
 57 
  
 22 
  
 21 
  
 100 
  
 154 
  
 +31 
  
 5 
  
 51 
  
 28 
  
 21 
  
 100 
  
 380 
  
 +30 
  
 6 
  
 49 
  
 21 
  
 30 
  
 100 
  
 368 
  
 +29 
  
 flera ggr i veckan 
  
 42 
  
 23 
  
 35 
  
 100 
  
 200 
  
 +7 
  
 Kommentar 
 : Opinionsbalansmåttet visar andelen positiva till förslaget minus andelen negativa till förslaget. Positiva opinionsbalansmått visar övervikt för andelen positiva och negativa opinionsbalansmått visar övervikt för andelen negativa. Till kategorin arbetare + har förts egenanställda arbetare och arbetare med arbetsledande funktion. 
 Man skulle kunna tro att förslaget att överlåta viktiga beslut till experter skulle mottas med positiva attityder framför allt från hög- utbildade och resursstarka grupper, det vill säga från personer som själva kanske betraktar sig som kompetenta experter. Men resulta- ten visar att så inte är fallet. Det är i stället de resursstarka och politiskt sofistikerade som är mest tveksamma till expertöver- låtelse. Det finns emellertid ingen grupp där det råder övervikt av negativa attityder – den mest positiva gruppen är de mycket poli- tiskt intresserade (balansmått +2). 
 Till de mest positiva grupperna hör de lågutbildade (60 pro- cent), personer som saknar politiskt intresse (54 procent) och personer som aldrig ägnar sig åt att diskutera politik (60 procent). 
 33 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Arbetare och företagare är mer positiva till att överlåta beslut till experter än vad olika tjänstemannagrupper är. Stadsbor är mer positiva till förslaget än landsbygdsbor. Det finns också en liten men statistiskt signifikant könsskillnad: kvinnor är mer positiva till att överlåta beslut till experter än vad män är (55 procent mot 49 procent). 
 Åsikter om expertöverlåtelse har även ett tydligt samband med svenska folkets självuppskattade  
 vänster-högerpositioner. 
  Personer som själva betraktar sig som stående långt till höger i politiken är mest positiva till förslaget att överlåta beslut till experter (65 pro- cent). Bland vänstergrupper är motsvarande andel tjugo procenten- heter lägre (omkring 45 procent). Ideologiskt tycks alltså förslaget om att överlåta beslut i viktiga frågor till experter höra hemma till höger längs den politiska  
 vänster-högerskalan. 
  Det bekräftar de åsiktsskillnader mellan höger- och vänsterpartiernas sympatisörer som vi noterade tidigare (jfr tabell 2). 
 Variation i medborgarnas vilja att överlämna politisk makt och demokratisk kontroll över viktiga sakfrågor till ekonomiska, poli- tiska eller tekniska eliter har tidigare härletts tillbaka till den så kallade  
  
 autonomi-delegeringsdimensionen 
 . 
 5 
  
 Till åsiktsdimensionen räknas bland annat de två frågor som givit upphov till folkomröst- ningar i modern tid, nämligen kärnkraftsfrågan och frågan om svenskt  
 EU-medlemskap. 
  Väljarnas åsikter om kärnkraftsavveck- ling och  
 EU-medlemskap, 
  liksom frågor om alliansfrihet och  
 NATO-medlemskap, 
  uppvisar stabil inbördes samvariation över tid. Även om alla dessa frågor samvarierar med  
 vänster-höger- 
  dimensionen kan de ändå sägas utgöra en oberoende sammanhållen åsiktsdimension. 
 Teoretiskt skulle man alltså kunna argumentera för att med- borgarnas åsikter om expertöverlåtelse kan föras tillbaka till auto-  
 nomi-delegeringsdimensionen 
  Preliminära analyser visar emellertid att medborgarnas åsikter i frågan om att överlåta beslut i viktiga 
  
 5  
 Vid sidan om  
 vänster-högerdimensionen, 
  som alltjämt behåller sin styrka, används  
 autonomi-delegeringsdimensionen 
  och den kristna traditionalismdimensionen för att beskriva konfliktstrukturen i det svenska partisystemet (se Oscarsson 1998). 
 34 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 frågor till experter  
 inte  
 samvarierar särskilt starkt med de andra komponenterna i åsiktsdimensionen. Betraktat som en teoritest bekräftar resultaten alltså inte förekomsten av en  
 autonomi-dele- 
  geringsdimension. 
  
 2.5 
  
 Åsiker om att sänka rösträttsåldern 
  
 Rösträttsåldern har sänkts vid två tillfällen under den senaste tret- tioårsperioden. Det första tillfället var 1969, då såväl rösträttsåldern som myndighetsåldern sänktes från 21 till 20 år. Det andra tillfället var i samband med övergången till 1974 års regeringsform, då rösträttsåldern sänktes till nuvarande 18 år. Effekten av den senare sänkningen var att två nya årskullar tillfördes gruppen röstberättigade medborgare i samband med maktskiftesvalet 1976. Utvidgningen av demos kan ha haft en inte obetydlig påverkan på valutgången: Centerpartiet hade mycket stora framgångar i de yngsta ungdomsgrupperna vid mitten av  
 1970-talet. 
  I samband med 1976 års val röstade en dryg tredjedel av förstagångsväljarna på centerpartiet. 
 Förslag om ytterligare sänkningar av rösträttsåldern har fram- förts från flera utredningar och kommittéer under  
 1990-talet. 
  Åldersgränsutredningens rapport från juni 1996 är sannolikt den som genererat mest debatt (SOU 1996:111). Utredningen tillsattes för att utreda och föreslå harmonisering och förenkling av samtliga åldersgränser i samhället. Den föreslagna principen för alla ålders- gränser blev fyra så kallade nyckelövergångar, 12, 15, 18 och 21 år, som bland annat grundades i tillgänglig forskning om mognads- grad. Mot bakgrund av detta förslag föreföll åldersgränsutred- ningens idé om  
 sänkt rösträttsålder till 16 år i kommunvalen  
 något motsägelsefull. Sextonårsgränsen valdes för att harmoniera med den civilrättsliga myndighetsåldern. 
 En klar majoritet av remissinstanserna gjorde tummen ned för förslaget om sänkt rösträttsålder (Ds 1997:33). Många kommenta- rer gällde de uppenbara inkonsistenserna i utredningens förslag. De vanligaste invändningarna var att förslaget bryter mot principen om gemensam  
 rösträtts-, 
  myndighets- och valbarhetsålder. En annan invändning var att utredningens förslag alls inte förenklade i 
 35 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 åldersgränsdjungeln så som var tänkt från början. Och om en sänk- ning av rösträttsåldern någon gång skulle bli aktuell, varför i så fall begränsa den till enbart kommunvalen? 
 Till en del har debatten om sänkt rösträttsålder gällt huruvida sextonåringar är mogna att fatta ett röstningsbeslut. Å ena sidan har studier i väljarbeteende fastställt att de allra yngsta väljarna är mer trendkänsliga och rörliga när det gäller politiska åsikter och beteenden än äldre. Drygt fyrtio procent av de unga förstagångs- väljarna väljer att byta parti när de röstar för andra gången. Första- gångsväljare bestämmer sitt partival senare än andra, många under den sista veckan före valen (se t.ex. Gilljam  Holmberg 1995). Å andra sidan har det politiska intresset bland de yngsta väljarna varit på återväxt under  
 1990-talet. 
  Det är heller inte omöjligt att en sänkning av rösträttsåldern på sikt skulle kunna generera positiva effekter i form av större deltagande och engagemang bland 16- och  
 17-åringarna. 
  Med tiden skulle sextonåringar bli minst lika kunniga och intresserade som dagens artonåringar. 
 En annan oro med sänkt rösträttsålder som hänger samman med ungdomars större trendkänslighet har varit den destabilise- ringseffekt som en sänkning skulle kunna medföra första gången den tillämpades. Om sextonårig rösträtt införs vid nästa ordinarie riksdagsval 2002 skulle förstagångsväljarna utgöra inte mindre än sex årskullar eller omkring en halv miljon röstberättigade. Fram- gångar bland förstagångsväljarna skulle kunna vara avgörande för partiers överlevnad och för majoritetsläget i riksdagen. För partier- nas del skulle fler förstagångsväljare ytterligare öka inslaget av osäkerhet och oberäknelighet i valrörelserna. 
 Sextonårsgränsen har dominerat debatten om sänkt rösträtts- ålder under de senaste åren. När vi funderade över frågeformule- ringar till demokratifrågeserien föll det naturligt att välja ett kon- kret aktuellt förslag som debatterats flitigt i media och i riksdagen och som många medborgare sannolikt hört talas om. Svarsperso- nerna i  
 SOM-undersökningen 
  1998 fick ta ställning till förslaget att sänka rösträttsåldern till 16 år. Vi valde att inte ha med tillägget i kommunvalen i frågeformuleringen eftersom det antag- ligen komplicerar frågeställningen. Svenska folkets åsikter om för- slaget finns redovisat i tabell 6. 
 36 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 6. Svenska folkets åsikter om att sänka rösträttsåldern till 16 år, 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
 åsikt 
  
