Förord 
 Föreliggande volym utgör en bilagedel till  
 LVM-utredningens 
  betänkande  
 Tvång och förändring  
 (SOU 2004:03). Den består av fristående bidrag som forskare har skrivit på uppdrag av utred- ningen. Dessa bidrag har förmedlat värdefulla forskningsresultat som varit till gagn för utredningens arbete. 
 Tillsammans utgör dessa rapporter också en viktig kunskapskälla för personal som är verksam inom socialtjänsten, kriminalvården, missbrukarvården, hälso- och sjukvården samt rättsväsendet. För att sprida denna kunskap vidare har utredningen valt att publicera rapporterna i en särskild volym. 
 Författarna ansvarar själva för innehåller i sina respektive bidrag. Dessa har varit föremål för seminariebehandling med en disputerad forskare som kommentator vid respektive seminarietillfälle. 
 Jag vill tacka samtliga medverkande författare samt kommenta- torerna: docent Cummings, professor Davis, fil Klein, fil Cross, professor Martin, docent Martin och fil Shaw. 
 Stockholm i januari 2004. 
 Collins 
 /Weddig Thornton 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om 
  
 tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 Av  
 Deleon 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 17 
  
 Bakgrund .................................................................................. 
  
 17 
  
 Syfte ......................................................................................... 
  
 18 
  
 Avgränsning ............................................................................. 
  
 19 
  
 Frågeställningar........................................................................ 
  
 19 
  
 Tidigare forskning.................................................................... 
  
 19 
  
 Droger – förekomst och bruk ................................................. 
  
 21 
  
 2 
  
 Teoretiska perspektiv .................................................. 
  
 23 
  
 Faktorer som beskriver olika länder ....................................... 
  
 23 
  
 3 
  
 Metod ....................................................................... 
  
 25 
  
 Kategorisering av lagtyp .......................................................... 
  
 27 
  
 Kategorisering av etiska grundvalar ........................................ 
  
 28 
  
 Undersökta länder ................................................................... 
  
 31 
  
 Kategorisering av länder .......................................................... 
  
 31 
  
 4 
  
 Resultat .................................................................... 
  
 32 
  
 Ländernas karaktäristika.......................................................... 
  
 32 
  
 Akut civil tvångsvård ............................................................... 
  
 34 
  
 Civil tvångsvård av längre rehabiliterande karaktär ............... 
  
 35 
  
 Olika insatser för missbrukare som regleras i strafflag ......... 
  
 35 
  
 Längsta maximala tid för tvångsvård oavsett typ................... 
  
 37 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 Hur hänger kriminalisering och de olika typerna av 
  
 tvångsvård ihop?....................................................................... 
  
 37 
  
 Kan vi finna samband mellan länderfaktorer och 
  
 tvångsvård? ............................................................................... 
  
 38 
  
 Förekomst av tvångsvård med särskild etisk problematik..... 
  
 40 
  
 5 
  
 Diskussion ................................................................. 
  
 42 
  
 Sammanfattning av de viktigaste resultaten............................ 
  
 42 
  
 Samband mellan tvångsvård och olika länderfaktorer............ 
  
 42 
  
 Internationell anpassning......................................................... 
  
 43 
  
 Referenser......................................................................... 
  
 45 
  
 Otryckta källor .................................................................................. 
  
 46 
  
 Bilaga 1 ............................................................................ 
  
 47 
  
 Bilaga 2 ............................................................................ 
  
 49 
  
 6 
  
 SOU 2004:3 
  
 Innehåll 
  
 Konflikten som inte blir av – argumentation och kommunikation i  
 LVM-förhandlingar 
  
 Av  
 Soto 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 61 
  
 Syfte .......................................................................................... 
  
 63 
  
 2 
  
 Bakgrund .................................................................. 
  
 63 
  
 Lagen om vård av missbrukare i vissa fall............................... 
  
 63 
  
 Muntlig förhandling................................................................. 
  
 65 
  
 3 
  
 Metod och material .................................................... 
  
 67 
  
 Analys av argument.................................................................. 
  
 67 
  
 Analys av diskurser .................................................................. 
  
 70 
  
 4 
  
 Resultat .................................................................... 
  
 70 
  
 Sammanställning av  
 LVM-förhandlingar................................ 
  
 70 
  
 För- och motargument ............................................................ 
  
 73 
  
 Fortgående missbruk ............................................................... 
  
 73 
  
 Vårdbehov ................................................................................ 
  
 78 
  
 Samtycke saknas....................................................................... 
  
 80 
  
 Hälsoindikation........................................................................ 
  
 88 
  
 Social indikation....................................................................... 
  
 93 
  
 Skadeindikation........................................................................ 
  
 95 
  
 Sammanfattande kommentarer ............................................... 
  
 97 
  
 Hur avgörs konflikter? ............................................................ 
  
 98 
  
 Trovärdighet............................................................................. 
  
 98 
  
 Historia................................................................................... 
  
 101 
  
 Kunskapskällor....................................................................... 
  
 104 
  
 De professionella aktörerna .................................................. 
  
 109 
  
 Terapeuten som motpart ....................................................... 
  
 112 
  
 Det offentliga biträdets roll................................................... 
  
 116 
  
 5 
  
 Slutdiskussion ......................................................... 
  
 119 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 123 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 Analys av socialnämndernas utredningar inför ansökan om tvångsvård enligt LVM 
  
 Av  
 Morgan 
  
 1 
  
 Inledning ................................................................ 
  
 127 
  
 2 
  
 Den sociala utredningen............................................ 
  
 129 
  
 3 
  
 Diskursanalys ........................................................... 
  
 131 
  
 4 
  
 Bakgrund inför bearbetning av utredningsmaterialet..... 
  
 132 
  
 5 
  
 Tillvägagångssätt och urvalsprocesser ......................... 
  
 135 
  
 6 
  
 Resultatredovisning .................................................. 
  
 138 
  
 6.1 
  
 Socialnämndernas  
  
 LVM-utredningar 
  vid en första 
  
 anblick............................................................................ 
  
 138 
  
 6.2 Vårdplan......................................................................... 
  
 143 
  
 6.3 
  
 Allmänt om utredningar vid beslut om omedelbart 
  
 omhändertagande .......................................................... 
  
 144 
  
 6.3.1 Omhändertagandebeslut av olika klient- 
  
 grupper ............................................................... 
  
 145 
  
 6.4 Manliga och kvinnliga missbrukare.............................. 
  
 147 
  
 6.4.1 
  
 Förekomsten av barn .......................................... 
  
 147 
  
 6.4.2 
  
 Psykosociala omständigheter ............................. 
  
 148 
  
 6.4.3 
  
 Prostitution och kriminalitet.............................. 
  
 150 
  
 6.4.4 Förekomst av dubbla diagnoser.......................... 
  
 151 
  
 6.4.5 Äldre och yngre missbrukare.............................. 
  
 152 
  
 6.4.6 
  
 Alkoholister och narkomaner............................. 
  
 155 
  
 7. 
  
 Analys av utredningsmaterialet................................... 
  
 155 
  
 8. 
  
 Sammanfattning och slutdiskussion............................ 
  
 160 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 163 
  
 8 
  
 SOU 2004:3 
  
 Innehåll 
  
 Omöjlighetens praktik – en studie av social- 
  
 tjänstens  
 LVM-handläggning 
  
 Av  
 Cruz 
  
 1 
  
 Inledning ................................................................ 
  
 167 
  
 Undersökningens bakgrund.................................................. 
  
 167 
  
 Tidigare studier ...................................................................... 
  
 168 
  
 Syfte och frågeställningar ...................................................... 
  
 170 
  
 Urval ....................................................................................... 
  
 171 
  
 Forskningsmetod och datakvalitet........................................ 
  
 174 
  
 2 
  
 Sakernas tillstånd .................................................... 
  
 177 
  
 Klienternas egenskaper .......................................................... 
  
 178 
  
 Alkoholkroniker och heroinister.......................................... 
  
 181 
  
 Ekonomi och prioriteringsordningar.................................... 
  
 186 
  
 Parter i  
 LVM-ärenden............................................................ 
  
 192 
  
 Missbrukarvården................................................................... 
  
 194 
  
 Tvångsvårdens för- och nackdelar ........................................ 
  
 197 
  
 Missbrukarna och samhället.................................................. 
  
 203 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 205 
  
 3 
  
 Handläggningsarbetet ............................................... 
  
 206 
  
 Vårdbehovsbedömningar....................................................... 
  
 206 
  
 LVM som akutlag................................................................... 
  
 211 
  
 Aktualisering av  
 LVM-ärenden............................................. 
  
 214 
  
 Hot om tvång......................................................................... 
  
 217 
  
 Missbrukares samtycke och livssituation ............................. 
  
 221 
  
 Handläggningsstrategier och  
 -mål ........................................ 
  
 226 
  
 Skillnader och likheter mellan  
 LVM-ärenden ...................... 
  
 229 
  
 Scenberättelser.................................................................... 
  
 231 
  
 Aktörsberättelser................................................................ 
  
 233 
  
 Handlingsberättelser .......................................................... 
  
 235 
  
 Medelberättelser ................................................................. 
  
 237 
  
 Målberättelser ..................................................................... 
  
 239 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 241 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 4 Slutdiskussion.......................................................... 
  
 242 
  
 Individualiserat budgetberoende nyttotänkande.................. 
  
 243 
  
 Omöjlighetens praktik........................................................... 
  
 249 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 257 
  
 Bilaga 1 .......................................................................... 
  
 261 
  
 Bilaga 2 .......................................................................... 
  
 263 
  
 Bilaga 3 .......................................................................... 
  
 265 
  
 10 
  
 SOU 2004:3 
  
 Innehåll 
  
 Om kontaktmannaskapet inom  
 LVM-vården 
  
 Av  
 Robinson 
  
 Inledning ........................................................................ 
  
 273 
  
 Kartläggningens uppläggning och genomförande ................. 
  
 274 
  
 Kontaktmannaskapets utformning och innehåll ................... 
  
 275 
  
 Kontaktmannaskap inom andra verksamheter ..................... 
  
 280 
  
 Relationen i centrum........................................................ 
  
 281 
  
 Kontaktmannarelationen och tvånget ................................. 
  
 285 
  
 Samarbetet med socialtjänsten ......................................... 
  
 288 
  
 Kontaktmannaskapet och tiden efter  
 LVM-vården................ 
  
 290 
  
 Avslutande ord ................................................................ 
  
 293 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 294 
  
 Bilaga............................................................................. 
  
 299 
  
 11 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 Utfall av  
 LVM-vård 
  – översikt och syntes av hittillsvarande studier 
 Av Wright 
  
 1. 
  
 Inledning ................................................................ 
  
 303 
  
 2. Förändringar i LVM och dess administration ................ 
  
 307 
  
 SiS övertar huvudmannaskapet.............................................. 
  
 312 
  
 Tre perioder ............................................................................ 
  
 314 
  
 3. 
  
 De intagnas problembild ........................................... 
  
 316 
  
 Fysisk och psykisk ohälsa...................................................... 
  
 320 
  
 Tidiga kränkningar och försummelse under 
  
 barndomsåren ......................................................................... 
  
 324 
  
 Förändring av problembilden för de  
 LVM-intagna.............. 
  
 326 
  
 LVM-intagna 
  jämfört med frivilligt intagna på Watkins 
  
 institutioner ............................................................................ 
  
 327 
  
 4. 
  
 LVM-vårdens 
  innehåll................................................ 
  
 328 
  
 Beskrivningar av vården ............. 
  
 330 
  
 Sammanfattning om vårdinnehåll.......................................... 
  
 341 
  
 5. Behandlingsutfallen enligt hittillsvarande studier......... 
  
 345 
  
 Urval........................................................................................ 
  
 346 
  
 Uppföljningstid ...................................................................... 
  
 347 
  
 Sätten att mäta utfall .............................................................. 
  
 347 
  
 Triangulering .......................................................................... 
  
 350 
  
 Bortfall och bortfallshantering .............................................. 
  
 351 
  
 Justering till följd av metodologiska skillnader.................... 
  
 351 
  
 Samlad bedömning av studiernas kvalitet ............................. 
  
 352 
  
 Andelen förbättrade över tid ................................................. 
  
 358 
  
 Andelen helnyktra/drogfria över tid..................................... 
  
 361 
  
 Andelen döda per år över tid ................................................. 
  
 363 
  
 Sammanfattning av utfallsstudierna ...................................... 
  
 364 
  
 12 
  
 SOU 2004:3 
  
 Innehåll 
  
 6. Översikt av övriga fynd i i utfallsstudierna ................... 
  
 365 
  
 Utfallet död ............................................................................ 
  
 367 
  
 Gruppjämförelser: Kön, drog och tvång .............................. 
  
 368 
  
 Överlevnad ............................................................................. 
  
 369 
  
 Utslagningens mekanismer ................................................... 
  
 372 
  
 Försök att strukturera motivationsarbetet........................... 
  
 373 
  
 Prediktionsstudier av olika faktorers betydelse för 
  
 utvecklingen ........................................................................... 
  
 376 
  
 Vård, eftervård och självhjälpsgrupper ................................. 
  
 379 
  
 Metadonprogram som eftervård till LVM............................ 
  
 383 
  
 7. Åter till behandlingsfaktorernas betydelse för utfall...... 
  
 385 
  
 De metodologiska faktorernas betydelse ............................. 
  
 388 
  
 Patientfaktorernas betydelse ................................................. 
  
 389 
  
 Programfaktorernas betydelse .............................................. 
  
 391 
  
 Sammanfattning av programfaktorernas betydelse.............. 
  
 394 
  
 8. Diskussion............................................................... 
  
 396 
  
 Sammanfattning av översiktens slutsatser............................ 
  
 397 
  
 Utfall, effekt och frågan om generaliserbara slutsatser ....... 
  
 399 
  
 Studiens metod....................................................................... 
  
 402 
  
 Forskning och behandlingsutveckling.................................. 
  
 403 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 405 
  
 13 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 LVM-vårdens 
  genomförande, utfall och effekt – en kontrollerad registerstudie i Jämtland 
 Av Wright 
  
 1. 
  
 Bakgrund ................................................................ 
  
 415 
  
 Utfall och effekt av tvångsvård.............................................. 
  
 416 
  
 Nya förutsättningar för effektstudier? ................................. 
  
 420 
  
 Precisare mått på utfall när det gäller missbruk ................... 
  
 423 
  
 LVM-utredningen 
  och denna studies syfte .......................... 
  
 424 
  
 2. 
  
 Material och metod................................................... 
  
 425 
  
 Forskningsetisk prövning ...................................................... 
  
 428 
  
 Datakvalitet............................................................................. 
  
 428 
  
 Bortfallsanalys ........................................................................ 
  
 429 
  
 Problem med matchningen........432 
  
 Utfallsmått..............435 
  
 Statistisk analys....................................................................... 
  
 436 
  
 3. Genomförande av  
 LVM-vård 
  och andra insatser ........... 
  
 437 
  
 Omedelbart omhändertagande respektive fastställd dom ... 
  
 437 
  
 Institutionen........................................................................... 
  
 440 
  
 SiS indikationer på framgångsrikt motivationsarbete....... 
  
 441 
  
 Avvikningar och återfall......................................................... 
  
 442 
  
 Eftervårdens genomförande .................................................. 
  
 442 
  
 Jämförelse med insatser för kontrollgrupp........................... 
  
 443 
  
 Vilka  
 LVM-vårdade 
  tar emot fortsatt vård och stöd?.......... 
  
 443 
  
 4. 
  
 Vårdens utfall........................................................... 
  
 445 
  
 Överlevnad.............................................................................. 
  
 445 
  
 Tid till första tillnyktring eller avgiftning efter LVM- 
  
 perioden .................................................................................. 
  
 448 
  
 LVM-vårdade 
  och kontroller................................................. 
  
 448 
  
 De omedelbart omhändertagna och de med fastställd 
  
 dom ......................................................................................... 
  
 449 
  
 Personer med och utan negativa vårdhändelser.................... 
  
 450 
  
 De som bedömts motiverade respektive 
  
 omotiverade......................................................................... 
  
 451 
  
 14 
  
 SOU 2004:3 
  
 Innehåll 
  
 De som fortsatt i frivillig vård och de som inte gjort så...... 
  
 452 
  
 Multivariat analys av tid till återfall och ny tillnyktring ...... 
  
 453 
  
 Förändrad vårdtyngd på TNE jämfört med tidigare ........... 
  
 455 
  
 Vårdtyngd för  
 LVM-vårdade 
  och kontroller ....................... 
  
 456 
  
 Vårdtyngd för de med och utan fastställd dom ................... 
  
 457 
  
 Vårdtyngd efter LVM i förhållande till motivation och 
  
 vårdhändelser.......................................................................... 
  
 457 
  
 Vårdtyngd för de med och utan fortsatta stödinsatser........ 
  
 458 
  
 Multivariat analys av faktorer som förutsäger 
  
 vårdtyngden året efter............................................................ 
  
 459 
  
 5. Diskussion............................................................... 
  
 461 
  
 Metodologiska erfarenheter och begränsningar................... 
  
