SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 123 
  
 6 
  
 Trädgårdsnäringens konkurrenssituation 
  
 Syftet med detta kapitel är att redovisa den svenska trädgårdsnäringens struktur och konkurrenskraft, i förhållande till Danmark och Neder- länderna. Dessa länder är betydande konkurrenter till den svenska träd- gårdssektorn. 
 Enligt utredningens bedömning har Sverige goda förutsättningar att bedriva en bred produktion av trädgårdsprodukter. De förslag som ut- redningen framlägger bedöms få en gynnsam effekt på sysselsättnings- läget inom trädgårdsodlingen och denna småföretagarbransch. 
 Då det svenska strukturstödet, enligt utredningens bedömning, inte i någon nämnvärd grad kommer att medverka till en nödvändig struktur- omvandling av växthusodlingen, föreslår utredningen ett särskilt fem- årigt stödprogram inom ramen för EU:s strukturstöd. Stödet föreslås uppgå till 10 miljoner kr/år, varav statligt finansieringsbehov bedöms till 7,5 miljoner kr/år. 
 Nuvarande system med koldioxidbeskattning är administrativt kom- plicerat och har negativa konsekvenser då dess nedsättningssystem ba- seras på företagens försäljnings- eller omsättningsvärde. Utredningen föreslår därför en generell nedsättning av koldioxidskatten på olja för växthusuppvärmning till i nivå med EU:s mineraloljedirektivs minimi- skatt. Förslaget omfattar även de s.k. grönfodertorkarna, vilka har en energisituation som är parallell med växthusnäringen. Förslaget upp- skattas innebära en minskning av nuvarande skatteuttag med ca 10 miljoner kr/år. 
 För att bidra till lösningen av trädgårdsnäringens problem att till- godose behovet av säsongsbetonad skördearbetskraft, föreslår utred- ningen att regeringen ger AMS i uppdrag att i samråd med arbetsmark- nadens parter finna arbetsformer så att trädgårdsnäringens arbetskrafts- behov bättre kan tillgodoses. 
  
 124  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 För att trygga trädgårdsnäringens långsiktiga behov av utveck- lingsinsatser, föreslår utredningen att staten under en femårsperiod över budgeten anvisar 15 miljoner kr/år att användas som en kollektiv resurs för branschens gemensamma utveckling. Utredningen anser det rimligt att trädgårdsnäringen ges ett avgörande inflytande på dessa me- dels användning inom vissa fastställda generella ramar. De på detta sätt anvisade medlen bör förvaltas av Statens jordbruksverk. Särskild vikt bör läggas vid programområdena FoU och marknads- och exportfräm- jande verksamhet. Utvecklingsinsatserna skall omfatta alla produk- tionsgrenar och hela landet. 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 År 1996 bedrev 3 729 företag trädgårdsnäring i Sverige. I statistiken ingår endast de företag som har en odlingsareal som är minst 200 m  
 2  
 för växthusodling och 2 500 m  
 2  
 för frilandsodling. Näringen sysselsät- ter ca 27 000 personer motsvarande ca 10 000 årsverken. 
 År 1996 fanns 2 869 företag som bedrev odling på friland och drygt 1 414 företag som bedrev växthusodling. Vissa företag bedriver båda odlingsformerna parallellt. Samtidigt som ca 1 500 företag slutat med frilandsodling sedan år 1984 så har den totala arealen frilandsodling ökat. Antalet företag som bedriver växthusodling har minskat de se- naste åren. Produktionen har dock ökat. 
 Södra Sverige utgör centrum för trädgårdsodlingen. Frukt och grön- saker odlas framför allt i de södra delarna av Sverige. Bärodlingen är dock mer utspridd över landet. Blommor odlas i hela landet, med en koncentration till områden med större befolkningstäthet. Utplante- ringsväxter är en viktig kultur i mellersta och norra Sverige. 
 I EU ingår trädgårdsprodukter i den gemensamma jordbrukspoliti- Lewis (CAP). Detta innebär att det traditionella svenska sättet att betrakta odlingen av frukt, grönsaker och blommor m.m. som skilt ifrån jord- brukssektorn har upphört. Näringen har tidigare inte blivit föremål för ingripande av det slag som EU:s marknadsregleringar utgör. Träd- gårdsnäringen omfattades inte av den svenska jordbruksprisregleringen som avreglerades år 1992. Före  
 EU-medlemskapet 
  skyddades den in- hemska marknaden med hjälp av gränsskydd som varierade med den svenska säsongen. Vidare utgick stöd för rationalisering, rådgivning, forskning och försöksverksamhet samt insatser på utbildningsområdet. 
 EU:s trädgårdsreglering omfattades inte av reformeringen av CAP som genomfördes år 1992. Det beslutades att marknadsordningarna för färska och bearbetade frukter och grönsaker skulle behandlas separat. Under åren 1995 och 1996 diskuterades reformen av sektorn. Den nya 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 125 
  
 marknadsordningen, rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 ok- tober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönt har tillämpats från den 1 januari 1997. Arbetet med tillämpningsregler har fortsatt under år 1997. Inom prydnadsväxtområ- det finns en särskild marknadsordning, vilken dock endast mycket be- gränsat reglerar förhållandena inom denna sektor. 
 Den främsta anledningen till reformeringen av EU:s regleringar på frukt- och grönsaksområdet var att öka sektorns marknadsanpassning och att begränsa överproduktionen av vissa produkter genom en minsk- ning av tillåtna återköp, dvs. tillåtna interventionsåtgärder. Behovet av en ny och överskådlig grundförordning fanns också. Reformen skall också främja miljöförbättrande och marknadsfrämjande åtgärder. Mål- sättning finns också att producenternas ställning stärks gentemot han- deln och att samarbetet producenter emellan utvecklas. 
 Till följd av att trädgårdssektorn inte varit reglerad på samma sätt som det traditionella jordbruket saknas vissa statistikuppgifter som är en förutsättning för att upprätta t.ex. sektorskalkyler. Detta begränsar möjligheterna att göra jämförelser mellan Sverige och andra länder och vad gäller att bedöma utvecklingen inom landet. 
  
 6.2 
  
 Produktionen i trädgårdssektorn 
  
 6.2.1 
  
 Inledning 
  
 Värdet av konsumtionen av frukt och bär samt köksväxter uppgick år 1996 till 22,3 miljarder kronor, motsvarande ca 15 % av den totala livsmedelskonsumtionen. Det totala värdet av importen av frukt och grönsaker uppgick till ca 8,4 miljarder kronor för år 1996. Detta värde avser dock importledet medan konsumtionsvärdet avser värdet i detalj- handeln. Importen svarar således för en mycket stor del av den totala konsumtionen av frukt och grönsaker. 
 I tabell 6.1 redovisas värdet av produktionen i Sverige under åren  
 1993–1996. 
  Uppgifterna som gäller för år 1996 är preliminära och därmed osäkra. Värdet av produktionen för frilandsprodukter uppgick till drygt 1 miljard kronor under år 1995. Mellan åren 1993 och 1994 skedde en viss värdeökning. Sedan dess har produktionsvärdet varit relativt konstant. Värdet av växthusproduktionen var högre under år 1994 än under året innan. År 1995 var värdet av produktionen 1 567 miljoner kronor. Priserna har varit i stort sett konstanta de senaste åren. 
  
 126  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 4ABELL  
 Produktion av trädgårdsprodukter i Sverige åren  
 1993–1996, 
  
 tusental kronor. 
  
 0RODUKTGRUPP 
  
 6¤RDEVOLYM 
  
 6¤RDEVOLYM 
  
 6¤RDEVOLYM 
  
 6¤RDEVOLYM 
  
 PREL  
 2) 
  
 RILAND 
  
 Köksväxter 
  
 456 900 
  
 558 600 
  
 535 200 
  
 545 000 
  
 Frukt 
  
 86 900 
  
 90 800 
  
 96 800 
  
 102 000 
  
 Bär 
  
 182 700 
  
 182 700 
  
 194 100 
  
 222 750 
  
 Plantskoleväxter 
  
 150 000 
  
 188 000 
  
 188 000 
  
 185 000 
  
 Snittblommor 
  
 29 400 
  
 29 400 
  
 29 400 
  
 29 400 
  
 3UMMA FRILAND 
  
 6¤XTHUS 
  
 Köksväxter 
  
 486 100 
  
 635 600 
  
 573 100 
  
 469 500 
  
 Snittblommor 
  
 82 400 
  
 78 300 
  
 79 100 
  
 74 400 
  
 Lökblommor 
  
 261 600 
  
 246 400 
  
 264 700 
  
 236 700 
  
 Krukväxter 
  
 462 800 
  
 485 900 
  
 488 700 
  
 424 700 
  
 Utplanteringsväxter 
  
 163 700 
  
 169 300 
  
 161 200 
  
 166 100 
  
 3UMMA V¤XTHUS  
 1) 
  
 1) 
  
 Sticklingar och småplantor ingår inte i redovisningen. 
  
 2) 
  
 Uppgifter från några större företag saknas, vilket förklarar den minskade värde- volymen. 
  
 Källa: Statens jordbruksverk. 
  
 6.2.2 
  
 Frilandsodling 
  
 Frilandsproduktion omfattar odling av köksväxter, frukt och bär, plant- skoleväxter och snittblommor. Tabell 6.2 visar förändring av areal och antal företag under åren  
 1981–1996. 
  
 4ABELL  
 Frilandsodling i Sverige åren  
 1981–1996. 
  
 /DLING 
  
 +¶KSV¤XTER 
  
 areal, ha 
  
 5 398 
  
 6 412 
  
 6 235 
  
 5 790 
  
 6 257 
  
 6 572 
  
 antal företag 
  
 2 022 
  
 2 448 
  
 2 321 
  
 1 825 
  
 1 693 
  
 1 424 
  
 RUKT 
  
 areal, ha 
  
 3 039 
  
 3 110 
  
 3 116 
  
 2 390 
  
 2 334 
  
 2 231 
  
 antal företag 
  
 620 
  
 623 
  
 558 
  
 503 
  
 460 
  
 425 
  
 "¤R 
  
 areal, ha 
  
 2 562 
  
 2 991 
  
 3 240 
  
 3 139 
  
 3 439 
  
 3 733 
  
 antal företag 
  
 1 285 
  
 1 458 
  
 1 429 
  
 1 236 
  
 1 249 
  
 1 140 
  
 3NITTBLOMMOR 
  
 areal, ha 
  
 92 
  
 87 
  
 73 
  
 65 
  
 89 
  
 67 
  
 antal företag 
  
 267 
  
 231 
  
 200 
  
 156 
  
 200 
  
 168 
  
 0LANTSKOLEV¤XTER  
 1) 
  
 areal, ha 
  
 750 
  
 793 
  
 737 
  
 706 
  
 740 
  
 761 
  
 antal företag 
  
 327 
  
 310 
  
 303 
  
 246 
  
 230 
  
 194 
  
 1) Här medräknas ej odling i container. Källa: SCB, Trädgårdsinventeringen 1996. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 127 
  
 6.2.2.1 
  
 Köksväxter på friland 
  
 Köksväxtodlingen på friland uppgick till 6 572 ha år 1996. Det har inte skett några större förändringar vad avser den totala odlade arealen de senaste tio åren. Däremot har antalet företag minskat från 2 448 företag till 1 424 företag. Den odlade arealen per företag har ökat från 3,1 ha per företag år 1984 till 4,7 ha per företag år 1996. Utvecklingen har således gått mot färre och större brukningsenheter. Morotsodlingen upptar ca 28 % av den totala arealen. Andra stora produkter är matlök, isbergssallat och vitkål. 
 Hälften av grönsaksarealen återfinns i södra Sverige. Resterande areal är relativt jämnt fördelad i övriga landet. Ca 300 företag svarar för 70 % av arealen. 
  
 6.2.2.2 
  
 Fruktodlingen 
  
 Den kommersiella fruktodlingen uppgick år 1996 till 2 231 ha. Både areal och antal företag har minskat de senaste tio åren. Medelarealen per företag har emellertid varit oförändrad sedan början av  
 1980-talet. 
  
 Äpple upptar den största delen av den totala arealen, 1 668 ha, vil- ket motsvarar ca 75 %. Sedan år 1987 har äpplearealen minskat med ca 35 %. År 1996 upptar päron 242 ha och körsbär 184 ha. Körsbärs- odlingen har ökat markant under  
 1990-talet. 
  
 Fruktodlingen ligger till största delen i Skåne, där i stort sett all od- ling av äpple, päron och plommon finns. I Blekinge finns nästan all körsbärsodling. 
 Fruktskörden uppvisar variationer från år till år beroende på årsmå- nen. Flera dåliga fruktår inträffade efter varandra i början av  
 1990-talet 
  till följd av frost vid blomningen. 
 I anslutning till förändringen av importregleringen i slutet av 1980- talet infördes ett statligt röjningsbidrag. Detta ledde till en  
 25-procentig 
  reducering av odlingsarealer, från 3 116 ha år 1987 till 2 334 ha år 1993. Även antalet odlingsföretag reducerades härav med ca 20 % från ca 560 företag till ca 450 företag. Efter år 1993 har en stabilisering av odlingen skett liksom även en viss nyplantering. Medelarealen per fö- retag torde dock vara i stort sett densamma som för tio år sedan, dvs. ca 4,5 ha. Ca 30 % av äpplearealen har en ålder som överstiger 25 år. 
 Till följd av minskningen av odlingen har produktionsvärdet vä- sentligt reducerats och torde i dagens läge uppgå till ca 100 miljoner kronor (156 miljoner kronor år 1990). Värdet kan förväntas öka de närmaste åren som en följd av att moderna odlingssystem införts med större trädtäthet per hektar. 
  
 128  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.2.2.3 
  
 Bärodling 
  
 Det helt dominerande bärslaget i Sverige är jordgubbar följt av svarta vinbär och hallon. Jordgubbsodlingen har ökat arealmässigt med ca 45 % sedan år 1981 och är relativt jämnt fördelad över landet. De flesta odlingar finns emellertid i Skåne, Blekinge och Småland. Årsvaria- tionen är dock betydande på grund av skiftningar i väderleken. Od- lingsytan har ökat för samtliga bärslag. Det är framför allt jordgubbar som står för ökningen. År 1996 var den totala omfattningen av bärod- ling 3 733 ha. För jordgubbar har det skett en koncentration av odling- en till områdena kring storstäderna. 
  
 6.2.2.4 
  
 Snittblommor på friland 
  
 Arealen snittblommor på friland uppgick till 67 ha år 1996. 
  
 6.2.2.5 
  
 Plantskola 
  
 Inom plantskolesektorn upptar lövfällande träd 31 % och fruktträd 15 %, prydnadsbuskar 12 %, barrväxter 9 %, häck och landskapsväxter 7 % och rosor 5 % av arealen. År 1996 var den totala plantskolearealen 761 ha. 
 En del av produktionen sker i container, vilket har bidragit till att arealutnyttjandet kunnat öka i företagen. Arealen containerodling har stabiliserats de senaste åren och ligger på ca 40 ha. 
  
 6.2.3 
  
 Växthusodlingen 
  
 År 1996 fanns 1 414 växthusföretag med en areal över 200 m  
 2 
 . Den totalt odlade arealen uppgick till ca 338 ha. Knappt 50 % av växthus- arealen återfinns i Malmöhus och Kristianstads län och knappt 10 % i Stockholms län. Arealen av växthusodling i Sverige har varit relativt konstant under den senaste tioårsperioden. Trenden går mot en minsk- ning av företagsantalet även om statistiken årsvariationer. 
 Ett mått på strukturutvecklingen inom växthusodlingen utgörs av medelarealen per företag, vilken för år 1996 uppgick till ca 2 400 m 
 2 
 /företag. Medelarealen har under de senaste åren ökat något vilket dock torde vara mer ett resultat av en avveckling av små företag än av en reell arealökning i medelstora och stora kvarvarande företag. 
 Förändrade krav på odlingsteknik och på optimerade produktions- faktorer liksom på rationell arbets- och produktionsmiljö har medfört att den ekonomiska livslängden på växthusen successivt reducerats. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 129 
  
 Den nuvarande åldersstrukturen där mer än 30 % av växthusarealen är över 20 år är en hämmande faktor för en fortsatt lönsamhetsutveckling. I äldre växthus finns ofta inte möjlighet att göra effektiva energi- och miljöbesparande investeringar. 
  
 4ABELL  
 Växthusyta år 1996. 
  
 6¤XTHUSYTA PER 
  
 6¤XTHUSYTA MED UPPV¤RMNING 
  
 6¤XTHUS UTAN UPPV¤RMNING 
  
 F¶RETAG M 
 2 
  
 YTA M 
 2 
  
 ANTAL F¶RETAG 
  
 YTA M 
 2 
  
 ANTAL F¶RETAG 
  
 200–1 
  000 
  
 225 522 
  
 443 
  
 82 137 
  
 249 
  
 1 
  
 001–5 
  000 
  
 1 224 941 
  
 578 
  
 172 421 
  
 208 
  
 5 
  
 001– 
  
 1 611 922 
  
 170 
  
 69 116 
  
 28 
  
 3UMMA 
  
 Källa: SCB, Trädgårdsinventeringen 1996. 
  
 4ABELL  
 Växthus- och bänkgårdsodlingens omfattning under perioden  
 1981–1996. 
  Hela riket. 
  
 +¶KSV¤XTER 
  
 yta, 1 000 m 
 2 
  
 1 704 
  
 1 580 
  
 1 562 
  
 1 774 
  
 2 048 
  
 1 349 
  
 antal företag 
  
 829 
  
 739 
  
 641 
  
 566 
  
 607 
  
 517 
  
 3NITTBLOMMOR 
  
 yta, 1 000 m 
 2 
  
 675 
  
 534 
  
 399 
  
 309 
  
 266 
  
 185 
  
 antal företag 
  
 541 
  
 424 
  
 341 
  
 228 
  
 211 
  
 134 
  
 +RUKV¤XTER 
  
 Kvant., 1 000 st 
  
 35 361 
  
 37 384 
  
 46 719 
  
 46 347 
  
 49 835 
  
 47 176 
  
 antal företag 
  
 933 
  
 834 
  
 812 
  
 697 
  
 765 
  
 630 
  
 ,¶KBLOMMOR 
  
 Kvant., 1 000 st 
  
 161 033 
  
 130 602 
  
 133 880 
  
 122 488 
  
 126 919 
  
 88 933 
  
 antal företag 
  
 789 
  
 641 
  
 587 
  
 467 
  
 487 
  
 383 
  
 5TPLANTERINGSV¤XTER 
  
 Kvant., 1 000 st 
  
 57 932 
  
 51 672 
  
 60 229 
  
 70 410 
  
 68 487 
  
 64 759 
  
 antal företag 
  
 970 
  
 846 
  
 916 
  
 779 
  
 3TICKLINGAR OCH 
  
 SM¥PLANTOR 
  
 Kvant., 1 000 st 
  
 60 305 
  
 61 699 
  
 111 074 
  
 117 605 
  
 180 675 
  
 144 965 
  
 antal företag 
  
 586 
  
 326 
  
 709 
  
 216 
  
 Källa: SCB, Trädgårdsinventeringen 1996. 
 Tabell 6.3 visar att ett litet antal företag svarar för en stor del av landets växthusyta. Exempelvis svarar de 10 % största företagen för nästan hälften av arealen. Hur olika inriktningar av växthusodlingen har för- ändrats sedan år 1981 framgår av tabell 6.4. För samtliga grenar har antalet företag minskat. Ytan för snittblomsterodling har minskat mycket kraftigt. Mängden producerade krukväxter har däremot ökat med en tredjedel och kvantiteten sticklingar och småplantor producera- de i landet har blivit 2,5 gånger så stor under de senaste 15 åren. 
  
 130  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.2.3.1 
  
 Köksväxter 
  
 De största köksväxtkulturerna under glas är tomat och gurka med 590 000 m 
 2  
 respektive 570 000 m 
 2  
 för år 1996. Odlad yta, liksom anta- let företag, har minskat under den senaste  
 15-årsperioden. 
  För tomat och gurka har skördekvantiteterna ökat mycket kraftigt under perioden  
 1971–1996. 
  År 1996 skördades 18 209 ton tomater respektive 20 537 ton gurka. Om man räknar på samtliga företag har avkastningen under perioden ökat från 10 kg/m  
 2  
 till 31 kg/m 
 2  
 för tomat och från 21 kg/m  
 2  
 till 36 kg/m 
 2  
 för gurka. Sallatsodlingen i växthus har ökat under senare år, främst tack vare några få specialiserade företag med krukodling av sallat med många omgångar under ett år. Enligt trädgårdsräkningen för 
 år 1993 uppgick ytan för sallat inklusive kruksallat till drygt 710 000 m 
 2 
 . Motsvarande uppgifter finns inte för år 1996. 
  
 6.2.3.2 
  
 Snittblommor i växthus 
  
 Under den senaste  
 15-årsperioden 
  har ytan för odling av snittblommor minskat med ca 75 % och antalet företag har minskat i samma utsträck- ning. Den kvarvarande odlingen är främst inriktad på rosor (102 726 m 
 2 
 ), krysantemum (32 970 m 
 2 
 ) och alstroemeria (15 909 m 
 2 
 ). Totalt produceras snittblommor på 185 000 m  
 2  
 i Sverige. Den stora snitt- blomsterproduktionen är lokaliserad till Skåne och storstadsområdena. 
  
 6.2.3.3 
  
 Krukväxter 
  
 Krukväxtodlingen har ökat kraftigt sedan början av  
 1980-talet. 
  Vasquez växterna som odlas i störst antal är: Pelargon (10 674 000 stycken), begonia (8 744 000 stycken) samt julstjärna (5 732 000 stycken). Det totala antalet krukväxter producerade i Sverige var drygt 47 miljoner stycken år 1996. Krukväxtodlingen finns i hela landet med en tydlig dominans i Skåne. Andra betydande produktionsområden är Stock- holmsområdet, västra Sverige och Östergötland. 
  
 6.2.3.4 
  
 Lökblommor 
  
 Lökblommorna i växthus domineras helt av tulpandrivningen med drygt 75 miljoner stycken av totalt 89 miljoner lökblommor, dvs. knappt 85 %. Enligt 1996 års statistik har antalet företag minskat med drygt 20 % mellan åren  
 1993–1996 
  och produktionskvantiteten har minskat med 30 %. Näringens egna uppskattningar visar dock inte någ- ra större förändringar vad gäller produktionskvantiteten varför det sta- 
 SOU 1997:167  
 +APITEL  
 131 
 tistiska underlaget är osäkert. En stor del av produktionen sker i Mellansverige. 
  
 6.2.3.5 
  
 Utplanteringsväxter 
  
 De vanligaste utplanteringsväxterna är penséer, petunia, lobelia och tagetes. Dessa fyra sorter svarar för ca 70 % av de totalt 65 miljoner producerade plantorna. Även denna sektor kännetecknas sedan år 1990 av en nedåtgående trend vad gäller såväl antal företag som produktion. Odlingen har dock ökat sedan år 1981. Odling av utplanteringsväxter är den viktigaste kulturen för många handelsträdgårdar i mellersta och norra Sverige. 
  
 6.2.3.6 
  
 Sticklingar och småplantor 
  
 Den kraftigt ökade produktionen av sticklingar och småplantor har minskat något under den senaste treårsperioden. År 1996 producerades 145 miljoner plantor jämfört med 181,5 miljoner år 1993. Antalet fö- retag minskade kraftigt under samma period från 709 till 216 stycken. Även här måste det statistiska underlaget betraktas som osäkert. 
  
 6.2.4 
  
 Integrerad produktion – IP 
  
 Ca 650 grönsaksodlare har genomgått grundutbildning inom IP. Av dessa var ca 320  
 IP-licensierade 
  odlare med en sammanlagd areal på 3 200 ha år 1996. Således är ca 65 % av arealen till färskvarumarkna- den och uppskattningsvis 75 % av utbudet  
 IP-odlat. 
  
 Fruktodlingen var den första odlingsinriktningen som tog till sig IP- konceptet och startade som följd härav en omfattande utbildningsverk- samhet år 1990. Man har därefter upprätthållit sin utbildningsverksam- het. Man har dock hittills inte gått vidare med licensiering och kontroll och följaktligen inte heller med någon form av marknadsföring. 
 Bärodlarna kom i gång relativt sent och hade under år 1996 ca 100 företag med  
 IP-licens. 
  
 Grönsaker i växthus är relativt långt framme vad gäller grundutbild- ning för tomatodlare, där en stor del av arealen har täckts in. Inom gurkodlingen har man inte kommit lika långt. Det totala antalet växt- husodlare som har  
 IP-licens 
  var år 1996 mindre än 40 stycken. 
 Se även avsnitt om IP i avsnitt 5.2.5. 
  
 132  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.2.5 
  
 Ekologisk trädgårdsodling 
  
 Ekologisk odling bygger på en helhetssyn som omfattar de ekologiska, ekonomiska och sociala sidorna av produktionen både i ett lokalt och i ett globalt perspektiv. Målsättningen är att utforma resurseffektiva kretsloppsbaserade produktionssystem som ger låg miljöpåverkan och som producerar livsmedel med hög kvalitet. Detta innebär att odlingen bygger på lokala förnyelsebara resurser och ett optimalt utnyttjande av solenergin och jordens produktionsförmåga. I ekologisk odling används inte handelsgödsel eller bekämpningsmedel. 
 För att få marknadsföras och säljas som ekologiska produkter måste odlingen vara kontrollerad av en godkänd kontrollorganisation. Martin och Demeterförbundet är godkända organ för kontroll av ekologisk od- ling. Den ekologiska produktionen är relativt jämnt spridd i landet med viss koncentration till öst- och västkusten samt södra Sverige. 
  
 KRAV-godkänd 
  areal för odling av trädgårdsprodukter var under år 1996: frilandsgrönsaker 756 ha, frukt 43 ha, jordgubbar 113 ha och växthusodling 78 287 m  
 2 
 . År 1993 var ca 5 % av landets totala tomat- odling ekologiskt odlad. År 1996 hade arealen ökat till 5,8 %. Gurkod- lingen var år 1996 till 3,2 % ekologiskt odlad och totalt av grönsaker i växthus var 5,8 % ekologiskt odlat. År 1993 var 7,2 % av arealen för frilandsgrönsaker ekologiskt odlad och år 1996 hade detta ökat till 11,5 %. För jordgubbar är ökningen inte lika markant, 2,9 % år 1993 och 3 % år 1996. 
  
 6.3 
  
 Sysselsättning 
  
 Uppgifterna om antalet sysselsatta i trädgårdsnäringen är osäkra. Det totala antalet sysselsatta uppgick enligt trädgårdsräkningen år 1993 till ca 23 000 personer. Antalet företag som lämnade uppgifter om syssel- sättning uppgick dock endast till 85 % av det totala antalet trädgårdsfö- retag i landet. Näringen uppskattar antalet sysselsatta i dag till ca 27 000 personer motsvarande ca 10 000 årsverken. Av dessa är 80 %, motsvarande 22 000 personer, deltidsarbetande. Endast 5 000 redovisas som heltidssysselsatta. 
 Trädgårdsnäringen uppskattar att en utökad produktion inom fält- mässig odling i första hand genererar nya säsongsmässiga arbetstillfäl- len. Ett relativt fast förhållande är att det inom jordgubbsodlingen be- hövs  
 10–15 
  plockare per hektar odling. Inom fruktodling och frilands- odling av grönsaker kan behovet variera betydligt mer men torde ge- nomsnittligt ligga något lägre än för jordgubbsodling. 
 Vad gäller växthusodlingen i Sverige uppskattar trädgårdsnäringen att sysselsättningsläget i dag är strukturerat för maximalt resursutnytt- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 133 
  
 jande, vilket innebär att varje ytterligare utökning av produktionen – även i befintliga företag – kommer att generera nya fasta arbetstillfäl- len. Som en relativt säker norm inom större delen av prydnadsväxtod- lingen i växthus gäller relationen att 1 000 m  
 2  
 odlingsyta kräver 1 500 timmars arbetstid. Inom köksväxtodlingen är denna relation något lägre och också uppdelad i en fast och en säsongsmässig sysselsättningsdel. 
  
 6.4 
  
 Internationell konkurrens 
  
 Trädgårdsnäringen är i hög grad påverkad av internationell konkurrens samtidigt som produkternas begränsade transport- och lagringstålighet samt det faktum att de inte är standardiserade, gör att det knappast kan talas om något världsmarknadspris för trädgårdsprodukter. De neder- ländska auktionspriserna har emellertid oftast karaktären av ett världs- marknadspris och utgör framför allt på växthusodlade produkter en kontinuerlig referensnivå för prisbildningen. 
 För den svenska trädgårdsnäringen varierar de främsta konkurrent- länderna något beroende på produkt. Detta gäller särskilt för frilands- grödorna där producentländer som t.ex. Tyskland, Belgien, Frankrike och Spanien konkurrerar med svensk produktion. Enligt statistiken framgår att den största importen av växthusprodukter kommer från Nederländerna och Danmark. Nederländerna svarar också för en stor del av importen av frilandsprodukter. Det bör dock noteras att det i Sverige efter medlemskapet uppmärksammats brister vad gäller statis- tiken främst beträffande ursprungsland vid handel med andra EU- länder. 
 De svenska trädgårdsprodukternas marknadsandelar varierar kraf- tigt, men för näringen i sin helhet har den totala marknadsvolymen i ett längre perspektiv varit relativt konstant. En ungefärlig uppskattning visar att näringen svarar för drygt 50 % av den sammanlagda inhemska konsumtionsvolymen av i Sverige odlingsbara, ätbara och icke ätbara trädgårdsprodukter. 
 Medan den svenska marknadsandelen för t.ex. växthusgurka, morot, isbergssallat och jordgubbar under den svenska säsongen är så hög som  
 85–90 
  %, är marknadsandelarna för t.ex. svenska tomater, äpplen och vitkål endast  
 50–60 
  % eller lägre. Några svenska produkters marknads- andelar, sett på helår, återges i tabell 6.5. För prydnadsväxter, inklusive plantskoleväxter, är det svårare att göra produktvisa jämförelser mellan svensk odling och import. En fortsatt ökning av importen av snitt- blommor kan dock noteras samtidigt som den svenska odlingen av krukväxter och plantskoleväxter i stort sett hävdar sina tidigare mark- nadsandelar. 
  
 134  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 4ABELL 
 Inhemska marknadsandelar i procent för olika trädgårdspro- 
  
 dukter åren  
 1981–1993. 
  
 Tomat 
  
 22 
  
 26 
  
 29 
  
 31 
  
 28 
  
 Gurka 
  
 56 
  
 55 
  
 55 
  
 62 
  
 51 
  
 Morot 
  
 86 
  
 90 
  
 89 
  
 92 
  
 91 
  
 Lök 
  
 49 
  
 57 
  
 32 
  
 56 
  
 55 
  
 Vitkål 
  
 78 
  
 76 
  
 49 
  
 48 
  
 60 
  
 Isbergssallat 
  
 30 
  
 40 
  
 32 
  
 37 
  
 35 
  
 Salladskål 
  
 27 
  
 21 
  
 20 
  
 22 
  
 29 
  
 Blomkål 
  
 58 
  
 70 
  
 55 
  
 50 
  
 46 
  
 Äpple 
  
 23 
  
 27 
  
 16 
  
 15 
  
 16 
  
 Jordgubbar 
  
 82 
  
 75 
  
 79 
  
 Källa: Statens jordbruksverk. 
  
 6.4.1 
  
 Frilandsprodukter 
  
 Sveriges självförsörjningsgrad av kepalök (vanlig lök) var år 1993 ca 55 %. År 1996 uppgick importen av kepalök till 24 207 ton. Ca 64 % kom från Nederländerna. Självförsörjningsgraden av vitkål var år 1993 ca 60 %. År 1996 importerades 17 095 ton vitkål och rådkål. Sverige är i princip självförsörjande vad gäller morötter. 
 Äppleimporten kommer framför allt från Frankrike. År 1996 upp- gick den totala importen av äpplen till 82 797 ton. Självförsörjnings- graden av äpplen var år 1993 ca 16 %. Jordgubbsimporten kommer från Nederländerna, Belgien och Italien. Sverige är dock under säsong så gott som självförsörjande vad gäller jordgubbar. 
  
 6.4.2 
  
 Växthusprodukter 
  
 Den svenska självförsörjningsgraden för tomat och gurka har den se- naste  
 15-årsperioden 
  legat relativt konstant. För år 1993 uppgick den inhemska marknadsandelen för tomat till 28 % medan motsvarande siffra för gurka låg på 51 %. År 1996 importerades totalt 54 054 ton tomater varav 46 583 ton från Nederländerna och 4 131 ton från Spani- en. Vad gäller gurka importerades år 1996 in 21 059 ton, varav mer än häften hade sitt ursprung i Nederländerna och 8 191 ton kom från Spa- nien. Importen från Spanien av tomater och gurka sker företrädesvis under de svenska vintermånaderna. Den kraftiga ökningen av tomatim- porten från Nederländerna under år 1996 torde vara missvisande. Enligt 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 135 
  
 branschen motsvarar en stor del av denna ökning också tomater från Spanien. 
  
 4ABELL 
 Import och importandel av vissa frilandsodlade trädgårdspro- dukter åren 1990, 1993 och 1996. 
  
 4R¤DG¥RDSPRODUKT 
  
 !NDEL AV 
  
 !NDEL AV 
  
 !NDEL AV 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 Friland 
  
 Lök (kepalök) 
  
 Danmark 
  
 138 
  
 0,7 
  
 122 
  
 0,5 
  
 395 
  
 1,6 
  
 Nederländerna 
  
 2 817 
  
 14 
  
 14 020 
  
 65 
  
 15 540 
  
 64 
  
 Italien 
  
 1 666 
  
 9 
  
 2 373 
  
 11 
  
 699 
  
 3 
  
 Total import 
  
 19 583 
  
 21 505 
  
 24 207 
  
 Vitkål och rödkål 
  
 Danmark 
  
 241 
  
 1,3 
  
 234 
  
 1,5 
  
 84 
  
 0,5 
  
 Nederländerna 
  
 825 
  
 4 
  
 430 
  
 3 
  
 769 
  
 4 
  
 Italien 
  
 14 646 
  
 80 
  
 13 545 
  
 88 
  
 15 628 
  
 91 
  
 Total import 
  
 18 169 
  
 15 459 
  
 17 095 
  
 Morötter 
  
 Danmark 
  
 3 041 
  
 4 
  
 3 267 
  
 32 
  
 56 
  
 1 
  
 Nederländerna 
  
 1 023 
  
 15 
  
 4 189 
  
 40 
  
 2 127 
  
 38 
  
 Italien 
  
 191 
  
 3 
  
 361 
  
 3 
  
 1 426 
  
 25 
  
 Total import 
  
 6 811 
  
 10 372 
  
 5 599 
  
 Blomkål 
  
 Danmark 
  
 449 
  
 9 
  
 450 
  
 8 
  
 40 
  
 1,5 
  
 Nederländerna 
  
 175 
  
 3 
  
 71 
  
 0 
  
 158 
  
 6 
  
 Italien 
  
 3 041 
  
 59 
  
 2 374 
  
 43 
  
 922 
  
 35 
  
 Total import 
  
 5 113 
  
 5 469 
  
 2 604 
  
 Huvudsallat 
  
 Danmark 
  
 274 
  
 1,5 
  
 3 999 
  
 1,6 
  
 364 
  
 1,4 
  
 Nederländerna 
  
 2 098 
  
 12 
  
 2 887 
  
 14 
  
 7 636 
  
 30 
  
 Italien 
  
 10 870 
  
 62 
  
 13 745 
  
 68 
  
 15 122 
  
 59 
  
 Total import 
  
 17 455 
  
 20 254 
  
 25 679 
  
 Äpplen 
  
 Danmark 
  
 858 
  
 0,9 
  
 726 
  
 0,7 
  
 1 154 
  
 1,4 
  
 Nederländerna 
  
 7 754 
  
 8 
  
 15 508 
  
 17 
  
 13 637 
  
 16 
  
 Frankrike 
  
 24 292 
  
 26 
  
 43 939 
  
 48 
  
 23 637 
  
 28 
  
 Total import 
  
 92 029 
  
 91 883 
  
 82 797 
  
 Jordgubbar 
  
 Danmark 
  
 10 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 Nederländerna 
  
 516 
  
 19 
  
 297 
  
 10 
  
 1 317 
  
 25 
  
 Italien 
  
 552 
  
 20 
  
 782 
  
 26 
  
 1 013 
  
 19 
  
 Total import 
  
 2 731 
  
 2 952 
  
 5 292 
  
 Källa: Statens jordbruksverks importstatistik. 
 Enligt importstatistiken utgörs snittblomsimporten i huvudsak av pro- dukter från Nederländerna. En inte oväsentlig del av dessa produkter kommer dock primärt från länder utanför EU och säljs över auktioner- na i Nederländerna för att därefter föras in i andra medlemsländer. Av 
  
 136  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 en total import och införsel år 1996 om 7 889 ton kom 5 581 ton från Nederländerna. Motsvarande siffror från år 1990 anger 5 612 ton, varav 3 029 ton från Nederländerna. Detta visar att importen till Sverige har ökat. Utöver Nederländerna, är bl.a. Colombia, Israel och en del afri- kanska länder viktiga exportländer. 
  
 4ABELL 
 Import och importandel av vissa växthusodlade trädgårdspro- dukter åren 1990, 1993 och 1996. 
  
 4R¤DG¥RDSPRODUKT 
  
 !NDEL AV 
  
 !NDEL AV 
  
 !NDEL AV 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 TON 
  
 TOT IMPORT 
  
 Tomater 
  
 Danmark 
  
 2 099 
  
 5 
  
 3 817 
  
 8 
  
 2 234 
  
 4 
  
 Nederländerna 
  
 21 364 
  
 53 
  
 24 322 
  
 49 
  
 46 583 
  
 86 
  
 Spanien 
  
 14 264 
  
 35 
  
 19 268 
  
 39 
  
 4 131 
  
 7,6 
  
 Total import 
  
 40 342 
  
 49 305 
  
 54 054 
  
 Gurka 
  
 Nederländerna 
  
 8 607 
  
 45 
  
 8 249 
  
 38 
  
 11 683 
  
 55 
  
 Spanien 
  
 8 681 
  
 45 
  
 9 713 
  
 46 
  
 8 191 
  
 39 
  
 Total import 
  
 19 124 
  
 21 016 
  
 21 059 
  
 Snittblommor 
  
 Nederländerna 
  
 3 029 
  
 54 
  
 2 699 
  
 50 
  
 5 581 
  
 71 
  
 Total import 
  
 5 612 
  
 5 419 
  
 7 889 
  
 Krukväxter 
  
 Danmark 
  
 18 016 
  
 73 
  
 14 868 
  
 79 
  
 12 057 
  
 75 
  
 Nederländerna 
  
 5 372 
  
 22 
  
 3 354 
  
 18 
  
 2 418 
  
 15 
  
 Total import 
  
 24 634 
  
 18 795 
  
 16 169 
  
 Källa: Statens jordbruksverks importstatistik. 
  