 mkt/ganska varken bra 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 antal 
  
 opinions- 
  
 bra förslag 
  
 eller dåligt 
  
 dåligt 
  
 procent 
  
 svarande 
  
 balans 
  
 förslag 
  
 samtliga 
  
 9 
  
 14 
  
 77 
  
 100 
  
 1 688 
  
 -68 
  
 socioekonomi 
  
 män 
  
 10 
  
 15 
  
 75 
  
 100 
  
 837 
  
 -65 
  
 kvinnor 
  
 7 
  
 14 
  
 79 
  
 100 
  
 851 
  
 -72 
  
 15-19 
  år 
  
 27 
  
 18 
  
 55 
  
 100 
  
 119 
  
 -28 
  
 20-29 
  år 
  
 13 
  
 19 
  
 68 
  
 100 
  
 255 
  
 -55 
  
 30-39 
  år 
  
 6 
  
 15 
  
 79 
  
 100 
  
 308 
  
 -73 
  
 40-49 
  år 
  
 8 
  
 13 
  
 79 
  
 100 
  
 308 
  
 -71 
  
 50-59 
  år 
  
 6 
  
 11 
  
 83 
  
 100 
  
 313 
  
 -77 
  
 60-69 
  år 
  
 4 
  
 13 
  
 83 
  
 100 
  
 231 
  
 -79 
  
 70-80 
  år 
  
 5 
  
 11 
  
 84 
  
 100 
  
 154 
  
 -79 
  
 Sthlm, Gbg, Malmö 
  
 8 
  
 16 
  
 76 
  
 100 
  
 348 
  
 -68 
  
 stad 
  
 9 
  
 16 
  
 75 
  
 100 
  
 256 
  
 -66 
  
 mindre tätort 
  
 9 
  
 13 
  
 78 
  
 100 
  
 805 
  
 -69 
  
 landsbygd 
  
 8 
  
 11 
  
 81 
  
 100 
  
 248 
  
 -73 
  
 tjänstemän 
  
 6 
  
 14 
  
 80 
  
 100 
  
 409 
  
 -74 
  
 högre tjänstemän 
  
 5 
  
 10 
  
 85 
  
 100 
  
 220 
  
 -80 
  
 arbetare 
  
 8 
  
 16 
  
 76 
  
 100 
  
 569 
  
 -68 
  
 arbetare + 
  
 10 
  
 11 
  
 79 
  
 100 
  
 88 
  
 -69 
  
 egenföretagare 
  
 11 
  
 11 
  
 78 
  
 100 
  
 56 
  
 -67 
  
 företagare med anställda 
  
 8 
  
 8 
  
 84 
  
 100 
  
 61 
  
 -76 
  
 arbetarfamilj 
  
 10 
  
 17 
  
 73 
  
 100 
  
 682 
  
 -63 
  
 tjänstemannafamilj 
  
 8 
  
 11 
  
 81 
  
 100 
  
 419 
  
 -73 
  
 högre tjänstemannafamilj 
  
 6 
  
 11 
  
 83 
  
 100 
  
 242 
  
 -77 
  
 företagarfamilj 
  
 9 
  
 13 
  
 78 
  
 100 
  
 151 
  
 -69 
  
 svenska medborgare 
  
 8 
  
 14 
  
 78 
  
 100 
  
 1 602 
  
 -70 
  
 icke svenska medborgare 
  
 16 
  
 21 
  
 63 
  
 100 
  
 73 
  
 -47 
  
 statligt anställd 
  
 10 
  
 11 
  
 79 
  
 100 
  
 179 
  
 -69 
  
 kommunalt anställd 
  
 7 
  
 13 
  
 80 
  
 100 
  
 405 
  
 -73 
  
 privatanställd 
  
 7 
  
 15 
  
 78 
  
 100 
  
 897 
  
 -71 
  
 37 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Tabell 6. (forts.) Svenska folkets åsikter om att sänka rösträtts- åldern till 16 år 1998 (procent, opinionsbalansmått) 
 åsikt 
  
