1  
  
 Bilageförteckning B  
  
 Vägverkets rapport till Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
  gruppen transporter  
  
 Vägverket ................................................................ Bilaga B 1  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen  Påverkan på  
  
 järnvägssystemet  
  
 Banverket................................................................ Bilaga B 2  
  
 Underlag för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 (M 2005:03) om sjöfartssektorn  
  
 Sjöfartsverket ........................................................... Bilaga B 3  
  
 Redovisning av sårbarhetsanalys inom flygsektorn  
  
 Luftfartsverket och Luftfartsstyrelsen............................. Bilaga B 4  
  
 Elektronisk kommunikation  Tele- och  
  
 datakommunikationssystem  
  
 Möjlig påverkan av förändrade klimat- och väderbetingelser i ett  
  
 längre perspektiv  
  
 Post- och telestyrelsen ............................................... Bilaga B 5  
  
 Rapport för Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 från Teracom AB  Radio- och TV-distribution  
  
 Teracom AB............................................................. Bilaga B 6  
  
 Konsekvenser för Svenska Kraftnäts anläggningar  
  
 p.g.a. klimatförändringar  
  
 Svenska Kraftnät....................................................... Bilaga B 7 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 2  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen, elförsörjning  
  
 i Sverige  
  
 Svensk Energi...........................................................Bilaga B 8  
  
 Klimatet och dammsäkerheten i Sverige  
  
 Arbetsgruppen om dammsäkerhet ................................Bilaga B 9  
  
 Höga flöden i Umeälven i ett framtida förändrat  
  
 klimat  rapport till Elforsk och Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen  
  
 SMHI....................................................................Bilaga B 10  
  
 Analys av värme- och kylbehov för bygg- och  
  
 fastighetssektorn i Sverige  
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet ........................................Bilaga B 11  
  
 Fjärrvärme  
  
 Svensk Fjärrvärme AB...............................................Bilaga B 12  
  
 Dricksvattenförsörjning i förändrat klimat  
  
  Sårbarheter för klimatförändringar och extremväder,  
  
 samt behov av anpassning och anpassningskostnader  
  
 Arbetsgruppen för dricksvatten ...................................Bilaga B 13  
  
 Översiktlig sårbarhetsanalys för översvämning, skred,  
  
 ras och erosion i bebyggd miljö i ett framtida klimat  
  
 Arbetsgruppen för översvämning, ras, skred och  
  
 kusterosion ............................................................Bilaga B 14  
  
 Inventering av kommunernas hantering av över svämning,  
  
 ras och skred  
  
 Inom den kommunala planeringsprocessen  
  
 Inregia AB .............................................................Bilaga B 15 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 3  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på allmänna avlopps system  
  
  Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag  
  
 Arbetsgruppen för va-system...................................... Bilaga B 16  
  
 Byggnader i förändrat klimat  
  
 Bebyggelsens sårbarhet för klimatförändringar och  
  
 extrema väder exkluderat översämningar, ras och skred  
  
 samt dagvatten  
  
 Boverket ............................................................... Bilaga B 17  
  
 Svenskt skogsbruk möter klimatförändringar  
  
 Skogsstyrelsen........................................................ Bilaga B 18  
  
 Effekter av ett förändrat klimat på skogen och  
  
 implikationer för skogsbruket  
  
 Institutionen för Sydsvensk skogsvetenskap, Sveriges  
  
 lantbruksuniversitet, Alnarp, Arbetsrapport 34............... Bilaga B 19  
  
 Klimatförändringarnas inverkan på drivning och  
  
 logistik i skogsbruket  
  
 Skogforsk .............................................................. Bilaga B 20  
  
 Vegetationsbrand 2020, 2050 och 2080  
  
 Räddningsverket med stöd av SMHI och SLU ................ Bilaga B 21  
  
 Omvärldsanalyser och skogsnäringens utveckling.  
  
 Skogsnäringens utveckling  strukturomvandling,  
  
 rationalisering, internationell konkurrens, efter frågan  
  
 på olika skogsprodukter inklusive bio bränslen  
  
 (2020 med utblick mot 2050 och 2080)  
  
 Skogsindustrierna ................................................... Bilaga B 22  
  
 Modellering av vegetationsförskjutningar i Sverige  
  
 under framtida klimatscenarier  
  
 Lunds universitet, Centrum för geobiosfärsvetenskap,  
  
 Institutionen för naturgeografi och ekosystemanalys........ Bilaga B 23 
  
 Bilageförteckning B SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Bedömningar av klimatförändringars effekter på  
  
 växtproduktion inom jordbruket i Sverige  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet .....................................Bilaga B 24  
  
 Klimatförändringarnas påverkan på markavvattning  
  
 och bevattning  
  
 Jordbruksverket.......................................................Bilaga B 25  
  
 Klimateffekter på svenskt fiske  
  
 Fiskeriverket...........................................................Bilaga B 26  
  
 Rennäringen  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen ..............................Bilaga B 27  
  
 Naturbaserad turism och klimatförändring  
  
 ETOUR .................................................................Bilaga B 28  
  
 Öland  Turism, algblomning och klimatförändring  
  
 En fallstudie av 3 klimatscenariers ekonomiska  
  
 effekter på turismen till Öland på 2020-talet  
  
 Resurs AB..............................................................Bilaga B 29  
  
 Biologisk mångfald och klimatförändringar  
  
 Vad vet vi? Vad behöver vi veta? Vad kan vi göra?  
  
 Centrum för Biologisk Mångfald ..................................Bilaga B 30  
  
 Klimatförändringar och resiliens  
  
  Underlagsrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen  
  
 Environmental Change Institute, Oxford University Centre  
  
 for the Environment  
  
 Beijerinstitutet för ekologisk ekonomi, Kungliga  
  
 Vetenskapsakademien  
  
 centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning (CTHM),  
  
 Stockholms universitet  
  
 Institutionen för Systemekologi, Stockholms universitet  
  
 Stockholm Resilience Centre, Stockholms universitet ......Bilaga B 31 
  
 SOU 2007:60 Bilageförteckning B  
  
 5  
  
 Klimatförändringars påverkan på ytvattenkvaliteten  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet..................................... Bilaga B 32  
  
 Klimateffekter på Östersjön  resultat från ett  
  
 seminarium  
  
 Naturvårdsverket och Klimat- och sårbarhets utredningen  
  
 ........................................................... Bilaga B 33  
  
 Hälsoeffekter av en klimatförändring i Sverige  
  
 En nationell utvärdering av hälsokonsekvenser hos  
  
 människa och djur. Risker, anpassningsbehov och  
  
 kostnader  
  
 Arbetsgruppen för hälsa............................................ Bilaga B 34  
  
 Anpassningsåtgärder i andra länder  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen.............................. Bilaga B 35 
  
 Bilaga B 11  
  
 Analys av värme- och kylbehov för  
  
 bygg- och fastighetssektorn i Sverige  
  
 IVL Svenska Miljöinstitutet  
  
 Perez, Rodriguez  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 2007-06-13 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 5  
  
 Inledning.............................................................................................. 5  
  
 Systembeskrivning .............................................................................. 6  
  
 Konsekvensanalys ............................................................................... 7  
  
 Påverkansfaktorer ...................................................................... 7  
  
 Förändrad efterfrågan på energi för uppvärmning................... 8  
  
 Förändrad efterfrågan på energi för komfortkyla.................... 9  
  
 Kostnader........................................................................................... 10  
  
 Åtgärder............................................................................................. 11  
  
 Inledning .......................................................................... 11  
  
 Avgränsningar ................................................................................... 12  
  
 Metod................................................................................................. 13  
  
 Definitioner och samband ................................................................ 14  
  
 Graddagar ................................................................................. 14  
  
 Samband graddagar  energianvändning................................. 14  
  
 Systembeskrivning ............................................................. 15  
  
 Fastighetsbestånd.............................................................................. 15  
  
 Fritidshus.................................................................................. 15  
  
 Småhus inklusive permanentbebodda fritidshus.................... 16  
  
 Flerbostadshus ......................................................................... 18  
  
 Lokaler...................................................................................... 19  
  
 Industri ..................................................................................... 21 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 Konsekvensanalys ..............................................................22  
  
 Teknisk utveckling ............................................................................22  
  
 Framtida bostadsbestånd ..................................................................25  
  
 Klimatets möjliga påverkan på värme- och kylbehov......................26  
  
 Temperatur, graddagar .............................................................27  
  
 Solinstrålning............................................................................29  
  
 Övriga klimatfaktorer ..............................................................29  
  
 Värmebehov i tre framtidsperspektiv...............................................30  
  
 Framtida uppvärmningsbehov i befintligt  
  
 fastighetsbestånd ......................................................................30  
  
 Framtida uppvärmningsbehov med hänsyn tagen till  
  
 teknikutveckling i fastighetsbeståndet....................................31  
  
 Energimixar...............................................................................33  
  
 Kylbehov idag och i tre framtidsperspektiv.....................................36  
  
 Komfortkyla idag och möjlig utveckling i framtiden.............37  
  
 Grov ekonomisk uppskattning ..............................................43  
  
 Dagens energipriser och scenarier för framtida energipriser..........43  
  
 Uppskattade kostnader för förändrat värme- och kylbehov ..........43  
  
 Behov av åtgärder...............................................................45  
  
 Referenslista .....................................................................46  
  
 Bilaga 1. Temperaturzoner................................................................48  
  
 Bilaga 2. HDD för olika klimatzoner...............................................49 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 5  
  
 Sammanfattning  
  
 Inledning  
  
 Framtida efterfrågan på värme och komfortkyla i bostäder och  
  
 lokaler har undersökts. Fritidshus som inte är permanentbebodda  
  
 har uteslutits från studien dels på grund av bristande statistik och  
  
 dels för att de står för en mycket liten andel av energianvändningen  
  
 i förhållande till andra fastigheter. Industrilokaler har endast  
  
 berörts översiktligt, bl.a. eftersom industrins energianvändning för  
  
 lokaluppvärmning ingår i den totala energistatistiken för industrin  
  
 och att det därmed är svårt att särskilja uppvärmningens andel av  
  
 den totala energianvändningen. En tidigare studie visar även på  
  
 mycket begränsat energibehöv för uppvärmning i jämförelse med  
  
 andra lokaler. Dessutom är det mycket svårt att bedöma industrins  
  
 framtida utveckling.  
  
 Den framtida energianvändningen för värme och komfortkyla är  
  
 beroende både av klimatrelaterade och icke klimatrelaterade faktorer  
  
 och klimatets påverkan i förhållande till en del av de icke  
  
 klimatrelaterade parametrarna kan ibland vara av mindre betydelse,  
  
 t.ex. för komfortkyla i lokaler. Vid en bedömning av framtida  
  
 energianvändning för värme och komfortkyla är det således av stor  
  
 vikt att bedöma tänkbar utveckling i relation till både de klimatrelaterade  
  
 och de icke klimatrelaterade faktorerna.  
  
 Exempel på icke klimatrelaterade faktorer som påverkar efterfrågan  
  
 på energi för värme och komfortkyla är fastighetens  
  
 beskaffenhet (isolering, fönstertyp, fönsterplacering och fönsterytor,  
  
 ventilation, uppvärmningssystem, kylsystem, solavskärmning  
  
 m.m.), vad den används till, hur många personer som vistas i  
  
 fastigheten, användning av värmealstrande apparater, realisation av  
  
 energieffektiviseringspotentialer etc. I lokaler där det vistas mycket  
  
 människor per ytenhet och där det ofta finns många värmealstrande  
  
 apparater är det huvudsakligen de inre lasterna som påverkar  
  
 behovet av värme och komfortkyla. Solinstrålning kan dock spela  
  
 en betydande roll för kylbehovet, särskilt under vissa årstider,  
  
 medan utomhustemperaturen vanligtvis har mindre betydelse.  
  
 Utomhustemperaturen har däremot större betydelse för värmebehovet  
  
 i lokaler. I bostäder spelar de klimatrelaterade faktorerna  
  
 relativt sett större roll för behovet av värme. Tillgången till kyla är  
  
 ytterst begränsad i bostäder, men det bedöms att klimatet även här  
  
 har en större betydelse än de icke klimatrelaterade faktorerna. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 Systembeskrivning  
  
 I Tabell 1 sammanfattas yta och energianvändning för uppvärmning  
  
 (2005) i det befintliga svenska fastighetsbeståndet. Energianvändningen  
  
 för uppvärmning för småhus, flerbostadshus och lokaler  
  
 (exkl. industrilokaler) presenteras i Figur 1. I figuren syns tydligt  
  
 att energimixen för uppvärmning skiljer sig åt mellan de olika  
  
 fastighetstyperna där el eller kombinationer el/bränsle dominerar  
  
 för småhus medan fjärrvärme utgör vanligaste uppvärmningssätt  
  
 för flerbostadshus och lokaler.  
  
 Tabell 1 Fastighetsbeståndet i Sverige (2005) med uppgifter om yta och  
  
 energianvändning för uppvärmning  
  
 Fastighetstyp Yta,  
  
 miljoner m2  
  
 Energianvändning för  
  
 uppvärmning, TWh  
  
 Anmärkning  
  
 Fritidshus, icke  
  
 permanentbebodda  
  
 40 3,2 Mycket grov uppskattning  
  
 av ytan, total  
  
 energianvändning  
  
 Småhus inkl.  
  
 permanentbebodda  
  
 fritidshus  
  
 260 37,5  
  
 Flerbostadshus 165 24,8  
  
 Lokaler exkl.  
  
 industrilokaler  
  
 144 16,4  
  
 Industrilokaler 88 ? Yta avser uppvärmd yta  
  
 Figur 1 Energianvändning för uppvärmning i bostäder och lokaler.  
  
 Källa: SCB (2005)  
  
 Energianvändning för uppvärmning i bostäder och lokaler 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 40 
  
 Småhus Flerbostadshus Lokaler (exkl, 
  
 industri) 
  
 TWh  
  
 Övrigt 
  
 Värmepump 
  
 Kombinationer el/bränsle 
  
 Naturgas 
  
 Fjärrvärme  närvärme 
  
 Biobränsle 
  
 Olja 
  
 Elvärme 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 7  
  
 När det gäller användningen av energi för komfortkyla är  
  
 statistiken betydligt sämre och omfattningen av komfortkyla är  
  
 inte helt känd. Det är dock känt att ca 700 GWh fjärrkyla årligen  
  
 produceras i Sverige och att fjärrkyla idag i princip uteslutande  
  
 används i lokaler. I den s.k. STIL-utredningen, som utförts av  
  
 Energimyndigheten i syfte att förbättra energistatistiken för  
  
 lokaler, har 123 lokaler inventerats. Av dessa hade 91 tillgång till  
  
 någon form av komfortkyla, varav eldrivna kylmaskiner fortfarande  
  
 dominerade (66 %) följt av fjärrkyla (34 %). Övrig komfortkyla  
  
 utgjorde en mycket liten andel om mindre än 1 %. Tillgången till  
  
 komfortkyla i bostäder är ännu mycket begränsad och förekommer  
  
 framförallt genom att luft/luftvärmepumpar drivs baklänges för  
  
 att ge kylning. Det kan uppskattas att det finns ca 100000  
  
 luft/luftvärmevärmepumpar installerade i svenska fastigheter, men i  
  
 vilken utsträckning dessa används för kylning är inte känt.  
  
 Konsekvensanalys  
  
 Påverkansfaktorer  
  
 Tänkbar teknisk utveckling av fastighetsbeståndet har bedömts  
  
 med antaganden avseende befolkningstillväxt, energiprestanda i nya  
  
 fastigheter samt olika scenarier för energieffektivisering i befintliga  
  
 fastigheter. Klimatets påverkan på energianvändningen för uppvärmning  
  
 i befintligt fastighetsbestånd samt på ett framtida effektiviserat  
  
 bestånd har beaktats. För klimatet är det huvudsakligen  
  
 temperatur och solinstrålning som påverkar behovet av värme och  
  
 kyla, men även molnighet och vind kan ha en betydelse. Trenderna  
  
 för dessa klimatvariabler enligt klimatscenarier framtagna vid  
  
 Rossby Centre, SMHI (2007) kan sammanfattas enligt följande:  
  
  Temperatur – ökad temperatur alla årstider  
  
 o HDD – minskat antal värmegraddagar alla årstider  
  
  Solinstrålning, soltimmar  
  
 o sommartid: minskning i norr, ökning i söder  
  
 o vintertid: ökning i norr, minskning i söder  
  
  Molnighet – i princip oförändrad  
  
  Vind – svårbedömt 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 Förändrad efterfrågan på energi för uppvärmning  
  
 I beräkningarna av klimatets påverkan på energibehovet för uppvärmning  
  
 har endast hänsyn tagits till förändrat antal graddagar  
  
 jämfört med referensperioden (19611990).  
  
 Totalt har följande scenarier beräknats:  
  
  Effektivisering av dagens bestånd i två nivåer. 1) med 30 %  
  
 minskat energibehov vid ny- och ombyggnad 2) med 50 %  
  
 minskat energibehov vid ny- och ombyggnad.  
  
  Effekter på energianvändningen med ett ökat bostads- och  
  
 lokalbestånd som följer SCB:s prognos utan effektivisering.  
  
  Effekter på energianvändningen av en ökad befolkningstillväxt  
  
 samt effektivisering av beståndet på nivån 50 % energieffektivisering  
  
  Effekter på energianvändningen genom ett förändrat klimat med  
  
 nuvarande bostadsstock som utgångspunkt.  
  
  Effekter på energianvändningen av ett förändrat klimat på ett  
  
 framtida effektiviserat bostadsbestånd där ett ökat bostads- och  
  
 lokalbestånd antagits följa befolkningsutvecklingen.  
  
 Resultaten visas i Figur 2 nedan.  
  
 Figur 2 Effekter på värmebehovet för energieffektivisering av befintlig  
  
 samt framtida bostadsstock med hänsyn tagen till befolkningsökning  
  
 och klimatförändring. Nuläget motsvaras av linjen som  
  
 ligger på 78748 GWh.  
  
 Effekter på värmebehov vid effektivisering, ökad befolkning  
  
 samt ett förändrat klimat för de tre perioderna 2011-2040, 20412070  
  
 och 2071-2100 
  
 0 
  
 20 000 
  
 40 000 
  
 60 000 
  
 80 000 
  
 100 000 
  
 120 000 
  
 2011-2040 2041-2070 2071-2100 
  
 GWh 
  
 Effektivisering 30% 
  
 Effektivisering 50% 
  
 Befolkningsökning ingen 
  
 effektivisering 
  
 Befolkningsökning med 50% 
  
 effektivisering 
  
 Klimatförändringen betydelse på 
  
 nuvarande stock 
  
 Effekter av klimatet på framtida 
  
 effektiviserade (50%) stock 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 9  
  
 Av figuren framgår att klimatet bedöms ha en motsvarande  
  
 inverkan på energibehovet för uppvärmning av den nuvarande  
  
 bostadsstocken som det kraftigaste energieffektiviseringsscenariot  
  
 av den framtida bostadsstocken utan klimatförändringar. Klimatets  
  
 påverkan på energibehovet för uppvärmning får därmed anses vara  
  
 relativt stor. I scenariot där endast klimatets inverkan på uppvärmningsbehovet  
  
 tagits i beaktande uppgår det minskade energibehovet  
  
 för uppvärmning till -1617 %, -2224 % samt -3037 %  
  
 för de olika tidsperspektiven kort, medellång och lång sikt. Det bör  
  
 dock påpekas att dessa siffror bygger på det mest extrema klimatscenariot,  
  
 som legat till grund för analyserna.  
  
 Även energibehovets sammansättning i det långsiktiga perspektivet  
  
 har studerats. Generellt sett kan konstateras att behovet av  
  
 fjärrvärme minskar särskilt i lokaler och bostäder där andelen fjärrvärme  
  
 redan idag är stor. Enda potentialen till att behålla samma  
  
 fjärrvärmeproduktion som idag är antingen att säkerställa att även  
  
 småhus kan konvertera till fjärrvärme eller att en kraftig utbyggnad  
  
 av fjärrvärmen kommer till stånd. En annan möjlighet att utnyttja  
  
 värmeunderlaget är att en större andel av fjärrvärmeproduktionen  
  
 sker i kraftvärmeanläggningar eller andra kombinat.  
  
 Förändrad efterfrågan på energi för komfortkyla  
  
 En grov uppskattning av framtida efterfrågan på komfortkyla i  
  
 lokaler har gjorts och presenteras i Figur 3. Av den totala efterfrågan  
  
 har en grov bedömning gjorts att 10 % av efterfrågan på  
  
 komfortkyla på något sätt kan kopplas till klimatet. Det är dock  
  
 mycket svårt att uppskatta klimatets påverkan eftersom de inre  
  
 lasterna även framgent bedöms utgöra största orsaken till kylbehovet. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 Figur 3 Grov uppskattning av framtida efterfrågan på komfortkyla för  
  
 lokaler  
  
 Ett resonemang har vidare förts kring tänkbar utveckling av  
  
 komfortkyla för bostäder. Bedömningen är att luft/luftvämepumpar  
  
 kommer att dominera. Om ca 2/3 av de småhus som idag  
  
 värms med direktverkande el inklusive luft/luftvärmepump skulle  
  
 installera luft/luftvärmepump (ca 1/3 har redan gjort denna investering)  
  
 och använda dessa för kylning sommartid skulle energianvändningen  
  
 för denna kylning kunna uppgå till ca 0,2 TWh per  
  
 år. Bedömning om när i tiden detta skulle kunna inträffa har inte  
  
 gjorts. Om trenden med stora glasade ytor i bostäder kommer att  
  
 fortsätta, är det högst troligt att efterfrågan på komfortkyla blir  
  
 betydligt högre.  
  
 Kostnader  
  
 En mycket grov ekonomisk uppskattning visar att kostnaderna för  
  
 energi för uppvärmning och komfortkyla jämfört med idag kan  
  
 variera från en minskning om 2530 miljarder till en ökning på  
  
 3540 miljarder kronor per år (dagens valuta, exklusive skatter  
  
 m.m.), vid de förutsättningar och scenarier som använts i denna  
  
 studie. Dessa kostnader avser det långa tidsperspektivet  
  
 (20712100).  
  
 Efterfrågan på komfortkyla i lokaler 
  
 0,0 
  
 0,5 
  
 1,0 
  
 1,5 
  
 2,0 
  
 2,5 
  
 3,0 
  
 2005 2011-2040 2041-2070 2071-2100 
  
 Totalt energibehov för kyla, TWh 
  
 Varav el (exkl. el för fjärrkyla), 
  
 TWh 
  
 Varav fjärrkyla, TWh 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 11  
  
 Åtgärder  
  
 Exempel på åtgärder som bör vidtas för att minska konsekvenserna  
  
 av ett förändrat klimat på energianvändningen och för att tillvarata  
  
 de positiva effekter som också kan uppstå sammanfattas nedan:  
  
  Det finns en stor energieffektiviseringspotential både för befintliga  
  
 och nya fastigheter. Det bör prioriteras att skapa incitament  
  
 för att denna potential ska realiseras  
  
  Trenden med stora fönsterytor bör stoppas för att förhindra en  
  
 kraftigt ökat efterfrågan på komfortkyla för bostäder och ev.  
  
 ökat värmebehov på grund av värmeförluster. Åtminstone bör  
  
 det krävas installation av effektiva solavskärmningar om fönstren  
  
 placeras mot söder.  
  
  Incitament bör även skapas för att se till att det minskade uppvärmningsbehov  
  
 som kan uppstå på grund av klimatförändringar  
  
 realiseras i verkligheten.  
  
  Med realisering av energieffektiviseringspotentialer och därpå  
  
 ett minskat värmebehov till följd av klimatförändringar, kommer  
  
 underlaget för fjärrvärme att minska och därmed även  
  
 underlaget för kraftvärmeproduktion. För att motverka detta  
  
 krävs kraftfull konvertering till fjärrvärme i småhusbeståndet  
  
 samt utbyggnad av fjärrvärme i nya områden. Utbyggnad av  
  
 kraftvärme i de nät som idag endast har hetvatten skulle vara  
  
 ytterligare en möjlighet att bättre utnyttja det framtida värmeunderlaget.  
  
 En ytterligare möjlighet är utbyggnad av energikombinat  
  
 med t.ex. biodrivmedel, el och värme.  
  
 Inledning  
  
 Syftet med denna studie har varit att analysera hur det framtida  
  
 värme- och kylbehovet inom bygg- och fastighetssektorn i Sverige  
  
 kan komma att påverkas av ett förändrat klimat på kort, medellång  
  
 och lång sikt, samt att visa på hur värme- och kylbehovet kan  
  
 komma att tillgodoses. Utöver detta har syftet varit att ge en övergripande  
  
 uppskattning av de eventuella kostnader som det förändrade  
  
 värme- och kylbehovet kan föra med sig i de olika  
  
 tidsperspektiven.  
  
 Den framtida energianvändningen för värme och komfortkyla är  
  
 beroende både av klimatrelaterade och icke klimatrelaterade 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 faktorer och klimatets påverkan i förhållande till en del av de icke  
  
 klimatrelaterade parametrarna kan ibland vara av mindre betydelse,  
  
 t.ex. för komfortkyla i lokaler. Det är således av stor betydelse att  
  
 båda dessa faktorer tas i beaktande vid bedömningar av framtida  
  
 energianvändning för värme och komfortkyla. I studien har detta  
  
 gjorts med hjälp av olika scenarier.  
  
 Studien bygger på en rad antaganden, varav en del får anses som  
  
 mycket grova. Dessutom påverkar vissa faktorer starkt varandra.  
  
 Det gäller t.ex. energipriser och efterfrågan på energi för t.ex.  
  
 värme och kyla. Vi har nu lagt på scenarier för energipriser i efterhand,  
  
 vilket alltså ger en överskattning av efterfrågan på energi vid  
  
 höga energipriser och en underskattning vid låga energipriser. Mot  
  
 denna bakgrund är det viktigt att samtliga resultat som presenteras  
  
 i studien ses som exempel på olika tänkbara utvecklingar och inte  
  
 som någon prognos för framtiden.  
  
 Avgränsningar  
  
 I studien har vi bl.a. utgått från följande:  
  
  För att bedöma tänkbar utveckling har vi fått göra en mängd  
  
 olika antaganden och ibland målat upp olika scenarier. Bedömningarna  
  
 är således förknippade med en rad osäkerheter och det  
  
 är viktigt att resultaten ses som exempel på tänkbara utvecklingar  
  
 och inte som sanna prognoser för framtiden.  
  
  Vi har gjort antaganden om hur det framtida fastighetsbeståndet  
  
 kan komma att se ut, hur efterfrågan på värme och kyla kan  
  
 komma att utvecklas samt hur värme- och kylbehovet kan  
  
 komma att tillgodoses, vilket för värme illustrerats i form av  
  
 några olika scenarier.  
  
  För efterfrågan på komfortkyla har endast en översiktlig analys  
  
 gjorts.  
  
  Kostnaderna har bedömts genom att titta på olika scenarier för  
  
 framtida energipriser. Vi vill även betona att de ekonomiska  
  
 uppskattningarna är behäftade med mycket stora osäkerheter.  
  
  För de klimatrelaterade påverkansfaktorerna har vi utgått från  
  
 klimatscenarier framtagna vid Rossby Centre, SMHI på uppdrag  
  
 av Klimat- och sårbarhetsutredningen respektive Elforsk.  
  
  De tidsperspektiv som avses är kort sikt (20112040), medellång  
  
 sikt (20412070) samt lång sikt (20712100). 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 13  
  
  I vissa fall har interpolation gjorts mellan nuläget och en  
  
 bedömd situation på lång sikt, för att få en uppfattning om  
  
 utvecklingen i de korta respektive medellånga tidsperspektiven.  
  
  Normal befolkningstillväxt har antagits och därmed har inte  
  
 några extraordinära händelser vägts in såsom t.ex. klimatflyktningar.  
  
  Icke permanentbebodda fritidshus respektive industrilokaler har  
  
 endast behandlats översiktligt. Motivet för ej permanentbebodda  
  
 fritidshus är dels bristande statistik och dels att de står  
  
 för en mycket liten andel av energianvändningen. För industrilokaler  
  
 är motiveringen att industrins energianvändning för  
  
 lokaluppvärmning ingår i den totala energistatistiken för  
  
 industrin och att det därmed är svårt att särskilja uppvärmningens  
  
 andel av den totala energianvändningen. En tidigare  
  
 studie visar även på mycket begränsat energibehöv för uppvärmning  
  
 i jämförelse med andra lokaler och det är dessutom  
  
 mycket svårt att bedöma industrins framtida utveckling.  
  
  Olika indelningar i klimatzoner förekommer i energi- och  
  
 fastighetsstatistiken samt i det underlag över HDD och CDD  
  
 som levererats av Rossby Centre, SMHI (2007), se kartor i  
  
 bilaga 1. Vi har valt att dela in Sverige i zoner enligt NUTS1. För  
  
 att kunna göra analyserna i denna studie har översättning mellan  
  
 klimatzonerna varit nödvändig. Vid översättningen mellan  
  
 klimatzonerna har hänsyn tagits till områdenas olika storlek.  
  
  Flera analyser baseras endast på klimatdata framtagna med  
  
 utsläppsscenariot A2. En känslighetsanalys mellan A2 och B2  
  
 visar att energianvändningen i det korta perspektivet blir försumbart  
  
 högre med B2-scenariet, medan den i det långa tidsperspektivet  
  
 blir ca 12 % högre.  
  
 Metod  
  
 Den metodik som använts för analyserna är:  
  
  Egna bedömningar och intern expertis inom IVL  
  
  Klimatscenarier framtagna vid Rossby Centre, SMHI  
  
  Litteraturstudier och analys av statistik  
  
  Kontakter med andra externa experter  
  
 1 NUTS = Nomenclature des Unités Territoriales Statistique. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 14  
  
  Antaganden, grova uppskattningar samt presentation i olika  
  
 scenarier  
  
 Definitioner och samband  
  
 Graddagar  
  
 Graddagar används på lite olika sätt i litteraturen. Ofta anges  
  
 definitionen som att det är skillnaden mellan innetemperaturen  
  
 17°C och aktuell utomhustemperatur om denna understiger 11°C. I  
  
 vissa bedömningar tas hänsyn till årstiden och därmed påverkansfaktorer  
  
 såsom solinstrålning. De definitioner som använts vid  
  
 framtagandet av klimatscenarierna vid Rossby Centre, SMHI är  
  
 följande:  
  
  HDD17: Antal dagar som dygnsmedeltemperaturen (utomhus)  
  
 understiger 17°C multiplicerat med antalet grader som understigandet  
  
 uppgår till.  
  
  Gay: Antal dagar som dygnsmedeltemperaturen (utomhus)  
  
 överstiger 20°C multiplicerat med antalet grader som överstigandet  
  
 uppgår till.  
  
 Samband graddagar  energianvändning  
  
 För att undersöka sambandet mellan graddagar och energibehov  
  
 för uppvärmning har tre olika analyser gjorts:  
  
 1. Jämförelse effektbehov för Stockholms fjärrvärmenät med  
  
 uppmätta temperaturdata  
  
 Vid analys av effektbehovet för Stockholms fjärrvärmenät mot  
  
 uppmätta temperaturdata fås ett mycket tydligt linjärt samband  
  
 mellan graddagar och fjärrvärmeeffekt. Skärningspunkten  
  
 med y-axeln får antas motsvara det ungefär konstanta behov av  
  
 fjärrvärme för tappvarmvatten som föreligger året runt. Om  
  
 kurvan parallellförflyttas till origo kan antas att samband  
  
 erhålls mellan graddagar och just uppvärmningsbehovet.  
  
 2. Jämförelse av ett fiktivt fjärrvärmenät med HDD-data från  
  
 Rossby Centre, SMHI (2007)  
  
 Jämförelsen visar på samband, men inte lika tydligt som föregående  
  
 jämförelse. Bedömningen är fortfarande att förenkling 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 15  
  
 kan göras om att det råder ett linjärt förhållande mellan uppvärmningsbehov  
  
 och graddagar.  
  
 3. Jämförelse av elanvändning i bostäder med HDD-data från  
  
 Rossby Centre, SMHI (2007)  
  
 Statistik över elanvändningen i bostäder (STEM, 2002b) har  
  
 jämförts mot HDD-data som tagits fram av Rossby Centre,  
  
 SMHI (2007). Statistiken omfattar alltså även el för varmvatten  
  
 och hushållsel.  
  
 En undersökning av andra bedömningar har också gjorts, bl.a.:  
  
  Powell, 2007 anger att det inte finns exakt linjärt samband,  
  
 men anger att det ger uppfattning. Vid uppskattning antar han  
  
 ändå linjärt samband.  
  
  Boverket/WSP, 2007; Har gjort grov uppskattning att en minskning  
  
 av HDD om 10 % innebär en minskning av värmebehovet  
  
 med 6 %. Står inget om hur de gjort denna bedömning eller vad  
  
 de baserar den på.  
  
 Systembeskrivning  
  
 Fastighetsbestånd  
  
 Fritidshus  
  
 Det finns 690 000 fritidshus som ej är permanentbebodda i Sverige  
  
 (SCB 2001). Den totala elanvändningen uppgick till 2,6 TWh utan  
  
 normalårskorrigering, vedförbrukningen uppgick till 0,6 TWh. De  
  
 flesta husen ligger inom temperaturzon 3 (40%). Den vanligaste  
  
 husstorleken är 5699 kvm och hälften av husen är vinterbonade.  
  
 Den vanligaste uppvärmningsformen är direktverkande el därefter  
  
 följer öppen spis, vedspis samt flyttbara elektriska element och  
  
 kaminer. Inga fritidshus har kyla installerad. Andelen hus med  
  
 isolering är 53 % och 23 % är delvis vinterbonade, för övriga är  
  
 teknikläget okänt. De nya byggreglerna (BBR 2006) ställer krav på  
  
 att bostäder med direktverkande el ska den specifika energianvändningen  
  
 endast vara 75 kWh per kvm golvarea (Atemp) och år i  
  
 klimatzon söder och för klimatzon norr 95 kWh per kvm golvarea  
  
 (Atemp). 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 Jämfört med den tidigare småhusundersökningen (SCB 1976)  
  
 visar det sig att andelen hus i klimatzon 3 och 4 har minskat. Detta  
  
 tyder på att fritidshusbyggnationen främst har ökat i fjälltrakterna  
  
 och därmed har andelen vinterbonade hus ökat. Husen har också  
  
 ökat i storlek där flertalet idag har en storlek på 56 kvm eller större  
  
 samt att hela 92 % har el installerat.  
  
 Den totala energianvändningen är relativt liten för ej permanentbebodda  
  
 fritidshus jämfört med småhus, 3,2 GWh jämfört med  
  
 ca 42 GWh för bara uppvärmningen av småhus, vilket gör att  
  
 effekterna av ett förändrat klimat antas bli begränsat för ej permanenta  
  
 fritidshus. Ej permanenta fritidshus ingår därför inte i  
  
 vidare analyser i denna studie.  
  
 Småhus inklusive permanentbebodda fritidshus  
  
 Småhus inklusive permamentbebodda fritidshus är den enskilt  
  
 största kategorin vad gäller andel uppvärmd yta och ligger på totalt  
  
 260 miljoner kvm (SCB 2006). I Figur 4 nedan ges de olika energislagen  
  
 som används för varmvattenberedning samt värme totalt för  
  
 2005. För de fortsatta beräkningarna har siffrorna justerats dels  
  
 med avseende på varmvatten (ca 20 % av totalen enligt Bowman 2003)  
  
 och dels med avseende för normalår (en faktor 92,2 för 2005 enligt  
  
 SCB). Vanligaste uppvärmningsformen är fortfarande el med en  
  
 andel på 40 %. El används både som enda uppvärmningskälla men  
  
 också i kombination med biobränslen. Andelen värmepumpar har  
  
 ökat de senare åren. Det gäller alla typer av värmepumpar såsom  
  
 berg/jord/sjövärmepumpar samt luftvärmepumpar som numera  
  
 klassas som direktverkande el i energistatistiken. Oljeanvändningen  
  
 fortsätter att minska.  
  
 Värdena ligger till grund för att beräkna vilka effekter ett ändrat  
  
 klimat har på uppvärmningsbehovet i småhus. Beräkningarna görs  
  
 specifikt per NUTS (Nomenclature des Unités Territoriales  
  
 Statistique), se tabell nedan. Som Tabell 2 visar så är andelen hus  
  
 ganska väl spridda över landet vilket gör att småhus även har en  
  
 betydande inverkan i de mer nordliga delarna av Sverige. Trenden  
  
 de senaste åren visar att el i kombination med biobränsle, enbart  
  
 biobränsle, fjärrvärme samt övrigt ökar, se Figur 5 nedan. Kategorin  
  
 övrigt består främst av olika kombinationer av el samt olika  
  
 värmepumpar. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 17  
  
 Figur 4 Mix av olika energislag som används för uppvärmning av småhus  
  
 Tabell 2 Indelningen av energistatistiken i de olika regionerna samt geografisk  
  
 spridning av småhusen i landet  
  
 NUTS-kod Region Andel av småhusen i %  
  
 SE01 Stockholm 13%  
  
 SE02 Östra Mellansverige 17%  
  
 SE09 Småland med öarna 11%  
  
 SE04 Sydsverige 15%  
  
 SE0A Västsverige 21%  
  
 SE06 Norra mellansverige 11%  
  
 SE07 Mellersta Norrland 5%  
  
 SE08 Övre Norrland 7%  
  
 Energianvändning (GWh) för värme och varmvatten i småhus 
  
 0 2000 4000 6000 8000 10000 12000 
  
 Enbart el (d) 
  
 Enbart el (v) 
  
 Olja 
  
 Olja och biobränsle 
  
 El, olja och biobränsle 
  
 El och olja 
  
 El och biobränsle 
  
 Enbart biobränsle 
  
 Bradford/jord/sjövärmepump 
  
 Fjärrvärme 
  
 Övrigt 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Figur 5 Typ av uppvärmning för småhus för de två åren 2002 och 2005.  
  
 Trenden visar att enbart elanvändningen minskar men el i kombination  
  
 med biobränsle ökar  
  
 Flerbostadshus  
  
 Uppvärmd flerbostadsyta i Sverige idag är 165 miljoner kvm. I  
  
 diagrammet nedan ges de olika energislagen som används för värme  
  
 och varmvattenberedning. På liknande sätt har värdena sedan  
  
 korrigerats med avseende på varmvatten och normalår som för  
  
 småhus. Dominerade uppvärmningsform för flerbostadshus är  
  
 fjärrvärme med 77 % av den totala uppvärmda arean. Olja används  
  
 bara i mycket liten utsträckning. Trenden visar att fjärrvärme fortsätter  
  
 att öka medan olja fasas ut helt. Liksom tidigare för småhus  
  
 ökar kategorin övrigt som innebär olika typer av värmepumpar i  
  
 kombination med tex. fjärrvärme. Geografiskt finns flerbostadshusen  
  
 koncentrerade till storstadsregionerna, se tabellen nedan.  
  
 Trend värmekälla småhus 
  
 0 
  
 5 
  
 10 
  
 15 
  
 20 
  
 25 
  
 30 
  
 35 
  
 Enbart el (d) 
  
 Enbart el (v) 
  
 Olja 
  
 Olja och biobränsle 
  
 El, olja och biobränsle 
  
 El och olja 
  
 El och biobränsle 
  
 Enbart biobränsle 
  
 Bradford/jord/sjövärmepump 
  
 Fjärrvärme 
  
 Övrigt 
  
 Andel i procent av småhusen  
  
 2002 
  
 2005 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 19  
  
 Tabell 3 Geografisk spridning av flerbostadshusen i Sverige  
  
 NUTS-kod Region Miljoner m2  
  
 SE01 Stockholm 50,3  
  
 SE02 Östra Mellansverige 32,1  
  
 SE09 Småland med öarna 11,8  
  
 SE04 Sydsverige 23,5  
  
 SE0A Västsverige 32,1  
  
 SE06 Norra mellansverige 13,1  
  
 SE07 Mellersta Norrland 6,4  
  
 SE08 Övre Norrland 8,5  
  
 Lokaler  
  
 Den totala lokalarean i Sverige är 144 miljoner kvm för år 2005  
  
 (SCB 2006). Uppvärmningsformen idag är främst fjärrvärme samt  
  
 övrigt, se diagram nedan. Övrigt innebär tex. värmepumpar av olika  
  
 slag i kombination med tex. fjärrvärme, se diagrammet nedan.  
  
 Energisiffrorna ligger till grund för att uppskatta det framtida  
  
 värmebehovet i lokaler vid ett ändrat klimat. Energianvändningen  
  
 har fördelats i de olika regionerna enligt NUTS samt korrigerats  
  
 med avseende på varmvattenberedning samt normalårskorrigering,  
  
 Total energianvändning värme och varmvatten år 2005 i GWh för 
  
 flerbostadshus 
  
 0 5000 10000 15000 20000 25000 
  
 Olja 
  
 Fjärrvärme 
  
 El 
  
 Närvärme 
  
 Övriga 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 samma värden har använts som för bostäder. Lokalerna fördelas  
  
 geografiskt mellan de olika länen i landet med 24 % i Stockholms  
  
 län, 16 % i Västra Götaland och 11 i Skåne samt resterande 49 %  
  
 utspritt i övriga län. Lokaler som innefattas är främst vård, skolor  
  
 och kontor. Trenden för den framtida energimixen kommer att  
  
 vara ganska lik dagens mix med fjärrvärme som dominant energislag.  
  
 Kylbehovet har också redovisats av SCB i statistiken men det  
  
 är än så länge mycket begränsad information om kyla i lokaler  
  
 därför har uppgifter huvudsakligen baserats på STIL-utredningen  
  
 (Energimyndigheten 2006a). För elanvändning för komfortkyla i  
  
 de lokaler som ingick i STIL-utredningen, se tabell nedan. Som  
  
 framgår av tabellen uppgick kylbehovet till 10,6 kWh/m2.år i snitt  
  
 för samtliga lokaler. Elanvändningen för komfortkyla i de lokaler  
  
 som hade elbaserad komfortkyla uppgick till 15 kWh/m2.år. Denna  
  
 siffra används senare i rapporten som ett mycket grovt mått på  
  
 energibehovet för elbaserad komfortkyla i lokaler, se vidare i  
  
 avsnittet om komfortkyla.  
  