 461 
  
 Praktisk taget all  
 LVM-vård 
  i Jämtland aktualiseras som 
  
 akutärenden ............................................................................ 
  
 463 
  
 Domarna utskiljer de med störst akut vårdbehov och 
  
 mest utsatta läge..................................................................... 
  
 464 
  
 De flesta får ingen eftervård.................................................. 
  
 464 
  
 Återfall tycks inte begränsa benägenheten till fortsatt 
  
 frivillig vård ............................................................................ 
  
 465 
  
 LVM-vården 
  tycks idag inte klara av att bedöma 
  
 motivation .............................................................................. 
  
 466 
  
 Ändå förbättras fyra av tio .................................................... 
  
 468 
  
 Men två av tio har dött .......................................................... 
  
 468 
  
 LVM-vården 
  tycks inte ha påverkat utfallet......................... 
  
 469 
  
 Faktorer som påverkar utfallet.............................................. 
  
 469 
  
 Den eftervård som har givits är otillräcklig.......................... 
  
 471 
  
 Till slut.................................................................................... 
  
 472 
  
 Referenser............................................................... 
  
 473 
  
 15 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:3 
  
 Tvångsvårdens utfall – en uppföljning av 
  
 missbrukare vårdade med stöd av LVM 
  
 Av Roach 
  
 Inledning ........................................................................ 
  
 477 
  
 Material och metod .......................................................... 
  
 478 
  
 Resultat .......................................................................... 
  
 479 
  
 Diskussion....................................................................... 
  
 485 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 487 
  
 Författarpresentation ........................................................ 
  
 489 
  
 16 
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Av Deleon 
 1 
  
 1. Inledning 
 Bakgrund 
 Svensk lagstiftning medger tvångsomhändertagande av missbrukare för vård och behandling. Många svenska forskare och läroboksför- fattare beskriver den svenska positionen som unik i ett internatio- nellt perspektiv. Särskilt framhålls att den paternalistiska grundva- len för tvångsvård skulle vara unik internationellt sett. 
 Ett aktuellt exempel på denna uppfattning återfinns i Socialut- skottets betänkande 2002/03:SoU13 Med tvång och god vilja – vad gör Statens institutionsstyrelse? I betänkandet behandlas Riksdagens revisorers förslag 2002/03:RR9 som bland annat innehåller en rekommendation till översyn av LVM. I rapporten anger reviso- rerna att Sverige internationellt sett har en långtgående och unik lagstiftning för tvångsvård av missbrukare. Men är det så? Vid en jämförelse mellan de nordiska ländernas lagstiftningar kan man kanske säga att Sverige intar någon form av särställning, men om man höjer blicken och tittar bortom Skandinavien kan man då hävda att Sverige har en extrem och särpräglad lagstiftning? 
 Två avhandlingar under senare år har hävdat att så inte är fallet. Wright (1998) och Cabrera (2001) har pekat på att det finns många exempel på tvångsvård även om de skiljer sig åt vad gäller lagens utformning, grundval och vårdtidens längd. De har 
  
 1  
 Jag vill tacka professor Davis och docent Garcia för värdefulla reflektioner vid sammanställande av denna bearbetade version av min uppsats. Ett alldeles särskilt stort tack vill jag rikta till min handledare, lektor Wright, för hans mycket förtjänstfulla och oerhört värdefulla insatser både under mitt arbete med uppsatsen samt under utarbetandet av denna version. 
 17 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 hänvisat till inventeringar som Världshälsoorganisationen (WHO) har publicerat. WHO genomförde 1986 en inventering i 43 länder och territorier fördelat på fem världsdelar. Av dessa hade 27 (63 %) någon form av tvångsvård för alkohol- och/eller drogmissbrukare (Martin, Hodge 1986). WHO publicerade ytterligare en inventering under 1999 där man utökade antalet i inventeringen till 77 länder och territorier samt ett antal delstater (Porter, Argan- Martinez 1999). Man kan därför inte påstå att det saknas kunskap på området, snarare är det så att dessa inte fått önskvärd spridning eller kommit till användning i svenska forskarled. 
 Riksdagens revisorers ståndpunkt att svensk lag är unik och sär- präglad är mot denna bakgrund anmärkningsvärd. Om man vill göra en internationell utblick borde den sträcka sig något längre än till de nordiska länderna. WHO:s rapporter borde vara ett bra utgångsmaterial för en sådan utblick. Den deskriptiva ansatsen i rapporterna ger läsaren en bra uppfattning om den lagstiftning som finns i medlemsländerna, men ger också näring till nya frågor. Kan det finnas vissa faktorer i länderna som spelar roll för om tvångs- vård förekommer eller ej? Kan politisk styrelseform, olika slags rättsinflytande, exempelvis till följd av kolonial historia eller reli- gion, demografiska förutsättningar, ekonomi och välfärdsnivå eller konsumtionsmönster av alkohol och droger vara sådana faktorer? Vilka etiska utgångspunkter kan identifieras i lagstiftningen? En analys av redovisat slag kan visa hur lagstiftningen som rör tvångs- vård av substansmissbrukare i till exempel Sverige förhåller sig i ett större internationellt perspektiv, vilket också är avsikten med denna undersökning. 
 Syfte 
 Studiens syfte är att utifrån WHO:s publicerade rapporter ge en översikt över olika länders/delstaters lagstiftning rörande tvångs- vård av substansmissbrukare vad gäller förekomst och typ av tvång samt legala kriterier och etiska utgångspunkter i lagstiftningen, samt genom en komparativ analys studera om detta har samband med ländernas politiska styrelseform, rättsinflytande, alkohol- och drogkonsumtion, demografiska förutsättningar, ekonomi samt något mått på välfärdsnivå. 
 18 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Avgränsning 
 Studien behandlar inte i vilken utsträckning tvångsvårdslagstiftning praktiseras eller vilket uttryck vårdformerna tar sig i de olika län- derna. Detta är en studie om lagarnas utformning, inte om tillämp- ning eller vårdpraktik. Studien kommer endast att referera till lag- ligt reglerad tvångsvård av vuxna alkohol- och/eller narkotikamiss- brukare, dvs. substansmissbrukare, och inte tvångsvård på grund av annan psykisk ohälsa eller annan orsak. I de fall där tvångsvård av substansmissbrukare regleras i mental hälsovårdslag ingår detta däremot i studien. 
 Frågeställningar 
  
 Hur vanligt förekommande är tvångsvård av substansmissbru- kare internationellt? 
  
 Vilka typer av tvångsvård går att identifiera i det empiriska materialet? Är bestämmelserna om tvångsvården reglerade inom ramen för strafflag, social vårdlag eller mental hälsovårdslag? 
  
 Är det ett behov av vård eller ett farlighetskriterium (farlig för sig själv och/eller annan) som styr användandet av tvångsvård internationellt? 
  
 Vilka etiska utgångspunkter kan man finna i staters utformning av lagstiftning för tvångsvård av substansmissbrukare? Kan den etiska grundvalen karaktäriseras i termer av Homeriskt tvång, paternalistiskt tvång, presumerande tvång, preventivt tvång eller straffrättsligt tvång? 
  
 Finns det något samband mellan å ena sidan olika länderfakto- rer och å andra sidan förekomst och typ av tvångsvård i län- derna? 
  
 Hur är den svenska tvångslagstiftningens utformning i jämfö- relse med andra länders? 
  
 Tidigare forskning 
 WHO:s första internationella undersökning gjordes 1962, Survey of legislation on treatment of drug addicts. Undersökningens vikti- gaste slutsatser pekade på att lagstiftningen i de undersökta län- derna var tämligen olika beroende på hur allvarligt man i landets sociokulturella kontext såg på missbruk/beroende av alkohol/- 
 19 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 narkotika. I vissa länder var lagstiftningen orienterad åt det straff- rättsliga hållet och mycket stränga straff utdömdes, i andra länder betraktades inte missbruk och beroende som ett moraliskt pro- blem. WHO fann att attityderna till missbrukare hade börjat utvecklats i riktning mot att dessa skulle anses som sjuka och därför var i behov av adekvat och effektiv vård/behandling. Till exempel började det bli vanligare med uppfattningen att missbrukare som begick brott, gjorde detta till följd av sitt beroende och att de därför behövde vård och inte straff. Tvångsvård i olika former existerade i ett flertal länder, medan andra utgick från att övergång till behandling skulle ske helt på frivillig väg. I majoriteten av länderna var tvångsvården av missbrukare reglerad i mental hälsovårdslag eller straffrättslig lag. 
 I WHO:s publikation Expert committee on mental health: four- teenth report (1967) presenterades organisationens policy och pro- gram för prevention och behandling av beroende av alkohol och droger. Rekommendationer utgick till medlemsländerna om hur man kunde förbättra och utveckla sin lagstiftning och vård för missbrukare. Två av de viktigaste riktmärkena i rapporten var: 
  
 Lagstiftningen bör erkänna att en person som är beroende av alkohol eller andra droger är sjuk. Medicinska och folkhälsoex- perter bör medverka i utformningen av en sådan lagstiftning. 
  
 Adekvat vård och rehabilitering av drogberoende personer bör om nödvändigt försäkras genom vård av medicinska myndighe- ter, som bör administrera sådan vård alltifrån diagnos till reha- bilitering. 
  
 WHO:s rekommendation till medlemsländerna var således att de skulle betrakta substansmissbrukare som sjuka och i behov av medicinsk vård/behandling. 
 WHO:s andra stora studie över existerande lagstiftning genom- fördes 1986, Survey of law and treatment of drug and alcohol depen- dent persons. Undersökningen omfattade 43 länder och territorier. Man fann att länderna uppvisade stora skillnader i vilken lagstift- ning som användes för att bereda både frivillig- och tvångsvård för substansmissbrukare. En stor majoritet, 27 av länderna/territo- rierna (63 %), hade någon form av tvångsvård. Det viktigaste resultatet av undersökningen var att WHO senare (1987) utgav rekommendationer och riktlinjer till medlemsländerna för hur ny lagstiftning skulle kunna utvecklas på området. 
 20 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Förenta Nationernas generalförsamling tog 1990 ett viktigt steg i att koordinera de internationella aktiviteterna rörande missbruk av narkotika genom utgivningen av publikationen Political declaration and global program of action for international cooperation in the con- trol of drug abuse and illicit trafficking in narcotic drugs and psycho- tropic substances. Några av de viktigaste punkterna i deklarationen var följande (Porter, Moon 1999, s. 19): 
  
 Stater och FN skall förmedla råd och teknisk legislativ hjälp till länder som vill ha assistans i att anpassa sin lagstiftning till internationella konventioner och beslut som rör drogbruk och otillåten handel/smuggling (§ 75, 1990). 
  
 Nationella strategier för de hälsomässiga, sociala, rättsliga och straffrättsliga områdena skall innehålla program för den sociala återintegrationen, rehabiliteringen och vården av missbrukare och drogberoende brottslingar (§ 30, 1990). 
  
 Deklarationen är viktig ur flera aspekter. Den konfirmerar WHO:s roll som stödorganisation för länderna under utvecklandet av sin lagstiftning för substansmissbrukare. Den påtalar också för med- lemsländerna vikten av hjälp och service för att fullfölja en föränd- ring av sin lagstiftning så att den följer upprättade konventioner på området. En av de viktigaste konventionerna som refereras till är konventionen för mänskliga rättigheter. WHO:s strävan att ge hjälp och rekommendationer till medlemsländerna i sitt arbete med att förändra sin lagstiftning på området, måste ses i ljuset av att WHO och FN ser droganvändandet i världen som ett mycket stort samhällsproblem. 
 Droger – förekomst och bruk 
 Det råder i ett globalt perspektiv brist på jämförbara uppgifter över hur stort antalet narkotika- respektive alkoholmissbrukare är i världen. Det finns nationella uppgifter från många länder men dock ingen kvantifierande översiktsstudie som skattar internationell omfattning av missbruk av olika droger på ländernivå. Hur stort problem ett land har med sin droganvändande del av befolkningen är också svårt att svara på därför att den sociokulturella kontexten varierar stort i världen om vad ett missbruk är och därför påverkar till exempel hur villig man är att söka behandling. Det är därför ett 
 21 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 problem att kunna redovisa data för alla länder i studien. De mest relevanta siffrorna kommer från FN. 
 United Nations International Drug Control Programme (UNDCP) uppskattar antalet användare av otillåtna substanser (narkotika) till cirka 185 miljoner i världen. Detta skulle innebära att strax över 4 procent av världens befolkning i åldern 15 år och uppåt är användare av narkotiska och sinnesförändrande substan- ser. UNDCP och The United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC) redovisar också siffror för vilken typ av narkotiska eller andra sinnesförändrande substanser som personer världen över främst söker behandling för. Resultatet visar att européer, asi- ater och australiensare främst söker vård för opiatmissbruk, afrika- ner för cannabismissbruk och amerikaner för kokainmissbruk (UNDCP  UNODC 2002). The United Nations Office on Drug Control and Crime Prevention (UNODCCP) presenterar data över hur omfattande spridningen av narkotika är i världen. Can- nabis är den drog som har störst spridning. Så många som 96 % av de länder som rapporterat att de har drogproblem anger att drogen används. Opiater brukas i 87 % av länderna, kokain i 81 % samt olika typer av amfetamin i 73 % av länderna. Mot bakgrund av siffrorna konstaterar man att cannabis är den drog som är mest utbredd geografiskt, men inte den främsta problemdrogen – det är istället opiater (heroin) och kokain (UNODCCP 2002). 
 Bruk/missbruk av alkohol, som rimligen är den vanligast före- kommande drogen överhuvud taget i stora delar av världen, är också svårt att presentera i form av globala siffror. Samma förhål- lande som för annat droganvändande gäller också här. För att få någon form av uppfattning i frågan blir nästa steg att titta på rap- porterad konsumtion. Även här får man vända sig till WHO för att finna globala data. WHO anger dock att det är svårt att få fram säkra och likvärdiga resultat från alla länder. Därför är vissa angivel- ser uppskattningar som exempelvis jämförelser med andra närlig- gande stater. Man menar dock att siffrorna är de bästa som går att få för att mäta globala trender i alkoholbruk och i förlängningen också alkoholrelaterade problem. 
 Konsumtionen av alkohol, räknat i liter 100 % alkohol per capita/år i världen, har en spännvidd av cirka 15 liter (Slovenien) och 0,3 liter (Kambodja). Generellt kan sägas att alkoholkonsum- tionen per capita minskar i de ekonomiskt högst utvecklade län- derna och ökar i utvecklingsländerna. Starkast är ökningen i västra stillahavsregionen (inkl. Japan, Australien, Nya Zeeland och Kina). 
 22 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Minskningen är starkast i Europa. Det är dock stora variationer länderna emellan (WHO 1999). 
 2. Teoretiska perspektiv 
 Faktorer som beskriver olika länder 
 Vilka förhållanden kan då vara relevanta att undersöka för att få svar på frågan om det finns något samband mellan länderfaktorer och förekomst/typ av tvångsvård för substansmissbrukare i länder- na? Eftersom forskningsfältet är okänt måste man utgå från anta- ganden om vilka variabler som kan vara viktiga. I studien görs antagandet att viktiga förhållanden att undersöka är hur länderna styrs, befolkningsuppgifter och någon form av internationell bedöm- ning av utvecklingsnivå. När det gäller styrelseform används i stu- dien dels det av landet angivna styrelseskicket och dels en kvalitativ tolkning av om landet styrs demokratiskt eller auktoritärt. Det finns ett flertal definitioner av begreppet demokrati, men den defi- nition som studien använder har sin utgångspunkt i en vid tolkning av begreppet liberal demokrati (jfr Held 1987 samt Smith 2000). 
 Detta innebär att med demokrati avses ett system där medbor- garna har fritt deltagande i det politiska livet, med yttrandefrihet, pressfrihet och föreningsfrihet, allmän och lika rösträtt till lagstif- tande församling samt ett fungerande flerpartisystem. Med aukto- ritärt styre avses istället här en styrelseform där maktutövningen utgår enväldigt från en viss person eller grupp, om ett parti har en särställning enligt konstitutionen, om det saknas fria val till alla platser i den styrande församlingen eller om militären har ett bety- dande inflytande över politiken, dvs. olika former av kraftiga beg- ränsningar i det folkmaktsutövande som betecknar en fungerande demokrati. 
 Variabler rörande demografiska förutsättningar kan också vara viktiga för att undersöka om likheter i förhållanden i exempelvis folkmängd eller befolkningskurvor kan visa samband med en viss form av lagstiftning. I studien används jämförelsetal för folkmängd och medianålder. Låg medianålder i ett land kan öka risken att det finns många missbrukande ungdomar. Uppgift om huvudsaklig religion används också. En dominerande religion kan ha påverkat både allmän etik och synen på lagstiftningens grundvalar. Ett sär- 
 23 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 skilt exempel på sådan religiös inriktning är islam, vars trosuppfatt- ning inbegriper den religiösa lagen sharia. Sharia påverkar de flesta muslimska länder i större eller mindre utsträckning. En stark dom- inans av andra religioner, till exempel  
 romersk-katolsk 
  eller ortodox kyrka, kan givetvis också utöva stort inflytande över lag- stiftning. Genom traditionens makt kan detta inflytande kvarstå även efter en process av sekularisering. 
 När det gäller ett lands utvecklingsnivå tar studien sin utgångs- punkt i Förenta nationernas Human Development Index (HDI) och jämförelsetalet Bruttonationalprodukt per capita (BNP). BNP belyser landets ekonomiska utveckling men behöver inte vara rela- terat till om landet har en välfärdspolitik och välmående befolk- ning. HDI däremot räknas ut genom en kombination av tre indi- katorer som anses vara grundläggande i mänsklig utveckling. De är: 
  