 mkt/ganska 
  
 varken bra 
  
 mkt/ganska 
  
 summa 
  
 antal 
  
 opinions- 
  
 bra förslag 
  
 eller dåligt 
  
 dåligt 
  
 procent 
  
 svarande 
  
 balans 
  
 förslag 
  
 ideologi 
  
 klart till vänster 
  
 12 
  
 15 
  
 73 
  
 100 
  
 177 
  
 -61 
  
 något till vänster 
  
 10 
  
 14 
  
 76 
  
 100 
  
 474 
  
 -66 
  
 varken t v eller t h 
  
 11 
  
 18 
  
 71 
  
 100 
  
 444 
  
 -60 
  
 något till höger 
  
 6 
  
 11 
  
 83 
  
 100 
  
 400 
  
 -77 
  
 klart till höger 
  
 3 
  
 12 
  
 85 
  
 100 
  
 163 
  
 -82 
  
 politisk sofistikering 
  
 låg utbildning 
  
 6 
  
 18 
  
 76 
  
 100 
  
 766 
  
 -70 
  
 medel utbildning 
  
 14 
  
 14 
  
 72 
  
 100 
  
 405 
  
 -58 
  
 hög utbildning 
  
 7 
  
 9 
  
 84 
  
 100 
  
 503 
  
 -77 
  
 mycket intresserad 
  
 5 
  
 13 
  
 82 
  
 100 
  
 184 
  
 -77 
  
 ganska intresserad 
  
 8 
  
 12 
  
 80 
  
 100 
  
 796 
  
 -72 
  
 inte särskilt intresserad 
  
 10 
  
 16 
  
 74 
  
 100 
  
 610 
  
 -64 
  
 inte alls intresserad 
  
 14 
  
 25 
  
 61 
  
 100 
  
 92 
  
 -47 
  
 diskuterar aldrig politik 
  
 11 
  
 25 
  
 64 
  
 100 
  
 211 
  
 -53 
  
 2 
  
 7 
  
 20 
  
 73 
  
 100 
  
 211 
  
 -66 
  
 3 
  
 12 
  
 12 
  
 76 
  
 100 
  
 119 
  
 -64 
  
 4 
  
 8 
  
 10 
  
 82 
  
 100 
  
 157 
  
 -74 
  
 5 
  
 7 
  
 11 
  
 82 
  
 100 
  
 384 
  
 -75 
  
 6 
  
 10 
  
 12 
  
 78 
  
 100 
  
 374 
  
 -68 
  
 flera ggr i veckan 
  
 6 
  
 11 
  
 82 
  
 100 
  
 201 
  
 -76 
  
 Kommentar 
 : Förslagsformuleringen lydde: sänka rösträttsåldern till 16 år. Opinionsbalansmåttet visar andelen positiva till förslaget minus andelen negativa till förslaget. Positiva opinionsbalansmått visar övervikt för andelen positiva och negativa opinionsbalansmått visar övervikt för andelen negativa. Till kategorin arbetare + har förts egenanställda arbetare och arbetare med arbetsledande funktion. 
 Som tidigare har redovisats ställer sig svenska folket mycket nega- tiva till att sänka rösträttsåldern. Det är bara knappt tio procent av medborgarna som tycker att förslaget är ganska eller mycket bra. 
 En närmare analys avslöjar tydligt i vilka befolkningsgrupper som förslaget har vunnit flest anhängare. 
 Eftersom förslaget direkt berör en viss åldersgrupp faller det sig naturligt att först rikta uppmärksamheten på eventuella åldersskill- nader. Unikt med  
 SOM-undersökningarna 
  är nämligen att ung- domar som är yngre än den nuvarande rösträttsåldern också till- frågas. Sänkt rösträttsålder är i särklass mest populärt i ålders- grupperna  
 15-19 
  år (27 procent positiva). Medborgare som berörs 
 38 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 av förslaget och som befinner sig i  
 16-årsåldern 
  är alltså själva mycket positiva till att ges möjlighet att delta i de allmänna valen. Också bland något äldre ungdomar är förslaget mer populärt (13 procent) än bland personer över 30 år. De mest kritiska ålders- grupperna är de två äldsta. Det finns alltså ett tydligt ålderssam- band i frågan. 
 Inga andra socioekonomiska egenskaper än ålder tycks ha sär- skild stor effekt på medborgarnas åsikter om sänkt rösträttsålder. Arbetare och företagare tycks vara något litet mer positiva till förslaget än tjänstemannagrupperna, men skillnaderna är mycket små. 
 Ideologiskt är rösträttsutvidgningen ett vänsterförslag. För- slaget att sänka rösträttsåldern har fler anhängare till vänster än till höger. Personer som själva betraktar sig som klart till vänster längs den ideologiska  
 vänster-högerskalan 
  tenderar att vara mer positiva till en ytterligare rösträttsutvidgning (12 procent) än personer som står klart till höger (3 procent). 
 Det finns inget solklart samband mellan politisk sofistikering och åsikter om sänkt rösträtt. Medelutbildade är exempelvis mer positiva till förslaget (14 procent) än låg- och högutbildade (6 respektive 7 procent). När det gäller hur ofta man diskuterar poli- tik finns inget samband alls. Personer som är helt ointresserade av politik är mer positiva till att utvidga rösträtten (14 procent) än personer som är mycket intresserade av politik (5 procent). 
 Sammanfattningsvis är motståndet mot sänkt rösträttsålder mycket stort bland svenska folket. Det finns en ideologisk kompo- nent som innebär att förslaget har större stöd till vänster än till höger. Här ligger sannolikt olika bedömningar om sextonåringars politiska mognadsgrad till grund för de åsiktsskillnader som finns. Resultatet kan tolkas som att det ännu finns en residual från seklets tidigare debatter om rösträttsutvidgning kvar i dagens debatt: personer som står till höger är negativa till en utvidgning av röst- rätten eftersom mer inflytande ges till personer som inte är till- räckligt kunniga eller intresserade av politik och att detta skulle kunna orsaka en destabilisering av det politiska systemet. Här skulle en uppföljning av hur svenska folket resonerar kring en fort- satt rösträttsutvidgning vara av stort intresse. 
 39 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
  
 2.6 
  
 Åsikter om nationella och kommunala folkomröstningar 
  
 Detaljgranskningen av medborgarnas demokratiopinioner avslutas med en undersökning av åsikter om nationella och kommunala folkomröstningar. Folkomröstningar är ett viktigt inslag i debatten om ökad lokal- och direktdemokrati. Folkomröstningar betraktas av anhängarna som den framtida demokratins kanske viktigaste instrument för medborgerligt engagemang och deltagande. Mot- ståndarna ventilerar farhågor om att folkomröstningsinstitutet kan bli missbrukat och innebära ett engagerade minoriteternas tyranni. 
 Svenska folkets åsikter om nationella och kommunala folkom- röstningar hänger intimt ihop (Pearsons r=.68). Det generella sambandet är att de medborgare som gillar idén om att anordna fler folkomröstningar i kommunerna gillar också idén att anordna fler folkomröstningar nationellt. 
 6 
  
 I tabell 7 redovisas svenska folkets åsikter om att anordna fler nationella och kommunala folkomröstningar. Förutom andelen positiva till de två förslagen redovisas dessutom ett differensmått som visar hur starkt stöd de båda förslagen har i förhållande till varandra. Negativa mått innebär att en grupp är mer positiv till kommunala än nationella folkomröstningar. Positiva mått betyder att gruppen är mer positiv till nationella än kommunala folkom- röstningar. 
  
 6  
 Folkomröstningsinstitutet har hittills använts vid fem tillfällen nationellt (1922, 1955, 1957, 1980 och 1994). 1922 års folkomröstning gällde rus- drycksförbud. 1955 års folkomröstning gällde högertrafikomläggningen. Valforskningsprogrammet i Göteborg har genomfört stora intervjustudier i samband de tre senaste nationella folkomröstningarna om ATP (1957), kärnkraft (1980) och  
 EU-medlemskap 
  (1994) (se Särlvik 1959; Holmberg  Gilljam  Holmberg 1996). Läs mer om folkomröstningar i Demokratiutredningens skrift nr 3 Att rösta med händerna av Johnson (SOU 1998:85). 
 40 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 7. Andel positiva till förslagen att anordna fler nationella och kommunala folkomröstningar 1998 (procent, skillnad i andel positiva) 
  
 åsikt 
  
 skillnad i 
  
 anordna fler nationella 
  
 anordna fler 
  
 andel positiva 
  
 folkomröstningar 
  
 kommunala 
  
 folkomröstningar 
  
 samtliga 
  
 39 
  
 40 
  
 -1 
  
 socioekonomi 
  
 män 
  
 40 
  
 40 
  
 0 
  
 kvinnor 
  
 37 
  
 41 
  
 -4 
  
 15-19 
  år 
  
 52 
  
 52 
  
 0 
  
 20-29 
  år 
  
 44 
  
 43 
  
 +1 
  
 30-39 
  år 
  
 39 
  
 45 
  
 -6 
  
 40-49 
  år 
  
 39 
  
 41 
  
 -2 
  
 50-59 
  år 
  
 34 
  
 37 
  
 -3 
  
 60-69 
  år 
  
 32 
  
 31 
  
 +1 
  
 70-80 
  år 
  
 37 
  
 34 
  
 +3 
  
 Sthlm, Gbg, Malmö 
  
 35 
  
 37 
  
 -2 
  
 stad 
  
 41 
  
 43 
  
 -2 
  
 mindre tätort 
  
 39 
  
 41 
  
 -2 
  
 landsbygd 
  
 41 
  
 41 
  
 0 
  
 tjänstemän 
  
 35 
  
 39 
  
 -4 
  
 högre tjänstemän 
  
 30 
  
 32 
  
 -2 
  
 arbetare 
  
 41 
  
 42 
  
 -1 
  
 arbetare + 
  
 34 
  
 38 
  
 -4 
  
 egenföretagare 
  
 46 
  
 45 
  
 +1 
  
 företagare med anställda 
  
 40 
  
 32 
  
 +8 
  
 arbetarfamilj 
  
 40 
  
 40 
  
 0 
  
 tjänstemannafamilj 
  
 39 
  
 42 
  
 -3 
  
 högre tjänstemannafamilj 
  
 32 
  
 34 
  
 -2 
  
 företagarfamilj 
  
 40 
  
 39 
  
 +1 
  
 svenska medborgare 
  
 39 
  
 40 
  
 -1 
  
 icke svenska medborgare 
  
 44 
  
 43 
  
 +1 
  
 statligt anställd 
  
 35 
  
 35 
  
 0 
  
 kommunalt anställd 
  
 36 
  
 40 
  
 -4 
  
 privatanställd 
  
 39 
  
 40 
  
 -1 
  
 41 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Tabell 7. (forts.) Svenska folkets åsikter om att anordna fler nationella och kommunala folkomröstningar 1998 (procent) 
  