 Figur 6 Energimix för uppvärmning av lokaler.  
  
 Total energianvändning för uppvärmning oh varmvatten i  
  
 lokaler år 2005 i GWh 
  
 0 2000 4000 6000 8000 10000 12000 
  
 Egen oljepanna 
  
 Fjärrvärme 
  
 Elvärme 
  
 Närvärme 
  
 Naturgas/Stadsgas 
  
 Olja och El 
  
 Pellets + El 
  
 Ved + El 
  
 Övrigt 
  
 Series1 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 21  
  
 Figur 7 Specifik elanvändning i lokaler per användningsområde, medelvärden  
  
 samt fördelning. Källa STIL-utredningen (Energimyndigheten  
  
 2006a)  
  
 Industri  
  
 Ungefär 150 000 industrifastigheter finns idag varav drygt 100 000  
  
 inte är bebyggda. De senare är gatumark och tomtmark. Total uppvärmd  
  
 yta för industrilokaler är 88 miljoner m2. Tyvärr följs inte  
  
 statistiken upp för industrilokaler på liknande sätt som för andra  
  
 lokaltyper eftersom lokaluppvärmning ingår i den totala energistatistiken  
  
 för industrin. Tidigare undersökningar från 1995 visar  
  
 på en total energianvändning för lokaler på 12,1 GWh för värme  
  
 och varmvatten. För industrin är det framförallt verksamhetens  
  
 energianvändning som är i fokus därför väljer vi att inte ta med  
  
 konsekvenserna för industrilokaler av ett ändrat klimat. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 Konsekvensanalys  
  
 Teknisk utveckling  
  
 Regelverket för energieffektivitet i nybyggnation har nu för första  
  
 gången sedan 1980-talet skärpts (BBR 2006). Den specifika energianvändningen  
  
 får enligt byggreglerna vara, för södra Sverige  
  
 110 kWh/m2.år, och för norra Sverige 130 kWh/m2.år. Det finns  
  
 också ett särskilt krav för hus med direktverkande elvärme som  
  
 huvudsaklig uppvärmningskälla där värdena för söder ligger på  
  
 75 kWh/m2.år samt för norr på 95 kWh/m2.år. I framtiden kan flera  
  
 olika grader av energieffektivisering av bostadsstocken antas. Det  
  
 finns exempel på småhus och flerbostadshus med mycket låga  
  
 energibehov, s.k. passivhus. Forum för energieffektiv bebyggelse  
  
 har tagit fram förslag till standarder för energikrav för passivhus på  
  
 nivån 50 kWh/m2.år för värme och varmvatten (FEBY 2007). För  
  
 ett av de framtida scenarierna antas att bebyggelsen når en mer  
  
 moderat energieffektivisering som motsvarar byggreglernas ambition  
  
 samt en mer pro-aktiv energieffektiviseringspotential som  
  
 motsvarar passivhusteknikens värmebehov.  
  
 När det gäller flerbostadshus kommer de senare årets regelskärpning  
  
 att innebära en del förändringar. Tidigare har det varit  
  
 mer regel än undantag att inte installera system för värmeåtervinning  
  
 av frånluften när bostäderna ansluts till fjärrvärme. De nya  
  
 byggreglerna kommer förmodligen att innebära att nybyggda hus  
  
 utan återvinning kommer att tillhöra undantagen. För energitillförseln  
  
 innebär detta att andelen el kan öka även om elen i absoluta  
  
 tal håller sig relativt konstant.  
  
 Även klimatskärmen kan komma att förbättras avsevärt, även  
  
 för befintliga bostäder som renoveras, med ett minskat värmebehov  
  
 som följd. När det gäller den befintliga bebyggelsen står miljonprogrammen  
  
 från 6070 talet för hela 37 % av den totala byggnadsstocken.  
  
 Ett flertal ombyggnadsprojekt senare år tex. Gårdsten och  
  
 Brogården visar på stor potential till effektivisering av befintliga  
  
 byggnader. För Gårdsten har fjärrvärmeanvändningen minskat från  
  
 270 till 145 kWh/m2.år (Gårdstensbostäder 2007) och för Brogården  
  
 där ombyggnad nu pågår räknar man med en besparing från  
  
 115 kWh/m2.år ner till 27 kWh/m2.år för uppvärmning (Alingsåshem  
  
 2007). Dessa fall utgör bästa möjliga teknik för framtida  
  
 renovering. För de riktigt gamla byggnaderna kan dessa stora  
  
 besparingspotentialer bli svåra att uppnå eftersom kulturhistoriska 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 23  
  
 hänsyn måste tas i större utsträckning, äldre bebyggelse utgörs av  
  
 ca 39 % (byggår -1960), resterande 24 % utgör bebyggelse från  
  
 1980 och framåt. I tabellen nedan ses de antaganden som har gjorts  
  
 för den framtida bebyggelsen vad gäller energieffektivisering. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 Tabell 4 Tabellen visar vilka antaganden som har gjorts för energieffektivisering  
  
 av dagens bostads och lokalbestånd för de olika  
  
 scenarier som sedan har beräknats. Värdena ska ses som mycket  
  
 grova antaganden och innebär att omställningen måste gå  
  
 snabbare än med den skärpning som görs i regelverket.  
  
 Värmebehov jämfört med  
  
 dagens nivå (1,0)  
  
 Småhus 30 % 50 %  
  
 20112040 0,91 0,85  
  
 20412070 0,82 0,7  
  
 20712100 0,73 0,55  
  
 Antaget att 1 % per år av bostadsbeståndet kan effektiviseras  
  
 till 50 % av dagens energianvändning  
  
 Underlag för antagandet:  
  
 0,5 % av beståndet byggs nytt per år SCB 2006  
  
 1,0 % av beståndet byggs om Antaget värde  
  
 Energibehov passivhus (50 % förbättring är egentligen större) FEBY 2007  
  
 Energibehov dagens krav BBR (30 % förbättring) BBR 2006  
  
 Värmebehov jämfört med  
  
 dagens nivå (1,0)  
  
 Flerbostadshus 30 % 50 %  
  
 20112040 0,865 0,775  
  
 20412070 0,73 0,55  
  
 20712100 0,7 0,5  
  
 Antaget 1,5 % av beståndet energieffektiviseras med en  
  
 halverad energianvändning som följd  
  
 Underlag för antagandet:  
  
 Ombyggnad 1,24 SBC 2006  
  
 Nybyggnad 0,6784 SBC 2006  
  
 Ombyggnad Gårdsten energibehovet 53 % av utgångsläget Gårdstensbostäder 2006  
  
 Energibehov passivhus 50 % FEBY 2007  
  
 Ombyggnad Alingsås 23 % energibehov av utgångsläget Alingsåshem 2007  
  
 Energibehov dagens krav BBR (30 % förbättring) BBR 2006  
  
 Värmebehov jämfört med  
  
 dagens nivå (1,0)  
  
 Energieffektivisering lokaler 30 % 50 %  
  
 20112040 0,91 0,85  
  
 20412070 0,82 0,7  
  
 20712100 0,73 0,55  
  
 Antar 1 % av beståndet energieffektiviseras per år med en  
  
 potential på 30 % för de ombyggda lokalerna 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 25  
  
 Framtida bostadsbestånd  
  
 SCB (SCB 2006) har gjort en framtida prognos för befolkningsökningen  
  
 fram till 2050, se figur 1 nedan. SCB:s siffror sträcker sig  
  
 fram till 2050 därefter har en extrapolering gjorts för den sista  
  
 tidsperioden som denna studie ska studera, befolkningsutvecklingen  
  
 antas vara linjär med den senare delen av kurvans lutning. I  
  
 ett förenklat antagande om att det framtida antalet småhus och  
  
 flerbostadshus antas följa befolkningsutvecklingen antas att  
  
 bostadsyta per person är konstant i Sverige framöver, det kan anses  
  
 konservativt med tanke på att ytan per capita hela tiden har ökat  
  
 sedan början av 1900-talet fram till nu. Enligt statistik från SCB  
  
 (SCB 2006) så ökar andelen bostäder (flerbostadshus och villor) i  
  
 alla de regioner som vi har valt att dela in Sverige i, se diagram  
  
 nedan, därför antas en jämnt fördelad bostadsökning för alla  
  
 regioner.  
  
 Figur 8 Prognostiserad befolkningsmängd i Sverige från 20062050  
  
 enligt SCB (SCB 2006) Sveriges framtida befolkning 2006  
  
 2050 Demografiska rapporter 2006:2  
  
 Prognostiserad folkmängd i Sverige 2006-2050 enligt SCB 
  
 8 000 
  
 8 500 
  
 9 000 
  
 9 500 
  
 10 000 
  
 10 500 
  
 11 000 
  
 2005 
  
 2007 
  
 2009 
  
 2011 
  
 2013 
  
 2015 
  
 2017 
  
 2019 
  
 2021 
  
 2023 
  
 2025 
  
 2027 
  
 2029 
  
 2031 
  
 2033 
  
 2035 
  
 2037 
  
 2039 
  
 2041 
  
 2043 
  
 2045 
  
 2047 
  
 2049 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 Tabell 5 Antagen befolkningsökning från basåret 2005  
  
 År Befolkning tusental Ökning %  
  
 2005 9 048  
  
 2025 9 888 109 %  
  
 2055 10626 117 %  
  
 2085 11374 126 %  
  
 Figur 9 Bostadsutvecklingen i Sverige de senaste 15 åren enligt statistik  
  
 från SCB (SCB 2007)  
  
 Klimatets möjliga påverkan på värme- och kylbehov  
  
 Klimatet påverkar behovet av uppvärmning och kylning bl.a.  
  
 genom förändring av temperatur (graddagar), solinstrålning,  
  
 molnighet och vind. Nedan anges kortfattat trenderna under detta  
  
 sekel för dessa klimatparametrar enligt klimatscenarier från Rossby  
  
 Centre, SMHI (2007). För vissa parametrar görs en mer detaljerad  
  
 beskrivning i de efterföljande styckena. Generella trender för  
  
 klimatparametrar som påverkar energibehovet för värme och kyla  
  
 kan sammanfattas enligt följande:  
  
 Bostadsutveckling 1990-2006 
  
 0 
  
 100000 
  
 200000 
  
 300000 
  
 400000 
  
 500000 
  
 600000 
  
 700000 
  
 800000 
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 flerbostadshus  
  
 småhus  
  
 SE01 
  
 Stockholm 
  
 SE02 Östra 
  
 Mellansverige 
  
 SE04 
  
 Sydsverige 
  
 SE06 Norra 
  
 Mellansverige 
  
 SE07 
  
 Mellersta 
  
 Norrland 
  
 SE08 Övre 
  
 Norrland 
  
 SE09 
  
 Småland 
  
 med öarna 
  
 SE0A 
  
 Västsverige 
  
 Antal lägenhete  
  
 r  
  
 1990 
  
 2006 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 27  
  
  Temperatur – ökad temperatur alla årstider  
  
 o HDD – minskat antal värmegraddagar alla årstider  
  
 o CDD – ökat antal kylgraddagar (dock liten förändring)  
  
  Solinstrålning, soltimmar  
  
 o sommartid: minskning i norr, ökning i söder  
  
 o vintertid: ökning i norr, minskning i söder  
  
  Molnighet – i princip oförändrad  
  
  Vind – svårbedömt  
  
 Temperatur, graddagar  
  
 Temperaturen ökar generellt i hela landet enligt klimatscenarierna  
  
 (Rossby Centre, SMHI, 2007). Med ökad temperatur följer även  
  
 minskat antal värmegraddagar och ökat antal kylgraddagar enligt  
  
 den definition som SMHI använt i sina klimatscenarier2. Vid  
  
 beräkning av HDD för de olika NUTS-zonerna har omräkning  
  
 gjorts, enligt beskrivning i metodavsnittet. Originaldata över HDD  
  
 har hämtats från (Persson et al, 2007) och redovisas i Bilaga 2. De  
  
 oräknade siffrorna för HDD presenteras i Tabell 6. Resonemanget  
  
 kring framtida energibehov för kyla har inte direkt baserats på  
  
 CDD och därmed redovisas inte omräkningen av dessa värden i  
  
 Bilaga 2 eller Tabell 6.  
  
 2 Med HDD avses antal dagar som utomhustemperaturen understiger 17˚C multiplicerat  
  
 med antal grader som understigandet uppgår till. Med CDD avses antal dagar som utomhustemperaturen  
  
 överstiger 20˚C multiplicerat med antal grader som överstigandet uppgår  
  
 till. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 Tabell 6 Data i Bilaga 2 har översatts till NUTS-zoner. Vid omräkningen  
  
 har hänsyn tagits till klimatzonernas olika storlek.  
  
 NUTS zon  
  
 Tids perspektiv  
  
 HDD median,  
  
 A2  
  
 Förändring, %  
  
 jfrt 19611990, 
  
 A2  
  
 HDD median,  
  
 B2  
  
 Förändring, %  
  
 jfrt 19611990, 
  
 B2  
  
 SE01 19611990 4 115 4 115  
  
 20112040 3 405 -17 % 3 433 -17 %  
  
 20412070 3 097 -25 % 3 187 -23 %  
  
 20712100 2 627 -36 % 2 933 -29 %  
  
 SE02 19611990 4 115 4 115  
  
 20112040 3 423 -17 % 3 454 -16 %  
  
 20412070 3 117 -24 % 3 209 -22 %  
  
 20712100 2 650 -36 % 2 954 -28 %  
  
 SE04 19611990 3 620 3 620  
  
 20112040 2 922 -19 % 2 985 -18 %  
  
 20412070 2 645 -27 % 2 723 -25 %  
  
 20712100 2 204 -39 % 2 494 -31 %  
  
 SEOA 19611990 3 817 3 817  
  
 20112040 3 135 -18 % 3 199 -16 %  
  
 20412070 2 850 -25 % 2 941 -23 %  
  
 20712100 2 399 -37 % 2 696 -29 %  
  
 SEO6 19611990 4 663 4 663  
  
 20112040 3 976 -15 % 3 992 -14 %  
  
 20412070 3 655 -22 % 3 741 -20%  
  
 20712100 3 135 -33 % 3 473 -26 %  
  
 SEO7 19611990 5 320 5 320  
  
 20112040 4 681 -12 % 4 671 -12 %  
  
 20412070 4 345 -18 % 4 403 -17 %  
  
 20712100 3 791 -29 % 4 151 -22 %  
  
 SE08 19611990 5 760 5 760  
  
 20112040 5 090 -12 % 5 059 -12 %  
  
 20412070 4 730 -18 % 4 777 -17 %  
  
 20712100 4 164 -28 % 4 505 -22 %  
  
 SE09 19611990 3 809 3 809  
  
 20112040 3 057 -20 % 3 105 -18 %  
  
 20412070 2 766 -27 % 2 843 -25 %  
  
 20712100 2 290 -40 % 2 592 -32 % 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 29  
  
 Solinstrålning  
  
 Kartor över framtida antal soltimmar har levererats av Knox  
  
 Centre, SMHI (2007). Kartorna antyder för norra Sverige en  
  
 minskning av antalet soltimmar sommartid, men ökning vintertid  
  
 och för södra Sverige ökning sommartid och minskning vintertid,  
  
 se Tabell 7. Det innebär för norra Sverige att behovet av kylning  
  
 sommartid kan vara något lägre än uppskattat från andra  
  
 parametrar medan det kan vara ännu högre i södra Sverige. När det  
  
 gäller behov av uppvärmning vintertid kan solinstrålningen ytterligare  
  
 förstärka det minskade uppvärmningsbehovet i norra Sverige,  
  
 men möjligen motverka i södra Sverige.  
  
 Tabell 7 Förändrad solinstrålning jämfört med referensperioden  
  
 20112040 20412070 20712100  
  
 Vinter  
  
 Södra Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Mellersta Sverige Liten minskning Liten minskning Liten minskning  
  
 Norra Sverige Liten ökning Liten ökning Liten ökning  
  
 Vår  
  
 Södra Sverige Minskning Liten minskning Liten minskning  
  
 Mellersta Sverige Oförändrat Liten minskning Minskning  
  
 Norra Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Sommar  
  
 Södra Sverige Liten ökning Liten ökning Ökning  
  
 Mellersta Sverige Oförändrat/liten  
  
 minskning  
  
 Oförändrat/liten  
  
 minskning  
  
 Oförändrat/liten  
  
 minskning  
  
 Norra Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Höst  
  
 Södra Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Mellersta Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Norra Sverige Minskning Minskning Minskning  
  
 Övriga klimatfaktorer  
  
 När det gäller övriga klimatfaktorer som kan påverka behovet av  
  
 värme och kyla kan konstateras att kartor över framtida molnighet  
  
 inte visar på stora förändringar jämfört med idag och att framtida  
  
 vindar är svårbedömt, men att flera globala klimatmodeller visar på 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 ökning för Östersjöregionen än minskning. Kraftigare vindar ökar  
  
 värmebehovet vintertid, men minskar kylbehovet sommartid. De  
  
 båda faktorerna bedöms dock som osäkra eller inte ge så stort  
  
 utslag att de bör påverka behovet av värme och kyla i nämnvärd  
  
 utsträckning.  
  
 Värmebehov i tre framtidsperspektiv  
  
 Framtida uppvärmningsbehov i befintligt fastighetsbestånd  
  
 För att uppskatta hur ett förändrat klimat kan påverka värmebehovet  
  
 i det befintliga fastighetsbeståndet har en jämförelse gjorts  
  
 endast med hänsyn tagen till uppvärmningsbehovet i befintligt  
  
 fastighetsbestånd samt förändrat antal graddagar. Resultaten visas i  
  
 Tabell 8. Det kan konstateras att behovet av energi för uppvärmning  
  
 kan komma att minska kraftigt särskilt på lång sikt.  
  
 Tabell 8 Uppskattat uppvärmningsbehov i befintligt fastighetsbestånd vid  
  
 ett förändrat klimat. Samtliga siffror över energianvändning har  
  
 normalårskorrigerats (dagens normalår) samt inkluderar endast  
  
 energi för uppvärmning (hushållsel och tappvarmvatten har  
  
 exkluderats). På grund av avrundning kan delsummorna avvika  
  
 något från summorna av angivna värden. Värdena anges i spann,  
  
 vilket motsvarar resultaten när beräkningarna gjorts utifrån A2 respektive  
  
 B2-scenariet (Rossby Centre, SMHI, 2007).  
  
 Energibehov för uppvärmning per fastighetstyp, TWh  
  
 Småhus Flerbostadshus Lokaler TOTALT Minskning, %  
  
 Nulägesbehov 38 25 16 79  
  
 20112040 31 21 14 66 -1617 %  
  
 20412070 2829 19 1213 6061 -2224 %  
  
 20712100 2426 1617 1012 4955 -3037 %  
  
 Det förekommer också lokala skillnader, vilket visas i Tabell 93.  
  
 Det kan konstateras att förändringarna är större i södra Sverige än i  
  
 norra. Eftersom befolkningen är betydligt tätare i södra Sverige och  
  
 därmed det största energibehovet för uppvärmning finns i de södra  
  
 3 I Tabell 9 redovisas endast resultat för A2-scenariot. Skillnaderna jämfört med B2-scenariot  
  
 är mycket små särskilt i det kortare tidsperspektivet. I det långa tidsperspektivet är energibehovet  
  
 i storleksordningen 12 % högre för B2-scenariot jämfört med A2. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 31  
  
 delarna (dock ej per capita), blir också det minskade energibehovet  
  
 för uppvärmning tydligt lägre för landet som helhet.  
  
 Tabell 9 Uppskattat uppvärmningsbehov i befintligt fastighetsbestånd i  
  
 olika delar av landet vid ett förändrat klimat. Samtliga siffror  
  
 över energianvändning har normalårskorrigerats (dagens normalår)  
  
 samt inkluderar endast energi för uppvärmning (hushållsel  
  
 och tappvarmvatten har exkluderats). Förklaring av zonernas förkortningar  
  
 framgår av bilaga 1. På grund av avrundning kan delsummorna  
  
 avvika något från summorna av angivna värden. I  
  
 tabellen redovisas endast siffror för A2-scenariot. I det korta perspektivet  
  
 är skillnaderna mellan A2 och B2 mycket små. I långa  
  
 perspektivet är energianvändningen ca 12% högre för B2 än A2.  
  
 Energibehov för uppvärmning i olika delar av landet, TWH  
  
 Sthlm Ö  
  
 Mellansv  
  
 Småland  
  
 + öarna  
  
 Sydsv Västsv N  
  
 Mellansv  
  
 M  
  
 Norrland  
  
 Övre  
  
 Norrland  
  
 SE01 SE02 SE09 SE04 SE0A SE06 SE07 SE08 TOTALT  
  
 Nulägesbehov 16 14 7 11 14 8 4 6 79  
  
 20112040 13 11 6 9 12 7 3 5 65  
  
 % jfrt nuläge -17% -17% -20% -19% -18% -15% -11% -12% -17%  
  
 20412070 12 10 5 8 11 6 3 5 60  
  
 % jfrt nuläge -25% -24% -27% -27% -25% -22% -18% -18% -24%  
  
 20712100 10 9 4 5 9 5 3 4 49  
  
 % jfrt nuläge -36% -36% -40% -51% -37% -33% -29% -28% -37%  
  
 Framtida uppvärmningsbehov med hänsyn tagen till  
  
 teknikutveckling i fastighetsbeståndet  
  
 I detta framtidscenario har hänsyn tagits till energieffektivisering  
  
 av bebyggelsen, ökad befolkningstillväxt samt inverkan av klimatförändringarna  
  
 för de olika fallen. Potentialen för energieffektivisering  
  
 har tidigare angetts i avsnittet teknisk utveckling. Energieffektiviseringen  
  
 som har antagits innebär en pro-aktiv hållning där  
  
 varje tillfälle till effektivisering tas, dvs. både vid nybyggnad samt  
  
 vid ombyggnad. Särskilt viktigt för antagandet är att ombyggnaden  
  
 av de s.k. miljonprogrammet utnyttjas för energieffektivisering.  
  
 Följande scenarier har beräknats:  
  
  Effektivisering av dagens bestånd i två nivåer. 1) med 30 %  
  
 minskat energibehov vid ny- och ombyggnad 2) med 50 %  
  
 minskat energibehov vid ny- och ombyggnad. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 32  
  
  Effekter på energianvändningen med ett ökat bostads- och  
  
 lokalbestånd som följer SCB:s prognos utan effektivisering.  
  
  Effekter på energianvändningen av en ökad befolkningstillväxt  
  
 samt effektivisering av beståndet på nivån 50 % energieffektivisering  
  
  Effekter på energianvändningen genom ett förändrat klimatet  
  
 med nuvarande bostadsstock som utgångspunkt.  
  
  Effekter på energianvändningen av ett förändrat klimatet på ett  
  
 framtida effektiviserat bostadsbestånd där ett ökat bostads- och  
  
 lokalbestånd antagits följa befolkningsutvecklingen.  
  
 Resultatet visar att både en effektivisering och ett förändrat klimat  
  
 ger en minskning av energibehovet med upp till 2/3, se Tabell 10  
  
 nedan. I Figur 10 nedan ses de olika scenariernas inverkan än mer  
  
 tydligt. Det kan också konstateras att med en befolkningsutveckling  
  
 utan effektivisering skulle innebära en betydande ökning  
  
 av bygg- och fastighetssektorns energianvändning.  
  
 Tabell 10 Resultaten av de olika scenerierna för den framtida bostads- och  
  
 lokalbeståndets utveckling avseende energieffektivisering, befolkningsutveckling  
  
 och ett förändrat klimat  
  
 Total  
  
 förändring  
  
 Effektivisering  
  
 30 %  
  
 Effektivsiering  
  
 50 %  
  
 Befolkningsökning  
  
 ingen  
  
 effektivisering  
  
 Befolkningsökning  
  
 med 50 %  
  
 effektivisering  
  
 Klimatförändringens  
  
 betydelse på  
  
 nuvarande stock  
  
 Nuläge 78 748 78 748 78 748 78 748 78 748  
  
 20112040 70 545 65 076 86 059 69 820 65 472  
  
 20412070 62 342 51 405 92 482 56 634 59 681  
  
 20712100 56 742 42 072 98 992 46 897 49 372 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 33  
  
 Figur 10 Effekter på värmebehovet för energieffektivisering av befintlig  
  
 samt framtida bostadsstock med hänsyn tagen till befolkningsökning  
  
 och klimatförändring. Nuläget motsvaras av linjen som  
  
 ligger på 78748 GWh.  
  
 Energimixar  
  
 Utgångsläget för de antaganden som har gjorts rörande framtida  
  
 energimixar är mycket grova. Följande resonemang ligger till grund  
  
 för antagandena:  
  
  Klimatförändringarna innebär ett klart minskat behov av energi  
  
 för uppvärmning sett till nuvarande bostadsstock.  
  
  Energieffektivisering i beståndet innebär också ett klart minskat  
  
 energibehov för uppvärmning.  
  
  Klimatförändringar samt energieffektiviseringarna sammantaget  
  
 medför att underlaget för framförallt fjärrvärme minskar även  
  
 om man ersätter all resterande olja samt direktverkande el med  
  
 fjärrvärme.  
  
  För att även i framtiden ha en stor andel fjärrvärme måste  
  
 incitament och möjligheter skapas även för småhussidan att  
  
 konvertera till fjärrvärme. Det kan dock vara svårt på grund av  
  
 infrastrukturen för fjärrvärme samt att småhusen är spridda över  
  
 hela landet.  
  
  Om energieffektivisering inte kommer till stånd innebär det en  
  
 kraftig ökning av bygg- och fastighetssektorns energianvändning  
  
 för uppvärmning trots ett varmare klimat.  
  
 Effekter på värmebehov vid effektivisering, ökad befolkning  
  
 samt ett förändrat klimat för de tre perioderna 2011-2040, 20412070  
  
 och 2071-2100 
  
 0  
  
 20 000 
  
 40 000 
  
 60 000 
  
 80 000 
  
 100 000 
  
 120 000 
  
 2011-2040 2041-2070 2071-2100 
  
 GWh 
  
 Effektivisering 30% 
  
 Effektivisering 50% 
  
 Befolkningsökning ingen 
  
 effektivisering 
  
 Befolkningsökning med 50% 
  
 effektivisering 
  
 Klimatförändringen betydelse på 
  
 nuvarande stock 
  
 Effekter av klimatet på framtida 
  
 effektiviserade (50%) stock 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 34  
  
  Energieffektiviseringen kommer till viss del att innebära en liten  
  
 ökad andel el för olika typer av värmepumpar, luftbehandlingsaggregat  
  
 mm (Gårdsten, Alingsåshem, Norra Älvstanden).  
  
  På kort sikt kan man anta att el för direkt uppvärmning i  
  
 småhus kommer att minska med fördel för värmepumpar som  
  
 också innebär en elanvändning men dock på en lägre nivå. Det  
  
 innebär att elanvändningen minskar totalt sett (SCB 2006).  
  
  Småhus kommer med stor sannolikhet att i framtiden ha ett  
  
 luftbehandlingssystem installerat som innebär mekanisk frånluft.  
  
 Skälen för detta är ökade krav på luftkvalitet för de boende  
  
 för en förbättring av inomhusmiljön (Chavez  
  
 2006). Detta medger att återvinning av frånluften kan ske vilket  
  
 skapar en stor energibesparingspotential.  
  
 I Figur 11, 12 och 13 kan de olika mixarna studeras för småhus,  
  
 flerbostadshus och lokaler. För småhus har det antagits att fjärrvärmepotentialen  
  
 kan ökas medan el och olja minskas. Mixen visar  
  
 sammansättningen för den sista tidsperioden 20712100. Generellt  
  
 sett kan konstateras att fjärrvärmeunderlaget minskar eftersom det  
  
 framförallt är i lokaler och bostäder som fjärrvärmeunderlaget finns  
  
 och där är andelen redan idag stor. Enda potentialen till att behålla  
  
 samma fjärrvärmeproduktion som idag är antingen att säkerställa  
  
 att även småhus konverterar till fjärrvärme eller att en kraftig  
  
 utbyggnad av fjärrvärmen kommer till stånd. En annan möjlighet  
  
 att utnyttja värmeunderlaget är att en större andel av fjärrvärmeproduktionen  
  
 sker i kraftvärmeanläggningar eller andra kombinat. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 35  
  
 Figur 11 I figuren visas hur energiunderlaget minskar till följd av ett förändrat  
  
 klimat. För småhus skulle det kunna finnas en potential  
  
 för att öka andelen fjärrvärme.  
  
 Figur 12 Energimix för flerbostadshus i ett framtidsscenario  
  
 Energimix för småhus i ett  
  
 framtidsscenario 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 7000 
  
 8000 
  
 9000 
  
 10000 
  
 E  
  
 n  
  
 bart el (d)  
  
 E  
  
 n  
  
 b  
  
 a  
  
 Lucas  
  
 l  
  
 (  
  
 v  
  
 )  
  
 O  
  
 l  
  
 ja  
  
 Olja  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 b  
  
 io  
  
 b  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 E  
  
 l,  
  
 o  
  
 lja o  
  
 c  
  
 h  
  
 biobrä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 El  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 olja  
  
 El  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 biob  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 En  
  
 b  
  
 ar  
  
 t  
  
 b  
  
 io  
  
 b  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 Ber  
  
 g  
  
 /  
  
 jor  
  
 d  
  
 /sjövä  
  
 r  
  
 me  
  
 p  
  
 u  
  
 mp  
  
 Fj  
  
 ä  
  
 rrvä  
  
 r  
  
 me  
  
 Ö  
  
 v  
  
 r  
  
 ig  
  
 t  
  
 GWh  
  
 Nuläge 
  
 2011-2040 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Möjlig mix 
  
 Energimix för småhus i ett  
  
 framtidsscenario 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 7000 
  
 8000 
  
 9000 
  
 10000 
  
 E  
  
 n  
  
 bart el (d)  
  
 E  
  
 n  
  
 b  
  
 a  
  
 Lucas  
  
 l  
  
 (  
  
 v  
  
 )  
  
 O  
  
 l  
  
 ja  
  
 Olja  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 b  
  
 io  
  
 b  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 E  
  
 l,  
  
 o  
  
 lja o  
  
 c  
  
 h  
  
 biobrä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 El  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 olja  
  
 El  
  
 o  
  
 c  
  
 h  
  
 biob  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 En  
  
 b  
  
 ar  
  
 t  
  
 b  
  
 io  
  
 b  
  
 r  
  
 ä  
  
 n  
  
 s  
  
 le  
  
 Ber  
  
 g  
  
 /  
  
 jor  
  
 d  
  
 /sjövä  
  
 r  
  
 me  
  
 p  
  
 u  
  
 mp  
  
 Fj  
  
 ä  
  
 rrvä  
  
 r  
  
 me  
  
 Ö  
  
 v  
  
 r  
  
 ig  
  
 t  
  
 GWh  
  
 Nuläge 
  
 2011-2040 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Möjlig mix 
  
 Energimix för flerbostadshus i ett  
  
 framtidsscenario 
  
 0 
  
 5 000 
  
 10 000 
  
 15 000 
  
 20 000 
  
 25 000 
  
 Olja Fjärrvärme El Närvärme Övriga 
  
 Scott 
  
 2011-2040 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Möjlig mix 
  
 Energimix för flerbostadshus i ett  
  
 framtidsscenario 
  
 0 
  
 5 000 
  
 10 000 
  
 15 000 
  
 20 000 
  
 25 000 
  
 Olja Fjärrvärme El Närvärme Övriga 
  
 Scott 
  
 2011-2040 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Möjlig mix 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 Figur 13 Energimix för lokaler i ett framtidsscenario  
  
 Kylbehov idag och i tre framtidsperspektiv  
  
 Efterfrågan på komfortkyla påverkas av en mängd olika faktorer,  
  
 både klimatrelaterade och icke klimatrelaterade. Viktiga icke  
  
 klimatrelaterade faktorer är närvaro av värmealstrande apparater,  
  
 människor, lokalens yta, byggnadens beskaffenhet (ventilation,  
  
 fönsterplacering, tillgång till solavskärmning m.m.), tillgång till  
  
 kyla etc. Det är idag huvudsakligen de inre lasterna i byggnaderna  
  
 som styr efterfrågan på kyla, medan klimatet spelar en mindre roll  
  
 (Hill, 2007). Klimatrelaterade faktorer är t.ex. temperatur, solinstrålning/molnighet  
  
 och vind. Solinstrålningen i kombination  
  
 med byggnadens fönsterplacering spelar i dessa sammanhang en  
  
 stor roll, som kan vara av större betydelse än utomhustemperaturen,  
  
 särskilt under vissa årstider.  
  
 Energimix för lokaler i ett framtidsscenario 
  
 0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 7 000 
  
 8 000 
  
 9 000 
  
 10 000 
  
 Egen oljepanna 
  
 Fjärrvärme 
  
 Elvärme 
  
 Närvärme 
  
 Naturgas/Stadsgas 
  
 Olja och El 
  
 Pellets + El 
  
 Ved + El 
  
 Övrigt 
  
 Scott 
  
 2011-2040 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Möjlig mix 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 37  
  
 Komfortkyla idag och möjlig utveckling i framtiden  
  
 Lokaler  
  
 Idag förekommer kylning i en stor del av de svenska lokalerna, men  
  
 den exakta omfattningen är okänd. Orsaken till de senare årens  
  
 kraftiga utveckling av komfortkyla är till stor del trenden med fler  
  
 personer och apparater per ytenhet.  
  
 Enligt Energimyndighetens STIL-utredning (Energimyndigheten,  
  
 2006a) hade 91 av 123 inventerade lokaler tillgång till kyla,  
  
 där vätskekylaggregat utgör majoriteten (66 %), följt av fjärrkyla  
  
 (34 %) och en mycket liten andel stadsvattenkylda lokaler ( 
  
 Totalt uppgår fjärrkyleanvändningen i Sverige till ca 700 GWh.  
  
 Svensk Fjärrvärme anger dock att undersökningar visat att efterfrågan  
  
 på fjärrkyla är betydligt högre än så – runt 25 000 GWh  
  
 (Svensk Fjärrvärme, 2007).  
  
 För de lokaler som hade tillgång till kyla i STIL-utredningen  
  
 utgjorde elanvändningen för kylning 12 % av den totala elanvändningen  
  
 (eller 15 kWh/m2.år av totalt 124,5 kWh/m2.år). Medräknat  
  
 de lokaler som inte hade kyla uppgick siffran till 10,6 kWh/m2.år.  
  
 Den totala energianvändningen för kyla (ej enbart eldriven  
  
 komfortkyla) medräknat alla lokaler oavsett om de hade tillgång  
  
 till kyla eller inte uppgick till ca 7 kWh/m2.år. För de lokaler  
  
 som hade tillgång till kyla uppgick energianvändning för kyla till  
  
 ca 17 kWh/m2.år. Vi använder denna siffra vid bedömning av  
  
 framtida energibehov för kylning.  
  
 De allra flesta nya lokaler som byggs idag förses med någon  
  
 form av kylning. Idag dominerar eldrivna kylmaskiner i det befintliga  
  
 svenska lokalbeståndet (Energimyndigheten, 2006). Utbyggnaden  
  
 av fjärrkyla i storstäderna går dock snabbt och det är troligt att  
  
 utvecklingen kommer att gå mot ökad andel fjärrkyla. På lång sikt  
  
 bedöms att i princip alla lokaler i södra och mellersta Sverige  
  
 kommer att vara försedda med någon form av komfortkyla. Vi gör  
  
 uppskattningen att fjärrkyla kommer att dominera i storstadsregionerna,  
  
 medan eldrivna kylmaskiner och andra kylsystem (t.ex.  
  
 stadsvattenkylning) kommer att dominera på landsbygden. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 Bostäder  
  
 Det är idag endast få bostäder som har tillgång till komfortkyla.  
  
 Den kylning som ändå existerar är huvudsakligen att luft/luftvärmepumpar  
  
 körs som kylmaskiner under sommartid. För befintliga  
  
 bostäder är det mest troligt att luft/luftvärmepumpar installeras  
  
 i bostäder med direktverkande elvärme. För nya bostäder är  
  
 troligen andra uppvärmningssätt som kommer att dominera. Den  
  
 kraftiga expansionen av värmepumpar generellt har ökat medvetenheten  
  
 om möjligheterna till kylning sommartid som föreligger med  
  
 luft/luftvärmepumpar. Flera varma somrar i följd kan säkert bidra  
  
 till att fler ser denna möjlighet och kanske väljer luft/luftvärmepump  
  
 om valet står mellan olika uppvärmningssystem.  
  
 Andra värmepumpar som använder vatten som värmemedium  
  
 kräver mer omfattande investeringar för att de ska kunna användas  
  
 för kylning. Det är inte möjligt att skicka ut kallvatten i de vanliga  
  
 element som används för uppvärmning eftersom det uppstår  
  
 kondens på elementen som kan innebära skador på bl.a. trägolv.  
  
 Det kan också finnas viss risk för korrosion i elementen. För att  
  
 använda dessa värmepumpar för kylning krävs installation av kylbafflar  
  
 eller fläktar samt ventilationsledningar för att genom luften  
  
 sprida kylan från värmepumpen. Då många bostäder idag endast  
  
 har någon form av självdrag kan detta innebära stora investeringar,  
  
 men det kan vara ett alternativ i nya bostäder. Det kan dessutom  
  
 vara gynnsamt vid bergvärme eftersom kylningen sommartid  
  
 innebär att temperaturen på det vatten från vilket värmen tas på  
  
 vintern ökar, med ökad verkningsgrad som följd.  
  
 Det är endast få bostäder som har tillgång till fjärrkyla idag. För  
  
 befintliga bostäder är det inte troligt att fjärrkyla kommer att  
  
 installeras i så stor utsträckning. Det kräver relativt stora ingrepp,  
  
 av samma skäl som beskrivs ovan för värmepumpar med vattenburen  
  
 värme. För nya bostäder kan dock fjärrkyla bli aktuellt redan  
  
 på kort sikt. Bedömningen är ändå att fjärrkyla i bostäder generellt  
  
 kommer att utgöra en mycket liten andel i relation till fjärrkyla i  
  
 lokaler.  
  
 Grov uppskattning om komfortkyla i lokaler i framtiden  
  
 Vi har gjort en grov uppskattning över tillgången till komfortkyla i  
  
 lokaler i framtiden. Det är mycket svårt att bedöma hur utvecklingen  
  
 av komfortkyla kan komma att se ut och lika svårt att 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 39  
  
 uppskatta hur stor andel av den ökade efterfrågan på komfortkyla  
  
 som kan knytas till förändrat klimat. Detta beror bl.a. på att  
  
 komfortkyla är under stark utveckling till största delen beroende av  
  
 andra faktorer än klimatet. Eftersom komfortkyla ännu inte finns  
  
 att tillgå i full utsträckning går det inte bara att titta på klimatscenarier  
  
 och utifrån dessa göra bedömningar om framtida efterfrågan.  
  
 Vi tror däremot att medvetenheten om klimatförändringar  
  
 bidrar till ökad efterfrågan och gör det mycket grova antagandet att  
  
 10 % av den ökade efterfrågan på komfortkyla kan på ett eller  
  
 annat sätt antas bero på förändrat klimat.  
  
 Uppskattningen för lokaler är vidare baserad på följande  
  
 antaganden på lång sikt:  
  
  På lång sikt förekommer komfortkyla i alla lokaler i södra och  
  
 mellersta Sverige, men endast i 50 % av lokalerna i norra Sverige  
  
 o Fjärrkyla dominerar för lokaler i storstadsområden (antas  
  
 100 % i storstäder)  
  
 o Eldrivna kylmaskiner dominerar för lokaler på landsbygden  
  
 (antas 100 % på landsbygden)  
  
  Endast 10 % av efterfrågan antas bero på klimatet  
  
  Ytan uppskattas utifrån bedömningar om befolkningsökning,  
  
 och det antas att ytorna fördelar sig över landet såsom idag  
  
  Linjär interpolation används för kort och medellång sikt  
  
 Resultatet av ovanstående mycket grova beräkning presenteras i  
  
 Tabell 11. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 Tabell 11 Grov uppskattning av framtida efterfrågan på komfortkyla baserat  
  
 på de antaganden som beskrivs i texten ovan  
  
 2005 20112040 20412070 20712100  
  
 LOKALER  
  
 Total yta, m2 144 157 169 181  
  
 Yta med kyla, m2 (uppskattning) 106 122 146 170  
  
 Varav eldriven kyla, m2 72 69 63 58  
  
 Varav fjärrkyla, m2 34 53 83 112  
  
 Elbehov för eldriven kyla, snitt,  
  
 kWh/m2.år  
  
 15 15 15 15  
  
 Energibehov för fjärrkyla, snitt,  
  
 kWh/m2.år  
  
 17 17 17 17  
  
 Elbehov för att driva fjärrkyla,  
  
 kWh/m2.år  
  
 4,8 4,8 4,8 4,8  
  
 Totalt energibehov för kyla, TWh 1,6 1,9 2,3 2,7  
  
 Varav el (exkl. el för fjärrkyla), TWh 1,1 1,0 0,9 0,9  
  
 Varav fjärrkyla, TWh 0,6 0,9 1,4 1,9  
  
 Varav el för fjärrkyla, TWh 0,2 0,3 0,4 0,5  
  
 Energibehov för kyla kopplat till klimat  
  
 (10 %), TWh  
  
 0,2 0,2 0,2 0,3  
  
 Energibehov för kyla kopplat till annat  
  
 än klimat (10 %), TWh  
  
 1,5 1,7 2,1 2,4  
  
 Ett resonemang kring komfortkyla i bostäder i framtiden  
  
 För att göra en uppskattning om hur kyla för bostäder kan komma  
  
 att utvecklas antas att komfortkyla för bostäder även på lång sikt i  
  
 huvudsak kommer att finnas i form av luft/luftvärmepumpar. För  
  
 nya lägenheter kan det tänkas att fjärrkyla dras in. Vi bedömer  
  
 dock att denna andel kommer att vara försumbar i jämförelse med  
  
 fjärrkyleanvändningen i lokaler och beräkningar görs därför inte  
  
 alls för fjärrkyla i flerbostadshus.  
  