 6.4.3 
  
 WTO 
  
 Jordbruksavtalet i GATT/Uruguayrundan innebär, som tidigare nämnts, åtagande bl.a. vad gäller sänkta gränsskydd och exportbidrag. Detta avtal började gälla den 1 juli 1995. Vad gäller gränsskyddet innebär avtalet att allt gränsskydd omvandlats till tullar. Samtliga tullsatser kommer i enlighet med  
 GATT-avtalet 
  att sänkas med i genomsnitt 36 %, dock minst 15 % för varje enskild tullposition fram till år 2000, i förhållande till vad som gällde åren  
 1986–1988. 
  
 Under år 1995 infördes inom EU det s.k. ingångsprissystemet för de viktigaste frukterna och grönsakerna. Detta system kan karaktäriseras som ett importminimiprissystem. Grundprincipen är att varje sändning skall respektera ingångspriset när den importeras till EU. Beroende på importpriset betalas sedan olika tullsatser. Dessa ingångspriser skall liksom övriga tullar sänkas successivt fram till år 2000. Det är svårt att förutse de direkta effekterna av det sänkta tullskyddet. För vissa pro- dukter kan en uppskattning göras att preferenser för  
 EU-producerade 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 137 
  
 produkter har reducerats så att importpriserna kommer att ligga i nivå med  
 EU-priserna. 
  Detta skulle således innebära en kraftig skärpning av konkurrensen. 
 För att förhindra störningar på  
 EU-marknaden 
  kan enligt jordbruks- avtalet en tilläggstull under vissa förutsättningar införas. Enligt kom- missionens förordning (EG) nr 1555/96 om tillämpningsregler för tilläggstullar inom sektorn för frukt och grönsaker kan en tilläggstull, under vissa förutsättningar, påläggas om den totala importerade kvan- titeten överskrider en viss fastställd utlösande volym. Förordningen be- döms komma att tillämpas i mycket restriktiv omfattning och därmed få liten effekt på importen. 
 Även exportsubventionerna begränsas, både vad gäller subventio- nernas andel av priset och de subventionerade volymerna. Exportbidra- gen skall reduceras utgiftsmässigt med 36 % och volymmässigt med 21 % fram till år 2000 (med start år 1995). I de fall  
 EU-marknaden 
  fort- satt kommer att karaktäriseras av högre produktionspriser än i omvärl- den kan ett överskott bli resultatet p.g.a. de försämrade exportvillkoren. Ett ökat överskott kan leda till sänkta avsättningspriser för produktio- nen inom  
 EU-länderna 
  förutsatt att intervention av något slag inte vid- tas. 
  
 6.5 
  
 Vissa jämförelser med Danmark och Nederländerna 
  
 Nederländerna och i viss mån även Danmark svarar för en betydande del av den totala importen av de trädgårdsprodukter som också odlas i Sverige. Det är därför av intresse att göra en jämförelse dessa länder emellan vad avser vissa förhållanden. En jämförelse mellan förhållan- dena för produktionen som råder i dessa länder och situationen i Sverige försvåras av det bristande statistiska underlaget som finns att tillgå. Beträffande generella beskattningsregler för näringsverksamhet, kapital etc. hänvisas till kapitel 5. Vad gäller kostnaderna i verksam- heten har i det följande gjorts uppskattningar av skillnader i skatter och avgifter för vissa viktigare insatsvaror. En jämförelse har även gjorts av vissa stödformer. 
  
 6.5.1 
  
 Klimat och odlingsförutsättningar 
  
 Förutsättningarna för trädgårdsproduktionen är på samma sätt som för jordbruksproduktionen nära förknippade med klimat och jordmån. Så- väl produktionskostnader som avkastningsnivåer är generellt sett gynn- 
  
 138  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 sammare ju längre söderut man befinner sig. Trädgårdsnäringen är så- ledes av naturliga skäl koncentrerad till södra Sverige. Detta gäller i synnerhet fruktodlingen och grönsaksodlingen i växthus, men även fri- landsgrönsaker. Bärodlingen och då framför allt jordgubbsodlingen är ganska jämnt spridd över hela landet, men den största produktionen finns i Skåne, Blekinge och Småland. Blomsterprodukter odlas i södra Sverige samt i Stockholmsregionen (lökblommor). Klimatet i Skåne kan jämställas med det danska klimatet. Den nederländska produk- tionssäsongen är längre än den svenska säsongen. 
 De långa ljusa dagar som sommartid finns i norra Sverige leder till att frilandsgrönsaker och bär som odlas där får en högre sockerhalt, mjällare konsistens och lägre torrsubstans än motsvarande produkter odlade längre söderut. I odlingen nyttjas mindre mängd bekämpnings- medel. 
  
 6.5.2 
  
 Kostnader och stöd i produktionen 
  
 6.5.2.1 
  
 Kostnader för arbetskraft 
  
 3VERIGE 
 Arbetskraftskostnaderna utgör en av de tyngsta kostnaderna i träd- gårdsföretagen. Arbetskraftskostnaderna uppvisar skillnader, särskilt för tillfällig arbetskraft, mellan Sverige och vissa andra  
 EU-länder. 
  För stora delar av trädgårdsnäringen har kostnaden för tillfälligt anställd arbetskraft, dvs. i huvudsak skördearbetskraft, större betydelse för fö- retagets produktionskalkyl och konkurrenssituation än kostnaden för heltidsanställd arbetskraft. Detta gäller framför allt inom frilandsod- lingen av grönsaker, frukt och bär. Inom dessa sektorer uppgår de skör- debundna kostnaderna till ca  
 35–40 
  % av de totala produktionskostna- derna. Även för växthusodlingen av köksväxter är kostnaden för sä- songsanställd personal betydande. I Sverige görs ingen skillnad i skat- ter för den tillfälliga arbetskraften. 
 $Decker har enhetliga lönekostnader för fast anställd personal och säsongsanställd personal. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 139 
  
 .EDERL¤NDERNA 
 I Nederländerna finns separata bestämmelser för skolungdom och stu- denter och särskilda regler för fruktplockning. Skolungdomar och stu- denter får arbeta inom den agrara sektorn utan att arbetsgivaren betalar in avgifter. Skolungdomarna och studenterna måste dock försäkras av arbetsgivaren. Frukplockningsreglerna gäller endast för skörd av äpp- len och päron och möjliggör anställningar utan inbetalning av avgifter under vissa förutsättningar. Skörden måste ske från den 15 augusti till den 15 november. Endast personer med fast bostad i Nederländerna samt arbetslösa som lever på socialbidrag kan komma i fråga. Enligt beslut från år 1994 får förtjänsten för avgiftsfritt arbete vara högst 
 1 550 gulden (ca 5 800 kronor) under ett kalenderår och arbetstiden får omfatta högst 29 kalenderdagar. Dessutom finns liknande regler för sparris. 
  
 6.5.2.2 
  
 Energi 
  
 I den svenska växthusodlingen utgör kostnaden för energi till upp- värmning och till belysning en betydande andel av de totala produk- tionskostnaderna. Växthusen av glas svarar för ca 90 % av den totala växthusytan. Uppvärmda växthus utgör den dominerande delen av lan- dets växthusareal, ca 90 % enligt 1996 års siffror. Energiåtgången per producerad enhet har dock minskat år för år under de senaste 15 åren. Krukväxtproduktionen sker i stor utsträckning i växthus med energibe- sparande vävar, dubbelt täckmaterial, effektiva förbränningssystem och effektivt utnyttjande av växthusytan under hela året med hjälp av till- skottsbelysning. Inom köksodlingen under glas har utvecklingen inte varit lika påtaglig då flertalet av energibesparande åtgärder på ett eller annat sätt reducerar ljusstrålningen, vilket omedelbart reducerar skör- den. Utveckling av klimatreglering, produktionsteknik och nytt sort- material har emellertid inneburit att energiåtgången per producerad enhet även inom köksväxtodlingen reducerats väsentligt. 
 Nya material, datorstyrda klimatanläggningar och nya tekniska lös- ningar i växthuskonstruktionen gör att utvecklingen mot att en allt mindre mängd energi behövs per producerad enhet fortsätter. Många växthusföretag har byggts upp i etapper för att nå lämplig totalstorlek. Detta har dock medfört en struktur i planlösningen vilken innebär svå- righeter att ytterligare effektivisera energianvändningen. 
 Trots energibesparande åtgärder är energikostnadens andel av den totala produktionskostnaden fortfarande stor. Beroende på teknisk standard utgör energikostnaden för uppvärmning ca  
 18–25 
  % av den totala produktionskostnaden i odling av köksväxter i växthus och ca 
  
 140  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 11–15 
  % vid odling av prydnadsväxter i växthus beroende på hur mycket assimilationsbelysning som utnyttjas i företaget. 
 Det huvudsakliga energibehovet vid växthusuppvärmning tillgodo- ses genom förbränning av fossilbränsle, huvudsakligen lätt eldnings- olja. I sydvästra Sverige utnyttjas i stor utsträckning naturgas från det fasta ledningsnätet. I mindre omfattning används gasol och andra bränsleslag. En ökad anslutning har successivt skett till fjärrvärme vid lokalisering av företag i nära anslutning till större orter. År 1993 för- delade sig växthusföretagens energiförbrukning efter energikälla enligt följande: Eldningsolja 60 %, el- och fjärrvärme 17 %, gas 13 %, kol och koks 7 % samt träbränsle 3 %. Fossilbränsle som energikälla be- döms i dag vara den mest internationellt konkurrenskraftiga uppvärm- ningsmöjligheten. 
 %NERGISKATT 
 Enligt EU:s mineraloljedirektiv, rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992, skall tjock eldningsolja beskattas med minst 13 ecu/ton i medlemsländerna. För Sverige motsvarar minimiskattesatsen 108,50 kronor under år 1997 (109,50 kronor under år 1998). Bl.a.  
 jordbruks-, 
  trädgårds- och fiskeriverksamhet kan helt eller delvis undantas från denna regel. Inom EU diskuteras nu ett förslag till nytt energiskatte- direktiv som kan leda till höjd minimiskattesats. 
 3VERIGE 
 Fram till årsskiftet 1995/96 betalade växthusodlarna 15 % av energi- skatten och 15 % av koldioxidskatten. Fr.o.m. den 1 januari 1996 t.o.m. ändringen av lagen den 1 juli 1997 betalade växthusodlarna ingen energiskatt men 25 % av koldioxidskatten på lågbeskattad olja. Från den 1 juli 1997, enligt beslut av riksdagen, höjdes koldioxidskatten från 25 % till 50 % av den generella nivån för bränslen som förbrukas för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling. Om ett företags koldioxidskattebelastning överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet med- ger beskattningsmyndigheten en nedsättning av skatten så att den över- skjutande skattebelastningen inte överstiger ett belopp som motsvarar 12 % av den generella nivån  
 (0,8-procentsregeln). 
  Beroende på pro- duktionsinriktning, energiutnyttjande och försäljningsvärde i växthus- företaget uppgår skatteuttaget till  
 200–530 
  kr/m  
 3  
 eldningsolja. 
 Enligt tidigare beslut skulle växthusnäringen ha gått över till ett system med kvartalsvis återbetalning av skatten. Tidpunkten för denna övergång har dock successivt senarelagts genom ändringar i över- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 141 
  
 gångsbestämmelserna till lagen (1994:1776) om skatt på energi. Hösten 1996 beslutade riksdagen att växthusnäringen tills vidare skulle ha kvar möjligheten att få sin skattenedsättning när bränslet levereras. Rege- ringen föreslår i prop. 1997/98:18 om utvidgade möjligheter till inköp mot försäkran enligt lagen om skatt på energi m.m. att ett försäkrans- system införs. Detta innebär att ett företag i början av ett kalenderår kan ansöka hos beskattningsmyndigheten om ett preliminärt besked om tillämplig skattesats. Växthusföretagen får då skattenedsättningen di- rekt vid leverans av bränsle under året. Beskattningsmyndigheten skall därefter, när det faktiska utfallet under kalenderåret är känt, åter pröva företagets ansökan. 
 För flytande bränsle tas svavelskatt ut med 27 kronor/m  
 3  
 för varje tiondels viktprocent svavel i bränslet. Svavelskatt tas inte ut för ett flytande eller gasformigt bränsle om dess svavelinnehåll är högst 0,1 viktprocent. Skatten har för närvarande ingen större betydelse då före- tagen i stor utsträckning använder lågsvavlig tunnolja eller naturgas där detta är möjligt. 
 I Sverige utgår ingen energiskatt för användning av el i växthusod- ling. 
 $ANMARK 
 År 1992 infördes koldioxidavgift för att reducera koldioxidutsläpp och effektivisera energianvändningen. I Danmark har danska växthusodlare fram till år 1996 haft en låg energibeskattning. Avgifter över 10 000 danska kronor behövde inte betalas förutsatt att en energisyn genom- fördes vid det aktuella företaget av en godkänd inspektör. Företaget tvingades att förbinda sig att vidta vid synen föreslagna åtgärder. Ett investeringsstöd för energibesparande åtgärder fanns också kopplat till bestämmelserna för dessa åtgärder. 
 Fr.o.m. år 1996 har koldioxidavgiften ökat och betalas nu utan tak. Avgift finns även för svavel. Regelverket är ganska komplicerat men innebär möjlighet till reducerad koldioxidavgift om växthusföretaget åtar sig att efter en plan, s.k. energisyn, genomföra överenskomna energibesparande åtgärder i syfte att minska energiförbrukningen. Kol- dioxidavgiften för år 1997 är 8,10 danska kr/m  
 3  
 olja för företag som har ingått avtal om energisyn, dock lägst 10 000 danska kr/företag, och 27,50 danska kr/m 
 3  
 olja för företag utan avtal. För år 2000 är koldioxi- davgiften fortsatt 8,10 danska kr/m 
 3  
 för de företag som ingått avtal om energisyn respektive 67,50 danska kr/m 
 3  
 olja för övriga företag. För tunnoljor med låg svavelhalt uttas ingen svavelavgift. 
 Även på elförbrukningen tas det ut en avgift för koldioxid och sva- vel. För assimilationsbelysning som gynnar tillväxten tas en avgift på 3,4 öre/kWh och för övrig elförbrukning 6,9 öre/kWh (danska kronor). 
  
 142  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Avgifterna på koldioxid och svavel, som ingår i de s.k. grönne av- gifter, återförs till näringslivet bl.a. i form av investeringsstöd till ener- gibesparande åtgärder. Återföringen sker inte branschvis. Bidragspro- centen varierar mellan  
 10–30 
  % och för standardlösningar inom växt- husföretagen, som för t.ex. energibesparande gardiner och byte av täckmaterial, är den satt till 26 %. 
 .EDERL¤NDERNA 
 Den 1 januari 1996 införde Nederländerna energiskatt på el, naturgas, oljeprodukter, propan- och butangas. Användningen av naturgas och olja för att främja tillväxtprocessen för trädgårdsprodukter är undanta- gen liksom energiskatt på el över en förbrukning på 50 000 kWh. I praktiken är växthusnäringen helt skattebefriad. För närvarande disku- teras möjligheten att införa en skatt för att minska koldioxidutsläppen. 
  
 6.5.2.3 
  
 Handelsgödsel 
  
 3VERIGE 
 Det görs ingen åtskillnad mellan frilandsodlingen och övrigt jordbruk och hushållen i Sverige. Det tillämpas således skatt på gödselmedel. För frilandsodlingen innebär det att skatt uttas på såväl kväve- som på fosformedel. Denna miljöskatt är 1,80 kr/kg kväve och kadmium- avgiften på fosformedel motsvarar 1,05 kr/kg. Den totala kostnaden för näringen bedöms vara ca 5 miljoner kronor. Det finns ingen direkt åter- föring av denna avgift till olika åtgärder inom sektorn. 
 $ANMARK OCH .EDERL¤NDERNA 
 Varken Danmark eller Nederländerna har liknande avgifter på handels- gödsel. För närvarande övervägs en avgift på handelsgödsel i Danmark. 
  
 6.5.2.4 
  
 Biologisk bekämpning 
  
 Nyttoorganismer för biologisk bekämpning registreras hos Kemikalie- inspektionen. Varje företag som saluför nyttoorganismer måste söka godkännande för varje organism. Registreringen kostar 11 000 kr/djurslag och 13 000 kr/mikroorganism. Företagen betalar 1,8 % av 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 143 
  
 försäljningssumman, dock lägst 2 000 kronor, i årlig avgift till Kemi- kalieinspektionen. År 1997 finns ca 20 nyttoorganismer registrerade. 
 Bekämpningsmedel 
 3VERIGE 
 Det svenska jordbruket använde år 1996 ca 1 530 ton (aktiv substans) bekämpningsmedel och trädgårdsnäringen använde 84 ton. Inom träd- gårdsnäringen används kemikalier av två slag dels kemisk bekämpning av insekter, svampsjukdomar och ogräs, dels för retardering av pryd- nadsväxter. 
 I Sverige är avgiften på bekämpningsmedel 20 kr/kg aktiv substans, vilket beräknas motsvara  
 5–10 
  % av produktpriset. Den totala kostna- den för näringen för år 1996 är ca 1,6 miljoner kronor. Det finns ingen direkt återföring av avgiften till olika åtgärder inom sektorn. 
 I och med att färre kemikalier tillåts registreras i Sverige har kost- naderna ökat för växtskyddet i odlingarna. Att priset på bekämpnings- medel är relativt högt kan också bero på att den svenska marknaden för kemiska medel är förhållandevis liten. 
 $ANMARK 
 Avgiften på bekämpningsmedel är i Danmark 27 % på produktpriset för insekticider och markherbicider och 13 % på produktpriset på övri- ga herbicider och fungicider. Avgifterna återförs till trädgårdsnäringen om ca 7 miljoner kronor till kollektivt nyttjande inom ramen för Gart- neribrugets Afsaetningsudvalg. Medlen kan utnyttjas till utvecklings- verksamhet och avsättningsfrämjande arbete. 
 .EDERL¤NDERNA 
 I Nederländerna tas ingen skatt ut på bekämpningsmedel och tillgången på olika sorters bekämpningsmedel är stor. 
  
 6.5.2.6 
  
 Övriga skatter 
  
 Produktionsresursen mark beskattas i Danmark med ca 1,5 % på 50 % av markvärdet. Skattens betydelse skulle efter en mycket grov uppskatt- 
  
 144  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 ning av markpriserna i Sverige inom de områden där frilandsodling bedrivs motsvara  
 100–500 
  kr/ha. 
  
 6.5.2.7 
  
 Sammanfattning av produktionsavgifter och skatter i olika länder 
  
 I tabell 6.8 redovisas en sammanfattning av de olika produktionsavgif- terna och skatterna i Sverige, Danmark och Nederländerna. 
  
 4ABELL 
 Produktionsavgifter i Sverige, Danmark och Nederländerna år 1997. 
  
 /DLING 
  
 3VERIGE 
  
 $ANMARK 
  
 .EDERL¤NDERNA 
  
 RILANDSODLING 
  
 El- och miljöskatt 
  
 13,8 öre/kWh 
  
 8,1 öre/kWh 
  
 11,4 öre/kWh 
  
 Energiskatt och avgifter för 
  
 1 801 kr/m 
 3 
  
 191 kr/m 
 3 
  
 109 kr/m 
 3 
  
 eldningsolja 
  
 Dieselolja drivmedelsskatt 
  
 2 672 kr/m 
 3 
  
 191 kr/m 
 3 
  
 109 kr/m 
 3 
  
 Handelsgödsel (kväve) 
  
 1,80 kr/kg kväve 
  
 - 
  
 - 
  
 Handelsgödsel (fosfor) 
  
 1,05 kr/kg fosfor 
  
 - 
  
 - 
  
 Växtskyddsmedel 
  
 5–10% 
  av priset 
  
 13–27% 
  av priset 
  
 - 
  
 Jordskatt 
  
 - 
  
 100–500 
  kr/ha 
  
 - 
  
 6¤XTHUSODLING 
  
 El- och miljöskatt 
  
 - 
  
 8,1 öre/kWh 
  
 - 
  
 Växthusbelysning 
  
 - 
  
 4 öre/kWh 
  
 - 
  
 CO 
 2 
 -skatt, 
  genom- 
  
 225 kr/m 
 3 
  
 32,5 (9,6) kr/m 
 3 
  
 snitt 
  
 - 
  
 Handelsgödsel (kväve) 
  
 1,80 kr/kg kväve 
  
 - 
  
 - 
  
 Handelsgödsel (fosfor) 
  
 1,05 kr/kg fosfor 
  
 - 
  
 - 
  
 Växtskyddsmedel 
  
 5–10 
  % av priset 
  
 13–27 
  % av priset 
  
 - 
  
 Valutorna är omräknade till kronor enligt Hill genomsnittliga säljkurser för de fem första månaderna 1997. 
 Källa: Beräkningar gjorda av lantbruksenheten vid Göteborgs och Bohusläns länsstyrel- se. 
 I tabell 6.9 redovisas en kostnadsjämförelse som har gjorts utifrån om de svenska produkterna skulle ha producerats med svenska, danska och nederländska skatter och avgifter på produktionsmedel. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 145 
  
 4ABELL  
 Totalkostnader i miljoner kronor. Uppgifterna avser år 1997. 
  
 3VENSKA 
  
 $ANSKA 
  
 .EDERL¤NDSKA 
  
 RILANDSODLING 
  
 Drivmedelsskatt 
  
 5,8 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 Elskatter 
  
 2,9 
  
 1,2 
  
 2,5 
  
 Avgifter på bekämpningsmedel 
  
 0,5 
  
 1,4 
  
 - 
  
 Handelsgödselavgift (kväve) 
  
 2,3 
  
 - 
  
 - 
  
 Handelsgödselavgift (kadmium) 
  
 0,4 
  
 - 
  
 - 
  
 Jordskatt 
  
 - 
  
 4,5 
  
 - 
  
 Summa 
  
 11,9 
  
 7,4 
  
 2,7 
  
 6¤XTHUSODLING 
  
 Koldioxidskatt 
  
 31,9 
  
 4,6 
  
 - 
  
 Elskatter belysning, drift 
  
 - 
  
 6,3 
  
 - 
  
 Avgifter bekämpningsmedel 
  
 0,5 
  
 1,4 
  
 - 
  
 Handelsgödsel (kväve) 
  
 2,3 
  
 - 
  
 - 
  
 3UMMA 
  
 Beräkningarna utgår från SCB:s trädgårdsräkning 1993, sammanställningar från Läns- styrelsen i  
 O-län, 
  Trädgårdsnäringens Riksförbund och Trädgårdsutveckling AB. 
 Källa: Beräkningar gjorda av lantbruksenheten vid Göteborgs och Bohusläns länsstyrel- se. 
  
 6.5.2.8 
  
 Investeringsstöd 
  
 3VERIGE 
 Sverige införde den 1 januari 1997 ett av EU medfinansierat investe- ringsstöd. I södra och mellersta Sverige är följande miljöinvesteringar i trädgårdsnäringen berättigade: 
  
 Investeringar som till stor del avser åtgärder för skydd av den yttre miljön, samt energibesparing eller övergång till biobränsle, inklusi- ve tillhörande om- och tillbyggnad av växthus. 
  
 Investeringar i slutna odlingssystem, inklusive tillhörande ny, till- 
  
 och ombyggnad av växthus för att eliminera växtnäringsförluster vid trädgårdsföretag. 
 I södra och mellersta Sverige, där 93 % av växthusodlingen finns, är stödet maximerat till 149 995 kronor. I de sju nordliga länen ges stöd till ett maximalt belopp på 300 000 kronor. Inom målområde 6 är stöd- beloppet maximerat till 600 000 kronor. Investeringar i produktionsen- heterna blir dyrare ju längre norrut i Sverige dessa sker. De befintliga bidragen bidrar därför till att utjämna skillnaderna mellan norra och södra Sverige. 
 Det går inte i dag att värdera vilken betydelse stödet får i trädgårds- sektorn. Allmänt gäller emellertid att konkurrensen om medel är stor 
  
 146  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 från den övriga delen av jordbrukssektorn, regelverket är omfattande och stödets inriktning begränsar antalet sökande. 
 $ANMARK 
 Danmarks motsvarighet till det svenska investeringsstödet heter forbedringsstøtte. Stödet är fastställt till ett maximalt belopp som motsvarar 500 000 danska kronor. Stödgrundande investeringsbelopp är fastställt till maximalt 1 miljon danska kronor. Stödet betalas ut med 5,5 % på godkänt investeringsbelopp under tio år vad gäller b yggnader och för andra investeringar gäller 4 % under sju år. Om villkoren för investeringsstöd är uppfyllda kan företaget beviljas statlig lånegaranti för de lån som finansierar investeringen. Sedan maj 1996 behandlas inte några nya ansökningar inom denna stödform. Den danska rege- ringen har föreslagit att ansökningar om detta stöd skall kunna åter- upptas fr.o.m. år 1999. 
 .EDERL¤NDERNA 
 Den nuvarande miljöplanen gäller fram till år 2000. Planen innehåller bl.a. krav på att företagen inför slutna odlingssystem för att förhindra att näringsvatten läcker ut. Stödets inriktning påminner om det svenska. 
 Ytterligare ett stöd har införts under hösten 1997 som skall bidra till en omstrukturering av nederländsk växthusnäring. Stödet innehåller två delar. En del går till investeringar som innebär modernisering och som ger förutsättningar för en mer miljövänlig odling, energibesparingar och bättre arbetsförhållanden i syfte att skapa företag som kan bli bär- kraftiga. En annan del går till den producent som avvecklar sitt företag genom att riva gamla växthus och säljer marken till en annan producent som därmed skapar en större sammanhållen enhet. I det förra fallet är stödet maximerat till 380 000 gulden (ca 1 470 000 kronor) per företag, i det senare ges full ersättning vid avveckling. 
  
 6.5.2.9 
  
 Startstöd 
  
 3VERIGE 
 Startstöd kan lämnas till nystartade företagare som vid ansökningstill- fället inte fyllt 35 år. Det finns bl.a. krav på viss utbildning, arbetsin- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 147 
  
 sats, företagets lönsamhet och ansökarens inkomst av verksamheten. Maximalt stödbelopp uppgår till 200 000 kronor. 
 $ANMARK 
 Startstöd ges i form av ett garantilån maximerat till 220 000 kronor där staten betalar de tio första halvårsannuiteterna. Värdet av stödet mot- svarar det svenska stödet. 
 .EDERL¤NDERNA 
 Nederländerna utnyttjar inte möjligheten till startstöd. 
  
 6.5.2.10 
  
 Statlig lånegaranti 
  
 3VERIGE 
 Statlig kreditgaranti lämnas inte längre till jordbruket men kan fortfa- rande utgå till trädgårdsföretag. När kreditmarknaden avreglerades, vil- ket innebar att det blev lättare att få banklån, minskade efterfrågan på kreditgarantier. Denna utveckling förstärktes av att den statliga kredit- garantiavgiften infördes, vilket gjorde garantilånen mindre fördelakti- ga. Införandet av samrisk medförde att åtminstone vissa kreditgivare- höjde räntesatsen på garantilån jämfört med andra lån. Kreditgarant- avgiftens procentsats kan variera något i förhållande till den bedöm- ning som görs av risken. 
 $ANMARK 
 I Danmark fanns år 1992 statsgarantier för driftslån till växthusodlare med samrisk och ett amorteringsfritt högsta belopp om 200 000 kronor. Om företaget har beviljats investeringsstöd kan statsgarantin beviljas för de lån som finansierar investeringen. 
 .EDERL¤NDERNA 
 Även den nederländska trädgårdsnäringen har under vissa förhållanden möjligheter att erhålla statsgarantier. 
  
 148  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.5.2.11 
  
 Övriga stöd 
  
 -ILJ¶F¶RB¤TTRANDE 
  ¥TG¤RDER INOM TR¤DG¥RDSN¤RINGEN 
 År 1988 beslutade riksdagen om miljöförbättrande åtgärder i jordbru- ket, vilket innebar att en halvering av användningen av bekämpnings- medel till år 1990 beräknat från åren  
 1981–1985 
  skulle eftersträvas. År 1990 hade användningen i princip halverats. Senare, i den livsmedels- politiska reformen år 1990, fastställdes nya mål att en ytterligare halve- ring skulle eftersträvas till år 1996. Beräknat från åren  
 1981–1985 
  har den totala användningen av bekämpningsmedel minskat med 65 %. Trädgårdsnäringen har lyckats med att minska sin användning av be- kämpningsmedel bl.a. tack vare utvecklingsarbete, rådgivning och en ökad medvetenhet om miljöfrågor samt ett ökat kostnadsmedvetande hos näringen. Minskningen har emellertid inte varit lika omfattande i jämförelse med det övriga jordbruket. 
 Inom ramen för programmen för att minska riskerna med bekämp- ningsmedel har ca 2 miljoner kronor för år 1997 avsatts för informa- tion, rådgivnings- och utbildningsverksamhet samt för försöks- och utvecklingsverksamhet inom trädgårdsområdet. 
 Fr.o.m. budgetåret 1995/96 ingår informations- och utbildnings- verksamheten i det svenska miljöprogrammet på jordbruksområdet och delfinansieras av EU. Programmet löper under åren  
 1995–1999. 
  Om- fattningen av verksamheten på trädgårdsområdet beräknas kunna öka något åtminstone under de inledande åren av programmets löptid. 
 Integrerad produktion (IP) har också betydelse när det gäller att minska trädgårdsproduktionens miljöbelastning. Från år 1991 har ca 7 miljoner kronor beviljats av Statens jordbruksverk för att b ygga upp och etablera ett  
 IP-koncept 
  för svenska frilandsgrönsaker. Under år 1997 var ca 300 företag anslutna till IP vad gäller frilandsgrönsaker. Dessa hade en  
 IP-produktion 
  på ca 2 950 ha. 
 Det svenska  
 IP-konceptet 
  har efter introduktionen utvecklats från ett miljöinriktat odlingskoncept med inriktning på enskilda grödor, till en helhetssyn på odling, företagande och produkt, där miljöhänsyn, krets- loppstänkande, ekonomisk uthållighet och kvalitet är de viktigaste hon- nörsorden. 
 3T¶D TILL EKOLOGISK ODLING 
 Regeringen har fastställt målsättningen att ca 10 % av jordbruket skall vara ekologiskt odlat år 2000. Alla trädgårdsodlare som odlar ekolo- giskt kan söka stöd för sin odling. Stöd lämnas bara för odling på 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 149 
  
 åkermark. Alla frilandsodlade trädgårdsgrödor som årligen används för produktion av bl.a. livsmedel är stödberättigade. Det finns inte något krav på att hela gården läggs om till ekologisk odling. Stödet omfattar 900 kr/ha i norra Sverige samt skogsbygder i södra och mellersta Cantrell rige och 1 600 kr/ha i övriga Sverige, huvudsakligen slätt- och mellan- bygder i mellersta Sverige. 
 I regeringens prop. 1997/98:2 om hållbart fiske och jordbruk före- slår regeringen att stöd utgår till ekologisk odling av vissa fruktträd och bärsorter. Förslaget innebär att ett stöd på ca 7 000 kr/ha utgår till ekologisk odling under vissa förutsättningar. 
 3T¶D TILL ODLING I .ORRLAND 
 Nationellt stöd för bär och grönsaker lämnas i stödområdena  
 1–3 
  i nor- ra Sverige. För att stödet skall utbetalas krävs att bär- eller grönsaks- odlingen omfattar 0,3 ha. Minsta skiftesstorlek är 0,1 ha. Stöd lämnas 
 för odling av jordgubbar, broccoli, morot, svarta vinbär, isbergssallat, rödbetor, blomkål, kålrot och vitkål. 
 3T¶D TILL PRODUKTUTVECKLING I $ANMARK 
 I Danmark finns ett särskilt stöd till produktutveckling av jordbruks- produkter. Stödet har en inriktning mot utveckling av nya konsument- produkter och marknadsföring av dessa. Stödet riktar sig till försök och utveckling för att tillfredsställa konsumentens behov av nya produkter och nya lösningar. Stödet är ett bidrag till de meromkostnader som produktutvecklingen har medfört och stöd kan beviljas upp till 50 % av dessa kostnader. 
  
 6.6 
  
 EU:s marknadsordningar 
  
 6.6.1 
  
 Frukt och grönsaker 
  
 Trädgårdssektorn omfattades inte av 1992 års  
 CAP-reform. 
  EU:s nya marknadsordning för färska frukter och grönsaker antogs i juli 1996. Marknadsordningen syftar främst till att minska överskottsproduktio- nen inom sektorn genom att efter en övergångsperiod begränsa gemen- skapsstödet för återköp av frukt och grönsaker. Gemenskapen skall i stället medfinansiera erkända producentorganisationers verksamhet 
  
 150  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 såsom bl.a. utveckling av miljövänlig odlingsteknik och en förbättrad produktkvalitet samt marknadsfrämjande åtgärder. Stödet kan uppgå till maximalt 4 % (4,5 % fr.o.m. år 1999) av producentorganisationens omsättning. År 1997 har nio organisationer i Sverige ansökt om erkän- nande för år 1997 varav hittills en har blivit erkänd. Detta skulle upp- skattningsvis betyda att dessa producentorganisationer kan komma att erhålla maximalt ca 15 miljoner kronor årligen från EU förutsatt att organisationerna blir erkända i enlighet med regelverket. 
 I syfte att stärka producenternas ställning på marknaden genom att utbudet samordnas utgör producentorganisationerna (PO) grundvalen för den gemensamma organisationen av marknaden. Denna samordning skall åstadkommas på frivillig väg. PO skall ställa till medlemmarnas förfogande ett effektivt stöd inom diverse områden t.ex. de tekniska hjälpmedel som behövs för lagring, förpackning och saluföring av pro- dukter samt tekniskt stöd för att införa miljövänliga odlingsmetoder. Medlemsproducenterna åläggs att i stort saluföra hela sin produktion genom förmedling av PO. I PO:s stadgar skall fastställas regler som på ett demokratiskt sätt säkerställer att de sammanslutna producenterna har kontrollen över organisationen och beslutsförfarandet. Medlems- staterna får under vissa förutsättningar göra PO:s regler tvingande även för producenter som inte är medlemmar i organisationen. Medlemssta- tens godkännande krävs. 
 Dessa PO skall särskilt ha som mål att säkerställa produktionsplane- ringen och anpassa denna till efterfrågan, särskilt vad gäller kvantitet och kvalitet. Vidare skall de främja koncentrationen av utbudet och avyttring av medlemmarnas produktion, minska produktionskostnader- na och stabilisera produktionspriserna. De skall också främja odlings- och produktionsmetoder och en avfallshantering som är miljövänlig, särskilt för att skydda kvaliteten på vatten, mark och landskap, samt för att bevara och/eller främja den biologiska mångfalden. 
 Ett nytt instrument är driftsfonderna, vilka upprättas av de erkända PO. Dessa driftsfonder finansieras till hälften från gemenskapen medan den andra hälften kommer från medlemsproducenterna. Driftsfonderna är avsedda att finansiera PO:s verksamhetsprogram samt att finansiera vissa återtaganden från marknaden. Taket för gemenskapsstödet skall sättas till högst 4 % av värdet av varje producentorganisations saluför- da produktion, om budgetförhållandena tillåter det och om det totala ekonomiska stödbeloppet utgör mindre än 2 % av samtliga produ- centorganisationers totala omsättning. För att se till att denna gräns iakttas kommer ett förskott på 2 % att betalas ut och resterande kom- mer att beviljas så snart som det totala beloppet för samtliga ansök- ningar blir känt. Fr.o.m. år 1999 kommer taket för gemenskapsstödet att ändras till 4,5 % och procentsatsen vad gäller den totala omsätt- ningen kommer att bli 2,5 %. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 151 
  
 Driftsfonderna skall användas till bl.a. att förbättra produkternas kvalitet och öka deras handelsvärde. De skall också användas till åtgär- der för att utveckla medlemsproducenternas användning av miljövän- liga tekniker, både i fråga om odlingsmetoder och om förvaltning av förbrukningsmaterial. Vidare kan fonderna användas för återköp be- gränsat till, efter en övergångsperiod på fem år, 30 % av fonden. I Cantrell rige har inga återköp ägt rum. 
  
 6.6.1.1 
  
 Kvalitetskontroll av frukt och grönsaker 
  
 Gemensamma regler för kvalitet och sortering har inom EU upprättats för de flesta produkter som har stor betydelse i handeln. Dessa regler tillämpas på produkter med ursprung inom gemenskapen men också vid import från tredje land och vid export. Kvalitetsreglerna är baserade på internationella fastlagda regler utarbetade av ECE/FN och OECD. 
 3VERIGE 
 Statens jordbruksverk är ansvarig myndighet för kvalitetskontrollen på frukt och grönsaker. I enlighet med EU:s regler har importkontrollen från tredje land prioriterats. Importkontrollerna utförs vid fyra inspek- tionsorter och huvuddelen av importen kommer in via region Syd. Potter år 1997 har även tullmyndigheterna utbildats för att kunna genom- föra kvalitetskontroll av jordgubbar som tas in till Sverige över den norska gränsen. 
 Utöver importkontrollen utförs i huvudsak kontrollen hos grossis- terna. I dag görs inga besök i producentled, i stället utförs kontrollerna främst på lager och andra uppsamlingsplatser där större volymer kan inspekteras samtidigt. Sverige har inte undantagit några producenter från kravet på kvalitetskontroll vid avsändningstillfället, s.k. egenkon- troll. Inga kontroller genomförs i dagsläget i detaljhandelsledet. 
 Kvalitetskontrollen i Sverige skiljer sig från de flesta andra EU- länder genom att kontrollen är helt avgiftsfinansierad. Avgifterna fast- slås i föreskrifter från Statens jordbruksverk. De består dels av grund- avgifter för registrerade företag och dels av avgifter på importen i form av 1,70 kronor per påbörjat  
 100-tal 
  kg. Importkontrollen utanför gräns- kontrollplats och inspektion på tid utanför ordinarie arbetstid debiteras enligt timtaxa à 700 kr/tim. Grundavgifter betalas för närvarande av importörer, grossister, packerier och sorteringsanläggningar samt eko- nomiska föreningar. Dessa baseras på omsättning och sträcker sig från 0,4  av omsättningen då denna är upp till 5 miljoner kronor, till 0,08  vid en omsättning på över 250 miljoner kronor. 
  