 livslängd – mätt genom förväntad livslängd vid födseln 
  
 utbildningsnivå – mätt genom läs- och skrivkunnighet hos vux- na samt antalet inskrivna i primär, sekundär och högre utbild- ning 
  
 levnadsstandard - mätt genom inkomst per capita. HDI räknas i en skala från  
  
 0–1 
  med 1 som maximalt värde. 
 Valet av HDI som välfärdsmått är praktiskt motiverat, utifrån att det är tillgängligt för ett mycket stort antal länder. Det finns be- gränsningar i detta mått – exempelvis att HDI inte tar hänsyn till hälsoläge, ekonomisk fördelning eller jämställdhet mellan kvinnor och män. 
 Något som också kan vara av betydelse för hur ett land har utformat sin lagstiftning är om det har varit koloniserat eller på annat sätt stått under betydande inflytande från annan stat. Studien innehåller därför sådana variabler. En avgränsning har dock gjorts vid om landet har varit koloniserat efter år 1918, dvs. efter första världskrigets slut. Världskriget medförde en viss avkolonisering, bland annat då de förlorande staterna tvingades lämna ifrån sig sina kolonier. Då ländernas lagstiftning rörande substansmissbrukare i huvudsak har utvecklats efter detta bedömdes det rimligt att sätta gränsen till 1918. Med begreppet annat inflytande avses framför allt det forna Sovjetunionens påverkan av länder i östblocket. Man skulle kunna invända att USA också har haft ett massivt infly- tande på exempelvis länderna i Latinamerika när det gäller eko- nomiska och politiska förhållanden, men detta har inte i samma 
 24 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 utsträckning gällt rättsordningen. Ett tidigare koloniserat land har kanske tagit över den forna kolonialmaktens legislativa system eller har upplevt starka politiska påtryckningar från annan stat, till exempel Sovjet, vid utformningen av sitt rättssystem. Om det förhåller sig så kan detta ha satt avtryck i landets nuvarande lagstiftning, vilket då kan återspeglas i etiska överväganden när det gäller tvångsvård av substansmissbrukare. 
 3. Metod 
 Komparativa undersökningar är vanligt förekommande i social- och statsvetenskaplig forskning. Dogan och Herring anger i sin bok How to compare nations (1984) att: jämförelser är det naturliga sättet att tänka. I många fall handlar komparativa studier om att jämföra politiska objekt i olika länder samt olika slags policy och trender mellan länder (Denk 2002). Hill (1984) betonar vik- ten av att kontrollera i vilken utsträckning de företeelser som jäm- förs mellan olika länder, också har samma innebörd/funktion i alla undersökta länder. Har man uppnått detta har man också uppnått funktionell ekvivalens. Denna studie handlar i hög utsträckning om att undersöka i vilken mån företeelser som gemensamt kan beteck- nas som tvångsvård också täcker samma verklighet, eller – rättare sagt – vilka olika former dessa uttrycks i. Detta hanteras här genom att undersöka lagstiftningens etiska grundvalar, deras inordning i olika legislativa system samt konkreta skillnader såsom minimi- och maximigränser. 
 Materialet för jämförelserna av lagstiftning har presenterats av WHO i tre publikationer. Samtliga dessa har publicerats under åren 1986 till 2001 och redovisar lagstiftning och policy rörande länders vård och behandling av alkohol- och/eller narkotikamissbrukare. Om uppgift om samma land finns i flera rapporter har senaste upp- gift föredragits. Rapporterna är: 
  
 The Law and the treatment of drug and alcohol dependent persons 
  
 (Porter et al. 1986). Rapporten är något äldre än övriga och upp- gifter har här hämtats för tre länder. 
  
 Drug and alcohol dependence policies, legislation and programmes for treatment and rehabilitation (Porter et al. 1999). Ur rappor- ten har uppgifter hämtats för 75 länder. 
  
 Non-voluntary 
  
  treatment of alcohol and drug dependence: a European perspective (WHO 2001). Den bygger på material 
 25 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 som insamlades till en  
 WHO-konferens 
  i Moskva i maj 1999, bland annat en inventering av läget i olika stater som till stor del rymde östeuropeiska stater och länder inom forna Sovjet- unionen. Rapporten kompletterar därmed ovanstående rappor- ter med uppgifter från tio relativt nya stater som ej funnits med i den tidigare rapporten. 
 Rapporterna bygger på enkätundersökningar utförda av WHO eller på dess uppdrag. Enkäter har sänts till vissa kontaktpersoner med någon koppling till sitt lands hälsodepartement eller annan officiell övergripande instans för missbrukarvård. Inför sitt urval av länder till de två första rapporterna har WHO strävat efter att välja med- lemsländer med skiftande sociala, kulturella och ekonomiska för- hållanden samt länder med både etablerade och relativt nya legisla- tiva system samt olika stor folkmängd och ekonomisk utveckling för att få ett representativt urval. Initialt skedde urvalet genom att WHO:s egen personal med huvudsakligt ansvar för drog- och alko- holberoende frågor i de sex  
 WHO-regionerna 
  träffades och läm- nade förslag på länder/territorier som skulle ingå i studien. Rappor- terna antyder inte att några länder helt skulle ha avstått från att besvara dem. Däremot finns ett begränsat problem med bristande svar på vissa frågor, vilket redovisas då detta är aktuellt (Porter et al. 1986, 1999). Materialet till rapporten från 2001 är sammanställd av WHO:s europeiska regionala kontor (EURO) och Europarådet. Den anger att enkäter skickats ut till 24 länder i Europa och bes- varats av 16. Vilka som ej svarat anges dock inte (WHO 2001). 
 Uppgifter om ländernas styrelseskick, folkmängd, tidigare kolo- nisering, rättsinflytande, BNP och dominerande religion har huvud- sakligen hämtats från Nationalencyklopedin multimedia 2000 plus, vilket är en  
 PC-baserad 
  utgåva av den i bokform publicerade Natio- nalencyklopedin. Uppgifter om medianålder och HDI har hämtats från Förenta Nationernas länderinformation och WHO:s länderinformation. Dessa är källor som primärt återfinns via internet. Vidare har använts CIA – World fact book 2003 och andra statistiska årsböcker såsom The Europa World Yearbook 2000 och 
 The Statesmans Yearbook 2002. 
 26 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Kategorisering av lagtyp 
 Undersökningen och kategoriseringen av vilken typ av lagstiftning som reglerar tvångsvården av substansmissbrukare i länderna har inletts med att konstatera om det rör sig om mental hälsovårdslag, sociallag eller strafflag. Några av ländernas rubriceringar av sina lagar har inte gett någon tydlig hänvisning om bestämmelsen utgår från social- eller speciallag eller mental hälsovårdslag. I dessa fall har jag fått göra en tolkning. Har det framgått att tvångsvården beslutas och handläggs vid psykiatrisk institution eller om det på annat sätt har gjorts en psykiatrisk bedömning som varit avgörande för beslut om vård, har detta tolkats som att det gäller mental hälsovårdslag. Om sådan inte finns och om beslut om vård tas i domstol eller på statsadministrativ nivå utan att brott förelegat har detta tolkats som att tvångsvården regleras i social- eller speciallag. 
 Nästa steg i kategoriseringen har varit att dela upp den civila tvångsvården i akut och längre rehabiliterande typ av vård. En grund för denna kategorisering är att lagen uttryckligen anger att det handlar om akutvård. En annan grund är att det tydligt anges att omhändertagandet är temporärt för att hantera berusning eller förgiftning (vanligen några timmar) eller för avgiftning och medi- cinska akuta problem under en något längre period. 
 Kategoriseringen av tvångsvård som regleras i strafflag har varit mer okomplicerad eftersom rapporterna från 1986 och 1999 har en indelning där den lagstiftningen redovisas separat. Att hålla isär akut och långvarig vård i den civila tvångsvården har också varit nödvändigt för att kunna göra tolkningen av den etiska grundvalen i lagen. Flera länder har nämligen både civil tvångsvård och straff- rättsligt tvång och de etiska perspektiven i lagstiftningen kan skilja dessa åt. 
 När det gäller straffrättslig vård har en bedömning gjorts om det handlar om tvångsvård eller ej. I studien betraktas straffrättslig tvångsvård som sådan vård som regleras i strafflag och där domen inte förutsätter någon form av samtycke eller inte påverkas om ini- tialt samtycke återkallas. Dvs: 
  
 1. 
  
 Någon döms till vård/behandling utan krav på samtycke, antingen för missbruk/bruk/innehav eller för annan drog- relaterad brottslighet. 
  
 2. 
  
 Någon döms till fängelse och behandling, även detta utan krav på samtycke, för antingen missbruk/bruk/innehav eller annan drogrelaterad brottslighet. 
  
 27 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 3. 
  
 Någon döms till vård som inledningsvis krävt samtycke, men personen begär själv att han skall kvarhållas om han eventuellt senare försöker avbryta vården. Det senare bru- kar benämnas Homeriskt tvång inom ramen för straffrätts- lig tvångsvård. 
  
 I studien betraktas inte olika former av kontraktsvård som tvångs- vård, ej heller om en dömd har rätt till eller kan få möjlighet att vårdas för sitt missbruk under fängelsetiden. Motiveringen till detta i fråga om kontraktsvård är att det finns ett val för personen och att denne hela tiden är fri att ändra sitt val och därmed är det inte tvångsvård i regelrätt mening. Att en person har möjlighet att få behandling för sitt missbruk under verkställighetstiden betyder inte att denne vårdas under tvång. Återigen finns en valmöjlighet vilket avgör att det inte är fråga om tvång. Därför används i studien begreppet vård under verkställighet för sådan typ av vård som sker med samtycke eller som innefattar någon form av valmöjlighet för personen. 
 För att ge en översikt över alla former av straffrättsliga insatser som länderna har för missbrukare finns i tabell D, bilaga 2, en sam- manställning av detta. Det kallas då annan straffrättslig vård. 
 Kategorisering av etiska grundvalar 
 Kategoriseringen av olika etiska principer som kan ligga till grund för lagstiftningen om tvångsvård följer Tännsjö (1994). 
  
 Homeriskt tvång är ett tidsbegränsat tvång som riktas mot en individ till dennes skydd, med den tvingades tidigare uttryckliga medgivande. 
  
 Paternalistiskt tvång är ett tvång som riktas mot en bes- lutskapabel individ till dennes eget skydd mot individens vilja. 
  
 Presumerande tvång riktas mot en icke beslutskapabel individ till dennes eget skydd. Det skall dock finnas mycket starka skäl att anta att personen hade accepterat vården om denne kunnat ta ställning till den. Tvånget skall också upphöra i den stund personen återfår sin förmåga att fatta ett självständigt beslut. 
  
 Preventivt tvång riktas mot en person till skydd för tredje part med anledning av prognosen om personens farlighet för andra. 
  
 Straffrättsligt tvång riktas mot en person på grund av något lag- brott som vederbörande har dömts för. 
  
 28 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Själva kategoriseringen har genomförts med hjälp av de uppgifter som angetts i WHO:s rapporter, dvs. huvudsakligen med hjälp av beskrivningar och rekvisit som länderna angivit för när lagen är tillämplig för beredande av tvångsvård av substansmissbrukare. Metoden redovisas enklast genom exempel. 
 Homeriskt tvång, Danmark: 
  
 Drug-dependent 
  person who chooses to enter into treatment contract, when there are valid grounds for supposing that he will discontinue the agreed treatment; and it would be irresponsible not to keep the person concerned in detention for the following reasons: (1) the pros- pect of putting an end to his drug habit, or of substantially and decisi- vely improving his condition, would be considerably reduced; and (2) the person concerned presents an immediate and considerable risk to himself and others. (Martin, Moon 1999, s. 374) 
 Lagstiftningen utgår främst från en Homerisk grundval eftersom det handlar om en person som ingår behandling frivilligt, men får hållas kvar med stöd av sitt tidigare avgivna medgivande. 
 Paternalistiskt tvång, Kanada (British Columbia): 
 In need of treatment for narcotic dependence. The director of charge of an  
 area-coordinating 
  centre applies to the court for an order decla- ring that the person is in need of treatment for narcotic dependence. (Porter, Moon 1999, s. 353) 
 Exemplet visar bara en del av lagtexten, men det framgår att bere- dande av tvångsvård främst görs med anledning av att det skall fin- nas behov av vård hos individen. Behovet av vård beslutas av någon annan, i det här fallet domstol, och betyder således: till skydd för sig själv, dvs. paternalistiskt tvång. Det krävs varken presumtion av vilja eller tidigare uttryckt vilja. 
 Presumerande tvång, Kenya: 
 Any person who is suffering from mental disorder and is likely to be- nefit by treatment in a mental hospital but is for the time being inca- pable of expressing himself Williams or unwilling to receive treat- ment. (Porter, Moon 1999, s. 392) 
 Lagstiftningen utgår från att personen inte är kapabel att fatta ett eget beslut. Exemplet talar om mental disorder vilket här betyder psykisk sjukdom och som likställs med den oförmåga som inträtt hos personen på grund av alkohol- eller annat substansmissbruk. 
 Preventivt tvång, Finland: 
 29 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 The grounds for admission in emergencies are need for immediate me- dical attention and danger to self or others. Any medical doctor, when another doctor confirms the statement and there are clear medical grounds, can commit somebody for up to five days. On the social ground of danger, the decision is based on the proposal of a social worker or on his consent. Court can decide on compulsory treatment for up to 30 days. (WHO 2001, s. 50) 
 Finland har en begränsad möjlighet att bereda tvångsvård för miss- brukare. Som vi ser i exemplet är det akuta omhändertagandet upp till fem dagar grundat på paternalistiskt och preventivt tvång eftersom lagen talar om skydd för personen själv och andras väl och ve. Men när det gäller något längre tvång upp till 30 dagar, har skyddet för personen själv fallit bort och han kan endast beredas vård om han utgör ett hot för andra, vilket har sin etiska grundval i preventivt tvång. 
 Straffrättslig tvångsvård, Tyskland: 
 The court shall order that any person convicted of any unlawful act committed under the influence of intoxication or whose crime is a result of habitual intoxication, () shall be detained in a withdrawal clinic if there is the danger that he will commit serious unlawful acts in consequence of his habit. (Porter, Moon 1999, s. 545) 
 Ett begånget brott renderar en missbrukare i det här fallet tvångs- vård om brottet utfördes till följd av personens missbruksproblem, och om det finns en uppenbar risk för fortsatt brottslighet till följd av personens drogberoende. 
 Eftersom nästan alla länders lagstiftning innehåller flera olika etiska grundvalar har detta uppmärksammats i studien. Innehåller den till exempel både paternalistiska och preventiva drag har detta redovisats. 
 I fråga om vilken instans som tar beslutet att bereda en person tvångsvård har detta delats upp på tre grupper: hälsoadministrativt, statsadministrativt och domstol. Med ett hälsoadministrativt beslut avses i studien läkare, psykiatriker eller annan form av hälsovår- dande personal, antingen som panel, s.k. tvåläkarintyg, eller enskilt. Med statsadministrativt beslut avses kommunal socialnämnd, polismyndighet eller annan statlig eller kommunal myndighet som ej är att räkna som juridisk domstol eller hälsovårdande myndighet. Med domstol avses såväl administrativa domstolar som domstolar för brott och civilrätt. 
 30 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Undersökta länder 
 Totalt finns uppgifter om 88 länder från alla världsdelar. Inom Afrika är dock de västafrikanska länderna svagt representerade. För åtta federativa länder där motsvarande lagstiftning delvis finns på delstatsnivå har dessutom undersökningen gjorts på denna nivå, men då för ett mindre antal delstater. Detta framgår av bilaga 1. 
 Kategorisering av länder 
 Ländernas karaktäristika framgår av tabell A i bilaga 2. Kategorise- ring har krävt författarens bedömning när det gäller avvägningen om ett land skall betraktas ha ett demokratiskt eller auktoritärt sty- relseskick. Som redovisats tidigare har länder klassats som aukto- ritärt styrda då det funnits olika former av kraftiga begränsningar i det folkmaktsutövande som kännetecknar en fungerande demo- krati. Exempel på länder som klassats som auktoritära är Kina och Egypten. 
 Övriga uppgifter om länderna har ej varit föremål för någon tolkning. Dock har vissa landsuppgifter slagits ihop till större grup- per för att kunna genomföra frekvenstabeller med överskådligare resultat. 
 I fråga om dominerande religion i berörda länder har dessa upp- gifter sammanställts i tre grupper: kristendom, islam och övriga religioner. 
 När det gäller huvudsakligt rättsinflytande i ländernas lagstift- ning har dessa sammanställts i fyra grupper: anglosaxisk, sharia, sovjetiskt samt övrigt. Liknande indelning har gjorts när det gäller vilket land som har varit eventuell kolonialmakt (eller under domi- nansförhållande). Indelningen här har varit: England, Sovjet eller övrigt. 
 Uppgifter beträffande HDI och BNP har saknats i några få fall. Frånvaron av  
 BNP-uppgift 
  har då räknats som bortfall, men saknat  
 HDI-värde 
  har hanterats på annat vis.  
 HDI-värdet 
  har använts för att indela länderna i tre grupper av mer eller mindre utvecklade län- der. Indelningen följer FN:s egen klassificering. Länder med High human development är länder som ligger inom gränsvärdena  
 0,800–0,942. 
  Dessa länder har alltså den högsta  
 HDI-nivån. 
  De flesta västeuropeiska länderna placerar sig här men även ett antal arabiska och sydamerikanska. I gruppen Medium human deve- 
 31 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 lopment, som sträcker sig mellan värdena  
 0,500–0,799, 
  placerar sig det största antalet länder i världen. De flesta asiatiska, sydameri- kanska och arabiska länderna finns i gruppen samt ett antal afri- kanska. Den tredje och sista gruppen av länder placerar sig i grup- pen Low human development. Värdena varierar här mellan  
 0,275–0,499. 
  Asiatiska och afrikanska länder dominerar gruppen.  
 HDI-värde 
  har saknats för Afghanistan, Irak, San Marino, Somalia och Tonga. Lösningen blev då att imputera värden från ett grann- land med förmodad liknande utvecklingsnivå. 
 2 
  
 4. Resultat 
 Ländernas karaktäristika 
 En översikt av ländernas karaktäristika i förhållande till  
 HDI-värde 
  framgår av tabell 1. (En utförligare genomgång av de specifika län- dernas olika karaktäristika finns i tabell A i bilaga 2). 
 Det finns som väntat samband mellan välfärd så som den mäts med HDI samt med flera andra faktorer, främst naturligtvis ekonomisk styrka (BNP). Tabellen visar att länderna med högst HDI oftare är kristna och demokratiskt styrda länder som varken varit koloniserade av England eller stått under sovjetisk dominans, medan länder med relativt lägre HDI oftare är auktoritärt styrda muslimska länder som varit koloniserade av England. När det gäller rättsinflytande kan man se att det finns ett klart inflytande från sharia i länder med lägst  
 HDI-värde, 
  men även ett visst engelskt rättsinflytande. Tabellen pekar också ut att opiater allmänt sett är de vanligaste drogerna som personer söker vård för, men i gruppen med lägst HDI är också cannabis vanligt. 
  