 När det gäller luft/luftvärmepumpar bedöms att dessa endast  
  
 kommer att finnas i bostäder som idag har direktverkande el (eller  
  
 givetvis i bostäder som redan investerat i luft/luftvärmepump).  
  
 Idag finns ca 298 000 småhus (yta 27 miljoner m2) och ca 2 300  
  
 lägenheter (yta 5,7 miljoner m2) med direktverkande el. Som framgår  
  
 av siffrorna är elvärme relativt ovanligt i lägenheter och eftersom  
  
 uppvärmningsbehovet per ytenhet dessutom är lägre bedöms 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 41  
  
 inte investeringar i värmepumpar för lägenheter vara särskilt troligt.  
  
 Av detta skäl tittar vi endast på komfortkyla med luft/luftvärmepumpar  
  
 i småhus. Vi baserar vidare beräkningarna på att luft/luftvärmepumpar  
  
 endast kommer att användas för kylning i södra och  
  
 mellersta Sverige.  
  
 Enligt SCB:s statistik fanns ungefär 235 000 luftvärmepumpar i  
  
 småhus år 2005 (SCB, 2006a). Denna siffra inkluderar både  
  
 luft/luftvärmepumpar och luft/vattenvärmepumpar och det går inte  
  
 att urskilja hur stor andel som utgörs av luft/luftvärmepumpar. Att  
  
 döma av statistik från SVEP har dock försäljningen av luft/vattenvärmepumpar  
  
 under ett flertal år varit större än för luft/luftvärmepumpar  
  
 (dock ej 2005). En mycket grov uppskattning är att av de  
  
 installerade luftvärmepumparna var 100 000 luft/luftvärmepumpar  
  
 år 2005. Detta skulle innebära att luft/luftvärmepumpar har  
  
 installerats i ca en tredjedel av husen med direktverkande el eller  
  
 uppskattningsvis ca 9 miljoner m2. Om vi antar att ytterligare en  
  
 tredjedel skulle göra denna investering skulle ca 18 miljoner m2  
  
 småhus ha luft/luftvärmepump. Om samtliga dessa skulle köras på  
  
 kylning och vi antar att elanvändningen för kylning är ca 30% lägre  
  
 för småhus än för lokaler4, dvs ca 10 kWh/m2.år, så skulle energianvändningen  
  
 för kylning i bostäder uppgå till knappt 0,2 TWh per  
  
 år. Det bör återigen påpekas att detta är en mycket grov bedömning.  
  
 Det bör även betonas att om de senaste årens trend med stora  
  
 glasade ytor särskilt i söder- och västerläge fortsätter, kan efterfrågan  
  
 på komfortkyla öka mycket kraftigt även i bostäder och det  
  
 är inte omöjligt att privatpersoner investerar i luft/luftvärmepumpar  
  
 eller luftkonditioneringsanläggningar för att komma tillrätta  
  
 med inomhustemperaturen under de ljusa och varma  
  
 månaderna. Installation av fjärrkyla i nya sådana bostäder kan, som  
  
 nämnts ovan, också blir en realitet.  
  
 En jämförelse med andra länder  
  
 En jämförelse har gjorts mellan kylgraddagar i Sverige i de tre  
  
 framtidsperspektiven och kylgraddagar i nuläget i europeiska  
  
 regioner. Motivet är att visa regioner som idag har ett klimat som  
  
 Sverige kan tänkas få i framtiden. Om en jämförelse gjordes med  
  
 dessa regioners kylanvändningen i dagsläget skulle en indikation fås  
  
 4 Lokaler använder kylning under betydligt större del av året än bostäder. 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 om framtida kylbehov i Sverige i framtiden. Vi har inte gjort den  
  
 senare analysen utan enbart tagit fram jämförelsen av regionerna  
  
 genom att visuellt studera kartor över kylgraddagar (CDD) enligt  
  
 klimatscenarier framtagna vid Rossby Centre, SMHI (2007).  
  
 Resultaten presenteras i Tabell 12. Jämförelsen vintertid är inte så  
  
 intressant eftersom det i princip inte förekommer något kylbehov  
  
 vintertid i Sverige5 (åtminstone inte klimatrelaterat).  
  
 Tabell 12 Jämförelse av Sverige i framtidsklimat med andra regioner i  
  
 Europa i dagsläget  
  
 20112040 20412070 20712100  
  
 Sommar  
  
 Södra Sverige Norra Tyskland Tyskland/Frankrike Frankrike/Spanien  
  
 Mellersta Sverige Södra Sverige Södra Sverige Södra Sverige  
  
 Norra Sverige Oförändrat Mellersta Sverige Mellersta Sverige  
  
 Höst  
  
 Södra Sverige Norra Tyskland Frankrike Frankrike/Spanien  
  
 Mellersta Sverige Oförändrat/ Södra  
  
 Sverige  
  
 Södra Sverige Södra Sverige  
  
 Norra Sverige Mellersta Sverige Mellersta Sverige Södra Sverige  
  
 Vinter  
  
 Södra Sverige Tyskland/Frankrike Tyskland/Frankrike Frankrike/Spanien  
  
 Mellersta Sverige Södra Sverige Södra Sverige Södra Sverige  
  
 Norra Sverige Mellersta Sverige Mellersta Sverige Södra/mellersta  
  
 Sverige  
  
 Vår  
  
 Södra Sverige Tyskland Södra Tyskland/Norra  
  
 Frankrike  
  
 Frankrike/Spanien  
  
 Mellersta Sverige Södra Sverige Södra Sverige Södra Tyskland/Norra  
  
 Frankrike  
  
 Norra Sverige Mellersta Sverige Mellersta Sverige Södra/mellersta  
  
 Sverige  
  
 År, uppskattning  
  
 Södra Sverige Norra Tyskland Tyskland/Frankrike Frankrike/Spanien  
  
 Mellersta Sverige Södra Sverige Södra Sverige Södra Sverige  
  
 Norra Sverige Mellersta Sverige Mellersta Sverige Södra/mellersta  
  
 Sverige  
  
 5 Vissa lokaler med mycket apparater eller processer som alstrar värme kan även ha kylbehov  
  
 vintertid. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 43  
  
 Grov ekonomisk uppskattning  
  
 Dagens energipriser och scenarier för framtida  
  
 energipriser  
  
 Dagens energipriser har hämtats från Energimyndighetens energiindikatorer  
  
 (STEM, 2006b) och med hjälp av uppgifter i Svensk  
  
 Energi (2005). Siffror angående priser på fjärrkyla baseras på  
  
 uppgifter från bl.a. Svensk Fjärrvärme (2007) och ett antal leverantörer  
  
 av fjärrkyla. Priserna sammanfattas i Tabell 13. När det  
  
 gäller uppskattning av framtida energipriser kan konstateras att det  
  
 är mycket svårt att göra prognoser på så lång sikt som upp till  
  
 nästan ett sekel fram i tiden. Vi har därför valt att göra fyra  
  
 antaganden om framtida energipriser, dvs. fördubblat, tredubblat,  
  
 halverat och oförändrat energipris till år 20712100 jämfört med  
  
 dagens nivå. För de kortare tidsperspektiven har priserna tagits  
  
 fram med hjälp av linjär interpolation.  
  
 Tabell 13 Ungefärliga energipriser i dagsläget (20052006) i öre/kWh  
  
 exklusive skatter, elcertifikat, moms m.m. Siffrorna är baserade  
  
 på uppgifter från Energimyndigheten (2006b), Svensk Energi  
  
 (2005), Svensk Fjärrvärme (2007) samt några leverantörer av  
  
 fjärrkyla.  
  
 Nuläge (år) Anmärkning  
  
 Elvärme 60  
  
 Olja 40  
  
 Pellets 45  
  
 Fjärrvärme 45 Källa: Svensk Energi, 2005  
  
 Naturgas 40 Avser mellanting mellan hushållskund och industrikund  
  
 Kombinationer 48 Antas medel elvärme/biobränsle/olja  
  
 Värmepump 60  
  
 Övrigt 46 Antas medel av ovanstående ex vp, komb  
  
 Fjärrkyla 50  
  
 Uppskattade kostnader för förändrat värme- och kylbehov  
  
 Den grova uppskattningen har gjorts endast för scenariot befintlig  
  
 bebyggelse med klimatförändringar och utifrån energikostnader  
  
 beräknade enligt beskrivning ovan. Resultaten presenteras i  
  
 Figur 14 och Figur 15. Av figurerna framgår att energipriserna har 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 mycket stor inverkan på de framtida kostnaderna för uppvärmning.  
  
 Det är även viktigt att påpeka att energipriserna i sig har en kraftig  
  
 inverkan på efterfrågan på energi för värme och kyla och  
  
 implementeringen av energieffektiviseringspotentialer. Med högre  
  
 energipriser ökar incitamenten för energieffektivisering och efterfrågan  
  
 på energi för värme och kyla kommer att minska. I den  
  
 ekonomiska bedömningen som gjorts i denna studie har vi dock  
  
 inte tagit hänsyn till detta.  
  
 Enligt de antaganden som gjorts i denna studie skulle energikostnaderna  
  
 i det långa perspektivet (20712100) jämfört med idag  
  
 variera från en minskning på 2530 miljarder SEK till en ökning på  
  
 3540 miljarder. Siffrorna är beräknade utifrån dagens valuta och  
  
 exklusive skatter etc.  
  
 Figur 14 Grov uppskattning av framtida energikostnader för uppvärmning  
  
 med hänsyn tagen till befintlig bebyggelse (småhus, flerbostadshus  
  
 och lokaler), klimatförändringar samt olika scenarier för  
  
 framtida energipriser  
  
 Grov uppskattning av energikostnader för  
  
 uppvärmning i olika scenarier 
  
 0 
  
 10 000 
  
 20 000 
  
 30 000 
  
 40 000 
  
 50 000 
  
 60 000 
  
 70 000 
  
 80 000 
  
 SCENARIO 
  
 DUBBEL 
  
 SCENARIO 
  
 TRIPPEL 
  
 SCENARIO 
  
 HALV 
  
 SCENARIO 
  
 OFÖRÄNDRAD 
  
 MSEK  
  
 2006 
  
 2011-2041 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 45  
  
 Figur 15 Grov uppskattning av framtida energikostnader för komfortkyla i  
  
 lokaler vid olika scenarier för framtida energipriser.  
  
 Behov av åtgärder  
  
 Exempel på åtgärder som bör vidtas för att minska konsekvenserna  
  
 av ett förändrat klimat på energianvändningen och för att tillvarata  
  
 de positiva effekter som också kan uppstå sammanfattas nedan:  
  
  Det finns en stor energieffektiviseringspotential både för befintliga  
  
 och nya fastigheter. Det bör prioriteras att skapa incitament  
  
 för att denna potential ska realiseras  
  
  Trenden med stora fönsterytor bör stoppas för att förhindra en  
  
 kraftigt ökat efterfrågan på komfortkyla för bostäder och ökat  
  
 värmebehov vintertid på grund av värmeförluster. Åtminstone  
  
 bör det krävas installation av effektiva solavskärmningar om  
  
 fönstren placeras mot söder eller väster.  
  
  Incitament bör även skapas för att se till att det minskade  
  
 uppvärmningsbehov som kan uppstå på grund av klimatförändringar  
  
 realiseras i verkligheten.  
  
  Med realisering av energieffektiviseringspotentialer och därpå  
  
 ett minskat värmebehov till följd av klimatförändringar, kommer  
  
 underlaget för fjärrvärme att minska och därmed även  
  
 Grov uppskattning av energikostnader för  
  
 fjärrkyla i olika scenarier 
  
 0 
  
 1 000 
  
 2 000 
  
 3 000 
  
 4 000 
  
 5 000 
  
 6 000 
  
 SCENARIO 
  
 DUBBEL 
  
 SCENARIO 
  
 TRIPPEL 
  
 SCENARIO HALV SCENARIO 
  
 OFÖRÄNDRAD 
  
 2006 
  
 2011-2041 
  
 2041-2070 
  
 2071-2100 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 underlaget för kraftvärmeproduktion. För att motverka detta  
  
 krävs kraftfull konvertering till fjärrvärme i småhusbeståndet  
  
 samt utbyggnad av fjärrvärme i nya områden. Utbyggnad av  
  
 kraftvärme i de nät som idag endast har hetvatten skulle vara  
  
 ytterligare en möjlighet att bättre utnyttja det framtida värmeunderlaget.  
  
 En ytterligare möjlighet är utbyggnad av energikombinat  
  
 med t.ex. biodrivmedel, el och värme.  
  
 Referenslista  
  
 Davis, Fortum Värme, personlig kommunikation, 2007-06-08  
  
 Alingsåshem 2007. Alingsåshem bygger för en hållbar framtid.  
  
 www.alingsashem.se 2007-06-12  
  
 Powell, J. Konsekvenser för energianvändning i byggnader –  
  
 Möjlig utveckling till 2025, preliminär underlagsrapport till  
  
 Elforsks klimatkonsekvensprojekt, maj 2007  
  
 Boverket, WSP. Byggnader exkl. ras, skred och översvämning,  
  
 utkast till underlagsrapport till Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 Boverket/WSP, 2007-02-12  
  
 Boverkets Byggregler 2006. Regelsamling för byggande. BFS  
  
 1993:57 med ändringar till och med 2006:12.  
  
 Energimyndigheten 2006a. Förbättrad energistatistik för lokaler –  
  
 Stegvis STIL, Rapport för år 1, Inventering av kontor och  
  
 förvaltningsbyggnader, februari 2006  
  
 Energimyndigheten 2006b. Energiindikatorer 2006 – uppföljning  
  
 av Sveriges energipolitiska mål, Tema: Oljeanvändning, Energimyndigheten  
  
 rapport nr ET 2006:31, september 2006  
  
 FEBY 2007. Definitioner av energieffektiva bostäder – Passivhus.  
  
 FEBY kriteriedokument 2007.  
  
 Gårdstensbostäder 2007. Solar buildings in Gårdsten. En broschyr.  
  
 www.gardsten.se 2007-06-12  
  
 Hägerhed Engman Linda 2006. Indoor environmental factors and  
  
 its association with asthma and allergy among Swedish preschool  
  
 children. Report TVBH-1015 Lund 2006, Building  
  
 Physics LTH 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 47  
  
 Robertson, Ross, Robinson, Ross, Bärring, L. och Brooks, E., 2007.  
  
 Beräknade temperaturförhållanden för tre platser i Sverige   
  
 perioderna 19611990 och 20112040, SMHI Meteorologi  
  
 Nr 124. 25 s.  
  
 Rossby Centre, SMHI, klimatscenarier för Elforsk respektive  
  
 Klimat- och sårbarhetsutredningen, www.smhi.se, 2007  
  
 Svein Ruud, Reglerstrategier och beteendets inverkan på energianvändningen  
  
 i bostäder. Rapport EFFEKTIV 2003:08.  
  
 SCB 2006a. Energistatistik för småhus 2005, Sveriges officiella  
  
 statistik, statistiskt meddelande EN 16 SM 0601, september  
  
 2006  
  
 SCB 2006b. Energistatistik för flerbostadshus 2005, Sveriges  
  
 officiella statistik, statistiskt meddelande EN 16 SM 0602,  
  
 september 2006  
  
 SCB 2006b. Energistatistik för lokaler 2005, Sveriges officiella  
  
 statistik, statistiskt meddelande EN 16 SM 0603, oktober 2006  
  
 SCB 2006. Sveriges framtida befolkning 20062050, Sveriges  
  
 officiella statistik, demografiska rapporter 2006:2, maj 2006  
  
 SCB 2007. byggnadsstatistisk årsbokk 2007. Sveriges officiella  
  
 statistik, ISBN 1654-0921 (online), februari 2007.  
  
 Svensk Energi. Hur värmer vi svenska småhus idag och i framtiden?,  
  
 december 2005  
  
 Svensk Fjärrvärme, www.svenskfjarrvarme.se, 2007-06-07 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 Bilaga 1. Temperaturzoner  
  
 SMHI NUTS 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 11  
  
 49  
  
 Bilaga 2. HDD för olika klimatzoner  
  
 Sammanställning av HDD för olika klimatzoner. Siffror och  
  
 klimatzoner enligt Rossby Centre, SMHI (2007).  
  
 SMHI-zon Tidsperspektiv HDD median, A2 HDD median, B2  
  
 1 19611990 3 510 3 510  
  
 20112040 2 816 2 886  
  
 20412070 2 545 2 620  
  
 20712100 2 109 2 398  
  
 2 19611990 3 775 3 775  
  
 20112040 3 082 3 135  
  
 20412070 2 796 2 878  
  
 20712100 2 352 2 642  
  
 3 19611990 3 845 3 845  
  
 20112040 3 166 3 230  
  
 20412070 2 883 2 972  
  
 20712100 2 429 2 728  
  
 4 19611990 3 931 3 931  
  
 20112040 3 243 3 283  
  
 20412070 2 945 3 032  
  
 20712100 2 489 2 784  
  
 6 19611990 3 810 3 810  
  
 20112040 3 027 3 075  
  
 20412070 2 729 2 796  
  
 20712100 2 217 2 533  
  
 7 19611990 4 098 4 098  
  
 20112040 3 410 3 437  
  
 20412070 3 104 3 197  
  
 20712100 2 644 2 944  
  
 8 19611990 4 201 4 201  
  
 20112040 3 513 3 553  
  
 20412070 3 209 3 306  
  
 20712100 2 732 3 044  
  
 9 10611990 4 910 4 910  
  
 20112040 4 241 4 257  
  
 20412070 3 916 3 998  
  
 20712100 3 371 3 727  
  
 10 19611990 4 796 4 796  
  
 20112040 4 125 4 111  
  
 20412070 3 784 3 865  
  
 20712100 3 251 3 595 
  
 Bilaga B 11 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 SMHI-zon Tidsperspektiv HDD median, A2 HDD median, B2  
  
 11 19611990 5 248 5 248  
  
 20112040 4 612 4 598  
  
 20412070 4 275 4 337  
  
 20712100 3 717 4 082  
  
 12 19611990 5 612 5 612  
  
 20112040 4 993 4 988  
  
 20412070 4 660 4 704  
  
 20712100 4 102 4 464  
  
 13 19611990 5 263 5 263  
  
 20112040 4 582 4 541  
  
 20412070 4 209 4 277  
  
 20712100 3 660 3 994  
  
 14 19611990 5 893 5 893  
  
 20112040 5 230 5 191  
  
 20412070 4 868 4 910  
  
 20712100 4 296 4 637  
  
 15 19611990 6 544 6 544  
  
 20112040 5 886 5 848  
  
 20412070 5 516 5 538  
  
 20712100 4 907 5 269  
  
 16 16911990 4 813 4 813  
  
 20112040 4 044 4 037  
  
 20412070 3 693 3 785  
  
 20712100 3 151 3 504  
  
 17 19611990 3 808 3 808  
  
 20112040 3 072 3 120  
  
 20412070 2 784 2 865  
  
 20712100 2 325 2 620  
  
 18 19611990 3 665 3 665  
  
 20112040 2 966 3 031  
  
 20412070 2 670 2 770  
  
 20712100 2 231 2 522  
  
 19 19611990 3 867 3 867  
  
 20112040 3 052 3 110  
  
 20412070 2 775 2 877  
  
 20712100 2 317 2 603 
  
 Bilaga B 12  
  
 Fjärrvärme  
  
 Svensk Fjärrvärme AB  
  
 Campbell  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 2007-06-20 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 Sammanfattning .................................................................. 5  
  
 1 Klimat- och sårbarhetsutredningen................................. 6  
  
 1.1 Fjärrvärmesystemet.................................................................... 6  
  
 1.2 Ledningslängd ............................................................................ 6  
  
 1.3 Förnyelse av näten ..................................................................... 6  
  
 1.4 Kulverttyper ............................................................................... 7  
  
 1.4.1 Betongkulvert ................................................................. 7  
  
 1.4.2 Ventilkammare.............................................................. 10  
  
 1.4.3 Fjärrvärmerör................................................................ 11  
  
 1.4.4 Skarvar ........................................................................... 12  
  
 1.4.5 Tunnlar .......................................................................... 13  
  
 1.4.6 Inomhusledning............................................................ 13  
  
 1.4.7 Sjöledning...................................................................... 14  
  
 1.4.8 Luftledning.................................................................... 14  
  
 1.5 Drift- och underhåll................................................................. 14  
  
 1.6 Klimatförändringar .................................................................. 15  
  
 1.7 Produktionsanläggningar......................................................... 16  
  
 1.8 Framtida Läggningsanvisningar .............................................. 16  
  
 1.9 Värme- och kylbehov............................................................... 17  
  
 1.10 Kostnader ................................................................................. 17 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 4 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 5  
  
 Sammanfattning  
  
 Denna rapport beskriver hur fjärrvärmen kan påverkas av pågående  
  
 Klimatförändringar och har vuxit fram under hösten 2006 och  
  
 våren 2007.  
  
 Till grund för klimatförändringsscenarierna ligger modeller  
  
 framtagna av SMHI och andra nationella och internationella institut.  
  
  En förutsättning för att komma igång med förnyelsearbetet är  
  
 att Klimat- och sårbarhetsutredningens slutsatser presenteras på  
  
 ett bra sätt. Vi ser att det finns många parametrar i utredningen  
  
 och att en helhetssyn kan vara svår att skapa av den enskilde  
  
 värmeleverantören.  
  
  Fjärrvärmen är beroende av att övrig infrastruktur också fungerar.  
  
 En god beredskapsplanering är av särskild vikt för de äldsta  
  
 delarna av fjärrvärmesystemen och förebyggande underhåll är  
  
 billigare än avhjälpande.  
  
  De lokala förhållandena varierar i stor grad så att varje fjärrvärmesystem  
  
 särskilt måste anpassas till utredningens slutsatser.  
  
 Den allt mer frekventa IT-användningen öppnar för lättillgänglig  
  
 information och kunskapsutbyte.  
  
  Fokus bör läggas på de äldsta systemen som samtidigt har de  
  
 största dimensionerna och ligger strategiskt närmast produktionsanläggningarna.  
  
 Konsekvensen av haverier blir här ojämförbart  
  
 störst. När det gäller sådana betongkulvertar är kunskaps-  
  
 och erfarenhetsutbyte centrala frågor då det samtidigt  
  
 pågår ett generationsskifte inom fjärrvärmekåren.  
  
  Nya nät byggs med stöd av Svensk Fjärrvärmes Läggningsanvisningar.  
  
 Dessa uppdateras kontinuerligt varvid fokus kan läggas  
  
 på klimatförändringarna.  
  
 Denna rapport är framtagen av Campbell, Svensk Fjärrvärme 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 6  
  
 1 Klimat- och  
  
 sårbarhetsutredningen  
  
 1.1 Fjärrvärmesystemet  
  
 Fjärrvärme är en miljövänlig uppvärmningsform och bidrar genom  
  
 energihushållning till minskade koldioxidutsläpp. Fjärrvärmen  
  
 minimerar användning av jordens primärenergireserver och tillvaratar  
  
 resurser som annars skulle gå förlorade. Samma sak gäller  
  
 naturligtvis fjärrkyla.  
  
 Fjärrvärmen har byggts upp i Sverige sedan slutet av 1940-talet.  
  
 Detta skedde till en början i kommunal regi och som kraftvärme,  
  
 som nyttjar bränslet maximalt genom samproduktion av el och  
  
 värme.  
  
 Fjärrvärmen är i dag landets till volymen största uppvärmningsform  
  
 på 50 TWh. En del av fjärrvärmeföretagen har under senare  
  
 år övergått i bolagsform med privata och internationella ägare.  
  
 Ett varmare klimat innebär minskad försäljning och produktion  
  
 av fjärrvärme. Samtidigt kan dock fjärrvärmens miljöfördelar leda  
  
 till ökade leveranser.  
  
 1.2 Ledningslängd  
  
 Ledningsnätets längd i Sverige är cirka 16 000 km parvisa rör.  
  
 Utbyggnadstakten ligger på cirka 500 km per år. Byggkostnaden  
  
 enligt Kulvertkostnadskatalog 2007 är cirka 5 000 kronor per kulvertmeter  
  
 i genomsnitt, vilket ger ett beräknat återanskaffningsvärde  
  
 på 80 miljarder kronor.  
  
 Ledningsnätet är ofta konstruerat i ringar, vilket gör att många  
  
 kunder kan få värme alternativa vägar. Detta underlättar drift och  
  
 underhåll och ökar samtidigt leveranskvalitén och säkerheten.  
  
 1.3 Förnyelse av näten  
  
 Förnyelsen, dvs. ersättning av gammalt med nytt, är för närvarande  
  
 enligt uppgifter 50 km per år, vilket motsvarar 0,3 % av totala ledningslängden 
  
 . Om vi däremot antar att förnyelsen enbart gäller  
  
 gammal betongkulvert, är siffran i stället nästan 3 %. Detta skulle 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 7  
  
 innebära att de gamla betong- och ACE-kulvertarna kan vara förnyade  
  
 inom 35 år, dvs. i slutet av de första perioden 2011–2040. De  
  
 äldsta delarna skulle då ha uppnått en respektabel ålder av 100 år.  
  
 Normalt sätts en fjärrvärmelednings ekonomiska livslängd till  
  
 30 år. En välbyggd ledning anses kunna ha en betydligt längre teknisk  
  
 livslängd om den ligger torrt. Fjärrvärmevattnet är normalt  
  
 behandlat och syrefritt så att korrosion ej förekommer inuti rören.  
  
 Eventuell korrosion beror i stället normalt på inträngande vatten  
  
 och fukt utifrån.  
  
 Det är sannolikt att den första generationen moderna fjärrvärmerör,  
  
 s.k. plaströrskulvert som byggdes på 1970-talet faller för  
  
 åldersstrecket i allt snabbare takt, främst beroende på dåliga skarvar.  
  
 Därför kan en högre förnyelsetakt vara väl motiverad. Förnyelsen  
  
 skall naturligtvis ställas mot drift- och underhållskostnader,  
  
 samt ökade möjligheter till sektionering samt alternativa matningar.  
  
 1.4 Kulverttyper  
  
 1.4.1 Betongkulvert  
  
 De första fjärrvärmeledningarna byggdes genom att medierör av  
  
 stål placerades i betongkulvertar. Man följde samma principer som  
  
 för ledningsbygge inomhus.  
  
 Fjärrvärmerören kan normalt vara av storleken upp till 1 000  
  
 mm i diameter vid utmatningen från produktionsanläggningarna.  
  
 De största ledningarna kan ligga i tunnlar tillsammans med andra  
  
 ledningar. Systemet består naturligtvis av både fram- och returledningar.  
  
 De första rören var värmeisolerade med ospecificerat material,  
  
 senare har mineralull, skålar av polyuretan mm använts. Vissa  
  
 konstruktioner har dessutom emellanåt fyllts med cellbetong,  
  
 något som utmärker delar av typen ACE-kulvert. Sådana och typen  
  
 hålrörskulvert har visat sig vara klart misslyckade konstruktioner.  
  
 Nedan visas en ritning av en värmekulvert projekterad 1922 för en  
  
 ledning i Karlstad. 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 Sektion av värmekulvert  
  
 Sektion av en värmekulvert bestående av en fram- och returledning samt reservledning  
  
 Det finns många konstruktioner och varianter av betongkulvertar,  
  
 både rektangulära och cirkulära, ja varje stad hade sin egen konstruktion.  
  
 I konstruktionen ingår detaljer av stål som armeringsjärn.  
  
 Vidare återfinns i konstruktionen rörstöd, upphängningsanordningar,  
  
 fixpunkter och kompensatorer. Hela konstruktionen är  
  
 normalt försedd med in- och utvändig dränering, ventilation m.m.  
  
 Nedanstående tabell, som visar de olika nätlängderna fördelade  
  
 på och kulverttyper och byggår är hämtad ur Svensk Fjärrvärmes  
  
 Kulvertskadestatistik 2003: 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 9  
  
 Tabell 1 Tabell över kulvertlängder ur Svensk Fjärrvärmes Kulvertskadestatistik  
  
 2003  
  
 Nätlängder enligt typ och  
  
 byggår  
  
 Nättyp Summa 2003 2002 2001 2000 1999 1998  
  
 ACE-kulvert 1 002,2 0 0 0 0 0 0  
  
 Betongkulvert 752,9 0 0,1 0,3 0 0 0,2  
  
 Fasta fjärrvärmerör 7 655,8 38,5 246,3 355,9 323,8 372,2 379,7  
  
 Flexibla fjärrvärmerör 1 440,9 12,5 73,9 83,7 56,3 64,7 58,2  
  
 Hålrörskonstruktion 102 0 0 0 0 0 0  
  
 Ingen angiven ledningstyp 2,4 0 0 2 0,4 0 0  
  
 Kammare eller brunn 0,2 0 0 0 0 0 0  
  
 Stålrörskulvert 194,2 0 0 0 0 10 7,5  
  
 Övriga ledningstyper 1 020,5 2,2 10,6 1,9 1,7 3 16  
  
 Total [km]T 12 171,9 53,3 330,9 443,8 382,3 450 461,6  
  
 Tabell 2 Ledningslängden i svenska fjärrvärmenät fördelade enligt typ  
  
 och byggår  
  
 97 96 95 94 93 92–88 87–83 82–78  
  
 1,4 0 0 0 0 1,3 0,1 43,2 956,3  
  
 3 0,5 0,2 0,2 0,3 13,5 30,1 56,3 648,1  
  
 261 243,5 225,7 220,1 150,4 1 323,9 1 312,0 1 556,9 646,3  
  
 30,2 17,5 16,3 19,9 21,4 200,7 173,8 326,9 285,1  
  
 0 0 0,1 0 0 0,9 1,8 22,3 76,8  
  
 0 0 0 0 0 0 0 0 0  
  
 0 0 0 0 0 0 0 0,2 0  
  
 14,7 8,2 3,5 2,6 0,8 8,7 10,2 25,2 102,9  
  
 15,4 8,8 12,5 13,3 8,7 74,3 114,9 183,4 553,7  
  
 325,8 278,5 258,3 256,1 181,7 1 623,4 1 643,0 2 214,3 3 269,2  
  
 Tyvärr är ledningslängderna ej korrekt införda för år 2003.  
  
 Städer med kraftvärmeverksamhet och gamla betongkulvertar är  
  
 Borås, Göteborg, Helsingborg, Karlstad, Linköping, Lund, Malmö,  
  
 Norrköping, Skellefteå, Stockholm Sundsvall, Uppsala, Västerås,  
  
 Växjö, Örebro m.fl.  
  
 Betongkonstruktionen har även visat sig ha andra brister, armeringen  
  
 rostar och betongen vittrar sönder, bl.a. beroende på betonggjutning  
  
 med tillsatser av kloridhaltiga salter. Ej heller fogarna 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 i betongelementen är längre täta, de släpper igenom vatten så att  
  
 isoleringen blir blöt och bildar ett våtvarmt omslag, vilket resulterar  
  
 i att medierören punktvis kan rosta sönder och börjar läcka.  
  
 De första gamla kulvertarna är i huvudsak fortfarande i drift.  
  
 Det finns samtidigt många exempel på välbyggda kulvertar som i  
  
 stort sett är i nyskick.  
  
 1.4.2 Ventilkammare  
  
 Särskilda nedstigningsbara ventilkammare byggdes vid förgrening  
  
 av näten. I dessa placerades primärt sektioneringsventiler och  
  
 kringutrustning samt vidare armatur för luftning och tappning av  
  
 fjärrvärmevatten. Antalet kammare uppgår till flere tusen stycken  
  
 totalt i landet. Ett bekymmer med dessa är på samma sätt som för  
  
 kulvertarna inläckage av dag- och grundvatten så att kamrarna  
  
 måste tömmas genom pumpning.  
  
 Nedan ses en illustration av en ledning med avstängningsventil  
  
 monterad i en kammare. Ventilen kan manövreras från marken. I  
  
 dag kan ventilerna förses med fjärrmanövrerade motorförsedda don  
  
 och styras från en driftcentral. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 11  
  
 Illustration  
  
 Illustration av en nedstigningsbar ventilkammare av äldre typ  
  
 Kamrarna ligger djupare ner i markan än själva kulvertarna och  
  
 normalt har arbetsmiljövänligt utförande eftersträvats som ger ståhöjd  
  
 och alternativa nedstigningar. Här kan inträngande vatten  
  
 naturligtvis vara ett problem.  
  
 Kamrarna är vidare normalt försedda med belysning, larmanordningar,  
  
 ventilation och dränering. Kammarlocken är naturligtvis  
  
 ett bekymmer, särskilt eftersom de ofta ligger i starkt trafikerade  
  
 gator. De kan vara otäta och släppa in vatten samtidigt som den  
  
 varma, fuktiga luften i kamrarna kondenserar mot locken.  
  
 1.4.3 Fjärrvärmerör  
  
 Stålrör isolerade med PUR-isolering och med ett mantelrör av plast  
  
 fick namnet plaströrskulvert analogt med betongkulvert och  
  
 ersatte successivt den äldre typen betongkulvert på 1970-talet. I 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 dag har detta koncept blivit standard och kallas kort och gott fjärrvärmerör,  
  
 enligt europastandard EN 253.  
  
 Rören är friktionsfixerade i marken så att de i princip ligger  
  
 stilla oberoende av förekommande temperaturvariationer. Spänningsnivån  
  
 i stålrören varierar och de rörelser som förekommer i  
  
 marken är små. Största rörelsen förekommer ändarna av längre raka  
  
 kulvertsträckor som ofta avslutas med s.k. expansionsböjar.  
  
 Nedan visas en sektion med moderna standardiserade fjärrvärmerör  
  
 tagna ur Svensk Fjärrvärmes gällande Läggningsanvisningar.  
  
 1.4.4 Skarvar  
  
 Även moderna standardiserade fjärrvärmerör har sin akilleshäl.  
  
 Varje skarv utgör sålunda en potentiell felkälla. Fjärrvärmerören  
  
 levereras normalt i 12 meters längder som skall fogas ihop. Ibland  
  
 skall dessa kapas till lämplig längd för montage av böjar, avgreningar  
  
 och markförlagda ventiler. Först sker sammansvetsning av  
  
 medierör, sedan monteras larmtrådar, mantelskarv monteras varefter  
  
 slutligen utrymmet mellan medierör och mantel fylls med PURskum.  
  
 T 
  
 A1 Dy1 C Dy2 A2 
  
 Pratt 
  
 Taylor 
  
 E v d r ä n r ö r  
  
 Markeringsnät eller band 
  
 ÖB 
  
 KF 
  
 LB 
  
 T = Ledningstäckning 
  
 ÖB = Överbyggnad eller resterandefyllning 
  
 KF = Kringfyllnad 
  
 LB = ev Ledningsbädd 
  
 Mediarör 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 13  
  
 Nedan en tabell ur Svensk Fjärrvärmes Kulvertskadestatistik  
  
 över inrapporterade skarvskador under år 2003. Som den tidigare  
  
 tabellen visar så har rapporteringen år 2003 varit bristfällig, men  
  
 typen av skavskador är dock representativ även om antalet kan  
  
 antas ha varit det dubbla.  
  
 Tabell 3 Tabell över skarvskador  
  
 Skarvskador för olika skarvtyper och fabrikat  
  
 Antal  
  
 skadade  
  
 skarvar  
  
 Fabrikat Summa Krympslang  
  
 Krympband  
  
 Krympmatta  
  
 Svets PEHmuff  
  
 PEXmuff  
  
 Stålmuff  
  
 Svep Annat  
  
 Alstom 285 2 0 22 7 8 0 245 0 0  
  
 Lögstör 28 1 0 0 25 2 0 0 0 0  
  
 Nitto 61 14 2 8 0 34 3 0 0 0  
  
 Raychem 123 29 52 28 0 14 0 0 0 0  
  
 SwJoint 24 2 0 0 22 0 0 0 0 0  
  
 Övriga 131 9 45 2 2 23 0 14 0 36  
  
 Total 652 57 99 60 56 81 3 259 0 37  
  
 9% 15% 9% 9% 12% 0% 40% 0% 6%  
  
 Tabell som visar antal och typ av skarvskador under 2003  
  
 1.4.5 Tunnlar  
  
 De större städerna kan ha särskilda tunnlar för fjärrvärme, ofta tillsammans  
  
 med andra ledningar som exempelvis VA, el och IT. Det  
  
 finns en real översvämningsrisk med tunnlar.  
  
 1.4.6 Inomhusledning  
  
 Fjärrvärmeledningar ligger vidare normalt förutom i gatu- och  
  
 parkmark också inomhus i stadskvarterens källarutrymmen och  
  
 försörjer på dettas sätt fastigheterna med fjärrvärme i ett ringmatningssystem. 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 1.4.7 Sjöledning  
  
 Fjärrvärmerör läggs ibland i vattendrag som sjöar och älvar. Detta  
  
 utförande kräver speciell kvalitetskontroll och det finns en rad  
  
 olika detaljlösningar. Dessa har visat sig hålla måttet, och inga fel  
  
 har hittills inrapporterats. Som alla moderna fjärrvärmerör har  
  
 dessa inbyggda larmsystem så att eventuell inträngande fukt eller  
  
 medierörsläckage obönhörligt avslöjas.  
  
 En ledning DN 800 i 1 000 mm stålrör läggs för närvarande i  
  
 Riddarfjärden och en mindre ledning DN 150 borras under kanalen  
  
 invid Djurgårdsbron som bl.a. skall förses Nordiska museet med  
  
 fjärrvärme. Vid sådana typer av ledningsdragning ägnas naturligtvis  
  
 största möjliga omsorg särskilt vid fjärrvärmerörens akilleshäl,  
  
 skarvarna.  
  
 1.4.8 Luftledning  
  
 Ibland ligger ledningarna synligt utefter väggar eller är upphängda  
  
 under broar m.m.  
  
 1.5 Drift- och underhåll  
  
 Drift- och underhåll av ledningsnätet är naturligtvis avgörande för  
  
 leveranskvalité och livslängd. Det gäller att upptäcka brister i  
  
 systemet på ett tidigt stadium och åtgärda dessa så att skadorna inte  
  
 växer eller sprids med följdskador som följd. Det finns olika nätövervakningsmetoder  
  
 och många företag har tagit fram nätkartor i  
  
 GIS-system som visar svaga ledningsavsnitt. En del av underhållet  
  
 består av pumpning av vatten i ventilkammare.  
  
 Skador beror normalt på felaktig konstruktion, bristfällig kvalité  
  
 i material eller utförande eller i någon kombination med svåra  
  
 markförhållanden och trafik.  
  
 Vi har haft ett tjugotal stora plötsliga läckor i landet under de  
  
 senaste 20 åren. Läckor som är så stora att själva produktionen  
  
 hotas genom lågt systemtryck och brist på matarvatten. Erfarenheter  
  
 från dessa finns delvis samlade. En icke oväsentlig del vid  
  
 sådana händelser är information till allmänheten.  
  
 Drift- och underhåll är starkt beroende av tillgång till el, trafikerbar  
  
 gata samt kommunikationssystem. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 15  
  
 1.6 Klimatförändringar  
  
 Ledningar som ligger torrt och i väldränerad mark som t.ex. en  
  
 sandås vet vi har betydligt längre livslängd än ledningar i lermark,  
  
 som t.ex. gammal sjöbotten kan utgöra. Eventuella brister i utförandet  
  
 avslöjas efterhand.  
  
 Om grundvattennivån stiger och mängden regn samtidigt ökar  
  
 och dräneringen fungerar bristfälligt, bör högre krav ställas vid val  
  
 av komponenter och montagearbete.  
  
 En markförskjutning är naturligtvis en direkt katastrof.  
  
 Den naturliga fixeringen av moderna fjärrvärmerör i marken kan  
  
 försvinna vid hög grundvattennivå eller blöt eller illa dränerad mark  
  
 med stora förskjutningar och mekaniska påfrestningar som följd.  
  
 Värmeutvidgning av stålrören i gamla betongkulvertar tas däremot  
  
 upp av kompensatorer varför dessa kulverttyper inte drabbas på  
  
 samma sätt. Å andra sidan är dessa känsligare för fukt, rörelser och  
  
 sättningar i marken.  
  
 Ett bekymmer kan uppkomma vid värmebortfall vid haverier  
  
 t.ex. pga. översvämning i produktionsanläggningarna. En total nedkylning  
  
 av näten resulterar i en kontraktion av ledningarna när de  
  
 kallnar. Risken finns då att svaga komponenter inte klarar sådana  
  
 dragspänningar och förskjutningar med i värsta fall rörbrott som  
  
 konsekvens.  
  
 Eventuellt bortfall av den el som används i distributionspumparna  
  
 måste särskilt beaktas. I utsatta lägen kan fjärrvärmeledningarna  
  
 snabbt frysa vid produktionsbortfall eller haverier vintertid.  
  
 Fjärrvärmekulvertar är lagda i alla typer av mark och de geologiska  
  
 förhållandena varierar naturligtvis både från norr till söder  
  
 men också lokalt. Nederbörden varierar också i olika delar av landet.  
  
 Närmiljön kring kulvertarna är naturligtvis avgörande.  
  
 Genomföringar i byggnadernas grundmurar är en känslig del  
  
 och fastigheternas allmänna läge och status bör bedömas.  
  
 Fjärrvärmeledningar i tunnar kräver särskild uppmärksamhet för  
  
 att förhindra att dessa blir vattenfyllda vid högvattentillfällen. Ett  
  
 sådant känt ställe är Slussen i Stockholm. Även dropp och fukt kan  
  
 skada upphängningar, rörstöd m.m. i tunnlarna. 
  
 Bilaga B 12 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 1.7 Produktionsanläggningar  
  
 Allt som kan påverka produktionsanläggningar genom klimatförändringar  
  
 är inte helt klart utan facit. Förutom dränkning av pannor  
  
 och utrustning samt strömbortfall kan naturligtvis bränslelager  
  
 bli dränkta, vilket kan göra bränslet oanvändbart.  
  