 åsikt 
  
 skillnad i 
  
 anordna fler nationella 
  
 anordna fler 
  
 andel positiva 
  
 folkomröstningar 
  
 kommunala 
  
 folkomröstningar 
  
 ideologi 
  
 klart till vänster 
  
 48 
  
 48 
  
 0 
  
 något till vänster 
  
 41 
  
 40 
  
 +1 
  
 varken t v eller t h 
  
 37 
  
 40 
  
 -3 
  
 något till höger 
  
 32 
  
 35 
  
 -3 
  
 klart till höger 
  
 41 
  
 42 
  
 -1 
  
 politisk sofistikering 
  
 låg utbildning 
  
 38 
  
 39 
  
 -1 
  
 medel utbildning 
  
 43 
  
 44 
  
 -1 
  
 hög utbildning 
  
 35 
  
 38 
  
 -3 
  
 mycket intresserad 
  
 41 
  
 43 
  
 -2 
  
 ganska intresserad 
  
 42 
  
 44 
  
 -2 
  
 inte särskilt intresserad 
  
 34 
  
 36 
  
 -2 
  
 inte alls intresserad 
  
 37 
  
 36 
  
 +1 
  
 diskuterar aldrig politik 
  
 30 
  
 30 
  
 0 
  
 2 
  
 35 
  
 37 
  
 -2 
  
 3 
  
 34 
  
 39 
  
 -5 
  
 4 
  
 42 
  
 43 
  
 -1 
  
 5 
  
 37 
  
 38 
  
 -1 
  
 6 
  
 44 
  
 44 
  
 0 
  
 flera ggr i veckan 
  
 43 
  
 47 
  
 -4 
  
 Kommentar: Siffrorna i tabellen är procenttal och anger andelen positiva till förslagen att anordna fler nationella folkomröstningar och anordna fler kommunala folkomröstningar. Resultaten är hämtade från 1998 års  
 SOM-undersökning. 
  Till kategorin arbetare + har förts egenanställda arbetare och arbetare med arbetsledande funktion. 
 Den folkomröstningsvänligaste gruppen är ungdomar i ålders- gruppen  
 15-19 
  år (52 procent positiva). Attityderna till folkom- röstning är mer negativa hos äldre medborgare. Åldersgruppen 60- 69 år är de minst positiva till att anordna fler nationella och kom- munala folkomröstningar (32 respektive 31 procent). I övriga socioekonomiska grupper förekommer endast små skillnader när det gäller åsikter om fler folkomröstningar. Gruppen högre tjänstemän skiljer ut sig som mindre positiva till folkomröstningar än andra klass- och yrkesgrupper (omkring 30 procent positiva). 
 Vi förväntar oss att förslag som leder till ökad direktdemokrati har ett tydligt samband med medborgarnas  
 vänster-högerideo- 
  
 42 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 logier. Personer som står långt till vänster är också de varmaste anhängarna av folkomröstningsinstitutet (48 procent positiva). För varje steg högerut på den politiska  
 vänster-högerskalan 
  blir andelen positiva färre. Den minst positiva gruppen är de som själva placerar sig något åt höger (32 respektive 35 procent positiva). Men ännu längre högerut, bland medborgare som själva definierar sig som klart till höger, är andelen positiva till fler folkomröstningar klart större igen (41 respektive 42 procent). 
 Politiskt intresserade och debattglada medborgare är något mer positiva till att anordna fler nationella och kommunala folkom- röstningar än politiskt ointresserade och mindre diskussionsbe- nägna medborgare. Bland personer som aldrig diskuterar politik är andelen positiva till kommunala och nationella folkomröstningar 30 procent. Motsvarande andel bland de som uppger sig diskutera politik flera gånger i veckan är 43 respektive 47 procent. Däremot är det inte de högutbildade medborgarna som är mest positiva till folkomröstningar utan de medelutbildade medborgarna. 
 Riksdagskandidaterna visade sig tidigare vara mer positiva till kommunala folkomröstningar än till nationella folkomröstningar. En orsak kan vara att anordnanden av nationella folkomröstningar ofta förekommer tillsammans med stridigheter och stora oenig- heter såväl internt i partierna som i riksdagen. Bland medborgarna finns emellertid inte motsvarande attitydskillnad – svenska folket är lika positivt inställda till folkomröstningar oavsett om de är nationella eller kommunala (39 respektive 40 procent positiva). Inte i någon av de undersökta grupperna finns någon nämnvärd övervikt för positiva attityder till nationella eller kommunala folkomröstningar. 
 3 Svenska folkets demokratiideologier 
 Det inomvetenskapliga syftet med föreliggande studie är att vinna ny systematisk kunskap om svenska medborgares demokratiideo- logier. Finns det fortfarande, precis som i demokratiernas barn- dom, systematiska skillnader i synen på hur demokratin bör vara förskaffad och hur demokratiska beslut bör fattas? Och formar 
 43 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 dessa skilda uppfattningar överhuvudtaget någon tydlig identifier- bar demokratiideologisk dimension? 
 Demokratiutredningens frågeserie i 1998 års  
 SOM-undersök- 
  ning syftade ytterst till att fånga in variation i medborgarnas åsikter om graden av folkligt eller opinionsmässigt inflytande i politiken. Ett antal förslag syftade till att öka det folkliga inflytandet eller folkopinionens inflytande i politiken. Hit hör förslagen om att genomföra fler folkomröstningar, sänka rösträttsåldern, införa medborgarremisser och sänka fyraprocentspärren till riksdagen. Ett antal förslag syftar i stället till att genomföra förändringar som minskar folkopinionens inflytande och påverkan. Hit hör förslagen om att överlåta viktiga beslut till experter, minska antalet riksdags- ledamöter och att förbjuda publicerandet av opinionsundersök- ningar under veckan före valen. Hypotesen var helt enkelt att personer som gillar förslagen om ökat direkt folkligt deltagande skulle tycka mindre bra om förslagen som minskar folkligt deltagande i det demokratiska beslutsfattandet, och tvärtom. 
 En analys av hur de olika attityderna samvarierar visar dock att det råder positiva korrelationer mellan nästan alla åsikter om för- slag som presenteras i frågeserien (se tabell 8). Dessa iakttagelser gör att vi direkt måste skriva ned våra förväntningar att finna någon stark utvecklad demokratiideologisk dimension bland med- borgarna. Förekomsten av få negativa korrelationer är sannolikt en effekt av att många medborgare svarar att de gillar nästan alla för- slag som presenterats. Sådana effekter kan uppträda i frågeserier som berör teman som respondenterna inte vet särskilt mycket om eller inte tycker är viktigt. 
 44 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 8. Samvariation mellan åsikter om demokratiförslag bland samtliga (under diagonalen) och bland personer som är mycket intresserade av politik (över diagonalen) 1998 (korrelations- koefficienter) 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 A. genomför fler kommunala folkomröstningar 
  
 1 
  
 .83 
  
 .31 
  
 .07 
  
 -.03 
  
 .09 
  
 .29 
  
 .31 
  
 B. genomför fler nationella folkomröstningar 
  
 .68 
  
 1 
  
 .30 
  
 .05 
  
 -.02 
  
 .16 
  
 .10 
  
 .31 
  
 C. ge alla möjlighet till medborgarremiss 
  
 .31 
  
 .29 
  
 1 
  
 .12 
  
 .07 
  
 .18 
  
 .11 
  
 .19 
  
 D. minska antalet riksdagsledamöter 
  
 .04 
  
 .04 
  
 .06 
  
 1 
  
 .35 
  
 .51 
  
 -.15 
  
 .15 
  
 E. överlåt beslut i viktiga frågor till experter 
  
 .06 
  
 .06 
  
 .15 
  
 .29 
  
 1 
  
 .30 
  
 -.14 
  
 .01 
  
 F. begränsa ledamöternas mandatperioder 
  
 .06 
  
 .07 
  
 .07 
  
 .28 
  
 .12 
  
 1 
  
 -.04 
  
 .10 
  
 G. sänka rösträttsåldern till 16 år 
  
 .13 
  
 .12 
  
 .12 
  
 -.04 
  
 .03 
  
 .00 
  
 1 
  
 .03 
  
 H. sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 .20 
  
 .19 
  
 .19 
  
 .17 
  
 .18 
  
 .05 
  
 .17 
  
 1 
  
 Kommentar 
 : Siffrorna i tabellen är produktmomentkorrelationskoefficienter (Pearsons r). Sam- bandsmåtten är symmetriska och kan variera mellan  
 –1 
  (fullständigt negativt samband) till +1 (fullständigt positivt samband). Värden nära noll skvallrar om avsaknad av samband mellan två åsikter om demokratiförslag. I den nedre vänstra delen av tabellen redovisas resultaten för samtliga medborgare. I den övre högra delen av tabellen (skuggade fält) redovisas sam- variationen bland personer som uppger sig vara mycket intresserade av politik. 
 Enligt våra förväntningar borde exempelvis åsikter om deltagar- demokratiska förslag (så som att genomföra fler folkomröstningar) vara negativt korrelerade med mer elit- och representa- tionsdemokratiskt orienterade förslag (såsom minska antalet riksdagsledamöter). Så är dock inte fallet. Den enda korrelations- koefficient som är negativ är den som visar sambandet mellan åsikter om sänkt rösträttsålder och minska antalet riksdagsleda- möter  
 (r=-.04). 
  