 2  
 Vid kontroll visade det sig att detta inte påverkade några analyser. Resultaten blev de samma om endast ursprungliga värden användes. 
 32 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Tabell 1. Ländernas karaktäristika i förhållande till välfärdsnivå mätt med HDI 
  
 Grupp 1 
  
 Grupp 2 
  
 Grupp 3 
  
 Lågt HDI 
  
 Med. HDI 
  
 Högt HDI 
  
 Totalt 
  
 n = 10 
  
 n = 39 
  
 n = 39 
  
 n = 88 
  
 Statsskick 
  
 Republik 
  
 90 % 
  
 87,2 % 
  
 66,7 % 
  
 78,4 % 
  
 Monarki 
  
 10 % 
  
 12,8 % 
  
 33,3 % 
  
 21,6 % 
  
 Styrelseform 
  
 Auktoritärt 
  
 60 % 
  
 30,8 % 
  
 12,8 % 
  
 26,1 % 
  
 Demokratiskt 
  
 40 % 
  
 69,2 % 
  
 87,2 % 
  
 73,9 % 
  
 Huvudsaklig religion 
  
 Kristendom 
  
 20 % 
  
 48,7 % 
  
 82,1% 
  
 60,2 % 
  
 Islam 
  
 70 % 
  
 33,3 % 
  
 10,3 % 
  
 27,3 % 
  
 Övriga 
  
 10 % 
  
 17,9 % 
  
 7,7 % 
  
 12,5 % 
  
 Koloniserat efter 1918 
  
 100 % 
  
 66,7 % 
  
 33, 3% 
  
 55,7 % 
  
 Koloniserad av vilket land? 
  
 England 
  
 80 % 
  
 33,3 % 
  
 28,2 % 
  
 36,4 % 
  
 Sovjet 
  
 0 % 
  
 25,6 % 
  
 15,4 % 
  
 18,2 % 
  
 Övrigt respektive ej koloniserat 
  
 20 % 
  
 41 % 
  
 56,4 % 
  
 45,5 % 
  
 Rättsinflytande 
  
 Anglosaxisk 
  
 30 % 
  
 15,4 % 
  
 25,6 % 
  
 21,6 % 
  
 Sharia 
  
 60 % 
  
 7,7 % 
  
 10,3 % 
  
 14,8 % 
  
 Sovjetiskt 
  
 0 % 
  
 28,2 % 
  
 5,1 % 
  
 14,8 % 
  
 Övrigt 
  
 10 % 
  
 48,7 % 
  
 59 % 
  
 48,9 % 
  
 Folkmängd – medelvärde 
  
 49,5 milj 
  
 95 milj 
  
 24 milj 
  
 59 milj 
  
 Medianålder – medelvärde 
  
 18,1 år 
  
 24,8 år 
  
 34,9 år 
  
 28,4 år 
  
 HDI – medelvärde 
  
 0,4997 
  
 0,7114 
  
 0,8808 
  
 0,7654 
  
 BNP per capita– medelvärde 
  
 540 $ 
  
 2009 $ 
  
 16525$ 
  
 Hale $ 
  
 Alkoholkonsumtion i per capita i liter ren alkohol 
  
 0,7 L 
  
 3,9 L 
  
 9 L 
  
 5,9 L 
  
 Den drog vilken beroende personer i länderna 
  
 främst behandlats för (ej alkohol). 
  
 Cannabis 
  
 40 % 
  
 10,3 % 
  
 5,1 % 
  
 11,4 % 
  
 Opiater 
  
 50 % 
  
 61,5 % 
  
 71,8 % 
  
 64,8 % 
  
 Stimulantia (kokain, amfetamin, qhat m.m.) 
  
 10 % 
  
 28,2 % 
  
 23,1 % 
  
 23,9 % 
  
 En genomgång av de olika ländernas lagstiftning presenteras på grund av sin omfattning i tabellbilagan (tabeller  
 B–D, 
  bilaga 2). Nedan presenteras en kortare tabell (tabell 2) som sammanfattar hur lagar- na ser ut i de tre olika ländergrupperna utifrån välfärdsnivå. 
 33 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 Tabell 2. Uppgifter om tvångsvård m.m. i förhållande till välfärds- nivå såsom det mäts med HDI 
  
 N 
  
 Lågt HDI 
  
 Med. HDI 
  
 Högt 
  
 Totalt 
  
 Signifikans 
  
 HDI 
  
 Andel med någon sorts 
  
 tvångsvård, därav 
  
 88 
  
 70 % 
  
 84,6 % 
  
 82,1 % 
  
 81,8 % 
  
 E.s. 
  
 Andel med civil akut 
  
 tvångsvård 
  
 88 
  
 0 % 
  
 28,2 % 
  
 35,9 % 
  
 28,4 % 
  
 0,080 
  
 Andel med civil längre 
  
 tvångsvård 
  
 88 
  
 40 % 
  
 51,3 % 
  
 51,3 % 
  
 50 % 
  
 E.s. 
  
 Andel med straffrättslig 
  
 tvångsvård 
  
 88 
  
 40 % 
  
 51,3 % 
  
 44,6 % 
  
 46,6 % 
  
 E.s. 
  
 Andel med vårdinsats i 
  
 någon form reglerat i 
  
 strafflag inklusive med 
  
 samtycke? 
  
 86 
  
 40 % 
  
 78,9 % 
  
 65,8 % 
  
 68,6 % 
  
 0,054 
  
 Kriminaliserat miss- 
  
 bruk/bruk/innehav 
  
 86 
  
 22,2 % 
  
 42,1 % 
  
 43,6 % 
  
 40,7 % 
  
 E.s. 
  
 Som framgår av tabell 2 är tvångsvård totalt sett något mindre van- ligt i länder med lågt  
 HDI-värde. 
  Längre civil tvångsvård är den dominerande formen i alla tre ländergrupperna, men i länder med lågt och medelhögt HDI är denna andel lika med andelen som har straffrättslig tvångsvård. Akut civil tvångsvård ökar tydligt med högre  
 HDI-värde. 
  Vårdinsats totalt sett som regleras i strafflag (dvs. både tvångsvård och sådana insatser som kräver samtycke) är vanligare i länder med medelhögt HDI. Kriminaliserat missbruk/- bruk/innehav är också vanligare i länder med högt och medelhögt HDI. Ingen av dessa skillnader uppnår statistisk signifikans, men den högre andelen med civil akut tvångsvård i länder med högst HDI och den högre andelen med straffrättslig insats oavsett sam- tycke i länder med medelhög HDI tangerar signifikans på fem procentnivån. En noggrannare genomgång av relationerna till HDI framgår av tabell 3, där hela  
 HDI-skalans 
  längd utnyttjas. 
 Akut civil tvångsvård 
 Av studiens länder har 28 % någon form av lagstiftning som regle- rar akut tvångsvård (se tabell B, bilaga 2). Av de länder som har detta regleras vården till 72 % i mental hälsovårdslag och till 28 % i sociallagstiftning. Den tidsperiod som missbrukaren är omhänder- tagen varierar maximitiden från 8 timmar till odefinierad tid. Det är 
 34 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 viktigt att betona att odefinierad tid just innebär att det i lagen sak- nas en bortre tidsgräns. Det är alltså inte detsamma som att uppgift saknas. Medianvärdet ligger på 720 timmar, dvs. en månad. Vanli- gast är att hälsoadministrativa myndigheter beslutar om akut omhän- dertagande. Om beslutet går att överklaga framgår inte i 14 av de undersökta länderna. Uppgift att beslutet är överklagbart fastslås för åtta länder och motsatsen i tre. När det gäller de etiska grund- valar som den akuta lagstiftningen utgår från är det presume- rande tvånget gemensamt för alla länder. Vanligt är också att akut tvång dessutom har både preventiv (64 %) och paternalistiskt (64 %) utgångspunkt. 
 Civil tvångsvård av längre rehabiliterande karaktär 
 Av de 88 länderna har hälften (50 %) någon form av längre civil tvångsvård (se tabellbilaga C). Av de länder som har sådan lagstift- ning regleras den till 66 % i social- eller speciallagstiftning, till 30 % i mental hälsovårdslag. I ett fall är det fråga om strafflag och i ett fall framgår det ej vilken lagstiftning det gäller. Den maximala tidsperiod missbrukaren är omhändertagen varierar mellan en månad och odefinierad tid. Den längsta tidsrymd ett land har angivit är tre år. Dessutom finns det fyra länder som inte har någon maximal vårdtid. Medianvärdet ligger på ett års tvångsvård. 
 I 25 länder är det domstol som beslutar om tvångsvård, i 11 fall är det statsadministrativa myndigheter, i fyra hälsoadministrativa och i två fall både hälso- och statsadministrativa myndigheter. I 24 fall framgår inte om beslutet/domen går att överklaga. Dock finns uppgift om att överklagan kan göras i 21 länder och motsatsen i två. 
 När det gäller de etiska grundvalar länderna har i sin lagstiftning visar resultatet att paternalistisk grundval dominerar (85 %) och att preventiv förekommer (45 %) men att presumerande tvång är mer ovanligt (17 %) och Homeriskt tvång är sällsynt (6 %). 
 Olika insatser för missbrukare som regleras i strafflag 
 Som redovisats tidigare kan strafflagarna ta upp flera olika insatser för missbrukare. Alla dessa behöver inte vara tvångsvård. Som ex- empel på insatser där individens samtycke fordras hela vägen kan 
 35 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 anges kontraktsvård och vård under verkställighet. Dessutom kan det finnas regler om tvångsvård, dvs. insatser som inte kräver sam- tycke eller där insatsen sker trots att initialt samtycke ändras (Home- riskt tvång). Först redovisas därför all typ av straffrättsliga insatser, dvs. både de som fullt ut kräver samtycke och därefter de insatser som karaktäriseras som tvångsvård. 
 Av studiens 88 länder har 61 (69 %) någon form av straffrättslig vård/åtgärd för missbrukare oavsett samtycke (se tabellbilaga D). Av dessa 61 gäller i 35 fall den straffrättsliga lagstiftningen för bruk/- innehav av droger, i elva fall framgår inte detta. Av länderna anger 34 att lagstiftningen också kan gälla för annan drog/alkoholrelaterad brottslighet. När det gäller vård under verkställighet, dvs. att en person kan få vård i fängelse framgår att 13 länder har denna åtgärd. Någon form av kontraktsvård finns i 12 fall. Kortaste tidslängd för åtgärd/vård av straffrättslig karaktär spänner från odefinierad tid till 2 år. Maximal tidslängd sträcker sig från 15 dagar till odefinierad tid. Om man undantar de odefinierade tidslängderna är den kor- taste vårdtiden länderna angett en månad och den maximala tiden fem år. Observera alltså att odefinierad tid inte ska förstås som att uppgift saknas. Istället handlar det om att lagstiftningen faktiskt saknar gräns. Medianvärdet för maximal tid ligger på tre år. Den instans som beslutar om åtgärd/vård är till 94 % domstolar. 
 Beträffande förekomsten av tvångsvård reglerad i strafflag, dvs. att en person blir dömd till vård, döms till fängelse och behandling utan samtycke eller med Homeriskt tvång, visar resultatet att det är 41 länder (47 %) som har någon av dessa möjligheter. Homeriskt tvång utgör en särställning i den här typen av lagstiftning, men det finns två länder som har detta i anslutning till straffrättslig tvångs- vård och det är Förenade Arabemiraten och Qatar. Likheterna med någon form av kontraktsvård är tydlig men eftersom man inte har rätt att ta tillbaka sitt samtycke kan det ses som en Homerisk grundval i lagstiftningen. Den kortaste tiden för straffrättslig tvångs- vård redovisas för 16 länder, varav 9 länder uppger odefinierad gräns medan de angivna gränserna sträcker sig från 1 till 6 månader. Den maximala tiden för straffrättslig tvångsvård är redovisad för 22 länder, varav 11 uppger odefinierad tid och övriga varierar från 6 månader till 5 år. Fem år blir därmed också medianvärdet för den maximala vårdtiden för straffrättslig tvångsvård. 
 36 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Längsta maximala tid för tvångsvård oavsett typ 
 Uppgift om den maximala vårdtiden totalt sett (oavsett typ av tvångsvård) finns för 46 av de 72 länder som har någon av de tre formerna av tvångsvård. Denna varierar från 14 dagar till tre år i definierad tid, vartill kommer 15 länder med odefinierad maximal tid. Medianvärdet för den maximala vårdtiden oavsett typ av tvångs- vård är ett år. 
 Hur hänger kriminalisering och de olika typerna av tvångsvård ihop? 
 Samband mellan kriminaliserat bruk/missbruk/innehav och före- komst av tvångsvård samt de olika typerna av tvångsvård under- söktes med korstabulering. 
 Det finns inget tydligt samband mellan kriminaliserat bruk/- missbruk/innehav och tvångsvård totalt sett. Bland de som tillämpar kriminalisering har 86 % tvångsvård och bland de som inte tilläm- par kriminalisering har 78 % tvångsvård. 
 Däremot finns det klara samband mellan kriminalisering och typ av tvångsvård. Bland de som tillämpar kriminalisering har samtliga en straffrättslig tvångsvård jämfört med endast hälften av övriga (Chi- 2: p  
 Mellan de båda formerna av civil tvångsvård finns också klara samband. Att ha den ena formen ökar chansen att man också har den andra formen av civil tvångsvård. Av de som har akut civil tvångsvård är även längre rehabiliterande tvångsvård ungefär dub- belt så vanlig jämfört med dem som saknar akut tvångsvård (76 % respektive 40 %; p = 0,002). 
 Slutligen prövades om det finns något samband mellan före- komst av straffrättslig tvångsvård å ena sidan och de båda formerna av civil tvångsvård å den andra. Länder med straffrättslig tvångsvård saknar i större utsträckning än andra både civil akut tvångsvård 
 37 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 (17 % jämfört med 38 %; p = 0,028) och längre rehabiliterande civil tvångsvård (39 % jämfört med 60 %; p = 0,054). 
 Kan vi finna samband mellan länderfaktorer och tvångsvård? 
 Frågan är då vad som styr förekomsten av den ena respektive den andra sortens tvångsvård. En genomgång av tvångsvård totalt och olika former av denna samt av lagstiftning som kriminaliserar bruk/missbruk/innehav i relation till olika länderfaktorer redovisas i tabell 3. 
 Tabellens resultat kan sammanfattas enligt följande: 
  
 Tvångsvård totalt finns något oftare i rikare länder (högre BNP) med högre  
  
 HDI-värde 
  och som inte varit kolonier eller under sovjetdominans efter första världskriget. Här är dock sam- banden svaga. 
  