 152  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 $ANMARK 
 I Danmark är all kvalitetskontroll statsfinansierad och helt avgiftsfri. Kontrollansvaret är samlat under en myndighet, Plantedirektoratet. Danmark tillämpar egenkontroll och har undantagit  
 800–900 
  odlare och producentorganisationer från kravet på kvalitetskontroll. Kvalitets- kontroll hos producenter, grossister och detaljister görs efter en upp- gjord plan där de stora aktörerna besöks oftare än de mindre. 
 .EDERL¤NDERNA 
 I Nederländerna är kontrollverksamheten uppdelad på tre organisatio- ner. Importkontrollen görs av det statliga organet Rijksdienst voor Keuring van Vee en Vlees, (RVV). kontrollen hos grossister och på auktioner görs av Kontrol Central Bureau (KCB), medan kontrollen i detaljistled görs av livsmedelskontrollanter. 
 Importkontrollen är statsfinansierad och därmed avgiftsfri. KCB som genomför kontrollen på auktioner är ett  
 icke-statligt 
  organ och knutet till näringen. Verksamheten bekostas genom en del av den avgift på 0,13 % av produktvärdet som producenterna betalar till sina bran- schorganisationer, vilka sedan finansierar KCB. Egenkontroll tillämpas inte. Kontroll i detaljistledet utförs av livsmedelsinspektörer men är i praktiken obefintlig eftersom man anser att produkterna kontrollerats i tidigare led. 
 I tabell 6.10 åskådliggörs omfattningen av kvalitetskontroll i Sveri- ge, Danmark och Nederländerna. 
  
 4ABELL 
 Omfattningen av kvalitetskontroll i Sverige, Danmark och Nederländerna. 
  
 +ONTROLL I 
  
 +ONTROLL I 
  
 +ONTROLL I 
  
 %GENKONTROLL 
  
 PRODUCENTLED 
  
 GROSSISTLED 
  
 DETALJHANDELSLED 
  
 Sverige 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Danmark 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Nederländerna 
  
 Vid auktioner 
  
 Ja 
  
 liten 
  
 Nej 
  
 Källa: Statens jordbruksverk. 
  
 6.6.1.2 
  
 Levande växter och blomsterprodukter 
  
 Marknaden för levande växter och blomsterprodukter är ett område som förhållandevis inte är nämnvärt reglerat inom EU. År 1996 inför- des ett marknadsföringsstöd inom sektorn för levande växter och blomsterprodukter. Stödet skall främja konsumtionen av blommor inom och utanför EU. För år 1997 fördelades ca 15 miljoner ecu till sektorn. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 153 
  
 Sveriges andel blev 193 808 ecu, vilket motsvarar ca 1,7 miljoner kro- nor. Bl.a. Blomsterfrämjandet har fått medel till marknadsfrämjande program som kommer att utföras under år 1997. 
  
 Schroeder 
  McphersonInom EU tillämpas olika mervärdeskatt på prydnadsväxter. Hög pro- centsats tillämpas av Danmark, Finland, Storbritannien och Sverige. Övriga länder har låg mervärdeskatt, t.ex. har Nederländerna 6 %, Bel- gien 6 %, Frankrike 5,5 % och Spanien och Tyskland har 7 %. Nyligen har Irland och Belgien beslutat att genomföra en minskning av mervär- deskatten på prydnadsväxter. Detta görs i första hand för att reducera skattefusk i handeln mellan länderna. Skillnaden i moms blir en han- delsmarginal som konkurrerar ut den seriösa handeln. Branschens egna uppskattningar antyder att upp till 15 % av handeln sker utan att moms redovisas enligt lagen. 
  
 6.7 
  
 Kollektiva medel 
  
 Trädgårdsnäringen i Sverige har tidigare haft tillgång till medel som kunnat användas för kollektiva ändamål. En kollektiv återföring av prisregleringsavgiften på handelsgödsel infördes år 1982 och på be- kämpningsmedel år 1986. Dessa medel fick användas till utvecklings- arbete, information och marknadsfrämjande åtgärder. Inom den yrkes- mässiga odlingen fördelades ca 10 miljoner kronor årligen fram till dess att avgiften avskaffades i december 1992. År 1993 anvisade riks- dagen inför  
 EU-medlemskapet 
  25 miljoner kronor för att stärka träd- gårdsnäringens långsiktiga konkurrenskraft och för att överbrygga de anpassningssvårigheter som i ett övergångsskede förväntades upp- komma för svensk trädgårdsnäring i samband med  
 EU-medlemskapet. 
  Statens jordbruksverk var ansvarig myndighet och beslutade om pro- jektmedel efter hörande av Trädgårdsnäringens riksförbund (TRF), Grönsaksodlarnas Riksförbund (GRF) och Sveriges Frukt- och Farmer saksdistributörer (SFG). Medlen fick disponeras under perioden från den 1 juli 1993 till den 31 december 1994. I maj 1994 anvisades ytter- ligare 4 miljoner kronor till samma ändamål. Bidrag lämnades bl.a. till projekt om ny teknik, information om effekterna för näringen av ett svenskt  
 EU-medlemskap, 
  produktutveckling, marknadsföring och kon- sumentfrämjande åtgärder. Någon uppföljning av beviljade projekt har inte gjorts. 
 Den svenska trädgårdsnäringen förfogar inte i dagsläget över medel som kan utnyttjas för kollektiva åtgärder (se dock avsnitt 6.6.1.2). I 
  
 154  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Danmark och Nederländerna (även i bl.a. Storbritannien, Tyskland och Österrike) finns ett lagstadgat system för uttag av produktionsavgifter inom trädgårdssektorn. 
  
 6.7.1 
  
 Danmark 
  
 I Danmark tas avgifter ut för alla danskproducerade trädgårdsprodukter som omfattas av marknadsordningarna för levande växter och bloms- terprodukter samt för frukt och grönsaker. Dessa medel utgör den s.k. produktionsavgiftsfonden. I Danmark finns även den s.k. Promilleav- giftsfonden, vilken avser restitution av branschens inbetalda bekämp- ningsmedelsskatter. Fondernas syfte är att stärka trädgårdsnäringens utvecklingsmöjligheter och konkurrenskraft. 
 Fonderna förvaltas av Gartneriets Afsætningsudvalg (GAU). Inom GAU finns för respektive frukt och bär, grönsaker, blommor samt plantskoleprodukter ett arbetsutskott som har till uppgift att dels kom- ma med förslag till budget och åtgärder och dels efter beviljande utföra åtgärderna. I arbetsutskotten sitter uteslutande representanter för nä- ringen. 
  
 6.7.1.1 
  
 Avgifter till produktionsavgiftsfonden 
  
 En omsättningsbaserad avgift tas ut för alla danskproducerade träd- gårdsprodukter som omfattas av marknadsordningarna för levande växter och blomsterprodukter samt för frukt och grönsaker. De olika avgiftssatserna har tagits fram i överenskommelse med näringen. För år 1995 togs produktionsavgifter ut enligt tabell 6.11. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 155 
  
 4ABELL 
 Danska produktionsavgifter år 1995. 
  
 0RODUKTER 
  
 0RODUKTIONSAVGIFT 
  
 !VGIFTSUNDERLAG 
  
 !VGIFT 
  
 DANSKA KRONOR 
  
 DANSKA KRONOR 
  
 Frilandsgrönsaker 
  
 2,25 
  
 346 000 000 
  
 780 000 
  
 Champinjoner 
  
 2,25 
  
 108 000 000 
  
 245 000 
  
 Växthusgrönsaker 
  
 2,25 
  
 352 000 000 
  
 792 000 
  
 Krukväxter 
  
 2,70 
  
 2 000 000 000 
  
 5 400 000 
  
 Snittblommor 
  
 2,10 
  
 100 000 000 
  
 210 000 
  
 Lökblommor 
  
 2,10 
  
 9 500 000 
  
 20 000 
  
 Plantskoleväxter 
  
 6,00 
  
 410 000 000 
  
 2 460 000 
  
 Kärnfrukt, paketerad 
  
 3,60 
  
 42 000 000 
  
 150 000 
  
 Kärnfrukt, opaketerad 
  
 5,00 
  
 20 000 000 
  
 100 000 
  
 Stenfrukt 
  
 4,50 
  
 39 000 000 
  
 175 000 
  
 Busk- och bärfrukt 
  
 4,75 
  
 47 000 000 
  
 225 000 
  
 4OTALT 
  
 Källa: GAU, Danmark. 
  
 6.7.1.2 
  
 Finansiering av promilleavgiftsfonden 
  
 Denna fond finansierades fram t.o.m. den 1 januari 1996 genom resti- tution av den fastighetsskatt som trädgårdsnäringen betalat in. I dag avser fonden restitution av bekämpningsmedelsavgifter. År 1995 för- fogade fonden över 1 940 000 danska kronor. 
  
 6.7.1.3 
  
 Fondernas användningsområde 
  
 Medlen i dessa båda fonder får användas till avsättningsfrämjande åt- gärder, forskning och försök, produktutveckling, rådgivning, utbild- ning, sjukdomsförebyggande åtgärder, bekämpning och kontroll av skadegörare samt övriga åtgärder som Jordbruksministern ger sitt med- givande till. Fondernas medel får inte användas för administrativa kostnader. En avgift tas ut från mottagaren av medlen vilken finansierar GAU:s administration. För år 1995 uppgick denna avgift till 6,96 % av det beviljade beloppet. Se även tabell 6.12. 
  
 4ABELL 
 Användning av de danska fonderna år 1995, danska kronor. 
  
 !NV¤NDNINGS 
  
 RUKT OCH B¤R 
  
 'R¶NSAKER 
  
 "LOMMOR 
  
 0LANTSKOLEV¤XTER 
  
 OMR¥DE 
  
 Forskning och försök 
  
 420 500 
  
 1 166 000 
  
 1 483 000 
  
 1 474 000 
  
 Produktutveckling 
  
 0 
  
 0 
  
 619 200 
  
 0 
  
 Rådgivning 
  
 541 000 
  
 253 500 
  
 406 800 
  
 40 000 
  
 Avsättn.främj. åtgärder 
  
 235 000 
  
 1 310 000 
  
 3 539 000 
  
 1 357 000 
  
 4OTALT 
  
 Källa: GAU, Danmark. 
  
 156  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.7.2 
  
 Nederländerna 
  
 I Nederländerna finns ett lagstadgat system med produktionsavgifter som liknar det danska. Medlen används till bl.a. marknadsföring samt forskning och utveckling. Fonderna administreras av Produktschap vo- or Groenten en Fruit och av motsvarande organ för levande växter och blomsterprodukter. 
  
 6.8 
  
 Forskning och försöksverksamhet 
  
 6.8.1 
  
 Skogs- och jordbrukets forskningsråd 
  
 Under senare år har det skett stora nedskärningar i medelstilldelningen till forskningen inom trädgårdssektorn i Sverige. Skogs- och jordbru- kets forskningsråd (SJFR) presenterade år 1996 en utredning med syfte att analysera och belysa framtida forskningsbehov för den svenska trädgårdsnäringen. I utredningen lämnade SJFR förslag om en förstärkt riktad och tillämpad trädgårdsforskning inom för näringen angelägna forskningsområden. SJFR beräknade kostnaden för forskningsförstärk- ningarna till ca 10 miljoner kronor. Finansieringen föreslogs kopplas till näringens förslag om en kollektiv utvecklingsfond. Förslaget förut- satte nya resurser, omfördelning av medel inom SJFR och att träd- gårdsnäringen tillskjuter medel via den föreslagna utvecklingsfonden. Regeringen skrev i forskningspropositionen 1996/97:5 att regeringen avser att senare återkomma i frågan om en förstärkt trädgårdsforskning. Regeringen hade då revalveringspengarna i åtanke som nu inte kommer trädgårdsnäringen till del. SJFR:s anslag för år 1998 har inte ökats i detta syfte. 
 Av SJFR:s anslag för forskning och kollektiv forskning om totalt drygt 195 miljoner kronor avsätts 11 miljoner kronor för insatser inom områdena hemträdgårdar och grönytemiljöer, inklusive verksamheten inom Henderson och Vegetation i Stone (Movium), vilket är ett sek- retariat vid Sveriges lantbruksuniversitet för den yttre miljön. Bakom Movium står även Svenska kommunförbundet, Vägverket, Boverket, HSB:s Riksförbund, SABO, Svenska kyrkans församlings- och pasto- ratsförbund samt Sveriges kyrkogårds- och krematorieförbund. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 157 
  
 6.8.2 
  
 Sveriges lantbruksuniversitet 
  
 Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) ägnar sig åt grundläggande forsk- ning som avser fördjupa kunskaperna om de bakomliggande faktorer som har betydelse för växternas utveckling och odling. Forskningen fokuserar bl.a. på samspelet mellan odlade växter och den omgivande miljön. Den tillämpade forskningen arbetar med att förbättra odlings- materialet och odlingsmetoderna. Forskningen skall leda till bättre pro- dukter samt en mer miljövänlig odling. Institutionen för trädgårdsve- tenskap har ansvaret för huvuddelen av trädgårdsforskningen, vilken omfattar studier av processer som är av betydelse vid produktion, han- tering, marknadsföring och användning av frukt, bär, grönsaker och prydnadsväxter. Vid institutionen bedrivs också grund- och forskarut- bildning och en stor del av hortonomprogrammets kurser är förlagda till institutionen. Andra institutioner som är viktiga för trädgårdsforsk- ningen är bl.a. institutionen för hortikulturell växtförädling som med växtförädling, utveckling av frö- och plantmaterial, resurssnåla odlings- och skördesystem samt metodik för upparbetning av råvaror m.m., täcker hela kedjan från val av växtmaterial till färdig produkt samt in- stitutionen för norrländsk jordvetenskap och dess avdelning för träd- gårdsodling. 
  
 6.8.2.1 
  
 Elitplantstationen i Balsgård 
  
 Trädgårdsodlingens elitplantstation (EPS) i Balsgård är en stiftelse som stöds av TRF, Movium, Fritidsodlingen (FOR) och SLU. Sedan år 1983 har verksamheten byggts upp med statliga bidrag, främst genom medel från handelsgödselavgifterna. EPS arbetar med vegetativ förök- ning av trädgårdsväxter, sjukdomsrensade och sortäkta. Målet är att arbetet skall leda till en förbättrad sundhetsstatus och sortäkthet för hela distributionskedjan i Sverige. Genom EPS får växtkonsumenterna tillgång till ett bättre växtmaterial för svensk odling. Verksamheten har fått statliga bidrag och är alltjämt i behov av ytterligare finansiering. Förökningen av EPS växtsorter bär sina egna kostnader. 
  
 6.8.2.2 
  
 Kiviks försöksstation 
  
 Kiviks försöksstation är en stiftelse under ordförandeskap av landshöv- dingen i Kristianstads län. Sedan den 1 juli 1995 är försöksstationen en del av  
 SLU-Balsgårds 
  verksamhet. Verksamhetens syfte är att tillämpa, påvisa och testa insatser inom fruktodlingen samt att vara en förebild för den yrkesverksamma fruktodlingen. Benson har under en lång tid 
  
 158  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 fokuserat sin verksamhet på såväl yrkesodling som på fritidsodling. Det innebär att satsning har gjorts framför allt på resistensodling. Samar- bete finns också med Uppsala universitet avseende forskning och ut- veckling av vedartade och örtartade läke- och kryddväxter. Liksom EPS har Kiviks försöksstation behov av tillskott av medel. 
  
 6.9 
  
 Rådgivning 
  
 I det betänkande (SOU 1992:99) som rådgivningsutredningen lämnade i oktober 1992 föreslogs att statens ansvar borde begränsas till infor- mation i anslutning till myndighetsutövning. Utredningen nämner som exempel på situationer när staten har anledning att använda rådgivning till trädgårdsnäringen som medel för att uppnå angelägna samhällsmål: 
  
 Spridning av forsknings- och försöksresultat, 
  
 introduktion av ny lagstiftning och nya mål inom miljö- och växtskyddsområdet samt 
  
 stödet till trädgårdsnäringen i norra Sverige. 
  
 Näringen borde själva, enligt utredningen, ta över den produktions- tekniska och företagsekonomiska rådgivningen. Regeringen föreslog emellertid (prop.1992/93:183) att den statliga rådgivningen till träd- gårdsnäringen, som ett led i anpassningen till EU, tills vidare skulle bedrivas på samma sätt som hittills. Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag. 
 Den huvudsakliga rådgivningsverksamheten vänder sig till företaga- re inom trädgårdsnäringen och genomförs av länsstyrelserna i respekti- ve län. År 1992 var det totala antalet trädgårdsrådgivare vid länsstyrel- serna 42, detta har till år 1997 minskat till 32 personer. Verksamheten är organiserad i fem distrikt. Den statliga finansieringen motsvarar 80– 90 % av verksamheten. En stor del av trädgårdsrådgivningen finansie- ras i dag genom miljöstödsprogrammet. 
 Trädgårdskonsulenterna erbjuder rådgivning i  
 produktions-, 
  ekono- mi- och teknikfrågor med inriktning på minskad belastning på miljön. Rådgivarna har ofta specialistkompetens och arbetar även utanför de egna länen. Något mer än en tredjedel av trädgårdsrådgivningens verk- samhet har direkt koppling till myndighetsutövning som till största de- len är inriktad på miljöfrågor och statligt stöd till trädgårdsnäringen. Viktiga stödfunktioner på central och regional nivå svarar Statens jord- bruksverk och Sveriges lantbruksuniversitet för. 
 Vid sidan av den statliga verksamheten erbjuder bl.a. Trädgårdsut- veckling AB tjänster inom organisationsutveckling, produktion, eko- nomi och informationsteknologi till trädgårdsnäringens enskilda före- tag och andra intressenter. Även hushållningssällskapen runt om i lan- det tillhandahåller rådgivningstjänster. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 159 
  
 6.9.1 
  
 Danmark 
  
 I Danmark finns sammanlagt 37 trädgårdsrådgivare vilka är till ca 90 % finansierade med statliga medel. Rådgivarna är anställda av Dansk Erhvervsgartnerförening (DEG), Dansk Erhvervesfrugtavl och Smith Rådgivningstjenst. Dessutom förser Lantbrugets Rådgivnings- center i Århus rådgivningen till producenterna av frilandsgrönsaker, frukt och bär med information. 
  
 6.9.2 
  
 Nederländerna 
  
 I Nederländerna finns i dag ett hundratal trädgårdsrådgivare. Rådgivar- na är organiserade i lokalt placerade rådgivningsgrupper under Dienst Lantbouwvoorlichting (DLV). Denna rådgivning var år 1990 helt stats- finansierad med planer på att successivt minska finansieringen med statliga medel till 50 % år 2003. Utvecklingen mot mer privata medel har gått fortare än planerat och i dagsläget genomgår DLV en fullstän- dig privatiseringsprocess, vilken befinner sig i slutskedet. Fr.o.m. år 1999 kommer DLV:s verksamhet att vara helt privat finansierad med undantag för direkt statliga uppdrag som t.ex. information till produ- centerna om ny lagstiftning. 
 Statliga stöd hanteras av Jordbruksministeriet. Information and Knowledge Center (IKC) arbetar i dag med information om forskning och försök samt bistår ministeriet i tekniska frågor. Denna verksamhet kommer att förbli statligt finansierad.  
 Socio-Economic 
  Advisory Ser- vice arbetar bl.a. med företagsekonomisk rådgivning och befinner sig liksom DLV i en privatiseringsprocess. 
  
 6.10 
  
 Trädgårdsnäringens förslag till åtgärder 
  
 Företrädare för trädgårdsnäringen har i olika sammanhang fört fram förslag rörande åtgärder för att förbättra konkurrenssituationen inom näringen. 
  
 6.10.1 
  
 Kostnader för tillfällig skördearbetskraft 
  
 Näringen konstaterar att det i vissa  
 EU-länder 
  finns särskilda regler om lättnader i arbetsgivaravgiften för säsongsarbete. Detta gör att skörde- kostnaderna avsevärt kan variera mellan olika länder. Från många av dessa länder möter svensk produktion en betydande marknadskonkur- rens inte minst i fråga om fältmässigt odlade, säsongsbundna produkter. 
  
 160  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Näringen har tidigare gjort framställning till regeringen om att den av- giftsfria gränsen för uttag av social- och arbetsgivaravgifter för den säsongsmässigt anställda arbetskraften skall sättas till 50 % av basbe- loppet. Näringen har vidare begärt att den särskilda nedsättningen av arbetsgivaravgiften med 5 % inte skall vara bunden till maximerade månadsvisa nedsättningsbelopp utan skall kunna beakta att säsongs- branscher skall få göra fulla avdrag under sin kortare säsong. 
 Näringen menar att en utökning av säsongsmässiga arbetstillfällen utgör ett viktigt tillskott till sysselsättning inte minst genom att denna produktion många gånger är lokaliserad till regioner med svag syssel- sättning och där säsongssysselsättning med fördel kan kombineras med annan säsongsmässig anställning eller som en tillräcklig kompletteran- de sysselsättning till annan småföretagarverksamhet. En utökad fri- landsproduktion skapar också fasta arbetstillfällen genom nyetablering av företag men endast i mindre mån genom nya helårssysselsatta. 
  
 6.10.2 
  
 Energiskatt 
  
 Näringen förespråkar i första hand att energiskatten helt tas bort i av- vaktan på enhetliga beskattningsregler inom gemenskapen, särskilt med hänsyn till energiskattenivåerna i Danmark och Nederländerna. Kost- naden för uppvärmning och för belysning utgör en betydande andel av de totala produktionskostnaderna. För tomat- och gurkodling med de lägsta omsättningstalen per arealenhet kan den uppgå till  
 20–25 
  % av den totala produktionskostnaden och för prydnadsväxtodlingen är den något lägre. 
 Trädgårdsnäringen har kritiserat konstruktionen av de nya nedsätt- ningsreglerna. Näringen förespråkar en enda skattesats för att undvika konkurrenssnedvridningar inom sektorn och i vissa fall inom samma marknadssegment. 
 Näringen har framfört att konkurrenssituationen inom sektorn sned- vrids eftersom reglerna utgår från företagets försäljningsvärde. Träd- gårdsnäringen menar att skatten, enligt nu gällande konstruktion, i stället bör baseras på förädlingsvärdet. Det nya nedsättningssystemet innebär att varje växthusföretag får en individuellt framräknad skatt som för eldningsolja kan variera mellan ca  
 200–529 
  kr/m  
 3  
 beroende på produktionsgren, dvs. omsättning och energiförbrukning. De nya reg- lerna innebär att skatten har sänkts för företag med högt energibehov i förhållande till sin omsättning medan vissa energieffektiva företag har fått en höjd beskattning. Trädgårdsnäringen har också framfört att de företag som investerat i energibesparande åtgärder kan erhålla en högre skattekostnad per utnyttjad energimängd genom att en sänkning av energiförbrukningen förändrar förhållandet mellan denna och omsätt- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 161 
  
 ningen, dvs. det förhållande som bestämmer skatteuttaget. Med nuva- rande system missgynnas dessutom företag med höga ingångsvärden i produktionen. Genom riksdagens beslut att EU:s mineraloljedirektiv skall utgöra miniminivå för den särskilda skattenedsättningen för mine- raloljor skapas, enligt näringen, ett jämlikt skatteförhållande i relation till företag med möjlighet att använda naturgas, för vilket skattened- sättningen tillåts verka fullt ut. 
  
 6.10.3 
  
 Miljö- och växtskyddsfrågor 
  
 Trädgårdsnäringen har uttryckt bekymmer över den aktuella situationen beträffande hanteringen av växtskadegörare och växtsjukdomar i od- lingen. Avregistreringen och avsaknaden av selektiva och miljöanpas- sade växtskyddsmedel och svårigheterna att ersätta dessa med biolo- giska eller andra bekämpningsmetoder ökar riskerna i produktionen. Näringen vill mot denna bakgrund att den av Statens jordbruksverk och Kemikalieinspektionen tidigare föreslagna utredningen om trädgårds- näringens bekämpningsmedelssituation snarast kommer till stånd. 
  
 6.10.4 
  
 Miljöskatter 
  
 Trädgårdsodlingen ansluter sig i dessa delar till vad LRF har anfört beträffande miljöskatter på kväve och kadmium samt bekämpningsme- del och beträffande dieselskatten. 
  
 6.10.5 
  
 Investeringsstöd 
  
 Näringen har haft synpunkter på hur investeringsstödet har utarbetats för trädgårdsnäringen. Fördelningen av stödet mellan olika regioner kan hämma en del av den utveckling som bör genomföras. Näringen menar att det finns ett stort uppdämt investeringsbehov i hela Sverige. Mer än 30 % av växthusarealen borde av åldersskäl förnyas och ytterli- gare stora arealer borde ersättas eftersom de i sin konstruktion inte kan ta emot ytterligare rationaliserings- och miljöinvesteringar. Näringens representanter ser också en strukturförändring mot större brukningsen- heter som en avgörande förutsättning för näringens möjligheter att långsiktigt kunna möta den internationella konkurrensen. Näringen an- ser att ett särskilt investeringsstödsystem måste inrättas efter dessa ut- gångspunkter och efter EU:s maximala stödregler. Vidare har önskemål framförts om inrättandet av särskilda stödmöjligheter för produktut- veckling. 
  
 162  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 6.10.6 
  
 Finansiering av kvalitetskontroll 
  
 Näringen anser att kvalitetskontrollen av frukt och grönsaker bör vara finansierad över statsbudgeten. Näringen menar att eftersom kvalitets- kontrollen är obligatorisk genom EU:s marknadsordning för frukt och grönsaker samt att marknadsordningen avser att verka för jämlika för- hållanden mellan gemenskapens producenter bör kvalitetskontrollen vara finansierad av staten. De menar också att eftersom kvalitetskon- trollen är statsfinansierad i många av konkurrentländerna är det en yt- terligare belastning för de svenska odlingsföretagen. 
 I Danmark och i många andra  
 EU-länder 
  är kvalitetskontrollen stats- finansierad. I Nederländerna är kvalitetskontrollen finansierad delvis genom avgifter. 
  
 6.10.7 
  
 Kollektiv fond 
  
 TRF har i framställningar lämnat förslag om och yrkat på att en sär- skild kollektiv fond inrättas inom den yrkesmässiga trädgårdsodlingen. Avsaknaden av det system som återfinns i bl.a. Danmark uppfattas av den svenska trädgårdsnäringen som en konkurrensnackdel. TRF, GRF och Sveriges potatisodlares riksförbund (SPOR) ställer sig bakom ett förslag till införande av en kollektiv utvecklingsfond som i stort speglar det danska produktionsavgiftssystemet. 
 TRF föreslår att medel obligatoriskt skall tillskjutas från näringens utövare genom en lagfäst skyldighet att erlägga en produktionsrelaterad avgift. Medel har också föreslagits att tillskjutas genom restitution av miljöavgifter i enlighet med riksdagens uttalande. Näringens förslag grundar sig på det system med produktionsavgifter för trädgårdssektorn som finns i Danmark sedan knappt 20 år samt på systemet med restitu- tion av miljöavgifter. Fonden föreslås användas främst till forskning och försök, rådgivning, avsättningsfrämjande åtgärder, miljöfrämjande åtgärder, produktutveckling, utbildning och sjukdomsföreb yggande åt- gärder. 
  
 6.10.8 
  
 Rådgivning 
  
 Från trädgårdsnäringens håll har oro uttryckts för minskad statlig fi- nansierad trädgårdsrådgivning vid länsstyrelserna. Man befarar att sär- skilt produktionsrådgivningen kommer att minska. Trädgårdsnäringen har pekat på att rådgivningssystemet i Danmark, där staten årligen bi- drar med ca 6 miljoner kronor till en rådgivning i näringens regi, inne- håller ett tänkbart koncept även för Sverige i ett längre perspektiv. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 163 
  
 6.11 
  
 Motioner 
  
 Till utredningen har också lämnats motionerna 1996/97:Jo202, 1996/97:Jo231 och 1996/97:Jo247. Enligt motion Jo202 är kostnaden för tillfälligt anställd personal hög på grund av den säsongsinriktade produktionen sett i relation till den totala arbetskostnaden. Skillnader i nivån på skatter och sociala avgifter mellan Sverige och andra EU- länder påverkar därför konkurrensförhållandet mellan svensk och ut- ländsk trädgårdsproduktion på ett negativt sätt menar motionärerna. I motion Jo231 yrkas på en skyndsam utvärdering av trädgårdsodlingens konkurrensvillkor. Enligt motionärerna har  
 EU-medlemskapet 
  inneburit stora påfrestningar för trädgårdsföretagen. Även i motion Jo247 kon- stateras att  
 EU-medlemskapet, 
  för svensk trädgårdsnärings del, inte innebar några övergångsåtgärder för att kompensera förlusten av tull- skyddet. Härtill skall läggas de skatter och avgifter som påfördes träd- gårdsnäringen vid finansieringen av  
 EU-medlemskapet 
  menar motionä- rerna. 
  
 6.12 
  
 Sammanfattande analys av konkurrensförhållanden 
  
 Jämförelser mellan  
 EU-länderna 
  av lönsamheten för trädgårdssektorn försvåras av den bristande statistik som föreligger på området. I detta avseende är statistiken inom den traditionella jordbrukssektorn betyd- ligt mer utvecklad. De reservationer som måste göras för jämförelser inom jordbrukssektorn gäller således i minst lika hög grad för träd- gårdssektorn. Allmänt kan dock sägas att de skillnader som föreligger inom jordbrukssektorn också i hög utsträckning gäller för trädgårds- sektorn. 
 Klimat och jordmån spelar således en stor roll vad gäller avkastning och kostnader i produktionen oavsett om det rör sig om frilandsodling eller växthusodling. 
 Avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel liksom energi- skatter av olika slag är förhållandevis högre inom den svenska produk- tionen jämfört med Danmark och Nederländerna. 
 Situationen vad gäller energiskatter är dock något annorlunda än vad som gäller jordbruket. Viss nedsättning tillämpas således för växt- husodlingen i Sverige vad gäller koldioxidskatt som elskatt. 
 De lägre kostnaderna för mark spelar mindre roll inom trädgårdsnä- ringen jämfört med jordbruket. 
 I Finland tillämpas inom såväl trädgårdsnäringen som inom jord- bruket relativt omfattande övergångsvisa stöd. Den förutsatta avtrapp- 
  
 164  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 ningen av dessa stöd innebär att stödnivån kommer att sjunka i Finland de närmaste åren. Detta gör jämförelser med finska förhållanden mind- re motiverade för långsiktiga bedömningar. 
 För växthusodlingens del kan miljö- och energiskatterna i Sverige och Danmark, med de förändringar som beslutats vad gäller skatterna i Danmark, sägas vara relativt lika. De nederländska producenterna be- talar inte sådana skatter. 
 Inom frilandsodlingen föreligger den största skillnaden mellan dessa länder vad gäller skatten på drivmedel. 
 Såväl Danmark som Nederländerna tillämpar generella investerings- stöd inom trädgårdssektorn för strukturförbättringar. Investeringsstöd kan också utgå i Sverige. Emellertid finns här en regional profil som innebär att stödbeloppen per företag är störst i norra Sverige. 
 När det gäller möjligheterna för trädgårdsnäringen att stärka sin konkurrenskraft kan konstateras att det enskilda trädgårdsföretaget i långt större utsträckning än jordbruksföretagen varit hänvisad till att själva finna avsättning och marknad för sina produkter. Denna bild tor- de vara densamma i de flesta länder inom EU. EU:s stöd till produ- centorganisationer kan ses som en följd av denna situation. 
  
 6.13 
  
 Utredningens överväganden 
  
 6.13.1 
  
 Inledning 
  
 Sverige har goda förutsättningar för att bedriva en bred produktion av trädgårdsprodukter. Svenska trädgårdsföretag har ett högt tekniskt kun- nande, en stark miljömedvetenhet och en stor lyhördhet för marknads- mässiga krav och förväntningar. Det finns ett kunnande i företagandet som utgör en tillgång och en väsentlig grund för en fortsatt utveckling av den svenska trädgårdsnäringen. Det bör därmed finnas goda förut- sättningar för att svensk trädgårdsnäring skall kunna bibehålla sin star- ka ställning på den svenska marknaden men samtidigt kunna successivt träda ut på i första hand den europeiska marknaden.  
 EU-medlemskapet 
  utgör en viktig ram för ett sådant svenskt vidgat marknadsperspektiv. 
 Den svenska trädgårdsodlingen har i väsentlig omfattning varit fö- remål för stark importkonkurrens. Detta kan tydliggöras genom det för- hållandet att importen av sådana slag av trädgårdsprodukter som också är odlingsbara i Sverige genomsnittligt sett över en längre tidsperiod haft en marknadsandel kring 50 %. 
 Trädgårdsnäringen omfattades inte av den tidigare svenska jord- bruksregleringen. Den svenska marknaden var före  
 EU-medlemskapet 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 165 
  
 kompenserat för sina sämre produktions- och kostnadsförutsättningar endast genom ett begränsat tullskydd. Även om  
 EU-medlemskapet 
  in- neburit både att trädgårdsodlingen inlemmats i den gemensamma jord- brukspolitiken och att tull- och handelshinder numera avvecklats i han- delsutbytet bedömer utredningen att detta inte omedelbart eller hittills varit till fördel för den svenska trädgårdsodlingen. Eftersom den svens- ka odlingen inte tidigare varit nämnvärt exportinriktad utan i huvudsak varit inriktat på den svenska hemmamarknadens efterfrågan har EU- medlemskapet initialt i stället breddat vägen för ett ökat importtryck och tvingat den svenska odlingen att förstärka sitt arbete med att slå vakt om de svenska marknadsandelarna. Det finns dock inom vissa produktslag ett begynnande intresse för att nu starta upp försök med export framför allt till de mest näraliggande delarna av  
 EU-marknaden. 
  
 En tendens till en anpassning av prisnivån för de svenska träd- gårdsprodukterna till den lägre europeiska och internationella prisnivån kan konstateras även om den för ett antal produkter förlorar sig i de mer naturliga årliga prisfluktuationerna som gäller på marknaden för dessa produkter. Denna utveckling mot en  
 EU-anpassad 
  prisnivå kom- mer med all sannolikhet att fortgå. Dock kommer möjligheterna att vidmakthålla den svenska trädgårdsproduktionens kvalitetsprofil och andra positiva särdrag att bestämma storleken och relationerna i denna prisutveckling. 
 Situationen för den svenska trädgårdsodlingen efter  
 EU-med- 
  lemskapet skall också ses mot den bakgrunden att näringen inte, till skillnad mot förhållandena för trädgårdsnäringen i Finland och Öster- rike, tillerkändes något särskilt övergångsstöd med inriktning på att underlätta de enskilda trädgårdsföretagens omställning och anpassning. I såväl Finland som i Österrike infördes övergångsstöd både i form av arealbaserade direktstöd och särskilda investeringsordningar. Åtgärd- erna syftade i dessa fall både till att kompensera företagen för en lägre pris- och intäktsnivå och till att ge förutsättningar för en strukturell an- passning av näringen till den ökade konkurrenssituationen. 
 Mot bakgrund av den analys av den svenska trädgårdsodlingens si- tuation som redovisats tidigare i detta kapitel är det nödvändigt med vissa förändringar av branschens och de enskilda trädgårdsföretagens villkor och av vissa av de produktionsförhållanden som är av betydelse för företagens konkurrenssituation. I huvudsak krävs det åtgärder som främjar en strukturutveckling inom odlingen mot starkare företag, vilka har förutsättningar att kunna bära rationaliserings- och anpassningsåt- gärder för att fortsatt kunna utveckla produktionen i en hållbar, re- surssnål, miljömedveten och kostnadseffektiv riktning. Därigenom kan företagen möta samhällets krav på prisvärda, kvalitativa och nyttiga trädgårdsprodukter. 
  
 166  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Trädgårdsbranschen behöver också få utökade möjligheter att initie- ra, utveckla och driva projekt till nytta för hela trädgårdsbranschen. I första hand handlar det då om bättre förutsättningar för en utveckling av en exportverksamhet samt av möjligheter till att öka förädlingsgra- den för trädgårdsprodukterna genom möjligheter till satsningar på pro- duktutveckling, marknadsfrämjande verksamhet samt forskning och ut- vecklingsverksamhet m.m. 
 Med hänsyn till företagens mer omedelbara konkurrens- och lön- samhetsförhållanden krävs också lättnader i beskattningen av vissa produktionsfaktorer. 
  
 6.13.2 
  
 Strukturstöd 
  
 De svenska trädgårdsföretagen är med europeiska mått mätt små i för- hållande till företagen i de mest framträdande konkurrentländerna, t.ex. Danmark och Nederländerna. Inom den svenska växthusodlingen är enligt den senaste Trädgårdsinventeringen (SCB 1996) den genom- snittliga företagsstorleken 2 400 m  
 2  
 växthusyta. En analys av de svens- ka förhållandena visar att företagsstorleken i denna del av odlingen inte heller nämnvärt förändrats under den senaste tioårsperioden. Uppgifter från länsstyrelserna och från Statens jordbruksverk visar också att in- vesteringsförmågan i den svenska växthusodlingen varit mycket låg. SCB:s statistik visar också att ca 30 % av växthusbeståndet är över 20 år. Detta kan tolkas som att lönsamheten har varit svag inom branschen och den pekar på att förändringen av företagen i en mer miljövänlig och resursmässigt hållbar riktning går för långsamt. Större bruknings- enheter har bättre förutsättningar att bära investeringskostnader för en rationell, kostnadseffektiv och miljömässigt säker produktion. Det är angeläget att en sådan strukturprocess snarast kan komma till stånd i den svenska växthusodlingen. Sett till den svenska odlingens nuvaran- de marknadsandelar torde en viss utökad produktion kunna vara möjlig. 
 I Sverige infördes den 1 januari 1997 ett av EU medfinansierat in- vesteringsstöd. Stödet är huvudsakligen inriktat på att främja miljöför- bättrande åtgärder i företagen och medger inte stöd för strukturella ut- ökningar av företagsarealen där detta är det främsta skälet för den tänkta investeringen. 
 I södra och mellersta Sverige, där 93 % av växthusodlingen finns, är stödet maximerat till 149 995 kronor. I de sju nordliga länen har stödet en mer generös inriktning och stöd kan även ges till ett högre maximalt stödbelopp på 300 000 kronor. Inom området för mål 6 är stödbeloppet maximerat till 600 000 kronor. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 167 
  
 Det är utredningens bedömning att stödet i sin aktuella utformning inte i någon nämnvärd utsträckning kommer att medverka till den nöd- vändiga omstruktureringen av växthusodlingen. 
  