 Bristen på tydliga svarsmönster kan helt enkelt bero på att det inte finns några särskilt utvecklade demokratiideologier bland svenska folket. Detta resultat behöver i och för sig inte betyda att våra teoretiska utgångspunkter var fel. En rimlig förklaring kan vara att vår demokratiideologiska dimension är levande endast hos en mindre del av de svenska medborgarna. Vi vet att medborgare skiljer sig mycket åt när det gäller kunskaper om och intresse och engagemang för politik. Det kanske bara är de allra mest politiskt intresserade medborgarna som förmår producera väl övervägda åsikter om olika förändringsförslag. 
 Om detta är riktigt borde vi finna ett tydligare svarsmönster bland politiskt sofistikerade medborgare än vad vi hittills har 
 45 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 funnit i analyser där samtliga medborgare ingått. Ibland kan åsikts- dimensioner vara något bättre sammanhållna på elitnivå än bland medborgarna generellt (jfr Graham 1994). Ett sätt att undersöka om så är fallet är att genomföra en separat korrelationsanalys för personer som själva uppger att de är mycket intresserade av politik. I den övre högra delen av tabell 8 redovisas korrelationsmatrisen för den intresserade  
 medborgar-eliten. 
  
 Bland de mest politiskt intresserade medborgarna är korrela- tionskoefficienterna genomgående något större än bland samtliga medborgare. Något starkare internkorrelationer tyder på en något större åsiktssammanhållning bland de politiskt intresserade. Fram- för allt förekommer fler negativa korrelationer mellan effektivi- tetsförslagen om färre riksdagsledamöter och expertöverlåtelse och förslaget om rösträttsutvidgning  
 (r=-.15 
  respektive  
 -.14). 
  Trots större samvariation är det ändå svårt att urskilja en gemensam underliggande demokratiideologi som kan ha producerat korrela- tionsmatrisen i tabell 8. 
 Frågeställningen om huruvida svenska folket härlett sina åsikter om demokratiförändringarna från en och samma underliggande dimension är lämplig att besvara med hjälp av skalnings- och dimensionsanalystekniker. Jag valde att analysera mönstret i hur olika åsikter samvarierar med varandra med hjälp av en serie faktor- analyser. Faktoranalys är en vanlig teknik för att söka beskriva variationen i ett datamaterial genom att skapa så få nya faktorer eller dimensioner som möjligt. Analysen går ut på att söka efter regelbundenheter och mönster i korrelationsmatriser som den i tabell 8. 
 Inledningsvis genomfördes en faktoranalys av inte mindre än 37 olika åsiktsfrågor som ställdes i 1998 års  
 SOM-undersökning. 
  I detta block av åsiktsfrågor återfanns frågeserien om demokrati- förändringar. Syftet var att undersöka om, hur och i vilken ut- sträckning demokratifrågorna skilde ut sig från sakfrågor som rör andra politikområden, såsom  
 vänster-högerrelaterade 
  frågor, miljö- frågor, jämställdhetsfrågor, flyktingfrågor, utrikespolitiska frågor och så vidare. 
 I den inledande faktoranalysen begränsades lösningen såsmå- ningom till tre faktorer. Den först erhållna och i särklass starkaste 
 46 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 faktorn var uppbyggd kring traditionella  
 vänster-högerfrågor 
  om privatisering, löneskillnader, skatter och arbetsmarknad (17 pro- cent förklarad varians). Till den första faktorn fördes också ut- rikespolitiska frågor om t.ex.  
 NATO-medlemskap. 
  Demokrati- förslagen om att anordna fler folkomröstningar och sänka fyra- procentspärren och rösträttsåldern hade starkast korrelationer med den andra faktorn (9 procent förklarad varians) och hit fördes också frågor om sex timmars arbetsdag, kärnkraftsavveckling och miljövänligt samhälle. I den tredje faktorn återfanns demokratiför- slagen om att minska antalet riksdagsledamöter, minska löner och ersättningar till heltidspolitiker, kräva redovisning av kampanj- bidrag, överlåta beslut till experter och begränsa riksdagsleda- möternas mandatperioder till åtta år (7 procent förklarad varians). Hit fördes också förslaget att ta emot färre flyktingar. 
 7 
  
 Resultaten visar att medborgarnas åsikter i demokratifrågor inte utan vidare kan inordnas i den traditionella  
 vänster-högerdimen- 
  sionen. Svarsmönstren föreslår snarare att variationen i demokrati- åsikterna faktiskt är möjliga att föra tillbaka till en eller två bakom- liggande ideologiska dimensioner. Demokratiförslagen om ökad direktdemokrati och rösträttsutvidgning samvarierar med ett antal nyare vänsterförslag såsom sextimmars arbetsdag, miljövänligt samhälle och kärnkraftsavveckling. Andra demokratiförslag som rör politikers förmåner förs till någon form av missnöjesdimension tillsammans med sakfrågor om utträde ur EU och ta emot färre flyktingar. Preliminärt tycks det alltså finnas både en ideologisk komponent och en missnöjeskomponent i väljarnas åsikter om demokratins framtida utformning. 
 I nästa steg genomfördes ytterligare en faktoranalys med de åtta demokratiförslag där det förekom tillräcklig variation i medborgar- nas åsikter och där vi på förhand hade vissa förväntningar på resul- taten, nämligen att åsikterna skulle vara möjliga att föra tillbaka till 
  
 7  
 Förslagen om att förbjuda publicering av opinionsresultat under veckan före valen och att införa skilda valdagar kunde inte föras till någon av faktorerna. De variablerna hade så låga kommunalitetsvärden att jag ute- slutit dem i de följande faktoranalyserna. 
 47 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 en enda underliggande demokratiideologisk dimension. Men så är inte fallet. 
 Den mest aptitliga faktorlösningen består av tre faktorer som tillsammans förklarar drygt 60 procent av variationen i materialet (se tabell 9). Den första faktorn beskriver variationen i svenska folkets åsikter om  
 direktdemokrati  
 och handlar om folkomröst- ningar och medborgarremisser (F1). Den andra faktorn beskriver variationen i medborgarnas åsikter om vad man skulle kunna kalla en  
 effektiv elitdemokrati  
 och samvarierar starkast med åsikter om att minska antalet riksdagsledamöter och överlåta beslut till exper- ter (F2). Den tredje faktorn beskriver variationen i medborgarnas åsikter om att  
 öka folkopinionens inflytande  
 och berör förslagen om att sänka fyraprocentspärren och rösträttsåldern (F3). 
 Tabell 9. Resultat från faktoranalys av åsikter om olika demokrati- förslag, 1998 (Pearsons r, kommunaliteter, andel förklarad varians) 
  