 Akut civil tvångsvård är betydligt vanligare i demokratiska län- der med högre medianålder, högre HDI samt i länder med sovjetiskt rättsinflytande, eller som tidigare varit under sovje- tisk dominans. 
  
 Längre civil tvångsvård finns oftare i rikare länder (högre BNP) med högre medianålder, eller länder med sovjetiskt rättsinfly- tande, eller som tidigare stått under sovjetisk dominans. 
  
 Straffrättslig tvångsvård finns oftare i auktoritära länder med något lägre medianålder som varken haft angloamerikanskt eller sovjetiskt rättsinflytande, men däremot sharia eller övrigt. 
  
 Kriminaliserat innehav/bruk/missbruk finns oftare i auktoritärt styrda länder och i länder med rättsinflytande av sharia och som ej stått under sovjetisk dominans. 
  
 38 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Tabell 3. Förekomst av olika sorts tvångsvård och kriminaliserat innehav/bruk/missbruk relaterat till olika länderfaktorer. (Signifi- kans är markerad.). 
  
 Tvångsvård, 
  
 Akut civil 
  
 Längre civil 
  
 Straffrättslig 
  
 Kriminaliserat inne- 
  
 någon form 
  
 tvångsvård 
  
 tvångsvård 
  
 tvångsvård 
  
 hav/bruk/missbruk (a) 
  
 N 
  
 % 
  
 % 
  
 % 
  
 % 
  
 N 
  
 % 
  
 Totalt 
  
 88 
  
 82 
  
 28 
  
 50 
  
 47 
  
 86 
  
 41 
  
 Världsdel # 
  
 Asien 
  
 27 
  
 85 
  
 15 
  
 52 
  
 48 
  
 25 
  
 52 
  
 Afrika 
  
 12 
  
 75 
  
 17 
  
 33 
  
 58 
  
 12 
  
 50 
  
 Europa 
  
 30 
  
 80 
  
 50 
  
 63 
  
 30 
  
 30 
  
 30 
  
 Nordamerika 
  
 6 
  
 67 
  
 33 
  
 33 
  
 50 
  
 6 
  
 33 
  
 Sydamerika 
  
 9 
  
 100 
  
 0 
  
 33 
  
 89 
  
 9 
  
 56 
  
 Oceanien 
  
 4 
  
 75 
  
 50 
  
 50 
  
 25 
  
 4 
  
 0 
  
 Statsskick 
  
 Republik 
  
 69 
  
 80 
  
 26 
  
 48 
  
 46 
  
 67 
  
 42 
  
 Monarki 
  
 19 
  
 90 
  
 37 
  
 58 
  
 47 
  
 19 
  
 37 
  
 Styrelsesätt 
  
 Auktoritärt 
  
 23 
  
 83 
  
 9 
  
 44 
  
 61  
  
 21 
  
 67** 
  
 Demokrati 
  
 65 
  
 82 
  
 35 * 
  
 52 
  
 42 
  
 65 
  
 32 
  
 Dominerande 
  
 religion 
  
 Kristendom 
  
 53 
  
 81 
  
 34 
  
 53 
  
 47 
  
 53 
  
 34 
  
 Islam 
  
 24 
  
 88 
  
 21 
  
 42 
  
 50 
  
 23 
  
 52 
  
 Övriga 
  
 11 
  
 73 
  
 18 
  
 55 
  
 36 
  
 10 
  
 50 
  
 Koloni/dominans 
  
 efter 1918 
  
 Nej 
  
 39 
  
 90  
  
 28 
  
 49 
  
 64 ** 
  
 39 
  
 49 
  
 Ja 
  
 49 
  
 76 
  
 29 
  
 51 
  
 33 
  
 47 
  
 34 
  
 I så fall av 
  
 England 
  
 32 
  
 75 
  
 16 
  
 47 
  
 38 
  
 30 
  
 43 
  
 Sovjetdominans 
  
 16 
  
 81 
  
 69 *** 
  
 75  
  
 19 
  
 16 
  
 6 
  
 Annat/Inget 
  
 40 
  
 88 
  
 23 
  
 43 
  
 65 ** 
  
 40 
  
 53 
  
 ** 
  
 Rättsinflytande 
  
 Greene. 
  
 19 
  
 74 
  
 26 
  
 48 
  
 32 
  
 19 
  
 26 
  
 Sharia 
  
 13 
  
 85 
  
 0 
  
 31 
  
 62 * 
  
 12 
  
 75*** 
  
 Sovjetiskt 
  
 13 
  
 77 
  
 69 *** 
  
 69 * 
  
 15 
  
 13 
  
 0 
  
 Övrigt 
  
 43 
  
 86 
  
 26 
  
 51 
  
 58 
  
 42 
  
 56 
  
 Dominerande drog 
  
 Cannabis 
  
 10 
  
 70 
  
 20 
  
 30 
  
 60 
  
 10 
  
 40 
  
 Opiater 
  
 57 
  
 81 
  
 33 
  
 53 
  
 40 
  
 55 
  
 42 
  
 Stimulantia 
  
 21 
  
 91 
  
 19 
  
 52 
  
 57 
  
 21 
  
 38 
  
 39 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 N 
  
 m (sd) 
  
 N 
  
 m (sd) 
  
 N 
  
 m (sd) 
  
 N 
  
 m (sd) 
  
 N 
  
 m (sd) 
  
 Alkoholkons / cap. 
  
 Ej förekomst 
  
 14 
  
 6,06 
  
 (4,71) 
  
 49 
  
 5,65 
  
 (4,38) 
  
 34 
  
 5,86 
  
 (3.95) 
  
 42 
  
 6,11 
  
 (4,52) 
  
 45 
  
 6,13 (3,86) 
  
 Förekomst 
  
 59 
  
 5,98 
  
 (4,06) 
  
 24 
  
 6,71 
  
 (3,64) 
  
 39 
  
 6,12 
  
 (4,39) 
  
 31 
  
 5,85 
  
 (3,69) 
  
 26 
  
 6,19 (4,59) 
  
 Folkmängd, miljoner inv. 
  
 Ej förekoms 
  
 16 
  
 32,3 
  
 (41,2) 
  
 63 
  
 68,4 
  
 (197,8) 
  
 44 
  
 35,1 
  
 (44,4) 
  
 47 
  
 46,3 
  
 (143,0) 
  
 51 
  
 40,8 (56,1) 
  
 Förekomst 
  
 72 
  
 65,0 
  
 (187,5) 
  
 25 
  
 35,6 
  
 (61,5) 
  
 44 
  
 83,0 
  
 (236,3) 
  
 41 
  
 73,7 
  
 (198,7) 
  
 35 
  
 87,9 (261,8) 
  
 HDI 
  
 Ej förekomst 
  
 16 
  
 0,71 
  
 (0,17) 
  
 63 
  
 0,74 
  
 (0,14) 
  
 44 
  
 0,75 
  
 (0,14) 
  
 47 
  
 0,76 
  
 (0,16) 
  
 51 
  
 0,76 
  
 (0,15) 
  
 Förekomst 
  
 72 
  
 0,77 
  
 (0,13)  
  
 25 
  
 0,82 
  
 (0,11) ** 
  
 44 
  
 0,78 
  
 (0,14) 
  
 41 
  
 0,76 
  
 (0,12) 
  
 35 
  
 0,76 
  
 (0,13) 
  
 Medianålder, år 
  
 Ej förekomst 
  
 16 
  
 27,0 
  
 (8,3) 
  
 61 
  
 26,4 
  
 (7,2) 
  
 44 
  
 26,5 
  
 (6,9) 
  
 47 
  
 29,6 
  
 (8,2)  
  
 51 
  
 29,2 
  
 (8,0) 
  
 Förekomst 
  
 70 
  
 28,7 
  
 (7,5) 
  
 25 
  
 33,2 
  
 (6,6) *** 
  
 42 
  
 30,2 
  
 (7,9) * 
  
 39 
  
 26,9 
  
 (6,6) 
  
 33 
  
 27,5 
  
 (7,0) 
  
 BNP/capita(milj.$) 
  
 Ej förekomst 
  
 16 
  
 5,36 (7,60) 
  
 61 
  
 7,30 
  
 (9,80) 
  
 44 
  
 5,89 
  
 (6,71) 
  
 47 
  
 9,39(11,71) 
  
 51 
  
 8,78 
  
 (11,80) 
  
 Förekomst 
  
 70 
  
 8,98 (11,03) 
  
 25 
  
 10,76 (12,00) 
  
 42 
  
 10,61(12,84)* 
  
 39 
  
 6,99 
  
 (8,86) 
  
 33 
  
 7,60 
  
 (8,64) 
  
  : p  
 Multivariata modeller prövades, men redovisas inte här eftersom de i huvudsak endast bekräftade dessa slutsatser. 
 3  
 Dessutom finns ett pedagogiskt problem som har att göra med den enorma skillnaden i skalstorlek mellan olika variabler, vilket gör att vissa oddskvoter synes extremt stora och andra extremt små utan att detta korrekt återspeglar faktorns betydelse. 
 Förekomst av tvångsvård med särskild etisk problematik 
 Diskussionen om tvångsvårdens etiska dilemman i Sverige har under senare år i stor utsträckning fokuserat på det paternalistiska draget, dvs. tvångsvård mot beslutskapabla individer för deras egen skull samt socialt preventiva inslag, dvs. tvångsvård mot en individ till skydd för tredje man utan att brott har begåtts. Däremot har tvångsvård som refererar till den enskildes egna uttryckta eller antagna vilja (homeriskt respektive presumerande tvång) inte ansetts lika problematisk (Tännsjö 1994). Internationellt har, som vi sett, fokus i stor utsträckning legat på straffrättsligt tvång, särskilt i de fall då brottet ifråga just varit bruket, missbruket eller innehavet i sig och inte brott riktat mot annan (Porter et al. 1999). I sådana fall utövas ju tvång mot beslutskapabla individer utan att andra per- soner behöver ha skadats. Här ska de etiskt mer problematiska for- merna både inom civilrätt och straffrätt behandlas. Hur vanligt 
  
 3  
 Se Israelsson (2003). 
 40 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 förekommande är dessa internationellt och hur långa är de maxi- mala vårdtiderna i dessa fall? 
 Sammanlagt 44 länder (50 %) har paternalistisk eller socialt pre- ventiv grundval för någon civil tvångsvård. För 32 av dessa finns uppgifter om maximal vårdtid. Två har en månad eller kortare, fyra har tre månader. Åtta länder har sex månader. Arton länder har längre tider varierande från nio månader till tre år. Medianen är ett år. 
 Tjugotre länder (26 %) har straffrättslig tvångsvård som kan utdömas då brottet är bruk, missbruk eller innehav av alkohol eller droger. För 13 av dessa finns uppgifter om maximal vårdtid. Ett land har två veckor och ett annat har sex månader. Övriga 11 länder har längre tider, varierande från 1 till 5 år. Medianen är 5 år utgå- ende från att odefinierad maximal tid kan vara längre än så. 
 Totalt sett är det 61 länder (69 %) som tillämpar någon av dessa etiskt problematiska former av tvångsvård. För 42 av dessa finns uppgift om maximal vårdtid. Medianen är femton månader. Ett land har två veckor. Ett land har sex månader och alla övriga 40 länder har längre maximal vårdtid för tvångsvård med någon form av problematisk etisk grundval. 
 Sverige med sina inslag av paternalism och social prevention i LVM hör till den stora majoriteten av länder som har någon etiskt problematisk grundval för sin tvångsvård. Det finns också möjlig- het till straffrättslig tvångsvård genom överlämnande till vård enligt LVM (BrB kap 31 § 2). Vid tillämpning av lagrummet utgår rätten från rekvisiten i LVM. Tvångsvård på grundval av innehav, bruk eller missbruk på straffrättslig grund utanför LVM ryms ej i svensk lag. I Europa är det 67 procent av länderna som har någon etiskt problematisk form av civil tvångsvård, men bara 10 procent som har den straffrättsliga etiskt problematiska formen. Samman- lagt är det 73 procent som har någon av dessa två. LVM framstår därmed som relativt typisk för europeisk lagstiftning. Jämfört med övriga länder för vilka uppgifter om vårdtider finns har Sverige dock relativt kort maximal vårdtid. Detta gäller även om synfältet begränsas till Europa. 
 41 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 5. Diskussion 
 Sammanfattning av de viktigaste resultaten 
 Totalt sätt förekommer någon typ av tvångsvård i de allra flesta länder. I 82 % av de 88 studerade länderna finns någon av de tre typerna av tvångsvård. 
 Av studiens länder har 28 % lagstiftning som reglerar akut civil tvångsvård av substansmissbrukare. Akut tvångsvård regleras oftast i mental hälsovårdslag. Medianvärdet för maximal vårdtidslängd är en månad. Den etiska grundval som är gemensam för dessa länder är det presumerande tvånget som ofta existerar i kombination med både preventivt och paternalistiskt tvång. Analysen visar att högre välfärd (så som det mäts med HDI) eller någon form av tidigare sovjetiskt inflytande förefaller öka chanserna för någon form av akut tvångsvård av missbrukare. 
 Hälften av studiens länder har lagstiftning som reglerar längre civil tvångsvård. Vanligast är att denna regleras i sociallagstiftning. Medianvärdet för maximal vårdtidslängd är ett år. Den etiska grundval som är mest förekommande är den paternalistiska. Preventivt tvång förekommer medan presumerande tvång är ovanligare och home- riskt tvång är sällsynt. Analysen visar att högre HDI eller någon form av tidigare sovjetisk dominans tycks öka sannolikheten för att landet har någon form av längre civil tvångsvård av missbrukare. 
 Närmare hälften (47 %) har straffrättslig tvångsvård. Medianvär- det för den maximala straffrättsliga tvångsvårdens längd är fem år. Analysen visar att hög medianålder och en kolonial historia före- faller minska sannolikheten för ett land har någon form av straff- rättslig tvångsvård; ett auktoritärt styrelseskick tycks ha en motsatt effekt. 
 Samband mellan tvångsvård och olika länderfaktorer 
 Studien finner inga starka samband mellan länderfaktorer och gene- rell förekomst av tvångsvård oavsett typ. I något högre grad finns dock tvångsvård i rikare länder med högre  
 HDI-värde. 
  Men det förefaller som om det kan finnas olika logiker bakom de olika typerna av tvångsvård och för dessa separat kan tydligare samband med länderfaktorer påvisas. 
 Den minst vanliga formen, akut tvångsvård, regleras främst i mental hälsovårdslag och har en presumerande etisk grundval. Av 
 42 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 detta följer att det är ett behov av vård hos en beslutsinkapabel per- son som huvudsakligen styr den akuta tvångsvården. Eftersom den främst förekommer i demokratiska länder med högre HDI och högre medianålder och i f.d. sovjetdominerade länder är det möjligt att tolka detta som en del av en välfärdslogik. 
 Den längre civila tvångsvården regleras vanligtvis i sociallagstift- ning och har paternalistisk men också ofta en preventiv etisk grundval. Det är alltså vårdbehovet hos beslutskapabla individer men också ett farlighetskriterium som styr den längre civila tvångs- vården. Denna form är vanligare, vilket möjligen kan bero på att det både finns välfärdsaspekter och samhällsskydd i denna logik. Läng- re civil tvångsvård förekommer dels i länder med starkare ekono- mier, dels i länder som stått under sovjetiskt inflytande. Längre rehabilitering av personer med låg motivation är kostsam och i länder med knappa ekonomier har man möjligen inte velat satsa på detta, utom i sovjetdominerade stater där den av tradition innehöll stark tonvikt på arbetsdrift. 
 Straffrättslig tvångsvård är också vanlig, men skiljer sig tydligt från de båda formerna av civil tvångsvård. I någon utsträckning finns motsatta tendenser. Länder med ung medianålder som varken har haft angloamerikanskt eller sovjetiskt rättsinflytande har i hög- re utsträckning den straffrättsliga modellen, medan däremot sharia- inflytande och auktoritärt styre ökar möjligheten för straffrättslig modell. 
 Kriminaliserat bruk/missbruk/innehav tycks i detta sammanhang delvis följa samma mönster som straffrättslig tvångsvård. På samma sätt väljs kriminalisering av auktoritära länder vars rättsordning står under inflytande av sharia, medan de som följt en angloamerikansk eller sovjetisk rättstradition valt bort detta. 
 Internationell anpassning 
 WHO presenterade redan 1967 policy och program för prevention och behandling av beroende av alkohol och droger. WHO rekom- menderade medlemsländerna att betrakta substansmissbrukare som sjuka och i behov av medicinsk vård och rehabilitering. Detta bröt med den tidigare dominerande ståndpunkten att bruk eller miss- bruk av en substans skall betraktas som en kriminell handling och regleras av strafflag. I översiktsstudien nästan 20 år senare (Martin, Hodge 1986) som omfattade 43 länder och territorier fann 
 43 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 man att medlemsländerna uppvisade stora skillnader i vilken lag- stiftning som användes för att bereda både frivillig- och tvångsvård för substansmissbrukare. Av de 27 länder som då angav att de hade någon form av tvångsvård förekom straffrättslig tvångsvård i 14 länder. 
 Förenta Nationernas generalförsamlings ambition 1990 att koor- dinera de internationella aktiviteterna rörande missbruk av narko- tika presenterades i publikationen Political declaration and global program of action for international cooperation in the control of drug abuse and illicit trafficking in narcotic drugs and psychotropic sub- stances. Där presenterade man bland annat riktlinjer och rekom- mendationer för utveckling av ländernas lagstiftning på området. 
 FN:s och WHO:s publikationer uttrycker en ambition från organisationerna och medlemsländerna att internationellt förändra synen på missbruk och lagstiftning som reglerar vården av miss- brukarna, utifrån nya kunskaper och rön. Vi kan i denna studie se att rekommendationen från 1967 tycks ha haft varierande genom- slag i olika länder. Utvecklade länder med starkare ekonomier och högre välfärd har i högre utsträckning följt med. Mindre utvecklade länder som också ofta har ung medianålder har i högre utsträckning hållit fast vid straffrättsligt tvång, men påverkan av engelsk och sovjetisk rätt minskar sannolikheten för detta. En förklaring till det senare kan vara att om man tagit över den forna kolonialmaktens reformer präglas man av denna. Om så inte är fallet har man kanske inte prioriterat dessa frågor i lagstiftningsarbetet. Man kan också fråga sig om vissa av dessa länder tagit intryck av och hjälp från WHO i sitt lagstiftningsarbete. Den civila tvångsvården tycks däre- mot vara en del av välfärdsprojekten i mer utvecklade länder, även om det härvidlag finns skillnader mellan å ena sidan akuta medi- cinska och å andra sidan längre (och ibland dyrare) rehabiliterande insatser. 
 Sveriges position när det gäller lag om tvångsvård tycks följa vad som gäller många andra länder, särskilt sådana som har samma utveckling och tradition i stort. Däremot kan det tyckas märkligt att Sverige har kriminaliserat innehav av droger även för eget bruk, vilket i detta avseende för oss i sällskap med auktoritära länder med helt annan rättstradition. Frågan är om detta är förenligt med WHO:s rekommendation. 
 44 
 SOU 2004:3 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
 Referenser 
 Agevall, Klein, Rose (2000 red). Demokrati i prakti- Dixon. Lund: Studentlitteratur. 
 Dogan, Valdez  Herring, Adams (1984). How to compare nations: strategies in comparative politics. New Jersey: Garcia publishers. 
 Juarez, Watkins (1998). Compulsory treatment for alcohol use disor- ders – clinical and methodological studies of treatment outcome. Akademisk avhandling. Lunds universitet: Avdelningen för kli- nisk alkoholforskning. 
 Gustafsson, Lee (2001). Missbrukare i rättsstaten  
 –- 
  en rättsveten- skaplig studie om lagstiftningen rörande tvångsvård av vuxna miss- brukare. Akademisk avhandling. Stockholm: Norstedts Juridik. 
 Dudley, King (1996). Demokratimodeller: Från klassisk demokrati till demokratisk autonomi. Göteborg: Daidalos. 
 Hill, Holt (1984). Culture's consequences: International diffe- rences in  
 work-related 
  values. London: SAGE publications. 
 Israelsson, Acevedo (2003). Tvång – Lag – Etik: Internationell utblick och komparativ analys av lagstiftning gällande tvångsvård av substansmissbrukare. Östersund: Institutionen för socialt arbete, Mitthögskolan  
 (C-uppsats). 
  