 6.13.3 
  
 Växthusuppvärmning och koldioxidbeskattning 
  
 Kostnaden för uppvärmning i växthusodlingen uppgår till ca  
 15–25 
  % av företagets samlade produktionskostnader. Kostnaden i sig innebär ett starkt incitament till energibesparande åtgärder och energieffektivi- sering av hela produktionsförloppet. Branschen kan också för den se- naste  
 15-årsperioden 
  redovisa en betydande reducering av energiåt- gången per producerad enhet. Tack vare övergång till dubbla täckmate- rial i växthusens tak och väggar, installation av energibesparande vä- var, effektivare förbränningssystem och effektivare utnyttjande av växthusytan har denna utveckling varit möjlig. Denna utveckling kom- mer att fortsätta genom nya material, datorstyrda klimatsystem och nya tekniska lösningar inom ett bredare fält. Samhällets ökade krav på ut- hållighet och resurssnålhet i produktionen kommer inom växthusod- lingen att kunna på detta sätt mötas med nyinvesteringar. I många avse- enden har det svenska klimatet och det höga energikostnadsläget inne- burit krav på lösningar som fört upp svensk växthusodling till en inter- nationellt ledande position i dessa avseenden. 
 Fossilbränsle utgör alltjämt den huvudsakliga energikällan vid växt- husuppvärmning. I första hand den internationella konkurrenssituatio- nen, men även avsaknaden av rationella och kostnadseffektiva tekniska lösningar på bioenergiområdet inom en viss tid, kommer att innebära ett fortsatt utnyttjande av fossilt bränsle. Desto mer angeläget är därför att takten i växthusodlingens energibesparingsprogram kan hållas hög men också stimuleras. 
 I relation till de viktigaste konkurrentländerna tillämpar Sverige hö- ga skatter på energi som ett styrmedel mot ett från miljösynpunkt bättre energiutnyttjande. Av den jämförande analysen tidigare i detta kapitel har framgått att den svenska koldioxidskatten på energi utgör en bety- dande konkurrensnackdel i växthusodlingen. Till skillnad mot förhål- landena i Danmark återförs inte heller de uttagna energiskatterna i Sve- rige land till näringen i form av energisparstöd eller till utvecklings- verksamhet på detta område. 
 Utredningen vill därför förorda ett system där de svenska växthusfö- retagen stimuleras till att öka takten i sitt energieffektiviseringsprogram och där företagens konkurrenssituation i detta avseende i viss mån kan förbättras. Motsvarande gäller för de s.k. grönfodertorkarna, vilka ock- så har en hög andel energikostnader av de totala kostnaderna. Grönfo- 
  
 168  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 dertorkarna agerar under samma energiskatteregler som växthusnäring- en. 
 Den 1 juli 1997 infördes en förändring i beskattningssystemet för koldioxidskatten för industrin och växthusodlingen. Förändringen, som innebar en generell höjning av koldioxidskatten från tidigare 25 % till nuvarande 50 % av det nominella skattebeloppet och ett samtidigt infö- rande av en ny särskild nedsättningsregel, har utförligt redovisats tidi- gare i detta kapitel. Härvid har också redovisats den kritik som från näringens sida riktats mot systemet och särskilt det förhållandet att nedsättningssystemet medför en konkurrenssnedvridning inom den svenska växthusodlingen vid sidan av att skattehöjningen i sig själv ytterligare innebar en konkurrensförsämring. 
 Det finns skäl att ha förståelse för den kritik som förts fram mot nedsättningssystemet och då särskilt vad gäller konsekvenserna för nä- ringens del av att basera beskattningen på företagens försäljnings- eller omsättningsvärde. Särskilt för denna sektor med en så mångformig och mångstrukturerad produktionsuppläggning i företagen och med så vari- erande förädlings- och omsättningsvärden blir det svårt att i förväg kal- kylera skattekostnaden i företaget. Den ökade administrativa börda som systemet medför både för företaget och staten, bl.a. beträffande syste- met med förhandsbesked och slutavräkning av skatt, anser utredningen också bör begränsas. 
 De svenska växthusföretagen skulle stärkas i sin konkurrenssitua- tion och stödjas i sin energibesparingsverksamhet genom en mindre förändring av det nuvarande beskattningssystemet för koldioxidskatten. 
 Utredningen anser att det krävs en generell nedsättning av koldioxid- skatten på olja för växthusuppvärmning till i nivå med EU:s mineral- oljedirektivs minimiskatt. Utredningen är inte beredd att nu föreslå en skattenedsättning till under denna nivå även om förslaget inte innebär en jämställdhet med konkurrentländerna. Utgångspunkten är i stället att regeringen utnyttjar sina möjligheter inom ramen för EU- medlemskapet för att så snart som möjligt nå en likställighet i beskatt- ningen på  
 EU-nivå. 
  Skulle denna process avsevärt dra ut på tiden är det rimligt att regeringen låter pröva frågan om växthusodlingens koldiox- idbeskattning på nytt. Samtidigt bör då en utvärdering ske av hur den nu föreslagna nedsättningen, i kombination med det föreslagna utökade investeringsstödet, verkat på energibesparingsverksamheten inom växt- hussektorn. Som framgått tidigare anser utredningen att samma reso- nemang gäller de s.k. grönfodertorkarna. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 169 
  
 6.13.4 
  
 Arbetskraftsförhållanden 
  
 Kostnaden för arbetskraft utgör vid sidan om kapitalkostnader, och i växthusodlingen energikostnader, den största enskilda kostnadsposten inom trädgårdsodlingen. I detta sammanhang framstår kostnaden för tillfälligt anställd arbetskraft, skördearbetskraft, som den strukturellt sett mest betydelsefulla kostnaden. 
 Sysselsättningen i den yrkesmässiga trädgårdsodlingen har beräk- nats till totalt ca 27 000 personer. Av detta antal är ca 22 000 personer deltidssysselsatta framför allt med säsongsmässigt skördearbete. Detta innebär att den deltidssysselsatte i genomsnitt arbetar ca 400 timmar per år. Det finns anledning att uppmärksamma detta arbetskraftsför- hållande som en strukturell karaktärssituation för trädgårdsodlingen. Det är svårt att ställa förväntningar på näringen att genom produktions- planering m.m. i någon större omfattning utjämna sysselsättningsläget mot mer långvariga anställningar eller mot åretruntsysselsättning. Sär- skilt inom frilandsodlingen av trädgårdsprodukter torde detta vara en omöjlighet med hänsyn till dessa kulturers starka säsongsförhållanden och produkternas färskvarukaraktär. 
 Denna arbetskraftssituation ger anledning till vissa överväganden med hänsyn till företagens internationella konkurrenssituation. Dels yrkas alltjämt från näringens sida på en större förståelse för problemen med att tillgodose näringens behov av tillfällig arbetskraft, dels har vissa viktigare konkurrentländer, t.ex. Nederländerna tillämpat särskil- da kostnadsreduceringar för arbetsgivaravgifter för detta slag av an- ställningar. 
 Utredningen har förståelse för trädgårdsföretagens behov av sä- songsanställd skördearbetskraft. Det är också viktigt att företagen i god tid inför sin skördesäsong nöjaktigt kan säkra detta arbetskraftsbehov och att man därmed så långt som möjligt undviker att behöva söka ar- betskraft under den period då företagaren på alla övriga sätt måste vara engagerad för att säkra företagets intäkter. 
 Erfarenheterna har alltmer blivit att skolledig ungdom eller andra arbetssökande personer inte längre visar dessa slag av arbetsuppgifter ett tillräckligt intresse. Marknadens och kundernas och därmed före- tagets krav på produkten, på dess kvalitet och sortering, och på kost- nadseffektivitet i skördearbetet ställer i dag också större krav på denna tillfälliga arbetskrafts yrkesskicklighet. Förutsättningarna för företagen för att helt basera sitt arbetskraftsbehov på denna tillfälliga inhemska arbetskraft, som t.ex. skolledig ungdom utgör, har därmed avsevärt för- ändrats. Det är därför rimligt att konkurrensutsatta, rationella, svenska trädgårdsföretag skall ha rätt att ställa förväntningar på statens medver- kan för att tillgodose deras behov av yrkeskompetent arbetskraft och att detta kan ske i god tid inför de arbetsintensiva säsongstopparna. 
  
 170  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Utredningen anser att AMS tillsammans med arbetsmarknadens parter bör ha förutsättningar att finna arbetsformer så att trädgårdsnä- ringens arbetskraftsbehov bättre kan tillgodoses. 
 Såsom redovisats tidigare i detta kapitel utgör de olika möjligheter- na för reducering av arbetskraftskostnaderna för den tillfälliga arbets- kraften i olika konkurrentländer en betydande konkurrensnackdel för svensk trädgårdsodling. En viss reducering av motsvarande kostnader i den svenska trädgårdsodlingen skulle, förutom en generellt positiv kon- kurrenseffekt, även kunna ha en positiv inverkan på förutsättningarna att rekrytera svensk arbetskraft, t.ex. ferieledig skolungdom, för skör- dearbete. 
 Från näringens sida och i vissa riksdagsmotioner har föreslagits att den nuvarande avgiftsfria gränsen för uttag av social- och arbetsgivar- avgifter borde höjas. För närvarande utgör denna 1 000 kronor och fastställdes till denna nivå år 1985. Den ekonomiska utvecklingen har sedan dess varit sådan att beloppet i dag kan sägas ha helt förlorat sin effekt. Vid överväganden om möjliga selektiva branschåtgärder till stöd för en enskild branschs konkurrenssituation anser utredningen att ett kostnadsavlyft av en del av arbetsgivaravgiften för säsongsarbets- kraften inom trädgårdsodlingen kan vara en sådan möjlig åtgärd. Träd- gårdsnäringens strukturella arbetskraftssituation och konkurrenssitua- tion är så specifik att åtgärder kan här motiveras utan att behöva skapa prejudikat för en bredare sektor av näringslivet. 
  
 6.13.5 
  
 Utvecklingsinsatser för trädgårdsnäringen 
  
 Utredningen har uppmärksammat den resursförsämring som för träd- gårdsodlingens del skett inom områdena rådgivning och samhällsstödd forskning och utvecklingsverksamhet. Från regeringens sida har i den senaste forskningspolitiska propositionen framhållits att man avser att senare ta ställning till behovet av ytterligare resurser för trädgårdsnä- ringens forskningsbehov. SJFR äskade i sina medelsbehov ytterligare förstärkning av resurserna för trädgårdsforskning ett belopp på 10 mil- joner kronor. På rådgivningsområdet har en successiv reducering skett av den produktionstekniska och företagsekonomiskt inriktade träd- gårdsrådgivningen vid ett antal länsstyrelser. Utredningen inser emel- lertid svårigheterna att i ett längre perspektiv upprätthålla denna statli- ga service till näringen, särskilt som denna form av rådgivning är av- vecklad vad gäller jordbruket i övrigt. 
 Trädgårdsnäringen har i olika sammanhang lyft fram behovet av särskilda insatser för tillämpad forskning, produkt- och marknadsut- veckling samt andra verksamheter av mer kortvarig projektkaraktär. Näringen har bl.a. pekat på de insatser som görs i Danmark vad gäller 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 171 
  
 produktutvecklingsstöd och rådgivning. Utredningen delar uppfattning- en om att det krävs särskilda utvecklingsinsatser för den svenska träd- gårdsnäringen och anser – då näringens struktur är mycket speciell – att det finns starka motiv för staten att ta ett ekonomiskt ansvar för dessa insatser. 
  
 6.13.6 
  
 Statistik 
  
 Vid utredningens genomgång av trädgårdsnäringens strukturella situa- tion och dess konkurrensförhållanden har särskilt noterats den uppen- bara bristen på statistiskt underlag och uppgifter som beskriver träd- gårdsföretagens ekonomiska utveckling. Detta har i vissa avseenden försvårat analyserna och möjligheterna att utföra exakta beräkningar av konsekvenserna av olika förslag. Utan att presentera ett särskilt förslag utgår utredningen från att nuvarande brister i statistiken kommer att avhjälpas. 
  
 6.14 
  
 Utredningens förslag 
  
 Enligt utredningens bedömning har Sverige goda förutsättningar att bedriva en bred produktion av trädgårdsprodukter. De förslag som ut- redningen här lägger fram bedöms få en gynnsam effekt på sysselsätt- ningsläget inom trädgårdsodlingen och inom denna småföretagar- bransch. Någon direkt möjlighet att beräkna effekten i antalet varaktiga nyanställningar tillåter inte det begränsade statistiska underlaget. 
 Det svenska strukturstödet kommer, enligt utredningens bedömning, inte i någon nämnvärd grad att medverka till den behövliga omstruktu- reringen av växthusodlingen. Stödets nivå och inriktning skiljer sig också avsevärt jämfört med viktiga konkurrentländer inom EU. 
 För denna investeringsintensiva sektor föreslås därför att ett särskilt stödprogram utformas inom ramen för EU:s strukturstöd. Programmet bör i första hand ta sikte på att förbättra åldersprofilen i växthusbe- ståndet, främja miljöförbättrande åtgärder samt bidra till en viss stor- leksrationalisering i näringen. Åtgärderna och stödprogrammet bör i första hand inriktas på en femårsperiod och stödet bör utges med de maximala stödbelopp som EU godkänner för detta medfinansierade stöd. 
  
 172  
 +APITEL 
  
 3/ 
 U 1997:167 
  
 Utredningens bedömning är att stödprogrammet bör inriktas mot en årlig nyinvesteringsvolym motsvarande 80 000 m  
 2  
 växthusyta. Fördelat på i genomsnitt 20 företag torde behovet uppgå till ca 10 miljoner kr/år varav 7,5 miljoner kr/år är nationella budgetmedel. 
 Utredningen anser att det nuvarande systemet med koldioxidbeskatt- ning är administrativt komplicerat och får negativa konsekvenser då dess nedsättningssystem baseras på företagens försäljnings- eller om- sättningsvärde. Utredningen anser att de svenska växthusföretagarna och grönfoderproducenterna skulle stärkas i sin konkurrenssituation och stödjas i sin energibesparingsverksamhet genom en mindre föränd- ring av det nuvarande systemet för koldioxidbeskattning. 
 Utredningen föreslår därför en generell nedsättning av koldioxidskatten på olja för växthusuppvärmning till i nivå med EU:s mineraloljedirek- tivs minimiskatt. Förslaget omfattar även de s.k. grönfodertorkarna. Förslaget uppskattas innebära en minskning av nuvarande skatteuttag med ca 10 miljoner kr/år. 
 Trädgårdsnäringen har ett uppenbart problem att tillgodose behovet av säsongsbetonad skördearbetskraft. Trots hög arbetslöshet har erfaren- heterna visat att det är svårt att få t.ex. arbetslösa skolungdomar att ta säsongsbetonade arbeten. 
 Utredningen föreslår att regeringen ger AMS i uppdrag att i samråd med arbetsmarknadens parter finna arbetsformer så att trädgårdsnä- ringens arbetskraftsbehov bättre kan tillgodoses. 
 Trädgårdsnäringen har ett stort behov av utvecklingsinsatser. Utred- ningen delar näringens syn på behovet av insatser och anser att träd- gårdsnäringens speciella struktur motiverar särskilda insatser från sta- tens sida. 
 Utredningen föreslår att staten under en femårsperiod över budgeten anvisar 15 miljoner kr/år att användas som en kollektiv resurs för bran- schens gemensamma utveckling. Utredningen anser det vara rimligt att trädgårdsnäringen ges ett avgörande inflytande på dessa medels an- vändning inom vissa fastställda generella ramar. Beloppets storlek mo- tiveras av den bredd på åtgärder som är nödvändiga och inte minst den branschbredd som näringen uppvisar, där det är svårt att hitta utveck- lingsprojekt som omfattar hela näringen. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 173 
  
 De på detta sätt anvisade medlen bör förvaltas av Statens jord- bruksverk. Särskild vikt bör läggas vid programområdena FoU och marknads- och exportfrämjande verksamhet. Utvecklingsinsatserna skall omfatta alla produktionsgrenar och hela landet. 
 Den föreslagna femårsperioden erbjuder en viss stabilitet i verk- samheten men utgör ingen långsiktig lösning. Utredningen utgår därför ifrån att det efter denna tid sker en utvärdering och omprövning av verksamheten och att det är rimligt i ett internationellt perspektiv att verksamheten då får en förnyad prövning utifrån konkurrensförhållan- dena. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 175 
  
 7 Livsmedelsindustrin 
 Syftet med detta kapitel är att lämna en översiktlig beskrivning av livsmedelsindustrin och dess konkurrenssituation. Mera utförliga be- skrivningar lämnas av de större branscher som före  
 EU-inträdet 
  inte arbetat i internationell konkurrens. Frågor av central betydelse för livsmedelsindustrins framtid behandlas också bl.a. i kapitlen om FoU och export. Livsmedelsindustrin är efter  
 EU-inträdet 
  att jämställas med andra konkurrensutsatta industribranscher. 
 Genom att livsmedel ofta produceras nära produktionen av jord- bruksråvaror, är livsmedelsindustrin av stor betydelse för landets regi- onala utveckling. Genom fortlöpande rationalisering och automatise- ring har antalet anställda minskat. För att förhindra en minskning av antalet anställda är en expansion nödvändig. En ökning av livsme- delsproduktionen skapar också arbete på andra områden såsom leve- ranser av insatsvaror och utrustning, transporter m.m. 
 Omkring 80 % av livsmedelsproduktionen – däribland slakt/chark och mejerivaror – levererades före  
 EU-inträdet 
  från företag som arbe- tade under inhemska eller internationella regleringar. I jämförelse med livsmedelsföretagen inom EU har således en stor del av de svenska fö- retagen inte haft tillfälle att omforma sig i en annorlunda konkurrenssi- tuation. Detta innebär i dagens situation en stor konkurrensnackdel för företagen i dessa branscher. Avgörande för livsmedelsindustrin i Sveri- ge är att produktionen omfattar produkter som konsumenter efterfrågar och att dessa produkter produceras effektivt. För att detta skall ske fordras såväl effektiva företagsledningar som annan kompetent perso- nal. Effektiviteten för livsmedelsindustrin i landet kan bl.a. höjas ge- nom insatser inom FoU och kompetenshöjande utbildning. Dessa frå- gor behandlas vidare i kapitel 8. 
 Utredningen har inte jämfört Sverige med andra  
 EU-länder 
  vad gäller företagandets generella villkor såsom beskattning, arbetsgivarav- gifter m.m. Dessa frågor bör behandlas i samband med ett allmänt övervägande om förutsättningarna att skapa och behålla arbetstillfällen 
 i Sverige. Utredningen vill dock framhålla att det finns en skatte- och avgiftskonkurrens och andra viktiga förhållanden mellan EU:s med- lemsländer som är av stor betydelse för konkurrensen. 
  
 176  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Områdena slakt/chark, mejerisektorn och kvarnar/bagerier svarar för omkring 60 % av livsmedelsindustrins omsättning och antal anställda. Inom de två förstnämnda sektorerna har  
 EU-inträdet 
  påskyndat behovet av strukturförändringar för ökad effektivitet. De svenska företagen har förlorat marknadsandelar. Detta är i och för sig en logisk följd av att en internationell specialisering. Samtidigt är det dock viktigt att de in- hemska företagen lyckas öka sin export. 
 För närvarande saknas i Sverige regler om bl.a. djurhållning vid uppfödning av storkalkon. Utredningen föreslår att regler skyndsamt utformas så att möjlighet ges att bedriva en konkurrenskraftig produk- tion av storkalkon i Sverige. 
 Socker som insatsvara vid produktion av läskedrycker i Norge är in- köpt på världsmarknaden till ett lägre pris än det socker som används vid produktion av läskedrycker i Sverige. Produkter producerade i Nor- ge har således en betydande konkurrensfördel i förhållande till svensk- tillverkade produkter. Detta snedvrider konkurrensen mellan länderna. Utredningen föreslår att denna fråga tas upp till överläggningar mellan EU och Norge. Det är också uppenbart att stora skatteskillnader i kon- sumentledet leder till en ojämlik konkurrenssituation som snedvrider handeln. Utredningen föreslår att en fortsatt anpassning till beskatt- ningen av öl i andra länder skall ske, framför allt i förhållande till Danmark. 
 På potatisområdet har särskilt tillverkare av förädlade potatispro- dukter, såsom pommes frites och potatismos, efter  
 EU-inträdet 
  kommit i en svår konkurrenssituation. Utredningen föreslår att industrin efter samråd med potatisodlarna lägger fram en handlingsplan för regeringen som visar under vilka förutsättningar den svenska industrins produkter kan bli konkurrenskraftiga. Denna handlingsplan kan sedan ligga till grund för överväganden om statliga insatser. 
 De redan tidigare konkurrensutsatta sektorerna av livsmedelsindust- rin synes i regel ha en rätt god konkurrenskraft. Men även företag inom dessa sektorer bör omfattas av utredningens förslag för att öka sin ef- fektivitet genom satsningar på FoU, kompetenshöjning och export- främjande. 
 Livsmedelssektorn i Sverige bör enligt utredningens uppfattning kunna utveckla sin produktion av livsmedel så att den blir internatio- nellt konkurrenskraftig. Vad gäller köttproduktion sätter EU genom ett premiesystem i realiteten begränsningar för ökad produktion av nötkött. Den svenska satsningen av kött och chark måste därför främst avse svinkött och fjäderfäkött. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 177 
  
 En helt ny konkurrenssituation har uppstått på många livsmedels- marknader efter  
 EU-inträdet. 
  Enligt utredningens bedömning bör detta klart komma till uttryck i tillämpningen av konkurrenslagen. Kan in- hemska företag peka på effektivitetsvinster genom samarbete eller samgående bör dessa effektivitetsvinster i regel kunna utnyttjas – även om företagen har eller får en hög marknadsandel. Den svenska markna- den är öppen för konkurrens för  
 EU-företag, 
  varför de inhemska före- tagen inte har möjligheter att ta ut monopolvinster under någon längre period. Inom livsmedelsområdet bör statens bevakning av konkurrens- frågor främst vara inriktad på färskvaror eller andra konsumentvaror där utländsk konkurrens av olika skäl har svårt att göra sig gällande. 
 För att främja den småskaliga gårdsbaserade livsmedelsproduktio- nen föreslås att en samverkansgrupp inrättas. Gruppens arbete bör ha som huvudmål att öka samordningen mellan myndigheter, öka samord- ningen mellan myndigheter och näring, minska byråkratin och andra faktorer som hämmar utvecklingen av en småskalig gårdsbaserad pro- duktion av livsmedel. Samverkansgruppen bör också få i uppdrag att utarbeta ett samlat program för att främja det småskaliga gårdsbaserade livsmedelsföretagandet. Utredningen föreslår att Glesbygdsverket får i uppdrag att samordna arbetet. Myndigheten föreslås tillföras 0,5 miljo- ner kronor för att samordna gruppens verksamhet. För att genomföra det handlingsprogram som gruppen skall ta fram föreslås ett anslag på 1,5 miljoner kronor. 
  
 7.1 
  
 Bakgrund 
  
 Den svenska livsmedelsindustrin befinner sig i en ny konkurrenssitua- tion efter Sveriges inträde i EU. Svenska livsmedel konkurrerar nu med livsmedel främst från andra  
 EU-länders 
  livsmedelsindustrier på en marknad omfattande 380 miljoner konsumenter. 
 I den svenska livsmedelsindustrin arbetar omkring 60 000 personer och produktionsvärdet uppgick år 1995 till 121 miljarder kronor (exkl. moms), varav ca 24 miljarder kronor utgör branschens förädlingsvärde. 
 Mätt efter omsättningen är livsmedelsindustrin den näst största bran- schen i Sverige. Räknat efter antal sysselsatta är livsmedelsindustrin den tredje största branschen. Utvecklingen har också medfört att antalet sysselsatta i livsmedelskedjans olika delar har starkt reducerats. Här utgör dock livsmedelsproduktionen inget undantag i jämförelse med den industriella utvecklingen inom övrigt näringsliv. Rationaliseringen och centraliseringen har pågått under en längre tidsperiod och pågår fortfarande. De tre största livsmedelsföretagen år 1995/96 var Arla (12,4 miljarder kronor), Farmek (7,9) och Davis (7,7). 
  
 178  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Den svenska livsmedelsindustrins andel av  
 EU-15-ländernas 
  livs- medelsproduktion är ca 2,1 % – ungefär samma andel som den svenska befolkningens andel av de femton  
 EU-ländernas 
  samlade befolkning. Den svenska livsmedelsindustrins sysselsatta utgör 11 % av det totala antalet industrisysselsatta i Sverige. 
 Under  
 1990-talet 
  har konsumentprisindex för livsmedel utvecklats betydligt långsammare än konsumentprisindex totalt. År 1996 föll livsmedelsprisindex med drygt 6 %. Jämfört med år 1990 har livsme- delspriserna vid utgången av år 1996 sjunkit med drygt 4 % medan konsumentpriserna totalt har stigit med drygt 23 % sedan år 1990. I Österrike har livsmedelspriserna vid utgången av år 1996 stigit med nära 14 % jämfört med år 1990 medan konsumentpriserna totalt stigit med drygt 19 %. I Finland har livsmedelspriserna vid årsskiftet 1996/97 fallit med ca 7 % jämfört med år 1990 medan konsument- priserna totalt stigit med nära 13 % under denna sexårsperiod. Prisför- ändringarna i Finland har främst påverkats av förändringar i produ- centpriser och skatter efter  
 EU-inträdet. 
  
 Under de senaste tio åren har den svenska livsmedelsindustrins ägarstruktur förändrats. Lantbrukskooperationens andel av sysselsätt- ningen uppgick år 1996 till nära 28 % att jämföras med en andel om drygt 30 % vid mitten av  
 1980-talet. 
  Den största förändringen har skett inom den utlandsägda delen. År 1996 svarade de utlandsägda företagen för nästan 28 % av sysselsättningen inom livsmedelsindustrin att jäm- föras med en andel om drygt 14 % omkring 10 år tidigare. Övrig privat livsmedelsindustri har sjunkit något – från 41 % år 1985 till drygt 38 % år 1996. 
 I tabell 7.1 redovisas livsmedelsindustrin år 1996, fördelat efter ägarkategorier, branscher samt andelar av det totala antalet anställda. Av tabellen framgår bl.a. att de utlandsägda livsmedelsindustriföreta- gen år 1996 sysselsatte 27,8 % av det totala antalet sysselsatta inom livsmedelsindustrin. Av de anställda i utlandsägda företag arbetade 11,5 % inom läskedrycksindustrin. Inom läskedrycksindustrin arbetade år 1996 84,2 % av de anställda inom utlandsägda företag. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 179 
  
 4ABELL 
 Livsmedelsindustrin år 1996, fördelat efter ägarkategori, 
  
 bransch och andel av det totala antalet anställda. 
  
 )NDUSTRI 
  
 ,Sanchez 
  
 +ONSUMENT 
  
 5TLANDS 
  
 3TATLIG 
  
 0RIVAT 
  
 3UMMA 
  
 GREN 
  
 KOOPERATION 
  
 KOOPERATION 
  
 ¤GD 
  
 KOMMU 
  
 NAL 
  
 Gonzalez. 
  
 39,0 
  
 7,9 
  
 14,8 
  
 38,2 
  
 39,4 
  
 45,5 
  
 14,8 
  
 27,7 
  
 Fiskind. 
  
 0,8 
  
 45,3 
  
 53,9 
  
 0,5 
  
 4,8 
  
 4,1 
  
 Frukt/ 
  
 6,4 
  
 56,7 
  
 0,5 
  
 36,4 
  
 grönt 
  
 1,3 
  
 11,8 
  
 3,0 
  
 5,5 
  
 Olje/fett 
  
 0,7 
  
 38,7 
  
 60,6 
  
 - 
  
 3,2 
  
 3,7 
  
 Mejeri 
  
 73,3 
  
 11,3 
  
 15,3 
  
 37,0 
  
 5,7 
  
 5,5 
  
 Kvarn 
  
 40,8 
  
 7,7 
  
 24,6 
  
 26,9 
  
 2,7 
  
 2,9 
  
 1,6 
  
 1,3 
  
 Bageri 
  
 14,6 
  
 10,2 
  
 27,0 
  
 48,2 
  
 12,8 
  
 51,1 
  
 23,6 
  
 30,3 
  
 Socker 
  
 100,0 
  
 6,0 
  
 Choklad 
  
 10,3 
  
 51,3 
  
 38,4 
  
 2,4 
  
 12,0 
  
 6,4 
  
 Övrig 
  
 23,6 
  
 27,7 
  
 48,7 
  
 4,3 
  
 5,0 
  
 6,3 
  
 Vin/ 
  
 80,7 
  
 19,3 
  
 Sprit 
  
 97,0 
  
 0,6 
  
 Öl 
  
 100,0 
  
 7,0 
  
 Läsk 
  
 - 
  
 84,2 
  
 15,8 
  
 - 
  
 11,5 
  
 1,6 
  
 3UMMA 
  
 Källa: SCB. 
 I tabell 7.2 redovisas uppgifter om livsmedelsindustrin år 1995, förde- lat efter ägarkategorier. 
  
 180  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 4ABELL 
 Livsmedelsindustrins saluvärde, förädlingsvärde och anställda 
  
 fördelade på olika ägarkategorier år 1995. 
  
 Vaughan 
  
 3ALUV¤RDE 
  
 ¶R¤DLINGSV¤RDE 
  
 !NST¤LLDA 
  
 Privata företag 
  
 50 
  
 55 
  
 67,0 
  
 - varav utlandsägda 
  
 (31) 
  
 ( 35) 
  
 (20,8) 
  
 Lantbrukskoopera- 
  
 tiva företag 
  
 45 
  
 40 
  
 26,4 
  
 Konsument- 
  
 kooperativa företag 
  
 3 
  
 2 
  
 5,3 
  
 Statliga företag 
  
 2 
  
 3 
  
 1,2 
  
 4OTALT 
  
 Källa: Livsmedelsindustrierna, SCB, Parks (anställda); Brown: Structural Chang- es in the Swedish Food Industry – Foreign Ownership, Kristianstad Business School, år 1996. 
 År 1972 ingick Sverige och övriga  
 EFTA-länder 
  ett frihandelsavtal med EG. Det gav huvuddelen av svensk industri möjlighet att fritt kon- kurrera inom  
 EG-/EFTA-området. 
  Den övervägande delen av svensk livsmedelsindustris produkter omfattades dock inte av frihandelsavtalet med EG. Omkring 80 % i värde räknat av svensk livsmedelsförsörjning förblev en nationell uppgift. Svensk livsmedelsindustri har därför i stort saknat tillträde till andra länders marknader. För att exportera krävdes i allmänhet exportstöd för att kunna överbr ygga mottagarlan- dets tullar och införselavgifter. Vissa delbranscher inom livsmedelsin- dustrin har dock haft en del varor definierade som frihandelsvaror i det frihandelsavtal som EG ingick med  
 EFTA-länderna 
  år 1972 och vilket trädde i kraft år 1973. Den därigenom konkurrensutsatta delen av livs- medelsindustrin omfattade de industrier som producerade choklad- och konfektyr, bagerivaror och andra spannmålsbaserade spannmålspro- dukter – t.ex. pasta, pizza – dryckesvaror samt de delar av livsmedels- industrin som tillverkade såser, soppor och buljonger, fruktyoghurt och glass. 
 När Sverige inträdde som medlem i EU blev hela livsmedelsmark- naden internationell och den utgjordes av de femton  
 EU-ländernas 
  livsmedelsmarknader. Handeln och konkurrensen släpptes fri för hela den svenska livsmedelsindustrin. Samtidigt blev det också möjligt för de fjorton andra  
 EU-ländernas 
  livsmedelsindustri att konkurrera fritt på den svenska livsmedelsmarknaden. Efter  
 EU-inträdet 
  blev det vidare möjligt för den svenska livsmedelsindustrin att köpa från svenska pro- ducenter eller från producenter i något av de andra fjorton  
 EU-länd- 
  erna. 
 År 1990 svarade livsmedelsimporten för 6,1 % av den totala varu- importen. Denna andel var 7,8 % år 1994 men den föll till 6,7 % första året som Sverige var  
 EU-medlem. 
  År 1996 hade livsmedelsimportens 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 181 
  
 andel av totala varuimporten stigit till 7,2 %. På exportsidan var livs- medelsandelen år 1990 2,2 %. Exportandelen för livsmedel uppgick år 1994 till 2,2 % och det första  
 EU-medlemsåret 
  steg den något till 2,4 %. År 1996 steg den till 2,6 %. 
 Importen är betydligt större än exporten – livsmedelsimporten upp- gick år 1996 till 32,3 miljarder kronor medan exporten uppgick till 14,5 miljarder kronor. 
 Om värdet av export ställs i relation till värdet av import för livsme- del erhålls följande andelssiffror: År 1990 37,0 %, år 1994 33,4 %, år 1995 44,0 % och år 1996 45,0 %. Det betyder att exporten växer snab- bare än importen. Importen har från år 1990 till och med år 1996 vuxit från 19,8 miljarder till uppemot 32,3 miljarder kronor vilket motsvara en ökning med 63 %. Exporten har vuxit från drygt 7,3 miljarder kro- nor år 1990 till uppemot 14,5 miljarder år 1996 – en ökning med 99 %. 
 Utvecklingen inom livsmedelssektorn har genomgått en dramatisk förändring under de senaste decennierna. Utvecklingen kännetecknas av en kontinuerlig rationalisering, effektivisering, centralisering och uppbyggnad av en storskalig struktur i samtliga produktionsled. En viktig förutsättning för denna utveckling har varit teknikutveckling samt tillgång till billiga transporter och energi. Uppgifter om livsme- delsindustrin, med fördelning efter antal sysselsatta och arbetsställen, redovisas i tabell 7.6. 
 Parallellt med den tekniska utvecklingen inom livsmedelsproduktio- nen, har den nationella och globala handeln av livsmedel ökat. Sveriges medlemskap i EU har inneburit en stor förändring men WTO:s han- delsregler och kommande förhandlingar kan komma att betyda än mer, då dessa med stor sannolikhet på sikt kommer att göra livsmedel till mer eller mindre frihandelsvaror. Utvecklingen har inneburit såväl po- sitiva som negativa konsekvenser. Priserna på de flesta produkter har i relativa tal sjunkit. Andelen av de svenska hushållens disponibla in- komster som spenderas på livsmedel har sjunkit kraftigt under en 25- årsperiod. Produktutbudet har utvecklats och vi har i dag tillgång till ett rikt utbud av produkter från många länder. 
  
 182  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2 
  
 Livsmedelsindustrins delbranscher 
  
 7.2.1 
  
 Slakteri- och charkuteriindustrin 
  
 7.2.1.1 
  
 Inledning 
  
 Branschen var före  
 EU-inträdet 
  icke internationellt konkurrensutsatt. Slakteri- och charkuteriföretagen svarar för en fjärdedel av antalet 
 sysselsatta liksom en fjärdedel av försäljningsvärdet inom livsmedels- industrin. Andelen av livsmedelsindustrins förädlingsvärde är ca en femtedel. Köttprodukterna utgörs framför allt av styckat kött och char- kuterivaror från nötkreatur och gris. Köttmarknaden omfattar i övrigt kött från häst, får, lamm, fågel samt hjort, ren och älg. Charkuteriva- rorna kan vara blandade eller oblandade. Korv, sylta och leverpastej är blandade charkuterivaror medan kokt skinka, bacon och kassler är ex- empel på oblandade charkuterivaror. 
 I slaktledet hade lantbrukskooperationen en marknadsandel på 78 % år 1996. Ett sextiotal privata slakterier har en marknadsandel på 22 %, varav fyra stora svarar för ca 2/3 av gruppens marknadsandel. I styck- ningsledet har lantbrukskooperationen en marknadsandel på omkring 30 % och konsumentkooperationen har en marknadsandel om ca 6 %. Närmare ett hundratal privata styckningsföretag och en betydande im- port svarar således för huvuddelen av marknaden för styckat kött. 
  
 Griffith 
  
 Slaktkropparna avsätts efter styckning dels som styckningsdetaljer för konsument- och storhushållsmarknaderna, dels som råvara för vidare- förädling i charkuteriindustrin. Delar av slaktkroppen går uteslutande som råvara till charkindustrin medan andra delar kan användas som styckningsdetaljer för konsumtion eller gå vidare till charkuteriindust- rin för vidareförädling. Exempel på det senare är skinka och kotlett som bl.a. kan vidareförädlas till s.k. oblandade charkprodukter såsom rökt och kokt skinka resp. kassler. Ett speciellt förädlingssortiment brukar benämnas färdigmat och består huvudsakligen av s.k. rull- pack, färsprodukter samt diverse vidareförädlade kötträtter. Köttkon- server utgör ett speciellt vidareförädlat köttsortiment. Vissa charkpro- dukter kan vara av mycket säsongbetonad karaktär, t.ex. julskinka. Ett 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 183 
  
 nytt segment är halvfabrikat baserat på helt kött såsom flintastek, fär- digstekta köttdetaljer och dylikt. 
 Den svenska totalmarknaden för vidareförädlade köttprodukter in- klusive djupfryst kan beräknas till i storleksordningen 270 000 ton. Mängden köttråvara utgör ca hälften därav. Både import och export beräknas motsvara i storleksordningen 5 % av den svenska marknaden. 
 Konsumtionen av charkprodukter utgörs till ca 75 % av blandade charkuteriprodukter och ca 25 % oblandade såsom kassler, rökt och kokt skinka m.m. De största produkterna är falukorv, grillkorv, rökt/kokt skinka, leverpastej, smörgåskorv, bacon och köttbullar. 
 I charkuteriledet svarar lantbrukskooperationen för en marknadsan- del på omkring 30 % och konsumentkooperationen för en marknadsan- del på 14 %. De privata charkuteriföretagen – mest småföretag – svarar för knappt hälften av marknaden för charkuteriprodukter. De största charkuteriföretagen är Sardus och Robinson med marknadsandelar om 8 resp. 5 % (se figur 7.1). Även på charkvaror har väsentliga importvo- lymer etablerats. 
  