 Tillgång till bränsle kräver att transporterna fungerar. Detta  
  
 gäller vägar, vattenvägar, lastning och lossning. Det måste naturligtvis  
  
 finnas tillgång på bränsle, reservbränsle osv. och här inverkar  
  
 också vägarnas funktion i skog och mark.  
  
 Utan fungerande transport av värme till kunderna kan varken el eller  
  
 värmeproduktion ske på avsett sätt. Ett varmare klimat innebär  
  
 ett minskat värmebehov samtidigt som behovet av kyla ökar.  
  
 Fjärrvärme på känsliga områden med rasrisk och översvämningar  
  
 kan innebära att hela kundgrupper försvinner. Förutom  
  
 hårdvara behövs naturligtvis tillgång på kunniga medarbetare och  
  
 färdiga rutiner för olika scenarier och samarbete med t.ex. Räddningsverk  
  
 m.fl.  
  
 1.8 Framtida Läggningsanvisningar  
  
 Kvalitén vid nybyggnation avgörs vid ritbordet. Konstruktörens  
  
 erfarenhet och skicklighet samt kännedom om markförhållanden  
  
 och komponenter kan inte nog framhållas. På samma sätt är naturligtvis  
  
 upphandling av entreprenör och uppföljning under byggtiden  
  
 avgörande.  
  
 Svensk Fjärrvärme har tagit fram tekniska bestämmelser för att  
  
 säkra fjärrvärmeutbyggnaden. Hela kedjan kan i dag kvalitetssäkras  
  
 genom certifierade produkter och system.  
  
 Ökat fokus på klimatförändringar redan i nästa utgåva av Läggningsanvisningarna  
  
 inklusive byggråd, skulle sannolikt göra att vi  
  
 kan bygga framtidens fjärrvärme- och fjärrkylesystem som klarar  
  
 nya förutsättningar vid klimatförändringar. Fjärrvärmens dimensioneringstemperatur  
  
 är 120oC och 16 bar. Ett läckage vid maximal  
  
 last kan då få allvarliga konsekvenser. Fjärrkylesystemet är pga. de  
  
 låga temperaturerna mindre känsligt för klimatförändringar och  
  
 konsekvenserna av utläckande vatten förhållandevis små.  
  
 Med en successiv anpassning kan systemförändringarna göras i  
  
 takt med klimatförändringarna. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 12  
  
 17  
  
 Inom aktuella tidsperspektiv 2020, 2050 och 2080 ska de svaga  
  
 punkterna i dagens kulvertsystem kunna vara ersatta av produkter  
  
 som håller rätt konstruktion och kvalité. År 2020 kan hälften av de  
  
 äldsta delarna vara förnyade och 2050 sannolikt alla betongkulvertar  
  
 borta.  
  
 Samtidigt kan de fjärrvärmesystem som byggs i dag vara fortfarande  
  
 vara i drift år 2080 om man bygger med rätt kvalité.  
  
 1.9 Värme- och kylbehov  
  
 Behovet av värme minskar med stigande temperaturer samtidigt  
  
 som behovet av kyla ökar. Här finns naturligtvis en koppling till  
  
 levnadsstandard och ekonomi.  
  
 Fjärrvärmens andel av värmemarknaden i Sverige är 50 %. Här  
  
 finns en ökningspotential inte minst av miljöskäl och energieffektivisering.  
  
 Näten kompletteras och byggs ut med cirka 400 km per.  
  
 Även fjärrkylenäten byggs ut.  
  
 1.10 Kostnader  
  
 Med ökade mängder regn och vatten sätts de äldsta kulvertarna på  
  
 prov. En konsekvens är att förnyelsetakten för dessa kulverttyper  
  
 ökar. Även problem med fasta och flexibla fjärrvärmerör byggda  
  
 fram till 1978 ökar på grund av åldrande skarvar. Dessa har en  
  
 sammanlagd längd av 1 031 km. Konstruktionen hålrörskulvert  
  
 omfattande ledningslängden 77 km kan anses redan vara ersatt.  
  
 Den totala längden av ovan nämnda kulverttyper är 2 700 km.  
  
 Om vi antar att 10 % av dessa ligger i extra utsatta lägen pga. klimatförändringarna  
  
 utgör längden sårbar kulvert 270 km. Denna  
  
 siffra kan ställas i relation till aktuell förnyelsetakt på 50 km per år  
  
 enligt ovan.  
  
 Om de sålunda uppskattade sårbara kulvertlängderna förnyas  
  
 blir kostnaden 5 000 kronor/meter gånger 270 km vilket är 1,35  
  
 miljarder kronor. Fördelas förnyelsen på 10 år blir kostnaden 135  
  
 miljoner per år extra förnyelse beroende på klimatförändringar  
  
 under det första tidsperspektivet fram till år 2020.  
  
 Insatserna för drift och underhåll ökar samtidigt som behoven  
  
 av ventilbyten m.m. Dessa kostnader blir dock försumbara jämfört  
  
 med kostnaderna ovan. 
  
 Bilaga B 13  
  
 Dricksvattenförsörjning i förändrat  
  
 klimat  
  
 Sårbarheter för klimatförändringar och extremväder,  
  
 samt behov av anpassning och  
  
 anpassningskostnader  
  
 Arbetsgruppen för dricksvatten  
  
 Samordningsansvarig English, Mitt Sverige Vatten,  
  
 Underlagsrapport utarbetad för Klimat- och sårbarhetsutredningen,  
  
 2007-04-02  
  
 Förhållanden i tillrinningsområden för vattentäkter  
  
 formar vattnets kvalitet. En förändrad avrinning från  
  
 skogsmark innebär ett ökat humusläckage till många  
  
 vattensystem. Ett annat svårt problem är ökande risker  
  
 för föroreningar, kemiska och inte minst mikrobiella.  
  
 Detta är några av de problemställningar som måste  
  
 hanteras i ett förändrat klimat.  
  
 Men, hanterar vi problemställningarna på ett bra sätt  
  
 kommer Sverige även i fortsättningen att vara en  
  
 gynnad nation avseende vattenförsörjning.  
  
 Sundsvall 2006-12-24 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 3  
  
 Innehåll  
  
 1 Inledning..................................................................... 7  
  
 1.1 Sammanfattning ......................................................................... 8  
  
 2 Beskrivning av vattenförsörjningens olika delar   
  
 påverkan av klimatförändringar och extremväder............ 11  
  
 2.1 Vattenförekomster/Tillrinningsområde................................. 12  
  
 2.1.1 Tillrinningsområde för vattentäkt ............................... 12  
  
 2.1.2 Föroreningsrisker i tillrinningsområdet till  
  
 vattentäkt ...................................................................... 13  
  
 2.1.3 Mikrobiologiska risker ................................................. 15  
  
 Legionella spp....................................................................... 17  
  
 Salmonella typhi .................................................................... 17  
  
 Andra typer av Salmonella......................................................... 17  
  
 Shigella spp.......................................................................... 17  
  
 Vibrio cholerarae ................................................................... 17  
  
 Yersinia entercolitica .............................................................. 17  
  
 Protozoer............................................................................ 17  
  
 Acanthamoeba spp. ................................................................ 17  
  
 2.2 Ytvatten och ytvattentäkter .................................................... 18  
  
 2.2.1 Ytvatten och vattenkvalitet .......................................... 19  
  
 2.2.2 Ytvattenkvalitet - klimatpåverkan ............................... 20  
  
 2.2.3 Svenska ytvattentäkter ................................................. 21  
  
 2.2.4 Vattenintag.................................................................... 23 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 4  
  
 2.3 Grundvatten och grundvattentäkter .......................................24  
  
 2.3.1 Grundvatten ..................................................................24  
  
 2.3.2 Grundvattenbildning ....................................................24  
  
 2.3.3 Grundvattenkvalitet......................................................26  
  
 2.3.4 Mikrobiologiska barriärer i grundvatten .....................27  
  
 2.3.5 Brunnar och brunnsområden .......................................31  
  
 2.4 Enskilda vattentäkter ...............................................................32  
  
 2.4.1 Beskrivning av enskild vattenförsörjning ....................32  
  
 2.4.2 Mikrobiologiska risker..................................................33  
  
 2.5 Vattenverk ................................................................................34  
  
 2.5.1 Ytvattenverk ..................................................................34  
  
 2.5.2 Grundvattenverk...........................................................37  
  
 2.5.3 Styr- regler och elförsörjning .......................................37  
  
 2.6 Distribution av vatten ..............................................................38  
  
 2.6.1 Ledningsnät ...................................................................38  
  
 2.6.2 Tryckstegringsstationer................................................39  
  
 2.6.3 Reservoarer....................................................................39  
  
 3 Skydd av vattentäkt/dricksvattenförekomster..................40  
  
 3.1 Skydd av dricksvattenförekomster..........................................41  
  
 3.2 Vattenskyddsområde................................................................42  
  
 3.3 Fysisk planering........................................................................43  
  
 3.4 Tillsyn, tillståndsprövning, föreskrifter enligt  
  
 miljöbalken ...............................................................................44  
  
 3.5 Förvaltningsplaner och åtgärdsprogram enligt  
  
 vattenförvaltningsförordningen ..............................................44  
  
 3.6 Planer och program ..................................................................45  
  
 4 Krisberedskap inom vattenförsörjning ...........................46  
  
 4.1 Laboratorieberedskap...............................................................49  
  
 5 Pågående klimatförändring (20112100) .....................49 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 5  
  
 6 Konsekvenser och kostnader för klimatförändringar  
  
 (2011–2100) ............................................................ 58  
  
 6.1 Konsekvenser och kostnader på grund av  
  
 nederbördsförändringar........................................................... 61  
  
 6.2 Konsekvenser och kostnader på grund av  
  
 temperaturförändringar ........................................................... 81  
  
 6.3 Konsekvenser och kostnader för storm och snöstorm ......... 85  
  
 6.4 Konsekvenser och kostnader för förändringar i havsnivå ..... 85  
  
 6.5 Konsekvenser och kostnader för enskild  
  
 vattenförsörjning...................................................................... 86  
  
 7 Behov av information, föreskrifter,  
  
 myndighetsåtgärder och forskning................................ 88 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 6 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 7  
  
 1 Inledning  
  
 Denna utredning har framtagits på uppdrag av regeringens Klimat och  
  
 sårbarhetsutredning. Arbetet har bedrivits av en arbetsgrupp,  
  
 bestående av English, (utvecklingschef och hydrogeolog,  
  
 MittSverige Vatten), Potter (dricksvattenexpert, Norrvatten),  
  
 Hardy (avdelningsdirektör, Naturvårdsverket)  
  
 Gullvy Hedenberg (dricksvattenexpert, Svenskt Vatten), Wall (byrådirektör, Livsmedelsverket), Williams (hydrogeolog,  
  
 SGU) samt Terrell (utredare, Göteborg Vatten).  
  
 English har varit samordningsansvarig för arbetet.  
  
 I utredningen har forskare från Chalmers deltagit, med bland  
  
 annat underlagsrapporter kring olika kostnader för vattenförsörjning.  
  
 Sveriges Geotekniska Institut (SGI) har i en underlagsrapport  
  
 studerat ökade föroreningsrisker i samband med klimatförändringar  
  
 och Sveriges Geologiska Undersökning (SGU) har i  
  
 en underlagsrapport studerat konsekvenser för grundvatten. SMHI  
  
 har bidragit med ett stort material i form av regionala klimatscenarier.  
  
 Arbetet har bedrivits i nära samarbete med arbetsgruppen inom  
  
 Klimat- och sårbarhets-utredningen som studerat hälsokonsekvenser,  
  
 med representanter från bland annat Smitt-skyddsinstitutet  
  
 (SMI), Socialstyrelsen, Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)  
  
 och Centrum för tvärvetenskaplig miljöforskning vid Stockholms  
  
 universitet (CTM) samt den arbetsgrupp som studerat konsekvenser  
  
 för ytvattenkvaliteten, med representanter från bland annat  
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet (SLU) och Vattenmyndigheten  
  
 Norra Östersjön.  
  
 Under hösten 2006 skickades en enkät till alla svenska kommuner  
  
 med frågor om vatten-försörjning och olika sårbarheter för  
  
 klimatförändringar. Svar har inkommit från 126 kommuner och  
  
 226 vattentäkter som tillsammans försörjer 5,5 miljoner invånare.  
  
 Främst är det huvudvattentäkter, vattenverk och ledningsnät som  
  
 bedömts. Därutöver har ett antal olika händelser studerats inom  
  
 vattenförsörjning med anknytning till väderhändelser eller med  
  
 konsekvenser som kan förväntas öka på grund av klimatförändringarna,  
  
 främst är det händelser inom Sveriges gränser men även  
  
 några händelser utomlands.  
  
 Den nationella vattenkatastrofgruppen VAKA med en rad  
  
 dricksvattenexperter, Chalmers dricksvattenforskare samt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 8  
  
 SAMVA-gruppen (Samverkansgruppen för vattenkvalitet och  
  
 vattenförsörjning med representanter från ett stort antal myndigheter  
  
 och några verksamhets-utövare inom vattenförsörjning) har  
  
 läst och gett kommentarer till den framtagna rapporten.  
  
 1.1 Sammanfattning  
  
 Allmän vattenförsörjning är en förutsättning för att vi ska kunna  
  
 leva och fungera i moderna samhällen. För ca 150 år sedan började  
  
 dagens VA-system att utvecklas på grund av ideliga vattenburna  
  
 sjukdomsutbrott i svenska städer. Under en period dog fler människor  
  
 i städerna än på landsbygden på grund av dessa vattenburna  
  
 sjukdomar, huvudsakligen orsakade av bakterier. Först byggdes  
  
 vattenförsörjningen och avloppsvattenledningar och så småningom  
  
 byggdes även avloppsreningsverk.  
  
 Sverige har varit gynnat ur vattenförsörjningssynpunkt, det har  
  
 varit relativt lätt att finna bra vattentäkter med tillräcklig kapacitet.  
  
 Hälften av Sveriges kommunala vattenförsörjning kommer från  
  
 sjöar och rinnande vattendrag. Den andra hälften kommer från  
  
 grundvatten, där ofta infiltration av ytvatten utgör en viktig del i  
  
 nybildningen av grundvatten. En god kvalitet på råvattnet från  
  
 dessa vattentäkter har gjort att reningstekniken i Sverige är relativt  
  
 enkel. Ca 8 miljoner av Sveriges invånare försörjs från en allmän  
  
 vattentäkt och ca 1,2 miljoner har en enskild/privat vattenförsörjning,  
  
 där grundvatten utgör den dominerande delen.  
  
 I de scenarier som finns för klimatförändringar kommer Sverige  
  
 även fortsättningsvis att vara gynnat ur vattenförsörjningssynpunkt 
  
 , vattentillgångarna kommer att öka på många håll,  
  
 förutom i de sydöstra delarna där tillgångarna minskar med viss  
  
 risk för vattenbrist. Men för att kunna tillgodogöra oss den fördel  
  
 ett modernt samhälle har av en fungerande vatten-försörjning  
  
 måste vi hantera några hotbilder. Det gäller såväl dagens hotbilder,  
  
 som kan förstärkas i ett förändrat klimat, som nya hotbilder eller  
  
 nya förutsättningar.  
  
 Svenska vattenverk är konstruerade för att klara smittämnen i  
  
 form av bakterier. I ytvatten-verk är kemisk fällning och filtrering  
  
 som avskiljningsbarriär samt klor som desinfektion vanligast. I  
  
 grundvattenverk används ofta klor (ibland UV-ljus) som desinfektion  
  
 eller som desinfektion i beredskap. Under senare år har den  
  
 mikrobiologiska hotbilden börjat förändras både genom ökande 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 9  
  
 kunskaper och faktiska förändringar. Riskerna för vattenburen  
  
 smitta genom parasitära protozoer och virus bedöms som större  
  
 och kommer sannolikt att öka ännu mer på grund av successiva  
  
 klimatförändringar och kraftig nederbörd. De klordoser som  
  
 tillämpas i Sverige är i stort sett verkningslösa på parasiter och har  
  
 måttlig effekt på virus. Avskiljningen via kemisk fällning/filtrering  
  
 är då den enda barriären i många ytvattenverk och den är inte  
  
 fullständig. För grundvatten är avskiljningen av virus i marken  
  
 starkt beroende av olika klimat- och grundvattenförhållanden, som  
  
 snabbt kan förändras vid extremväder.  
  
 En annan del av dagens hotbild är risken att kemiska föroreningar  
  
 av olika slag kan hamna i en vattentäkt. Vid exempelvis  
  
 extrem nederbörd, skyfall eller översvämningar finns stor risk att  
  
 föroreningar på olika sätt mobiliseras och sprids. Det finns skäl att  
  
 tro att dessa hotbilder ökar på grund av klimatförändringar. I  
  
 enkätsvaren från svenska kommuner bedömer ansvariga för vattenförsörjning  
  
 att risken ökar för en allvarlig förorening i samband  
  
 med översvämningar och/eller skyfall, från många olika föroreningskällor,  
  
 för 86 % av vattentäkterna. Skydd av vattentäkter/dricksvattenförekomster  
  
 blir således ännu viktigare i samband  
  
 med klimatförändringarna.  
  
 Vår relativt enkla beredning (behandling) av råvatten (yt- eller  
  
 grundvatten) till dricksvatten räcker i många fall sannolikt inte till i  
  
 ett förändrat klimat. Förutom de mikrobiologiska riskerna kommer  
  
 många svenska vatten successivt att få en ändrad kemi/biologi, till  
  
 exempel finns tydliga trender att humushalterna och algblomningarna  
  
 ökar redan idag i många svenska ytvattentäkter. Även  
  
 distributionen av dricksvatten i ett ledningsnät kan på olika sätt få  
  
 större påkänningar i ett klimat med större variationer.  
  
 Denna rapport handlar främst om vilka hotbilder och andra  
  
 förutsättningar som förändras när klimatet förändras. I rapporten  
  
 beskrivs hur vattenförsörjning går till idag, dess känslighet mot  
  
 klimatförändringarna, bedömningar av skadekostnader samt några  
  
 förslag till anpassnings-åtgärder med kostnadsuppskattningar.  
  
 Delar av åtgärdskostnaderna kan vara nödvändiga även utan klimatförändringar,  
  
 men behoven förstärks på grund av klimatförändringarna.  
  
 Den samlade kostnaden för att successivt anpassa svensk vattenförsörjning  
  
 för ökande risker och nya förutsättningar under perioden  
  
 2011–2100 uppgår till minst 5,5 miljarder för kommunal  
  
 vattenförsörjning och ca 2 miljarder för enskild vattenförsörjning, i 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 10  
  
 dagens penningvärde. Därtill kommer ökande driftskostnader och  
  
 kostnader för att vidta lokala åtgärder för att minska föroreningsrisker  
  
 i skyddsområden för vattentäkter/vattenförekomster. Skadekostnader  
  
 för vattenförsörjningen och samhället i övrigt uppgår  
  
 sannolikt till mångmiljardbelopp om åtgärder inte vidtas eller om  
  
 de görs för sent. Sverige har idag internationellt sett låga kostnader  
  
 för dricksvattenförsörjning. Det betyder att kostsamma åtgärder  
  
 kan kräva en märkbar ökning av vattenavgifterna för kommunal  
  
 vattenförsörjning, men den reella kostnaden per brukare (en  
  
 ökning med någon/några kr per m3) kommer ändå att vara låg i ett  
  
 internationellt perspektiv. I tabellen nedan framtagen av den  
  
 engelska regleringsmyndigheten (OFWAT 2006) jämförs kostnader  
  
 för vattenförsörjning.  
  
 Land Driftkostnad  
  
 (£/m3)  
  
 Förnyelse/förbättring  
  
 (£/m3)  
  
 Kapitalkostn.  
  
 (£/m3)  
  
 Totalt  
  
 (£/m3)  
  
 England och Wales 0,32 0,23 0,16 0,70  
  
 Scotland 0,32 0,33 0,20 0,86  
  
 Skandinavien  
  
 (Sth, Gbg, Malmö,  
  
 Hel)  
  
 0,17 0,15 0,08 0,41  
  
 Nederländerna 0,49 0,18 0,18 0,84  
  
 Australien 0,30 0,13 0,12 0,55  
  
 USA 0,32 0,08 0,22 0,62  
  
 Det finns också ett behov av att komplettera kunskaper om  
  
 vattenförsörjning på det lokala planet hos kommuner och ett  
  
 forskningsbehov på det nationella planet. Till exempel går det inte  
  
 att importera reningsteknik rakt av från varmare länder i Europa  
  
 eller i världen i våra internationellt sett humusrika och även med ett  
  
 varmare klimat relativt kalla vatten. Till ägare av privata/enskilda  
  
 vattentäkter finns ett stort utbildnings- och informationsbehov.  
  
 Sannolikt innebär också ett förändrat klimat ett antal överraskningar.  
  
 Vi måste även ha en beredskap att hantera sådana. Hanterar  
  
 vi dessa samt hotbilder och förändringar som belyses i rapporten på  
  
 ett klokt sätt, så kommer Sverige även i framtiden att vara en gynnad  
  
 nation när det gäller dricksvatten.  
  
 Några viktiga punkter för vattenförsörjning i samband med  
  
 klimatförändringar 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 11  
  
 Några viktiga punkter för vattenförsörjning i samband med klimatförändringar  
  
 1. Det är viktigt att analysera lokala sårbarheter för varje vattenförsörjningssystem  
  
 2. Skydda vattentäkter mot ökande risker för både kemiska och mikrobiologiska  
  
 föroreningar  
  
 3. Där behov finns, öka den mikrobiologiska säkerheten vid beredning av  
  
 dricksvatten i vattenverken  
  
 4. Vidta åtgärder för att klara de förändringar som uppstår i råvattnets  
  
 kemiska/biologiska kvalitet och temperatur.  
  
 5. I främst sydöstra Sverige måste åtgärder göras för att hantera en minskad  
  
 vattentillgång  
  
 6. Distributionssystemet kan utsättas för större påfrestningar. Inom vissa områden  
  
 ökar till exempel ras- och skredrisker på vattenledningsnätet.  
  
 7. En ökad beredskap att hantera störningar på grund av extremväder eller andra  
  
 effekter av klimatförändringar som kan påverka både vattentäkter, vattenverk  
  
 eller distributionsanläggningar.  
  
 8. Uppföljande studier och forskning om klimatförändringarnas påverkan på svensk  
  
 vattenförsörjning  
  
 9. Utbildnings- och informationsinsatser om klimatförändringarnas betydelse för  
  
 vattenförsörjning  
  
 2 Beskrivning av  
  
 vattenförsörjningens olika delar   
  
 påverkan av klimatförändringar  
  
 och extremväder  
  
 När klimatet förändras, ändras förutsättningarna för vattenförsörjning.  
  
 Vattenförsörjning består av en kedja av funktioner  
  
 från tillrinningsområdet, vattentäkten, vattenverket samt ett distributionssystem  
  
 med ledningsnät, tryckstegringsstationer och  
  
 vattenreservoarer, se figur 1.  
  
 Enskild (privat) vattenförsörjning fungerar på ett liknande sätt,  
  
 men med ett mindre ledningsnät, ofta utan vattenbehandling och  
  
 vanligtvis med en trycktank/hydrofor som reservoar/tryckutjämnare.  
  
 Hur mycket en lokal vattenförsörjning påverkas av klimatförändringar  
  
 är beroende av många och samverkande faktorer.  
  
 Påverkan kan bli liten, men kan också innebära att en vattentäkt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 12  
  
 eller ett distributionssystem i värsta fall blir obrukbart för ett  
  
 samhälle. Mest påtagligt kommer vattenförsörjningen sannolikt att  
  
 drabbas av olika extremväderssituationer, men även förändring av  
  
 medelnederbörden och medeltemperaturen påverkar.  
  
 2.1 Vattenförekomster/Tillrinningsområde  
  
 Vissa vattenförekomster i naturen används som råvattentäkt till  
  
 dricksvattenberedning. En förutsättning är att vattenförekomsten  
  
 har tillräckligt med vatten (yt- eller grundvatten) av bra kvalitet. I  
  
 Sverige finns drygt 2000 kommunala vattentäkter och drygt  
  
 450 000 enskilda vattentäkter.  
  
 2.1.1 Tillrinningsområde för vattentäkt  
  
 Alla vattentäkter har ett tillrinningsområde, vilket är det område i  
  
 naturen där vatten flödar mot vattentäkten som yt- eller grundvatten.  
  
 Påfyllnad (nybildning) av vatten kommer från nederbörd,  
  
 vilket gäller både för yt- och grundvatten. Generellt sett ökar  
  
 nederbörden successivt i samband med klimatförändringar, främst  
  
 under vinterhalvåret och därmed ökar tillgången på vatten. Undantaget  
  
 är sydöstra Sverige där vattenbalansen påverkas negativt av  
  
 klimatförändringarna. Men, även i övriga delar av mellersta och  
  
 södra Sverige kan perioder med torka sommartid göra att mindre  
  
 vattentäkter tidvis drabbas av vattenbrist. Vid sådana situationer  
  
 brukar vattenförbrukningen öka på grund av bevattningsbehov. I 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 13  
  
 samband med klimatförändringar kan vattenkvaliteten påverkas  
  
 negativt i tillrinningsområden och därmed även i vattentäkter.  
  
 2.1.2 Föroreningsrisker i tillrinningsområdet till vattentäkt  
  
 Vid översvämningar och/eller skyfall är risken påtaglig att förorenat  
  
 översvämningsvatten kan hamna i tillrinningsområdet för  
  
 vattentäkter. Föroreningar kan komma från trafikerade vägar, förorenade  
  
 markområden, översvämmade cisterner, avloppssystem,  
  
 betesmark, mm. Föroreningarna kan ge akuta problem av  
  
 mikrobiologisk karaktär, men med begränsad varaktighet. De kan  
  
 också vara av karaktären miljögifter som kan ge mer eller mindre  
  
 permanenta skador på en vattentäkt. Speciellt grundvattentäkter  
  
 med långsamma flöden och med fastläggning av föroreningar i  
  
 marken kan skadas för mycket lång tid.  
  
 I den enkät som skickades ut till svenska kommuner under hösten  
  
 2006 har bland annat ansvariga för vattenförsörjning bedömt  
  
 föroreningsrisker i tillrinningsområdet för kommunens huvudvattentäkter  
  
 på en skala 15, där 1 motsvarar en liten risk och 5 en  
  
 mycket stor risk. För 86 % av vattentäkterna bedömer kommunen  
  
 att det finns en påtaglig risk (3) eller stor förhöjning av risken (4  
  
 och 5) för förorening vid översvämning och/eller skyfall, från en  
  
 eller flera föroreningskällor. I tabellen nedan har svaren sammanställts  
  
 efter typ av föroreningsrisk. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 14  
  
 En underlagsrapport från SGI, Ökad risk för föroreningsspridning  
  
 vid klimatförändringar, pekar på att riskerna för föroreningsspridning  
  
 ökar i samband med översvämningar och/eller skyfall.  
  
 SGI har speciellt studerat riskerna i samband med översvämningar  
  
 av förorenad mark, deponier, industrier och industrimark, förorenade  
  
 sediment i sjöar och vattendrag, avloppsreningsverk, dagvatten,  
  
 bensinstationer, mm. En av de faktorer som förväntas leda till  
  
 en ökad föroreningsspridning är erosion samt ras och skred. Det  
  
 faktum att humusämnen ökar i vattnet samt att sedimenttransporten  
  
 ökar vid översvämning möjliggör också en ökad partikelbunden  
  
 spridning av olika föroreningar. Kombinationen först torka  
  
 och sedan översvämning/skyfall förvärrar spridningsprocesserna av  
  
 föroreningar.  
  
 Möjligheten att skydda vattenförekomster beskrivs under punkten  
  
 3.2 Vattenskyddsområde.  
  
 Enkätsvar från 226 svenska vattentäkter (ca 10 % av antalet allmänna vattentäkter) som försörjer  
  
 5,5 miljoner människor (knappt 70 % av det kommunala försörjningsbehovet). Främst rör det sig  
  
 om tätorters huvudtäkter.  
  
 Föroreningskälla Antal vattentäkter med  
  
 påtaglig riskökning vid  
  
 översvämning/skyfall  
  
 Antal vattentäkter med stor  
  
 riskökning vid  
  
 översvämning/skyfall  
  
 Kommunal avloppsrening 20 12  
  
 Avfallsupplag 7 3  
  
 Dagvatten från stadsmiljö 13 9  
  
 Dagvatten från industrimark 14 11  
  
 Annan förorening från  
  
 industrimark  
  
 14 8  
  
 Förorening från förorenad  
  
 mark  
  
 17 7  
  
 Petroleum hantering/förvaring 29 7  
  
 Djurhållning 42 23  
  
 Förorening från väg 46 18  
  
 Jordbruksmark 54 41 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 15  
  
 2.1.3 Mikrobiologiska risker  
  
 Världshälsoorganisationen (WHO) gav 2004 ut sitt nya ramverk  
  
 med riktlinjer för dricksvatten där man konstaterar att erfarenheten  
  
 visar att mikrobiologiska risker även fortsättningsvis är det primära  
  
 i både utvecklingsländer och utvecklade länder. Man understryker  
  
 behovet av råvattenskydd för den mikrobiologiska säkerheten. Man  
  
 beskriver hälsoeffekter på kort och lång sikt för ett stort antal  
  
 organiska ämnen och anger riktvärden baserade på omfattande  
  
 riskanalyser.  
  
 WHO framhåller att generellt är de största mikrobiologiska  
  
 riskerna förknippade med intag av vatten som förorenats med  
  
 avföring från människor eller djur (inklusive fåglar). Under vissa  
  
 omständigheter finns andra typer av mikrobiologiska risker från t  
  
 ex toxinbildande cyanobakterier, Legionella och maskar. Avföringen  
  
 kan innehålla sjukdomsframkallande bakterier, virus, protozoer  
  
 och inälvsmaskar. För utvecklade länder pekar man särskilt ut  
  
 risken med parasitära protozoer eftersom de har lång överlevnad i  
  
 miljön, hög tålighet mot desinfektion samt dessutom låg infektionsdos.  
  
 Mikrobiologiska föroreningar till svenska vattentäkter  
  
 kan till exempel komma från bräddning av avloppsvatten vid skyfall,  
  
 dagvatten, avsköljning av betesmark vid häftig nederbörd, osv.  
  
 För att förhindra vattenburen smitta orsakad av smittämnen som  
  
 kommer från råvattnet används mikrobiologiska barriärer för att  
  
 avskilja och inaktivera smittämnen. När huvuddelen av de svenska  
  
 vattenverken konstruerades ansågs att det var bakterier som  
  
 utgjorde huvudrisken. Det bästa exemplet på ett "nytt" smittämne  
  
 och nya kunskaper är protozon Cryptosporidium. Först 1976 upptäckte  
  
 man att den kan infektera människor och vattenburen smitta  
  
 bekräftades för första gången 1984. Det mest kända vattenburna  
  
 sjukdomsutbrottet med Cryptosporidium som smittämne inträffade  
  
 i Milwaukee 1993 med 400 000 sjuka och många dödsfall. I händelsekedjan  
  
 som ledde fram till katastrofen ingår häftiga regn över  
  
 strandnära betesmark.  
  
 Det finns ett mycket stort antal mikroorganismer som kan  
  
 orsaka sjukdom hos människor. Sårbarheten hos vattenförsörjningssystem  
  
 beror både på mikroorganismernas egenskaper, och  
  
 systemens utformning. Tabellen nedan är WHO:s sammanställning  
  
 av de för internationell vattenförsörjning mest betydelsefulla smittämnena  
  
 och deras egenskaper. Den komprimerade sammanställningen  
  
 är förstås inte fullständig och egenskaperna är genera 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 16  
  
 liserade. T ex saknas de smittämnen som enligt WHO är potentiella  
  
 hot för människor med kraftigt nedsatt immunförsvar som Aeromonas 
  
 . För E-coli, Bowers och Campylobacter finns t ex uppgifter  
  
 om förökning i vatten under speciella omständigheter. För Salmonella  
  
 typhi/paratyphi finns uppgifter om högre infektionsförmåga.  
  
 Djur som smittkälla är av mindre betydelse för smittämnen som  
  
 Salmonella och Campylobacter på grund av åtgärder som görs i  
  
 svensk djurhållning. Den sista kolumnen i tabellen är en kompletterande  
  
 bedömning för svenska förhållanden. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 17  
  
 Tabellen är en översättning av Table 7.1 Waterborne pathogens and their significance in water  
  
 supplies, sida 122 (WHO 2004) kompletterad med bedömning för Sverige.  
  
 Hälso betydelse  
  
 Överlevnad i  
  
 råvattentäkt vid 20  
  
 C  
  
 Klor tålighet  
  
 InfektionsFörmåga  
  
 Djur viktig  
  
 smittkälla  
  
 Betydelse  
  
 Sverige  
  
 Bakterier  
  
 Burkholderia  
  
 pseudomallei  
  
 Låg Kan föröka sig Låg Låg Nej  
  
 Campylobacter jejuni, C.  
  
 coli  
  
 Hög Vecka-månad Låg Måttlig Ja Stor  
  
 Eschericia coli,  
  
 patogena inkl. toxin  
  
 Hög Vecka-månad Låg Låg Ja Stor  
  
 E. coli  
  
 Enterohaemorrhagic  
  
 Hög Vecka-månad Låg Hög Ja  
  
 Legionella spp. Hög Förökar sig Låg Måttlig Nej Stor  
  
 Mycobakterier, icke  
  
 turberkolosa  
  
 Låg Förökar sig Hög Låg Nej  
  
 Pseudomonas  
  
 aeroginosa  
  
 Måttlig Kan föröka sig Måttlig Låg Nej  
  
 Salmonella typhi Hög Vecka-månad Låg Låg Nej  
  
 Andra typer av  
  
 Salmonella  
  
 Hög Kan föröka sig Låg Låg Ja  
  
 Shigella spp. Hög  
  
 Vibrio cholerarae Hög  
  
 Yersinia entercolitica Hög > månad Låg Låg Ja  
  
 Virus  
  
 Adenovirus Hög > månad Måttlig Hög Nej ? UV-tålig  
  
 Enterovirus Hög > månad Måttlig Hög Nej  
  
 Hepatit A Hög > månad Måttlig Hög Nej  
  
 Hepatit E Hög > månad Måttlig Hög Kanske  
  
 Norovirus och Sapovirus Hög > månad Måttlig Hög Kanske Stor  
  
 Rotavirus Hög > månad Måttlig Hög Nej  
  
 Protozoer  
  
 Acanthamoeba spp. Hög > månad Hög Hög Nej  
  
 Cryptosporidium Hög > månad Hög Hög Ja Mycket stor  
  
 Cyclospora  
  
 cayentanensis  
  
 Hög > månad Hög Hög Nej  
  
 Etamoeba histolyica Hög Vecka-månad Hög Hög Nej  
  
 Giardia intestinalis Hög Vecka-månad Hög Hög Ja Mycket stor  
  
 Naegleria fowleri Hög Kan föröka sig i  
  
 varmt vatten  
  
 Hög Hög Nej Vid ökad  
  
 temperatur?  
  
 Toxoplasma gondii Hög > månad Hög Hög Ja  
  
 Inälvsmaskar  
  
 Dracunalus medinensis Hög Vecka-månad Måttlig Hög Nej  
  
 Schistosoma spp. Hög  
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 18  
  
 Typiska vattenburna smittämnen är enligt WHO de som kommer  
  
 med avföring och behåller sin infektionsförmåga en tid i vatten,  
  
 men som normalt inte förökar sig utanför kroppen. Generellt kan  
  
 man säga att dessa har en kortare överlevnad vid högre temperatur.  
  
 Ett varmare klimat ger därför inte ökade risker för vattenburen  
  
 smitta från dessa, utan den ökade risken är kopplad till regn,  
  
 översvämningar och skador i samband med extremt väder.  
  
 Bakterier som Campylobacter och E. coli reduceras normalt  
  
 effektivt i ytvattenberedning och riskerna är därför i huvudsak  
  
 allvarliga störningar i beredningen, ytvattenpåverkade grundvatten  
  
 utan desinfektion och förorening under distribution. Det bör uppmärksammas  
  
 att sjöfågel ofta är bärare av capylobacter och även  
  
 kan föra med sig andra smittämnen. Många virus (t ex norovirus,  
  
 vinterkräksjuka) behåller sin infektionsförmåga länge i vatten, har  
  
 låga infektionsdoser och är relativt tåliga mot klor. Konventionell  
  
 ytvattenberedning är därför sårbar för hög virusbelastning och  
  
 störningar i beredningen. Parasitära protozoer som Cryptosporidium  
  
 och Giardia som behåller sin infektionsförmåga länge i  
  
 vatten, har låga infektionsdoser och har hög tålighet mot klor, där  
  
 är konventionell beredning mycket sårbar.  
  
 Med en förväntad ökad temperatur är smittämnen som kan  
  
 föröka sig i dricksvatten av speciellt intresse. Legionella vars smittväg  
  
 är genom inandning av aerosoler via till exempel varmvatten vid  
  
 dusch är betydelsefull redan idag. Med ökad temperatur skulle  
  
 tillväxt i distributionssystem med bristfälligt renat dricksvatten  
  
 kunna öka riskerna. Aeromonas som är allmänt förekommande i  
  
 låga halter kan tillväxa i distributionssystem och med ökande  
  
 temperatur skulle riskerna kunna öka. Alla risker är inte möjliga att  
  
 förutse och ett ökat inflöde av turister eller flyktingar till Sverige  
  
 skulle kunna förändra hotbilden ytterligare.  
  
 2.2 Ytvatten och ytvattentäkter  
  
 Normalt är grundvatten att föredra när det gäller produktion av  
  
 dricksvatten, eftersom grundvattnet normalt har en jämnare och  
  
 bättre vattenkvalitet än ytvatten. Tillgången på grundvatten är dock  
  
 begränsad i stora delar av Sverige och ca 50 % av Sveriges vattenförsörjning  
  
 baseras direkt på sjöar och rinnande vattendrag. Många  
  
 av Sveriges större tätorter baserar sin vattenförsörjning på ytvattentäkter. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 19  
  
 2.2.1 Ytvatten och vattenkvalitet  
  
 Ytvattnet ingår i vattnets kretslopp mellan hav, atmosfär och land  
  
 och består av en blandning av vatten med olika karaktär och sammansättning.  
  
 En del av det regnvatten som faller avdunstar direkt  
  
 från våta ytor eller markavrinner från hårdgjorda ytor. Resten  
  
 tränger ned i marken och tas delvis upp av växtligheten och avdunstar  
  
 på nytt. Överskottet fortsätter nedåt och bildar grundvatten.  
  
 Efter att ha passerat genom jordens porsystem och ibland bergets  
  
 spricksystem tränger vattnet i dagen igen i lågpunkter i terrängen  
  
 så kallade utströmnings-områden och vidare via bäckar, åar och  
  
 sjöar ut i havet där vattnets kretslopp börjar på nytt. Sjöar och  
  
 andra vattendrag kan också beroende på grundvattenytans läge  
  
 återinfiltrera (inducera) ytvatten till grundvatten. Under kretsloppet  
  
 kommer vattnet att transportera och lösa en mängd ämnen  
  
 som det kommer i kontakt med både naturliga och från olika  
  
 mänskliga aktiviteter.  
  
 Ett ytvattendrags vattensammansättning varierar både under året  
  
 och från år till år beroende på en komplex samverkan mellan olika  
  
 faktorer, såsom typ och art av jordarter inom tillrinningsområdet,  
  
 markanvändning i form av andel jord- resp. skogsmark m.m., eventuell  
  
 tillförsel av föroreningar via dag- och avloppsvattenutsläpp,  
  
 lakvatten från tippar m.m. Drivande faktor för ämnestransporter är  
  
 framförallt nederbördens storlek, intensitet och variationer under  
  
 året. Stor nederbörd under höst, vinter och vår ökar t.ex.  
  
 ämnestransporterna vilket medför försämrad vattenkvalitet i form  
  
 av ökad grumlighet, färg (humus), halt närsalter m.m. Motsatsen  
  
 gäller under torra perioder.  
  
 I vattendragen sker sedan en viss självrening av tillförda ämnen  
  
 genom fastläggning i bottensediment, nedbrytningsprocesser, upptag  
  
 i organismer m.m. Organiska ämnen kan också nybildas genom  
  
 bl.a. algtillväxt. Generellt ökar inverkan av dessa processer vid lång  
  
 uppehållstid för vattnet i vattendraget och minskar vid kort. Vid  
  
 höga flödeshastigheter i ytvattendrag, i samband med extrema regn,  
  
 kan till exempel ackumulerade föroreningar i bottensediment erodera  
  
 fram och frigöras igen. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 20  
  
 2.2.2 Ytvattenkvalitet - klimatpåverkan  
  
 Vattenkvaliteten i ytvatten och därmed i inkommande råvatten till  
  
 vattenverken varierar stark, både under året och från år till år.  
  
 Klimatfaktorer spelar här en stor roll, bl.a. kort- och långvariga  
  
 variationer i främst nederbörd och temperatur.  
  
 Nederbördsökning – successivt försämrad vattenkvalitet  
  
 Enligt de klimatscenarier som tagits fram för perioden 20102100  
  
 beräknas nederbörden att successivt öka under höst, vinter och vår.  
  
 Under denna tidsperiod är vattenupptaget i växter och avdunstning  
  
 till luft som lägst, vilket medför ökad tillrinning och med denna  
  
 kopplad ökad ämnestransport till vattendragen. Vattenkvaliteten  
  
 kommer då att gradvis att försämras speciellt när det gäller färg  
  
 (ökande humushalter), grumlighet, närsalthalter m.m. Denna trend  
  
 är tydlig i södra och mellersta Skandinavien redan idag.  
  
 Temperatur  
  
 Ett varmare klimat med högre ytvattentemperaturer sommartid  
  
 kan gynna tillväxten av blågrönalger i många vattendrag. Några  
  
 arter kan producera toxiner, som kan bli ett växande hälsoproblem.  
  
 I en rapport (EEA CC and water adaptation issues report) finns  
  
 uppgifter om att sådana problem redan kan skönjas inom EU.  
  