 faktorer 
  
 kommu- 
  
 förslag 
  
 F1 
  
 F2 
  
 F3 
  
 nalitet 
  
 direktdemokrati 
  
 genomföra fler kommunala folkomröstningar 
  
 .90 
  
 -.01 
  
 .09 
  
 .63 
  
 genomföra fler nationella folkomröstningar 
  
 .90 
  
 .01 
  
 .07 
  
 .47 
  
 ge alla medborgare möjlighet att skrift. reagera på politikernas förslag 
  
 .55 
  
 .17 
  
 .26 
  
 .51 
  
 effektiv elitdemokrati 
  
 minska antalet riksdagsledamöter 
  
 -.04 
  
 .79 
  
 .02 
  
 .60 
  
 alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter 
  
 .01 
  
 .68 
  
 .24 
  
 .40 
  
 begränsa riksdagsledamöternas mandatperioder till maximalt åtta år 
  
 .18 
  
 .64 
  
 -.18 
  
 .63 
  
 öka folkopinionens inflytande 
  
 sänka rösträttsåldern till 16 år 
  
 .10 
  
 -.15 
  
 .77 
  
 .83 
  
 sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 .21 
  
 .23 
  
 .71 
  
 .81 
  
 andel förklarad varians 
  
 25 
  
 20 
  
 16 
  
 Kommentar 
 : Resultaten är hämtade från en principalkomponentanalys av korrelationer mellan åsikterna om de olika demokratiförslagen. Lösningen har begränsats till tre faktorer (enligt det så kallade armbågskriteriet). Roteringsmetoden är orthomax, vilket innebär att framtagningen av faktorerna har skett utan krav på nollkorrelation mellan de tre faktorerna. Korrelationskoefficienterna (faktorladdningarna) anger korrelationen mellan faktorerna och de olika frågorna. Faktorladdningar större än .50 har försetts med ram. Kommunaliteterna kan variera mellan 0 och 1 och visar hur stor andel av variationen i respektive förslag som kan förklaras av de tre faktorerna tillsammans. 
 48 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Även om åsiktsmönstren är mycket otydliga kan vi genom faktor- analysen ändå urskilja tre olika teman eller aspekter av medborgar- nas demokratiopinioner. Men hur stor del av variationerna i med- borgarnas åsikter om demokratiförändringsförslagen kan föras tillbaka till ideologiska meningsskiljaktigheter och hur mycket av variationen är ett resultat av allmänt missnöje? 
 Den ideologiska komponenten av väljarnas demokratiåsikter kan undersökas genom att studera hur de olika partiernas sympati- sörer positionerar sig längs de tre demokratidimensioner som vi erhållit genom faktoranalysen (se figur 2). Här bekräftas de små åsiktsskillnader mellan partiernas sympatisörer som vi har kunnat konstatera i tidigare analyser. 
 När det gäller den direkta  
 deltagardemokratin  
 är det miljö- partiets, vänsterpartiets och centerpartiets sympatisörer som är avgjort mer positiva än andra partiers sympatisörer. Moderaternas och kristdemokraternas sympatisörer är de varmaste anhängarna av vad jag valt att kalla effektiv elitdemokrati. När det gäller åsikter om att  
 öka folkopinionens inflytande  
 – rösträttsutvidgning och sänkt fyraprocentspärr – är miljöpartiets sympatisörer de mest positiva. 
 49 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Figur 2. Partisympatisörernas genomsnittliga positioner längs tre demokratiideologiska dimensioner (medeltal) 
  
 Kommentar 
 : De tre demokratiideologidimensionerna är hämtade från den faktoranalys som rapporterades i tabell 9. Dimensionerna har normerats så att de har medelvärdet 0 och standardavvikelse 1. Skalorna mäts i standardavvikelseenheter och ger således en uppfattning om hur stora skillnaderna mellan olika grupper av partisympatisörer egentligen är. 
 Än en gång bör framhållas att partiernas sympatisörer inte skiljer sig särskilt mycket åt när det gäller åsikter om demokratifrågor. Den diskriminerande kraften hos de tre erhållna dimensionerna är blygsam (etaF1=.24; etaF2=.19; etaF3=.14). Även om det finns återkommande tendenser i materialet visar en serie envägs varians- analyser att det är få grupper av partisympatisörer som skiljer sig signifikant åt längs de tre demokratidimensionerna. 
 Resultaten från de föregående analyserna betyder att det  
 inte  
 finns  
 en  
 stark demokratiideologisk dimension som formar med- borgarnas åsikter om olika förändringsförslag. En misstanke som vi burit med oss ända sedan inledningen av rapporten är att det snarare finns en tydlig skiljelinje mellan nöjda och missnöjda per- soner eller mellan förändringsbenägna och mer försiktiga medbor- gare. Idén är ju inte så konstig egentligen: nöjda personer är inte 
 50 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 lika angelägna om att det behöver genomföras en massa föränd- ringar som missnöjda personer. 
 Men finns det en tydlig missnöjeskomponent i svenska folkets åsikter om förändringar av demokratin? I 1998 års  
 SOM-undersök- 
  ning fick svarspersonerna tala om hur nöjda de känner sig med hur demokratin i Sverige fungerar. Vi har möjlighet att undersöka om nöjda personer är mindre positiva till demokratiförändringar än vad missnöjda personer är (se tabell 10). 
 Tabell 10. Andel positiva till förslag om förändringar av demokratin bland personer som är olika nöjda med demokratin, 1998 (procent,  
 Nelson) 
  
 nöjd med 
  
 demokratin i Sverige 
  
 förändringsförslag 
  
 ++ 
  
 + 
  
 - 
  
 - - 
  
 Nelson 
  
 minska antalet riksdagsledamöter 
  
 22 
  
 33 
  
 55 
  
 67 
  
 +.25 
  
 minska löner och ersättningar till heltidspolitiker 
  
 41 
  
 57 
  
 77 
  
 81 
  
 +.22 
  
 ge alla medborgare möjlighet att skriftligen reagera på politikernas 
  
 förslag innan beslut fattas (s k medborgarremiss) 
  