 IGUR 
 Marknadsandelarna för charkuterivaror (exkl. fågelkött) år 1996. 
 SkåneErik 1% 
  
 Samfod 1.5%  
  
 Ica-handlarna 
  1% 
 Hernandez 3% 
 Lithells 4.5% 
 Sardus 8% 
 Övriga 37% 
 KF 14% 
 Scan 29% 
 Källa: Slakteriförbundet. 
 Köttvaruindustrin inom EU är liksom i Sverige den största delbran- schen inom livsmedelsindustrin och den sysselsätter mer är 450 000 personer. I Tyskland, Frankrike, Nederländerna och Danmark är slakte- 
  
 184  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 ri- och charkuteriindustrin koncentrerad till få stora enheter medan kött- och charkuteriproduktionen i Italien, Grekland och Portugal be- drivs i många små enheter. Socopa resp. Neal från Frankrike och  
 Inalca-Gruppo 
  Cremonini från Italien är ledande företag på EU:s mark- nad för färskt nötkött och de har tillsammans en andel om 5 % av EU:s marknad. Den svenska produktionen utgör mindre än 2 % av produk- tionen inom EU. 
 EU s jordbruksreglering har stor betydelse för slakteri- och charku- teriindustrin. Nötköttsmarknaden har en omfattande reglering genom gränsskydd, regler om interventionsköp och exportstöd. Nötköttspro- duktionen begränsas ländervis genom tilldelade premiekvoter. EU:s nötköttsimport kommer huvudsakligen från länder som omfattas av EU:s  
 GATT-åtaganden 
  och bilaterala avtal som EU ingått. De bilate- rala avtalen innebär tull- och avgiftsförmåner. Marknaden för griskött och fjäderfäkött är huvudsakligen reglerad genom gränsskydd och ex- portbidrag. Viss import sker inom ramen för EU:s associationsavtal med vissa central- och östeuropeiska länder. 
 Från år 1990 till och med år 1996 har den svenska köttkonsumtio- nen ökat med 18 % vilket i huvudsak förklaras av sänkta relativpriser för kött. Konkurrensen från importerat kött har ökat väsentligt efter Sveriges  
 EU-inträde. 
  Importen av griskött har stigit och utgör nu ca 10 % av konsumtionen, importen av nötkött svarar för nära en fjärdedel av konsumtionen och importerat får- och lammkött svarar för nära hälften av konsumtionen. 
 Den svenska exporten av kött och köttvaror har ökat från 483 miljo- ner kronor år 1994 till 1 142 miljoner kronor år 1996 (136 %). Expor- ten av styckat griskött har de senaste åren visat en mycket kraftig ex- portutveckling – en ökning från 148 miljoner kronor år 1994 till 489 miljoner kronor år 1996 (230 %). 
  
 7.2.1.3 
  
 Griskött 
  
 I Sverige slaktades år 1996 3,9 miljoner grisar. Mängden producerat griskött var 319 000 ton. Försäljningen var 310 000 ton. Sedan år 1990 har produktionen ökat med 10 % och konsumtionen med hela 20 %. Antalet slaktade svin sjönk med 0,5 % år 1995, men har ökat med 2,5 % år 1996. 
 Sänkningen av prisnivån efter  
 EU-inträdet 
  ger i sin tur förutsätt- ningar för ytterligare ökad svensk konsumtion. Den svenska per capita- konsumtionen av griskött är 35 kg och av nöt- och kalvkött 19 kg. Mot- svarande i Danmark var år 1995, 63 respektive 20 kg och i Tyskland 55 respektive 17 kg. För nötkött ligger den svenska per  
 capita-konsum- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 185 
  
 tionen således på våra  
 EU-grannars 
  nivå medan grisköttskonsumtionen i Tyskland och i Danmark är  
 60–80 
  % högre än i Sverige. 
 Med de nya  
 EU-förutsättningarna 
  förväntas den svenska gris- köttskonsumtionen den närmaste femårsperioden öka i storleksord- ningen 10 %, enligt branschens bedömning. Detta skulle innebära näs- tan motsvarande fortsatt ökningstakt som i början av  
 1990-talet. 
  Den svenska konsumtionen ligger ändå långt under nivåerna i Danmark och Tyskland. 
 Utvecklingen av den svenska marknaden medför i sin tur ett nyin- vesteringsbehov motsvarande en årsproduktion av ca 1 miljon grisar fram till år 2000, efter det att hänsyn tagits till ett investeringsbehov på grund av att omoderna resurser tas ur produktionen samt till att en viss importökning kommer att ske. 
  
 EU-medlemskapet 
  innebär också tillgång till en stor europamarknad för grisköttsprodukter. Vidare möjliggör EU:s exportstöd export till intressanta tredje landsmarknader, t.ex. Japan, Fjärran Östern och Ryssland. 
 Den senaste tioårsperiodens specifika svenska utvecklingsväg för svinproduktionen när det gäller kvalitet och uppfödningsformer ligger i linje med de värderingar och krav som växer sig allt starkare från kon- sumenthåll. I detta koncept ingår Sveriges unika salmonellafrihet och förbud mot användning av antibiotika i tillväxtstimulerande syfte. Den svenska produktionsmodellen gör att det svenska grisköttet kan ges ett varumärke med specifika kvalitetsegenskaper till skillnad mot annat fläskkött. De merkostnader denna produktionsmodell innebär, kräver emellertid att ett merpris kan tas ut på marknaden. De inför EU- medlemskapet påbörjade exportsatsningarna ger dock anledning till optimism vad gäller den svenska grisköttsproduktionens internationella möjligheter. 
 En grisköttsexport motsvarande en miljon grisar är enligt branschen helt möjlig att uppnå redan år 2000, enligt branschens bedömning. Det skulle dock endast motsvara den grisköttsexport Sverige hade i mitten av  
 1980-talet. 
  
 Det är i första hand  
 EU-marknaden 
  som är intressant för svensk grisköttsexport. Sveriges mycket goda epizootiläge (epizooti = smitt- samma djursjukdomar) ger emellertid förutsättningar att även nå tred- jelandsmarknader som de flesta övriga  
 EU-länder 
  ej har tillgång till. Den höga svenska standarden vad gäller hygien och sjukdomsläge överträffar klart den danska. Danmark har i sin tur ansetts ha ett betyd- ligt bättre läge än övriga  
 EU-länder, 
  vilket inneburit godkännande till tredjelandsmarknader. Danmark svarar därför för ca 60 % av hela EU:s grisköttsexport till tredjelandsmarknader. 
 Svensk svinproduktion har också en produktions- och miljömässig fördel framför många av de mer intensiva svinproducerande regionerna 
  
 186  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 i EU. Stora gödselmängder på små arealområden utgör ett stort miljö- problem i dessa regioner. Sverige har en låg beläggning per arealenhet med svin. Antalet producerade svin per hektar åkermark är i dag i Gö- taland 1,9 och i genomsnitt i Sverige 1,4. Om den svenska svinproduk- tionen skulle expandera enligt ovan skulle antalet svin per hektar åker- mark bli 2,2. I Danmark är motsvarande täthet 8 och i Nederländerna 27 svin per hektar åkermark. Nederländerna planerar att genomföra en neddragning av den intensiva svinproduktionen med 25 %. Detta inne- bär att ett utrymme uppstår för bl.a. svensk svinproduktion. 
 Fram till år 2000 innebär ovanstående scenario ett investeringsbe- hov motsvarande 2 miljoner slaktade grisar per år. Genom att utnyttja ett framtida ökat spannmålsöverskott anser branschen – om Sverige får med våra konkurrentländer likartade konkurrensvillkor – att en pro- duktionsökning inom 10 år till 10 miljoner grisar ej är ett orealistiskt mål. I ett internationellt perspektiv är även detta en relativt liten volym, t.ex. redan nu exporterar Danmark ca 16 miljoner grisar inklusive mot- svarande charkuteriprodukter per år. 
  
 EU-medlemskapet 
  öppnar i princip samma möjligheter för utveck- ling av svensk köttproduktion och köttindustri som skett i Danmark där svinproduktionen fördubblats till över 20 miljoner grisar efter EU- medlemskapet. De grundläggande förutsättningarna för svinproduktio- nen i syd- och mellansverige kan jämföras med de danska. Svensk svinproduktion och köttindustri kan därmed också ses som en framtids- resurs. 
 3YSSELS¤TTNING 
 Vid rationell produktion ger en produktionsökning med 2 miljoner gri- sar ca 1 700 arbetstillfällen i jordbrukarledet. I slakt- och förädlingsin- dustrin beräknas sysselsättningsökningen till drygt 3 000 arbetstillfäl- len. 
 Den långsiktiga sysselsättningsökningen av en produktionsökning av 2 miljoner grisar i jordbrukar- och förädlingsleden beräknas således till sammanlagt ca 4  
 700–5 
  000 heltidssysselsatta. 
 Utöver de här redovisade sysselsättningseffekterna tillkommer lång- och korttidseffekter i andra sektorer. Till de långsiktiga kan nämnas foderindustrin och de kortsiktiga  
 byggnads-, 
  stallinrednings- och ma- skinindustrierna. Huvuddelen av foderbehovet kommer att utgöras av inhemskt producerad spannmål. Arealbehovet för denna blir ca 120 000 ha för en ökning ytterligare med 2 miljoner grisar per år. En mindre import av proteinfoder, främst sojamjöl kommer att erfordras. 
 De svenska djurhållningsbestämmelserna, krav på större ytor i djurstallar och krav förknippade med det speciella svenska uppföd- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 187 
  
 ningskonceptet, medför en merkostnad i produktionen jämfört med motsvarande produktionskostnader i t.ex. Danmark. Konkurrensen från Danmark är samtidigt högst påtaglig och förväntas öka ytterligare. Det 
 är därför enligt branschen avgörande, för att den redovisade produk- tionsutbyggnaden skall komma till stånd, att förutsättningarna för den svenska produktionen i övrigt blir minst lika bra som i Danmark. 
 För att stimulera investeringar och rationalisering i t.ex. svinpro- duktionen finns inom EU:s strukturstödsystem ett av EU delfinansierat investeringsstöd. Detta har tidigare varit obligatoriskt för de olika medlemsländerna. Sedan några år tillbaka är detta frivilligt. Sverige har först i år (1997) infört detta stödsystem. Stödet ger producenter möjlig- het att göra de mycket kapitalkrävande investeringar som krävs i svin- produktionen. 
 Enligt branschen motsvarar t.ex. stödet i Danmark för många produ- center som investerar i svinstallar upp till ca l kr/kg griskött under en tioårsperiod efter en byggnadsinvestering. 
 I Finland utnyttjas dels EU:s investeringsstöd, dels ges ett nationellt stöd inom ramen för Finlands övergångsarrangemang med EU. De finska investeringsstöden till svinproduktionen motsvarar upp till halva investeringskostnaden. 
 Sveriges införande av investeringsstödet bör enligt branschen bli ett verksamt instrument för att stimulera investeringar i köttproduktionen, om det ges tillräckliga resurser. Enligt branschens uppfattning är nu anslagna 120 miljoner kronor otillräckliga. 
  
 7.2.1.4 
  
 Nötkött 
  
 Nötköttsproduktionen har i ökad utsträckning två betydelsefulla roller, dels produktion av kött och dels miljötjänster (biologisk mångfald, öp- pet landskap m.m.) Produktionen begränsas av kvoter för handjur och köttkor samt mjölkkvot. Det finns viss potential att effektivisera kvo- tutnyttjandet. En produktion utöver kvoterna och utan de generella bi- dragen är omöjlig av lönsamhetsskäl. 
 En produktion med det antal nötkreatur som blir följden av de svenska kvoterna kan innebära att de uppställda miljömålen inte kan uppnås. I naturvårdsverkets rapport Det framtida jordbruket bedöms en ökning av antalet köttkor med ca 60 % inom de närmaste 20 års- perioden krävas för att klara miljömålen. Detta innebär att förutsätt- ningar måste ges för i första hand fullt kvotutnyttjande man också för en djurhållning som överstiger de svenska bidragstaken. 
  
 188  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2.1.5 
  
 Fågelkött 
  
 Den svenska marknaden för fågelkött var före  
 EU-inträdet 
  liksom öv- rigt jordbruk inte utsatt för internationell konkurrens. Konsumtionen av fågelkött i Sverige – främst kyckling – har ökat kraftigt under många 
 år, bl.a. genom att priset på kyckling successivt gått ned. Produktut- veckling, såsom en ökad andel av styckat och marinerat kött, är också en viktig orsak till den stigande konsumtionen. Importen är efter EU- inträdet ännu ej omfattande. Den presumtiva konkurrensen har dock haft en prissänkande effekt och lönsamheten för flertalet av de inhems- ka företagen har under de senaste åren varit rätt dålig. 
 0RODUKTION BellKycklingen dominerar fullständigt produktionen som köttslag av fågel- kött med en produktion på drygt 62 miljoner kycklingar (76 000 ton) år 1996. Produktionen har ökat snabbt under  
 1990-talet. 
  År 1991 uppgick produktionen till 43 miljoner kycklingar, vilket motsvarade 49 000 ton. Antalet kycklingar ökade således med 48 % mellan åren  
 1991–1996. 
  
 Kalkonproduktionen är efter Kronfågels avveckling av minikalkon mycket liten med 900 ton i slakt av stor kalkon för styckning och 350 ton minikalkoner. Den sammanlagda produktionen uppgick år 1996 till 1 250 ton. 
 Värphönsen i Sverige som går till slakt uppgår till 3,5 miljoner/år, motsvarande 4 200 ton, och avelsdjuren från kycklingproduktionen till 0,55 miljoner/år, vilket motsvarar 1 300 ton. 
 De övriga fågelslagen är i Sverige anka och gås. Produktionen av anka och gås var år 1996 endast 240 ton sammanlagt. Sammantaget producerades det alltså 83 000 ton fågel i Sverige 1996. 
 +ONSUMTIONSUTVECKLING 
 Konsumtionen i Sverige av kyckling har ökat kraftigt sedan en botten- nivå under krisen med campylobakterier år 1987. Från det att effekter- na av krisen reparerats har konsumtionen fortsatt att öka stadigt, från år 1991 till år 1996 med 46 %, vilket motsvarar 67 400 ton. Detta tal av- ser den svenskproducerade volymen. Dessutom importerades 3 000 ton kyckling och därmed är konsumtionen av kyckling 70 400 ton, 8,1 kilo per capita under år 1996. Jämfört med år 1995 innebär detta en ökning med 1,5 %. Den svenska konsumtionen av höns uppgår till omkring 2 500 ton, dvs. ca 0,3 kg per capita. 
 Kalkonkonsumtionen uppgår till ca 1 150 ton svenskproducerat och omkring 500 ton importerat, huvudsakligen värmebehandlade produk- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 189 
  
 ter från Frankrike och Tyskland och något färskt kött från Danmark. Sammanlagt konsumerades 1 650 ton kalkon år 1996 i Sverige, vilket utgör 0,2 kg per capita. I Tyskland är konsumtionen ungefär 4.5 kg per capita. 
 Det regelverk som i dagsläget gäller för kalkon utgår från produk- tion av minikalkon. Denna kalkon slaktas vid en vikt på ca 3,5 kg och en ålder på 8 veckor. Förutsättningarna för produktion av storkalkon skiljer sig avsevärt från den av minikalkon. Produktionen av stora kal- koner är baserad på andra hybrider med betydligt tyngre djur. Storkal- konen slaktas vid en levande vikt på upp till 20 kilo för tuppar vid 22 veckors ålder. 
 Intresset för kalkon är stigande, med en ökande import som resultat. En import som svenska producenter inte kan möta i dag då gällande regelverk är ämnat för en annan produktionsinriktning. 
 Under år 1997 beräknas konsumtionen av fågelkött i Sverige uppgå till ca 9 kg per capita. Konsumtionen är dock relativt liten i internatio- nell jämförelse och är lägst av samtliga  
 EU-länder. 
  Konsumtionen in- om EU är i genomsnitt på ca 20 kg per capita och i USA på upp emot 50 kg per capita. Enligt  
 EU-kommissionens 
  prognoser kommer kon- sumtionen av fågelkött till år 2005 att öka med i genomsnitt 1,9 % per år. Detta är den kraftigaste konsumtionsökningen av alla köttslag. 
 )MPORT 
 Importen har hittills varit relativt liten. Intresse har funnits från både utländska fabrikanter och svenska kunder, men de svenska kraven på salmonellafrihet har i regel inte uppfyllts. Under senare tid har finska Atria börjat arbeta sig in på den svenska färskvarumarknaden och har under år 1997 ökat sin försäljning betydligt. Företaget uppfyller de svenska kraven på salmonellafrihet. 
 Även andra företag inom EU har lärt sig att selektera djuren före slakt och därmed kunna leverera salmonellafritt färskt kött till Sverige. Brister i kontrollen har dock uppmärksammats från svensk sida. I veckoannonserna förekommer både slovenska och franska kycklingfi- léer till låga priser. På cateringmarknaden har importen ökat markant. 
 %XPORT 
 Exporten av kyckling till andra  
 EU-länder 
  har under åren  
 1995–1996 
  varit liten, omkring 3  
 000–4 
  000 ton under vardera året. Inte heller har exporten till länder utanför EU av kyckling eller annat fågelkött varit omfattande. Exporten uppgick år 1996 preliminärt till ca 4 800 ton. 
  
 190  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 ¶RETAGEN 
 Slakteriföretagens samlade produktionsvärde uppgick år 1994 till 2,2 miljarder kronor. Antalet heltidsanställda var 1 100 personer. Sveriges största matfågelföretag är AB Kronfågel. Företagets omsättning upp- gick år 1995 till 1 126 miljoner kronor. Företaget ingår fr.o.m. år 1995 i koncernen Scandinavian Poultry, som också äger Danmarks största matfågelföretag, DanPo. Scandinavian Poultry ägs av det börsnoterade företaget Spira, där producentkooperationen är största ägare med en ägarandel på ca 32 %. 
 Scandinavian Poultrys omsättning uppgick år 1996 till 2 222 miljo- ner kronor. Avkastningen på det sysselsatta kapitalet var 6,9 %. AB Kronfågels resultat år 1996 var bättre än föregående år, då resultatet före bokslutsdispositioner och skatt uppgick till en förlust på nära 3,5 miljoner kronor. År 1994 var motsvarande resultat ett överskott på 10,8 miljoner kronor. 
 Landets näst största företag inom matfågelproduktionen är Guldfå- geln AB, som ingår i Blentakoncernen. Koncernens omsättning upp- gick räkenskapsåret 1995/1996 till 277 miljoner kronor. Guldfågeln AB:s marknadsandel av kyckling uppgår till omkring 15 %. Omsätt- ningen uppgick räkenskapsåret 1994/1995 till 190 miljoner kronor och räkenskapsåret 1995/1996 till 189 miljoner kronor. Resultatet före bok- slutsdispositioner och skatt uppgick under nyssnämnda år till 0,7 re- spektive 4,3 miljoner kronor. 
 Redan tidigt under  
 1950-talet 
  insattes åtgärder för att få bort salmo- nellan i Sverige. Förekomsten i Sverige av salmonella ligger på någon procent, medan många  
 EU-länder 
  har omkring 70 %. I Danmark var förekomsten av salmonella uppemot 50 % då den danska regeringen etablerade ett salmonellakontrollprogram enligt EU:s direktiv. Pro- grammet finansierades av danska myndigheter med 200 miljoner kro- nor. Efter två års aktivt arbete är nivån på förekomsten av salmonella för närvarande (sommaren 1997) ca 10 %. DanPo strävar efter att i Danmark helt eliminera förekomsten av salmonella. 
 3YNPUNKTER FR¥N BRANSCHEN 
 Få branscher har kunnat visa en så positiv utveckling som det svenska fågelköttet. Såväl konsumtion som produktion har ökat kraftigt. Sats- ningar på produktutveckling har ökat intresset för fågelkött. Vidare är konsumenternas förtroende för fågelkött stort och såväl frihet från sal- monella som antibiotika och bra djuromsorg är viktiga profilfrågor. 
 Det finns dock en rad områden som den svenska fågelköttsbran- schen vill lyfta fram för att den positiva trenden för fågelkött skall fort- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 191 
  
 sätta. Branschen poängterar att den svenska fågelköttsbranschen verkar på internationell marknad med ökande konkurrens, varför internatio- nellt konkurrenskraftiga företag är en förutsättning. Möjlighet till ex- pansion inom näringen tryggar och ökar arbetstillfällena inom landet. 
 Branschen anser bl.a.: 
  
 Det finns en rad politiska kostnader utan något värde på marknaden. Dessa kostnader måste minimeras. Ett tydligt exempel är möjlighe- ten till restitution på energiskatten för djuruppfödarna. Denna kost- nad, ca 19 öre per kilo slaktad kyckling, ställer svensk råvara i ett sämre läge än t.ex. dansk kyckling. 
  
 Konkurrens måste ske på lika villkor. På en fri marknad är det na- turligt med ökande import och export. I skenet av detta är det orätt- färdigt att subventionerad produktion når den svenska marknaden. I diskussioner med  
  
 EU-kommissionen 
  bör företrädare kraftfullt agera mot att statsunderstödd produktion exporteras. 
 Svensk slaktkycklingproduktion är i praktiken salmonellafri. Kon- trollprogram kompletterade med hög medvetenhet och kunskap hos uppfödarna gör att salmonellasmittad kyckling aldrig når butik. Många års erfarenhet visar att de få fall som bryter ut i besättningarna fångas upp före slakt. Branschen anser att utöver detta skulle de regelverk som reglerar salmonellakontrollen kunna ses över. De erfarenheter som vunnits möjliggör, enligt branschen, att systemet skulle kunna effekti- viseras och ses över utan att ge avkall på säkerheten. Systemet utveck- lades under tider då salmonellafrekvensen var betydligt högre. Detta i syfte att upprätthålla en lika låg nivå som i dag, men till en lägre kost- nad. 
 Vidare hävdas från branschen att myndigheterna i vissa samman- hang har en omotiverat lång handläggningstid av vissa ärenden. Denna handläggningstid skulle i specifika fall kunna betyda att t.ex. investe- ringar läggs utanför landet då snabbare besked kan erhållas där. 
 Ett annat exempel är användning av ny teknik. Tillämpningen av ny teknik och de kostnadsbesparingar som uppfödare/slakterier kan tillgo- dogöra sig, kan i vissa fall vara betydande. I en konkurrenssituation kan ett eller flera års fördröjning innan tekniken kan tillämpas i Sverige innebära betydande kostnadsnackdelar för den svenska produktionen. 
 I detta sammanhang lyfter fågelköttsbranschen fram följande: 
  
 En positiv inställning till jordbruk och livsmedelsproduktion. Detta gäller vikten av samordning mellan myndigheter, politiker och bransch i vitala frågor, t.ex. antibiotika och salmonellafrihet. Till detta kommer vidare förståelse för konkurrenssituationen där ut- veckling av nygamla produktionsgrenar måste ges rimliga villkor. Alternativet är import, under sannolikt sämre förhållanden än mot- svarande svensk produktion. Ett aktuellt exempel är produktionen av storkalkon. 
  
 192  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Exportfrågor via Exportrådet/Food From Sweden och FoU är exem- pel på områden där en bransch bestående av flera mindre företag har stor nytta av satsningar där allmänna medel initialt finns tillgängli- ga. 
  
 7.2.2 
  
 Mejeriindustrin 
  
 Mejeriindustrin var före  
 EU-inträdet 
  inte internationellt konkurrensut- satt med undantag för fruktyoghurt. 
  
 7.2.2.1 
  
 Produktion 
  
 Mejeriernas produktion omfattar konsumtionsmjölk  
 (k-mjölk), 
  kultur- mjölksprodukter, grädde, inklusive syrad grädde, ost, smör och mat- fettsblandningar, mjölkpulver m.fl. mjölkprodukter. Mejerierna har också ett sortiment av varor som inte är att betrakta som mjölkprodukt- er, t.ex. fruktsoppor och juicer. De huvudsakliga handelsvarorna på mejeriområdet utgörs av lagringsbara produkter som ost, smör och mjölkpulver samt under senare år även yoghurt, speciellt fruktyoghurt. Fruktyoghurt betingar det högsta saluvärdet per liter mjölkråvara av alla mejeriprodukter. Före  
 EU-inträdet 
  var fruktyoghurt den enda fri- handelsvaran inom mejeriområdet. Efterfrågan på denna produkt har vuxit snabbt inom EU under dessa år. 
 Livsmedelsindustrins näst största delbransch är mejeriindustrin. Denna bransch sysselsätter drygt 8 500 personer, den har ett saluvärde om ca 23 miljarder kronor och ett förädlingsvärde om ca 3 miljarder kronor. År 1995 fanns det 12 lantbrukskooperativa mejeriföretag i Sve- rige med drygt 50 mejerier. Arla är störst inom branschen och Skåne- mejerier är näst störst. I juni 1995 fanns det ca 17 200 mjölkproducen- ter och 482 000 kor. Ett år senare hade antalet mjölkkor sjunkit till 468 000. Vid utgången av år 1996 var antalet mjölkproducenter 15 600. Den genomsnittliga avkastningen är 6 850 kg/mjölkko. 
 Inom EU finns det ca 6 500 mejerier och branschen sysselsätter ca 250 000 personer. Av världens 35 största mejeriföretag återfinns i dag 24 inom EU. De övriga finns i Japan, USA, Schweiz och Nya Zeeland. Av dessa 35 mejeriföretag är 16 producentkooperativa. I en internatio- nell jämförelse är de svenska mejeriföretagen medelstora eller små. Några få mejeriföretag har en omfattande internationell marknadsfö- ring. Dessa är Nestlé, Unilever, Baker, Becker Domo, MD Foods och An Board Baine samt New Zeeland Diary Board. Inom EU expanderar bl.a. de franska mejeriföretagen Ramirez, Alvarez, So- diaal och Danone. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 193 
  
 Under de senaste 15 åren har antalet mejeriföretag halverats inom EU. Antalet mejeriföretag har minskat mest inom Italien, Frankrike och Tyskland. Produktionen av mjölkprodukter är mest koncentrerad i Nederländerna och Nya Zeeland. Därnäst kommer Sverige, Danmark, Irland och Kanada. 
  
 7.2.2.2 
  
 Internationella faktorer 
  
 Mjölkproduktionen inom EU är reglerad sedan år 1968. År 1984 änd- rades regelsystemet och ett kvotsystem infördes. Detta regelsystem har förlängts t.o.m. kvotperioden  
 1999–2000. 
  Kvotsystemet varierar myck- et mellan medlemsländerna. När Sverige blev medlem i EU erhölls en nationell produktionskvot om 3,3 miljoner ton av EU:s totala mjölk- kvot på 117 miljoner ton. Sveriges totala mjölkproduktion var år 1995 3 304 miljoner kg och därav invägt till mejeri 3 243 miljoner kg. Av den samlade mjölkproduktionen går ca 40 % till konsumtionsmjölk, ca 40 % till ystmjölk för produktion av ost och ca 10 % till mjölkpulver. Resterande del utgörs av bl.a. direktkonsumtion och mjölk för kalvupp- födning. 
 Enligt en ingången  
 GATT-överenskommelse 
  rörande ost, smör, skummjölkspulver samt gruppen övriga mejeriprodukter skall industri- ländernas subventionerade exportvolym minskas med drygt en tredje- del under perioden  
 1995–2000 
  samtidigt som exportsubventionerna under samma period kommer att minskas med 20 %. Tullarna skall sänkas med i genomsnitt 36 %.  
 GATT-avtalet 
  innebär att EU:s export av bl.a. ost får problem. Ostexporten med exportstöd måste minska med drygt 120 000 ton fram till årsskiftet 2000/2001 i förhållande till de volymer som  
 EU-länderna 
  exporterade under åren  
 1993–1994. 
  
 Ett neddraget exportstöd kommer att medföra att allt fler av de varor som tidigare sålts på tredje landsmarknader nu kommer att säljas på  
 EU-marknaderna 
  – vilket torde medföra ökad konkurrens och prispress. I stort bedöms  
 EU-marknaderna 
  för traditionella livsmedelsprodukter vara mättade, vilket medfört att flera större livsmedelsföretag alltmer satsar på varor med högt förädlingsvärde. Svenska mejeriföretag har i princip sämre upparbetade exportkanaler än konkurrenterna inom EU- 12 (antalet  
 EU-medlemmar 
  före Sveriges, Finlands och Österrikes in- träde). Efter  
 EU-inträdet 
  har konkurrensen i Sverige från importerade produkter – t.ex. yoghurt och ost – ökat markant. År 1996 uppgick im- porten av mejerivaror till ca 1200 miljoner kronor. 
 Den internationaliseringsprocess som i dag pågår kommer i framti- den att spela en stor roll för livsmedelsföretagen inom mejeriindustrin genom bl.a. dominanta globala livsmedelsföretag och internationella varumärken. Samtidigt kommer utvecklingen av förädlade produkter 
  
 194  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 med regional anknytning att öka. Den ökande miljömedvetenheten i dagens internationaliserade värld kommer sannolikt att medföra att mejeriföretagen allt mer kommer att satsa på kretsloppsanpassad pro- duktion, miljövänliga förpackningar och miljövänliga produkter. 
  
 7.2.2.3 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Branschorganisationen Mejerierna har i boken Det globala mjölkspe- let (1996) gjort en bedömning av vilka faktorer som kommer att vara avgörande för mejeriindustrins närmaste framtid. Tre trender har defi- nierats – globaliseringstrend, regionaliseringstrend och miljötrend. 
 Som globaliseringstrend anges följande: 
  
 -ULTINATIONELLA 
  F¶RETAG KOMMER ATT BLI MER DOMINANTA OCH F¥ EN ST¶RRE INVERKAN P¥ MARKNADEN 
 0RISERNA F¶R L¥GF¶R¤DLADE PRODUKTER MINSKAR 
 ¶R ATT KUNNA HANTERA ATT PRISERNA FALLER Solomon MED L¥GT F¶R¤DLINGSV¤RDE ¶KAR BEHOVET AV ATT TA UT MERV¤RDE P¥ PRODUKTERNA GENOM VARUM¤RKESANV¤NDNING H¶GRE F¶R¤DLINGSGRAD REKLAM ETC 
 )NTERNATIONELLA VARUM¤RKEN BLIR ALLT VANLIGARE MEN ANTALET PRO DUKTER BLIR INTE AUTOMATISKT FLER I OCH MED ATT M¥NGA MINDRE ICKE L¶NSAMMA PRODUKTER SL¥S UT +ONSUMENTERNA KR¤VER KONTINUERLIG F¶RNYELSE AV PRODUKTSORTIMENTET 
 5TVECKLINGEN AV TEKNIK SOM ¤R KOMMERSIELLT G¥NGBAR F¶R ATT F¶R L¤NGA H¥LLBARHETSTIDEN F¶R DRYCKESMJ¶LK GER EN ¶KAD KONKURRENS P¥ DEN EUROPEISKA MARKNADEN 
 +ONKURRENSEN KOMMER ATT VARA H¥RD INOM DE FLESTA PRODUKTSEG MENT EFTERSOM DEN INTERNATIONELLA HANDELN KOMMER ATT ¶KA 
 ¶R ATT HANDLA MED PRODUKTER ¶VER NATIONSGR¤NSER BEH¶VS STAN DARDER F¶R OLIKA PRODUKTER S¥ ATT VISSA MINIMIKRAV UPPFYLLS T EX F¶R TILLSATSER "EHOVET AV EXPANSION OCH KAPITAL KAN TVINGA KOOPERATIVA F¶RETAG ATT PRIVATISERAS HELT ELLER DELVIS 
 $EN Ward I  
 –ST 
  OCH Bishop LEDER TILL ¶KAD KONKURRENS F¶R MEJERIPRODUKTER P¥ %5 MARKNADEN 
 )NTERNATIONELLA M¤RKESPRODUKTER KOMMER ATT TILLVERKAS ALLT MER REGIONALT GENOM LICENSTILLVERKNING MEN MED EN GEMENSAM INTERNA TIONELL MARKNADSF¶RING 
 6¤RLDSMARKNADSPRISERNA KOMMER ATT STIGA ALLT EFTERSOM EXPORT BIDRAGEN S¤NKS MEN PRISNIV¥N INOM %5 KOMMER ATT SJUNKA N¤R %5 S ST¶D UPPH¶R 
 Enligt branschen kommer mjölkproduktionen i allt högre grad att konkurrensutsättas. Konkurrensen ökar på marknaden genom ökat ut- bud från länder med låga produktionskostnader. Samtidigt kommer EU:s gränsskydd och exportbidrag att successivt sänkas till följd av nuvarande och kommande åtaganden i WTO. På sikt torde även ut- vidgningen av EU österut komma att påverka marknaden och därmed konkurrensen. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 195 
  
 Svensk produktion har enligt branschen vissa naturliga kostnads- nackdelar i förhållande till produktionen i flertalet andra länder. Den korta växtsäsongen leder till högre produktionskostnader. En förutsätt- ning för en konkurrenskraftig produktion är därför att den inte belastas med skatter och avgifter i högre utsträckning än andra länders produk- tion. Miljöstödet för vall är en viktig komponent för mer lika produk- tionsvillkor. Avgifterna för handelsgödsel, bekämpningsmedel och drivmedel ökar produktionskostnaderna för mjölk. 
 För att stimulera investeringar och strukturomvandling i produktio- nen är det viktigt att det av EU delfinansierade investeringsstödet kan bli ett verksamt instrument för att stimulera utvecklingen. Tillräckligt med nationella medel måste tillföras. Industrin måste fortsätta att ratio- nalisera och effektivisera för att vara konkurrenskraftig. I denna pro- cess är EU:s delfinansierade stöd till bearbetning och förädling av stor vikt. Avgörande för stödet är även här att tillräckligt med nationella medel avsätts. 
 Vad gäller frågan om var svårigheterna ligger för företagen i bran- schen att hävda sig på den svenska marknaden och på exportmarknaden anges bl.a. det förhållandet att konsumtionen har minskat på vissa basvaror. Detta tillsammans med relativt korta serier gör att den svens- ka produktionen kan ha svårt att hävda sig kostnadsmässigt. Till detta kommer att investeringskostnaderna ofta är höga och att transporterna blir långa vid strukturomvandlingar. 
 För exporten anges att de svenska företagen ofta har en bristande er- farenhet av export av märkesvaror. Det tar tid att b ygga upp marknader för export. För att lyckas krävs också satsning på varumärken, vilket tidigare inte skett eftersom exporten huvudsakligen bestod av bulkva- ror. Utbildning av bl.a. exportsäljare är viktigt. För att lyckas på ex- portmarknaden krävs ofta en hemmamarknad som bas. Sveriges hem- mamarknad är för vissa högförädlade produkter relativt liten. För ut- veckling och produktion av högförädlade produkter krävs ofta en s.k. kritisk massa. Den svenska marknaden eller företaget på marknaden är ofta för liten/litet för att nå denna. Svenska företag får enligt bran- schen inte heller samarbeta eller fusionera för att nå en rimlig storlek till följd av den nationella lagstiftningen. 
  
 7.2.3 
  
 Kvarn- och bageriindustrin 
  
 Före  
 EU-inträdet 
  var kvarnindustrins produkter föremål för reglering och därmed inte utsatta för en internationell konkurrens. Handelshinder för bageriprodukter förelåg däremot inte. 
  
 196  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2.3.1 
  
 Kvarnindustrin 
  
 Vid medlemskapsförhandlingarna med EU beslutades att Sverige skulle få en basareal på 1,7 miljoner ha för odling av spannmål m.m. för vil- ken arealbidrag kan utgå. I Sverige producerades under åren 1996– 1997 ca 6 miljoner ton spannmål. Omkring 1,5 miljon ton exporteras. Största delen av spannmålsproduktionen, omkring 3,2 miljoner ton, används som foder till svin- och kycklinguppfödning. Djurfoder produ- ceras av Benitez – som på detta område har en dominerande ställ- ning – och av Svenska Foder AB. Störst aktieägare i Svenska Foder AB är Norsk Hydro. Omkring 0,8 miljoner ton spannmål används av kvarn- industrin och mals till mjöl, gryn och kliprodukter. 
 I Sverige finns ett tiotal kvarnföretag med produktion för avsalu till en större marknad. Härutöver finns ett  
 100-tal 
  mindre kvarnar. Dessa svarar dock för en marginell del av marknaden. De största kvarnföreta- gen ingår i större koncerner som också driver bagerier. 
 Med ca 45 % andel av förmalningen är Cerealiakoncernen genom Nord Mills och Kungsörnen marknadsledande i Sverige av mjöl, gryn, pasta och mixer till bageri- och konsumentmarknaderna. Nord Mills innehar 25 % av aktierna i Melia, som har  
 55–60 
  % av den finska mjölmarknaden. I Cerealiakoncernen ingår också bagerigrupperna Sko- gaholms Bröd och Hatting Bageri (Danmark) samt KåKå som främst är grossist till bagerier och konditorier. Huvudägare i Cerealia är Svenska Lantmännen, ett företag inom producentkooperationen. 
 Juvel som ägs av Kooperativa Förbundet (KF) har omkring 20 % av mjölmarknaden. Inom KF finns också Juvelbagerierna med ett  
 30-tal 
  bagerier spridda över hela landet. Tredje största kvarngrupp är Lilla Golden som ingår i bagerikoncernen Pågengruppen. Även Wasa Knäcke driver kvarnverksamhet som en integrerad del i sin knäckebrödstillverkning. Wasa ingår i den schweiziska koncernen Novartis. 
 )NTERNATIONALISERING 
 Kvarnbranschen är i huvudsak nationell. Varje land har sin egen kvarn- struktur. Låg förädlingsgrad ger litet utrymme för marknadsdifferentie- rande åtgärder. En förändring är dock på väg och t.ex. Cerealiakoncer- nen har genom företagsköp inom kvarn- och bagerisektorn byggt upp en stark ställning i Danmark. Koncernen driver även verksamhet i Tyskland. Den familjeägda företagsgruppen Abdon driver bl.a. kvarn- verksamhet i Danmark. 
 Inom hela EU finns ca 3 000 kvarnar som producerar omkring 25 miljoner ton vete- och rågmjöl. Mätt som mald spannmål per anställd 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 197 
  
 är de engelska och svenska kvarnarna genomsnittligt de effektivaste inom EU. Kvarnindustrin sysselsätter i Sverige ca 800 anställda på hel- årsbasis. 
 För råvaran spannmål är marknads- och prisbilden europeisk sedan  
 EU-inträdet. 
  Förmalningsavgiften upphörde år 1995. EU har ett system med interventionspriser på spannmål som också tillämpas i Sverige. 
  
 EU-inträdet 
  har också inneburit ett system med varierande import- och exportavgifter mot tredje land som är identiska för hela branschen och samtliga länder inom EU. 
 3YNPUNKTER FR¥N BRANSCHEN 
 Från ledande branschföretag har anförts att begreppet marknad från konkurrenslagens synpunkt efter  
 EU-inträdet 
  inte längre kan omfatta endast Sverige. Den relevanta marknaden bör fastläggas att omfatta hela EU. 
 Produktutvecklingen i branschen sker mot mer förädlade produkter och bättre ianspråktagande av de teknologiska förutsättningarna. 
 Svenska Kvarnföreningen uttalar att det finns behov av ett ökat svenskt deltagande i de internationella hjälpprogrammen med mjöl från svenska kvarnar. I branschen finns också en brist på erfarenheter av export och exportfrämjande åtgärder efterlyses. Prioriterade länder för export är länderna kring Östersjön samt för biståndsleveranser till de olika destinationer som är aktuella. 
 Kvarnindustrin är för sin råvaruförsörjning beroende av att det upp- rätthålls en kvalitetsmedveten odling av brödspannmål från närområ- det. Ett högt utnyttjande av tillgänglig produktionskapacitet är också nödvändig för fortsatt kostnadseffektivitet och konkurrenskraft för branschen. 
 Framtidsutsikterna för branschen bedöms som stabila med möjlighet till tillväxt genom export. De hälsorekommendationer som finns om en ökad andel spannmål som del i kosthållet anses också kunna bidra till en positiv utveckling. 
 Kvarnbranschen är för sin kompetensförsörjning beroende av fort- satt aktiv forskning inom spannmålsområdet vid svenska universitetet och andra institutioner. 
  