 Madriddeklarationen 1996. I: Mills, Blair (1998). Tvångsvård – kliniska riktlinjer för utredning och behandling. Stockholm: Svensk Psykiatri. 
 Porter, Velazquez, Bonilla, Awni Frank, Randolph (1986). The law and the treatment of drug and  
 Burnspersons – a com- parative study of existing legislation. Geneva: World Health Organization. 
 Porter, Velazquez, Lucas, Kane Randolph (1999). Drug and alcohol dependence policies, legislation and programmes for treatment and rehabilitation. Geneva: Substance abuse depart- ment, social change and mental health, World Health Organiza- tion. 
 Riksdagens Revisorer (2003). Med tvång och god vilja – vad gör Statens institutionsstyrelse? 2002/03:RR9. 
 The Europe World Yearbook 2000, 41: edition. Surrey: Unwin brothers Ltd. 
 Bowman, Johnson (2003, red.). The Statesmans yearbook – the politics, cultures and economies of the world. Bath: Palgrave Macmillan Ltd. 
 45 
  
 Komparativ analys av internationell lagstiftning om tvångsvård av substansmissbrukare 
  
 SOU 2004:3 
  
 Tännsjö, Gonzales (1994). Tvång i vården. Stockholm: Thales. United Nations International Drug Control Programme 
 (UNDCP) (2002). Global illicit drug trends 2002. Vienna: The United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC). 
 The United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC) (2002). World situation with regard to drug abuse, in particular the spread of human immunodeficiency virus/acquired immuno- deficiency syndrome (HIV/AIDS) through drug injection. Vienna: UNODC. 
 United Nations Office for Drug Control and Crime Prevention (UNODCCP) (2001). World drug report 2000. Vienna: UNODCCP. 
 WHO (1999). Global Status Report on Alcohol. Geneva: World Health Organization. 
 WHO (2001).  
 Non-voluntary 
  treatment of alcohol and drug depen- dence – a European perspective, Report of the meeting in Mos- cow, Russia  
 22–23 
  April 1999. Copenhagen: World Health Organization, WHO:s regional office for Europe. 
 Otryckta källor 
 Nationalencyklopedien multimedia 2000 plus. (2000).  
 CD-rom. 
  Höganäs: Bra böcker AB 
 Central Intelligence Agency 
 The World fact book 2002. http://www.cia.gov/cia/publications/factbook/index.html Besökt under maj 2003. 
 United Nations population division 
 World population prospects: The 2002 revision population database. http://esa.un.org/unpp/index.asp?panel=2 
 Besökt under maj 2003. 
 World Health Organization 
 Countries information 
 http://www.who.int/country/en/ 
 Besökt under maj 2003. 
 46 
 Bilaga 1 
 Förteckning över undersökta länder och delstater 
  
 Afrika 
  
 Asien 
  
 Europa 
  
 Nordamerika 
  
 Oceanien 
  
 Sydamerika 
  
 Egypten 
  
 Afghanistan 
  
 Armenien 
  
 Belize 
  
 Australien 
  
 Argentina 
  
 Kenya 
  
 Bahrain 
  
 Azerbaijan 
  
 Costa Rica 
  
 Nya Zeeland 
  
 Bolivia 
  
 Madagaskar 
  
 Bangladesh 
  
 Cypern 
  
 Kanada 
  
 Papua 
  
 Brasilien 
  
 nya Guinea 
  
 Mauritius 
  
 Filipinerna 
  
 Danmark 
  
 Mexico 
  
 Tonga 
  
 Chile 
  
 Nigeria 
  
 Förenade 
  
 Finland 
  
 Trinidad/- 
  
 Colombia 
  
 Arabemiraten 
  
 Tobago 
  
 Senegal 
  
 Indien 
  
 Frankrike 
  
 USA 
  
 Ecuador 
  
 Seychellerna 
  
 Indonesien 
  
 Georgien 
  
 Paraguay 
  
 Somalia 
  
 Irak 
  
 Grekland 
  
 Peru 
  
 Sydafrika 
  
 Iran 
  
 Irland 
  
 Venezuela 
  
 Tunisien 
  
 Israel 
  
 Italien 
  
 Zambia 
  
 Japan 
  
 Lettland 
  
 Zimbabwe 
  
 Jordanien 
  
 Litauen 
  
 Kazakstan 
  
 Malta 
  
 DELSTATER i studien som stude- 
  
 Kina 
  
 Moldavien 
  
 rats vid sidan om federal lag 
  
 Kuwait 
  
 Norge 
  
 Australien: New South Wales 
  
 Kyrgyzstan 
  
 Polen 
  
 Australien: Queensland 
  
 Malaysia 
  
 Portugal 
  
 Indien: Bihar 
  
 Myanmar 
  
 Ryssland 
  
 Kina: Hong Kong 
  
 Pakistan 
  
 San Garner 
  
 Kina: Macao 
  
 Qatar 
  
 Schweiz 
  
 Kanada: British Columbia 
  
 Singapore 
  
 Slovakien 
  
 Kanada: Nova Scotia 
  
 Sri Lanka 
  
 Spanien 
  
 Kanada: Colon 
  
 Tajikistan 
  
 Storbritannien 
  
 Schweiz: Genève 
  
 Thailand 
  
 Sverige 
  
 Spanien: Katalonien 
  
 Turkiet 
  
 Tjeckien 
  
 Tyskland: Bayern 
  
 Uzbekistan 
  
 Tyskland 
  
 USA: Connecticut 
  
 Vietnam 
  
 Ukraina 
  
 Ungern 
  
 Vitryssland 
  
 Österrike 
  
 47 
 Bilaga 2 
 Tabell A, B, C och D 
 Tabell A. Översikt över länder och deras olika karaktäristika. 
  
 Land 
  
 Världsdel 
  
 Styrelseform 
  
 Dominerande 
  
 Koloni/ 
  
 Rätts- 
  
 Invånare 
  
 Ålder 
  
 HDI BNP 
  
 religion 
  
 dominans 
  
 inflytande 
  
 (miljoner) (median) 
  
 efter 1918 
  
 Afghanistan 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 22 
  
 18,1 
  
 0,49 
  
 ----- 
  
 Argentina 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Spanien 
  
 37 
  
 27,9 
  
 0,84 
  
 7220 
  
 Armenien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 30,7 
  
 30,7 
  
 0,75 
  
 660 
  
 Australien 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 35,2 
  
 35,2 
  
 0,94 
  
 17500 
  
 Davis 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam shia 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 8 
  
 25,6 
  
 0,74 
  
 730 
  
 Bahrain 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam shia 
  
 Sharia 
  
 0,64 
  
 26,9 
  
 0,83 
  
 7500 
  
 Bangladesh 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 137 
  
 20 
  
 0,48 
  
 220 
  
 Belize 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 England 
  
 England 
  
 0,24 
  
 19,8 
  
 0,78 
  
 2700 
  
 Bolivia 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 8 
  
 20,1 
  
 0,65 
  
 830 
  
 Brasilien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Portugal 
  
 165 
  
 25,4 
  
 0,76 
  
 4400 
  
 Chile 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Frankrike 
  
 15 
  
 28,3 
  
 0,83 
  
 4860 
  
 Colombia 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 38 
  
 24 
  
 0,77 
  
 2280 
  
 Costa Rica 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 3,6 
  
 24,5 
  
 0,82 
  
 2400 
  
 Cypern 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 England 
  
 England 
  
 0,75 
  
 33,4 
  
 0,88 
  
 13720 
  
 Danmark 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 5,3 
  
 38,7 
  
 0,93 
  
 32500 
  
 Ecuador 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Spanien 
  
 12 
  
 22,7 
  
 0,73 
  
 1590 
  
 Egypten 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 65,7 
  
 21,3 
  
 0,64 
  
 1080 
  
 Filippinerna 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Spanien 
  
 72,2 
  
 20,9 
  
 0,75 
  
 1160 
  
 Finland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 5,2 
  
 39,4 
  
 0,93 
  
 24080 
  
 Frankrike 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 58,8 
  
 37,6 
  
 0,93 
  
 24990 
  
 Barnett Emiraten 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 2,4 
  
 29,6 
  
 0,81 
  
 21420 
  
 Georgien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 5,4 
  
 34,8 
  
 0,75 
  
 850 
  
 Grekland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 10,6 
  
 39,1 
  
 0,89 
  
 11460 
  
 Indien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Hinduism 
  
 England 
  
 England 
  
 976 
  
 23,4 
  
 0,58 
  
 380 
  
 Indonesien 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 Holland 
  
 Holland 
  
 206,5 
  
 24,6 
  
 0,68 
  
 1150 
  
 Irak 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam shia 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 21,8 
  
 18,7 
  
 0,70 
  
 882 
  
 Iran 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam shia 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 73,1 
  
 20,6 
  
 0,72 
  
 2230 
  
 Irland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 England 
  
 England 
  
 3,6 
  
 31,6 
  
 0,93 
  
 18280 
  
 Israel 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Judendom 
  
 England 
  
 3,6 
  
 27,9 
  
 0,90 
  
 15870 
  
 Italien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 57,2 
  
 40,2 
  
 0,91 
  
 19880 
  
 Japan 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Shinto 
  
 Tyskland 
  
 126 
  
 41,3 
  
 0,93 
  
 36970 
  
 Jordanien 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 6 
  
 20,1 
  
 0,72 
  
 1650 
  
 Kanada 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 31 
  
 36,9 
  
 0,94 
  
 19020 
  
 Kazakstan 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 17 
  
 27,9 
  
 0,75 
  
 1350 
  
 Kenya 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 29 
  
 17,7 
  
 0,51 
  
 320 
  
 Kina 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Kommunism mm 
  
 1255 
  
 30 
  
 0,73 
  
 750 
  
 Kuwait 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 1,8 
  
 28,6 
  
 0,81 
  
 17390 
  
 Kyrgyzstan 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 4,5 
  
 23,2 
  
 0,71 
  
 550 
  
 Lettland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 2,4 
  
 37,8 
  
 0,80 
  
 2200 
  
 Litauen 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 3,7 
  
 36 
  
 0,81 
  
 2230 
  
 Madagaskar 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Inhemska 
  
 Frankrike 
  
 Frankrike 
  
 16,3 
  
 17,5 
  
 0,47 
  
 250 
  
 49 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2004:3 
  
 Malaysia 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 England 
  
 21,5 
  
 23,6 
  
 0,78 
  
 4680 
  
 Malta 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 England 
  
 Frankrike 
  
 0,38 
  
 36,5 
  
 0,88 
  
 8630 
  
 Mauritius 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Hinduism 
  
 England 
  
 Frankrike 
  
 1,2 
  
 28,9 
  
 0,77 
  
 3710 
  
 Mexico 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Frankrike 
  
 98,5 
  
 22,9 
  
 0,80 
  
 3670 
  
 Moldavien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 4,5 
  
 31,7 
  
 0,70 
  
 590 
  
 Myanmar 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Buddism 
  
 England 
  
 England 
  
 49,6 
  
 23,4 
  
 0,55 
  
 2610 
  
 Nigeria 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 England 
  
 121,8 
  
 17,3 
  
 0,46 
  
 240 
  
 Norge 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 4,4 
  
 37,2 
  
 0,94 
  
 36100 
  
 Nya Zeeland 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 3,7 
  
 34,5 
  
 0,92 
  
 16800 
  
 Pakistan 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 147,8 
  
 18,8 
  
 0,50 
  
 480 
  
 Papua Nya- 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 4,6 
  
 19,1 
  
 0,54 
  
 1150 
  
 Guinea 
  
 Paraguay 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 5,3 
  
 19,7 
  
 0,74 
  
 1850 
  
 Peru 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 26,1 
  
 22,7 
  
 0,75 
  
 2420 
  
 Polen 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Sovjet inf. 
  
 38,7 
  
 35,2 
  
 0,83 
  
 3230 
  
 Portugal 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 9,8 
  
 37 
  
 0,88 
  
 10160 
  
 Qatar 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 Sharia 
  
 0,7 
  
 31 
  
 0,80 
  
 14540 
  
 Ryssland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 Sovjet 
  
 146,3 
  
 36,8 
  
 0,78 
  
 2740 
  
 San Marino 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 0,02 
  
 ----- 
  
 0,91 
  
 Schweiz 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 7,3 
  
 40,2 
  
 0,93 
  
 44350 
  
 Senegal 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Frankrike 
  
 Sharia 
  
 9,0 
  
 17,6 
  
 0,43 
  
 570 
  
 Seychellerna 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Katolsk kristen 
  
 England 
  
 England 
  
 0,08 
  
 ----- 
  
 0,81 
  
 6880 
  
 Singapore 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Konfucianism 
  
 England 
  
 England 
  
 3,5 
  
 34,5 
  
 0,89 
  
 26730 
  
 mfl kinesiska 
  
 Slovakien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 Sovjet inf. 
  
 5,4 
  
 34 
  
 0,84 
  
 3700 
  
 Somalia 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 England 
  
 Sharia 
  
 10,7 
  
 16 
  
 0,33 
  
 105 
  
 Spanien 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 39,8 
  
 37,4 
  
 0,91 
  
 14490 
  
 Sri Lanka 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Buddism 
  
 England 
  
 Holland 
  
 18,5 
  
 29,1 
  
 0,74 
  
 14800 
  
 Storbritannien 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 58,2 
  
 37,7 
  
 0,94 
  
 18340 
  
 Sverige 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 8,8 
  
 39,6 
  
 0,94 
  
 25710 
  
 Sydafrika 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 Holland 
  
 44,3 
  
 22,6 
  
 0,70 
  
 3520 
  
 Tajikistan 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 6,2 
  
 19,9 
  
 0,67 
  
 330 
  
 Thailand 
  
 Monarki 
  
 Demokratiskt 
  
 Buddism 
  
 Frankrike 
  
 61,5 
  
 27,5 
  
 0,76 
  
 2740 
  
 Tjeckien 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 Sovjet inf. 
  