 Ett varmare klimat leder också till ökad risk för syrebrist i  
  
 bottenvattnet i sjöar sommartid i och med att vattendragen blir  
  
 temperaturskiktade under längre tid än i nuvarande klimat. Syrebrist  
  
 kan i sin tur orsaka utlösning av metallerna järn och mangan  
  
 till vattnet liksom fosfor från bottensedimenten.  
  
 Även i enkätsvaren från kommunerna syns dessa trender. Av  
  
 svar omfattande 33 ytvattentäkter som tillsammans försörjer  
  
 3,5 miljoner människor har 20 av dessa redan idag tydliga trender  
  
 av kvalitetsförändringar i form av ökande färg (humus) och grumlighet,  
  
 ökande temperaturer eller ökande algstörningar. I några  
  
 täkter upplevs också andra kemiska förändringar och en täkt har en  
  
 ökande trend av totalantalet av bakterier. Ökande humushalter  
  
 medför allt större reningstekniska problem vid vattenverken. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 21  
  
 Extremväder  
  
 Det sätt som nederbörden faller på har stor betydelse för ämnestransporterna.  
  
 Kraftigt regn kopplat till översvämning ökar risken  
  
 för att mikrobiella och kemiska föroreningar kan mobiliseras och  
  
 transporteras ut i täkten. Exempel på kemiska föroreningar är t.ex.  
  
 olja/bensin, lösningsmedel m.m. från industrimark, villatankar  
  
 m.m., medan de största mikrobiella riskerna är kopplade till bräddning  
  
 av avloppsvatten, gödselhantering samt vatten från betesmark.  
  
 Reningstekniken vid svenska ytvattenverk är till skillnad mot de på  
  
 kontinenten inte anpassade för att kunna rena starkt kemiskt eller  
  
 mikrobiellt förorenat råvatten.  
  
 2.2.3 Svenska ytvattentäkter  
  
 Utmärkande för ytvatten i Skandinavien är att de ofta innehåller  
  
 relativt höga halter av humusämnen. Humusämnen, som helt dominerar  
  
 det organiska innehållet i naturvatten, utgörs främst av olika  
  
 nedbrytningsprodukter från växtriket. Färsk högmolekylär humus  
  
 (humus-syror), som är färgad, är relativt lätt att rena bort med  
  
 konventionell fällningsteknik medan mer nedbruten och ofärgad  
  
 humus (fulvosyror) till stora delar passerar igenom renings-processerna  
  
 vid vattenverken och över till dricksvattnet. De senare stör  
  
 efterföljande reningssteg (desinfektions- och eventuella aktivt  
  
 kolfiltersteg) samt ökar risken för tillväxt av mikroorganismer i  
  
 distributionsnätet.  
  
 Nedbrytningshastigheten för humus styrs av faktorer som är  
  
 klimatberoende bl.a. temperatur, solljus, mikrobiella förhållanden  
  
 samt vattnets uppehållstid i vattendraget. Problemen kommer att  
  
 vara både ökande halter för vattentäkter med kort omsättningstid,  
  
 men även problem för de vattenverk som tar vatten från täkter med  
  
 lång omsättningstid för vattnet, d.v.s. där humusen delvis hunnit  
  
 brytas ned i mindre och mer svårrenade former.  
  
 I Mälaren är t.ex. humushalterna höga i inloppen till sjön men  
  
 avtar sedan successivt mot sjöns utlopp där Storstockholm tar sitt  
  
 råvatten. Medeluppehållstiden för vattnet är ca 2 år. Under denna  
  
 tid minskar humushalterna totalt medan andelen svårfälld humus  
  
 ökar. Sedan 1990-talet finns en trend mot stigande humushalter i  
  
 sjön, vilket utgör ett allt större reningstekniskt problem för de  
  
 stora vattenverken i Stockholm. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 22  
  
 En del ytvattentäkter är recipienter för både avlopps- och  
  
 dagvatten. Avloppsvatten innehåller trots rening oönskade ämnen  
  
 och sjukdomsframkallande mikroorganismer. Dagvatten är också  
  
 påverkat av föroreningar från olika mänskliga aktiviteter t.ex.  
  
 polyaromatiska föreningar, olje- och bensinrester, tungmetaller  
  
 mm från vägtrafik och så vidare. Även halterna av bakterier och  
  
 andra oönskade mikroorganismer kan vara höga i dagvatten  
  
 (hundlortar, fågelavföring, etc.).  
  
 Sveriges glesa befolkning gör dock att utsläppsmängderna är  
  
 relativt begränsade i förhållande till recipientens vattenvolym.  
  
 Föroreningar späds därför normalt ut kraftigt från utsläppspunkt  
  
 till råvattenintag, vilket i kombination med en viss självrening i  
  
 vattendraget, medför att föroreningsnivåerna generellt är låga i  
  
 svenska ytvattentäkter. Klimatförändringen kan dock ändra på  
  
 detta förhållande. Vid t.ex. skyfall i kombination med översvämning  
  
 av omgivande mark, händelser som väntas inträffa allt frekventare  
  
 i framtiden, kan föroreningar från land mobiliseras och transporteras  
  
 ut till täkten. Ur mikrobiologisk synpunkt är nödavledning  
  
 och bräddning av orenat avloppsvatten samt djurhållning och  
  
 gödsel de största hoten. Ur kemisk synpunkt kan det vara till  
  
 exempel olja och bensin. Även relativt låga halter av föroreningar  
  
 kan orsaka mycket allvarliga störningar i dricksvattenproduktionen.  
  
 Lukttröskeln för dieselolja är t.ex. ca 5 mikrogram/l, en liter diesel i  
  
 300 000 liter vatten gör att dricksvattnet blir otjänligt av luktskäl.  
  
 Många ytvattentäkter är påverkade av närsalter, som härrör från  
  
 läckage från jordbruksmark, enskilda avloppsanläggningar m.m.  
  
 Höga närsalthalter, främst fosfor, gynnar uppkomsten av tidvis  
  
 kraftiga algblomningar i vattendragen, vilket i sin tur kan orsaka  
  
 besvärande störningar på inkommande råvattenkvalitet. Algerna  
  
 kan t.ex. bilda starkt lukt- och smakstörande ämnen, lätt nedbrytbara  
  
 organiska ämnen, algtoxiner m.m. vilka samtliga är svåra att  
  
 avskilja med konventionell reningsteknik.  
  
 Transporten av närsalter från mark till vatten är beroende av  
  
 nederbördsförhållanden och temperatur. Mer nederbörd ökar tillförseln  
  
 och tvärtom under torrare perioder. Klimatscenarierna  
  
 tyder på ökad nederbörd höst, vinter och vår i Sverige, vilket i  
  
 kombination med ökad frekvens av tillfällen med kraftig nederbörd  
  
 sannolikt ökar tillförseln av närsalter och därmed eutrofieringsgraden  
  
 i många vattentäkter.  
  
 Ett varmare klimat kan som tidigare nämnts medföra problem  
  
 med syrebrist i bottenvattnet i sjöar, vilket kan orsaka problem 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 23  
  
 med utlösning av de störande metallerna järn, mangan och fosfor.  
  
 Fosforutlösning kan i sin tur medföra ökande problem med  
  
 algblomningar.  
  
 Hög råvattentemperatur sommartid kan också öka risken för  
  
 mikrobiell tillväxt i distributions-näten. En ökning med ca 10°C  
  
 fördubblar t.ex. tillväxthastigheten för bakterier. Risk finns för då  
  
 lukt- och smakstörningar, grumling m.m. på vattnet samt ökad  
  
 mikrobiell korrosion på vissa ledningsmaterial. Riktvärdet för  
  
 temperatur 12°C och gränsvärdet för tjänligt med anmärkning är  
  
 20°C enligt gällande Svenska dricksvattenföreskrifter. Hög vattentemperatur  
  
 medför också att klor och andra desinfektionsmedel,  
  
 som tillsats till utgående dricksvatten, snabbt klingar av ute i  
  
 distributionsnätet, vilket ytterligare ökar risken för bakterietillväxt.  
  
 2.2.4 Vattenintag  
  
 I djupare sjöar sker en skiktning av vattenmassan sommartid  
  
 beroende på täthetsskillnader i vattnet. Varmt och lättare ytvatten  
  
 skiktar in sig ovanpå ett kallare och tyngre bottenvatten, vilket  
  
 förhindrar att vattenmassorna blandas med varandra. En mycket  
  
 långsam blandning sker dock beroende på vindinducerade strömmar,  
  
 varvid språngskiktet sakta sjunker samtidigt som bottenvattnet  
  
 långsamt värms upp. Djupa råvattenintag i sjöar, under  
  
 temperatursprång-skiktet, är normalt att föredra då ett visst skydd  
  
 mot ytliga föroreningsutsläpp erhålls. Ett kallt vatten är också ur  
  
 estetisk synpunkt att föredra och det minskar också risken för  
  
 mikrobiella problem i distributionsnätet.  
  
 Lång skiktningsperiod av vattenmassorna medför dock ökad risk  
  
 för syrebrist i bottenvattnet, speciellt i näringsrika sjöar och med  
  
 denna en kopplad risk för utlösning av svårrenade järn och mangankomplex.  
  
 En del ytvattentäkter är dock förhållandevis grunda,  
  
 vilket gör att språngskiktet når ned till intagsnivån redan under  
  
 sensommaren, varvid det kan uppstå problem med hög råvattentemperatur.  
  
 Skyddet mot ytliga föroreningsutsläpp såsom  
  
 dagvatten, bensin/olja från båttrafik med mera minskar också. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 24  
  
 2.3 Grundvatten och grundvattentäkter  
  
 2.3.1 Grundvatten  
  
 För allmän vattenförsörjning står grundvatten för ca 50 % av försörjningen.  
  
 I ca 25 % av grundvattentäkterna förstärks grundvattenbildningen  
  
 genom konstgjord infiltration av ytvatten. För  
  
 enskild vattenförsörjning är grundvatten den helt dominerande  
  
 källan. Ca 1,2 miljoner av landets befolkning har enskild vattenförsörjning  
  
 och ytterligare lika många som har enskild vattenförsörjning  
  
 vid sitt fritidsboende.  
  
 Grundvatten finns i markens porer (hålrum) i jordlagren eller i  
  
 bergets sprickor. För att göra ett stort uttag av grundvatten i ett  
  
 brunnsområde krävs större formationer med grovkorniga jordlager  
  
 eller berg med större krosszoner för att få tillräcklig tillrinning av  
  
 grundvatten. De flesta stora grundvattentäkter är förlagda i isälvsavlagringar  
  
 (grusåsar och deltan), medan de mindre vattentäkterna  
  
 kan vara förlagda i mindre skikt med grovkornigare jordarter eller  
  
 vara borrade i berg med små sprickzoner. Precis som ovanpå  
  
 marken rinner grundvatten från högre belägna områden mot lägre.  
  
 När ett uttag av grundvatten görs i en brunn sänks också grundvattennivån  
  
 kring brunnen. På så sätt förstärks ett grundvattenflöde  
  
 mot brunnen. Grundvattnets flödeshastighet kan  
  
 variera mycket påtagligt beroende av markens genomsläpplighet  
  
 eller bergets sprickförekomster. Därför är det av stor vikt att känna  
  
 till markens eller bergets egenskaper i tillrinningsområdet för att  
  
 förstå dess utformning och utbredning. Detta är en viktig kunskap  
  
 för att kunna skydda en vattentäkt mot föroreningar. Klimatförändringar  
  
 kan påverka uppehållstiden i marken och därmed många  
  
 av de processer som bland annat ger reduktion av mikrobiologiska  
  
 smittämnen.  
  
 2.3.2 Grundvattenbildning  
  
 Hur grundvattnet nybildas är också viktigt för att förstå hur ett  
  
 tillrinningsområde fungerar. Nybildning kan ske på två sätt. Det  
  
 ena sättet är regn som faller på marken och som infiltrerar direkt  
  
 till grundvattnet och det andra sättet är ytvatten som infiltrerar  
  
 från sjöar och vattendrag. Grundvattenbildningen måste vara minst  
  
 lika stor som uttaget av grundvatten, annars sinar vattentäkten. I 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 25  
  
 Figur 2 Grundvattentäkt med inducerad (naturlig)  
  
 infiltration från ytvatten  
  
 vissa fall kan grundvattnet ersättas av äldre grundvatten med en  
  
 annan kvalitet, till exempel med högre salthalt.  
  
 För de flesta större  
  
 grundvattentäkter i Sverige  
  
 står ytvatten från sjöar och  
  
 vattendrag för en betydande  
  
 del av grundvattenbildningen.  
  
 Detta kan ske naturligt  
  
 (inducerad infiltration, se figur  
  
 2) som ofta förstärks genom  
  
 att grundvatten-ytan sänks vid  
  
 uttaget, men i många  
  
 vattentäkter förstärks också  
  
 grundvatten-bildningen med  
  
 infiltration av ytvatten i  
  
 bassänger (konstgjord  
  
 infiltration).  
  
 Många av de mindre vattentäkterna, men även några större, har sin  
  
 grundvatten-bildning i huvudsak från infiltration av nederbörd. För  
  
 de större vattentäkter som har sin grundvattenbildning baserad på  
  
 nederbörd krävs stora arealer för att få tillräcklig grundvattenbildning.  
  
 Ett exempel på ett sådant större grundvattenmagasin är  
  
 Kristianstadsslättens grundvattenmagasin, Sveriges till ytan största  
  
 grundvattenmagasin.  
  
 I enkäten till svenska kommuner erhölls svar från 31 grundvattentäkter  
  
 vars grundvatten-bildning främst baseras på konstgjord  
  
 infiltration, ca 1 miljon människor försörjs från dessa vattentäkter.  
  
 Från 62 grundvattentäkter som helt eller delvis baserar sin  
  
 grundvattenbildning på inducerad infiltration och som försörjer ca  
  
 0,5 miljoner människor. De 87 vattentäkter som enligt enkäten  
  
 baserar sin grundvattenbildning på nederbörd som infiltrerar direkt  
  
 i marken försörjer ytterligare ca 0,5 miljoner människor.  
  
 SGU konstaterar i en rapport Kan grundvattenmålet klaras vid  
  
 ändrade klimatförhållanden, SGU-rapport 2007:9 att sammantaget  
  
 över året ökar grundvattenbildningen och grundvattennivåerna höjs  
  
 med undantag för sydöstra Götaland där nivåerna beräknas sjunka.  
  
 Ett annat undantag är mindre grundvattenförekomster som är  
  
 känsliga för torrperioder, främst då enskild vattenförsörjning och 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 26  
  
 mindre kommunala täkter. Sommartid i södra och mellersta Sverige  
  
 beräknas tillgången i dessa grundvattenmagasin tidvis minska. För  
  
 19 % av grundvattentäkterna i enkätundersökningen bedöms att  
  
 det finns risk för att allvarlig vattenbrist kan uppstå vid långvarig  
  
 torka, för 10 % anges denna risk som okänd. Täkter som bygger sin  
  
 grundvattenbildning på infiltration av ytvatten är dock i allmänhet  
  
 mindre känsliga än vattentäkter som är beroende av direktinfiltrerad  
  
 nederbörd.  
  
 2.3.3 Grundvattenkvalitet  
  
 Grundvatten utgör ofta en god råvara i dricksvattenproduktion,  
  
 ibland så bra att det kan användas utan föregående beredning  
  
 (rening i vattenverk). Vattnet har normalt sett en god mikrobiologisk  
  
 kvalitet beroende på vilket sätt grundvattenbildning sker  
  
 och på uppehållstiden i marken. Naturligtvis påverkar också föroreningskällor.  
  
 Efter infiltration förändras vattnets kvalitet i marken eller i  
  
 berget. Hur lång uppehållstiden är från infiltration till att vattnet  
  
 tas upp i ett brunnsområde är avgörande för vattnets kvalitet.  
  
 Generellt sett ökar grundvattnets ålder (uppehållstiden) med djupet  
  
 i jord och berg. För djupborrade brunnar med små uttag kan  
  
 vattnets ålder uppgå till många år. För större vattentäkter med  
  
 större uttag är ofta uppehållstiden betydligt mindre.  
  
 De processer som sker i den luftade markzonen (omättad zon)  
  
 vid infiltration, innan vattnet når ned till grundvattenytan i marken,  
  
 är av stor betydelse för vattnets kvalitet. Se även avsnittet 2.3.4. Vid  
  
 inducerad infiltration saknas denna luftade markzon, marken är i  
  
 dessa fall helt vattenmättad vid infiltrationen. Därför behövs där  
  
 längre uppehållstider i grundvattenfasen för en god mikrobiologisk  
  
 vattenkvalitet.  
  
 Några viktiga kemiska, fysikaliska och biologiska processer som  
  
 sker i marken eller i berget efter infiltration är att turbiditeten  
  
 (grumligheten) minskar, den totala salthalten ökar med uppehållstiden,  
  
 främst jonslagen kalcium och vätekarbonat. Halten organisk  
  
 substans minskar genom nedbrytningsprocesser som leder till att  
  
 syrehalten minskar. Vid syrebrist går järn och mangan i lösning och  
  
 svavelväte kan bildas. Andra ämnen som kan lösas till grundvattnet  
  
 är exempelvis fluor, radon, arsenik mm, beroende på innehåll i den  
  
 geologiska formationen. Mikroorganismer reduceras olika snabbt i 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 27  
  
 marken beroende på flöden och hydrogeologiska förutsättningar,  
  
 se avsnitt 2.3.4. Ovan nämnda processer i marken kan variera högst  
  
 påtagligt på grund av väder och klimat, som påverkar det infiltrerande  
  
 vattnets ursprungskvalitet, grundvattenbildningens storlek,  
  
 grundvattennivåer och flöden samt uppehållstider i grundvattnet.  
  
 Stora förändringar kan till exempel uppstå i samband med översvämningar  
  
 eller höga flöden i ytvatten.  
  
 I enkätsvaren finns 11 grundvattentäkter där trender till kvalitetsförsämringar  
  
 har skett som kan kopplas till successiva förändringar  
  
 i klimatet. Dessa kvalitetsförsämringar har bestått i ökande  
  
 färgtal, högre järn- och manganhalter samt att infiltrationsdammarna  
  
 måste rensas allt oftare. För 11 täkter har också tillfälliga  
  
 kvalitetsförsämringar skett vid höga flöden.  
  
 Av stor vikt är också att minska risker för föroreningar som kan  
  
 försämra grundvattnets kvalitet. Föroreningsutsläpp kan om de är  
  
 stora slå ut en grundvattentäkt. Ofta blir täkten skadad för lång tid  
  
 på grund av att omsättningen är långsammare än i ytvatten och att  
  
 fastläggning av föroreningar sker i marken. Små och frekventa  
  
 föroreningsutsläpp kan med tiden ackumuleras i ett grundvattenmagasin  
  
 och successivt vålla allt större problem, vilket också SGU  
  
 påpekar i sin rapport.  
  
 2.3.4 Mikrobiologiska barriärer i grundvatten  
  
 I Livsmedelsverkets dricksvattenföreskrifter ställs krav på att  
  
 beredningen av dricksvatten ska ha tillräckliga mikrobiologiska  
  
 säkerhetsbarriärer. Vägledningen till föreskrifterna påpekar till  
  
 exempel att det är viktigt att det finns en omättad zon, helst 1 m,  
  
 ovanför grundvattenytan, vid konstgjord infiltration. Om den  
  
 efterföljande uppehållstiden i grundvattenfasen är längre än  
  
 14 dagar räknas vattnet som grundvatten med betydligt mindre  
  
 krav på mikrobiologiska barriärer i vattenverket. För inducerad  
  
 infiltration saknas vägledning i svenska föreskrifter.  
  
 I de normala mikrobiologiska analyserna för svenskt dricksvatten  
  
 analyseras regelbundet indikatorbakterier (t.ex. E. coli som  
  
 indikerar färsk avföringspåverkan). Dessa är dock betydligt känsligare  
  
 än smittämnen som parasitära protozoer och känsligare än  
  
 många virus. Närvaron av E. coli är därför en mycket stark indikator  
  
 på smittrisk medan frånvaro av E. coli säger mycket lite om 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 28  
  
 smittrisken. Virus analyseras idag normalt inte och analyserna av  
  
 parasiter är sporadiska  
  
 I en litteraturstudie (Engblom et al 2006) om mikrobiologisk  
  
 barriäreffekt vid konstgjord grundvattenbildning konstateras att  
  
 bland de många faktorer som påverkar barriäreffekten så har omättad  
  
 zon en stor betydelse för avskiljning av smittämnen, inte minst  
  
 virus. För de infiltrationsanläggningar som idag har ett fåtal meter  
  
 omättad zon skulle en ökning av grundvattennivån kunna innebära  
  
 en ökad risk för virussmitta. Grundvattennivån under en infiltrationsbassäng  
  
 är förhöjd på grund av infiltrationen och för många  
  
 anläggningar mäts inte den verkliga omättade zonen. En ytterligare  
  
 höjning av grundvattennivån i samband med höga flöden i omgivningen  
  
 kan öka riskerna, se figur 3.  
  
 Figur 3. Minskad eller eliminerad omättad zon vid konstgjord  
  
 infiltration i samband med höga grundvattennivåer (t.ex. vid höga  
  
 flöden/översvämningar i omgivningen).  
  
 För inducerad infiltration, utan omättad zon, så tillämpar Nederländerna  
  
 och Tyskland 4060 dagars uppehållstid i grundvatten  
  
 som regel för tillräcklig virusreduktion, även om det finns undersökningar  
  
 som i viss mån tyder på att uppehållstiden kan behöva  
  
 förlängas ytterligare (Shijven, 2001). Många stora grundvattentäkter  
  
 i Sverige baserar sin grundvattenbildning på inducerad  
  
 infiltration. Vid höga nivåer i ytvatten eller vid översvämningar 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 29  
  
 ökar infiltrationen och ofta förkortas uppehållstiderna betydligt  
  
 och därmed ökar riskerna för virussmitta, se figur 4 och 5.  
  
 Figur 4. Minskad uppehållstid i grundvattenfasen vid inducerad  
  
 infiltration vid kraftigt stigande ytvattennivåer.  
  
 Figur 5. Minskad uppehållstid i grundvattenfasen på grund av att nya  
  
 infiltrationsytor skapas i samband med översvämning.  
  
 Enkätsvaren för svenska vattentäkter visar att uppehållstiden  
  
 bedöms till mindre än 40 dygn i 23 grundvattentäkter med konstgjord/inducerad  
  
 infiltration. Sårbarheten för påverkan av smitt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 30  
  
 ämnen vid översvämningar och skyfall kan vara stor för dessa,  
  
 speciellt om luftad markzon saknas eller är någon enstaka meter.  
  
 För 18 vattentäkter bedöms uppehållstiden ligga mellan 40–100  
  
 dygn. Där kan risken öka om uppehållstiden minskar vid höga  
  
 flöden. För ytterligare 39 grundvattentäkter angav verksamhetsutövaren  
  
 att uppehållstiden är okänd.  
  
 Låg vattentemperatur, högt humusinnehåll och jonsvaga vatten  
  
 är faktorer som kan påverka virusreduktionen. Successiva klimatförändringar  
  
 kan därmed både öka och minska riskerna ur dessa  
  
 aspekter. Högre vattentemperaturer minskar riskerna, medan högre  
  
 humusinnehåll och jonsvagare vatten ökar riskerna. Därtill ska en  
  
 påtaglig risk för ökad tillförsel av virus och parasiter till exempel  
  
 genom nödavledning av avloppsvatten eller ökad bräddning, ökad  
  
 mängd dagvatten eller genom avsköljning av betesmark i samband  
  
 med skyfall och/eller översvämning läggas till, förutom de förändringarna  
  
 som kan uppstå i både omättad zon och uppehållstid i  
  
 grundvattenfasen innan vattnet upptas i brunnar.  
  
 Klimatkonsekvenser som högre humusinnehåll och jonsvagare  
  
 vatten minskar virusreduktion. Dessa effekter uppvägs bara delvis  
  
 av den förbättrade reduktion som periodvis varmare vatten ger.  
  
 Den mikrobiologiska barriärverkan kan därför försämras samtidigt  
  
 som risken för avföringspåverkan ökar. Vattentäkter med korta  
  
 uppehållstider kan redan idag ha små säkerhetsmarginaler mot  
  
 vattenburen smitta och är därför särskilt sårbara. I nedanstående  
  
 tabell redovisas uppehållstider i grundvattenfasen för de vattentäkter  
  
 som ingick i enkätundersökningen och som har konstgjord  
  
 infiltration och inducerad infiltration som bas i grundvattenbildningen.  
  
 Dessa vattentäkter försörjer 1,5 miljoner invånare i  
  
 Sverige. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 31  
  
 2.3.5 Brunnar och brunnsområden  
  
 Brunnskonstruktioner skiljer sig åt men kan grovt delas in i grävda  
  
 brunnar och rörbrunnar i jordlagerakvifärer samt borrade brunnar i  
  
 berg. Grävda brunnar kan t ex bestå av nedgrävda betongringar till  
  
 grundvattnet och når främst det ytligare grundvattnet i marken.  
  
 Rörbrunnar drivs eller borras ofta till djupare lager i marken. De  
  
 består av ett foderrör från markytan ned till brunnsilen där  
  
 grundvattnet släpps in. Bergborrade brunnar består av ett foderrör  
  
 genom marklagren och ett borrat hål i berggrunden. I de flesta fall  
  
 monteras en dränkbar pump i grundvattnet i brunnen. Över  
  
 brunnen placeras ofta en brunnsöverbyggnad som kan ha olika  
  
 Uppehållstid i  
  
 grundvattenfasen  
  
 Enkätsvar från  
  
 Svenska  
  
 vattentäkter  
  
 Antal vattentäkter  
  
 med konstgjord  
  
 infiltration  
  
 (har luftad markzon)  
  
 Antal vattentäkter  
  
 med inducerad  
  
 infiltration  
  
 (har ingen luftad  
  
 markzon)  
  
 Mikrobiologisk  
  
 känslighet vid  
  
 översvämningar, höga  
  
 flöden och/eller skyfall,  
  
 speciellt för virus.  
  
 Mindre än 15 dygn 9 3 Kan vara mycket stor,  
  
 speciellt om den luftade  
  
 markzonen minskar eller  
  
 saknas.  
  
 15-20 dygn 4 2 Kan vara mycket stor,  
  
 speciellt om den luftade  
  
 markzonen minskar eller  
  
 saknas.  
  
 20-40 dygn 5 0 Kan vara stor, speciellt  
  
 om den luftade  
  
 markzonen minskar eller  
  
 saknas.  
  
 40-60 dygn 4 4 Finns, speciellt om den  
  
 luftade markzonen  
  
 minskar och om  
  
 uppehållstiden minskar.  
  
 60-100 dygn 3 7 Finns om den luftade  
  
 markzonen minskar och  
  
 om uppehållstiden  
  
 minskar.  
  
 Mer än 100 dygn 2 11 Mindre, men finns om  
  
 uppehållstiden minskar  
  
 påtagligt.  
  
 Okänd uppehållstid 4 35 Okänd 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 32  
  
 utformning. Hur brunnen och brunnsöver-byggnaden är utförd  
  
 och placerad är många gånger avgörande för i vilken omfattning  
  
 brunnen tål extrem nederbörd eller snösmältning utan att påverkas  
  
 av inläckande ytvatten. Figur 6 visar ett översvämmat brunnsområde  
  
 för Gonzales vattenförsörjning sommaren 2004. Vattenförsörjningen  
  
 belades med kokningspåbud i fyra veckor.  
  
 Figur 6 Översvämmat brunnsområde  
  
 i Småland 2004  
  
 2.4 Enskilda vattentäkter  
  
 2.4.1 Beskrivning av enskild vattenförsörjning  
  
 Den vanligaste formen av enskild vattenförsörjning är bergborrade  
  
 brunnar, se figur 7. De flesta tar ett vattenprov när brunnen anläggs  
  
 och därefter tas ofta inga nya prover för att följa upp vattenkvaliteten  
  
 och dess variationer. Antalet parametrar som analyseras är  
  
 också ofta begränsad till ett minimum och kunskapen om vattenkemi  
  
 och biologi är vanligtvis liten hos den ansvarige enskilde  
  
 brunnsägaren. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 33  
  
 Brunnens omgivning är  
  
 avgörande för hur den klarar av  
  
 extremväder och ett förändrat  
  
 klimat. Som bilden visar är det  
  
 viktigt att marken lutar från  
  
 brunnen, så att inte ytvatten  
  
 kan tränga in. Därutöver gäller  
  
 samma risker som beskrivits  
  
 ovan vad gäller föroreningar  
  
 och förändrade  
  
 flödesförhållanden i  
  
 grundvattnet, i samband med  
  
 extremväder och förändrat  
  
 klimat. Enskilda brunnar har i  
  
 allmänhet grundvattenbildning  
  
 från nederbörd och är om de  
  
 ligger högre i terrängen känsliga  
  
 för torrperioder. Grävda  
  
 brunnar och grunda  
  
 bergborrade brunnar tar sitt  
  
 vatten från det ytliga  
  
 grundvattnet och påverkas  
  
 lättare av både föroreningar och  
  
 vattenbrist vid torka. Enskild  
  
 vattenförsörjning slutar ofta att  
  
 fungera vid elavbrott och  
  
 magasinsvolymerna i  
  
 tryckkärl/hydroforer är små.  
  
 2.4.2 Mikrobiologiska risker  
  
 Enskilda grundvattentäkter kan ofta ha en avsiktlig eller oavsiktlig  
  
 avloppsinfiltration i närområdet, vilket innebär en förhöjd risk för  
  
 mikrobiologisk förorening speciellt i samband med väder som  
  
 skapar höga grundvattennivåer. Enskild vattenförsörjning i samband  
  
 med jordbruk och boskapsskötsel kan också förorenas från  
  
 gödselhantering.  
  
 Figur 7 Bergborrad brunn 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 34  
  
 2.5 Vattenverk  
  
 Vattenverkens placering är ibland av naturliga skäl nära vatten, i  
  
 vissa fall på mer eller mindre översvämningskänslig mark. I samband  
  
 med översvämningarna i Småland 2004 förekom att både  
  
 vattenverk och grundvattentäkter översvämmades.  
  
 2.5.1 Ytvattenverk  
  
 Allt ytvatten måste genomgå någon form av rening för att bli ett  
  
 fullgott dricksvatten. Partiklar inklusive sjukdomsalstrande mikroorganismer,  
  
 humusämnen, lukt- och smakstörande ämnen från  
  
 alger m.m. måste avskiljas eller i fallet mikroorganismer alternativt  
  
 avdödas. Dricksvattnet måste också vara fritt från hälsofarliga  
  
 kemiska ämnen. Efter rening krävs normalt också en justering av  
  
 pH, hårdhet eller alkalinitet i syfte att minska korrosionsegenskaper,  
  
 risken för utfällning av kalk m.m.  
  
 De flesta ytvattenverk i Sverige tillämpar en relativt enkel  
  
 behandling/reningsteknik, som är anpassad för hygieniskt bra  
  
 råvatten. Processen utgörs i regel av följande steg:  
  
 a) Grovsilning alt. mikrosilning av inkommande råvatten för  
  
 avskiljning av grövre partikulärt material (fisk, zooplankton  
  
 m.m.).  
  
 b) Vid behov höjning av vattnets alkalinitet med hjälp av  
  
 kalk/kolsyra.  
  
 c) Kemisk fällning med ett järn- eller aluminiumsalt.  
  
 d) Avskiljning av bildad flock genom sedimentering + filtrering.  
  
 e) Reduktion av eventuella lukt- och smakstörande ämnen genom  
  
 antingen adsorption på aktivt kol eller mikrobiologisk reduktion  
  
 i s.k. långsamfilter.  
  
 f) pH-justering för att minska vattnets korrosiva egenskaper.  
  
 g) Desinfektion med klor, klordioxid eller UV-ljus.  
  
 Kemisk fällning  
  
 Hjärtat i dricksvattenberedningen är den s.k. kemiska fällningen av  
  
 råvattnet, vilket i princip är samma typ av process som sker  
  
 naturligt i marken vid grundvattenbildning. Principen är att överföra  
  
 små ej filtrerbara partiklar liksom lösta humusämnen till större 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 35  
  
 aggregat, som sedan kan avskiljas från vattnet genom sedimentering  
  
 och/eller filtrering. Behandlingen ger ingen fullständig avskiljning  
  
 av oönskade ämnen eller mikroorganismer. Ca 99 % av partiklarna  
  
 avskiljs, inklusive mikroorganismer. Av råvattnets humushalt kan  
  
 ca 50 till nära 100 % tas bort beroende på dess kemiska sammansättning.  
  
 Kvar att avlägsna är ofta olika små och lösta lukt- och  
  
 smakstörande ämnen från alger, såsom geosmin, 2 metylisoborneol  
  
 m.m. Dessa ger upphov till kraftig lukt på vatten i låga halter.  
  
 Luktpåverkan kan ske redan vid enstaka nanogram/l. Ämnena  
  
 avskiljs antingen genom adsorption på aktivt kol eller genom  
  
 nedbrytning på mikrobiell väg i t ex långsamfilter. Slutligen återstår  
  
 en justering av exempelvis pH-värde liksom desinfektion med klor,  
  
 klordioxid eller UV-ljus. Desinfektion kan också reducera alglukt,  
  
 särskilt om starka oxiderande ämnen som klordioxid och ozon  
  
 används. En del mikroorganismer, bl.a. vissa sjukdomsframkallande  
  
 protozoer är klortåliga och påverkas endast i mindre grad av de  
  
 klordoser och klorhalter som maximalt är tillåtna i dricksvatten i  
  
 Sverige. UV-ljus är effektivt mot protozoer men har sämre effekt  
  
 på vissa virusformer. Desinfektionsstegen kan också störas av  
  
 kvarvarande humusämnen eftersom de lätt reagerar med desinfektionsmedlet.  
  
 Aktivt kol  
  
 Aktivt kol har förmåga att binda till sig olika störande ämnen i  
  
 vatten bland annat lukt- och smakstörande föreningar, miljö- och  
  
 hälsofarliga ämnen m.m. I de flesta fall leds vattnet genom filter  
  
 fyllda med granulerat aktivt kol. Adsorptionsförmågan avtar dock  
  
 successivt i takt med att kolet mättas på ämnen som fastnar på  
  
 kolytan och filtret måste slutligen tas ur drift och kolet reaktiveras.  
  
 Hur snabbt denna mättning sker beror på halten av den aktuella  
  
 föreningen liksom på halten av andra organiska ämnen som  
  
 konkurrerar om platserna på kolytan.  
  
 Desinfektion  
  
 I Sverige används i regel klor som desinfektionsmedel men även  
  
 klordioxid och UV-ljus förekommer. För att klor skall få god  
  
 desinfektionseffekt krävs att det föreligger i s.k. fri form d.v.s. inte 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 36  
  
 bundet till andra ämnen och att kontaktid x koncentration är  
  
 tillräckligt hög. För att uppnå detta måste halterna av organiska  
  
 ämnen (humus) vara mycket låga i dricksvattnet, vilket också  
  
 normalt är fallet på kontinenten. I Sverige är halterna humus i  
  
 utgående dricksvatten ofta relativt höga, vilket medför att klor  
  
 snabbt reagerar med dessa ämnen, varvid en del klor förbrukas  
  
 direkt medan resten binds upp till bl.a. olika organiska och  
  
 oorganiska kloraminer. Kloraminer och då speciellt organiska  
  
 kloraminer har en mycket låg desinfektionseffekt. För att erhålla  
  
 ett fritt kloröverskott krävs att man tillämpar s.k. brytpunktsklorering,  
  
 d.v.s. tillsätter så höga klordoser att humusen bryts ned  
  
 fullständigt. Så höga klordoser är inte tillåtet att tillsätta enligt  
  
 Livsmedelsverkets föreskrifter. En del sjukdomsframkallande organismer  
  
 som till exempel Giardia och Cryptosporidium liksom vissa  
  
 virus kräver mycket högre halter av fritt klor för att avdödas  
  
 (betydligt högre än de halter än som tillåts). Den enda barriären  
  
 mot klortåliga organismer är därför, i avsaknad av ozon eller UVljus,  
  
 fällningssteget. Fällningssteget ger dock som tidigare påpekats  
  
 ingen fullständig reduktion av mikroorganismer. Många svenska  
  
 ytvattenverk är därför känsliga för mikrobiell kontaminering av  
  
 täkterna.  
  
 Övervakning – laboratorieanalyser  
  
 Nuvarande övervakning av vattnets mikrobiella kvalitet bygger på  
  
 odling av s.k. indikatorbakterier bl.a. E. coli som förekommer  
  
 rikligt i avföring från varmblodiga djur. Går det att påvisa dessa  
  
 bakterier i vattnet är risken stor att det också kan förekomma  
  
 sjukdomsframkallande mikroorganismer. De kemiska avloppsvattenindikatorerna  
  
 (fosfat, svavelväte, halt org. ämnen m.m.) är inte  
  
 tillräckligt känsliga för att kunna utesluta allvarlig mikrobiell  
  
 kontaminering.  
  
 Den mikrobiella övervakningen har dock en del brister. De  
  
 bygger på stickprovtagning och risk finns att man missar tillfällen  
  
 då vattnet varit kontaminerat. De föreskrivna standardmetoderna  
  
 för odling i laboratorier är tidskrävande. Analystiderna är ett eller  
  
 flera dygn och till det kommer både transporttider och svarstider.  
  
 Indikatorbakterierna som analyseras är klorkänsliga i motsats till  
  
 många sjukdomsframkallande mikroorganismer. Vattnet kan därför  
  
 orsaka vattenburna sjukdomsutbrott trots negativa provsvar. Risk 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 37  
  
 finns därför att en mikrobiell kontaminering upptäcks för sent,  
  
 d.v.s. när konsumenter redan insjuknat. Det finns numera snabbare  
  
 analysmetoder och automatiserade tillämpningar av dessa för råvatten  
  
 som ger både en mer kontinuerlig provtagning, snabbare analyser  
  
 och direkt tillgängliga analyssvar. Klimatförändringen ökar  
  
 risken för att täkterna kan kontamineras, vilket i kombination med  
  
 brister i det mikrobiella övervakningssystemet ökar risken för  
  
 vattenburna sjukdomsutbrott i landet.  
  
 2.5.2 Grundvattenverk  
  
 Grundvattenverk har i allmänhet enklare och färre reningssteg än  
  
 ytvattenverk. De vanligaste behandlingsstegen är avskiljning av  
  
 järn- och mangan, fluorid och radon. Det är också vanligt med  
  
 alkalisering eller avhärdning. Det finns vattenverk där ingen  
  
 behandling alls görs. Många verk har regelbunden desinfektion,  
  
 men i vissa fall behövs inte desinfektion under normala förhållanden.  
  
 En beredskap för desinfektion bör dock finnas, men kan  
  
 saknas eller vara dåligt förberedd på mindre grundvattenverk.  
  
 24 % av grundvattenverken i enkätundersökningen har UV-ljus  
  
 som regelbunden desinfektion och 26 % har regelbunden klordesinfektion.  
  
 14 % av vattenverken har både UV och klordesinfektion.  
  
 Vid 36 % av vattenverken sker ingen regelbunden desinfektion.  
  
 64 % av dessa har klordesinfektion som beredskap och 21 % har  
  
 UV-desinfektion som beredskap och 15 % av dessa vattenverk har  
  
 ingen förbered desinfektion i beredskap.  
  
 2.5.3 Styr- regler och elförsörjning  
  
 Vattenförsörjning är beroende av el för pumpar och behandlingsutrustning  
  
 i vattenverken. Pumpar finns i ytvattenintag,  
  
 grundvattenbrunnar, vattenverk och i tryckstegringsstationer på  
  
 ledningsnätet. Många har avancerade styr- och regler- och övervakningssystem  
  
 som både reglerar behandling och distribution,  
  
 samt övervakar och ger larm vid fel. Störningar i elförsörjning, IT  
  
 och tele gör att delar eller hela försörjningen måste köras manuellt  
  
 och med reservkraft, vilket ofta är resurskrävande då anläggningarna  
  
 ofta är sprida geografiskt, se även avsnitt 3.6 Krisbered 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 38  
  
 skap. I enkäten påpekar många att störningar i styr-, regler- och  
  
 övervakningssystem är vanliga vid åskväder.  
  
 2.6 Distribution av vatten  
  
 2.6.1 Ledningsnät  
  
 Även om vattentäkten/vattenverket fungerar och levererar ett  
  
 godkänt dricksvatten kan vattenförsörjningen för ett samhälle bli  
  
 utslagen på grund av störningar i distributionsnätet. Sveriges VAledningsnät  
  
 räcker drygt 4 varv runt ekvatorn och ca hälften av  
  
 dessa ledningar är för distribution av dricksvatten. Dricksvattenledningar  
  
 finns i många dimensioner, från små servisledningar till  
  
 enskilda fastigheter till stora huvudvattenledningar. I de större  
  
 städerna kan en huvudvattenledning vara mer än 1 meter i diameter.  
  
 På många platser är huvudvattenledningar dubblerade (en ledning i  
  
 reserv), men inte överallt.  
  
 I samband med skyfall som orsakar ras och skred kan delar av  
  
 distributionsnätet skadas. I ett samhälle utanför Sundsvall försvann  
  
 100 meter av en dricksvattenledning i samband med höga flöden,  
  
 2001. Dessa hundra meter av vattenledningen återfanns aldrig efter  
  
 raset. Vid skyfall kan också överbelastade dag- och avloppsvattenledningar  
  
 orsaka ras och skred samt skador på dricksvattenledningar  
  
 som ofta ligger i samma ledningsgrav.  
  
 I snitt läcker idag ledningsnäten  
  
 ut ca 1520 % av dricksvattnet i  
  
 olika otätheter, med stora  
  
 variationer. Blir ett ledningsnät  
  
 trycklöst, till exempel vid  
  
 strömavbrott eller skred, kan  
  
 olika föroreningar från  
  
 omgivande mark istället läcka in  
  
 i dessa otätheter, se figur 8.  
  
 Ofta finns också  
  
 avloppsledningar i samma  
  
 rörgrav. Inte minst därför är det  
  
 viktigt att behålla vattentrycket  
  
 i ledningarna.  
  