 7.2.3.2 
  
 Bageriindustrin 
  
 År 1995 konsumerades här i landet bröd och konditorivaror till ett vär- de av 15,7 miljarder kronor, dvs. närmare 11 % av den totala livsme- delskonsumtionen. Mjukt matbröd utgjorde 46 % av konsumtionsvär- 
  
 198  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 det. Som framgår av tabell 7.3 har konsumtionen av mjukt kaffebröd och knäckebröd minskat sedan år 1980. 
  
 4ABELL 
 Konsumtion av bageriprodukter per capita åren  
 1960–1995. 
  
 0RODUKT 
  
 KG 
  
 KG 
  
 KG 
  
 KG 
  
 KG 
  
 Mjukt matbröd 
  
 30,9 
  
 30,5 
  
 30,6 
  
 30,9 
  
 31,4 
  
 61,1 
  
 Mjukt kaffebröd 
  
 10,1 
  
 8,0 
  
 4,5 
  
 3,8 
  
 2,9 
  
 5,7 
  
 Bakelser, bakverk 
  
 4,6 
  
 4,0 
  
 2,7 
  
 4,6 
  
 4,7 
  
 9,1 
  
 Kex, torra kakor 
  
 3,3 
  
 5,0 
  
 4,7 
  
 6,2 
  
 6,8 
  
 13,2 
  
 Skorpor, skorpmjöl 
  
 1,4 
  
 1,6 
  
 1,5 
  
 1,0 
  
 0,7 
  
 1,4 
  
 Knäckebröd* 
  
 6,6 
  
 5,9 
  
 6,1 
  
 5,6 
  
 4,9 
  
 9,5 
  
 4OTALT 
  
 * Inklusive flatbröd och hårt tunnbröd. Källa Sveriges Bageriförbund. 
 Branschen kan delas in i leveransbagerier, specialbagerier och kondito- rier. Leveransbagerierna – bagerier som levererar sina produkter med egna distributionsbilar – tillverkar huvudsakligen mjukt mat- och kaffebröd samt även en del konditorivaror. Bland dessa företag är tre koncerner helt dominerande, nämligen Pågengruppen, Skogaholms Bröd och KF Juvelbagerierna. 
 Wasabröd AB är helt dominerande bland knäckebrödsföretagen. Specialbagerierna utgörs av leveransföretag som specialiserat sig på tillverkning av ett fåtal produkter. Här är Göteborgs Kex den största och enda tillverkaren av kex i Sverige med en marknadsandel på över 50 %. Övriga betydande specialbagerier är Delicato Bakverk, som huvudsakligen tillverkar konditorivaror, Polarbröd (mjuka rundkakor), Gillebagarn (torra kakor). Bake Off AB (Morales Food) och Delifrance (Nestlé) är de största tillverkarna av frysta produkter  
 (bake-off). 
  Jimenez (Procordia) är en dominerande tillverkare av pajer och pizzor i Sverige. 
 Bageriindustrin är, mätt efter sysselsättningen, den näst största del- branschen inom livsmedelsindustrin – både inom Sverige och inom EU. I Sverige fanns år 1995 i branschen närmare 17 000 anställda vid om- kring 1 800 företag. Produktionsvärdet uppgick år 1995 till 12,1 mil- jarder kronor. Trots det stora antalet företag svarade dock, som framgår av tabell 7.4, de tre största koncernerna för 53 % av den totala produk- tionen av bageriprodukter. 
 SOU 1997:167  
 +APITEL  
 199 
  
 4ABELL 
 De största företagens andelar av produktionen av bageri- produkter år 1995. 
  
 ¶RETAG 
  
 -ARKNADS 
 - 
  
 !NDEL AV 
  
 -JUKT 
  
 +N¤CKE 
 - 
  
 –VRIG 
  
 ANDEL AV 
  
 TOTAL 
  
 MATBR¶D 
  
 BR¶D 
  
 PRODUKTION 
  
 PRODUKTIONEN 
  
 F¶RS¤LJNING 
  
 Pågengruppen AB 
  
 19,6 
  
 17,0 
  
 26,1 
  
 9,6 
  
 KF/Juvelbagerierna AB 
  
 12,6 
  
 12,8 
  
 23,1 
  
 3,1 
  
 Skogaholms Bröd AB 
  
 13,8 
  
 13,9 
  
 24,8 
  
 4,3 
  
 Wasabröd AB 
  
 8,6 
  
 6,4 
  
 76,7 
  
 Göteborgs Kex AB 
  
 5,7 
  
 5,8 
  
 14,1 
  
 Delicato Bakverk AB 
  
 3,4 
  
 3,2 
  
 7,7 
  
 Polarbröd 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 4,1 
  
 Källa: Sveriges Bageriförbund. 
 Ägarkoncentrationen inom bageribranschen torde i Sverige, liksom i Finland, höra till de högsta i jämförelse med övriga  
 EU-länder. 
  Detta gäller också omfattningen av brödtransporter. Mjukbröd transporteras långa sträckor i Sverige, medan sådant bröd till omkring 90 % i flerta- let övriga  
 EU-länder 
  konsumeras inom 200 km avstånd från orten där brödet producerats. Vad gäller kakor, kex och wafers (rån) dominerar dock storföretagen i samtliga  
 EU-länder. 
  
 Cerealia, med koncernföretagen Skogaholms Bröd, råvarugrossisten KåKå och Hatting Bageri i Danmark är landets största företag inom bageriindustrin. Skogaholms Bröds totala omsättning under vartdera av åren 1995 och 1996 uppgick till ca 1,4 miljarder kronor. Antalet an- ställda i Sverige minskade från 1 945 år 1995 till 1 824 år 1996. Sko- gaholms Bröd hade 15 bagerier i Sverige år 1995. Företaget tillverkar mjukt matbröd, korvbröd, kaffebröd, konditorivaror och snabbmatspro- dukter till konsument, storhushåll och gatukök. 
 Ser man enbart på verksamheten i Sverige är Pågengruppen landets största bageriföretag. Företaget ingår i det holländska holdingbolaget Pogen International BV, som ägs av familjen Gill. Bageriverk- samheten bedrivs genom dotterbolagen Pågen, Pååls Bröd och BM Brödmästarna. BM Brödmästarna är moderbolag till omkring ett dussin lokala bagerier. 
 Distributionen av produkterna i landet sker med egna transportfor- don både hos Padilla och Skogaholms Bröd. Pågens har transporter över praktiskt taget hela landet, medan Skogaholms Bröd har ett mera decentraliserat produktionssystem, som kräver mindre transporter än Padilla mera centraliserade produktion. I övrigt handhas distributionen till betydande del av Allbröd, som är en sammanslutning av lokala brödleverantörer. Allbröd distribuerar bageriprodukter från bl.a. Deli- cato, Fazer Bröd, Gillebagarn, Hägges Specialbageri, Korvbrödsba- garn, Polarbröd och Ångbagarn. Försäljningen sker genom 22 försälj- 
  
 200  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 ningsbolag inom 23 distrikt över hela landet. Allbröd omsatte år 1995 530 miljoner kronor. 
 Wasabröd AB omsatte 787 miljoner kronor år 1995, varav 212 mil- joner kronor på export. Wasabröd AB har flera dotterbolag, bl.a. OLW- Snacks (chips), Falu Spisbröd, Skorpmästaren och Wasa Sport. Wa- sabrödkoncernens omsättning uppgick år 1995 till 1 271 miljoner kro- nor. 
 Importen av bageriprodukter har alltid varit tämligen blygsam i för- hållande till den inhemska produktionen och har främst avsett kex och liknande samt finskt matbröd. På senare år har importen ökat av visst matbröd av fullkornskaraktär samt av djupfrysta bageriprodukter, däri- bland s.k.  
 bake-off. 
  Djupfryst deg har huvudsakligen importerats från Frankrike. År 1996 importerades brödprodukter för sammanlagt 698 miljoner kronor. 
 Efter det att Sverige ingick ett frihandelsavtal med EG år 1973 har den svenska bageriindustrins samtliga varor varit frihandelsvaror men det är först under  
 1980-talet 
  som bagerivaruexporten från Sverige fått en större omfattning. Den totala exporten av brödprodukter uppgick år 1996 till omkring 1002 miljoner kronor. Exporten har traditionellt till stor del bestått av knäckebröd, numera även av skorpor. 
 För enbart småbröd, torra kakor och övriga konditoriprodukter upp- gick den totala exporten år 1995 till omkring 200 miljoner kronor av ett totalt produktionsvärde på ca 1,1 miljarder kronor. Exportandelen av torra kakor var stor. Av det totala produktionsvärdet på 435 miljoner kronor uppgick exporten till 88 miljoner kronor. 
 Omkring en tredjedel av bageriindustrins kostnader avser lönekost- nader och ungefär lika stor är andelen för råvaror. Mjölet utgör 70– 80 % av råvarukostnaden. För konsumenterna har prisutvecklingen va- rit positiv. Under åren  
 1992–1996 
  har priset på formfranska sjunkit 
 med omkring 23 % och  
 VR-limpa 
 (vete-råg) 
  med 17 %. Avkastningen på totalt kapital utgjorde år 1994 7,7 % och år 1995 11,2 %. Om av- kastningen baseras på återanskaffningsvärden blir räntabiliteten under nyssnämnda år 5,7 respektive 8,5 %. Räntabiliteten på eget kapital var hög under dessa två år, 15,8 respektive 22,8 %. Baserat på återanskaff- ningsvärden blir avkastningen 9,5 respektive 13,7 %. 
 Att lönsamheten för branschen totalt kunnat bibehållas på så god nivå har sin bakgrund bl.a. till rationaliseringar, t.ex. inom paketering- en. Manuellt arbete har i viss utsträckning kunnat ersättas med robotar. Från branschen uppges att lönsamheten för leveransbagerierna är svag. Anledningen till detta uppges bero på att det finns en betydande över- kapacitet samt en stor konkurrens. På varje ort och i varje livsmedels- butik konkurrerar de rikstäckande bagerierna dels med varandra och dels med en eller flera lokala och/eller regionala bagerier. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 201 
  
 Det som ytterligare pressar lönsamheten är prissänkningarna på ba- geriprodukter. Enligt branschen har också antalet mindre seriösa små- företag, som säljer sina produkter till mycket låga priser på tunnelbanor och torg, vuxit kraftigt. Därtill kommer att  
 bake-off-ugnar 
  som fram- ställer bröd finns i livsmedelshandeln, på bensinstationer och även i andra butiker. Försäljningen av  
 bake-off 
  ökade med 41 % år 1996 i förhållande till föregående år. 
 3YNPUNKTER FR¥N BRANSCHEN 
 De svenska bagerierna känner väl den svenska marknaden och de pre- ferenser som konsumenterna har i Sverige. Denna marknadskännedom ger givetvis fördelar i förhållande till utländska konkurrenter. För vissa volymprodukter, såsom vitt formbröd, är situationen delvis annorlunda eftersom detta bröd har en internationell smak och samma utseende överallt. Konkurrensen från utlandet är dock begränsad till de sydli- gaste delarna av landet. Långa distributionsvägar med åtföljande höga distributionskostnader torde försvåra importen av alla bageriprodukter med kort hållbarhetstid. 
 Från bageribranschen framhålls vidare att det är viktigt att fortsätta exportansträngningarna på bl.a. internationella livsmedelsmässor. Ex- portrådet och Food From Sweden betyder mycket för de företag som deltar i utställningar utomlands. Flera konkurrentländer har export- främjande organ med stora resurser. Sverige måste enligt branschen stödja den svenska livsmedelsexporten på motsvarande sätt. 
 Det är svårt för exporterande bagerier att hålla sig uppdaterade vad gäller nationella regler för produktmärkning. Dessa regler förändras ständigt som exempelvis nyligen i Bahrain där det plötsligt blev krav på att texten på arabiska måste skrivas med samma storlek som motsva- rande text på europeiskt språk. Detta medförde att emballaget måste tryckas om – annars hade importförbud införts. Norge är en viktig ex- portmarknad. Branschen anser att det ibland föreligger olika särregler som komplicerar och att en medverkan mellan olika myndigheter på olika nivåer skulle kunna underlätta handelsförbindelserna med Norge. 
  
 202  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2.4 
  
 Glassindustrin 
  
 7.2.4.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Glassindustrin i Sverige var internationellt konkurrensutsatt redan före  
 EU-inträdet. 
  
 På den svenska glassmarknaden verkar omkring tio företag varav GB Glace – ägt av Unilever – är störst med en marknadsandel på drygt 50 %. Det näst största företaget är familjeägda  
 Triumf-Glass 
  som har en marknadsandel på ca 12 %. Det numera finskägda Carlshamns Me- jeri är det tredje största glassföretaget med en marknadsandel på ca 11 %. Jämfört med övriga  
 EU-länder 
  ligger den svenska glasskonsum- tionen högst med en konsumtion per capita om ca 14 liter/år. 
 Inom EU dominerar ett litet antal företag glassmarknaden – Unile- ver, Nestlé, Sme/Motta, Boyd och Oritz Orr. Dessa fem företag har tillsammans drygt hälften av EU:s glassmarknad. 
 I Italien, Grekland och Portugal har den mer hantverksbetonade delen av denna sektors tillverkning stor betydelse. 
 Den svenska glassindustrin har p.g.a. frihandelsavtalet med EG år 1973 framgångsrikt exporterat glassprodukter till  
 EU-länder, 
  till Polen och Baltikum. Glassexporten år 1996 uppgick till 196 miljoner kronor. Importen av glass samma år var ungefär hälften så stor – 93 miljoner kronor. 
 Det är i dag inte ovanligt att glassproduktion utgör en del av till- verkningen inom företag som även har choklad- och konfektyrproduk- tion. 
  
 7.2.4.2 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Det finns stora exportmöjligheter i Östeuropa. Ett problem i dag är att exportkreditgarantierna har alltför höga premiekostnader och kan där- för inte utnyttjas på de östeuropeiska marknaderna för livsmedel. I Danmark t.ex. har livsmedelsindustrin helt andra möjligheter att få bil- liga kreditgarantier för livsmedelsexport än i Sverige. Det erfordras en snar förändring för att inte Danmark och andra länder skall ta över vik- tiga exportmarknader. Vidare framhålls att Livsmedelsverkets certifie- ring även bör gälla i Öststaterna. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 203 
  
 7.2.5 
  
 Fisk- och fiskkonservindustrin 
  
 7.2.5.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Fisk- och fiskkonservindustrin i Sverige var internationellt konkur- rensutsatt redan före  
 EU-inträdet. 
  
 Svensk export av beredda fisk- och skaldjursprodukter till EU var tidigare belagd med tull, medan motsvarande produkter från  
 EU-länder 
  kunde föras in i Sverige tullfritt. Konkurrensvillkoren mellan företagen i Sverige och utländska företag var således synnerligen ojämlika. Den- na åtskillnad är nu borta, vilket ger den svenska fiskkonservindustrin utvecklingsmöjligheter inom EU. Sveriges export av beredda fisk- och skaldjursprodukter till  
 EU-marknaden 
  låg år 1994 på ca 180 miljoner kronor medan EU:s export till Sverige låg på ca 500 miljoner kr/år. År 1996 hade den svenska exporten till EU ökat till drygt 500 miljoner kronor/år. Totalt uppgick exporten av beredda fiskprodukter till 655 miljoner kr/år 1996. 
 Den svenska exporten av fisk, kräft- och blötdjur till EU hade år 1995 fördubblats till 1 miljard kronor medan importen var ca 800 mil- joner kronor. Totalt uppgick exporten av fisk, kräftor och blötdjur till 2 040 miljoner kronor år 1996, och importen till 2 890 miljoner kronor. En del av den ökade fiskimporten från Norge, som tidigare gick till Danmark, reexporteras från Sverige till övriga  
 EU-länder. 
  
 Konsumtionen inom EU har sedan flera år ökat med 10 % per år, vilket inneburit att importandelen gradvis ökat. I början på  
 1990-talet 
  motsvarade importandelen över en fjärdedel av konsumtionen. 
 Tillväxten har varit kraftigast för konserverade och djupfrysta pro- dukter. De tre största företagen som tillverkar konserverade fiskpro- dukter inom EU är Saupiquet, Gonzalez och Unilever, vilka tillsammans har en marknadsandel på ca 25 %. På marknaden för djupfrysta fisk- produkter är de tre största företagen Unilever, Nestlé och Roberts, vilka tillsammans har omkring hälften av marknaden. Det största före- taget i Sverige inom denna bransch är ABBA Seafood. 
  
 7.2.5.2 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Svårigheterna anges bl.a. sammanhänga med att branschen varit ute- stängd från  
 EU-området 
  genom en hög tull fram till Sveriges EU- inträde. Kulturella skillnader uppges ofta kunna innebära att på ex- portmarknader efterfrågas inte samma produkt som på den svenska marknaden. För att underlätta inför framtiden bör staten mer uppträda 
  
 204  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 som samarbetspartner och inte så framträdande som myndighet. Det är viktigt att branschen får minst lika mycket stöd som övriga  
 EU-länder 
  vad gäller investeringar, forskning och utbildning samt den tekniska utvecklingen. Samarbete mellan företagen kan öka effektiviteten. Kon- kurrenslagstiftningen hindrar dock i viss utsträckning ökat samarbete. Alla större företag inom handel och industri på fiskets område är orga- niserade i Fiskbranschens Riksförbund. Ökade tullfria kvoter på bl.a. sill från Norge vore önskvärt. Det framhålls vidare viktigt att stimulera ökad fiskkonsumtion. 
  
 7.2.6 
  
 Sockerindustrin 
  
 Sockerindustrin i Sverige var före  
 EU-inträdet 
  inte internationellt kon- kurrensutsatt. 
 Sockerindustrin utgörs av Danisco Sugar AB, som ingår i Danisco- koncernen med säte i Danmark. Dansicos samlade sockerverksamhet gör företaget till det fjärde största på europamarknaden. Den svenska produktionen uppgår till ca 400 000 ton, varav ca 50 000 ton exporte- ras. Antalet sysselsatta inom sockerindustrin i Sverige var år 1996 1 400 personer. Den samlade produktionskvoten för EU är 13,7 miljo- ner ton. 
 Den svenska sockerindustrin har under senare år genomgått bety- dande rationaliseringar och tillverkningen i Sverige sker numera vid tre betsockerbruk samt ett raffinaderi och specialsockerbruk i Skåne. Dessutom sker t.o.m. år 1997 tillverkning vid ett sockerbruk på Got- land, som därefter kommer att läggas ned. Den svenska sockertillverk- ningen uppges vara konkurrenskraftig i ett  
 EU-perspektiv. 
  Den svenska sockerkvoten, som utgör 370 000 ton, motsvarar i stort sett den svenska konsumtionen. Importen och exporten av socker är relativt liten. 
 Inom EU är sockermarknaden reglerad, vilken bygger på medlems- ländernas fastställda produktionskvoter. EU:s sockerreglering gäller till år 2001. Sockerexporten utanför EU finansieras via produktionsavgif- ter. Enligt Lomékonventionen importeras årligen 1,3 miljoner ton socker till EU utan importavgift.  
 ACP-ländernas 
  sockerexport till EU motsvarar ca 10 % av EU:s totala sockerkvot. Sockerindustrin inom EU har rationaliserats kraftigt under senare år och genomgått en fusions- process. I Europa finns det i dag omkring 170 produktionsplatser, vil- ket är nästa 100 färre än vid mitten av  
 1980-talet. 
  
 De största företagen inom EU är Morgan (Tyskland), Ferruzi (Italien), British Sugar samt Tate  Lyle (Storbritannien). 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 205 
  
 7.2.6.1 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 För liten hemmamarknad har angivits som ett problem samt att konkur- renslagen är hämmande då den endast fokuserar på den svenska mark- naden och inte på  
 EU-marknaden. 
  För att underlätta utveckling och expansion bör staten mer fokusera på en långsiktig näringspolitik och svenska kostnader och skatter jämställas med omvärldens, så att kon- kurrensförutsättningarna blir lika. Enligt branschen är  
 FoU-stöd 
  viktigt inför framtiden liksom ökad utbildning på högskolenivå.  
 EG-domstolen 
  har en tvist mellan Danisco Sugar AB och svenska staten om en av Sverige införd särskild skatt. En tillfällig lageravgift på 1,80 kr/kg in- fördes av den svenska staten inför Sveriges  
 EU-inträde. 
  De 30 % lägre svenska sockerpriserna höjdes vid  
 EU-inträdet 
  till EU:s sockerprisnivå. Den extraskatt Danisco Sugar AB fick betala till den svenska staten uppgick till 435 miljoner kronor. Skatten innebar att sockerindustrin och sockerbetsodlare inte fick  
 EU-villkor 
  förrän hösten 1995. 
 Sockertillverkning är en energikrävande verksamhet. Totalt förbru- kas årligen naturgas, olja och kol motsvarande ca 83 000 m  
 3  
 olja. För- bättring av bränsleekonomin har därför länge varit angeläget. Under den senaste  
 20-årsperioden 
  har bränsleförbrukningen per kg produkt minskat med ca 40 %. 
 I EU tillämpas i många fall EU:s mineraloljedirektiv, vilket medför låg beskattning. Användningen av kol är dessutom i många fall helt utan beskattning. Det svenska energiskattesystemet medför således en betydande konkurrensnackdel för svensk sockernäring – sockerindustri, betodlare, maskinstationer, transportörer m.fl. Skall svensk sockernär- ing överleva på sikt och vara livskraftig, måste villkoren i Sverige vara fullt jämförbara med EU:s. 
  
 7.2.7 
  
 Frukt-, 
  
  bär- och grönsaksindustrin 
  
 7.2.7.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Frukt-, 
  bär- och grönsaksindustrin i Sverige var icke internationellt konkurrensutsatt före  
 EU-inträdet. 
  
 Branschen är mycket heterogen och blandad. Ofta konserveras va- rorna, ibland är de djupfrysta och ibland är de framställda som färdiga maträtter. Utlandsägda företag har en dominerande roll inom denna bransch. Möjligheterna till svensk export till EU har ökat påtagligt ef- ter  
 EU-inträdet. 
  
 206  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 EU tillämpar för denna sektors produkter ett gränsskydd för både råvaror och färdiga produkter. Det kan gälla sylt, marmelad, djupfrysta varor m.m. I allmänhet är det en värdetull men ibland kan den för vissa varor kompletteras med en minimivikttull. För vissa frukter och grön- saker tillämpas ett ingångsprissystem för att motverka lågprisimport. Förädlade varor har ett högt tullskydd men samtidigt har en rad han- delsförmåner givits  
 u-länderna 
  genom GSP (Allmänna preferensavta- let), Loméavtalet samt bilaterala avtal med  
 u-länder 
  och länder i Cen- tral- och Östeuropa. 
 Branschen består dels av stora internationella företag, dels av små företag som är aktiva på lokala eller regionala marknader. EU:s  
 frukt-, 
  bär- och grönsaksindustri har ett stort handelsunderskott. Mer än hälf- ten av importen kommer från Östeuropa och en rad utvecklingsländer. Även Sverige har ett stort handelsunderskott inom denna sektor. År 1996 uppgick exporten till 445 miljoner kronor medan importen upp- gick till 1268 miljoner kronor. 
  
 7.2.8 
  
 Olje- och fettindustrin 
  
 7.2.8.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Olje- och fettindustrin i Sverige var inte internationellt konkurrensut- satt före  
 EU-inträdet. 
  
 I Sverige domineras olje- och fettindustrin av två företag – Karls- hamns AB och av Unilever ägda Hall den Bergh Foods. Karlshamns AB har sedan länge haft en ledande ställning på marknaden för special- fetter till choklad- och konfektyrindustrin. Karlshamns AB svarar för omkring 65 % av den svenska livsmedelsindustrins behov av olje- och fettråvaror. Företagets försäljning uppgick år 1996 till drygt 3 miljarder kronor. Karlshamns AB har anläggningar även i Nederländerna och Storbritannien. 
 Van den Bergh Foods är marknadsledande på matfettsmarknaden. Produktionen till den svenska och finska marknaden är koncentrerad till Sverige. Carlshamns Mejeri, som ägs av det finska företaget Raisio, är den andra stora aktören på matfettsmarknaden. Carlshamns Mejeri är den störste exportören med inriktning främst på de baltiska staterna, Ryssland och Ungern. 
 Inom EU är olje- och fettindustrin starkt koncentrerad. Det italiens- ka företaget Cereol – ett dotterbolag till Edwards – är störst med en marknadsandel på 20 %. Edwards, Unilever och spanska Elosua har hälften av marknaden för vissa oljor. Margarinsektorn domineras av 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 207 
  
 Unilever, belgiska Vandemoortele och tyska Freeman, vilka tillsammans har mer än hälften av den  
 EU-marknaden. 
  
 EU har tidigare stött den oljeväxtodlingsindustri som använt in- hemska råvaror. Detta stöd lades om år 1992 – efter amerikansk kritik inom GATT – till ett direkt stöd till odlarna i form av arealbidrag. Ef- terfrågan på vegetabiliska och animaliska oljor och fetter är relativt stabil inom EU medan däremot konsumtionen av olivolja successivt ökar. 
 Den svenska exporten av oljor och fetter uppgick år 1996 till 686 miljoner kronor och importen till 932 miljoner kronor. Den svenska oljeväxtodlingen har svårt att konkurrera med spannmålsodlingen efter  
 EU-inträdet 
  varför oljeväxtodlingen gått ner de senaste åren. Däremot ökar den svenska importen av oljeväxtfrö under senare år. År 1996 im- porterades frö för 528 miljoner kronor. Den svenska exporten av olje- växtfrö har sjunkit från en redan låg nivå och den uppgick år 1996 en- dast till 44 miljoner kronor. Exporten av margarin ökar däremot kraf- tigt. År 1994 exporterades margarin för 240 miljoner kronor och år 1996 för 721 miljoner kronor. 
 Den svenska oljeindustrin har byggts upp under en period med en stor oljeväxtareal som tillförsäkrat industrin inhemsk fröråvara av till- räcklig kvantitet. Efter  
 EU-inträdet 
  har den svenska oljeväxtarealen sjunkit kraftigt vilket tvingat industrin att importera en ökande andel av sitt behov av frö. En konkurrenskraftig oljeindustri i Sverige b ygger på att det finns en svensk oljeväxtodling som tillgodoser en väsentlig del av industrins fröbehov. Flera varumärken på matfettområdet innehål- lande rapsolja har byggts upp kring begreppet svensk rapsolja. Den minskade svenska odlingen har medfört att flera varumärken tagit bort benämningen svensk rapsolja från sin innehållsdeklaration. 
  
 7.2.8.2 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Skalfördelarna är stora i produktionen och mer export anges vara vikti- ga inslag för framtiden. Behovet av oljor och fetter ökar vilket anses vara positivt. 
 Höjd förädlingsgrad (t.ex. specialfetter) och produktmix anges som viktiga konkurrensmedel. Sänkta energiskatter och förbättrade export- krediter skulle vara positivt enligt branschen. Framför allt anser bran- schen att samma villkor som EU har bör tillämpas på energiområdet, miljöområdet osv. Införandet av något slags riskpengar för satsningar österut anses eventuellt kunna underlätta branschens utveckling. Be- träffande FoU är branschen allvarligt bekymrad över den ringa och minskande omfattning som fettforskningen har vid svenska universitet. Branschen anser att det krävs nysatsningar inom  
 FoU-området. 
  
 208  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2.9 
  
 Choklad- och konfektyrindustrin 
  
 7.2.9.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Choklad- och konfektyrindustrin i Sverige var internationellt konkur- rensutsatt redan före  
 EU-inträdet. 
  
 Inom flertalet  
 EU-länder 
  är branschen starkt koncentrerad. Stora internationella livsmedelsföretag har inom denna sektor en mycket stark ställning. Nestlé, Phillips, Baker, Lewis och Cadbury har tillsammans närmare två tredjedelar av  
 EU-marknaden 
  för chokladkon- fektyr. Sockerkonfektyrindustrin inom EU är mindre kapitalintensiv och mindre koncentrerad. Det i Sverige belägna, amerikanskägda Kraft Freia Marabou är i dag inriktad på Norden, de baltiska länderna samt Vitryssland. Inom Norden betraktas Norge som en separat marknad på grund av olika särdrag. 
 Choklad- och konfektyrindustrins alla produkter har liksom pro- dukterna inom bagerinäringen varit frihandelsvaror efter Sveriges fri- handelsavtal med EG i början på  
 1970-talet. 
  Sverige har alltså kunnat konkurrera på  
 EG-marknaden 
  utan handelshinder samtidigt som företa- gen i dåvarande EG kunnat konkurrera fritt på den svenska marknaden. Inom denna delbransch arbetade år 1996 drygt 3 500 personer – drygt 6 % av det totala antalet anställda inom livsmedelsindustrin – och bran- schen svarade detta år för uppemot 6,5 % av hela livsmedelsindustrins förädlingsvärde. År 1996 uppgick importen av sockerkonfektyr till 718 miljoner kronor varav ca fyra femtedelar importerades från EU. Ex- porten av sockerkonfektyr uppgick åren 1995 och 1996 till 335 respek- tive 336 miljoner kronor. Den största delen går i dag till  
 EU-länder. 
  
 Exporten av chokladvaror uppgick åren 1995 och 1996 till 1 083 re- spektive 1 065 miljoner kronor. Importen uppgick åren 1995 och 1996 till 793 respektive 746 miljoner kronor. Tre fjärdedelar av den svenska chokladvaruexporten gick till  
 EU-länder. 
  Norge var dock det största enskilda landet för svensk chokladvaruexport. 
  
 7.2.9.2 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Merparten av branschens råvaror är inhemskt producerade jordbruksrå- varor. Branschen har tillhört frihandelsområdet och det tidigare tilläm- pade  
 RÅK-systemet 
  garanterade konkurrensneutralitet med omvärlden för jordbruksråvaror. Branschen anser att det är viktigt att denna kon- kurrensneutralitet bibehålls inom EU. Ett exempel där betydande skill- nader i råvarupris råder är socker, vilket är en väsentlig råvara för bran- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 209 
  
 schen. På sockerområdet har i dag Danisco Sugar AB monopol på bl.a. den svenska marknaden. 
 Ett önskemål från branschen är att staten skulle kunna agera så att tillgången på råvaror (socker) till exportvaror som säljs till länder utan- för EU kan erhållas till världsmarknadspris. Dagens system anses dis- kriminera svenska företag vid export till tredje land utanför EU – Nor- ge, USA, Schweiz m.fl. För att uppnå kvalitets- och konstnadsfördelar framhålls från branschens sida att ett gemensamt forsknings- och ut- vecklingsprogram borde formuleras. Höjd kompetens i alla led från företagsledning till kollektivanställda nämns vara en nyckelfråga. 
 Från konkurrenssynpunkt poängteras att det är viktigt att kunna pro- ducera mat med jämn hög kvalitet och samtidigt hålla kostnaderna nere. Konkurrenssituationen präglas av att marknaden är mogen. Det betyder att varje framgång på marknaden i princip måste tas på någon annans bekostnad. Mekanisering och rationalisering av produktionen anses också vara viktigt. Förpackning uppges också vara ett väsentligt område. Logistik markeras som ett annat viktigt område dels mot råva- rusidan, dels mot handeln.  
 EU-medlemskapet 
  upplevs mycket positivt – en stor marknad utan administrativa besvärligheter har öppnats med stora exportmöjligheter. 
  
 7.2.10 
  
 Vin- och spritdryckesindustrin 
  
 Inom vin- och spritdryckesindustrin arbetar drygt 1 000 personer eller ca 1,8 % av alla anställda inom livsmedelsindustrin. Branschen svarade år 1995 för 4,4 % av hela livsmedelsindustrins förädlingsvärde. Statliga företag dominerar vin- och spritdryckesindustri men under senare år har framför allt andelen privatanställda ökat inom vinindustrin. Sprit- tillverkningen sker framför allt i Skåne och förädlingen till finsprit är koncentrerad till Åhus. 
 Under senare år har exportframgångarna varit stora för vodka – framför allt i USA. År 1996 uppgick exporten av starksprit till 1,4 mil- jarder kronor medan importen uppgick till 618 miljoner kronor. Vinim- porten uppgick detta år till 1,9 miljarder kronor medan den svenska exporten av vin var obetydlig – den uppgick endast till 10 miljoner kronor. Sverige importerade detta år övriga alkoholhaltiga drycker för drygt 387 miljoner och exporterade för 47 miljoner kronor. Även om drycker utan alkohol inkluderas så uppvisade denna bransch år 1996 ett handelsbalansunderskott på 1,6 miljarder kronor. 
  
 210  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.2.11 
  
 Malt- och läskedrycksindustrin 
  
 7.2.11.1 
  
 Branschförhållanden 
  
 Branschen var internationellt konkurrensutsatt redan före  
 EU-inträdet. 
  Under senare år har en kraftig koncentration av såväl produktion 
 som distribution skett inom malt- och läskedrycksindustrin. Samtidigt har på senare tid ett antal lokala bryggerier etablerats för att tillvarata lokala marknader. Inom malt- och läskedrycksindustrin arbetade år 1995 närmare 3 500 personer eller närmare 6 % av hela livsmedelsin- dustrins antal sysselsatta och dessa branscher svarade år 1995 för 8,7 % av hela livsmedelsindustrins förädlingsvärde. Av intresse för denna sektor är de intill branschen stående distributionsbolagen. Dessa bolag beräknas sysselsätta ca 1 300 personer. Den svenska br yggeriindustrin är den enda industriverksamhet som efter Sveriges  
 EU-inträde 
  inte be- driver sin verksamhet under konkurrensneutrala marknadsförhållanden. 
  
 7.2.11.2 
  
 Produktskatten på öl 
  
 Sedan den 1 januari 1995 kan svenska konsumenter tullfritt införa 15 liter öl per utlandsresa. Detta är ett tidsbegränsat undantag. Fr.o.m. år 2000 gäller EU:s regel om tullfri införsel av 110 liter öl per utlandsre- sa. Gränshandeln av öl ökat kraftigt, speciellt mellan Sverige och Danmark, på grund av den betydligt lägre produktskatten för öl i Dan- mark. Konsumtionen av inom landet tillverkade maltdrycker gick ned till 480,5 miljoner liter år 1996 jämfört med 530,9 miljoner liter år 1995. Importen av öl ökade från 45,6 miljoner liter år 1995 till 50,6 miljoner liter år 1996. Därtill kommer gränshandeln, främst med Dan- mark, som uppskattas till ca 50 miljoner liter år 1996, vilket är en viss ökning sedan år 1995. 
 För att motverka den ökande gränshandeln med öl sänktes den 1 ja- nuari 1997 skatten på starköl med 39 %, samtidigt som skatten på 3,5- procentigt öl höjdes med 20 % och ett nytt skattefritt öl på 2,8 vo- lymprocent infördes. Skillnaden i pris mellan svenskt starköl och danskt öl gick därmed ned så att svenskt öl i genomsnitt kostar dubbelt så mycket som danskt öl i stället för tre gånger så mycket. Gränshan- deln med öl har emellertid inte gått ned trots skattesänkningen, utan har enligt en branschundersökning fortsatt att öka under år 1997. Under- sökningen visar att andelen resande som köper öl är ungefär lika stor som tidigare, men den volym som medtas har ökat kraftigt. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 211 
  
 Den höga nivån på produktskatten på öl är en uppenbar konkur- rensnackdel för bryggerinäringen i Sverige. Den danska bryggerinä- ringen hade en motsvarande konkurrensnackdel i gränshandeln gente- mot den tyska bryggerinäringen, till dess att Danmark anpassade sin alkoholbeskattning. 
  
 7.2.11.3 
  
 Import av läskedrycker från Norge 
  
 Importen av läskedrycker från Norge har mer än fyrdubblats sedan år 1994. År 1994 importerades 1,45 miljoner liter läskedrycker från Nor- ge, år 1995 1,86 miljoner liter och år 1996 inte mindre än 6,69 miljoner liter – och den preliminära statistiken visar att importen fortsätter att öka i år. 
 Orsaken till den kraftiga importökningen är att det vid Sveriges in- träde i EU uppstod en klar obalans i handelsvillkoren för läskedrycker som importerades från Norge till Sverige (EU). Läskedrycker är en fri- handelsvara och ingår således i frihandelsavtalet mellan EG och EFTA från år 1973 (protokoll 2). Ingen tull tas ut på läskedrycker. Konkur- rensproblemet är priset på det socker som ingår i läskedrycker och som köps inom  
 EU-länderna 
  in till respektive tillverkningsland till nationellt pris. Norge, som saknar egen sockerindustri, använder emellertid sock- er som inköpts till världsmarknadspris, vilket innebär billigare till- verkningskostnader för läskedrycker i Norge än i Sverige. 
 Sverige tillämpade före  
 EU-medlemskapet 
  prisutjämning för socker. Utvecklingen har också medfört att antalet sysselsatta i livsmedels- kedjans olika delar har starkt reducerats. Här utgör dock livsme- delsproduktionen inget undantag i jämförelse med den industriella ut- vecklingen inom övrigt näringsliv. Rationaliseringen och centralise- ringen har pågått under en längre tidsperiod och pågår fortfarande. 
 Sverige tillämpade före  
 EU-medlemskapet 
  prisutjämning för socker- innehållet i läskedrycker, dvs. att en importavgift motsvarande mellan- skillnaden mellan svenskt pris och världsmarknadspris togs ut vid im- port. Ett motsvarande bidrag gavs vid export. Systemet var således konkurrensneutralt. 
 EU tillämpar emellertid inte någon prisutjämning för sockerinne- hållet i läskedrycker vid import till EU, dvs. om den importerade läske- drycken tillverkats med billigare socker än i EU läggs inte någon avgift på den importerade läskedrycken motsvarande prisskillnaden. Enligt Statens jordbruksverks bedömning innebär detta en konkurrensnackdel för svenska läskedryckstillverkare på ca 0,65 kr per 1,5 litersflaska i produktionsledet. I konsumentledet bedöms prisskillnaden på norskt respektive  
 EU-socker 
  motsvara en prisskillnad på  
 1,50–2,00 
  kr per 1,5 litersflaska läskedryck. 
  