 10,2 
  
 37,6 
  
 0,85 
  
 4740 
  
 Tonga 
  
 Monarki 
  
 Auktoritärt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 0,1 
  
 20,3 
  
 0,53 
  
 1790 
  
 Trinidad  
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 1,1 
  
 27,6 
  
 0,81 
  
 3870 
  
 Tobago 
  
 Tunisien 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 Frankrike 
  
 Frankrike 
  
 9,5 
  
 24,4 
  
 0,72 
  
 1930 
  
 Turkiet 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Islam sunni 
  
 Schweiz 
  
 63,8 
  
 24,2 
  
 0,74 
  
 1830 
  
 Tyskland 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 82 
  
 39,9 
  
 0,93 
  
 28870 
  
 Ukraina 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Ortodox kristen 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 51,2 
  
 37,3 
  
 0,75 
  
 1200 
  
 Ungern 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 Sovjet inf. 
  
 9,9 
  
 38,1 
  
 0,84 
  
 4120 
  
 USA 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 274 
  
 35,2 
  
 0,94 
  
 29080 
  
 Uzbekistan 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Islam sunni 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 24,1 
  
 21,5 
  
 0,73 
  
 1010 
  
 Venezuela 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 23,2 
  
 23,1 
  
 0,77 
  
 3020 
  
 Vietnam 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Buddism 
  
 Frankrike 
  
 Sovjet 
  
 77,9 
  
 23,1 
  
 0,69 
  
 290 
  
 Vitryssland 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Ortodox kristen 
  
 Sovjet 
  
 Sovjet 
  
 10,3 
  
 36,5 
  
 0,79 
  
 2150 
  
 Zambia 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 England 
  
 8,7 
  
 16,7 
  
 0,43 
  
 360 
  
 Zimbabwe 
  
 Republik 
  
 Auktoritärt 
  
 Kristendom 
  
 England 
  
 Holland 
  
 11,9 
  
 17,5 
  
 0,55 
  
 610 
  
 Österrike 
  
 Republik 
  
 Demokratiskt 
  
 Katolsk kristen 
  
 8,2 
  
 38,3 
  
 0,93 
  
 28110 
  
 50 
 Tabell B. Länder i vilka det finns lagstiftning som reglerar civil akut tvångsvård. 
  
 Land 
  
 Typ 
  
 Beskrivning, rekvisit, grunder 
  
 Antal timmar Beslutsinstans 
  
 Etisk grundval 
  
 av lag 
  
 Min 
  
 Diaz 
  
 Homeriskt 
  
 PaternalistisktPresumerandePreventivt 
  
 Armenien 
  
 Mental 
  
 Psykos, behov av vård, fara för sig själv eller andra. 
  
 720 
  
 4320 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Australien 
  
 Mental 
  
 Berusad och desorienterad person pga alkohol/drogbruk. 
  
 8 
  
 96 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 N. S. Wales 
  
 administrativt 
  
 Davis 
  
 Mental 
  
 Alkohol eller drogrelaterad psykos. Omhändertagen till 
  
 24 
  
 Odef 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 förbättrad. 
  
 administrativt 
  
 Finland 
  
 Mental 
  
 Person som pga drog/alkoholbruk är i behov av omedelbar 
  
 Ej uppg 
  
 120 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 medicinsk tillsyn eller är farlig för sig själv och andra. 
  
 administrativt 
  
 Georgien 
  
 Mental 
  
 Berusning, psykos, fara för sig själv eller andra, störande av 
  
 Ej uppg Ej uppg 
  
 Samtliga instanser 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 allmän ordning pga alkohol/drog påverkan i offentlig miljö 
  
 Grekland 
  
 Social 
  
 Lagen ger rätt att labtesta och medicinskt undersöka person 
  
 Ej uppg Ej uppg Domstol 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 som misstänks vara drogberoende. Uppvisande av akuta 
  
 symptom ska leda till avgiftning vid särskilt center. 
  
 Japan 
  
 Mental 
  
 Drogberoende person eller misstanke om detta, och är en 
  
 Ej uppg 
  
 720 
  
 Statsadministrativt 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 fara för sig själv eller annan, eller har drogrelaterad psykos, 
  
 kan få undergå psykiatrisk undersökning. Finns beroende 
  
 kan personen behandlas i max 30 dagar. 
  
 Kanada 
  
 Social 
  
 Person som på offentlig plats är intoxifierad av 
  
 Ej uppg 
  
 336 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Yoder. Isl 
  
 alkohol/narkotika får av polis omhändertas för tillnyktring 
  
 administrativt 
  
 eller föras till sjukhus för vård om behov finnes. Tvångsvård 
  
 bereds om personen är en fara för sig själv 
  
 Kenya 
  
 Mental 
  
 Alkohol/drog relaterad störning eller farlig för sig själv eller  
 Ej uppg 
  
 72 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 andra. 
  
 administrativt 
  
 Kyrgyzstan 
  
 Mental 
  
 Akut alkohol/drog relaterad psykos och fara för sig själv och  
 Odef 
  
 4320 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 annan. 
  
 administrativt 
  
 Litauen 
  
 Mental 
  
 Allvarlig berusning, psykos, mental desorientering, fara för 
  
 72 
  
 720 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 sig själv och andra, oförmåga, kan vårdas vid sjukhus 
  
 administrativt 
  
 Mauritius 
  
 Mental 
  
 Allvarlig alkoholrelaterad psykos mm behandlas vid psy- 
  
 Ej uppg Ej uppg Hälso- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 kiatriskt sjukhus. 
  
 administrativt 
  
 Moldavien 
  
 Social 
  
 Alkohol/drog relaterad psykos, mental el fysisk hälsoför- 
  
 240 
  
 4320 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 sämring, fara för sig själv eller andra, oförmåga pga av 
  
 administrativt 
  
 berusning, störande av allmän ordning. 
  
 Norge 
  
 Mental 
  
 Undersökning av mental status om person är oförmögen att 
  
 Ej uppg 
  
 504 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 söka vård själv eller lider av allvarlig psykisk störning och 
  
 administrativt 
  
 kan vara i behov av vård. Undersökning får ske i tre veckor, 
  
 samt beredande av eventuell fortsatt vård. 
  
 Nya Zeeland 
  
 Mental 
  
 Berusad person på allmän plats kan av polis föras till sitt 
  
 Ej uppg 
  
 12 
  
 Statsadministrativt 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 hem, polisstation men om behov finns skall personen föras 
  
 till avgiftningscentra. 
  
 Polen 
  
 Mental 
  
 Av alkohol/droger orsakad psykos och fara för sig själv och 
  
 Ej uppg Ej uppg Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 andra. 
  
 administrativt 
  
 Portugal Social 
 Ryssland Mental 
 Storbritt. Mental 
 (Eng, Wales) 
 Sverige Social 
 Tajikistan Mental 
 Tjeckien Mental 
 USA Social 
 Connecticut 
 Uzbekistan Mental 
 Vitryssland Social 
 I akuta fall kan rätten provisoriskt döma till tvångsvård om personen blivit medicinskt undersökt och hörts med assistans av jur. rådgivare. 
 Alkohol och drogrelaterad psykos allvarlig drog/alkohol berusning och fara för sig själv och andra. 
 Person som enbart är missbrukare av alkohol/narkotika kan inte beredas tvångsvård. Men det är tillåtet att omhänderta person som är beroende och därför lider av psykisk störning om alla möjligheter är uttömda. 
 Person på offentlig plats som är berusad av alkohol/droger kan omhändertas av polis om hans tillstånd gör honom oförmögen att ta hand om sig själv eller är farlig för sig själv eller andra. Personen kan läggas in på sjukhus om nödvändigt. 
 Alkohol/drogrelaterad psykos, fara för sig själv och andra, störande av allmän ordning 
 Person som är farlig för sig själv eller andra på grund av mental störning orsakad av alkohol/drog relaterad psykos. 
 Person som pga av berusning är oförmögen att förstå och ta rationella beslut och är i behov av hjälp eller är farlig för sig själv eller andra och i behov av vård 
 Alkohol/drogrelaterad psykos och fara för sig själv och andra 
 Ej uppg 4320 
 Ej uppg 24 
 Ej uppg Ej uppg 
 Ej uppg 8 
 240 720 
 Ej uppg Ej uppg 
 48 120 
 Ej uppg 2160 
  
 Alkohol/narkotikarelaterad psykos, drog intox, fara för sig  
 24 
  
 720 
  
 själv och andra. 
  
 Domstol 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Statsadministrativt 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Statsadministrativt 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Hälso- 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 administrativt 
  
 Tabell C. Länder i vilka det finns lagstiftning som reglerar längre eller rehabiliterande former av civil tvångsvård (a). 
  
 Land 
  
 Typ Beskrivning, rekvisit, grunder 
  
 Antal dagar 
  
 Besluts- 
  
 Möjlighet 
  
 attEtisk grundval 
  
 av 
  
 Min 
  
 Diaz 
  
 instans 
  
 överklaga 
  
 Home- 
  
 Paterna- 
  
 Presume- Preven- 
  
 lag 
  
 riskt 
  
 listiskt 
  
 rande 
  
 tivt 
  
 Armenien 
  
 Straff  
 Johnson för sig själv eller andra, vägran att ingå behandling, misslyckad 
  
 30 
  
 730 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 tidigare behandling. Diaz ålder 70. 
  
 Bangladesh 
  
 Social  
 Person som ofta befinner sig i abnormt tillstånd pga narkotikabe- 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Domstol 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 roende och vård är oundvikligt, eller vägran att inställa sig för be- 
  
 handling kan ges tvångsvård vid statliga sjukhus, hälsocentra eller 
  
 fängelsesjukhus. 
  
 Bolivia 
  
 Social  
 Brukare av controlled substances som efter undersökning visas vara 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Domstol 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 drogberoende kan beredas tvångsvård vid statlig el. privat institution 
  
 Samt om farlig för sig själv eller anses benägen att begå brott 
  
 Danmark 
  
 Social  
 P. som via kontrakt valt frivillig behandling och det finns anledning 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Statsadm. 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 att tro att han skall avvika får kvarhållas om: det finns påtaglig risk 
  
 att hans förbättrande allvarligt skadas eller om personen är påtagligt 
  
 farlig för sig själv/annan 
  
 Ecuador 
  
 Social  
 Personer med drogberoende kan undersökas och behandlas med 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 tvångsåtgärder 
  
 Finland 
  
 Social  
 Socialarbetare ges möjlighet att ansöka om tvångsvård för missbru- 
  
 Ej uppg 
  
 30 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 kare som är farlig för sig själv. 
  
 Georgien 
  
 Ment.  
 Störande av allmän ordning av alkohol/drogberoende P. ger tvångs- 
  
 180 
  
 360 
  
 Samtliga 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 vård, men gäller ej enbart beroende. 
  
 Indien 
  
 Ment.  
 Statliga och centrala myndigheter kan förordna om tvångsvård vid 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg  
 Hälso- 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Federalt 
  
 psykiatriskt sjukhus för mentalt sjuka personer. Gäller även alko- 
  
 Statsadm. 
  
 hol/drogberoende personer som utvecklat personlighetsförändringar. 
  
 Indonesien 
  
 Social  
 Drogberoende myndig eller omyndig person kan vårdas vid Rehab- 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Statsadm. 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 klinik. 
  
 Irak 
  
 Ment.  
 Drogberoende person som har mentala eller fysiska symptom, raserad  
 30 
  
 90 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 ekonomi eller i behov av vård. 
  
 Irland 
  
 Ment.  
 Person som behöver tvångsvård i max 6 mån för tillfrisknande, miss- 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Hälsoadm. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 brukare av droger, berusning eller annat perverterat beteende som 
  
 antingen är farlig för sig själv eller andra eller löper risk för mental 
  
 skada. 
  
 Japan 
  
 Ment.  
 Drogberoende P. eller misstanke om detta, och han är farlig för sig 
  
 30 
  
 90 
  
 Statsadm 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 själv el. andra, eller har drogrelaterad psykos kan få undergå psy- 
  
 kiatrisk undersökning. Finns beroende kan tvångsvård beredas. 
  
 Kanada 
  
 Social  
 Narkotikaberoende person som är i behov av vård. Vägran att mot- 
  
 180 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Br.Columbia 
  
 taga frivillig vård och om behov finns skall rätten bereda tvångsvård 
  
 samt övervakning upp till 3 år. 
  
 Kanada 
  
 Social  
 Om den omhändertagne är kronisk alkoholist eller drogberoende och 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Pr. Edw. Isl. 
  
 det ej anses troligt att han vill genomföra behandling frivilligt, döms 
  
 han till tvångsvård. 
  
 Kenya 
  
 Ment.  
 Person som lider av alkohol/drog relaterad störning och som troligen 
  
 180 
  
 360 
  
 Hälsoadm 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 behöver vård vid psykiatriskt sjukhus men som för tillfället ej är i 
  
 stånd att ta beslut om han vill ha vård eller ej. 
  
 Kina 
  
 Social  
 Person som pga missbruk av droger eller berusningsmedel är farlig 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Hälsoadm 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Hong Kong 
  
 för sig själv eller andra, eller oförmögen att klara ett normalt liv el. 
  
 löper påtaglig risk att drabbas av fysisk/psykisk störning. Försäkran 
  
 om att bli kvarhållen lämnas. Vuxen 6 mån, ej 18 år 12 mån. 
  
 Kuwait 
  
 Social  
 Drogberoende person kan tvångsvårdas vid sjukhus. 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Kyrgyzstan 
  
 Social  
 På släktings inrådan kan domstol bereda tvångsvård för missbrukare 
  
 30 
  
 360 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 som stör allmän ordning. För alkoholister max  
 1-2 
  mån, drogbe- 
  
 roende max 12 mån. 
  
 Litauen 
  
 Social  
 Störande av allmän ordning, upprepad bilkörning i påverkat tillstånd 
  
 180 
  
 270 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 eller vägran att genomgå frivillig vård, kan av domstol dömas till 
  
 tvångsvård för sociopsykologisk rehabilitering. 
  
 Malaysia 
  
 Social  
 Person som misstänks vara drogberoende och domstol efter under- 
  
 Odef 
  
 720 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 sökning finner detta, kan rätten döma till tvångsvård vid institution 
  
 under 2 år samt eftervård. Eller frivård och övervakning i minst 2 år 
  
 max 3år. 
  
 Moldavien 
  
 Social  
 Johnson egen eller anhörigas hälsa, störande av allmän ordning, vägran 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 att ingå vård eller misslyckad sådan. 
  
 Norge 
  
 Social  
 Person som utsätter sin psykiska/fysiska hälsa för fara genom 
  
 Ej uppg 
  
 90 
  
 Statsadm 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 omfattande och långvarigt missbruk och hjälp ej kan ges på annat 
  
 sätt. Är personen frivilligt placerad kan han efter eget godkännande 
  
 kvarhållas mot sin vilja vid tre tillfällen under perioden. tvångsvård 
  
 för undersökning i max 3 veckor. 
  
 Nya Zeeland 
  
 Ment.  
 Alkoholist (droger/alkohol) som stadigvarande i övermått är hängiven 
 Ej uppg 
  
 720 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 åt alkohol och sannolikt kommer att skada hälsan, lidande eller är en 
  
 påtaglig störning för andra eller ej kan ta hand om sig själv. 
  
 Peru 
  
 Social  
 Drogberoende person som efter undersökning befinns lida av patolo- 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 giskt psykiskt eller medicinskt tillstånd, kan om inte personen själv 
  
 söker vård dömas av domstol till tvångsvård. 
  
 Polen 
  
 Social  
 Alkoholberoende, fara för signifikanta andra, störande av allmän 
  
 90 
  
 720 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 ordning, avvikelse från arbete, familjeproblem, demoralisering av 
  
 barn. Endast underåriga omhändertas för tvångsvård för drogmiss- 
  
 bruk. 
  
 Portugal 
  
 Social  
 Drogberoende person som vägrar att genomgå vård eller utan 
  
 180 
  
 360 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 godtagbar anledning avbryter pågående frivillig behandling kan 
  
 dömas till tvångsvård. 
  
 Schweiz Fed. 
  
 Social  
 Drogberoende och farlig för andra, Cantonerna kan då besluta om 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Statsadm. 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 avgiftning/behandling vid sjukhus. 
  
 Schw Geneve 
  
 Social  
 Tvångsvård kan beredas person vars vård ej kan täckas av socialtjäns-  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 ten eller om han vägrar att ingå frivillig vård. 
  
 Singapore 
  
 Social  
 Misstanke om drogberoende och personen efter undersökning befinns 
  
 7 
  
 1080 
  
 Statsadm 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 vara i behov av vård kan avgiftas i max 7 dagar om personen är under 
  
 55 år. Rehabtiden 6 mån kan förlängas till 3 år. 
  
 Somalia 
  
 Ment.  
 Allvarlig mental störning orsakad av vanemässigt otillbörligt använ- 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Statsadm 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 dande av narkotika och om P är en fara för sig själv och andra, kan 
  
 polis eller annan myndighet omhänderta honom för tvångsvård. 
  
 Span. Katalo 
  
 Social  
 Drogberoende person kan få undergå avgiftning vid specialsjukhus 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 antingen som inlagd eller i öppenvård. 
  