 Figur 8 Föroreningar i ledningsgraven 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 39  
  
 På ca hälften av ledningsnäten i enkäten för utredningen finns  
  
 ingen möjlighet eller begränsad möjlighet till alternativ leverans via  
  
 andra ledningar om en huvudvattenledning blir ur funktion, till  
  
 exempel vid ett ras eller skred. På ca 30 % av huvudledningsnäten  
  
 har kommunerna angett att det finns sträckor med risk för att ras  
  
 och skred i samband med höga flöden och/eller skyfall. I många fall  
  
 är riskerna dock okända. Ca hälften av ledningsnäten har någon del  
  
 som ligger i mark som kan översvämmas.  
  
 2.6.2 Tryckstegringsstationer  
  
 Landskapet och topografin varierar högst påtagligt mellan olika  
  
 svenska städer, det medför att behovet av olika tryckzoner i ett  
  
 distributionsnät varierar kraftigt. På många platser behövs tryckstegringsstationer  
  
 för att hålla trycket i ett högt beläget område  
  
 eller för att transportera vatten vidare till en lokal högreservoar.  
  
 Det finns städer med nästan ingen tryckstegringstation där allt  
  
 vatten håller rätt tryck via ett vattentorn/en högreservoar, till  
  
 städer som har mer än 50 tryckstegringsstationer och många lokala  
  
 reservoarer på olika höjdpunkter för att få rätt tryck i distributionsnätets  
  
 olika delar. På sådana orter räcker det till exempel  
  
 inte med enbart reservkraft vid vattenverket för att kunna upprätthålla  
  
 vattenförsörjningen vid strömbortfall.  
  
 2.6.3 Reservoarer  
  
 Reservoarer fungerar som lagringsplats av dricksvatten för att  
  
 utjämna dygnsvariationer i förbrukning samt tryckhållare av ett  
  
 ledningsnät. Från en lågreservoar pumpas vattnet ut på nätet och  
  
 från en högreservoar rinner vattnet med självfall. Vattenvolymerna  
  
 i högreservoarer utgör en reserv vid till exempel strömavbrott,  
  
 vattentrycket kan upprätthållas tills reservoaren är tom.  
  
 Vattenomsättningen i en reservoar är viktig, en dålig omsättning  
  
 gör reservoarer extra känsliga för mikrobiologisk tillväxt om  
  
 störningar i dricksvattenkvaliteten uppstår.  
  
 I de flesta reservoarer finns en bräddavloppsledning som skyddar  
  
 reservoaren från att bli överfull. Var denna bräddavloppsledning  
  
 mynnar kan ha betydelse. Mynnar den till exempel i en dag- eller  
  
 avloppsvattenledning som vid höga flöden är överbelastad kan 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 40  
  
 problem uppstå. Det har förekommit att avloppsvatten har tryckts  
  
 bakvägen in i en dricksvattenreservoar. Det har också förekommit  
  
 att ytligt grundvatten trängt in i markförlagda reservoarer och att  
  
 takvatten trängt in till dricksvattnet vid skyfall.  
  
 När en reservoar töms på vatten fylls den med luft och vise  
  
 versa. Därför finns luftventiler på en reservoar, ibland med  
  
 partikelfilter. Det har förekommit att slagregn på reservoartak har  
  
 bildat aerosoler av mikroorganismer från bland annat avföring från  
  
 fåglar som följt med luft in i reservoarer. Ett tilltagande problem  
  
 under varma och fuktiga sommardagar är också mögeltillväxt i  
  
 partikelfilter och överbyggnader på reservoarer, som via luften i  
  
 värsta fall kan hamna i vattnet där ytterligare tillväxt kan ske.  
  
 3 Skydd av vattentäkt/dricksvattenförekomster  
  
 Hur kan dricksvattenförekomster skyddas mot konsekvenserna av  
  
 extrema väderleksför-hållanden och mot konsekvenser av olika  
  
 olyckor eller mer eller mindre kontinuerliga diffusa föroreningsutsläpp?  
  
 En jämn och god råvattenkvalitet är en förutsättning för  
  
 en säker dricksvattenproduktion. En väl skyddad vattentäkt blir allt  
  
 viktigare ju mer riskerna för extremväder ökar. Sannolikt är skydd  
  
 av vattentäkter/dricksvattenförekomster det enskilt viktigaste  
  
 arbetet för att långsiktligt klara Sveriges vattenförsörjning från för  
  
 stora negativa effekter av bland annat klimatförändringar.  
  
 Som dricksvattenförekomst avses både yt- och grundvatten som  
  
 används eller som kan komma att användas som vattentäkt för  
  
 dricksvattenproduktion. Även om också mindre vattentäkter  
  
 behöver skyddas avses här främst vattenförekomster där produktionen  
  
 är > 10 m³ per dag eller som försörjer mer än 50 personer.  
  
 Skydd av dricksvattenförekomster kan ske på olika sätt och  
  
 genom flera olika åtgärder. Vanligtvis behöver dessa åtgärder  
  
 kombineras för att få ett bra långsiktigt skydd med syfte att kunna  
  
 upprätthålla och säkerställa en god råvattenkvalitet eller för att  
  
 förbättra råvatten-kvaliteten. Befintliga skyddsformer kan, om de  
  
 används rätt, minska konsekvenserna av klimatförändringar och  
  
 extrema väderleksförhållanden. Konsekvenserna av vissa klimateffekter  
  
 såsom t.ex. temperaturförändringar, som medför förändrade  
  
 ekosystem kan inte åtgärdas med befintliga skyddsformer. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 41  
  
 3.1 Skydd av dricksvattenförekomster  
  
 I samband med arbetet med skydd för hela kedjan i dricksvattenförsörjningen  
  
 finns möjlighet att verka för att stabila, robusta och  
  
 hållbara system utarbetas. För dricksvattenförekomster kan det  
  
 innebära att åtgärder vidtas för att minska negativa effekter av  
  
 kontinuerliga långsamma förändringar, men också för mer akuta  
  
 effekter vid exempelvis extremväder eller olyckor. Klimatförändringar  
  
 är dock inte en aspekt som har beaktats i någon högre grad  
  
 idag när det gäller skyddet av dricksvattenförekomster.  
  
 Skyddet av dricksvattenförekomsterna bör i första hand inriktas  
  
 mot förebyggande åtgärder, genom att undvika att råvattenkvaliteten  
  
 och kvantiteten försämras under normala förhållanden och  
  
 vid extremväderlek och klimatförändring. Men skyddet bör också  
  
 inriktas mot åtgärder som är av betydelse till exempel i samband  
  
 med akuta olyckor. Viss påverkan på vattenförekomsten kan ge  
  
 upphov till irreversibla skador som medför att vattenförekomsten  
  
 inte kan användas. Annan påverkan är mera långsam till exempel  
  
 övergödningen av sjöar och vattendrag eller påverkan från vägtrafik  
  
 och vägsaltning.  
  
 De vattenförekomster som används eller som kan användas för  
  
 dricksvattenförsörjning representerar ofta mycket stora ekonomiska  
  
 värden och kan skyddas direkt eller indirekt på olika sätt.  
  
 Dessa åtgärder behöver oftast kombineras och kan också komma  
  
 till användning för att förebygga konsekvenser av klimatförändringar  
  
 och extrema vädersituationer.  
  
 Indirekt kan det ske genom det allmänna miljöarbetet som  
  
 bedrivs på lokal och regional nivå av myndigheter, organisationer,  
  
 branscher och företag och som avser vatten och miljön i stort.  
  
 Hänsynsreglerna enligt miljöbalken är gällande vid sådana tillfällen.  
  
 Exempel på sådana åtgärder kan vara avledning och omhändertagande  
  
 av dagvatten så att det inte släpps ut orenat till ett  
  
 vattendrag (som är en dricksvattenförekomst), försiktighet vid  
  
 hantering av kemikalier, beaktande av vattenförorening vid detaljplaneläggning,  
  
 företagens egenkontroll.  
  
 Direkt kan en vattenförekomst skyddas genom att vattenskyddsområde  
  
 med föreskrifter inrättas. Dessutom kan kommunala  
  
 föreskrifter meddelas för skydd av ytvattentäkter och enskilda  
  
 grundvattentäkter. Förutom inrättande av vattenskyddsområden  
  
 behöver viktiga dricksvattenförekomster också skyddas på annat 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 42  
  
 sätt t.ex. via den kommunala och regionala fysiska planeringen och  
  
 genom tillsyns- och tillståndsförfarande.  
  
 Flera av riksdagens nationella miljömål främst Levande sjöar  
  
 och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och God bebyggd  
  
 miljö är viktiga för att skydda vattenförekomster som är eller som  
  
 kan användas som vattentäkt. Av regeringens miljömålsproposition  
  
 (2000/01:130) framgår att inrättande av vattenskyddsområden skall  
  
 ses som en av flera skyddsåtgärder för att garantera en säker och  
  
 uthållig vattenförsörjning.  
  
 3.2 Vattenskyddsområde  
  
 Vattenskyddsområden inrättas för att skydda dricksvattenförekomster  
  
 och har som syfte att förebygga, motverka och begränsa  
  
 föroreningar som både på lång och kort sikt kan påverka  
  
 råvattenkvaliteten negativt. Ett vattenskyddsområde ger inte något  
  
 100 % -igt skydd, men är ändå det enskilt viktigaste instrumentet  
  
 för skydd av vattentäkter. Värdet av ett vattenskydds-område ligger  
  
 också bland annat i att de förs in och beaktas i högre grad i  
  
 kommunernas översiktsplaner och i andra lokala och regionala  
  
 planinstrument. I vår enkätundersökning hade 70 % av vattentäkterna  
  
 skyddsområden, 35 % av dessa var dock fastställda för mer  
  
 än 25 år sedan. Det kan då misstänkas att de inte uppfyller dagens  
  
 syn på vattenskydd. Det är vanligare att skyddsområden saknas för  
  
 mindre vattentäkter.  
  
 Vattenskyddsområdena kan och bör revideras om det visar sig  
  
 att förhållandena är sådana att skyddet behöver förstärkas eller  
  
 anpassas till exempelvis ändrade yttre faktorer. Ur ett klimatförändringsperspektiv  
  
 är inte ett vattenskyddsområde ett effektivt  
  
 skydd om det inte omfattar viktiga delar av tillrinningsområdet och  
  
 beaktar föroreningsrisker vid exempelvis skyfall och/eller översvämningar.  
  
 Utarbetande och fastställande av vattenskyddsområde  
  
 med tillhörande föreskrifter ger ett viktigt skydd för vattenförekomsten  
  
 om de är utformade så att de ger både ett legalt och  
  
 reellt skydd. Pågående verksamheter inom vattenskyddsområdet  
  
 kan ibland hanteras på ett annat sätt än nytillkommande verksamheter.  
  
 Det kan vara så att ytterligare verksamheter som kan  
  
 förorena vattenförekomsten förbjuds. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 43  
  
 3.3 Fysisk planering  
  
 Den fysiska planeringen är av avgörande betydelse när det gäller  
  
 klimatförändringars och extrema väderleksförhållanden påverkan  
  
 på dricksvattenförekomster. Genom den lokala och regionala  
  
 fysiska planeringen läggs grunden för en säker dricksvattenförsörjning.  
  
 Genom miljöbalken och via plan- och bygglagen  
  
 (PBL) har kommunerna via översiktsplaner, detalj-planer och  
  
 områdesbestämmelser möjligheter att styra markanvändningen som  
  
 bebyggelse och andra exploateringsåtgärder, exempelvis vägar,  
  
 grustäkter, mm. Markanvändning och verksamheter som kan vara  
  
 riskfyllda från vattenskyddssynpunkt kan genom fysisk planering  
  
 styras undan så att viktiga dricksvattentillgångar och potentiella  
  
 sådana kan värnas. I översiktplaner kan anges bland annat mål och  
  
 riktlinjer för fortsatt planering och översiktliga ställningsstaganden  
  
 om hur områden bör beaktas med hänsyn till vattentillgången.  
  
 Områden som är värdefulla för vattenförsörjningen redovisas i  
  
 översiktsplanen.  
  
 På detaljplanenivån kan markanvändningen bestämmas mera  
  
 utförligt. Inom skyddsområden för befintliga vattentäkter kan det  
  
 vara betydelsefullt, särskilt om detaljplaneringen medger viss  
  
 bebyggelse inom den närmsta zonen. Det gäller bland annat att  
  
 undvika att riskerna för förorening av vattnet ökar genom tendenser  
  
 att knapra på skyddet när riskfyllda exploateringsintressen  
  
 gör sig gällande. Det är väsentligt att konsekvenserna av  
  
 vattenskyddet tas fullt ut och ges utrymme för ett helhetsgrepp i  
  
 den fysiska planeringen. Ibland krävs svåra politiska och ekonomiska  
  
 beslut för att framhäva vattenskyddet. Vid en avvägning  
  
 mellan ett områdes nyttjande för vattenförsörjning och annat  
  
 nyttjande skall det ändamål prioriteras som på lämpligaste sätt  
  
 främjar en långsiktig hushållning med mark och vatten (jfr 4 kap.10  
  
 § MB). Eftersom allmän vattenförsörjning utgör en grundläggande  
  
 förutsättning för människors möjlighet att leva och verka i ett  
  
 område på sikt bör skyddet av vattenförekomster ges hög prioritet  
  
 framför andra intressen.  
  
 Genom den fysiska planeringen finns exempelvis möjligheter att  
  
 undvika ny exploatering i sjönära eller låglänta områden som är  
  
 utsatta för risker av skred eller översvämningar. Skred och  
  
 översvämningar kan leda till att föroreningar kommer ut i vattenförekomsten  
  
 från olika verksamheter vid en sådan exploatering.  
  
 Genom klimatförändringar kan sådana konflikter öka i framtiden. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 44  
  
 Därför kan det vara av betydelse att reglera markanvändningen så  
  
 att konflikter inte uppstår och negativa konsekvenser av extrema  
  
 väderförhållanden och klimatförändringar undviks. Här finns det  
  
 mycket kvar att göra och det finns stora intressekonflikter och  
  
 kortsiktiga intressen som står i strid mot skyddet av dricksvattenförekomster.  
  
 Av 3 kap 8 § MB framgår att mark- och vattenområden som är  
  
 särskilt lämpliga för anläggningar för vattenförsörjning skall så  
  
 långt möjligt skyddas och att områden som är av riksintresse för  
  
 vattenförsörjningen skall skyddas. Sådana områden kan vara områden  
  
 för vattenledningar, vattenverk, infiltrationsdammar osv.  
  
 Några sådana områden finns idag inte angivna för vattenförsörjningen.  
  
 3.4 Tillsyn, tillståndsprövning, föreskrifter enligt  
  
 miljöbalken  
  
 Tillståndsprövning och tillsyn över miljöfarlig verksamhet inom  
  
 tillrinningsområdet, uppföljning av den fysiska planeringen och  
  
 skyddet av dricksvattenförekomster är viktiga komplement till  
  
 övriga skyddsformer. Krav vid sådana tillfällen kan ställas på befintliga  
  
 verksamheter och nytillkommande verksamheter. Genom  
  
 sådana åtgärder kan konsekvenserna av extrema väderförhållanden  
  
 mildras.  
  
 Naturvårdsverket har utfärdat föreskrifter som anger särskilda  
  
 krav som gäller för miljöfarlig verksamhet inom vattenskyddsområde,  
  
 t.ex. hantering av brandfarliga vätskor och kemiska  
  
 bekämpningsmedel inom vattenskyddsområde.  
  
 3.5 Förvaltningsplaner och åtgärdsprogram enligt  
  
 vattenförvaltningsförordningen  
  
 Via bland annat förordningen (2004:660) om förvaltningen av  
  
 kvaliteten på vattenmiljön har Sverige genomfört EG:s ramdirektiv  
  
 (2000/60/EG) för vatten. Varje vattenmyndighet ska ta fram en  
  
 förvaltningsplan och ett åtgärdsprogram för sitt vattendistrikt.  
  
 Förvaltningsplanerna är vattenmyndigheternas strategiska plan för  
  
 hantering av vattenfrågor inom vattendistriktet. Förvaltningsplanen  
  
 har tre syften: den ska kommuniceras med allmänheten så 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 45  
  
 att allmänheten har möjlighet att påverka innehållet, den ska  
  
 rapporteras till EU kommissionen och den ska redovisa hur  
  
 vattenfrågorna kommer att hanteras under kommande åren. Den  
  
 kan därför vara av stor betydelse för dricksvattenförsörjningen. I  
  
 förvaltningsplanen ska finnas ett register som bland annat ska  
  
 innehålla och beskriva samtliga dricksvattenförekomster över en  
  
 viss storlek som används eller som avses användas för dricksvattenförsörjning.  
  
 Det ska också framgå de miljökvalitetsnormer som ska  
  
 gälla för vattenförekomsterna och de åtgärder som behövs för att  
  
 dessa vattenförekomster ska bibehålla och/eller uppnå en viss  
  
 miljökvalitet. Dessutom ska åtgärdsprogram tas fram av vattenmyndigheterna.  
  
 De angivna åtgärderna blir bindande för myndigheterna  
  
 att följa. Sådana åtgärder kan till exempel vara att inrätta ett  
  
 vattenskyddsområde eller för att på annat sätt skydda dricksvatten.  
  
 Att förebygga konsekvenser av extrema väderleksförhållanden kan  
  
 ingå i de åtgärder som behövs för att inte försämra kvaliteten på  
  
 råvattnet.  
  
 Ett särskilt direktiv håller f.n. på tas att fram om klimatpåverkans  
  
 effekter. Det finns en stark koppling mellan detta direktiv och det  
  
 direktiv som vattenförvaltningsförordningen grundar sig på. Fastän  
  
 de underliggande orsakerna av mänsklig påverkan på klimatet ligger  
  
 utanför vattenförvaltningens ansvarsområde kan förvaltningsplanerna  
  
 ändå användas som ett instrument att minska effekterna av  
  
 klimatpåverkan. Men på grund av klimatförändringar, t.ex. torka  
  
 som kan leda till syrebrist förhöjd temperatur och minskade flöden,  
  
 kan det bli svårare att uppnå god ekologisk status inom vissa  
  
 områden inom utsatt tid medan det inom vissa områden inte går att  
  
 uppnå alls.  
  
 3.6 Planer och program  
  
 Det finns olika planer av olika tyngd där vattenförsörjningsfrågor  
  
 kan hanteras. Regeringen framför i miljömålspropositionen  
  
 (2000/01:130) att inrättande av vattenskyddsområden skall ses som  
  
 en av flera skyddsåtgärder för att garantera en säker och uthållig  
  
 vattenförsörjning. Därför skall förutom vattenskyddsområden  
  
 också vattenförsörjningsplaner utarbetas. Detta bör ske inom  
  
 ramen för andra kommunala planeringsåtgärder såsom fysisk  
  
 planering, miljövårds- och verksamhetsplanering. Upprättande av  
  
 vattenförsörjningsplaner omfattar även tillsyn av områden som idag 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 46  
  
 har skyddsbestämmelser enligt miljöbalken. Ansvariga för genomförandet  
  
 av vattenförsörjningsplanerna är i första hand kommuner  
  
 och länsstyrelser. Arbetet med att ta fram sådana vattenförsörjningsplaner  
  
 har inte fått någon stor genomslagskraft i Sverige  
  
 men kan vara av betydelse för att förebygga konsekvenser av  
  
 extrema väderleksförhållanden. Andra exempel på planer med olika  
  
 innehåll och betydelse för skydd av dricksvattenförsörjningen kan  
  
 vara miljövårdsplaner, räddningsplaner osv.  
  
 4 Krisberedskap inom  
  
 vattenförsörjning  
  
 För en god hantering av kriser av större format krävs bland annat:  
  
  Riskinsikt och kunskaper om hur olika scenarios kan eskalera.  
  
  Att förebyggande åtgärder är vidtagna och robusta anläggningar  
  
  Tillgång på reservmaterial, kemikalier och nödutrustning.  
  
  Informationsberedskap  
  
  Tillgång till olika specialistkompetenser.  
  
  Ständig bevakning som fångar tidiga varningssignaler.  
  
 I samband med olika väderhändelser visar dock erfarenheten att till  
  
 exempel praktiker i fält har svårt att förstå väderinformation och  
  
 kommunicera med prognosmakare. Samtidigt som prognosmakaren  
  
 inte alltid vet vilken information som är viktig för det enskilda  
  
 fallet. Kommunikationen mellan olika aktörer i samhället eller  
  
 mellan kommuner inom till exempel ett avrinningsområde har  
  
 också ibland visat sig vara delvis bristfällig, t ex vid extrema flöden.  
  
 Ett stöd som har ökat krishanteringsförmågan inom dricksvattenförsörjning  
  
 har varit statsbidragen till reservelverk för vattenförsörjning.  
  
 Denna utrednings enkätsvar visar att vid 80 % av  
  
 vattentäkterna finns reservkraft, vid 90 % av vattenverken finns  
  
 reservkraft och vid 60 % av tryckstegringsstationerna finns reservkraft.  
  
 Även andra kartläggningar visar att reservkraft för svensk  
  
 vattenförsörjning har ökat och är idag i stort tillfredsställande.  
  
 Livsmedelsverkets starthjälpsprojekt har ökat insikten om  
  
 behovet av krisberedskap hos många kommuner, dock främst hos  
  
 tjänstemännen. Totalt har mer än 230 kommuner fått en utbild 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 47  
  
 ningsdag med en genomgång av sin krisberedskap och med förslag  
  
 på fortsatt arbete. Livsmedelsverket har också nyligen gett ut  
  
 handböckerna Beredskapsplanering för dricksvatten och Krishantering  
  
 för dricksvatten (ISBN 91 7714 173 3 och  
  
 91 7714 1741).  
  
 Från starthjälpsbesöken kan konstateras att krisberedskapsplaner  
  
 finns till viss del, men när det gäller om det finns en eller flera  
  
 aktuella krisplaner speciellt för dricksvattenområdet så är det sämre  
  
 sörjt för detta. Från Starthjälpsprojektets verksamhet under 2004  
  
 och 2005 har andelen kommuner med en krisplan för dricksvattenkriser  
  
 dock ökat till ca 40 %.  
  
 När det gäller övningar har många kommuner övat. Men om  
  
 man frågar specifikt är det inte en så stor andel som övat hela sin  
  
 dricksvattenpersonal. Under 2005 var det bara 2 % av Sveriges  
  
 kommuner som övat hela personalstyrkan. Detta måste ses som en  
  
 stor sårbarhet då den personal som rent praktiskt hanterar en kris  
  
 är de som har kunskap om vad som är möjligt att genomföra i en  
  
 kris.  
  
 Inrättandet av VAKA under 2005, den nationella vattenkatastrofgruppen  
  
 med Livsmedels-verket som huvudman, är sannolikt  
  
 det initiativ som enskilt mest höjt kompetensförsörjningen vid  
  
 kriser inom vattenförsörjningen i Sverige under de senaste åren.  
  
 VAKA är ett viktigt stöd för kommuner som behöver coachning,  
  
 kompetensförstärkning och en länk till olika resurser när en svår  
  
 situation inom dricksvattenförsörjningen har uppstått. Inom  
  
 VAKA finns expert-kompetens inom hela vattenförsörjningskedjan,  
  
 laboratoriekompetens, krisledningskompetens samt erfarenhet  
  
 att hantera krissituationer och räddningstjänst. VAKA tar  
  
 aldrig över kris-ledarskapet utan fungerar som ett krisstöd åt  
  
 drabbad kommun. VAKA kan nås dygnet runt via ett larmnummer  
  
 hos SOS-Alarm och har redan utnyttjats vid flera allvarliga incidenter.  
  
 VA-organisationer är idag ofta hårt trimmade med minimal  
  
 personalstyrka och deras möjligheter att möta kriser är ofta  
  
 begränsad. Det är svårt att prioritera kompetensutveckling och  
  
 säkerhetsarbetet i en ansträngd vardag. Bland annat därför finns  
  
 fortfarande mycket att göra för att öka krishanteringsförmågan  
  
 generellt sett. Det finns ett behov av att medvetandegöra beslutsfattare  
  
 på lokal/regional nivå. De ska kunna bedöma konsekvenserna  
  
 för konsumenterna och samhället vid allvarliga händelser 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 48  
  
 inom vattenförsörjning, så att tillräckliga förebyggande åtgärder  
  
 vidtas och krishanteringsförmågan ökar.  
  
 Som framgår av tidigare textavsnitt är dricksvattenförsörjningens  
  
 olika delar sårbara för olika extrema väderhändelser. Riskerna för  
  
 akuta händelser som till exempel större leveransavbrott i distributionen,  
  
 otjänligt dricksvatten eller i värsta fall sjukdomsutbrott på  
  
 grund av förorenat vatten ökar med klimatförändringarna. Det är  
  
 alla händelser som kan få helt olika förlopp beroende av vilken  
  
 beredskap som finns. Om föroreningar når ett vattenverk kan de  
  
 tvingas släppas igenom ut på ledningsnätet. Därför att ett tomt  
  
 ledningsnät får andra stora konsekvenser för samhället, bl.a.  
  
 omöjliggörs toalettspolning. Samhället måste då försörjas med  
  
 dricksvatten från tankar och efter att vattentäkten sanerats eller att  
  
 en ny täkt tagits i bruk kan ett stort saneringsbehov av ett långt  
  
 ledningsnät bli aktuellt. Erfarenheterna från Livsmedelsverkets  
  
 starthjälpsprojekt är att det ofta inte finns någon uppskattning om  
  
 huruvida tankar och kärl räcker till för nödvattenförsörjning. I  
  
 många fall konstateras att volymerna bara räcker till små händelser.  
  
 Endast vid 36 % av vattentäkterna i enkätsvaren finns en  
  
 reservvattentäkt i en annan vattentillgång, många av dessa reservvattentäkter  
  
 täcker dessutom inte hela vattenbehovet. Flera reservvattentäkter  
  
 kan inte heller kopplas med kort varsel, eftersom det  
  
 tar en viss tid att driftsätta dem.  
  
 I enkäten anger 40 % av kommunerna att de har beredskap för  
  
 kloreringsinsatser på ledningsnätet vid behov, exempelvis vid  
  
 mikrobiologisk tillväxt på nätet eller om smitta har kommit in i  
  
 ledningsnätet. I 30 % av fallen kan en klorering bara delvis utföras  
  
 och i 30 % av fallen finns ingen beredskap alls.  
  
 Vattenverken är beroende av IT och tele, då larm, fjärrstyrning  
  
 och/eller fjärrövervakning finns vid så gott som samtliga  
  
 anläggningar i Sverige. Många anger i enkäten att störningar i styr och  
  
 övervakningssystem exempelvis är vanliga vid åskväder och  
  
 strömavbrott. Då måste vattenförsörjningen köras manuellt, vilket  
  
 ofta är mycket personalkrävande. För längre tids avbrott saknar  
  
 många personella resurser. Vad gäller reparationsberedskapen  
  
 bedömer dock de flesta kommunerna att den är god, både för  
  
 vattenverken och för ledningsnäten. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 49  
  
 4.1 Laboratorieberedskap  
  
 Svåra händelser som drabbar dricksvattenförsörjningen är ofta  
  
 beroende av tillgång till snabba och säkra analyser, ofta utöver  
  
 rutinanalyser, dvs. analyser som kan verifiera att dricksvattnet inte  
  
 innehåller farliga kemiska föroreningar eller mer ovanliga mikrobiologiska  
  
 agens. Antalet laboratorier som är ackrediterade för  
  
 dricksvattenanalyser har minskat och domineras nu av några få  
  
 stora laboratorier i landet. Långa transporter försvårar hanteringen  
  
 av kriser och även tillförlitligheten i analyserna. Det betyder också  
  
 laboratoriernas kunskaper om lokala förhållanden har minskat och  
  
 därmed möjligheter att bistå med kompetensstöd. De kommersiella  
  
 laboratorierna saknar reserv-elförsörjning.  
  
 5 Pågående klimatförändring  
  
 (20112100)  
  
 I följande avsnitt finns en kortfattad beskrivning av hur klimatet  
  
 förändras utifrån några viktiga aspekter för vattenförsörjning. Som  
  
 grund för beskrivningen har resultat från SMHI:s regionala klimatmodeller  
  
 använts. I dessa regionala modeller har två globala modeller  
  
 används som drivare, den engelska HadAM3H (H) och den  
  
 tyska Echam4/OPYC3 (E). Två olika utsläppsscenarier av växthusgaser  
  
 har använts från IPCC (FNs klimatpanel/ Scott, N.   
  
 Swart, R. (ed.), 2000: Special report on emissions scenarios. A special report  
  
 of Working Group III of the Intergovernmental Panel on Climate Change.  
  
 Cambridge University Press. 612 pp) A2 som är ett medelhögt scenario  
  
 och B2 som är ett medellågt. Samtliga kartor i detta avsnitt är från  
  
 SMHI och deras regionala klimatmodell RCA3 och den hydrologiska  
  
 modellen HBV-Sverige. För varje karta anges vilken global  
  
 modell och vilket utsläppsscenario som använts.  
  
 Tillrinning och tillgång av vatten ökar i norra och västra Sverige,  
  
 samt minskar i sydost  
  
 Med den tyska globala klimatmodellen Rodriguez som drivare och  
  
 utsläppsscenariot B2 (IPCC) ger SMHIs regionala klimatscenarier  
  
 körda i SMHIs hydrologiska modell (HBV-modellen) nedan 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 50  
  
 scenarier (de tre första kartorna) för avrinningen (kan överslagsmässigt  
  
 motsvara tillrinning och tillgång av vatten i vattentäkter)  
  
 i tre olika tidsperioder. Kartorna visar förändring i procent  
  
 över året. Liknade mönster framträder för perioden 20712100,  
  
 men med olika styrka om den engelska globala klimatmodellen  
  
 (Johnson) eller den tyska modellen (Echam) används. Nedan två  
  
 kartor till höger är vid det högre utsläppsscenariet A2 (IPCC).  
  
 20112040 2041-2070 2071-2100  
  
 E/B2 E/B2 E/B2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 51  
  
 20712100 2071-2100  
  
 E/A2 H/A2  
  
 Figur 9. Förändrad avrinning över helåret jämfört med 1961-90 (HBV-Sverige med information från  
  
 RCA3/Rossby Centre SMHI med HadAM3H (H) eller Echam4/OPYC3 (E) som drivare).  
  
 Stora delar av Sverige får en större tillgång på vatten, framför allt  
  
 norra Sverige (upp till en ökning på mer än 40 %). I de sydöstra  
  
 delarna av Sverige minskar dock tillgång på vatten (med upp till en  
  
 20 % minskning).  
  
 Ökad vinternederbörd  
  
 Förändringen i vinternederbörd är påtaglig. Kartorna visar tillskottet  
  
 i medelnederbörd. Redan i perioden 2011–2040 är ökningen  
  
 av vinternederbörden påtaglig, kartorna visar januari och februari  
  
 månad (20112040 och 20702100) med det högre utsläppsscenariot  
  
 A2 (IPCC) och med den global tyska modellen (Echam). Liknade  
  
 mönster finns för övriga vintermånader, med vissa variationer.  
  
 Med utsläppsscenariot B2 är skillnaderna små jämfört med A2 i  
  
 perioden 20112040, men påtagliga i perioden 20702100. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 52  
  
 Januari 20112040 E/A2 Januari 20712100 E/A2  
  
 Februari 20112040 E/A2 Februari 20712100 E/A2  
  
 Figur 10. Förändring av nederbörd (RCA3/Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som  
  
 drivare) jämfört med medel 196190.  
  
 Risken för periodvis torka under sommaren/sensommaren  
  
 Risken för periodvis torka under juli till september är påtaglig,  
  
 främst från ett stråk i höjd med Mälardalen och söder ut, men även  
  
 i viss mån upp längs Norrlandskusten. Det ser helt enkelt ut som  
  
 en del av torkan över Europa delvis når upp över Sverige under  
  
 dessa månader. Nedan visas kartor med förändringen i antalet torra  
  
 dagar (20712100) med den global tyska modellen (Echam) och  
  
 utsläppsscenariot A2 (IPCC), men samma mönster framträder  
  
 också om man studerar nederbördskartor/temperaturkartor eller  
  
 kartor med andra utsläppsscenarier/ globala modeller för antalet 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 53  
  
 torra dagar i dessa månader. Risken för torka ökar även under  
  
 perioden 20112040, men de förstärks successivt fram till perioden  
  
 20712100.  
  
 Ökning av antalet torra dagar i juli, Ökning av antalet torra dagar i aug,  
  
 20712100, E/A2 20712100, E/A2  
  
 Ökning av antalet torra dagar i sept,  
  
 20712100, E/A2  
  
 Figur 11. Ökning av antalet torra dagar (RCA3/Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som  
  
 drivare) jämfört med medel 196190.  
  
 Nedanstående kartor visar förändringen i medelnederbörd i juli,  
  
 augusti och september med den globala tyska modellen (Echam)  
  
 och skillnader mellan utsläppsnivåerna A2 och B2 (20712100).  
  
 Även här syns att det under dessa månader tenderar till att bli  
  
 torrare i ett stråk i höjd med Mälardalen och söder ut, men även  
  
 upp längs Norrlandskusten. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 54  
  
 E/A2 Woods (2071-2100) Augusti 20712100) Sept (20712100)  
  
 E/B2 Woods (2071-2100) Augusti 20712100) Sept (20712100)  
  
 Figur 12. Förändring av nederbörd (RCA3/Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som  
  
 drivare) jämfört med medel 196190.  
  
 Ökad risk för kraftiga regnskurar/skyfall i hela Sverige  
  
 Enligt statistik från SMHI har intensiteten i de kraftiga regnskurarna  
  
 redan ökat under de senaste åren och vi kan räkna med att  
  
 frekvensen och intensiteten ökar ytterligare när somrarna blir ännu  
  
 varmare och medeltemperaturen stiger ytterligare.  
  
 Ökad risk för kraftiga regn i hela Sverige  
  
 För mer allmänt intensiva och ihållande regn (eller snöfall) ökar  
  
 också frekvensen över hela landet, främst under höst, vinter och  
  
 vår. Under juni, juli och augusti uppstår en minskning av dessa  
  
 regn främst i södra och mellersta Sverige. Skillnaden mellan  
  
 modellerna Johnson och Rodriguez som drivare i SMHIs regionala  
  
 modell är att den senare visar på en betydligt större ökning i västra  
  
 Sverige. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 55  
  
 Utsläpps Ökning  
  
 av antalet dagar med kraftig Ökning av antalet dagar med kraftig  
  
 scenario nederbörd i dec, jan, feb, 20112040/ nederbörd i dec, jan och feb, 20712100/  
  
 Perez  
  
 A2  
  
 B2  
  
 Figur 13. Ökning av antalet dagar med nederbörd över 10 mm över en hel gridruta, 50x50 km  
  
 (kraftig nederbörd) (RCA3/Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som drivare) jämfört med  
  
 medel 196190.  
  
 Risk för stora översvämningar (100-årsflöden)  
  
 Det är framför allt i västra Sverige som översvämnings-riskerna  
  
 ökar. I stora delar av Norrlands inland och delar av Svealand sker  
  
 en minskning på grund av att tidigare 100-års flöden varit  
  
 genererade av stor snösmältning tillsammans med kraftiga vårregn.  
  
 Risken för denna typ av händelse minskar successivt vartefter snötäcket  
  
 minskar. I delar av fjällkedjan och delvis längs Norrlandskusten  
  
 ökar riskerna trots denna effekt, på grund av stora  
  
 nederbördsmängder. I det lägre utsläppsscenariot B2 ökar dock  
  
 inte risken vid någon del av Norrlandskusten. Det bör observeras 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 56  
  
 att kartorna visar lokala flöden, varför bilden kan vara något  
  
 annorlunda i till exempel vissa norrlandsälvar med källflöden i  
  
 fjällkedjan. Det bör också observeras att kartan visar perioden  
  
 2071–2100, varför risken för stor snösmältning och samtidigt  
  
 kraftiga vårregn finns i många decennier före kartans tidpunkt.  
  
 Figur 14. Förändring i 100-årsflöden, 2070–2100 jämfört med 1961-90 (HBV-Sverige med  
  
 information från RCA3(A2), Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som drivare.  
  
 Temperaturförändringar  
  
 Hela Sverige kommer successivt att bli varmare. Alla klimatmodeller  
  
 har samma utveckling och skillnaden mellan olika  
  
 utsläppsscenarier är störst i perioden 2071–2100. För perioden  
  
 2011–2040 är skillnaden mellan de olika utsläppsscenarierna  
  
 marginella. De skillnader som finns mellan olika säsonger och olika  
  
 delar av Sverige är i grova drag som följer. Vintertid och på hösten  
  
 är temperaturökningen störst i norra Sverige och på våren i  
  
 mellersta Sverige och under sommaren i södra Sverige. På de  
  
 följande kartorna har månaderna januari, april, juli och oktober  
  
 valts ut. De är från SMHIs regionala modell med den Tyska  
  
 globala modellen (Echam) som bas och utsläppsscenariot A2.  
  
 Kartorna är från de olika tidsperioderna 20112040, 20412070 och  
  
 20712100. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 57  
  
 2011–2040, E/A2 2041–2070, E/A2 2071–2100, E/A2  
  
 Figur 15. Förändring av medeltemperatur (RCA3/Rossby Centre SMHI med Echam4/OPYC3 (E) som  
  
 drivare) jämfört med medel 196190.  
  
 Isläggningsperioderna och snötäcket minskar  
  
 De följande kartorna visar exempel på beräkningar av minskningen  
  
 i antalet dygn med snötäcke och isläggning på sjöar. Exemplen visar  
  
 perioden 2011–2040 med det lägre utsläppsscenariot B2 (IPCC)  
  
 och perioden 20712100 med det högre utsläppsscenariot A2  
  
 (IPCC). Kartorna är med den tyska modellen Rodriguez som bas.  
  
 Januari  
  
 April  
  
 Woods 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 58  
  
 Figur 16. Förändring av dygn med isläggning och dygn med snötäcke (RCA3/Rossby Centre SMHI  
  
 med Echam4/OPYC3 (E) som drivare) jämfört med medel 196190.  
  
 6 Konsekvenser och kostnader för  
  
 klimatförändringar (2011–2100)  
  
 I följande avsnitt sammanfattas och kostnadsuppskattas troliga  
  
 effekter eller förhöjda risker för vattenförsörjning på grund av  
  
 klimatförändringar. Då klimatförändringarna förstärks successivt  
  
 förstärks också effekterna och riskerna successivt. Det betyder att  
  
 de är påtagliga redan under perioden 20112040, men att de är  
  
 större för perioden 2041–2070 och 20712100. Flera effekter och  
  
 risker finns också redan idag, dels på grund av de klimatförändringar  
  
 vi upplevt hittills men också för att vattenförsörjningen  
  
 redan idag är sårbar ur flera aspekter, se tidigare textavsnitt.  
  
 Till exempel finns idag risker för föroreningar i vattentäkters  
  
 tillrinningsområden, men dessa risker förstärks av kommande  
  
 klimatförändringar. Effekter och risker beskrivs i följande avsnitt  
  
 under rubrikerna nederbördsförändringar, temperaturförändringar,  
  
 20112040, minskning av dygn med snötäcke.  
  
 E/B2  
  
 20712100, minskning av dygn med snötäcke  
  
 E/A2  
  
 20112040, minskning av dygn med isläggning  
  
 på sjöar. E/B2  
  
 20712100, minskning av dygn med  
  
 isläggning på sjöar. E/A2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 59  
  
 storm/snöstorm samt högre havsnivå. Några av effekterna är  
  
 kombinationseffekter, det innebär att de kan finnas beskrivna  
  
 under flera rubriker.  
  
 Den samlade kostnaden för att successivt anpassa svensk vattenförsörjning  
  
 för ökande risker men också för nya förutsättningar på  
  
 grund av klimatförändringar under perioden 2011–2100 uppgår i  
  
 mycket grova drag till minst 5,5 miljarder för kommunal vattenförsörjning  
  
 och omkring 2 miljarder för enskild vattenförsörjning,  
  
 se sammanställningen i nedanstående tabell. Sammanställningen av  
  
 kostnader i tabellen ska endast ses som grova riktvärden och  
  
 samma sak gäller för fördelning mellan olika tidsperioder. I de  
  
 följande avsnitten beskrivs närmare hur dessa kostnader har tagits  
  
 fram. De åtgärder som nämns kommer att kräva vissa forsknings-,  
  
 utrednings- och utvecklingsinsatser för att säkerställa ett bra  
  
 resultat. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 60  
  
 Sammanställning av uppskattade storleksordningar av kostnader för ökat investeringsbehov.  
  
 Till dessa kostnader kommer ökande driftkostnader för exempelvis olika behandlingsutrustning i  
  
 vattenverk.  
  
 Åtgärd 2011-2040 2041-2070 2071-2100  
  
 Åtgärder för vattenbrist vid vattentäkter (minskad  
  
 tillrinning)  
  
 500 miljoner 800 miljoner 700 miljoner  
  
 Ökat behov av avskiljning i vattenverk av naturligt  
  
 förekommande ämnen från grundvatten  
  
 50 miljoner 75 miljoner ?  
  
 Ökat behov av avskiljning i vattenverk av  
  
 humusämnen från ytvatten.  
  
 400 miljoner 300 miljoner ?  
  
 Ökat behov av avskiljning i vattenverk av alger från  
  
 ytvatten.  
  
 50 miljoner 50 miljoner ?  
  
 Ökat behov av avskiljning/inaktivering av  
  
 mikroorganismer i vattenverk. Åtgärderna motverkar  
  
 de ökande riskerna för vattenburna sjukdoms-utbrott.  
  
 Ytterligare förändringar av de mikrobiologiska riskerna  
  
 längre fram är svåra att bedöma, men sannolikt ger  
  
 lägre kostnader.  
  
 1300 miljoner ? ?  
  
 Behov av kylning av vatten i vattenverk (beror delvis  
  
 av konsumenters acceptans av varmare dricksvatten  
  
 och anpassning av riktlinjer).  
  
 --- ? ?  
  
 Kostnader för framtagande av skyddsområden för  
  
 vattentäkter.  
  