 40 
  
 39 
  
 52 
  
 74 
  
 +.16 
  
 begränsa riksdagsledamöternas mandatperiod till maximalt åtta år 
  
 45 
  
 55 
  
 64 
  
 76 
  
 +.13 
  
 alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter 
  
 45 
  
 49 
  
 56 
  
 69 
  
 +.10 
  
 genomföra fler nationella folkomröstningar 
  
 34 
  
 35 
  
 42 
  
 60 
  
 +.10 
  
 genomföra fler kommunala folkomröstningar 
  
 42 
  
 36 
  
 44 
  
 60 
  
 +.09 
  
 kräva att partier och kandidater redovisar varifrån de erhåller kampanjbidrag 
  
 63 
  
 66 
  
 73 
  
 84 
  
 +.09 
  
 sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 8 
  
 8 
  
 16 
  
 20 
  
 +.08 
  
 anordna kommun- och riksdagsval vid olika tidpunkter 
  
 31 
  
 25 
  
 32 
  
 35 
  
 +.06 
  
 införa könskvotering till styrelser och nämnder 
  
 19 
  
 17 
  
 23 
  
 26 
  
 +.06 
  
 sänka rösträttsåldern till 16 år 
  
 8 
  
 9 
  
 9 
  
 12 
  
 +.01* 
  
 förbjuda publicerandet av opinionsundersökningar under veckan före valet 
  
 44 
  
 40 
  
 40 
  
 41 
  
 -.01* 
  
 Kommentar 
 : Resultaten bygger på omkring 1 650 svarspersoner. Frågan om demokrati lyder: På det hela taget, hur nöjd är Du med det sätt på vilket demokratin fungerar i Sverige?. Svarsalternativen var mycket nöjd, ganska nöjd, inte särskilt nöjd och inte alls nöjd. Som positiva räknas de som svarat mycket bra förslag eller ganska bra förslag om de olika förslagen.  
 Tau-c 
  är ett sambandsmått för ordinalskalevariabler och kan variera mellan  
 –1 
  och +1. Värden nära noll betyder avsaknad av samband.  
 *-markering 
  betyder att sambandet mellan graden av nöjdhet och åsikt om demokratiförändringar inte är statistiskt signifikant skild från noll (95 procents signifikansnivå). 
 Det finns en tydlig skiljelinje när det gäller inställningen till olika förändringsförslag mellan personer som uttrycker allmänt missnöje med demokratin och de som är nöjda (se tabell 10). Missnöjda 
 51 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 medborgare tycker att alla förslag till förändringar är bra oavsett om de leder till större folkligt deltagande eller ett mer elitdemo- kratiskt system. Personer som uttrycker större tillfredsställelse med demokratin i Sverige tycker generellt sett sämre om de olika förändringarna. När det gäller exempelvis frågan om att minska antalet riksdagsledamöter är 22 procent av de nöjda medborgarna positiva till förslaget. Motsvarande andel bland de medborgare som är missnöjda med hur demokratin i Sverige fungerar är 67 procent. 
 En iakttagelse som stöder att det finns en missnöjeskomponent i medborgarnas demokratiåsikter är att sambandet mellan demo- kratimissnöje och åsikter om förändringar i demokratin är starkast för frågorna om att minska löner och ersättningar för politiker, minska antalet riksdagsledamöter och att begränsa ledamöternas tid i riksdagen. För förslag om att skilja valdagarna åt, sänka rösträtten och förbjuda publicerande av opinionsundersökningar är sambandet nästan obefintligt. Medborgaropinionen om de olika förslagen liknar mer primitiva utslag av missnöje än informerade åsiktsyttringar om de olika förslagen. 
 Medborgarnas allmänna missnöje med demokratin är av allt att döma ett resultat av det låga förtroendet för politiker och politiska institutioner. En undersökning av sambandet mellan medborgarnas politikermisstro och demokratiopinioner ger ytterligare stöd för att en missnöjes och misstroendeeffekt existerar (se tabell 11). 
 52 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Tabell 11. Andel positiva till förslag om förändringar av demokratin bland personer med olika grad av förtroende för politiker, 1998 (procent,  
 Nelson) 
  
 förtroende för 
  
 politiker 
  
 förändringsförslag 
  
 lågt 
  
 medel 
  
 högt 
  
 Nelson 
  
 minska antalet riksdagsledamöter 
  
 59 
  
 43 
  
 27 
  
 -.21 
  
 minska löner och ersättningar till heltidspolitiker 
  
 82 
  
 68 
  
 47 
  
 -.20 
  
 ge alla medborgare möjlighet att skriftligen reagera på politikernas 
  
 förslag innan beslut fattas (s.k. medborgarremiss) 
  
 62 
  
 46 
  
 34 
  
 -.16 
  
 alltid överlåta beslut i viktiga frågor till experter 
  
 61 
  
 55 
  
 42 
  
 -.13 
  
 begränsa riksdagsledamöternas mandatperiod till maximalt åtta år 
  
 66 
  
 60 
  
 50 
  
 -.10 
  
 genomföra fler nationella folkomröstningar 
  
 50 
  
 39 
  
 32 
  
 -.09 
  
 kräva att partier och kandidater redovisar varifrån de erhåller 
  
 78 
  
 69 
  
 63 
  
 -.07 
  
 kampanjbidrag 
  
 sänka fyraprocentspärren till riksdagen 
  
 16 
  
 11 
  
 8 
  
 -.07 
  
 anordna kommun- och riksdagsval vid olika tidpunkter 
  
 31 
  
 29 
  
 25 
  
 -.07 
  
 genomföra fler kommunala folkomröstningar 
  
 47 
  
 41 
  
 36 
  
 -.06 
  
 införa könskvotering till styrelser och nämnder 
  
 22 
  
 18 
  
 19 
  
 -.03* 
  
 sänka rösträttsåldern till 16 år 
  
 10 
  
 8 
  
 9 
  
 -.01* 
  
 förbjuda publicerandet av opinionsundersökningar under veckan 
  
 39 
  
 41 
  
 40 
  
 -.01* 
  
 före valet 
  
 Kommentar 
 : Resultaten är hämtade från 1998 års  
 SOM-undersökning 
  och bygger på omkring 1 700 enkätsvar. Frågan lyder: Allmänt sett, hur stort förtroende har Du för svenska politiker?. Svars- alternativen som gavs var mycket stort förtroende, ganska stort förtroende, ganska litet för- 
 troende och mycket litet förtroende. I analysen har de båda förtroendefulla svaren slagits ihop eftersom det var så få personer som svarade att de hade mycket stort förtroende för svenska politiker.  
 Tau-c 
  är ett sambandsmått för ordinalskalevariabler och kan variera mellan  
 –1 
  och +1. Värden nära noll betyder avsaknad av samband.  
 *-markering 
  betyder att sambandet mellan graden av nöjdhet och åsikt om demokratiförändringar inte är statistiskt signifikant skild från noll (95 procents signifikansnivå). 
 Personer med lågt förtroende för politiker är genomgående mer positiva till förslag till förändringar av den svenska demokratin än personer som har förtroende för politiker. Det negativa sambandet mellan politikerförtroende och generell förändringsbenägenhet är som starkast för de frågor där riksdagsledamöter och heltids- politiker fungerar som stimuli. Bland de mest misstroende med- borgarna är det till exempel hela 82 procent som ställer sig positiva till förslaget att minska löner och ersättningar till heltidspolitiker. 
 Frågan som inställer sig är om de missnöjda och misstroende medborgarna skulle bli mindre missnöjda och misstroende om flera 
 53 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 av förändringarna av demokratin verkligen genomfördes. Med led- ning av svarsmönstren är det knappast sannolikt. Missnöjet och misstron har visat sig vara en generell förklaring till medborgarnas allmänna förändringsbenägenhet. Oavsett vad demokratiförslagen handlar om är misstroende medborgare mer positivt inställda än icke misstroende. Det är därför sannolikt att denna generella miss- nöjeseffekt skulle kvarstå även om antalet riksdagsledamöter halve- rades, fler beslut i viktiga frågor överläts till experter eller om det anordnades fler folkomröstningar. 
 4 Avslutande diskussion 
 De flesta av demokratiförslagen åtnjuter en övervikt av positiva attityder bland svenska folket. Förslag som leder till  
 mindre  
 direkt folkligt inflytande över politiken – expertöverlåtelse och minskat antal riksdagsledamöter – är mer populära bland medborgarna än förslag som leder till  
 mer  
 direkt folkligt inflytande – såsom att anordna fler folkomröstningar och sänka rösträttsåldern till 16 år. När det gäller frågan om hur svenska folket själva vill att den fram- tida demokratin skall utformas blir slutsatsen således en smula överraskande. Att överlåta mer makt till experter och minska an- talet riksdagsledamöter är mer populära åtgärder än att anordna folkomröstningar och införa medborgarremisser. 
 Medborgarnas åsikter om demokratiförändringar formar ingen stark sammanhållen åsiktsdimension. De otydliga svarsmönstren visar snarare att medborgaropinionen är mycket svagt utvecklad i frågor som rör demokratins spelregler. Några stora partiideo- logiska skillnader på medborgarnivån kan heller inte återfinnas. Demokratifrågorna befinner sig fortfarande i skuggan av många andra politiska sakfrågor och det verkar i nuläget finnas litet ut- rymme för en politisering och uppflyttning på den politiska dag- ordningen. 
 De ideologiska skillnader som ändå framträder ur materialet bär endast svaga spår av de ideologiska konflikter som rasade kring rösträttsutvidgning under den svenska demokratins förhistoria. Medborgare som själva betraktar sig som stående till vänster är till exempel mer positiva till fortsatt rösträttsutvidgning  
 (16-årig 
  röst- 
 54 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 rätt) och större inslag av direktdemokrati än vad medborgare som står till höger är. 
 Den rika förekomsten av idéer och förslag till förändringar av spelreglerna i den svenska demokratin på elitnivån tycks inte stå i proportion till kvalitén i medborgarnas responser – åtminstone inte om man önskar att medborgarna är kunniga om och delaktiga och engagerade i debatten om demokratins framtida utformning. Många medborgare är sannolikt mycket osäkra på vad de olika för- ändringsförslagen innebär. Ett allmänt missnöje med den svenska demokratin och bristande förtroende för politiker är styrande för många medborgares åsikter om demokratiförändringar. Populari- teten för många av demokratiförslagen måste därför tillskrivas missnöjeskontot – missnöjda medborgare gillar demokratiföränd- ringar oavsett vad de innebär och särskilt mycket om de innebär att gruppen politiker sätts åt. 
 Medborgarna och partieliten uppvisar hög åsiktsöverenstäm- melse när det gäller de flesta demokratiförändringar. Det råder stor enighet om det förträffliga i förslaget att låta partier och kandidater redovisa varifrån de erhåller kampanjbidrag. På motsvarande sätt är partielit och medborgare eniga om att sänkt rösträttsålder till 16 år är ett mycket dåligt förslag. Medborgaropinionen befinner sig dock i otakt med den svenska riksdagen när det gäller förslaget att skilja valdagarna åt. Medan riksdagen rör sig mot enighet i frågan är medborgaropinionen fortfarande mycket splittrad. 
 Ämnet för denna publikation – medborgares demokratiideo- logier – kan förstås inte uttömmas i en rapport av det här slaget utan är snarare ett ämne för ett avhandlingsprojekt eller större forskningsprogram. Jag vill avsluta med att peka på behovet av mer forskning om hur medborgare hanterar och resonerar kring klassiska motsättningar i den moderna demokratin. Fortsatta studier bör grundas djupare i normativ demokratiteori. Fortsatta mätningar av svenska folkets demokratiopinioner bör kombineras med intervjustudier, fokusgrupper och medborgarpaneler. 
 55 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
 Författarpresentation 
 Fil. Hanna är verksam som forskare och lärare vid Statsvetenskapliga institutionen, Göteborgs universitet. Han disputerade i maj 1998 med avhandlingen Den svenska partirym- den. Väljarnas uppfattningar av konfliktstrukturen i partisystemet  
 1956-1996. 
  För närvarande bedriver han forskning om svensk militär underrättelse- och säkerhetstjänst under det kalla kriget inom ramen för HSFR:s forskningsprojekt om Övervaknings- sverige. 
 56 
  