 212  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Den svenska årsförbrukningen av socker för läskedryckstillverkning är ca 50 000 ton, vilket enligt branschen innebär en merkostnad för produktionen i Sverige på ca 175 miljoner kronor årligen jämfört med om motsvarande produktion skulle ske i Norge. Ett läskedrycksföretag i Sverige, som har t.ex. 25 % av marknaden, skulle således kunna minska sina kostnader med ca 40 miljoner kronor genom att förlägga produk- tionen till Norge. 
 Importen från Norge har vuxit dramatiskt under sommaren 1997 och torde enligt branschens bedömning uppgå till  
 10–15 
  % av försäljning- en. Det är i första hand de stora butikskedjornas inköpare som importe- rar läskedrycker under eget varumärke, "private label", som utnyttjar denna möjlighet. 
  
 7.2.11.4 
  
 Synpunkter från branschen 
  
 Den svenska bryggerinäringen anser, när det gäller beskattningen av öl, att skatten måste sänkas till dansk nivå för att näringen skall få konkur- rensneutrala marknadsförhållanden med dansk bryggerinäring. Det in- nebär en sänkning av skatten med ytterligare ca 50 %. Alternativet till den sänkningen anses vara att gränshandeln fortsätter att stiga. Från branschen framhålls också att det är högst sannolikt att förhandlingen om nya införselgränser år 2000 kommer att innebära att Sverige måste acceptera, om inte 110 liter, långt mer än de 15 liter/person som gäller i dag i tillåten tullfri införsel vid utlandsresa. Detta innebär en ytterli- gare press att sänka beskattningen av öl. 
 När det gäller importförhållandena för läskedrycker från Norge an- ser Livsmedelsindustrierna (LI) och Svenska Bryggareföreningen att rådande situation är helt oacceptabel och att konkurrensneutrala han- delsvillkor mellan EU och Norge snarast måste återskapas. Detta bör ske i samband med de under hösten 1997 förestående  
 EES-förhand- 
  lingarna mellan EU och Norge. 
  
 7.2.12 
  
 Övrig livsmedelsindustri 
  
 7.2.12.1 
  
 Inledning 
  
 Övrig livsmedelsindustri är en restgrupp som omfattar helt olika in- dustriverksamheter såsom t.ex. tillverkning av pasta, potatisprodukter, senap, ketchup, kryddor, jäst- och bakpulver, soppor, buljonger, ägg- pulver m.m. Hela denna grupp av heterogena företag tillverkar oftast 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 213 
  
 produkter med ett högt förädlingsvärde. Omkring 8 % – eller drygt 4 700 personer – av de sysselsatta inom hela livsmedelsindustrin arbeta- de år 1995 inom dessa livsmedelsindustriföretag. Två tredjedelar av de anställda arbetar i privatägda företag varav en mindre del är utlandsäg- da. Resterande tredjedelen av de anställda återfinns inom företag ägda av lantbrukskooperationen. Denna delbransch svarade år 1995 för när- mare 10 % av hela livsmedelsindustrins förädlingsvärde. År 1996 upp- gick exporten till ca 1,6 miljarder kronor och importen till ca 1,9 mil- jarder kronor. 
  
 7.2.12.2 
  
 Förädlade potatisprodukter 
  
 /DLING 
 Marknaden för potatis kan indelas i färskpotatis till direktkonsumtion, matpotatis för lagring och direktkonsumtion, industripotatis till förbe- redda eller färdiga produkter, utsädespotatis för avsalu samt fabrikspo- tatis för stärkelseproduktion. 
 Den sammanlagda odlingsarealen på omkring 34 500 ha är produk- tionsinriktningen redovisas i tabell 7.5. 
  
 4ABELL 
 Produktionsinriktning av potatisodling. 
  
 0RODUKTIONSINRIKTNING 
  
 !NTAL HA 
  
 !NTAL ODLARE 
  
 Färskpotatis 
  
 2 000 
  
 300 
  
 Matpotatis 
  
 20 000 
  
 6 000 
  
 Industripotatis (pommes 
  
 frites m.m. produceras) 
  
 3 000 
  
 500 
  
 Fabrikspotatis (stärkelse 
  
 produceras) 
  
 8 000 
  
 800 
  
 Utsädespotatis 
  
 1 500 
  
 400 
  
 Källa: Sveriges Potatisodlares Riksförbund 
 Fabrikspotatis – omkring 300 000 ton – levereras till fyra fabriker i Blekinge och i Skåne för förädling till ca 60 000 ton potatisstärkelse. Av detta levereras omkring 40 000 ton främst till skogsindustrin. Om- kring 10 000 ton potatisstärkelse och lika mycket av förädlade stärkel- sekvaliteter levereras till livsmedelsindustrin. Den tekniska marknaden har inte varit föremål för regleringar. Livsmedelsmarknaden har där- emot tidigare haft ett gränsskydd. Från branschen uppges att en för- dubbling av kapaciteten för förädlade stärkelser från 10 000 till 20 000 
  
 214  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 ton behövs för att rationella, konkurrenskraftiga enheter skall kunna skapas. De ökade volymerna räknar branschen med att kunna avsätta på delvis nya marknader såsom Östeuropa, Japan och USA. 
 Försäljningen av potatis uppgår i primärledet till omkring en miljard kronor. Försäljningen av potatisprodukter, färsk potatis, potatismos, pommes frites m.m. till konsument uppgick år 1996 till ca 4,5 miljarder kronor. 
 ¶R¤DLING 
 Odlingsarealen för industripotatis uppgår till drygt 3 000 ha. Vissa fö- retag får sin råvara genom kontraktsodling, bl.a. Procordia Food, OLW och Blackburn medan andra bl.a. Scanfood, Toppfrys och Vätternpotatis köper råvara på öppen matpotatismarknad. För vissa färdigprodukter krävs speciell råvara avseende sort, storlek och innehåll av sockerhalt, vilken inte finns att tillgå på den öppna matpotatismarknaden utan måste specialodlas. 
 Industripotatis förädlas t.ex. genom konservering på burk, djupfrys- ning i form av pommes frites och liknande produkter, torkas i form av potatismospulver och förädlas till chips. Av 250 000 ton industri- potatis, används ca 75 000 ton till pommes frites, 40 000 ton till pota- tismospulver, 35 000 ton till tärningar, klyftor, kroketter, potatisbullar m.m. Resten går till konserverad och vakumförpackad potatis samt chips i olika former och smaker. 
 Odling av industripotatis är en regionalt viktig näring i södra Sveri- ge, som skapar sysselsättning i odlingsledet, inom transport, lagring och sortering samt inom förädlingsindustrin. Därtill kommer syssel- sättning inom bl.a. verkstäder och maskintillverkningsindustrin. Antalet sysselsatta uppskattas till sammantaget ca 2 000 årsarbeten. 
 Råvarupriset har sedan  
 EU-inträdet 
  ökat kraftigt. Vid  
 EU-inträdet 
  upphörde det svenska arealbidraget för potatis på ca 900 kr/ha och för alternativgrödor t.ex. spannmål höjdes arealbidraget (2 200 kr/ha). Sockerbetsodlingen och stärkelseproduktion fick kvoter och för sock- erbetorna etablerades en mycket hög prisnivå och därmed förhöjt täck- ningsbidrag till odlarna. Även EU:s stöd i form av produktionsbidrag till potatisstärkelseindustrin för att upprätthålla konkurrenskraftiga pri- ser i förhållande till stärkelse som produceras i tredje land påverkar förutsättningarna för industripotatisodlarna.  
 EU-medlemskapets 
  nya förutsättningar har medfört höjda råvarupriser för industripotatis med ca 35 %. 
 Före  
 EU-inträdet 
  fanns en variabel införselavgift för att uppväga odlingsnackdelar mellan Sverige och exempelvis Nederländerna. Av- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 215 
  
 giften för råvara uppgick till ca 50 öre/kg i snitt. I Statens jordbruks- verks standardkalkyler antogs att det åtgick t.ex. 3 kg potatis för att till- verka 1 kg pommes frites och 6 kg potatis för att tillverka 1 kg potatis- mos. Detta innebar i praktiken ett gränsskydd på potatisdelen i färdig- varan på ca 1,50 respektive 3 kr/kg. 
 När gränsskyddet upphörde ökade importandelen för förädlade po- tatisprodukter kraftigt. Det råder ett hårt konkurrenstryck på den svens- ka marknaden speciellt från stora aktörer i Nederländerna och Belgien. Importen av förädlade potatisprodukter från Nederländerna till Sverige har fördubblats sedan  
 EU-inträdet 
  från 13 300 ton till 26 500 ton. Detta har drabbat pommes  
 frites-marknaden 
  extra hårt där importandelen i dag utgör 65 %. Före  
 EU-inträdet 
  var importandelen ca 40 %. Om den importerade potatisen i stället skulle ha odlats i Sverige hade det be- hövts ca 2 400 ha odlingsareal. Den ökande importen har lett till ca 20– 25 % lägre priser till konsument. 
 Import av förädlad potatis har ökat kraftigt medan import av mat- potatis bara förekommer i begränsad omfattning då det i Sverige finns ett naturligt skydd beroende på höga transportkostnader och kvalitets- krav. Den svenska matpotatisodlingen har därför även efter  
 EU-inträdet 
  ett fungerande skydd mot import av råvara från de stora konkurrenterna i Nederländerna. Detta gäller även till viss del för chips med kort håll- barhet och en förpackning som är skrymmande och ömtålig. 
 Enligt företrädare för branschen har näringen gjort stora satsningar för att förbättra konkurrenskraften. Inom industriodlargruppen har man investerat i bevattningsanläggningar, satsat på forskning och utveckling av nya potatissorter och odlingsteknik, infört stensträngsläggning (till följd av stenrik åkermark) och minimerat användning av handelsgödsel för att försöka skona miljön. Inom industriverksamheten har investe- ringar gjorts för att kunna uppnå högre utbyten och satsningar har gjorts för att förenkla arbetskrävande moment i produktionen. Vidare har satsningar gjorts för produktutveckling, kostnadssänkande aktivi- teter i hela varukedjan liksom översyn och minskning av overheadkost- nader genom strukturella förändringar. 
  
 7.3 
  
 Sveriges betydelse för utlandsägda företags konkurrenssituation 
  
 Verkställande direktörer i fem utlandsägda livsmedelsföretag har inter- vjuats. Syftet med intervjuerna har varit att få veta hur de största ut- landsägda företagen upplever Sverige som bas för utveckling, produk- tion, investeringar och försäljning. Utlandsägandet gör att det i dessa 
  
 216  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 företag finns kunskaper om företagandets villkor i Sverige i jämförelse med andra länder. Rapporten sammanfattas i det följande. 
  
 7.3.1 
  
 Marknad 
  
 Fyra av de intervjuade företagen har Norden som marknad. Med den basen blir marknaden tillräckligt stor för att en viss efterfrågevolym skall kunna mötas med en rationell produktionsstruktur. Skalfördelar uppnås också inom marknadsföring och inköp med Norden som af- färsenhet. De stora internationella företagen måste i den interna kon- kurrensen om investerings- och  
 FoU-medel 
  kunna visa en attraktivitet för ägarna i konkurrens med andra marknader med högre tillväxt. Detta åstadkoms genom att söka tillväxtnischer, genom att effektivisera och skapa god lönsamhet, samt i viss mån genom marknadsexpansion. Dan- isco Sugar är på grund av sockerregleringen starkt nationellt knutet, men det danska ägandet och möjligheterna till synergier och bench- marking med danska systerföretag ger ändå samma mönster av optime- ring av verksamheten med Sverige som en del av ett större verksam- hetsområde. Det är intressant att notera att Nestlé och Unilever gett sina dotterbolag i Sverige, Svenska Nestlé respektive Hall den Bergh Foods, det övergripande ansvaret för den nordiska marknaden. 
 Östeuropa är en tillväxtmarknad som intresserar samtliga företag. Det pågår diskussioner i alla företagen om hur dessa marknader skall hanteras – vad som är likt och olikt och vilken struktur på verksamhe- ten som är bäst. Alla är överens om att Östeuropa erbjuder möjligheter och att tillväxten kan bli stor. 
 De intervjuade företagen uppvisar att man inom de multinationella företagens struktur kan nå exportframgångar. Kraft Freia Marabous Dajm och Nestlés pytt i panna är två exempel. Marknadsföringen av den svenskproducerade produkten sköts av det bolag som finns på av- sättningsmarknaden. En svensk anläggning producerar och säljer till internt avräkningspris, vilket skapar kostnadsfördelar i den svenska produktionen och incitament till vidare produktutveckling. 
  
 7.3.2 
  
 Konkurrens 
  
 Konkurrensen definieras av de olika företagen på produkt- eller pro- duktgruppsnivå. Dessutom finns inom företagens sortiment skillnader vad avser möjligheter att tillvarata stordriftsfördelar i olika delar av sortimentet. En speciellt intressant konkurrentrelation är den till han- deln. Flera av företagen beskriver samverkansrelationer med handeln, exempelvis inom Efficient Consumer  
 Response-projekt. 
  Samtidigt upp- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 217 
  
 lever man en tydlig konkurrens från private labels. Även beträffande inställningen till private labels finns skillnader i synsätt mellan företag- en – från leveransvägran till private labels till en mer pragmatisk syn – att leverera det som inte har unika kvaliteter. Leveranser till andra livs- medelsföretag, komponentleveranser till sammansättningsfabriker och leveranser till cateringföretag såsom McDonalds upplevs inte som samma hot. 
  
 7.3.3 
  
 Teknologier och kompetenser som skapar konkurrenskraft 
  
 Bland de teknologier och kompetenser som anges som särskilt viktiga nämns produkternas näringsaspekter, receptur och ingredienser. Här är allt med maten och kroppen, säkerhet, hälsa och hygien av utomordent- ligt stor betydelse. Sverige är en hemmabas som är stark när det gäller denna typ av kompetens och har medvetna konsumenter i dessa frågor. Detta är en tillgång eftersom Sverige ligger i framkanten på en trend som kommer att bli tydligare i många länder. 
 Vidare anges att processteknik är av stor betydelse för att få bättre processer och väl fungerande förpackningskoncept. Till bilden hör att nya tekniker är under införande och industrin är på väg att bli allt mer högteknologisk. För att man skall investera i ny och kapitalkrävande teknologi krävs emellertid en stor hemmamarknad för att motivera de fasta kostnaderna. Om man från  
 maskin-, 
  process- och förpackningsle- verantörerna kunde ta fram en mer flexibel teknologi, så att man inte var tvungen att göra enorma serier av samma produkt i samma förpack- ning för att få skalekonomi, skulle konkurrenskraften för mindre mark- nader öka avsevärt. Det skulle då bli möjligt och intressant att produce- ra för lokal efterfrågan där särskilda krav på renhet, hälsa, säkerhet och råvarukvalitet kunde tillgodoses. 
 Ett grundläggande drag i de  
 svensk-nordiska 
  företagens situation är den begränsade storleken på den svenska och i vissa fall även den nor- diska marknaden. Det gör att i diskussioner om nya satsningar på hög- teknologi, produktutveckling, investeringar i produktion, måste kon- cerncheferna i de nordiska företagen visa på andra positiva faktorer som kan kompensera för marknadens begränsade storlek. Intressant nog finns det flera idéer om sådana faktorer och viktig kompetens i flera av företagen. Tankar om att Sverige är ett föregångsland när det gäller säkra, hälsosamma och rena produkter finns, som nämnts ovan, liksom det finns upplevda regionala smakskillnader som inte gör det lönsamt med ett renodlat europeiskt koncept. Dessa skillnaders värde måste emellertid balanseras mot det internationella företagets möjligheter att tillvarata samordningsfördelar. 
  
 218  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Alla företagen är resursstarka och har en stor del av teknologi och kompetens internt. Emellertid kan en nyansskillnad noteras mellan Nestlé och övriga i det att Nestlé tydligare markerar betydelsen av de interna resurserna, medan det bland de övriga förs mer utvecklade re- sonemang om kompletterande kompetens från andra företag och köp av kompetens från specialister i närmiljön. 
 I studier av den svenska livsmedelsindustrins konkurrenskraft har det hittills betraktats som självklart att den framgångsrika svenska för- packningsindustrin är en tillgång för livsmedelsindustrin i skapandet av konkurrenskraft. Därför är det intressant att notera att det i denna inte- vjuundersökning finns en kritisk röst som menar att företagen i för- packningsindustrin skulle kunna vara ännu bättre partners än vad man är i dag. 
  
 7.3.4 
  
 Svenska råvarors betydelse 
  
 Det är ställt utom varje tvivel att en svensk primärproduktion med goda produkter till konkurrenskraftiga priser är av fundamental betydelse för alla de intervjuade företagen. Hall den Bergh Foods utan svensk raps, Procordia utan svensk potatis och Danisco Sugar och Kraft Freia Ma- rabou utan svenskt socker samt Nestlé utan svenska ärtor leder till en helt annan situation i konkurrenstermer. Därför är samtliga intervjuade angelägna att markera betydelsen av primärproduktionen och som svar på frågan om åtgärder för att skapa konkurrenskraft talar de intervjuade inte bara om sitt eget produktionsled, utan också om primärproduktio- nens villkor. Däremot finns det stor skillnad i beroendet av svenska råvaror – från 100 % i Danisco och 70 % i Procordia, Sherman och Kraft Freia Marabou, till 50 % i Svenska Nestlé. En konkur- renskraftig svensk primärproduktion är därför av största vikt för dessa företag. 
  
 7.3.5 
  
 FoU och kompetensutveckling 
  
 Forskning och utveckling bedrivs internt, och de direkta kopplingarna till forskningsinstitut är inte så omfattande. Så gott som alla intervjuade talar däremot om betydelsen av kontakter med maskinleverantörer, och att tid sätts på studiebesök hos dessa. Företagen avsätter för forskning och utveckling ca  
 1–2 
  % av omsättningen. Det finns i de olika företag- en personer med ansvar för att känna av extern forskning och över- blicken av den internationella forskningen är god. Det är en diskrepans mellan situationen som den beskrivs i de här företagen och den som ibland framförs – att beställarkompetensen hos svensk livsmedelsindu- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 219 
  
 stri är så låg att man enbart kan hantera en nationell ingång till forsk- ningen. 
 Kontakten med forskning synes komma mera indirekt genom att olika forsknings- och utbildningsorganisationer används i kompe- tensutveckling, dels genom nyrekrytering, dels genom fort- och vidare- utbildning. Ett vanligt svar var att kompetensutveckling skedde internt, med vilket avsågs att verksamheten planerades och drevs internt, men med externa resurser från kvalificerade kompetenscentra, som alltså är viktiga i företagens kompetensutveckling. 
  
 7.3.6 
  
 Myndigheter och konkurrenskraft 
  
 De intervjuade företagen vill bli av med särregler som ökar kostnader- na i Sverige i jämförelse med andra europeiska länder. En viktig del av dessa kostnader ligger i primärproduktionen. Flera nämnde också pro- blem med säsongarbetskraft samt högre kostnader för skiftarbete än i konkurrentländerna. Delvis är detta inte en myndighets- utan en för- handlingsfråga. Vidare nämns skatteregler, särskilt för utländska speci- alister. Man anser vidare att mer resurser bör avsättas till livsmedelsin- riktad forskning. 
 En annan synpunkt som framfördes var att livsmedelsnäringen hit- tills inte haft centrala myndigheters och politikers uppmärksamhet. Branschens betydelse har underskattats på det nationella planet. Man väntar nu på att se om de aktuella initiativen ger något konkret. Om lokala myndigheter gavs mest positiva omdömen. 
 En tredje synpunkt som framfördes var att svenska myndigheter upplevdes som naiva och inflexibla i jämförelse med utländska kolle- ger. Norge nämndes positivt i jämförelser av ett par intervjupersoner. 
 Man ansåg det viktigt att svenska politiker och myndigheter höll sig informerade om tillämpningen av lagar och avtal i konkurrerande län- der. Uppmuntran till kreativitet framfördes. 
  
 7.4 
  
 Småskalig livsmedelsförädling 
  
 7.4.1 
  
 Inledning 
  
 Livsmedelsindustrins struktur har ett stort antal företag med relativt få anställda. Av statistiken för år 1995 framgår att endast 850 företag av totalt 2 435 hade 10 eller fler anställda, se tabell 7.6. Antalet arbets- 
  
 220  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 ställen med  
 1–9 
  sysselsatta är relativt jämnt fördelade över landet, se tabell 7.7. 
  
 4ABELL 
 Antal arbetsställen år 1995 inom livsmedelsindustrin, fördelat efter bransch och storlek mätt i antal sysselsatta. 
  
 "RANSCH 
  
 4OTALT 
  
 Mjukt matbröd och 
  
 finare bakverk 
  
 626 
  
 275 
  
 152 
  
 89 
  
 25 
  
 16 
  
 8 
  
 1 191 
  
 Kött- och fläsk- 
  
 varutillverkning 
  
 94 
  
 40 
  
 36 
  
 45 
  
 12 
  
 10 
  
 6 
  
 243 
  
 Kreaturs- och 
  
 fjäderfäslakt 
  
 70 
  
 27 
  
 20 
  
 27 
  
 19 
  
 10 
  
 10 
  
 183 
  
 Socker, choklad, 
  
 konfektyr 
  
 56 
  
 14 
  
 17 
  
 16 
  
 5 
  
 3 
  
 9 
  
 120 
  
 Fiskberedning och 
  
 fiskkonservering 
  
 53 
  
 21 
  
 16 
  
 17 
  
 5 
 a) 
  
 112 
  
 Kvarnprodukter 
  
 80 
  
 6 
  
 3 
  
 12 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 105 
  
 Frukt- och grönsaks- 
  
 konservering 
  
 25 
  
 20 
  
 13 
  
 11 
  
 7 
  
 6 
  
 3 
  
 85 
  
 Andra livsmedel 
  
 31 
  
 17 
  
 7 
  
 11 
  
 5 
  
 11 
 b) 
  
 82 
  
 Mjölkförädling 
  
 14  
 c) 
  
 5 
  
 14 
  
 16 
  
 22 
  
 5 
  
 76 
  
 Fodermedel 
  
 32 
  
 7 
  
 11 
  
 12 
  
 4 
 d) 
  
 0 
  
 66 
  
 Glasstillverkning 
  
 21 
  
 6 
  
 11 
  
 9 
  
 4 
  
 4 
 e) 
  
 55 
  
 Maltdrycker 
  
 14 
  
 9 
  
 5 
  
 8 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 47 
  
 Kafferostning 
  
 7 
  
 3 
  
 4 
  
 2 
  
 5 
 f) 
  
 0 
  
 21 
  
 Sprit, vin, tobak 
  
 3 
 g) 
  
 5 
 h) 
  
 4 
  
 4 
  
 3 
  
 19 
  
 Margarin, olja och 
  
 fetter 
  
 6 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
 i) 
  
 16 
  
 Knäckebröd 
  
 5  
 j) 
  
 3 
  
 3 
  
 3 
 k) 
  
 14 
  
 3AMTLIGA 
  
 Förklaring:  
 a)  
  
 50–, 
 b)  
  
 100–, 
 c)  
  
 1–9, 
 d)  
  
 50–249, 
 e)  
  
 100–, 
 f)  
  
 50–249, 
 g)  
  
 1–9, 
 h)  
  
 10–49, 
 i)  
  
 50–, 
 j)  
  
 1–9, 
 k)  
  
 50–. 
  
 Källa: NUTEK Analys. 
 Ett flertal faktorer har under de senaste tio åren ökat intresset för en småskaligt baserad livsmedelsproduktion. Med småskalig livsmedels- produktion avses här vidareförädling av livsmedel i s.k. mikroföretag med upp till nio personer anställda. Inom den småskaliga produktionen kan två grenar urskiljas. I den ena grenen, i fortsättningen benämnd gårdsföretag, sker som regel produktion av råvaran och vidareförädling 
 i samma företag. Råvarorna hämtas från egen eller lokal lantbruks/ trädgårdsproduktion eller från skog, sjö och hav. Flertalet av dessa fö- retag har primärproduktion som huvudnäring. De ingår då inte i tabel- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 221 
  
 lerna 7.6 och 7.7 eftersom dessa endast avser företag registrerade i in- dustristatistiken under Livsmedels- och dryckesvaruindustri. 
  
 4ABELL 
 Arbetsställen år 1995 inom livsmedelsindustrin med  
 1–9 
  sysselsatta. Regional fördelning. 
  
 "RANSCH 
  
 3TOCK 
  
 3K¥NE 6¤ST  
 –STER 
  
 –VR 
  
 -ELLAN 
  
 .ORRA 
  
 (ELA 
  
 HOLMS 
  
 SVE 
  
 G¶TLAND 
  
 SYD 
  
 SVERIGE 
  
 3VERIGE 
  
 3VERIGE 
  
 REG 
  
 RIGE 
  
 SVERIGE 
  
 Mjukt 
  
 matbröd och 
  
 finare bakverk 
  
 197 
  
 108 
  
 178 
  
 35 
  
 87 
  
 147 
  
 149 
  
 901 
  
 Mjölkförädling 
  
 - 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 7 
  
 14 
  
 Kött- och 
  
 fläskvarutill- 
  
 verkning 
  
 19 
  
 24 
  
 25 
  
 3 
  
 19 
  
 15 
  
 29 
  
 134 
  
 Kreaturs- och 
  
 fjäderfäslakt 
  
 16 
  
 18 
  
 9 
  
 2 
  
 11 
  
 19 
  
 22 
  
 97 
  
 Maltdrycker, 
  
 mineralvatten 
  
 och läske- 
  
 drycker 
  
 0 
  
 5 
  
 7 
  
 - 
  
 3 
  
 4 
  
 3 
  
 23 
  
 Frukt- och 
  
 grönsaks- 
  
 konservering 
  
 4 
  
 4 
  
 8 
  
 6 
  
 6 
  
 8 
  
 9 
  
 45 
  
 Sprit, vin och 
  
 tobak 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 3 
  
 Fiskberedning 
  
 och fiskkon- 
  
 servering 
  
 9 
  
 11 
  
 17 
  
 - 
  
 11 
  
 5 
  
 20 
  
 74 
  
 Margarin, olja 
  
 och fetter 
  
 - 
  
 0 
  
 4 
  
 3 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 9 
  
 Beredda 
  
 fodermedel 
  
 5 
  
 12 
  
 17 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 39 
  
 Glasstillverk- 
  
 ning 
  
 8 
  
 3 
  
 4 
  
 4 
  
 3 
  
 - 
  
 3 
  
 27 
  
 Knäckebröd 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 - 
  
 5 
  
 Kafferostning 
  
 0 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 4 
  
 - 
  
 10 
  
 Kvarnpro- 
  
 dukter 
  
 11 
  
 4 
  
 28 
  
 9 
  
 17 
  
 11 
  
 6 
  
 86 
  
 Andra 
  
 livsmedel 
  
 10 
  
 7 
  
 13 
  
 4 
  
 8 
  
 3 
  
 3 
  
 48 
  
 3AMTLIGA 
  
 Källa: NUTEK Analys. 
  
 222  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Den andra grenen är den småskaliga livsmedelsproduktionen inom den konventionella livsmedelsbranschen, t.ex. småbagerier och charke- turiföretag. Detta är företag som p.g.a. sin storlek sannolikt har vissa behov och förutsättningar, men som i övrigt inte skiljer sig från andra små och medelstora företag. Många har en tillväxtpotential. 
 En småskalig/lokal produktion har en viktig utgångspunkt i konsu- mentens värderingar och intresse för miljö, ursprung, närhet, matkultur m.m. En annan bidragande faktor till ett ökat intresse för småskalig livsmedelsförädling kan härledas från utvecklingen inom lantbruket och förändringsprocesser på landsbygden. Dessa faktorer har bidragit till ett vidgat synsätt på företagandet på landsbygden som i sin tur har generat ett stort antal nya affärsidéer. 
 I Sverige har en noggrann inventering av småskalig gårdsbaserad livsmedelsförädling gjorts i Västerbottens län. Mot bakgrund av bl.a. denna inventering, erfarenheter från Svensk Lantmat och från hushåll- ningssällskapen bedöms andelen gårdsföretag i Sverige till i storleks- ordningen 1  
 200–1 
  500 företag. Osäkerheten i siffrorna skall beaktas, men dessa bör ändå ge en relativt god bild av omfattningen. 
 Utvecklingen inom övrig småskalig livsmedelsindustri är viktig och omfattas i de beskrivningar, överväganden och förslag som ges i kapitel 8. Den fortsatta delen av detta avsnitt, kommer att beskriva situationen för de småskaliga gårdsbaserade gårdsföretagen. 
  
 7.4.2 
  
 Aktuell utveckling för småskalig gårdsbaserad livsmedelsförädling 
  
 Framtiden för den småskaligt gårdsbaserade förädlingen utvecklas pa- rallellt både positivt och negativt. Utvecklingen polariseras. Den allt mer koncentrerade storskaliga produktionen leder till ökat intresse för småskaliga livsmedel som många gånger av konsumenten uppfattas som mer miljövänlig och tillgodoser nya behov och värderingar. 
 Miljöriktigheten i ett livsmedel består inte endast av hur själva råva- ran har producerats, utan hur den har förädlats och i övrigt hanterats fram till konsumtionstillfället. Inledande forskning, där den småskaligt gårdsbaserade förädlingens miljöpåverkan sätts i relation till konven- tionell livsmedelsproduktion, har nyligen påbörjats i samarbete mellan SLU och SIK. 
 Den ökade rationaliseringen och därmed följande centralisering in- om livsmedelsindustrin är sannolikt nödvändig med hänsyn till den tilltagande konkurrensen på  
 EU-marknaden. 
  Dock påverkas den regio- nala balansen och sysselsättningen i livsmedelsproduktionen. I svenska regioner med vikande sysselsättning, framför allt i norra Sveriges in- land och i höglandsområden i Syd- och Mellansverige, framhålls ofta 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 223 
  
 en lokalt baserad livsmedelsproduktion som en viktig del i regionens framtida utveckling. Att ha en egen livsmedelsproduktion upplevs ock- så ha ett symbolvärde då det gäller att skapa framtidstro och själv- känsla. 
 En vital småskaligt gårdsbaserad förädling torde i viss mån också kunna utgöra en "plantskola" för tillväxten av nya affärsidéer och ut- veckling mot större större företag. Den kan också spela en viktig roll då det gäller utvecklingen av Sverige som turistland. 
 SLU och Hushållningssällskapen har under femton år bedrivit aktivt utvecklingsarbete inom området – ofta i samarbetsprojekt. SLU har i första hand ansvarat för utvecklingsarbete på riksnivå med projekt som Svensk Lantmat, Norrmat, Landsbygdens Marknadsråd, utbildningar i småskalig livsmedelsförädling i samarbete med Jordbruksverket samt internationellt samarbete i Europa och i Norden. 
 Flera statliga verk, myndigheter och organisationer (bl.a. Jordbruks- verket, Glesbygdsverket, NUTEK, Livsmedelsverket, länsstyrelserna LRF m.fl.), såväl på nationell som regional nivå, har också genomfört olika insatser inom området. Det har inte varit möjligt att inom utred- ningens ramar göra en genomgripande analys över omfattning och ef- fekterna av de olika organisationernas arbete. 
 Från branschens sida finns på nationell nivå Riksföreningen Svensk Lantmat som ett gemensamt organ. Svensk Lantmat har i dag drygt 300 medlemmar och består av en riksförening samt ett antal regionala före- ningar. 
  
 7.5 
  
 Konkurrenslagen 
  
 Inom alla branscher pågår ständigt arbete för att nå en ökad effektivitet. Detta kan avse förhållanden inom det egna företaget eller mellan före- taget och dess externa relationer, såsom leverantörer och kunder. Sam- arbete kan ibland också ske med företag inom samma bransch – ett samarbete för att varje deltagande företagen skall nå en ökad effektivi- tet. 
 Konkurrenslagens bestämmelser och lagens tillämpning avgör vilka former av samarbete som är tillåtna. Den svenska konkurrenslagen, som trädde i kraft år 1993, är nära nog en kopia av EG:s konkurrens- regler. Konkurrenslagen innehåller sålunda ett principiellt förbud mot konkurrensbegränsande samarbete. Genom en generell utformning av bestämmelsen är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att begränsa eller snedvrida konkurrensen på den svenska marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. 
 Med bibehållande av konkurrenslagens generella förbud har dock en mängd inskränkningar gjorts. Företag med sammanlagt högst 200 mil- 
  
 224  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 joner kronor i omsättning per år på koncernnivå kan praktiskt taget samarbeta i alla former som de önskar om marknadsandelen inte över- stiger 10 %. 
 Medlemmar i primära lantbruksföreningar, ekonomiska föreningar, vilkas medlemmar är enskilda lantbrukare eller andra företag som be- driver jordbruk, trädgårdsverksamhet eller skogsbruk, tillåts genom sär- skilda bestämmelser i konkurrenslagen att ha en omfattande samverkan inom föreningarna. 
 Det finns även 8 s.k. gruppundantag. Dessa innebär att företagen under vissa förutsättningar får ha ett konkurrensbegränsande samarbete utan att undantag behöver sökas i varje särskilt fall. 
 Gruppundantag finns för bl.a. visst inköps- och försäljningssamar- bete mellan olika led i produktionskedjan samt för samarbete inom FoU. Här finns också ett gruppundantag som möjliggör samarbete inom kedjor i detaljhandeln. Mindre kedjor (mindre än 15 % marknadsande- lar) och större kedjor (mindre än 35 % marknadsandelar), tillåts ha oli- ka konkurrensbegränsningar som preciseras i undantaget. 
 Andra centrala bestämmelser i konkurrenslagen avser förbud mot missbruk av en dominerande ställning och prövning av företagsförvärv. 
 Ett företag med en dominerande ställning – en sådan har i praxis bedömts kunna föreligga när marknadsandelen uppgått till 40 % eller mer – får t.ex. inte på ett diskriminerande sätt tillämpa olika priser gentemot sina kunder. 
 Ett företagsköp skall enligt konkurrenslagen anmälas till Konkur- rensverket om köparens årsomsättning på koncernnivå uppgår till minst 4 miljarder kronor och det uppköpta företagets omsättning till minst 100 miljoner kronor. Även vid prövning av om ett företagsköp är skad- ligt, är frågan om köpet skapar eller förstärker en dominerande ställ- ning av central betydelse. 
 Vid den konkurrensrättsliga bedömningen av undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete, missbruk av en dominerande ställning och ett företagsköp har marknadsandelen en mycket stor bety- delse. 
  
 7.6 
  
 Utredningens överväganden 
  
 7.6.1 
  
 Allmänt 
  
 Prisutvecklingen på livsmedel har varit fördelaktig för konsumenterna under senare år. Medan konsumentprisindex för livsmedel (KPI Livs- medel) under  
 1980-talet 
  steg med 129 % – KPI i dess helhet ökade med 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 225 
  
 108 % – har livsmedelspriserna under  
 1990-talet 
  fram t.o.m. juni 1997 i stället sjunkit med ca 4 %. Under  
 1990-talet 
  ökade konsumentpriserna totalt med ca 23 %. En kraftig real prissänkning har således skett. EU- inträdet har medfört en ökad konkurrens på den tidigare från import- konkurrens skyddade marknaden. Detta har medfört ett betydande för- ändringstryck för vissa industrier, såsom slakt/chark och mejerisektorn. 
 Förändringar pågår inte endast inom företagen för ökad effektivitet utan den nya konkurrenssituationen har även medfört struktur och ägarförändringar. På grund av handelshinder var internationella företag tidigare tvingade att lägga produktionen till det land där även försälj- ningen skedde. Numera – om råvarutillgång, transporter, marknad m.m. medger detta – förläggs produktionen till det land där produktionsför- utsättningarna är mest gynnsamma. 
 Ett exempel på detta är Unileverkoncernens nedläggning av marga- rintillverkningen i Finland och utökning av kapaciteten för margarin- tillverkning i Helsingborg. Unilever överväger också på sikt en kon- centration av glassproduktionen i Europa till Sverige, Tyskland och Frankrike. Kelloggs uppges vara i färd att koncentrera sin produktion av frukostmat i Europa till Tyskland, Storbritannien och Spanien. Nestlé har för närvarande omkring 200 produktionsenheter i Europa. En koncentration av produktionen till färre och större enheter pågår. 
 Den mest påtagliga förändringen av ägandet under  
 1990-talet 
  är den successivt ökade andelen utlandsägda företag. De utlandsägda företa- gen har numera fler anställda än lantbrukskooperationens industriföre- tag. Omkring 28 % av det totala antalet anställda inom livsmedelsin- dustrin var år 1996 anställda i utlandsägda företag. År 1993 var ande- len ca 20 %. 
 Unilever, Nestlé och Baker har genom sina resurser inom bl.a. FoU, kunskapen om marknadsföring i skilda länder och inarbetade varumärken en stor konkurrenskraft. De multinationella företagen har ofta också ett brett produktsortiment. Stordriftsfördelar nås då t.ex. in- om marknadsföring och logistik. Ett exempel på detta är Hall den Bergh Foods (Unilever)  
 bake-off-produkter 
  (djupfryst deg) som trans- porteras i  
 Glace-Bolagets 
  transportfordon.  
 Glace-Bolaget 
  ingår också i Unileverkoncernen. 
 Den internationella handeln med livsmedel uppskattas vara omkring 10 % av konsumtionen. Även om behovet av färskhet motverkar inter- nationell handel påverkas denna även starkt av traditioner och invanda smakriktningar. Ett exempel på detta är att Nestlé tillverkar Nescafé i 72 varianter för olika delar av världen, dock på ett fåtal ställen. 
 Det finns ett avgörande samband mellan primärproduktion och livsmedelsindustri. Utan tillgång till inhemska råvaror krymper den svenska livsmedelsindustrin väsentligt. Samtidigt är en inhemsk livs- medelsindustri en nödvändighet för vidareförädling i landet av jord- 
  
 226  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 bruksråvaror. Utredningen har tidigare pekat på behovet av att riksda- gen – inom de ramar där Sverige kan bestämma – fastställer vissa rikt- linjer för livsmedelsnäringen för att en tilltro till framtiden och investe- ringsvilja skall skapas. Ett genomförande av utredningens förslag för att öka det svenska jordbrukets konkurrenskraft skall också på sikt öka leveranserna av råvaror till livsmedelsindustrin. 
 Sveriges tidigare inhemska reglering inom jordbruket och stora de- lar av livsmedelsindustrin har dels skyddat företagen från utländsk konkurrens, dels förhindrat industrin att utvecklas på en internationell konkurrensmarknad. Utredningen anser att denna del av livsmedelsin- dustrin i Sverige har ett behov av att omvandla och effektivisera sin verksamhet för att dels klara konkurrensen på den inhemska markna- den, dels att kunna konkurrera på exportmarknaden. 
 Genom ägarsambandet mellan råvaruproduktion och förädling är de producentkooperativa industriföretagens utveckling av stor betydelse. Grundprincipen att samtliga ägare/föreningars medlemmar skall be- handlas lika, får inte förhindra att rationella, företagsekonomiska as- pekter skall vara vägledande för industriföretagens inköp av råvaror från sina ägare. Av en central betydelse för de producentkooperativa industriföretagens framtid är också att företagen får ett tillräckligt överskott för investeringar i tillverkning och marknadsföring, som den nya konkurrenssituationen efter  
 EU-inträdet 
  kräver. 
 Den redan tidigare internationellt konkurrensutsatta delen av livs- medelsindustrin, såsom glassindustri, choklad- och konfektyrindustri samt malt- och läskedrycksindustri synes i stort sett vara i god interna- tionell konkurrenskraft. Utredningens förslag syftar till att ge även denna del av livsmedelsindustrin i Sverige ökade förutsättningar till expansion. 
 Utredningen vill starkt poängtera att i stort sett likartade konkur- rensförutsättningar med Sveriges konkurrentländer måste finnas, om arbetstillfällen och industriproduktion skall bevaras och utvecklas i landet. 
 Avgörande för livsmedelsindustrin i Sverige är att produktionen omfattar produkter som konsumenter efterfrågar och att dessa produk- ter produceras effektivt. För att detta skall ske fordras såväl effektiva företagsledningar som annan kompetent personal. Effektiviteten för livsmedelsindustrin i landet kan bl.a. höjas genom insatser inom FoU och kompetenshöjande utbildning. Dessa frågor behandlas vidare i ka- pitel 8. 
 Efter år 1995 är, vad gäller  
 EU-marknaden, 
  den svenska livsme- delsindustrins situation en helt annan än tidigare. EU:s produktions- kvoter, t.ex. på mjölk och socker, ger visserligen inte obegränsade möjligheter till export till andra  
 EU-länder. 
  Med satsningar på produk- ter med ett högt förädlingsvärde ger dock betydande möjligheter för 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 227 
  
 ökning av exporten till övriga  
 EU-länder. 
  Tappar företagen marknads- andelar i hemlandet – såsom det skett i Sverige på vissa kött/- charkprodukter och mejerivaror – ger ju detta också möjligheter till en ökad export till andra  
 EU-länder. 
  