 250 miljoner --- ---  
  
 Kostnader för åtgärder som minskar de ökande  
  
 föroreningsriskerna inom skyddsområden för  
  
 vattentäkter (lokala förhållanden måste studeras).  
  
 ? ? ?  
  
 Ökat behov av avskiljning av kemiska föroreningar i  
  
 vattenverk (kostnaden är beroende av ämne och halt,  
  
 vid inträffad förorening).  
  
 ? ? ?  
  
 Ökat behov av redundans vid distribution av vatten  
  
 samt andra förebyggande åtgärder och krisberedskap.  
  
 600 miljoner ? ?  
  
 Konsekvenser av stigande havsnivå (Göteborgs  
  
 vattentäkt)  
  
 400 miljoner  
  
 Kostnader för åtgärder inom enskild vattenförsörjning 750 miljoner 750 miljoner 500 miljoner  
  
 Summa investeringskostnader i miljarder kr (i  
  
 dagens värde)  
  
 Minst 4,25 Minst 1,9 Minst 1,2 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 61  
  
 Exempel på skadekostnader  
  
 Kostnader för vattenburna  
  
 sjukdomar  
  
 Samhällskostnaden för ett mikrobiellt vattenburet  
  
 sjukdomsutbrott är från några miljoner till flera 100-tals  
  
 miljoner kr per tillfälle, beroende av utbrottets omfattning och  
  
 ortens storlek.  
  
 Kostnader för att ersätta en  
  
 vattentäkt som förorenats så  
  
 allvarligt att det inte går att sanera  
  
 Kostnaderna för att ersätta mindre vattentäkter är från några  
  
 10-tals miljoner kronor till mer än en miljard för större  
  
 vattentäkter.  
  
 Kostnader vid ras och skred på  
  
 viktiga huvudvattenledningar och  
  
 utebliven vattenleverans i flera  
  
 dygn.  
  
 En samhällskostnad på 10 – 50 miljoner per tillfälle (om  
  
 reserv-ledningar saknas). Dessutom finns en ökad risk för  
  
 inläckage av förorenat och smittat vatten i ett trycklöst  
  
 ledningsnät.  
  
 6.1 Konsekvenser och kostnader på grund av  
  
 nederbördsförändringar  
  
 I nedanstående tabeller (15) beskrivs och sammanfattas troliga  
  
 effekter och risker av nederbördsförändringar. Några möjliga och  
  
 troliga behov av åtgärder med olika alternativ anges. I text beskrivs  
  
 möjliga skadekostnader och kostnader för riskdämpande eller andra  
  
 kostnader för att avhjälpa olika problemställningar. På kartan i  
  
 respektive tabell finns markeringar för vilka områden i Sverige som  
  
 påverkas av den klimateffekt som tabellen beskriver. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 62  
  
 Minskad kapacitet i vattentäkter i sydöstra Sverige (tabell 1)  
  
 Vattenbesparande åtgärder kan bestå av att byta de delar av  
  
 ledningsnätet (ledningar, ventiler, mm) som läcker (vattensvinn).  
  
 Tillfälligt kan också restriktioner för vattenanvändning meddelas,  
  
 exempelvis bevattningsförbud. Sannolikt kommer dock detta inte  
  
 att räcka till.  
  
 I enkätundersökningen för östra Götaland har svar lämnats för  
  
 19 grundvattentäkter, för 8 har angetts att det kan uppstå vattenbrist  
  
 vid torrperioder. Svar har också lämnats för 17 ytvattentäkter  
  
 och där har risk för vattenbrist angetts för 2 stycken. Tillsammans  
  
 försörjer dessa yt- och grundvattentäkter ca 60 % av länets invånare.  
  
 I framtidens klimat ökar risken för vattenbrist och det gäller  
  
 sannolikt för fler vattentäkter än som anges som täkter med risk  
  
 idag. Samtidigt som det successivt kan gå från tidvis vattenbrist till  
  
 mer allmän vattenbrist för många vattentäkter.  
  
 Att anlägga en ny vattentäkt med ett nytt vattenverk för ett  
  
 mindre samhälle kostar i storleksordningen 10–40 miljoner och för  
  
 en medelstor stad 200–400 miljoner. Därtill kommer kostnader för  
  
 framdragning av vattenledningar. Detta förutsätter också att en ny  
  
 vattentillgång går att finna inom rimligt avstånd. Att bygga en  
  
 överföringsledning från en annan vattentäkt kostar i storleksordningen  
  
 13 miljoner kronor per km för ett mindre samhälle och  
  
 4–6 miljoner per km för en medelstor stad. Antag att 20 grundvattentäkter  
  
 för mindre samhällen och 2 ytvattentäkter för medelstora  
  
 samhällen successivt måste ersättas och att dessa ersätts med  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder -  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Några  
  
 åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 1  
  
 Både yt- och grundvattentäkter  
  
 Vattenbesparande  
  
 åtgärder  
  
 Anlägga en ny  
  
 vattentäkt  
  
 Minskad kapacitet i  
  
 vattentäkter i sydöstra Sverige  
  
 Behov av kapacitetsförstärkande  
  
 åtgärder  
  
 vid de vattentäkter som  
  
 får vattenbrist.  
  
 Överföringsledning  
  
 från en annan  
  
 vattentäkt.  
  
 Grundvattentäkter  
  
 Installera olika typer  
  
 av reningsutrustning  
  
 beroende av ämne  
  
 Minskad tillgång  
  
 på vatten  
  
 Lägre omsättning av grundvatten  
  
 ger ökad vittring av  
  
 naturligt förekommande  
  
 ämnen från mark/berggrund till  
  
 grundvattnet. I kustnära  
  
 områden finns också en ökad  
  
 risk för saltvatteninträngning.  
  
 Ökat behov av  
  
 avskiljning av icke  
  
 önskvärda ämnen i  
  
 dricksvattenberedningen  
  
 Ta fram en ny  
  
 vattentäkt 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 63  
  
 överföringsledningar från andra vattentäkter. Om avståndet i  
  
 medeltal är 30 km skulle kostnaden för att anlägga dessa ledningar  
  
 bli omkring 1,5 miljarder.  
  
 Förändrad vattenkemi i vissa grundvattentäkter på grund av  
  
 minskad grundvattenbildning (tabell 1)  
  
 Ökade behandlingskostnader på grund av vittring av i marken/berggrunden  
  
 naturliga ämnen som inte är önskvärda i  
  
 dricksvatten berör främst små bergborrade vattentäkter. Kostnaden  
  
 kan uppskattas till ca 0,5 miljon per vattenverk som berörs  
  
 (behandlingsutrustning, rör-gallerier, styr- och regler samt provtagnings-  
  
 och konsultkostnader). Antag att 50 grund-vattenverk  
  
 (sannolikt en låg siffra) behöver komplettera sin behandling, kostnaden  
  
 skulle då bli i storleksordningen 25 miljoner. Därtill kan en  
  
 årlig driftskostnad om 100 000 kr läggas till, det vill säga 5 miljoner  
  
 för 50 vattenverk. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 64  
  
 Ökande kostnader för behandling av ökande humushalter i  
  
 ytvatten (tabell 2 och 6)  
  
 Om en ökning av humusämnen i råvattnet inte möts med åtgärder  
  
 kan dricksvattenkvaliteten påverkas genom missfärgat dricksvatten,  
  
 ökade halter av biprodukter från desinfektion och tillväxt av mikroorganismer  
  
 i distributionssystemet. Vid snabba förändringar i  
  
 råvattenkvaliteten finns också en risk för instabilitet i beredningsprocesserna  
  
 som kan leda till otillräcklig reduktion av  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder -  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Några  
  
 åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 2  
  
 Ytvattentäkter  
  
 Förbättrat råvattenskydd Inrätta/revidera  
  
 skyddsområde med  
  
 föreskrifter.  
  
 Genomföra olika typer  
  
 av skyddsåtgärder för  
  
 att förhindra förorening  
  
 Vid behov införa  
  
 kompletterande  
  
 reningsteknik  
  
 Vid behov införa  
  
 kompletterande  
  
 desinfektionsteknik  
  
 Ökad dos fällningskemikalie  
  
 Tillsats av pulverkol  
  
 Ökad klordos  
  
 UV+klor  
  
 Membranfiltrering  
  
 Oxidation (Ozon)  
  
 Kolfilter  
  
 Utökat analysbehov  
  
 Behov av konsument  
  
 information  
  
 Provtagnings- och  
  
 analysberedskap.  
  
 Informationsberedskap  
  
 Nödvattenförsörjning via  
  
 tankar  
  
 Ökad tillförsel av  
  
 humusämnen samt ökad risk  
  
 för tillförsel av partiklar  
  
 (mikrobiologisk risk), närsalter  
  
 (se kap. 6.2 om algblomning i  
  
 tabell 6 och 7), föroreningar  
  
 från dagvatten, vägar, etc.  
  
 Förändrade fysikaliska,  
  
 kemiska och biologiska  
  
 förhållanden.  
  
 Risker för skred i vissa  
  
 områden  
  
 Beredskap att hantera  
  
 avbrott vid ras och skred  
  
 (se även tabell 4) Reservvattentäkt  
  
 Grundvattentäkter  
  
 Förbättrat råvattenskydd Inrätta/revidera  
  
 skyddsområde med  
  
 föreskrifter.  
  
 Genomföra olika typer  
  
 av skyddsåtgärder för  
  
 att förhindra förorening  
  
 Ökat reningsbehov och  
  
 desinfektionsteknisk  
  
 beredskap.  
  
 Beredskap eller  
  
 kontinuerligt använda  
  
 både klor och UVdesinfektion.  
  
 Ev. mer avancerad  
  
 reningsteknik  
  
 Allmänt sett högre grundvattennivåer  
  
 och ökad tillgång  
  
 på vatten i vattentäkter.  
  
 Risk för minskad omättad zon  
  
 vid konstgjord infiltration.  
  
 (mikrobiologisk risk).  
  
 Risk för kortare uppehållstider  
  
 i grundvattenfasen (förändrad  
  
 grundvattenkemi/biologi,  
  
 mikrobiologisk risk).  
  
 Större risk för påverkan av  
  
 förorenat markvatten.  
  
 Utökat analysbehov  
  
 Behov av konsument  
  
 information  
  
 Provtagnings- och  
  
 analysberedskap.  
  
 Informationsberedskap  
  
 Ledningsnät  
  
 Ökad frekvens luft/vattenspolning  
  
 av nät  
  
 Beredskap att vid behov  
  
 utöka desinfektion på  
  
 ledningsnätet  
  
 Ev behov av  
  
 nödvattenförsörjning  
  
 Ökad total tillrinning  
  
 av vatten  
  
 Ökad risk för vattenkvalitetsvariationer  
  
 från vattenverket  
  
 ökar risken för kemiska och  
  
 mikrobiella störningar på  
  
 ledningsnätet.  
  
 Ökat mekaniskt  
  
 rengöringsbehov  
  
 Eventuellt ökat  
  
 desinfektionsbehov av  
  
 vatten i ledningsnätet .  
  
 Informationsberedskap  
  
 Utökat analysbehov  
  
 Provtagnings- och  
  
 analysberedskap 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 65  
  
 smittämnen. Åtgärder som kan vara aktuella för att möta ökade  
  
 humushalter kan vara:  
  
 1) råvattenskydd  
  
 2) kraftigt ökad kemikaliedosering  
  
 3) membranfilter  
  
 4) oxidationsteknik  
  
 5) byte av vattentäkt  
  
 För råvattenskyddet bör åtgärder inom skogsbruket vara mest  
  
 aktuella, till exempel skyddszoner mot diken och vattendrag vid  
  
 avverkningar.  
  
 Humusämnen som går att fälla ut och avskilja innebär att dosen  
  
 av fällningskemikalie behöver ökas. Normalt sänks pH-värdet för  
  
 optimering med avseende på organiskt material, men om det  
  
 samtidigt finns en risk för avföringspåverkan bör man ur risksynpunkt  
  
 istället höja fällnings-pH, optimera partikelavskiljningen  
  
 och dosera tillräckligt med fällningskemikelie för färgreduktion.  
  
 Empiriska data i samband med översvämningarna av Mölndalsån  
  
 (dec. 2006) pekar på att doseringar av aluminiumsulfat behövde  
  
 ökas med ca 50 % när färgtalet fördubblas. För vattentäkter med  
  
 snabb omsättning blir de ökade doseringarna tillfälliga och därmed  
  
 kemikalikostnaderna marginella. Däremot kan investeringar behöva  
  
 göras för att en stabil drift ska kunna uppnås med högre doseringar  
  
 både av fällningskemikalier och av kemikalier för pH-justering. För  
  
 vattenverk som ännu inte utsatts för denna typ av störningar är  
  
 investeringsbehoven okända. En mycket grov uppskattning är att  
  
 det i Sverige kan handla om investeringsbehov på ca 200 Mkr. En  
  
 ökning av humushalten från ett färgtal på 20 till 40 mg Pt/l kan  
  
 innebära att kemikaliekostnaden ökar med 36 öre per kubikmeter.  
  
 För mer svårfällda humusämnen kan nanofiltrering vara ett  
  
 alternativ. Dessa relativt täta membran kan avskilja humus utan att  
  
 den först fällts ut. I Norge används i stor utsträckning lågbelastade  
  
 nanofilter för humusreduktion i mindre vattenverk med råvatten  
  
 från fjällsjöar vars vatten tidigare distribuerats utan beredning.  
  
 Motsvarande tillämpning vid 20 svenska vattenverk med en  
  
 produktion på 1 000 kubikmeter per dygn bedöms ge en investeringskostnad  
  
 på 400 Mkr. Kostnaden för investering och drift  
  
 bedöms för dessa verk öka med 1,50 kr per kubikmeter. Pilotförsök  
  
 i Göteborg visade att nanofilter kan sätta igen ohjälpligt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 66  
  
 redan efter några månaders drift om de inte skyddas med t ex  
  
 biologisk förbehandling.  
  
 Ett annat alternativ är att oxidera humusämnen och toxiner med  
  
 t ex ozon. Investerings-kostnaden för 10 svenska vattenverk med  
  
 en produktion på 20 000 kubikmeter per dygn bedöms till  
  
 120 Mkr. Kostnaden för investering och drift bedöms för dessa  
  
 verk öka med 20 öre per kubikmeter. För att undvika att den mer  
  
 lättillgängliga näring som bildas leder till mikrobiologisk tillväxt i  
  
 distributionssystemet behövs ofta ett efterföljande biologiskt steg.  
  
 Vid 20 av 33 ytvattentäkter i enkätsvaren upplevs redan idag  
  
 tydliga trender av kvalitets-förändringar i form av ökande humushalter,  
  
 ökande temperaturer eller ökande algstörningar. I Sverige  
  
 finns ytterligare drygt 160 ytvattentäkter, varför kostnader för  
  
 kompletteringar vid 30 vattenverk kan anses vara ett minimum.  
  
 Kostnader för ökad risk av mikrobiologiska föroreningar (tabell  
  
 2, 4 och 5)  
  
 Se under tabell 4  
  
 Ökande kostnader för ökad risk av kemiska föroreningar (tabell  
  
 2, 3, 4 och 5)  
  
 Att ersätta en vattentäkt som förorenats så allvarligt att den måste  
  
 ersättas kostar stora belopp. Att ersätta Uppsalas eller Göteborgs  
  
 vattentäkter har kostnadsberäknats till 1 miljard kronor eller mer.  
  
 Vattentäkten som försörjer 12 000 invånare i Njurunda söder om  
  
 Sundsvall har beräknats kosta 300 000400 000 kronor att ersätta.  
  
 Denna beräkning gjordes av konsultföretaget VBB Viak 1996 i  
  
 samband med en studie av olika alternativ för ny E4-sträckning  
  
 genom området. Mindre vattentäkter kan kosta ett antal 10-tals  
  
 miljoner att ersätta, om en ny lämplig vattentillgång överhuvudtaget  
  
 går att finna.  
  
 Ett viktigt arbete med att minska riskerna för förorening av  
  
 vattentäkter är att inrätta ett skyddsområde med föreskrifter, se  
  
 kapitel 3 Skydd av vattentäkt/dricksvattenförekomst. Kostnaden  
  
 för att upprätta eller revidera ett skyddsområde varierar, bland  
  
 annat beroende av hur omfattande hydrologiska och/eller hydrogeologiska  
  
 studier som behövs som underlag för avgränsning av 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 67  
  
 skyddsområdet. I grova drag kan sägas att för en mindre vattentäkt  
  
 kostar arbetet några hundra tusen och för en större vattentäkt en  
  
 halv miljon eller mer.  
  
 Ca 40 % av Sveriges kommunala vattentäkter saknar idag  
  
 skyddsområde och många av dem som har skyddsområde har gamla  
  
 avgränsningar och omoderna föreskrifter som inte uppfyller  
  
 skyddsbehovet och ytterst få skyddsområden tar hänsyn till klimatförändringar.  
  
 67 (av 226) av vattentäkterna i vår enkätundersökning  
  
 har skyddsområden fastställda före 1980, då synen på skydd var  
  
 lägre än idag, och 66 av vattentäkterna saknade helt skyddsområde.  
  
 Antag att minst hälften av alla kommunala vattentäkter (ca 1000 st)  
  
 har behov av nytt eller reviderat skyddsområde och att snittkostnaden  
  
 är 250 000 kr för framtagande av beslutsunderlag. Den totala  
  
 kostnaden blir då minst 250 miljoner för framtagande av beslutsunderlag  
  
 för nya skyddsområden. Därtill kommer kostnader för  
  
 åtgärder som minskar föroreningsrisker inom det framtagna  
  
 skyddsområdet. Erfarenhetsmässigt bedöms dessa kostnader vara  
  
 av betydande storlek, men omöjliga uppskatta. Dessa kostnader  
  
 fördelas mellan olika aktörer som kan förorena dricksvattnet inom  
  
 skyddsområdet.  
  
 Med tanke på att det används 10 000-tals kemiska ämnen med  
  
 olika egenskaper i samhället är det omöjligt att ens grovt bedöma  
  
 eventuella berednings- (vattenrenings-) kompletteringar för att  
  
 avlägsna olika föroreningar som sprids till vattentäkter. Råvattenskydd  
  
 är därför den primära åtgärden. Möjliga beredningsåtgärder  
  
 vid vissa akuta föroreningar kan vara:  
  
 1) pulverkol  
  
 2) kolfilter  
  
 3) oxidationsteknik  
  
 4) byte av vattentäkt  
  
 5) nanofilter/omvänd osmos  
  
 Kol kan reducera t ex opolära kolväten från petroleumprodukter.  
  
 Organiska föroreningar som bekämpningsmedel och läkemedelsrester  
  
 skulle kunna oxideras med ozon. Om man har en ozonanläggning  
  
 är steget dessutom inte långt till att kunna tillämpa  
  
 avancerad oxidationsteknik. Teknik för att skapa hydroxidradikaler  
  
 i en reaktor med hjälp av UV och aktiverad titandioxid som katalysator  
  
 är också under utveckling. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 68  
  
 Ökade kostnader för beredskap inom vattenförsörjning (tabell 2,  
  
 4 och 5)  
  
 Det finns kommuner som satsat på beredskap inom vattenförsörjning  
  
 och till och med byggt upp egna beredskapsförråd. Ofta är  
  
 det kommuner som redan har råkat ut för olika händelser som  
  
 förstärker sin beredskap. I t ex Sundsvall, som under 2000-talet två  
  
 år i rad fått 100-års flöden/nederbörd, byggs under 2007 ett  
  
 beredskapsförråd som bland annat inrymmer mobila elverk, länsar,  
  
 saneringsutrustning för föroreningar i tillrinningsområden, vattentankar  
  
 för nöddistribution samt annan utrustning. Kostnaden för  
  
 förrådet är ca 6 miljoner och har bland annat motiverats av ökande  
  
 risker i ett förändrat klimat. Även olika resurslistor mellan kommuner  
  
 har på olika håll börjat byggas upp, men fortfarande fattas  
  
 resurser på många håll att t ex försörja en större tätort med vatten  
  
 från vattentankar.  
  
 Beredskap handlar också om kompetensförsörjning, dels att  
  
 snabbt förstå och kunna minimera riskerna för följdskador vid  
  
 olika händelser, men också för att förebygga att krissituationer  
  
 uppstår. Det finns ett behov av att öka kompetensen i svensk VAförsörjning.  
  
 Kunskaper om vattenburen smitta och desinfektion är  
  
 sådana exempel. Flera kommuner har t ex bara desinfektion i  
  
 beredskap (för vissa grundvattentäkter) och där gäller det att i tid  
  
 förstå när den ska driftsättas. Att få ett svar om otjänligt vatten  
  
 från laboratoriet två dygn efter att provet tagits kan innebära att en  
  
 vattenburen smitta redan är spridd på distributionsnätet. Även  
  
 beredskap att hantera information till både allmänhet och media är  
  
 viktig under en kris. Det är ofta avgörande för hur stort efterarbetet  
  
 blir för att återvinna allmänhetens förtroende.  
  
 Det finns ett behov av att på olika sätt säkerställa tillgång av  
  
 olika material och av kompetens, och att öka förmågan att hantera  
  
 krissituationer, se kapitel 4. Uppskattningsvis kan antas att kostnader  
  
 för beredskapsförstärkande åtgärder i snitt för cirka en  
  
 miljon per kommun kan vara motiverat, i form av material/utrustning,  
  
 förberedelser för inkoppling av utrustning, utbildning och  
  
 framtagande av krisberedskapsplaner, mm. Delar av detta behov  
  
 kan relateras till en ökad risk för extremväder. Antag att det  
  
 sammanlagt i Sverige gäller för en tredjedel av behovet, det innebär  
  
 då en kostnad på knappt 100 miljoner. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 69  
  
 Ökade kostnader för provtagnings- och laboratorieberedskap  
  
 (tabell 2, 4 och 5)  
  
 Sannolikt kommer klimatförändringarna och olika situationer med  
  
 extremväder att öka behovet av både uppföljande och akuta  
  
 analyser av både dricksvatten och råvatten. Kommuner som  
  
 upplevt höga flöden under de senaste åren bekräftar att en extra  
  
 analyskostnad för ibland flera hundra tusen har uppstått. I sådana  
  
 situationer krävs också ofta övertid av laboratoriepersonalen, vilket  
  
 har fördyrat analyskostnaderna.  
  
 Antalet laboratorier som utför dricksvattenanalyser har under de  
  
 senaste åren minskat rejält samtidigt som priserna har pressats  
  
 nedåt. Det betyder också att avstånden till laboratorierna har ökat  
  
 för många kommuner, samtidigt som laboratoriernas kunskaper  
  
 om lokala förhållanden och därmed möjligheter att bistå med  
  
 kompetensstöd ur dessa aspekter minskat. Den normala vattenprovtagningen  
  
 har då anpassats efter olika möjligheter att skicka  
  
 vattenprover. När krissituationer uppstår fungerar det inte alltid.  
  
 Några kommuner som haft krissituationer under de senaste åren  
  
 har avdelat egen personal som kört vattenprover i skytteltrafik,  
  
 ibland sammantaget flera hundra mil.  
  
 En mycket försiktig uppskattning av ett ökat behov av analyser  
  
 för att följa upp förändringar i vattenkvalitet på grund av successiva  
  
 klimatförändringar är i snitt 5000 kr per vattentäkt och år.  
  
 Sammanlagt för ca 2000 vattentäkter ökar då analysbehovet med  
  
 10 miljoner kronor per år. Vädersituationer med kraftig nederbörd  
  
 kan snabbt ge ett ökat behov av ytterligare analyser, det kan röra  
  
 sig om analyser för upp emot miljoner kronor per år.  
  
 Ökande kostnader för kvalitetsstörningar på  
  
 vattenledningsnätet (tabell 2, 4 och 6)  
  
 Att spola (rengöra) ett huvudledningsnät i en medelstor tätort  
  
 kostar några hundra tusen kronor per tillfälle. Frekvensen spolning  
  
 varierar avsevärt från ingen spolning alls till regelbunden spolning  
  
 med några års intervall i svenska kommuner, beroende av ledningsnätets  
  
 utformning och vattnets kvalitet. Ett rimligt antagande  
  
 utifrån erfarenheter av drift av olika ledningsnät är att i minst  
  
 100 tätorter bör spolningsinsatserna utökas med en gång vart femte  
  
 år, på grund av mer variabel vattenkvalitet i samband med 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 70  
  
 klimatförändringar. Denna kostnad skulle då bli 6 miljoner kronor  
  
 per år, om varje spolningstillfälle kostar 300 000 kr.  
  
 Risk för periodvisa och återkommande vattenbrist sommartid  
  
 (tabell 3)  
  
 Risken för att under sensommaren periodvis drabbas av sinande  
  
 vattentäkter, utanför de sydöstra delarna av Sverige, gäller främst  
  
 grunda brunnar i små grundvattenmagasin. Detta rör främst  
  
 enskilda brunnar (se kapitel 6.5) samt mindre kommunala vattenförsörjningsanläggningar.  
  
 Sannolikt kan åtgärderna för kommunal  
  
 vattenförsörjning i huvudsak handla om olika vattenbesparande  
  
 åtgärder, se avsnitt ovan. Endast ett fåtal mindre allmänna vattentäkter  
  
 bedöms behöva ersättas. Om det rör sig om ca 20 små  
  
 allmänna vattentäkter i Sverige som måste ersättas, utanför de  
  
 sydöstra delarna, kan kostnaden uppskattas till en halv miljard  
  
 kronor. Antag att 10 vattentäkter ersätts med överföringsledningar  
  
 från andra vattentäkter (10 stycken x 20 km x 2 miljoner kr/km =  
  
 400 miljoner (se även beräkning under tabell 1)) och 10 vattentäkter  
  
 ersätts med en helt nya vattentäkt i en tillgång med större  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder –  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Några  
  
 åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 3  
  
 Främst mindre grundvattentäkter  
  
 Vattenbesparande  
  
 åtgärder  
  
 Anlägga en ny  
  
 vattentäkt  
  
 Tillfälligt minskad kapacitet  
  
 (vattenbrist) i små och/eller  
  
 grunda vattentäkter i mindre  
  
 grundvattenmagasin i hela  
  
 Sverige, utom Norrlands  
  
 inland och fjällkedjan. Framför  
  
 allt ökar risken söder om  
  
 Mälardalen.  
  
 Behov av kapacitetsförstärkande  
  
 åtgärder  
  
 vid de vattentäkter som  
  
 återkommande får  
  
 problem med vattenbrist  
  
 sommartid.  
  
 Överföringsledning  
  
 från en annan  
  
 vattentäkt.  
  
 Ytvattentäkter  
  
 Se kapitel 4.2  
  
 temperaturförändringar/punkt  
  
 nr 2, varmare somrar samt  
  
 värmebölja  
  
 Både yt- och grundvattentäkter  
  
 Ökad reningsteknisk  
  
 beredskap vid  
  
 vattenverken  
  
 Informationsberedskap  
  
 Aktivt kol (PAC, GAC)  
  
 Ozon eller annan  
  
 avancerad  
  
 oxidationsteknik  
  
 Ökad risk för  
  
 perioder med torka  
  
 (Främst i juliseptember)  
  
 En ökad risk för skogsbränder  
  
 och andra bränder där  
  
 släckvatten mm kan påverka  
  
 vattenmiljön och därmed  
  
 råvattnets kvalitet  
  
 Utökat analysbehov Provtagnings- och  
  
 analysberedskap 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 71  
  
 kapacitet (10 miljoner per täkt). Den sammanlagda kostnaden  
  
 skulle då bli omkring en halv miljard kronor.  
  
 Risk för förorening på grund av ökad brandrisk (tabell 3)  
  
 Vid torka kan risken att för att få föroreningar från släckvatten vid  
  
 större skogsbränder eller andra bränder i viss mån öka. För  
  
 eventuella kostnader, se Ökande kostnader för en ökad risk av  
  
 spridning av kemiska föroreningar under tabell 4. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 72  
  
 Kostnader för behandling av ökande humushalter i  
  
 ytvattentäkter  
  
 Se text under tabell 2.  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder –  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Några  
  
 åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 4  
  
 Ytvattentäkter samt ytliga grundvattentäkter eller grundvattentäkter  
  
 med korta uppehållstider efter infiltration av ytvatten.  
  
 Förbättrat råvattenskydd Se tabell 2  
  
 Optimerad  
  
 fällningsteknik i  
  
 ytvattenverk  
  
 Ökad kemikalie  
  
 dosering  
  
 Tillsats av pulverkol  
  
 Ev. kompletteringar i  
  
 dricksvattenberedning  
  
 Kolfilter  
  
 Membran  
  
 Ozon + biologiskt  
  
 Effektivare  
  
 desinfektionsteknik  
  
 UV+ klor  
  
 Ökad klordos  
  
 Ozon  
  
 Använda en  
  
 reservvattentäkt  
  
 Alternativt använda  
  
 annat råvatten  
  
 Informationsberedskap  
  
 (ev. kokningspåbud)  
  
 Distribuera nödvatten i  
  
 tankar  
  
 Ökad risk för mikrobiologiska  
  
 föroreningar i vattentäkter  
  
 (även klortåliga parasitära  
  
 protozoer och virus)  
  
 Ökad risk för vattenburen  
  
 smitta.  
  
 Ökande humushalter  
  
 Utökat analysbehov Provtagnings- och  
  
 analysberedskap  
  
 Både yt- och grundvattentäkter  
  
 Förbättrat råvattenskydd Se tabell 2  
  
 Vid behov förbättrad  
  
 reningsteknik  
  
 Aktivt kolfilter (PAC  
  
 alt. GAC)  
  
 Ozon  
  
 Avancerad  
  
 oxidationsteknik  
  
 Använda  
  
 reservvattentäkt  
  
 Distribuera nödvatten i  
  
 tankar  
  
 Alternativt använda  
  
 annat råvatten  
  
 Informationsberedskap  
  
 Anlägga en ny  
  
 vattentäkt  
  
 Ökad risk för olika typer av  
  
 utsläpp som av hälsoskäl eller  
  
 estetiska skäl kan påverka  
  
 dricksvattnets användbarhet  
  
 Risk för otjänligt vatten.  
  
 Utökat analysbehov Provtagnings- och  
  
 analysberedskap  
  
 Ledningsnät/vattenverk  
  
 Där behov finns minska  
  
 såbarheten i huvudledningsnätet.  
  
 Dubblera viktiga  
  
 vattenledningar  
  
 Reparationsberedskap 
  
 Beredskap att anlägga  
  
 nödvattenledningar  
  
 Ökad risk för  
  
 intensiva regn eller  
  
 skyfall.  
  
 (lokala  
  
 översvämningar)  
  
 Risk för ras och skred på  
  
 ledningsnät, med utebliven  
  
 leverans av vatten till  
  
 samhället (risk för inträngande  
  
 förorenat vatten i systemet).  
  
 Beredskap att hantera  
  
 stora leveransavbrott  
  
 Informationsberedskap  
  
 Beredskap att distribuera  
  
 nödvatten i  
  
 tankar 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 73  
  
 Kostnader för ökad risk av mikrobiologiska föroreningar (tabell  
  
 2, 4 och 5)  
  
 Avföringspåverkan som överstiger dricksvattenberedningarnas  
  
 reduktionsförmåga leder till att de vattenburna sjukdomsutbrotten  
  
 ökar. Statistiken över registrerade dricksvattenorsakade sjukdomsfall  
  
 anger 63 000 fall i Sverige under 25 år och ändå anses det finnas  
  
 ett betydande mörkertal. Chalmers har i en underlagsrapport  
  
 sammanställt tillängliga uppgifter om kostnader för ett antal  
  
 svenska och utländska utbrott. Kostnaden per insjuknad varierar  
  
 mellan 161 kr och 28 000 kr. Det stora spannet beror inte bara på  
  
 hur allvarliga respektive utbrott var utan i hög grad också på vilka  
  
 kostnader som inkluderats. Kostnadsberäkningarna för EHECutbrottet  
  
 i Williams (28 000 kr/insjuknad) och Giardiautbrottet i  
  
 Bergen (8 000 kr/insjuknad) framstår som de mest fullständiga.  
  
 Om man räknar med kostnad på 10 000 kr/insjuknad och en  
  
 femfaldig ökning av de vattenburna infektionerna i Sverige får man  
  
 en kostnad på mer än 100 Mkr per år. Mörkertalet innebär att  
  
 kostnaden för att inte genomföra riskreducerande åtgärder skulle  
  
 kunna var betydligt högre. Utöver dessa kostnader finns mänskligt  
  
 lidande i samband med dödsfall och sjukdom som i vissa fall blir  
  
 kronisk samt avsevärda kostnader för att återställa förtroendet för  
  
 dricksvattnet. I vår enkätundersökning anges att föroreningsrisken  
  
 från kommunal avloppsrening eller djurhållning ökar betydligt vid  
  
 kraftig nederbörd vid 43 % av vattentäkterna. Även dagvatten kan  
  
 innehålla betydande mängder mikroorganismer och vid 21 %  
  
 täkterna anges dagvatten som en föroreningsrisk. Vid 42 % av  
  
 täkterna anges att jordbruksmark är en föroreningsrisk.  
  
 Hur stora åtgärder som är nödvändiga för att reducera riskerna  
  
 för vattenburen smitta till en acceptabel nivå beror bland annat på  
  
 hur stora säkerhetsmarginalerna i dagens system är. Chalmers har i  
  
 en underlagsrapport tagit fram kostnader för vissa beredningskompletteringar.  
  
 Tänkbar grad av åtgärd med stigande kostnader  
  
 skulle kunna vara:  
  
 1) råvattenskydd och reservvattentäkter  
  
 2) kraftigt höjd desinfektionsdos  
  
 3) komplettera desinfektionen (t ex UV, ozon)  
  
 4) membranfilter (ultrafilter/nanofilter)  
  
 5) ny vattentäkt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 74  
  
 Kostnaderna för ett fungerande råvattenskydd med avseende på  
  
 smittämnen ska förorenaren stå för (PPP Polluter Pay Principle  
  
 som framhålls bland annat i ramdirektivet för vatten). Smittrisken  
  
 från ofullständigt renat avloppsvatten kan till begränsade kostnader  
  
 reduceras med UV-desinfektion av avloppsvattnet. Kostnader för  
  
 jordbruket för att säkra gödselhanteringen och för att undvika  
  
 betesdrift med infekterade djur vid vattentäkter ligger också  
  
 utanför denna beräkning.  
  
 Även med dagens klimat skulle de flesta vattenverk behöva  
  
 reservvattentäkter så att man åtminstone under en begränsad  
  
 period klarar de föroreningssituationer som kan uppkomma.  
  
 En kraftigt höjd desinfektionsdos med klor ger i detta  
  
 sammanhang marginella kostnader. En dubblering av kloranvändningen  
  
 i Göteborg skulle till exempel kosta mindre än ett öre per  
  
 kubikmeter dricksvatten. Denna dosering skulle dock överskrida  
  
 den idag tillåtna och ge negativa effekter på miljön och potentiellt  
  
 också hälsorisker, samtidigt som den skulle vara i stort sett  
  
 verkningslös mot parasitära protozoer.  
  
 I många fall skulle en komplettering med ozon eller UVdesinfektion  
  
 troligtvis ge en tillräcklig riskreduktion. Ozon har en  
  
 god barriärverkan mot bakterier, virus och de flesta protozoer. UV  
  
 har god barriärverkan mot bakterier, protozoer och de flesta virus.  
  
 Investeringskostnaden för att förse halva Sveriges drickvattenproduktion  
  
 med UV-desinfektion bedöms till ca 300 Mkr. Kapitalkostnad  
  
 och drift bedöms till ca 58 öre/m³. Vid inaktivering  
  
 genom desinfektion blir de inaktiverade mikroorganismerna och  
  
 organiskt material mer lättillgängligt som näring och kan ge  
  
 upphov till mikrobiologisk tillväxt. Det finns också spekulationer  
  
 om att vissa mikroorganismer skulle kunna reparera de genetiska  
  
 skador som UV-behandlingen ger. Ozonering är en något dyrare  
  
 metod, men har andra fördelar, kostnadsbedömningen ges i  
  
 avsnittet om humusreduktion.  
  
 För vattenverk som riskerar en kraftig avföringspåverkan kan det  
  
 var aktuellt att komplettera med membran som avskiljer istället för  
  
 att inaktivera. Den vanligaste ytvattenberedningen inkluderar  
  
 kemisk fällning och där bör det gå att uppnå en god avskiljning av  
  
 virus med ultrafiltermembran även om de har viss andel porer som  
  
 är större än de minsta virusen. Investeringskostnaden för att komplettera  
  
 20 % av Sveriges drickvattenproduktion med ultrafilter  
  
 bedöms till 1000 Mkr. Kapitalkostnad och drift bedöms till 50 öre  
  
 per kubikmeter för större vattenverk. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 75  
  
 För vattenverk utan kemisk fällning behövs tätare membran,  
  
 nanofilter, för att avskilja virus. Både investerings och driftskostnader  
  
 för nanofilter blir betydligt högre än för ultrafilter. Detta  
  
 alternativ kan dock vara aktuellt när man behöver förbättra  
  
 avskiljningen av andra föroreningar som humus och den kraftfulla  
  
 mikrobiologiska barriärverkan kan då ses som en positiv bieffekt.  
  
 Se därför kostnader under avsnittet om humusreduktion. Nya  
  
 vattentäkter kan beroende på lokala förhållanden kosta mycket  
  
 stora belopp, se avsnitt om spridning av kemiska föroreningar.  
  
 Kostnader för en ökad risk av spridning av kemiska föroreningar  
  
 Se text under tabell 2.  
  
 Kostnader för en ökad risk för ras och skred på  
  
 vattenledningsnätet (tabell 2, 4 och 5)  
  
 Den 27 augusti 2001 regnade det 140 mm på ett dygn i Sundsvall.  
  
 Under de två efterföljande veckorna kom ytterligare ca 160 mm.  
  
 Under dessa regn uppstod extra kostnader på vattenledningsnätet  
  
 och för distribution av vatten för ca 10 miljoner kronor i Sundsvall.  
  
 Kostnaderna bestod i akuta åtgärder för att upprätthålla vattendistributionen  
  
 på raserade ledningar samt skadekostnader för att  
  
 laga ledningar vid ras och skred. På grund av att många huvudvattenledningar  
  
 var dubblerade uppstod dock inga långvariga  
  
 avbrott i leveransen. Kommunen anger dock att man ur många  
  
 aspekter hade tur, situationen hade mycket lätt kunnat förvärras.  
  
 Bland annat var en mindre damm mycket nära att brista och hade  
  
 det inträffat hade vattenmassorna gett stora skador på huvudledningsnätet  
  
 och en vattenreservoar, sannolikt med skadekostnader  
  
 för ytterligare 20 miljoner, därtill hade den normala vattendistributionen  
  
 i Sundsvall säkerligen upphört under några dygn.  
  
 Örnsköldsviks kommun drabbades 1999 av ett större leveransavbrott  
  
 i sin vattenförsörjning. Orsaken var i detta fall inte orsakat  
  
 av väder, en huvudledning borrades sönder av misstag och tryckförändringar  
  
 i ledningsnätet skapade sedan flera följdläckor på  
  
 övriga ledningsnätet. Den aktuella huvudledningen var inte dubblerad.  
  
 Men konsekvenserna av den vattenbrist som uppstod i  
  
 Örnsköldsviks samhälle är av samma art som kan uppstå när viktiga 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 76  
  
 vattenledningar rasar på grund av skred vid kraftfull nederbörd.  
  
 Sjukhuset fick transportera vissa patientgrupper till andra sjukhus,  
  
 skolor, mm fick stänga på grund av att toaletterna inte gick att  
  
 använda, badhuset fick stänga, vissa industrier och andra näringar  
  
 drabbades, osv. Samhällskostnader i samband med denna händelse  
  
 som pågick i totalt i nästan en vecka har aldrig sammanställts, men  
  
 uppgår förstås till mångmiljonbelopp.  
  
 I samband med att ett ledningsnät blir trycklöst så finns också  
  
 risk att förorenat vatten på utsidan av rören kan tränga in i  
  
 otätheter. Exempelvis finns ofta avloppsledningar i samma rörgrav,  
  
 vilket i värsta fall kan ge upphov till ett vattenburet sjukdomsutbrott.  
  
 I Örnsköldsvik klarade man sig dock från sådana följdhändelser,  
  
 bland annat därför att man gick ut med rekommendationer  
  
 att koka dricksvattnet när det påkopplades igen.  
  
 Sammanfattningsvis kan antas att ett skyfall över en tätort  
  
 kombinerat med intensiv nederbörd kan orsaka skador på  
  
 vattenledningsnätet samt innebära övriga samhällskostnader på  
  
 grund av utebliven vattenleverans för flera 10-tals miljoner kronor  
  
 per tillfälle. Utifrån en underlagsrapport från SGI kan uppskattas  
  
 att ca 50 kommuner i Sverige kommer att få en ökad ras- och  
  
 skredrisk på grund av klimatförändringar, se figur (röda områden  
  
 får en ökad risk, gul oförändrad och gröna områden en minskad  
  
 risk). Vad den årliga kostnaden i framtiden blir är omöjlig att svara  
  
 på, men risken ökar i klimatscenarierna. Antag att ett kraftigt  
  
 skyfall tillsammans med intensivt regn inträffar vid en tätort vart  
  
 femte år, med kostnader för 10–50 miljoner per tillfälle. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 77  
  
 Figur 17 Förändrade ras och skredrisker i samband med klimatförändringar (underlags-rapport  
  
 från SGI). Rött – ökad skredrisk, gult –oförändrad risk, grönt – minskad risk.  
  