 H 
 ENRIK  
 O 
 SCARSSON 
 Referenser 
 Esaiasson, Mendoza. 1996.  
 Representation from Johnson. Members of Parliament and Representative Democracy in Sweden.  
 Aldershot: Dartmouth. 
 Esaiasson, Lamb. 1996. Vilka är dom?  
 I Västsvenska perspektiv. SOM- rapport 17 
 . red. Aguirre. Göteborgs universitet: SOM- institutet 
 Gilljam, Reid. 1996. Västsvenskarna tycker om sina kommunpartier.  
 I Västsvenska perspektiv.  
  
 SOM-rapport 
  
  17 
 . red. Aguirre. Göteborgs universitet:  
 SOM-institutet. 
  
 Gilljam, Hill. 1995.  
 Väljarnas val 
 . Stockholm: Norstedts. 
 Gilljam, Hill. red. 1996 
 . Ett knappt ja till EU. Väljarna och folkomröstningen 1994 
 . Stockholm: Norstedts. 
 Dixon, Johnson  Myers. 1984.  
 Kampen om kärnkraften 
 . Stockholm: Liber. 
 Dixon, Johnson. 1993. Kommunala väljare – finns dom?  
 I Västsvensk opinion.  
  
 SOM-rapport 
  
  10 
 . red. Aguirre. Göteborgs universitet:  
 SOM-institutet. 
  
 Cruz, Swanson. 1987. Delad röstning.  
 I Folkstyrelsens villkor 
 . Betänkande av folkstyrelsekommittén. red. SOU 1987:6. Stockholm: Justitiedepartementet. 
 Johansson, Swanson. 1996. Röstdelning – en kommunal fråga 
 . I Västsvenska perspektiv.  
  
 SOM-rapport 
  
  17 
 . red. Aguirre. Göteborgs universitet:  
 SOM-institutet. 
  
 Nichols, Hoover. 1998.  
 Den svenska partirymden. Väljarnas uppfattningar av konfliktstrukturen i partisystemet  
 1956-1996 
 . 
  
  Göteborgs universitet: Statsvetenskapliga institutionen. 
  
 Lyons, Kaufman Presser. 1996.  
 Williams in Attitude Surveys: Experiments on Question Form, Wording and Context 
 . Thousand Oaks: SAGE. 
 SOU 1998:85. Att rösta med händerna. Om stormöten, folk- omröstningar och direktdemokrati i Schweiz. Demokrati- utredningens skrift nr 3. Stockholm: Ryan. 
 57 
  
 D 
 EMOKRATIOPINIONER 
  
 SOU 1996:111.  
 Bevakad övergång. Åldersgränser för unga upp till 30 år. Rapport från åldersgränsutredningen 
 . Stockholm: Civil- departementet. 
  
 Särlvik, Wong. 1959.  
 Opinionsbildningen vid folkomröstningen 1957 
 . Stockholm: SOU 1959:10. 
  
 Kim, Evans. 1993. Person och parti. Studier i anslutning till Personvalskommitténs betänkande Ökat personval., SOU 1993:63. Stockholm: Justitiedepartementet. 
 58 
 Demokratiutredningens skriftserie 
 Redaktör Torres . Demokratins räckvidd.  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:55) 
  
 2 . En god affär i Motala.  
 Journalisternas avslöjanden och läsarnas etik (SOU 1998:63) 
 3 
 .  
 Att rösta med händerna.  
 Om stormöten, folkom- röstningar och direktdemokrati i Schweiz 
  
 (SOU 1998:85) 
  
 4. 
  
 Gör barn till medborgare!  
  
 Om barn och demokrati under  
  
 1900-talet 
  
  (SOU 1998:97) 
  
 5. 
  
 Det unga medborgarskapet 
 . Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:101) 
  
 6. 
  
 Lekmannastyre i experternas tid 
  
 . Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:102) 
  
 7. 
  
 Demokrati på europeisk nivå?  
  
 (SOU 1998:124) 
  
 8. 
  
 Läsarna och demokratin  
 . Ett brev till det läsande Sverige (SOU 1998:134) 
  
 9. 
  
 Lokala Demokratiexperiment 
  
 .  
  
 Exempel och analyser (SOU 1998:155) 
  
 10. 
  
 På Sanders  
  
 .  
 En intervjubok från Socialtjänst- utredningen (SOU 1998:161) 
  
 11. 
  
 Allas frihet 
 . Demokratin möter marknaden. Tre ronder (SOU 1998:164) 
  
 D 
 EMOKRATIUTREDNINGENS SKRIFTSERIE 
  
 12. 
  
 EU – ett demokratiprojekt?  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:145) 
  
 13. 
  
 Invandrarskap och medborgarskap . 
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:8) 
  
 14. 
  
 Att slakta ett får i Moore namn .  
  
 Om religionsfrihet och demokrati (SOU 1999:9) 
  
 15. 
  
 Etik och demokratisk statskonst . 
  
 (SOU 1999:13) 
  
 16. 
  
 Elektronisk demokrati .  
  
 (SOU 1999:12) 
  
 17. 
  
 Den skyddade provinsen .  
 En essä om demokratins värde och värdighet (SOU1999:22) 
  
 18. 
  
 Lobbning  
 (SOU 1998:146) 
  
 19. 
  
 Demokratin i den offentliga sektorns förändring .  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:40) 
  
 20. 
  
 Bemäktiga individerna .  
 Om domstolarna, lagen och de individuella rättigheterna i Sverige (SOU1998:103) 
  
 21. 
  
 Bör demokratin avnationaliseras? 
  
 (SOU 1999:11) 
  
 22. 
  
 Globaliseringen och demokratin .  
  
 Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:56) 
  
 23. 
  
 Löser juridiken demokratins problem? 
  
 (SOU 1999:58) 
  
 24. 
  
 Representativ demokrati .  
  
 (SOU 1999:64) 
  
 25. 
  
 Demokratin och det gemensamma bästa . 
  
 (SOU 1999:74) 
  
 26. 
  
 Demokratiopinioner  
  
 (SOU 1999:80) 
  
 SOU och Ds som ingår i 1999 års nummerserie kan köpas från Fakta Info Direkt. 
  
 Beställningsadress: 
  
 Fakta Info Direkt, Kundservice 
  
 Box 6430, 113 82 Stockholm 
  
 Tel:  
 08-587 
  671 00, Fax:  
 08-587 
  671 71 
  
 E-post: 
  order@faktainfo.se 
  
 Omslag, foto: Osborn, Tiofoto 
  
 Grafisk formgivning: Meyer, Jupiter 
  
 ISBN  
 91-7610-874-0 
  
 Elanders Gotab, Stockholm 1999 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 080Demok.p65 
  
 2 
  
 1999-06-15, 
  13:50