 Utredningen har särskilt studerat konkurrensförutsättningarna för slakt och charkuteri, mejerier samt kvarnar och bagerier. 
  
 7.6.2 
  
 Slakt- och charkuteriindustrin 
  
 7.6.2.1 
  
 Charkuteri 
  
 Charkuteriindustrin utgör en betydelsefull del av den totala köttindu- strin. Verksamheten innebär en vidareförädling av köttråvaran mot konsumtionsfärdig produkt. Möjligheten till produktutveckling och anpassning till nya trender och smakriktningar är inom charkuteri spe- ciellt stor. Samtidigt gäller för denna typ av produkter betydande skill- nader i smak och tradition mellan olika geografiska områden, främst internationellt men även nationellt. Denna aspekt är viktig att beakta inte minst när det gäller utvecklingen av detta produktsegment för ex- portmarknaderna. 
 En viktig förutsättning för en positiv lönsamhetsutveckling inom in- dustrin är en ökad vidareförädling av kött och köttprodukter. Genom att tillgodose konsumenternas behov av bekväma, hälsosamma, säkra och miljöanpassade produkter med stor variation i upplevelse och smak, kan lönsamhetspotentialen ökas, samtidigt som beroendet av den mind- re prisstabila råvaruförsäljningen minskar. En kraftfull satsning på FoU inom områden som understödjer utveckling av vidareförädlade kött- produkter, skulle bidra till att förbättra den svenska köttindustrins kon- kurrenskraft och exportförmåga. 
  
 7.6.2.2 
  
 Griskött 
  
 Genom avsaknaden helt av frihandelsprodukter före  
 EU-inträdet 
  har köttsektorn kommit i en helt ny konkurrenssituation. Importkonkurrens har medfört betydande prissänkningar. Konsumentpriserna på köttpro- dukter började sjunka redan omkring år 1990 på grund av 1990 års jordbrukspolitiska reform för att efter  
 EU-inträdet 
  ytterligare falla. Detta medförde en låg lönsamhet inom främst slakteri och styckning. Under våren 1997 skedde dock prishöjningar på griskött på grund av svinpest i Nederländerna och sjukdomar hos grisbesättningar i Taiwan. 
  
 228  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Priserna till den svenska svinproducenten steg från knappt 12 kr/kg under första kvartalet 1997 till ca 16 kronor i början av juni 1997. Där- efter har priserna sjunkit till  
 13–14 
  kr/kg andra halvåret 1997. Den svenska köttsektorn – svinuppfödare, slakteri- och charkuteriindustri – måste vara inriktad på en hård konkurrens såväl på den svenska mark- naden som internationella marknader. 
 De danska slakterierna är flera gånger större än de största svenska slakterierna. Representanter för de större modernare svenska slakteri- erna uppger att de dock vid en effektiv primärproduktion, kommer att ha ett tillfredsställande konkurrensläge i förhållande till de stora danska slakterierna, om kapacitetsutnyttjandet kan hållas på en hög och jämn nivå. 
 Vid svinuppfödning åtgår omkring 4 kg spannmål för att 1 kg griskött skall produceras. Den svenska spannmålsproduktionen under åren  
 1996–1997 
  beräknas uppgå till ca 6 miljoner ton. Av detta an- vänds ca  
 3–3,5 
  miljoner ton som foder till uppfödning av huvudsakli- gen gris, nötkreatur och kyckling. Drygt en miljon ton spannmål ex- porteras. Spannmålspriserna på världsmarknaden har i regel varit be- tydligt lägre än priserna i Sverige och i EU. Kan spannmålen i stället avsättas som foder i Sverige till samma priser som inom EU eller på världsmarknaden, är förbättrade förutsättningar för svinuppfödning, slakt och export viktiga att söka vidareutveckla. En ökad produktion i Sverige av 2 miljoner grisar skulle innebära en ökad foderkonsumtion av spannmål med ca 630 000 ton. 
 Till skillnad från nötkött är produktionen av svinkött inte begränsad av ett ekonomiskt regelsystem som förhindrar EU:s medlemsländer att konkurrera fritt. Danmark har sedan sitt inträde i EU ökat sin slakt av gris från ca 10 miljoner vid  
 EU-inträdet 
  till ca 21 miljoner grisar år 1996. Uppemot 80 % av intäkterna av den danska grisproduktionen kommer in som intäkter från exportmarknaden. Aktuella satsningar pekar på att danska uppfödare redan år 1998 försöker att öka svinpro- duktionen med ca 2 miljoner grisar. Genom detta strävar de danska livsmedelsproducenterna få ungefär hälften av det marknadsutrymme som uppstår genom den nederländska neddragningen på grund av svin- pesten. I Nederländerna planeras nu en obligatorisk neddragning av grisbeståndet med 25 % (1996 är basår), dvs. från 15 miljoner till drygt 11 miljoner djur. 
 Det finns två för näringen viktiga faktorer. Den första är hur de in- hemska företagen skall kunna ta en betydande del av den konsumtions- ökning av griskött som sannolikt är förestående. Den andra är hur en ökning av exporten skall nås. De grundläggande kraven för att detta skall lyckas är att produkterna både till pris och kvalité skall vara kon- kurrenskraftiga. Salmonellafrihet och frihet från användning av till- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 229 
  
 växtbefrämjande medel i foderblandningar, uppfödningsförhållanden m.m. är några goda kvalitetsargument. 
 De svenska slakteriernas betalning för slaktsvinen har hittills under  
 EU-medlemskapet 
  legat mycket nära vad de danska slakterierna betalat. År 1997 beräknas genomsnittsbetalningen bli  
 20–30 
  öre/kg högre än i Danmark. 
 De finska slakterierna betalade år 1996 i genomsnitt ca 80 öre mind- re per kilo vid inköp av slaktsvin än de svenska slakterierna. I Finland finns fram t.o.m. år 1999 ett nationellt övergångsstöd. År 1997 utgör stödet närmare 5 kr/kg . Det kraftiga finska nationella stödet till jord- bruket torde ha gett möjlighet för de finska slakterierna att pressa sina inköpspriser. Dessutom utgår som tidigare nämnts höga investerings- stöd i Finland. 
 Viktiga förutsättningar för slakteri- och charkuteriföretagens expan- sion – och för möjligheten att konkurrera på internationella marknader 
 – är att företagen i Sverige har med konkurrentländerna likvärdiga pro- duktionsvillkor samt en ökad effektivitet såväl hos uppfödaren som i slakterierna. Tillgången till konkurrenskraftiga inhemska råvaror är en annan viktig förutsättning för köttindustrin i Sverige. 
 Fram till år 2000 finns enligt branschens bedömningar ett investe- ringsbehov motsvarande 2 miljoner slaktade grisar per år. Ett utnytt- jande av ett förväntat spannmålsöverskott skulle enligt branschen inom en tioårsperiod kunna innebära en uppfödningskapacitet på 10 miljoner grisar per år. 
  
 7.6.2.3 
  
 Nötkött 
  
 Möjligheterna inom nötköttssektorn finns inte i första hand i volymex- pansion utan genom effektivisering av uppfödningsmetoderna avseende kvalitet, produktionskostnader och ökad differentiering av produktio- nen mot marknads- och konsumentkrav. Kvalitetssäkringsprogram, som innebär att vissa kvalitetskrav måste vara uppfyllda, utgör en viktig del i framtida produktion. Med nuvarande kvoter finns små förutsättningar att långsiktigt producera mer än 80 % av det nötkött som konsumeras i Sverige. Det förtroende som finns för svenskt nötkött på den svenska marknaden och som avspeglar sig i en ökande konsumtion av nötkött i Sverige trots internationella trender, tyder på att den svenska markna- den kommer att vara den helt dominerade för svenskt nötkött. Viss ex- port kan ske av nischkvantiteter till marknader med särskilda krav samt för att hantera tillfälliga volymvariationer. 
 Medan konsumtionen av nötkött på grund av BSE (galna  
 ko-sjukan) 
  minskade från år 1995 till år 1996 i flertalet europeiska länder, ökade konsumtionen i Sverige med nära 5 % till 165 000 ton. För nöt- 
  
 230  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 köttsproduktionen har Sverige tilldelats en premiekvot. Det är med nu- varande stödsystem inte möjligt att med lönsamhet producera utöver premiekvoten. I Sverige har dock under de senaste åren producerats mindre nötkött än vad kvoten medgivit. Självförsörjningsgraden för nötkött var år 1996 82 % och väntas snarare minska än öka på grund av ökande konsumtion. Framtida möjligheter till en betydande export är därför inte heller stora. 
  
 Duncan 
  
 Fågelkött 
  
 Den för konsumenten i Sverige förmånliga prisutvecklingen på fågel- kött – med ett prisindex på 100 år 1985 har priset år 1996 sjunkit till 87 
 – har varit en viktig faktor till den ökade konsumtionen. Den år 1997 beräknade konsumtionen i Sverige på ca 9 kg per capita är dock liten i internationell jämförelse. Konsumtionen inom  
 EU-länderna 
  ligger i genomsnitt på ca 20 kg per capita och i USA på uppemot 50 kg per ca- pita. 
 Detta borde innebära goda framtidsutsikter för branschen. Genom den inre marknaden är handeln mellan  
 EU-länderna 
  av främst kyckling betydande. Länder med en betydande nettoexport har även en stor im- port. Branschföreträdare beräknar att importen även till Sverige kom- mer att öka. Som jämförelse kan nämnas att Danmark, som är en stor exportör av kyckling till tredje land, har en stor import av kyckling – omkring 25 % av den danska konsumtionen. En betydande del av den danska importen sker genom att stora livsmedelskedjor importerar pro- dukter under eget varumärke – private brand. 
 Sverige har – tillsammans med Finland – varit praktiskt taget de en- da länderna i världen som producerar till 100 % salmonellafria kyck- lingar. Flera  
 EU-länder, 
  t.ex. Danmark och Nederländerna, arbetar emellertid hårt för att nå salmonellafrihet. Danmark har redan nått långt 
 i detta hänseende och Scandinavian Poultrys danska dotterbolag, Dan- Po, producerar nu helt salmonellafritt vid tre av företagets fyra slakteri- er i Danmark. En ökad importkonkurrens till Sverige från olika länder kommer att uppstå. 
 Scandinavian Poultry hade tidigare planer på att starta produktion av stora slaktkalkoner i Sverige. Bestämmelser saknas dock om bl.a. utrymmeskrav/beläggningen för sådana kalkoner. Genom att Statens jordbruksverk efter kontakter med verkets djurskyddsråd, ej godkänt (beslut  
 1997-07-03) 
  de beläggningskrav som företaget föreslagit, sak- nas enligt företaget förutsättningar för att starta produktionen av stor- kalkon. Scandinavian Boyle uppger att företaget var berett att accep- tera en lägre beläggning än vad som tillämpas i flera länder inom EU. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 231 
  
 En ökande internationalisering påverkar i hög grad konsumentens beteende. Konsumtionen av kalkon, med inriktning på styckad och för- ädlad vara, är en produkt som ökar kraftigt i Europa. För att ge svenska producenter möjlighet att producera denna vara på konkurrenskraftiga villkor bör enligt utredningen det gällande regelverket kompletteras för att medge konkurrenskraft för uppfödning av storkalkon. Därvid bör de för svensk produktion viktiga konkurrensfördelar beaktas – friska djur, etiskt goda uppfödningsbetingelser och ingen tillsats av tillväxtstimule- rande fodersatser. 
 Inom Europarådets permanenta kommitté för djurskydd pågår arbete för att utarbeta regler angående uppfödning av kalkon. Nya regler kan komma att antas av den permanenta kommittén under år 1999. När kommittén enhälligt antagit reglerna, skall dessa inom sex månader implementeras i de kontraktsslutande ländernas egna regelsystem. Ge- nom att Sverige ratificerat Europarådskonventionen om djurskydd för lantbrukets djur måste den svenska lagstiftningen uppfylla minst mini- mikraven i dessa regler. 
 Enligt branschföreträdare föreligger svårigheter för svenska företag att hävda sig på exportmarknaden på grund av höga kostnader jämfört med vissa viktiga konkurrentländer. Löner, inklusive sociala kostnader, uppges således vara 25 % högre i Sverige än i Danmark. Vidare medför enligt branschen de svenska energikostnaderna jämfört med de danska en merkostnad på omkring 19 öre/kg kyckling i levande vikt eller 27 öre/kg på färdig vara. I konsumentledet blir skillnaden 50 öre/kg. Enligt uppgift uppgår produktionskostnaden för kyckling i Sverige till om- kring 1 krona mer per kilo än i Danmark. 
 Vid förhandlingar om medlemskap i EU fick Finland rätt att under femårsperioden  
 1995–1999 
  lämna ett övergångsstöd till jordbruket. Stödet uppgår år 1997 till omkring  
 4–5 
  miljarder kronor. Det finska nationella stödet för kycklinguppfödning uppges år 1997 uppgå till uppemot 3 kronor per levande djur. Till detta kommer en subvention på ca 50 öre per daggammal kyckling via föräldradjuren. 
  
 7.6.3 
  
 Mejeriindustrin 
  
 Konkurrenssituationen för de svenska mejeriföretagen har för praktiskt taget alla produkter förändrats helt genom Sveriges  
 EU-inträde. 
  Un- dantaget till detta är konsumtionsmjölk där transportkostnader och be- hovet av färskhet sannolikt även i framtiden medför en konkurrens- fördel för de inhemska företagen. 
 Arla, det största mejeriföretaget i Sverige, med omkring två tredje- delar av marknaden före  
 EU-inträdet, 
  arbetar nu på en marknad där de största mejeriföretagen – såsom Baker och Nestlé – har  
 5–10 
  
 232  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 gånger högre omsättning av mejeriprodukter än Arla. Det finns inom EU också en utveckling mot allt större företag. Ett exempel på detta från år 1997 är fusionen mellan det nederländska  
 Campina-Melkanie 
  och det tyska Milchwerke Köln Wuppertal. Det nya företagets mjölk- tillgång är drygt 5 miljarder kg/år. Arlas mjölktillgång är ca 2,1 miljar- der kg/år. 
 Sverige har under de senaste åren fått ett betydande antal nya im- porterade produkter. Således har det finska företaget Valio skaffat sig i runt tal 15 % av marknaden för fruktyoghurt. I övrigt är de utländska företagens marknadsandelar i Sverige fortfarande små. Import av hårdost ökade dock kraftigt under år 1997. På sikt torde det vara svårt för de inhemska företagen att helt behålla sina marknadsandelar. En internationalisering kommer sannolikt att medföra en specialisering och effektivisering i produktionen och därvid även en ökad pris- konkurrens. Dessutom gäller för mejeriprodukter, liksom för livsmedel i allmänhet, att varumärket är av den allra största betydelse, vilket gyn- nar storskalighet och internationella företag. 
 En framtida minskad försäljning här i landet måste, för att tillvarata producerad råvara och för att bibehålla arbetsplatser i industrin, kom- penseras genom export av produkter med ett högt förädlingsvärde. Un- der det första året som medlem i EU lyckades de svenska mejeriföreta- gen bra på exportmarknaden. Således tredubblades exporten från om- kring 400 miljoner kronor år 1994 till omkring 1200 miljoner kronor år 1995. Exporten har också ökat, främst av smör, mjölkpulver och yog- hurt. Kraftig ökning av smörexport förklaras huvudsakligen av efter- frågan från Ryssland. 
 Ett exempel på en framgångsrik export av produkter från ett mejeri som vidareutvecklat den traditionella basen av mejeriprodukter är Frö- dinge mejeri. Företaget har sedan länge exporterat fruktpajer och ex- porten har senare utökats även med djupfrysta tårtor. Företagets export uppgår numera till omkring 50 miljoner kronor. 
 Av avgörande betydelse för den inhemska mejeriindustrins konkur- rensmöjligheter är kostnaderna för råvarorna. Är den inhemska mjölk- producenten inte effektiv utan behöver ett högre avräkningspris än pro- ducenterna i t.ex. Finland eller Danmark, blir det också svårt för meje- riindustrin att konkurrera. Från branschens sida har också påpekats att utbildning, såväl för mjölkproducenten som för hela mejeriindustrin, är en mycket viktig fråga. 
 Under år 1996 betalade de svenska mejerierna omkring 10 öre mer per liter än vad de danska mejerierna betalade. Detta torde ha ett visst samband med att de danska kobesättningarna i genomsnitt är större – omkring 48 (1995) kor mot omkring 30 (1996) mjölkkor i Sverige. Samtidigt måste man komma ihåg att jordbruket är Johnson vikti- gaste näring varför den danska staten sökt – och lyckats – främja jord- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 233 
  
 brukets expansion. Vidare har också den svenska mjölkproducenten vissa offentliga pålagor, vilka är större eller annorlunda utformade i Sverige än i Danmark. T.ex. finns det skatter som återförs till den danske jordbrukaren för bl.a. utbildning. 
 Den nya konkurrenssituationen efter  
 EU-inträdet 
  har inneburit ett starkt förändringstryck. Förlorade marknadsandelar på hemmamarkna- den fordrar exportframgångar om produktionsvolymerna skall kunna hållas på samma volym som hittills. Exempel på nyssnämnda utveck- ling är det finska Valios försäljning av fruktyoghurt i Sverige. Samti- digt har svenska mejeriprodukter, bl.a. fruktyoghurt, etablerats på den finska marknaden. Inom mejeriindustrin tillämpas i vissa företag kvan- titetsbonus, kvalitetsbonus eller andra bonussystem alltefter hur mjölkleverantören lyckas anpassa sig efter mejeriets behov av effektiva leveranser. 
  
 7.6.4 
  
 Kvarn- och bageriindustrin 
  
 Både kvarn- och bageriindustrin arbetar för flertalet av sina produkter på en från internationell konkurrens skyddad marknad. Genom att det är billigare att transportera spannmål än mjöl och genom att det sanno- likt är svårt att göra konsumenten märkesmedveten på mjöl, torde Villa rnindustrins försäljning av mjöl ej nämnvärt hotas av en internationell konkurrens. En sådan konkurrens av leveranser till industriella kunder förekommer dock. 
 Kvarnar och bageriföretag ingår ofta i samma koncerner. Detta har sin bakgrund i att kostnader för mjöl är en betydande del i bageripro- duktionen. 
 Det har länge rått en internationell konkurrens på torra bageripro- dukter, såsom kex och andra torra brödprodukter. På grund av att trans- portkostnaderna och konsumenternas olika preferenser finns ingen nämnvärd internationell konkurrens på mjukt matbröd. Det finns dock konkurrens mellan såväl riksomfattande som regionala eller lokala fö- retag. Därtill kommer en priskonkurrens från handel med färskt bröd från torghandel och dylikt. Ett tecken på priskonkurrensen är prissänk- ningarna på mjukt matbröd. 
 Jämfört med tidigare behandlade branscher – slakt/chark och meje- riindustrin – har det svenska  
 EU-inträdet 
  medfört föga förändringar för kvarn- och bageriindustrin. I stället för en internationell handel med produkter, sker etableringar utomlands. De svenska företagen har ägar- intressen inom dessa branscher, bl.a. i Danmark, Finland och Estland. 
  
 234  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 7.6.5 
  
 Förädlade potatisprodukter 
  
 Stora delar av den svenska potatisodlingens konkurrenssituation har försämrats markant genom  
 EU-inträdet. 
  Före inträdet fanns det arealbi- drag för odling och ett gränsskydd för såväl råvara som för förädlade produkter. De förädlade produkterna utgörs av bl.a. pommes frites och potatispulver. 
 Nu finns det nationella kvoter för stärkelse och produktionsbidrag till odlare av potatis för stärkelseproduktion. Odlaren erhåller ca 15 öre/kg. Det finns även ett produktionsbidrag till bearbetningsindustrier för stärkelse för att dessa skall få tillgång till råvara till konkurrens- kraftiga priser. 
 Odlare av matpotatis har också efter  
 EU-inträdet 
  en konkurrensför- del gentemot importen genom fraktkostnaden. Denna uppgår – från Nederländerna – till  
 45–50 
  öre/kg. Därigenom har inköpare av in- dustripotatis blivit den grupp av inköpare av potatis som kraftigast fått känna på effekterna av den nya konkurrenssituationen efter EU- inträdet. För att kunna bibehålla odlingen av industripotatis i Sverige – som oftast sker i form av kontraktsodling – har inköparna av industri- potatis varit tvungna att höja sina inköpspriser med ca 35 %. Samtidigt har konsumentpriserna på t.ex. pommes frites sedan början av år 1995 sjunkit med omkring 20 %. 
 Utredningen har tidigare uttalat att Sverige inte har några konkur- rensfördelar från klimatsynpunkt för produktion i stora volymer av jordbruksprodukter. Utredningen har inte heller förordat att svenska staten skall kompensera jordbruket för de konkurrensnackdelar som finns enbart på grund av klimatet i Sverige. Däremot vill utredningen även här poängtera att det svenska jordbruket inte bör påläggas olika skatter och avgifter som sedan kommer som en ytterligare kostnadsbör- da – utöver de sämre förutsättningar p.g.a. klimatet – i jämförelse med konkurrentländerna. Utredningen har också lämnat ett antal förslag som sänker vissa kostnader i jordbruket. Samtliga förslag kan emellertid inte genomföras omgående. 
 Vid första betraktelsen av utvecklingen av marknaden för förädlade potatisprodukter efter  
 EU-inträdet, 
  blir reflektionen att konsumenterna väljer de billigare produkterna. Det är främst importen från Nederlän- derna som pressat priserna. Det finns emellertid ytterligare övervägan- den att ta med i detta sammanhang. Den kraftigt ökade produktiviteten i Nederländerna i jämförelse med Sverige, har ej enbart sin bakgrund i ett bättre odlingsklimat utan även i en mera riklig användning av göd- sel- och bekämpningsmedel. 
 De svenska kontraktodlarna tillämpar s.k.  
 IP-odling. 
  På sikt ökad användning av  
 IP-odling 
  i Nederländerna och i andra  
 EU-länder 
  och ett i Nederländerna minskat användande av gödsel- och bekämpningsme- 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 235 
  
 del, får konkurrensvillkoren mellan fabrikanterna i Sverige och i Daniel erländerna att något närma sig varandra. Är den svenska industrin då redan nedlagd, blir detta dock inte längre till någon nytta för Sverige eftersom arbetstillfällena då redan försvunnit. En sådan utveckling har skett i Danmark. Även i Finland finns en risk för en sådan utveckling. Där finns dock redan nu bl.a. ett stöd till producenterna av industripo- tatis med  
 16–17 
  öre per kilo. I Finland förbereds även insatser för en ökad FoU på detta område. 
  
 7.6.6 
  
 Småskalig gårdsbaserad livsmedelsförädling 
  
 Den småskaliga gårdsbaserade livsmedelsproduktionen har en klar ut- vecklingspotential sett ur ett marknadsperspektiv. En positiv utveckling skapar fortsatta möjligheter till nyföretagande inom den egna bran- schen, men kan också med sin många gånger profilskapande och kuli- nariska framtoning, bidra till att skapa ett intresse för svenska livsme- del i stort. 
 Det bör i sammanhanget också påpekas att förädlade livsmedel som produceras småskaligt inte enbart avsätts på en lokal marknad. Pro- dukter av mer nischinriktad karaktär kräver i regel avsättning på en större marknad. En viss potential för export av småskaliga gårdsbase- rade produkter torde också vara möjlig. 
 En satsning på småskalig gårdsbaserad livsmedelsförädling har ock- så visat sig spela en viktig roll i landsbygdsutvecklingsarbetet samt för att skapa sysselsättning för kvinnor på landsbygden. 
 I takt med ökade möjligheter förefaller också problemen att öka. Marknads- och distributionssystemen blir mer komplexa och svåra att hantera för småskaliga producenter. Regler för offentlig upphandling begränsar inköpsmöjligheterna inom den offentliga sektorn. 
 För att den småskaliga gårdsbaserade livsmedelsproduktionen skall kunna utvecklas krävs att vissa hinder undanröjs samtidigt som insatser görs för att gynna utvecklingen. 
 Lagar, förordningar och byråkrati tenderar att öka, vilket kan utgöra ett allmänt problem för nystartade och befintliga företag. Inom livsme- delssektorn tillkommer dessutom mycket högt ställda tekniska krav av livsmedelshygieniska skäl. Det torde vara nödvändigt och möjligt att utveckla tillämpningen av regelsystemet så att kraven kan lösas på ett praktiskt och ekonomiskt realistiskt sätt, utan att avkall görs på slut- produktens hygieniska kvalitet och redlighet. En hög hygienisk stan- dard på småskaliga gårdsbaserade livsmedelsprodukter är dessutom en del i den kvalitetsimage som är nödvändig av konkurrensskäl. Parallellt bör utökade krav ställas på företagarnas livsmedelshygieniska kunskap- 
  
 236  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 snivå. Kunskaper och erfarenheter om tillämpningsförfarande bör ock- så inhämtas från andra  
 EU-länder. 
  
 När det gäller de småskaliga gårdsbaserade livsmedelsföretagen finns ett stort behov av rådgivning, utbildning och övrig kompetensut- veckling. 
 Behov finns av en ökad samordning mellan tillsyn och till denna knuten rådgivning. En ökad integrering mellan dessa båda kan dels minska kostnaderna för såväl myndigheter som företagare samt ge dels tydligare signaler till de företagarna vilka åtgärder som behöver vidtas. 
 För ytterligare beskrivning av frågor och åtgärder kring rådgivning, utbildning och annan kompetenshöjning, erfarenhetsöverföring samt övrigt utvecklingsarbete, hänvisas till avsnitt 8.5.2.2 samt 8.7.5.2. 
 Ytterligare ett hinder är bristen på samordning mellan i första hand myndigheter och andra institutioner som påverkar branschens utveck- ling. Erfarenheter kan hämtas från t.ex. Frankrike där det bl.a. sedan ett antal år finns en särskild kommission för utvecklingen av småskalig mejerihantering som av såväl näringen som myndigheterna upplevs ha stor betydelse. 
 Utredningen anser att det krävs ett förstärkt myndighetsansvar för att bistå de företag som avser att utveckla småskalig gårdsbaserad livs- medelsförädling. Vidare krävs ytterligare insatser för att vidareutveckla marknadsföring, kvalitetsarbete m.m. inom området. 
 En viktig faktor för fler framgångsrika småskaliga gårdsbaserade livsmedelsföretag är att de insatser som görs är uthålliga och ingår i ett sammanhållet program. Ett sådant program bör pågå i åtminstone fem år och helst tio år. På Irland bedrivs sedan fem år ett framgångsrikt 
 programstyrt utvecklingsarbete. Ett motsvarande program har också utarbetats i Finland. Erfarenheter bör kunna erhållas från dessa länder. 
  
 7.6.7 
  
 Konkurrenslagen 
  
 Enligt utredningen har konkurrenssituationen på livsmedelsmarknaden markant förändrats efter  
 EU-inträdet. 
  Konkurrensen har haft en uppen- bart prisåterhållande effekt. Utredningen konstaterar också att den re- ella och den presumtiva konkurrensen följaktligen har fungerat och är av stor betydelse. Dessa förhållanden måste enligt utredningen medföra att marknaden i konkurrensrättsligt hänseende definieras mot bakgrund av den nya konkurrensbilden. Detta bör innebära markanta förändringar 
 i förhållande till den praxis som rådde före  
 EU-inträdet. 
  
 Om ägarna till företagen inom livsmedelsindustrin bedömer att stor- driftsfördelar nås genom sammanslagningar, bör enligt utredningen sådana sammanslagningar på livsmedelsområdet knappast behöva för- hindras med hänvisning till att en bristande konkurrens uppstår genom 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 237 
  
 det nya företagets marknadsdominans. EU har öppnat gränserna för den interna handeln mellan medlemsländerna och det saknas möjligheter för inhemska företag att under någon längre period ta ut några mono- polvinster – trots en hög marknadsandel på den svenska marknaden. I jämförelse med de största företagen inom EU är även de största företa- gen i Sverige små eller medelstora. 
 Även om skillnader i förutsättningar föreligger mellan Sverige och Danmark, kan konstateras att såväl de effektiva danska slakterierna som mejerierna ofta både har en större omsättning och en större mark- nadsandel i Danmark än vad de svenska företagen har. 
 Den nya konkurrenssituationen inom livsmedelssektorn efter EU- inträdet måste enligt utredningen medföra att även s.k. federativ sam- verkan tillåts främst mellan ekonomiska föreningar i större utsträckning än tidigare. Det är viktigt att effektivitetsvinster genom t.ex. produkt- specialisering tas till vara. En reell eller en presumtiv konkurrens är givetvis en viktig förutsättning för att samarbete skall tillåtas. 
 Statens konkurrensbevakning bör inom livsmedelsområdet enligt ut- redningen främst ligga på produkter där de inhemska företagen även efter  
 EU-inträdet 
  av skilda skäl har ett visst konkurrensskydd mot ut- ländsk konkurrens. Detta kan gälla färskvaror och andra produkter, där transportkostnaderna utgör en konkurrensfördel för de inhemska före- tagen eller produkter där konkurrensen av andra skäl är begränsad. 
  
 7.7 
  
 Utredningens förslag 
  
 Det finns ett nära samband mellan landets produktion av jordbruksrå- varor och livsmedelsindustrin. De förslag som utredningen lämnar i kapitel 5 och kapitel 6 för att förstärka effektiviteten och konkurrens- kraften för jordbruket och trädgårdsnäringen bidrar således också till förbättrade förutsättningar för livsmedelsindustrin i Sverige. Förslagen 
 i kapitel 8 avseende FoU och förslagen i kapitel 9 avseende export- främjande är också viktiga inslag för livsmedelsindustrins framtid. 
 Behovet av en ökad effektivitet ligger främst inom de branscher som tidigare inte var utsatta för en internationell konkurrens och vilka inte heller hade möjligheten att, i motsats till sina konkurrenter inom EU, kunna utvecklas på en stor marknad. Genom regleringar här i landet och genom internationella regleringar har hinder funnits för en expan- sion. 
  
 EU-inträdet 
  har medfört ett starkt omvandlingstryck för tidigare icke internationellt konkurrensutsatta branscher. Inom dessa områden har de producentkooperativa industriföretagen en ledande ställning. Det är viktigt att dessa företag tillförs det kapital som fordras för den 
  
 238  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 effektivisering och rationalisering, som är nödvändigt för att hävda sig i den nya konkurrenssituationen efter  
 EU-inträdet. 
  
 Enligt utredningens bedömning kommer temporära och kraftfulla åtgärder möjliggöra att även tidigare icke internationellt konkurrensut- satta delar av livsmedelsindustrin når en hög internationell konkurrens- förmåga. Därvidlag bedömer utredningen att en inriktning på produkter med ett högt förädlingsvärde är viktig. 
 Konsumtionen av kalkon, inklusive storkalkon, ökar kraftigt i Euro- pa. Regler om djurhållning, som även blir gällande i Sverige, kommer sannolikt att antas av Europarådet under år 1999. Reglerna är minimi- regler. På djurskyddsområdet tillämpar Sverige i regel strängare krav på en god djurhållning än vad olika minimiregler föreskriver. 
 Utredningen föreslår att regler skyndsamt utformas som ger möjlighet att bedriva en konkurrenskraftig produktion av storkalkon i Sverige. 
 Livsmedelsindustrin arbetar under de allmänna förutsättningarna för företagande i Sverige. Önskar staten få till stånd viss produktion och därmed sysselsättning i landet måste staten – när avgörande skillnader i produktionskostnader, beskattning m.m. föreligger – anpassa sig till konkurrentländerna. Ett exempel på en olikartad beskattning mellan  
 EU-länder 
  är beskattningen på öl. I Sverige har skatten på normalt starköl från och med år 1997 sänkts från 12 kr/l till 7,50 kr/l. Med tan- ke på att skatten i Tyskland är 85 öre/l och i Danmark 3,50 kr/l, kom- mer knappast de svenska bryggerierna – främst genom den a llt ökande privata införseln – att kunna behålla sina volymer om den totala kon- sumtionen inte ökar. 
 Det är uppenbart att stora skatteskillnader i konsumentledet leder till en ojämlik konkurrenssituation som snedvrider handeln. Utredningen före- slår att en fortsatt anpassning till beskattningen av öl i andra länder skall ske – framför allt i förhållande till Danmark. 
 Socker som insatsvara vid produktion av läskedrycker i Norge är inköpt på världsmarknaden till ett lägre pris än det socker som används vid produktion av läskedrycker i Sverige. Detta snedvrider konkurrensen mellan länderna. 
 Utredningen föreslår att frågan om import av läskedrycker i vilka det ingår socker som inköpts till världsmarknadspris tas upp till förhand- lingar mellan EU och Norge. 
  
 SOU 1997:167 
  
 +APITEL  
 239 
  
 På grund av statsfinansiella skäl föreslår utredningen enbart på några punkter – bland dem att det svenska jordbruket jämställs med industrin vad gäller beskattningen på el och eldningsolja – att åtgärderna skall genomföras snarast. Nedsättningen av skatten på dieselolja och han- delsgödsel föreslås således genomföras på viss sikt. 
 Skatten på dieselolja är en betydande kostnad i jordbruket, bl.a. i pota- tisodlingen. Produktionen av särskilt förädlade potatisprodukter som pommes frites och potatismos påverkas i hög grad av förhållandena på  
 EU-marknaden. 
  På grund av de ojämlika konkurrensförhållandena som råder mellan främst nederländska och svenska odlare, borde de svenska kontraktsodlarna snarast få mera jämlika konkurrensvillkor i förhållan- de till i första hand nederländska odlare. 
 Utredningen föreslår att industrin efter samråd med potatisodlarna lägger fram en handlingsplan för regeringen som visar under vilka för- utsättningar den svenska industrins produkter kan bli konkurrenskrafti- ga. Denna handlingsplan kan sedan ligga till grund för överväganden om statliga insatser 
 Även de största svenska livsmedelsindustriföretagen är i en europeisk jämförelse små eller medelstora. Om en ökad effektivitet nås genom samarbete eller sammanslagningar bör tillämpningen av konkurrensla- gen i regel inte lägga hinder för att utnyttja dessa effektivitetsvinster – även om företagen därigenom når en stor marknadsandel i Sverige. Livsmedelsföretagen här i landet kan inte, utan att nya konkurrenter snart kommer in på marknaden, ta ut några monopolvinster. Marknaden är i regel inte längre enbart Sverige utan marknaden bör i konkurrens- hänseende i regel definieras som hela  
 EU-området 
  eller en del därav. 
 Utredningen anser att det vid tillämpningen av konkurrenslagen bör klart komma till uttryck att den svenska livsmedelssektorn kommit i en helt ny konkurrenssituation efter  
 EU-inträdet. 
  
 Ett hinder för utvecklingen av de småskaliga gårdsbaserade livsmedels- företagen är bristen på samordning och samverkan mellan i första hand myndigheter och andra institutioner som påverkar branschens utveck- ling. 
  
 240  
 +APITEL 
  
 SOU 1997:167 
  
 Utredningen föreslår att en samverkansgrupp inrättas för den småskal- iga gårdsbaserade livsmedelsproduktionen. Gruppens arbete bör ha som huvudmål att öka samordningen mellan myndigheter, öka samord- ningen mellan myndigheter och näring, minska byråkratin och andra faktorer som hämmar utvecklingen av en småskalig produktion av livs- medel. En särskilt viktig uppgift är att anpassa tillämpningen av regel- verken till de små företagens struktur. 
 Samverkansgruppen bör också få i uppdrag att utarbeta ett samlat program för att främja det småskaliga gårdsbaserade livsmedelsföreta- gandet. Gruppen bör gemensamt besluta om vilka åtgärder som skall genomföras och vem som ska utföra arbetet. 
 Samverkansgruppen föreslås också fungera som ett rådgivande or- gan och diskussionsforum för olika utvecklingsinsatser. Exempel på deltagare i en samverkansgrupp är SIK, SLU, Livsmedelsverket, Gles- bygdsverket, Jordbruksverket, NUTEK, Hushållningssällskapens för- bund, LRF samt Riksföreningen Svensk Lantmat. 
 Utredningen föreslår att Glesbygdsverket får i uppdrag att samordna detta arbete som har stor betydelse för landsbygdens utveckling. Myn- digheten föreslås tillföras 0,5 miljoner kronor för att samordna grup- pens verksamhet. För att genomföra det handlingsprogram som grup- pen skall ta fram föreslås ett anslag på 1,5 miljoner kronor.