 För att motverka denna risk är utbyggnad av dubblerade huvudvattenledningar  
  
 en möjlig åtgärd. På ca hälften av ledningsnäten i  
  
 enkäten finns ingen möjlighet eller begränsad möjlighet till  
  
 alternativ leverans via andra ledningar om en huvudvattenledning  
  
 blir ur funktion. För ca 30 % av huvudledningsnäten har kommunerna  
  
 angett att det finns sträckor med en påtaglig risk för att ras  
  
 och skred, men samtidigt anger många kommuner att riskerna är  
  
 okända. Antag att hälften av kommunerna (ca 25) med ökande  
  
 skredrisk bör nyanlägga 2 km huvudvattenledning för att dubblera/säkra  
  
 upp leveransen i huvudledningsnätet och att kostnaden  
  
 är 5 miljoner kronor per km. Den samlade kostnaden blir då 250  
  
 miljoner kronor. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 78  
  
 Kostnader för en ökad risk för störningar i styr-, regler och  
  
 övervakningssystem i samband med åska (tabell 4)  
  
 I vår enkät påpekas i många svar att störningar i styr-, regler- och  
  
 övervakningssystem är vanliga i samband med åska. Systemen är  
  
 ofta spridda över ett stort antal geografiskt spridda platser såsom,  
  
 vattentäkt, vattenverk, tryckstegringar, reservoarer samt övervakning  
  
 av tryck och flöde i ledningsnätet. En viktig funktion är  
  
 exempelvis larm vid driftstörningar. Ett kraftigt åskväder kan ge  
  
 skador på denna typ av utrustning för flera hundra tusen per  
  
 tillfälle. Många påpekar att uppkopplingar via telenätet är känsligare  
  
 för åska, varför många investerar i radiokommunikation istället.  
  
 Investeringskostnaden för övergång till radiokommunikation ligger  
  
 mellan 15–50 000 kr per enhet, beroende av typ och mängd av  
  
 information som ska överföras. För ett litet vattenförsörjningssystem  
  
 men en vattentäkt, ett vattenverk, 2 reservoarer, 4 tryckstegringar  
  
 kan det exempelvis kosta omkring 200 000 kr att byta  
  
 från telekommunikation till radiokommunikation. För ett större  
  
 system kan kostnaden ligga mellan 0,5 till 1 miljon kronor.  
  
 Angående åskfrekvens finns idag inga framtida scenarier i  
  
 Russell underlag, även om det går att misstänka att frekvensen  
  
 kan öka i det framtida klimatet. Antag att behovet för åsksäkrare  
  
 kommunikation ökar för 50 medelstora anläggningar, då blir det en  
  
 sammantagen investeringskostnad om ca 30 miljoner. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 79  
  
 Kostnader för en ökad risk för stora marköversvämningar  
  
 (tabell 5)  
  
 Den 9 juli 2004 översvämmades Gonzales grundvattentäkt. Stora  
  
 delar av brunnsområdet var översvämmat. Vattentäkten försörjer ca  
  
 8000 konsumenter. Mikrobiologiskt förorenat vatten pumpades ut  
  
 på kommunens vattenledningsnät. Inget vattenburet sjukdomsutbrott  
  
 kartlades men konsumenterna fick koka vattnet i upp till 4  
  
 veckor innan det blev tjänligt som dricks-vatten. Arbete med att  
  
 hålla undan vattenmassorna, bygga vallar, få bort vattnet, analyskostnader,  
  
 transporter av prover till laboratoriet, desinfektionsutrustning  
  
 för rengöring av vatten-ledningsnätet kostade  
  
 700 000 kr. Reparation av vattenverkets el-anläggning kostade  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder -  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Några  
  
 åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 5  
  
 Både yt- och grundvattentäkter  
  
 Permanenta skydd,  
  
 som invallningar  
  
 Beredskap för att  
  
 bygga invallningar  
  
 Flytta  
  
 anläggningsdelar till  
  
 högre belägna  
  
 markområden  
  
 Ökad risk för översvämning av  
  
 lågt belägna anläggningsdelar.  
  
 Risk för strömbortfall vid  
  
 översvämmade ställverk eller  
  
 andra el-anläggningar.  
  
 Analysera risker för  
  
 översvämning vid  
  
 vattentäkter och viktiga  
  
 anläggningsdelar  
  
 (översvämningskartering  
  
 plus analys av påverkan  
  
 av klimatförändringar)  
  
 Flytta/höja känsliga  
  
 anläggningsdelar inom  
  
 befintlig plats/byggnad 
  
 Ökad risk för föroreningsutsläpp  
  
 av olika typer av miljö och  
  
 hälsofarliga kemiska  
  
 ämnen i tillrinningsområdet för  
  
 vattentäkt. Risk för otjänligt  
  
 vatten  
  
 Se tabell 4  
  
 Ytvattentäkter  
  
 Ökade mikrobiologiska risker Se tabell 4  
  
 Grundvattentäkter  
  
 Risk för korta uppehållstider i  
  
 grundvattenfasen och/eller  
  
 reducerad omättad zon vid  
  
 infiltration (mikrobiologisk risk)  
  
 Ökad risk för mikrobiologiska  
  
 föroreningar i vattentäkter.  
  
 Ökad risk för vattenburen  
  
 smitta.  
  
 Se tabell 4  
  
 Ledningsnät  
  
 Ökad risk för nederbörd  
  
 som medför  
  
 större marköversvämningar  
  
 Ökad risk för ras och skred  
  
 samt inträngande förorenat  
  
 vatten vid trycklöst system.  
  
 Se tabell 4 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 80  
  
 600 000 kr. Inga vattentankar med rent dricksvatten ställdes ut i  
  
 samhället och kommunen fick därmed inga kostnader för detta.  
  
 Övriga samhällskostnader för att inte ha ett tjänligt vatten i  
  
 kranarna har inte sammanställts från händelsen, den totala  
  
 samhällskostnaden är därför sannolikt större.  
  
 För 30 % av ytvattentäkterna i enkätundersökningen anges att  
  
 råvattenpumpstationen eller tillhörande el-anläggningar kan  
  
 översvämmas vid höga flöden. För 10 % av grundvatten-täkterna  
  
 anges att det finns stor risk och vid ytterligare 9 % bedöms att en  
  
 påtaglig risk finns för översvämning av brunnsorådet vid höga  
  
 flöden. Antag att ca 20 % av Sveriges totala antal vattentäkter  
  
 (drygt 2000 stycken) och då främst i Sveriges västra delar behöver  
  
 vidta åtgärder för att säkerställa att vitala anläggningsdelar inte kan  
  
 översvämmas. Åtgärderna kan variera mellan att säkra elanläggningar 
  
 , skydda brunnsområden med invallningar, etc. En  
  
 snittkostnad är svår att uppskatta, men det är inte orimligt att det  
  
 kan röra sig om en halv miljon per vattentäkt. Kostnaden skulle då  
  
 sammanlagt bli 200 miljoner.  
  
 Kostnader för en ökad risk av mikrobiologiska föroreningar vid  
  
 översvämning  
  
 Se text under tabell 4.  
  
 Kostnader för en ökad risk av spridning av kemiska föroreningar  
  
 Se text under tabell 4.  
  
 Kostnader för en ökad risk för ras och skred på  
  
 vattenledningsnätet  
  
 Se text under tabell 4. 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 81  
  
 6.2 Konsekvenser och kostnader på grund av  
  
 temperaturförändringar  
  
 I nedan tabell (6 och 7) beskrivs och sammanfattas de troliga  
  
 effekterna/riskerna av förväntade temperaturförändringarna. I text  
  
 beskrivs också möjliga skadekostnader och kostnader för  
  
 riskdämpande eller andra kostnader för att avhjälpa olika  
  
 problemställningar. Kartan i respektive tabellen redovisar vilka  
  
 områden och regioner i Sverige som påverkas av den klimateffekt  
  
 som tabellen beskriver. 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 82  
  
 Kostnader för ökat behov av avskiljning av järn- och mangan  
  
 (tabell 6)  
  
 Det vanligaste sättet att avskilja järn- och mangan, främst med  
  
 grundvatten som råvatten, är luftning (oxidation) och efterföljande  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder –  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 6  
  
 Både yt- och grundvattentäkter  
  
 Nya vattenburna och  
  
 sjukdomsframkallande virus,  
  
 protozoer och parasiter kan  
  
 uppträda i våra vattensystem.  
  
 Se tabell 2 (mikrobiologiska  
  
 föroreningar)  
  
 Förändringar i jord- och skogsbruk  
  
 på grund av förändrat klimat, t ex  
  
 odlingssäsonger som förlängs och  
  
 nya grödor som odlas, ev ändringar  
  
 i gödningsteknik och i användning  
  
 av bekämpnings-medel. Nya  
  
 möjligheter att odla mer i norr, utan  
  
 brist på bevattningsvatten.  
  
 Dessa frågeställningar har  
  
 inte vidare bedömts i  
  
 dagsläget.  
  
 Ytvattentäkter  
  
 Längre skiktbildningsperiod  
  
 (temperaturskiktningar i  
  
 vattenmassan). Det ökar risken för  
  
 ett syrefattigt bottenvatten, vilket  
  
 kan öka halter av järn och/eller  
  
 mangan samt risk för utläckage av  
  
 fosfor från bottensediment.  
  
 Ökad risk för algblomning, främst i  
  
 mellersta och södra Sverige och  
  
 lokalt i norra Sverige.  
  
 Ökat renings beredningsbehov 
  
 .  
  
 Skydd av vattentäkt  
  
 Se text om  
  
 algblomning  
  
 Ökad risk för höga Byta vattentäkt  
  
 vattentemperaturer.  
  
 Kylbehov vid för höga  
  
 temperaturer Kyla  
  
 dricksvatten  
  
 Eventuellt ökat tryck av rekreation  
  
 och friluftsliv på sjöar.  
  
 Grundvattentäkter  
  
 Varmare ytvatten vid konstgjord  
  
 och inducerad infiltration.  
  
 Grundvattentemperaturen ökar  
  
 generellt.  
  
 Ökad risk för syrebrist i  
  
 grundvattnet med ökande  
  
 järn och manganhalter  
  
 Luftning och  
  
 avskiljning av  
  
 järn och  
  
 mangan i filter  
  
 Ledningsnät  
  
 Ökad risk för varmare  
  
 dricksvattentemperaturer ökar  
  
 risken för tillväxt av  
  
 mikroorganismer, främst lukt och  
  
 smakstörningar.  
  
 Se tabell 2  
  
 Vattenverk, reservoarer, brunnsöverbyggnader, mm  
  
 Varmare somrar  
  
 samt ökad risk  
  
 för värmeböljor  
  
 Ökad risk för mögel-påslag i kalla  
  
 utrymmen.  
  
 Ökat behov av luftavfuktare 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 83  
  
 avskiljning i olika typer av sandfilter. Olika typer av komplexbindningar  
  
 till organiskt material kan dock försvåra processen. För  
  
 ett litet till medelstort grundvattenverk kan investeringskostnaden  
  
 ligga mellan 0,5 till 10 miljoner kronor. För att förstå hur många  
  
 vattenverk som berörs så måste lokala förhållanden studeras  
  
 ingående. En mycket försiktig gissning kan vara 25 vattenverk med  
  
 en snittkostnad om 4 miljoner och då totalt 100 miljoner.  
  
 Kostnader för ökad risk för algblomning (tabell 2, 6 och 7)  
  
 Ökad näringstillförsel, framförallt fosfor, och ökad temperatur kan  
  
 öka algblomningarna. Konsekvenserna kan bli luktpåverkan på  
  
 dricksvattnet, ökad mikrobiologisk tillväxt i distributionssystemet  
  
 och algtoxiner. Åtgärder som kan vara aktuella:  
  
 1) råvattenskydd  
  
 2) mikrosilning  
  
 3) aktiverat kol  
  
 4) biologisk förbehandling  
  
 5) oxidationsteknik  
  
 6) byt vattentäkt  
  
 Råvattenskyddet handlar om att begränsa tillförseln av näringsämnen  
  
 från jordbruk och avloppssystem.  
  
 Mikrosilning av råvattnet genom sildukar med öppningar på  
  
 1020 mikrometer kan reducera hela alger och algkolonier. Luktämnen,  
  
 toxiner etc. från algerna kan dock komma ut i vattnet när  
  
 de dör i råvattentäkten eller om de går sönder innan de avlägsnats  
  
 från silduken.  
  
 Aktiverat kol reducerar luktämnena och en del toxiner. Den  
  
 initiala adsorptionsförmågan minskar dock snabbt och förutsättningen  
  
 för att kunna driva kolfilter med längre reaktiveringsintervall  
  
 än månader är att de har en mikrobiologisk aktivitet.  
  
 Investeringskostnaden för ytterligare 20 % kolfiltrering av svenskt  
  
 ytvatten bedöms till ca 100 Mkr. Kostnaden för investering och  
  
 drift bedöms till 15 öre per kubikmeter. Erfarenheter visar omfattande  
  
 och långvariga algblomningar kan leda till luktgenombrott i  
  
 kolfilter som drivs på detta sätt.  
  
 Med pulverkol kan man använda den höga initiala adsorptionsförmågan  
  
 och kolkostnaden för begränsade perioder blir låg.  
  
 Investeringskostnaden för kolsilo och doserutrustning, exklusive 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 84  
  
 byggnad bedöms till 3 Mkr för ett större vattenverk. Svårigheten är  
  
 att veta när man måste börja dosera. Pulverkolet måste avskiljas  
  
 senare i beredningen och ökar slammängden.  
  
 Kostnader för högre vattentemperaturer (tabell 6)  
  
 Finsjö vattenverk ca 20 km nordväst om Mönsterås tar sitt råvatten  
  
 från Emån. I rinnande vattendrag blir temperaturerna ibland höga. I  
  
 samband med ombyggnader 1994 projekterades en kylanläggning  
  
 av dricksvattnet. Anläggningen var dimensionerad för att svara mot  
  
 en tempsänkning om 8 grader på utgående vatten och en produktion  
  
 om 2,500 m3 per dygn. Investeringskostnaden för kylanläggningen  
  
 beräknades till 3,5 Mkr och en driftkostnad på ca 0,7 Mkr  
  
 per år beräknades. Fördelat på ett års vattenproduktion beräknades  
  
 kostnaden bli ca 85 öre/m3 (1992 års priser). Anläggningen  
  
 byggdes dock inte och idag ligger kostnaderna sannolikt en bit över  
  
 en krona per m3 vatten. Utvecklingen går mot högre vattentemperaturer  
  
 i många vattentäkter, speciellt de som använder råvatten  
  
 från rinnande vattendrag (Göteborg, Karlskrona med flera). Sannolikt  
  
 kommer dock konsumenter att i viss mån få tåla högre  
  
 vattentemperaturer. I vissa fall kan man också tänka sig att kylanläggningar  
  
 byggs eller att en vattentäkt får bytas ut. Temperaturen  
  
 på utgående dricksvatten har tidvis legat på över 20 grader i Finnsjö  
  
 vattenverk under de senaste åren. Höga vattentemperaturer kan  
  
 också skapa ökande behov av underhållsåtgärder på ledningsnätet,  
  
 se avsnittet om ökande kostnader för kvalitetsstörningar på  
  
 ledningsnätet. Sammantaget är det svårt att uppskatta en kostnad  
  
 för ökande vattentemperaturer, men det kan uppgå till betydande  
  
 belopp.  
  
 Kostnader för ökat behov av avfuktningsaggregat (tabell 6)  
  
 Flera driftansvariga i olika kommuners vattenförsörjning vittnar  
  
 om att behovet av avfuktning av varm och fuktig sommarluft har  
  
 ökat. I Sundsvall har ett 50-tal luftavfuktare inköpts under de  
  
 senaste 5 åren till vattenverk, överbyggnader på brunnar och reservoarer  
  
 samt i vissa tryckstegringar. Om ytterligare 2000 luftavfuktare  
  
 behövs i framtiden i olika anläggningsdelar i Sverige, med 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 85  
  
 en snittkostnad av 25 000 kronor per styck, blir kostnaden 50 miljoner  
  
 kronor.  
  
 6.3 Konsekvenser och kostnader för storm och  
  
 snöstorm  
  
 Vattenförsörjning är beroende av elförsörjning, men då de flesta  
  
 större vattentäkter och vattenverk redan idag har reservkraft får  
  
 sannolikt störningar i elförsörjning på grund av elavbrott bara  
  
 mindre konsekvenser.  
  
 6.4 Konsekvenser och kostnader för förändringar i  
  
 havsnivå  
  
 Konsekvenser av höjningar av havets nivå i scenarier från SMHI  
  
 bedöms ha ringa betydelse för allmän vattenförsörjning, med ett  
  
 stort undantag och det är Göteborgs vattenförsörjning. Saltvattenuppträngning  
  
 är redan idag en vanlig orsak till stängningar av  
  
 Göteborgs råvattenintag.  
  
 I flodmynningar tränger havsvattnet upp längs botten medan det  
  
 lättare sötvattnet strömmar ut ovanpå. Vid nollflöde skulle flodmynningen  
  
 vara en vik med saltvatten. Dricksvattenkvaliteten kan  
  
 påverkas både av saltsmak, ökad korrosion i distributionsnätet och  
  
 av föroreningar som havsvattnet tagit med sig från flodmynningen.  
  
 Med måttliga havsnivå-höjningar på upp till en meter är det  
  
 Typ av  
  
 väder/klimat  
  
 Sårbarhet för väder –  
  
 konsekvens  
  
 Åtgärdsbehov Åtgärdsalternativ  
  
 Tabell 7  
  
 Ytvattentäkter  
  
 Mer nederbörd i form av regn  
  
 och fler snösmältningar.  
  
 Kortare isbelagd period med  
  
 effekter på algflora, mm.  
  
 Ökad tillrinning av humus,  
  
 närsalter, etc. samt andra  
  
 kemiska föroreningar från  
  
 mänskliga aktiviteter  
  
 .  
  
 Se tabell 2 och 6.  
  
 Grundvattentäkter  
  
 Perioden med grundvattenbildning  
  
 ökar generellt.  
  
 Se tabell 2  
  
 Varmare vinter,  
  
 höst och vår.  
  
 Vid infiltration av ytvatten kan  
  
 försämrad ytvattenkvalitet  
  
 påverka grundvattnets kvalitet.  
  
 Se tabell 2 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 86  
  
 framförallt råvattenintagen från Göta älv nedströms kraftverksdammen  
  
 i Lilla Edet som påverkas, det vill säga Göteborg och  
  
 Kungälv. Förutom havsnivån har även flödena i älven stor betydelse.  
  
 De åtgärder som hittills genomförts med flyttning av intaget  
  
 längre uppströms, minimitappningar och skärm som för större  
  
 delen av flödet från Nordre älv till Göteborgsgrenen väntas inte  
  
 vara tillräckliga för att undvika vattenbrist i Göteborg om  
  
 havsnivån ökar med en meter. En förebyggande åtgärd för att öka  
  
 tillgängligheten till Göta älv som råvattentäkt skulle kunna vara att  
  
 flytta Göteborgs råvattenintag längre uppströms för att undvika  
  
 saltuppträngning. Saltuppträngning är visserligen en vanlig stängningsorsak,  
  
 men de mikrobiologiska kvalitetstörningarna står för  
  
 8085 % av stängningstiden. För att undvika dessa helt behöver  
  
 man gå hela vägen upp till Vänern och förbi Vänersborgsviken för  
  
 att hämta vatten på djupet. Med avståndet 80 km och kostnad för  
  
 ledningsdragningen på 1216 000 kr/m skulle kostnaden vara  
  
 11,3 miljarder kronor utöver kostnaden för själva intaget. Andra  
  
 alternativ för att helt ersätta Göta älv som vattentäkt ger ännu  
  
 längre ledningsdragningar. Eftersom saltvattenuppträngningarna  
  
 inte är en konstant påverkan finns alternativ med ett regionalt  
  
 komplement som bedöms vara tillräckligt vid höjningar av medelnivån  
  
 i havet på mindre än en meter. Kostnaderna för ett regionalt  
  
 råvattenkomplement bedöms till 400 Mkr. Åtgärderna planeras att  
  
 utföras före 2040.  
  
 6.5 Konsekvenser och kostnader för enskild  
  
 vattenförsörjning  
  
 Ungefär 1,2 miljoner invånare i Sverige har enskild/privat vattenförsörjning  
  
 vid sitt permanentboende. Sammantaget rör det sig om  
  
 ca 450 000 brunnar (vattentäkter), varav ca 180 000 är grävda  
  
 brunnar och ca 270 000 bergborrade. Ur kvantitetssynpunkt kommer  
  
 en betydande andel av de privata brunnar att få en minskad  
  
 vattentillgång under sommarhalvåret, under den tid då behovet ofta  
  
 är som störst. Exempelvis kan behovet av bevattning öka vid en  
  
 förlängd vegetationsperiod och i vissa områden finns en ökad risk  
  
 för perioder med torka. Problem med vattenbrist uppstår vanligtvis  
  
 främst i grävda brunnar och grunda bergborrade brunnar.  
  
 Ur kvalitetssynpunkt bedöms främst problem uppstå med  
  
 inträngande av ytligt vatten med dålig kvalitet i samband med 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 87  
  
 skyfall och kraftigt regn eller översvämningar. I dessa fall sker ofta  
  
 påverkan direkt på brunnsvattnet. Dessa problem, med inträngande  
  
 föroreningar (inte minst mikrobiologiska), berör främst brunnar  
  
 med dålig tätning mot markavrinning. Men skyfall och översvämningar  
  
 kan också bidra till att sprida föroreningar inom en  
  
 brunns tillrinningsområde som även förorenar grundvattnet som  
  
 rinner mot brunnen.  
  
 En grov uppskattning är att ungefär hälften av de grävda brunnarna  
  
 på något sätt behöver åtgärdas eller ersättas på grund av  
  
 kvantitets- och/eller kvalitetsproblem. Det bör dock noteras att i  
  
 många fall har dessa brunnar redan idag behov av åtgärder, men  
  
 klimatförändringarna kan öka behoven betydligt. Antag att andelen  
  
 grävda brunnar som behöver åtgärdas på grund av klimatförändringarna  
  
 är ca 50 000 stycken.  
  
 Grunda bergborrade brunnar tar ofta vatten från ytliga  
  
 spricksystem och är därmed känsligare för kvalitetsförsämring vid  
  
 kraftig nederbörd, med inträngande ytligt markvatten i de ytliga  
  
 spricksystemen. De grunda bergborrade brunnarna är ca 25 000  
  
 (grundare än 35 m). Dessa brunnar är också känsliga för torrperioder.  
  
 Antag att ca 10 000 av dessa brunnar får problem på  
  
 grund av klimatförändringarna. En stor del av de bergborrade  
  
 brunnarna kan också påverkas på grund av dåliga foderrör eller en  
  
 dålig tätning mellan foderröret och berget.  
  
 Ca 10 % av de bergborrade brunnarna har en kloridhalt högre än  
  
 100 mg per liter. Dessa brunnar löper en stor risk att få en  
  
 ytterligare förhöjd kloridhalt i samband med torrperioder under  
  
 sommaren, särskilt i sydöstra Götaland. Det kan i många fall leda  
  
 till att vattnet blir oanvändbart. Det kan röra sig om upp emot  
  
 20 000 brunnar.  
  
 Förändringar i grundvattenbildning och temperatur kommer att  
  
 påverka grundvattnets kemiska sammansättning. En ökad grundvattenbildning,  
  
 vilket är aktuellt främst under vinterhalvåret, kommer  
  
 att minska halten lösta ämnen. En minskad grundvattenbildning  
  
 under sommaren kommer att resultera i en ökad halt lösta  
  
 ämnen (radon, arsenik, fluorid, mm). En ökad temperatur leder  
  
 också till en ökad vittring och snabbare jonbytesprocesser vilket  
  
 ytterligare ökar mängden lösta ämnen. En annan effekt av en ökad  
  
 temperatur är en minskad syrehalt vilket kan öka halter av järn och  
  
 mangan samt svavelväte. Sammantaget är det svårt att bestämt säga  
  
 något om klimatförändringens betydelse för vattenkvaliteten för en  
  
 individuell brunn ur dessa aspekter eftersom lokala förhållanden 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 88  
  
 har mycket stor betydelse. Det är sannolikt att behovet av vattenrening  
  
 ökar för många brunnar.  
  
 Sammantaget kan en grov uppskattning vara att ca 20 % av de  
  
 enskilda/privata brunnarna (ca 90 000 brunnar) har behov av  
  
 åtgärder på grund av ett successivt förändrat klimat. Åtgärderna  
  
 kan vara olika skyddsåtgärder för att förhindra att ytligt grundvatten  
  
 eller markvatten tränger ned i brunnen, behandling/avskiljning  
  
 av olika ämnen som tillkommit via vittring i marken eller att  
  
 en ny bättre brunn behövs när brunnar sinar eller salthalten ökar.  
  
 En snittkostnad för åtgärder kan uppskattas till ca 25 000 kr per  
  
 brunn, men varierar stort på grund av åtgärdens art. Totalt erhålls  
  
 en sammanlagd kostnad drygt 2 miljarder kronor i denna uppskattning.  
  
 De ökande problemen med såväl tillgång som kvalitet hos de  
  
 enskilda brunnarna kommer att leda till ökat behov av information  
  
 och kunskap. Även i dagsläget har sannolikt många privata  
  
 brunnsinnehavare alltför höga halter av exempelvis radon, fluorid,  
  
 uran, arsenik, m.m. vilket många är ovetande om. Behov av  
  
 information bedöms dock öka till följd av klimat-förändringarna.  
  
 Krav på ökade informationsinsatser kan ställas på såväl centrala  
  
 myndigheter som länsstyrelser och kommuner. Någon kvantifiering  
  
 av den kostnaden är dock svår att ange.  
  
 Förändringarna i vattenkvalitet kommer att öka kostnader för  
  
 analyser. En analys kostar i dagsläget från några 100 kr till flera  
  
 1000 kr beroende på vilka ämnen som analysen omfattar. Det bör  
  
 noteras att vissa kommuner erbjuder stöd för analys av vatten i  
  
 enskilda brunnar.  
  
 7 Behov av information,  
  
 föreskrifter, myndighetsåtgärder  
  
 och forskning  
  
 Informationsbehov och utbildning  
  
 För kommunal vattenförsörjning finns ett informations- och  
  
 utbildningsbehov för kommuner att hantera möjliga och troliga  
  
 förändringar/effekter av ett förändrat klimat. Ansvariga myndigheter,  
  
 branschorganisationer med flera bör bidra med utbildningar, 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 89  
  
 informationsmaterial och rådgivning för att både öka medvetenheten  
  
 och kunskaperna om pågående klimatförändring och dess  
  
 behov av anpassning. Sannolikt kommer även den tekniska  
  
 konsultbranschen att upptäcka klimatanpassning som ett  
  
 teknikområde att sälja konsulttjänster inom. Därför kan det även  
  
 finnas ett behov av att säkerställa och kvalitetssäkra kompetensen  
  
 hos olika konsulter i dessa frågor.  
  
 För enskild vattenförsörjning är lättläst information och rådgivning  
  
 mycket viktig. Ansvariga myndigheter bör ta fram informationsmaterial  
  
 för utskick och även vara beredda att svara på frågor  
  
 och ge information. Socialstyrelsen och SGU tog 2005 fram en  
  
 broschyr som riktade sig till fastighetsägare som har eller tänker  
  
 anlägga en egen brunn. Vid till exempel nästa revidering av  
  
 broschyren bör effekter av klimatförändringarna och råd om hur  
  
 man kan undvika negativa effekter ingå. De lokala miljökontoren  
  
 bör också kunna ge råd.  
  
 Föreskrifter  
  
 Skydd av vattentäkt är helt avgörande för om Sverige i ett  
  
 långsiktligt perspektiv ska ha en bra, robust och säker vattenförsörjning.  
  
 Det bör noggrannare utredas om kraven att inrätta bra  
  
 vattenskyddsområden för viktiga kommunala vattentäkter bör  
  
 skärpas. I de nationella miljömålen är ett delmål att alla vattentäkter  
  
 som försörjer mer än 50 personer eller producerar mer än  
  
 10 m³/dygn ska ha vattenskyddsområde, men det finns inget  
  
 absolut krav. Vägledningar för framtagande av skyddsområden bör  
  
 kompletteras med ytterligare vägledning för att undvika ökande  
  
 risker i samband med klimatförändringar.  
  
 Ett viktigt arbete på det lokala planet är att göra risk- och  
  
 sårbarhetsanalyser för de lokala vattenförsörjningssystemen ur ett  
  
 klimatperspektiv. Speciellt bör mikrobiologiska risker, risker för  
  
 kemiska föroreningar i vattentäkter samt leveranssäkerhet, inklusive  
  
 beredskap, värderas. Denna utredning kan vara ett exempel på  
  
 fakta och information som kan ligga som grund i en sådan analys.  
  
 Det kan också vara så att föreskrifter kan behövas för att få fart på  
  
 ett sådant arbete, men också för att genomdriva nödvändiga  
  
 åtgärder.  
  
 En översyn av föreskrifter som behandlar mikrobiologiska krav i  
  
 dricksvatten behövs, det gäller exempelvis mikrobiologiska 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 90  
  
 barriärer i grundvatten och i vattenverk samt provtagnings- och  
  
 övervakningsrutiner.  
  
 När det gäller vattenkvalitetsfrågor för råvattenkvalitet i vattentäkt  
  
 har trenden gått mot mindre kontroll av denna i kommunerna.  
  
 Konsekvenser av klimatförändringarna, både avseende skyfall,  
  
 översvämningar och långsiktiga förändringar av vattenkvaliteten,  
  
 kräver att dricksvattenproducenten håller sig uppdaterad när det  
  
 gäller råvattenkvaliteten. Detta för att både kunna möta akuta  
  
 förändringar med snabba åtgärder men också för att bedöma mer  
  
 långsamma förändringar som successivt kan kräva ombyggnader i  
  
 vattenverken.  
  
 Det finns regelverk, bland annat förordning (2004:660) om  
  
 förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön (EG:s ramdirektiv för  
  
 vatten) och dricksvattendirektivet, som indirekt kräver kontroll på  
  
 råvattenkvaliteten för att uppfylla kraven i dessa regelverk, med  
  
 betydelse för bland annat tillsyn och egenkontroll. Ansvariga  
  
 myndigheter har i samråd med ansvarigt departement tillsammans  
  
 konstaterat att det inte finns något behov av ny författningsändring.  
  
 Det finns dock ett stort behov av att förtydliga vad dagens  
  
 regelverk innebär och formulera en vägledning för kontroll av  
  
 råvattenkvaliteten i svenska vattentäkter. Viktigt är också att denna  
  
 vägledning tydligt omfattar den mikrobiologiska råvattenkvaliteten  
  
 och andra effekter på råvattenkvaliteten på grund av successiva  
  
 klimatförändringar.  
  
 Myndighetsansvar  
  
 Ansvaret för Sveriges vattenförsörjning är idag delat mellan olika  
  
 nationella, regionala och lokala myndigheter. På det nationella  
  
 planet har Naturvårdsverket ansvaret för frågor om skydd av  
  
 vattentäkter. SGU har ansvar för grundvatten som naturresurs och  
  
 är miljömåls-ansvarig myndighet. Vattenmyndigheterna ansvarar  
  
 för att ta fram förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för svenska  
  
 vatten. Livsmedelsverket ställer krav på vattenkvalitet från  
  
 vattenverket och hos konsument. Livsmedelsverket hanterar också  
  
 säkerhets- och beredskapsfrågor för vattenförsörjning. Boverket  
  
 har rekommendationer om tryck på vatten i kranen hos konsument  
  
 och vid behov krav på återströmningsskydd för att förhindra att  
  
 förorenat vatten kan tränga baklänges in på vattenledningsnätet  
  
 från en fastighet. Boverket ansvarar också för den övergripande 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 91  
  
 miljömålsfrågan om fysisk planering och hushållning med mark  
  
 och vatten. På det lokala/regionala planet har miljökontoren eller  
  
 länsstyrelser ansvaret för skyddsfrågor för vattentäkter, miljökontoren  
  
 har också tillsynsansvar för vattenkvalitet från vattenverk  
  
 och hos konsument lokalt.  
  
 Det finns dock några luckor mellan dessa olika ansvar.  
  
 Exempelvis är det ingen myndighet som ser till vattenledningsnätet  
  
 med dess tillhörande anläggningar. Totalt sett i Sverige är det en  
  
 mycket stor anläggning, Sveriges samlade vattenledningsnät är 71  
  
 000 km långt. Här finns ingen myndighet som ställer krav mer än  
  
 Livsmedelsvekets krav på vattenkvalitet hos konsumenten och att  
  
 det lokala brandförsvaret kan ha synpunkter på brandposter.  
  
 Skötsel och underhåll av vattenledningar med tillhörande anläggningar  
  
 och ledningsgravar har betydelse för exempelvis riskerna för  
  
 att få in vattenburen smitta. Hur distributionsanläggningen byggs  
  
 och underhålls har stor betydelse för redundansen och  
  
 leveranssäkerheten i systemet. Idag är det helt upp till den enskilde  
  
 kommunen att själv bestämma underhållet, säkerhetstänkandet och  
  
 risktagandet på vattenledningsnätet. Resurserna som avsätts kan  
  
 variera från att bara vara akut avhjälpande vid större läckor till att  
  
 följa ambitiösa och långsiktliga underhålls- och utvecklingsplaner  
  
 för att till exempel minska vattensvinn, öka redundansen, bygga  
  
 bort risker, säkra vattenkvaliteten, mm. För att komma till rätta  
  
 med olikheterna bör bland annat ansvarsfördelningen på central  
  
 myndighetsnivå klaras ut.  
  
 Naturvårdsverket och Livsmedelsverket lämnade i december  
  
 2004 på uppdrag av regeringen förslag om ansvarsfördelning mellan  
  
 centrala myndigheter för att säkerställa beredskapen för hela  
  
 dricksvattenkedjan. Förslagen togs fram i samråd med Krisberedskapsmyndigheten.  
  
 I flera fall har förslagen genomförts. Frågan om  
  
 att precisera vad som är skälig säkerhet ifråga om leveranssäkerhet  
  
 (nödvattenförsörjning) bereds inom regeringskansliet.  
  
 Beredskapsfrågorna hanteras i samverkan mellan myndigheterna  
  
 sedan 2002 inom ramen för krishanteringssystemets samverkansområden.  
  
 Krisberedskapsmyndigheten är den myndighet som  
  
 håller samman verksamheten. För närvarande ingår ca 30 centrala  
  
 myndigheter i samarbetet där också regional och lokal nivå är  
  
 representerade. Det är viktigt att denna samverkan fördjupas på  
  
 dricksvattenområdet på grund av de ökande risker som finns i  
  
 samband med klimatförändringarna som motiverar en ökad 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 92  
  
 beredskaps- och krishanteringsförmåga, inte minst inom vattenförsörjning.  
  
 Skyddet av vattentäkter kommer som tidigare påpekats att vara  
  
 en avgörande faktor för en säker och robust vattenförsörjning i det  
  
 framtida klimatet, tillsammans med utformningen av robusta  
  
 distributionssystem och en säker beredning i vattenverket är det  
  
 helt avgörande för hur allvarliga kriser som kan uppstå i ett  
  
 samhälles vattenförsörjning. Därför är en hänsynsfull fysisk planering  
  
 i tillrinningsområden för vattentäkter också en mycket viktig  
  
 och grundläggande faktor för dricksvattnets säkerhet. Det finns  
  
 skäl att förtydliga detta och även att möjlighet ges att klassa viktiga  
  
 vattenförekomster som riksintresse.  
  
 Forskningsbehov  
  
 De utmaningar för dricksvattenförsörjningen som ett förändrat  
  
 klimat innebär ställer ökade krav på en helhetssyn från vattentäkt  
  
 till konsumentens tappkran. Det finns ett behov av att noggrant  
  
 följa vattenförsörjningskonsekvenserna av klimatförändringarna,  
  
 för att både samla erfarenheter och som underlag för vilka nya  
  
 kunskaper som behövs. Idag pågår inget sådant samlat arbete. För  
  
 att undvika vattenburna sjukdomsutbrott är det speciellt viktigt att  
  
 noggrannare utreda de mikrobiologiska risker, möjliga spridningsvägar  
  
 och reduktion av smittämnen i naturen och i marken samt  
  
 effekter av olika behandlingsmetoder i vattenverk, idag och i  
  
 morgon. Hur kan man till exempel minska riskerna för tillförsel av  
  
 mikrobiologiska föroreningar i vattentäkter på ett kostnadseffektivt  
  
 sätt?  
  
 Traditionellt har dricksvattenförsörjningssystemet i stor  
  
 utsträckning hanterats som olika separata delar och så även inom  
  
 stora delar av den forskning som hittills bedrivits. De förändringar  
  
 och hot som ett förändrat klimat innebär påverkar hela försörjningssystemet.  
  
 Detta ställer krav på en helhetssyn vid prioritering  
  
 av insatser.  
  
 För att åstadkomma en bra grund för rätt prioriteringar krävs att  
  
 förändringar och risker analyseras över hela försörjningskedjan  
  
 med så goda kunskaper som möjligt om de nya förutsättningarna.  
  
 För att samhällets resurser skall kunna användas effektivt krävs  
  
 också att de resurser som sätts in för att till exempel minska risker  
  
 används där de gör bästa nytta. Här kan det finnas ett behov av 
  
 SOU 2007:60 Bilaga B 13  
  
 93  
  
 forskningsstöd för att utveckla användbara metoder och underlag  
  
 för att kartlägga lokal risker och lokala anpassningsbehov. Det kan  
  
 gälla scenariobeskrivningar för dricksvattensystem, systematiska  
  
 metoder för identifiering och bedömning av risker och det kan  
  
 också gälla identifiering och värdering av åtgärder som reducerar  
  
 riskerna, osv.  
  
 Föroreningsriskerna i tillrinningsområdena för många svenska  
  
 vattentäkter är inte tillräckligt kartlagda, vilket naturligtvis är av  
  
 vikt för att kunna bedöma både kemiska och mikrobiologiska  
  
 föroreningsrisker. Det finns också tillrinningsområden för många  
  
 vattentäkter med okända föroreningsrisker. Det har flera gånger  
  
 hänt att när ett nytt ämne har tillkommit som krav att analysera på  
  
 svenskt dricksvatten så har det upptäckts att det funnits förorenade  
  
 vattentäkter, som sannolikt varit det i många år.  
  
 Metoder och riktlinjer kan behöva tas fram som stöd för att  
  
 bedöma lokala föroreningsrisker samt om och hur klimatförändringarna  
  
 påverkar riskbilden. Det gäller både kemiska föroreningar  
  
 och mikrobiologiska föroreningar. För att åtgärder i  
  
 vattenverk inte ska leda till mycket kostsamma och komplexa  
  
 reningsprocesser med dyra driftkostnader måste principen om  
  
 åtgärder vid föroreningskällorna tillämpas så långt som möjligt.  
  
 I framtiden kommer vi sannolikt att behöva hantera mer humusämnen  
  
 och fler mikroorganismer av olika typer, mm. Forskningsbehovet  
  
 inom dricksvattenberedningen kan till exempel vara att  
  
 finna lämpliga kombinationer av processer som fungerar bra  
  
 tillsammans och som till exempel ger hög avskiljning av mikroorganismer,  
  
 färg och organisk substans. Viktigt är också att studera  
  
 olika desinfektionsmetoder och dess möjligheter för att kunna  
  
 anpassa en bra desinfektion efter olika lokala förhållanden och  
  
 risker.  
  
 För att kunna hantera situationer med snabba vattenkvalitetsförändringar  
  
 är det nödvändigt med utveckling av snabba analysmetoder,  
  
 om möjligt on-line. Dagens provtagning och analyser av  
  
 dricksvatten bygger på stickprovtagning med relativt långa  
  
 analystider på laboratorium (dagar till veckor), det innebär oftast  
  
 att vattnet är konsumerat när analyssvaren kommer.  
  
 När allvarliga störningar har inträffat i dricksvattenförsörjningen,  
  
 speciellt om människor blivit sjuka, har allmänhetens  
  
 förtroende för den allmänna vattenförsörjningen sjunkigt. Det  
  
 finns exempel på hushåll som fortfarande 25 år efter att ha blivit  
  
 magsjuk av det kommunala dricksvattnet fortfarande kokar allt 
  
 Bilaga B 13 SOU 2007:60  
  
 94  
  
 dricksvatten. Andra exempel där förtroende har sjunkigt är när  
  
 mindre men frekventa störningar som lukt-, färg- och smakstörningar  
  
 inträffat. Ofta med tidningsartiklar som följd, som skriver  
  
 om det dåliga vattnet. Hur påverkas konsumtionsmönstret och hur  
  
 ser förtroendet egentligen ut? Hur kan man ta tillbaka ett förlorat  
  
 förtroende? Dessa frågor kan bli högst påtagliga om vi inte fullt ut  
  
 lyckas anpassa svensk vattenförsörjning till ett nytt klimat.  
  
 I klimatförändringens tidevarv kommer vi också att få uppleva  
  
 brist på vatten i många länder, även inom EU. Kommer det att  
  
 påverka även vårt konsumtionsmönster i Sverige i framtiden, blir  
  
 konsumenterna mer sparsamma? Det är viktiga frågor, även för  
  
 den lokala producenten av dricksvatten. Om till exempel  
  
 konsumtionen av dricksvatten minskar kraftfullt så minskar också  
  
 omsättningen i ledningsnäten och därmed försämras ofta vattenkvaliteten  
  
 på grund av längre uppehållstider i ledningarna. Det tar  
  
 dock tid och är kostsamt att anpassa ett ledningsnät, då det ofta  
  
 handlar om många 10-tals mil ledningar för en medelstor tätort.  
  
 Eller är det tvärt om att trycket på svenskt kranvatten ökar i  
  
 framtiden, när vattenförbrukande näringar flyttar till Sverige på  
  
 grund av brist på vatten i andra länder?  
  
 Det kommer att behövas ett nära samarbete mellan forskare och  
  
 ansvariga för vattenförsörjningssystem. För den mer övergripande  
  
 strategiska dricksvattenforskningen som behövs för klimatanpassningen  
  
 måste staten också ta ett ansvar som pådrivare och finansiär.  
  
 Av lag (2006:412) om allmänna vattentjänster framgår det att det  
  
 finns begränsningar i vad VA-kollektivets kostnader får användas  
  
 till. Det är inte säkert att VA-kollektivets resurser får användas till  
  
 långsiktlig strategisk forskning om till exempel klimatanpassning.  
  
 Bland länder som idag bedriver en tydligare strategisk dricksvattenforskning  
  
 än Sverige kan nämnas Norge, Tyskland och  
  
 Holland.