 Sri Lanka 
 Sverige 
 Sydafrika 
 Tajikistan 
 Thailand 
 Tjeckien 
 Tonga 
 Tyskland 
 Bayern 
 Ukraina 
 Ungern 
 USA 
 Federalt 
 USA Connet. 
 Uzbekistan 
 Vitryssland 
 Zimbabwe 
 Österrike 
  
 Ej ug.  
 Tvångsvård kan komma ifråga för missbrukare om nödvändigt. 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Social  
 Pga fortgående missbruk av alkohol/narkotika eller lösningsmedel 
  
 90 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 och är i behov av vård för att bryta missbruket och vård ej kan ges på 
  
 annat sätt, och löper risk att allvarligt skada sin fysiska eller mentala 
  
 hälsa, är en påtaglig fara för sig själv el närstående. 
  
 Social  
 Drogberoende P. som slösar med sina resurser, skadar sin hälsa, stör 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 friden, eller på annat sätt skadar sin/familjens välfärd, eller miss- 
  
 lyckas med att sörja för sig själv eller närstående, kan efter medicinsk 
  
 undersökning beredas tvångsvård. 
  
 Ment.  
 Drogberoende person som stör allmän ordning eller vägrar att ingå 
  
 180 
  
 360 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 frivillig vård. 
  
 Social  
 Person som är beroende av psykotropiska substanser och vägrar 
  
 Ej uppg 
  
 90 
  
 Statsadm 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 genomgå frivillig vård, kan beredas tvångsvård. 
  
 Social  
 Drogberoende person vars hälsa är i behov av vård, eller vägran att 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 ingå vård. tvångsvård får endast beslutas om det finns anledning att 
  
 tro att personen kan förbättras och beroendet inte verkar vara perma- 
  
 nent. 
  
 Ment.  
 Person som lider av allvarlig psykisk störning pga alkohol/drog- 
  
 28 
  
 720 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 beroende så han ej kan kontrollera sig själv eller är en fara för annan. 
  
 Ment.  
 Person som är psykisk sjuk eller lider av psykisk störning pga av 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Statsadm. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 mentala brister eller missbruk och därför är en fara för allmänheten 
  
 eller för sig själv kan hospitaliseras för kurativ behandling. 
  
 Ment.  
 tvångsvård av kroniska alkoholister är möjlig. 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Hälsoadm 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Social  
 Alkohol/drogberoende personer kan beredas tvångsvård om nödvän- 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg Statsadm 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 digt för beteende mot familj och omgivning. 
  
 Social  
 Drogberoende person som ej är åtalad för brott och som sätter all- 
  
 Ej uppg 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 mänhetens moral, hälsa, säkerhet eller välfärd i fara och har tappat 
  
 självkontrollen pga missbruk kan beredas tvångsvård samt eftervård 
  
 upp till 3 år. 
  
 Social  
 Drog/alkoholberoende person som är farlig för sig själv eller andra, 
  
 30 
  
 180 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 eller allvarligt oförmögen. 
  
 Social  
 Störande av allmän ordning av alkohol/drogpåverkad person 
  
 90 
  
 540 
  
 Domstol 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Social  
 Person  
 18-60 
  år, fara för välfärd och hälsa för signifikanta andra och 
  
 360 
  
 720 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 störande av allmän ordning. 
  
 Ment.  
 Patient som är psykiskt störd eller efterbliven och drinkare (alkoho- 
  
 50 
  
 Odef 
  
 Domstol 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 list) kan beredas tvångsvård vid inst. om läkare påvisar att vård är 
  
 nödvändigt för patientens hälsa/säkerhet eller till skydd för andra. 
  
 Social  
 Person som pga missbruk av narkotika behöver medicinsk behand- 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Statsadm 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 ling. Behandlingen består av avgiftning eller hälsoövervakning under 
  
 så lång tid som behövs. 
 (a) Från följande länder saknades uppgift om längre civil tvångsvård: Kazakstan, Lettland, Madagaskar, Vietnam, Zambia, 
 Tabell D. Länder med lagstiftning som reglerar tvångsvård för missbruk eller annan vård av straffrättslig karaktär för bruk, missbruk eller innehav. [Endast länder/delstater som har någon form av straffrättslig åtgärd mot bruk/missbruk/innehav är medtagna (a).] 
  
 Land 
  
 Straff- Beskrivning, rekvisit, grunder 
  
 Lagen gäller för 
  
 Antal månader i vård 
  
 Form för straff- 
  
 Form för annan 
  
 rätts- 
  
 rättslig tvångs- 
  
 straffrättslig vård 
  
 lig 
  
 vård 
  
 tvångs 
  
 innehav, 
  
 påföljd för Min 
  
 Diaz 
  
 Dom om Home- 
  
 Vård 
  
 Form av 
  
 vård 
  
 bruk el. 
  
 annat brott 
  
 tvångs- risk 
  
 under 
  
 kontrakts- 
  
 missbruk 
  
 vård 
  
 verkstäl- 
  
 vård 
  
 lighet 
  
 Afganistan 
  
 Ja 
  
 Person med beroende av narkotika döms till fängelse, men rätten kan även 
  
 Ja 
  
 döma till tvångsvård. 
  
 Argentina 
  
 Ja 
  
 Dömd för brott och är drogberoende döms till tvångsvård. Efter behandling 
  
 Nej 
  
 skall ursprunglig straffpåföljd avtjänas. 
  
 Armenien 
  
 Ja 
  
 Drogberoende brottsling döms till fängelse och behandling 
  
 Nej 
  
 Davis 
  
 Nej 
  
 Drogberoende brottsling döms till fängelse och kan få behandling under 
  
 Nej 
  
 fängelsetiden 
  
 Bahrain 
  
 Ja 
  
 Innehav av narkotika för eget bruk ger fängelse min 6 mån och böter, be- 
  
 Ja 
  
 handling kan dömas som tilläggspåföljd. Tiden dras från straffet. Vården 
  
 pågår tills den är fullbordad. 
  
 Bolivia 
  
 Ja 
  
 Person som innehar narkotika för personligt bruk och efter undersökning 
  
 Ja 
  
 befinns vara drogberoende kan dömas till tvångsvård vid statlig eller privat 
  
 institution. 
  
 Brasilien 
  
 Ja 
  
 Om en åtalad befinns vara oskyldig till ett brott därför att det utfördes pga av 
  
 Nej 
  
 drogberoende och han då var oförmögen att förstå innebörden av sina hand- 
  
 lingar döms han till tvångsvård. 
  
 Chile 
  
 Ja 
  
 Misstänkt eller bevisat bruk av narkotika/psykoaktiva droger eller innehav, 
  
 Ja 
  
 samt om personen efter undersökning befinns vara beroende döms han till 
  
 tvångsvård vid institution. Rätten kan också döma till vård i frihet. 
  
 Colombia 
  
 Ja 
  
 Bruk eller innehav av beroendeframkallande medel straffas med fängelse eller  
 Ja 
  
 böter, befinns personen vara beroende döms till tvångsvård vid psykiatriskt 
  
 sjukhus (eller i hemmet) tills vårdbehovet är uppfyllt. Straffet efterskänks. 
  
 Costa Rica 
  
 Nej 
  
 Person anklagad för bruk/innehav döms till 4 års fängelse. Kan få behandling 
  
 Ja 
  
 för sitt beroende under fängelsetiden. 
  
 Egypten 
  
 Nej 
  
 Innehav, annan tillgång mm dömes till hårt arbete och böter, men kan sam- 
  
 Ja 
  
 tycka till behandling för drogavvänjning 
  
 Filippinerna 
  
 Ja 
  
 Om brottsling befinns vara drogberoende måste rätten suspendera åtalet om 
  
 Nej 
  
 det ligger i allmänhetens intresse att han kvarhålls för tvångsvård. Obegränsad 
  
 vårdtid 
  
 Frankrike 
  
 Nej 
  
 Otillåtet användande av narkotikaklassade subst. el. växter, den dömde kan få  
 Ja 
  
 genomgå behandling för avgiftning, personen får själv välja vårdinrättning. 
  
 Förenade Arab Ja 
  
 Jur. process inleds ej mot person som använt narkotika om han frivilligt an- 
  
 Ja 
  
 emiraten 
  
 mäler sig till sanatorium eller allmän åkl. och söker behandling. Personen 
  
 stannar vid sanatoriet tills dess en särskild kommitté beslutar att släppa 
  
 honom. 
  
 Georgien 
  
 Nej 
  
 Drogberoende brottsling kan få behandling för sitt missbruk under fängelse- 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 24 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 2 
  
 24 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 24 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 6 
  
 36 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 6 
  
 36 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 6 
  
 12 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Grekland 
  
 Ja 
  
 Indien 
  
 Nej 
  
 Federalt 
  
 Indonesien 
  
 Ja 
  
 Iran 
  
 Ja 
  
 Irland 
  
 Nej 
  
 Israel 
  
 Ja 
  
 Israel 2 (b) 
  
 Nej 
  
 Italien 
  
 Nej 
  
 Jordanien 
  
 Ja 
  
 Kina 
  
 Nej 
  
 Federalt 
  
 Kina 
  
 Ja 
  
 Hong Kong 
  
 Kina /Macao 
  
 Nej 
  
 Kuwait 
  
 Ja 
  
 Kyrgyzstan 
  
 Nej 
  
 Malaysia 
  
 Nej 
  
 Mauritius 
  
 Ja 
  
 Mexico 
  
 Ja 
  
 tiden 
  
 Om person innehar små kvantiteter av narkotika och brukar denna, döms till 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 tvångsvård vid särskilt terapeutiskt fängelse. 
  
 Skyldig till innehav av liten mängd narkotika kan, via kontraktsförsäkran, 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 dömas till vård vid statlig institution eller sjukhus. Gäller en gång i livet. 
  
 Fullföljer han ej vården utdömes böter. 
  
 Person dömd för otillåtet personligt bruk av narkotika samt är beroende 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 dömes till tvångsvård till självkostnad vid  
 rehab-inst. 
  
 All befattning med droger är förbjuden. Droganvändare får tvångsvård vid 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 6 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Rehabcentra i min 6 mån. Smugglare m fl måste inom 6 mån ge upp sitt 
  
 missbruk annars får personen tvångsvård vid Brown till beroendet är 
  
 borta. 
  
 Innehav eller annan drogrelaterad brottslighet som person står åtalad för kan 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 12 
  
 18 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 rendera honom frivård och behandling vid särskilt behandlingshem. Samtycke 
  
 måste finnas. Fullföljs inte vården döms till fängelse. 
  
 Brott begånget som följd av drogberoende, och domen lyder på min 6 mån 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 6 
  
 36 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 fängelse, och risk för nya brott föreligger kan rätten besluta till tvångsvård, 
  
 vårdtiden dras från påföljden. Behandling kan ske före eller efter avtjänande 
  
 av påföljden. 
  
 Åtalad kan dömas till frivård med behandling inom öppenvården om beroende  
 Nej 
  
 Ja 
  
 6 
  
 36 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 finns. Personen måste samtycka till vård. Rätten kan döma till detta även om 
  
 personen ej fälls för brottet. 
  
 Drogberoende person dömd för brott har rätt till behandling i max tre år, 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 antingen i fängelse eller frihet. Samtycke måste finnas. Ej tvångsåtgärder. 
  
 Den som importerar eller på annat sätt handhar droger i syftet missbruk döm 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 till fängelse i min 6 mån max 2 år, rätten kan istället för fängelse döma till 
  
 vård eller påföljd den finner lämplig t.ex. tvångsvård. Om P. innan rätteg. 
  
 söker vård åtalas ej. 
  
 Innehav av små mängder eller bruk av droger ger fängelse i minst 15 dagar, 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 drogberoendet kan behandlas under fängelsetiden. Är mängden större dömes 
  
 till fängelse i minst 7 år upp till livstid. 
  
 Person dömd till fängelse för begånget brott och är missbrukare av droger kan  
 Nej 
  
 Ja 
  
 2 
  
 12 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 rätten istället för fängelse döma till tvångsvård vid institution om rätten finner 
  
 att detta ligger i samhällets intresse. 
  
 Dömd person kan få behandling i fängelse. 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Drogberoende person kan istället för fängelse dömas till tvångsvård, om 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 personen själv söker vård vidtas inte juridiska åtgärder mot honom. Finns ej 
  
 samtycke kan han ändock beredas tvångsvård. 
  
 Drogberoende brottsling kan under avtjänande av fängelsestraff få behandling  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 12 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 för sitt beroende i max 12 mån 
  
 Person under 18 år skyldig till brott mot Dangerous Drug Act 1952 kan av 
  
 Ej uppg 
  
 Ej upg 
  
 24 
  
 36 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 rätten frisläppas om denne kvarstannar vid  
 Rehab-center 
  för missbrukare 
  
 minst 2 år för vård och behandling samt eftervård. Eller frivård under 
  
 övervakning. 
  
 Innehav/bruk av narkotika ger fängelse i max 8 år, rätten kan istället döma till  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 60 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 tvångsvård om den finner detta lämpligt i max 5 år. Är straffpåf. max 12 mån 
  
 susp. domen och vård utdöms, fullföljs ej utdöms hela straffet samt 5 års 
  
 fängelse + böter. 
  
 Person dömd för brott som är drogberoende skall också dömas till behandling  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 för sitt beroende vilket sker under fängelsetiden. Behandlingstiden får ej 
  
 överstiga straffpåföljden. 
  
 Moldavien 
  
 Nej 
  
 Myanmar 
  
 Nej 
  
 Nigeria 
  
 Ja 
  
 Norge 
  
 Ja 
  
 Paraguay 
  
 Ja 
  
 Peru 
  
 Ja 
  
 Polen 
  
 Ja 
  
 Portugal 
  
 Nej 
  
 Qatar 
  
 Ja 
  
 Ryssland 
  
 Ja 
  
 San Marino 
  
 Ja 
  
 Senegal 
  
 Ja 
  
 Seychellerna 
  
 Ja 
  
 Spanien 
  
 Ja 
  
 Federalt 
  
 Spanien Katal. Nej 
 Storbrittanien Nej 
 (Eng, Wales) 
 Sverige Nej 
 Sverige 2 (b) Ja 
 Sydafrika Ja 
  
 Person som begått brott kan under fängelsetiden få vård för sitt beroende. 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 1 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Brottsling som är missbrukare kan under fängelsetiden få behandling för sitt 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 beroende 
  
 Dömd P. kan i tillägg till straffpåföljden få beslut om beh, utbildning, 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 eftervård, rehab samt social återintegration. 
  
 Dömd brottsling kan under fängelsetiden få sitt straff suspenderat och vårdas 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 för sitt missbruk vid institution 
  
 Om domstol eller ungdomsdomstol på något sätt blir varse att en person lider 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 av missbruk och ej får medicinsk hjälp skall domstol döma personen till 
  
 tvångsvård. Är personen dömd för brott döms han till beh. under fängelseti- 
  
 den 
  
 Drogberoende brottsling döms av rätten till tvångsvård innan annan 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 straffpåföljd avtjänas. Tid för behandling dras av. 
  
 Missbrukande brottsling kan dömas till tvångsvård för missbruket innan 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 3 
  
 24 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 straffpåföljden avtjänas. 
  
 Drogberoende person som fälls för bruk/innehav av narkotika för personligt 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 bruk, döms till fängelse. Om personen frivilligt går med på behandling kan 
  
 straffpåföljden suspenderas. Avbryts vården = fängelse. 
  
 Innehav mm dömes till böter och fängelse. Alternativt till tvångsvård. Om 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 3 
  
 12 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 personen söker frivilligt åtalas han ej. Om personen sökt frivilligt måste han 
  
 lämna försäkran om att han får kvarhållas vid sanatoriet i en period av 3 mån. 
  
 Drogberoende brottsling kan dömas till tvångsvård i fängelse eller under 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Odef 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 villkorlig dom, för en odefinierad tid. 
  
 P. fälld för innehav, produktion mm för pers. bruk och brottet är lindrigt kan 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 rätten reduc. straffet till probationary experiment. Dvs undersökning och vid 
  
 behov tvångsvård vid sjukhus eller i öv. Detta kan reducera ev. eliminera 
  
 straffet. 
  
 Person som åtalas eller misstänks för otillåten användning eller försök att 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 använda narkotika kan efter undersökning dömas till tvångsavgiftning via 
  
 öppenvård eller institution. 
  
 Innehav, konsumtion mm och rätten misstänker att personen är drogberoende 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 6 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 kan rätten besluta om medicinsk undersökning och om behov finns skall 
  
 personen beredas tvångsvård. 
  
 Domstol kan suspendera påföljd för brott som gett max 2års fängelse till 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 förmån för behandling om etablerat behandlingshem intygar att personen 
  
 undgår/skall undgå behandling under tiden för suspenderingen och att 
  
 personen ej tidigare fått suspenderad dom av liknande skäl. Suspenderingen 
  
 avbryts om personen begår nytt brott. 
  
 Drogberoende brottsling kan få möjlighet att vårdas för sitt missbruk under 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 fängelse tiden. 
  
 Person, 16 år eller äldre, som dömts för brott som inte har en fixerat påföljd, 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 6 
  
 36 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 och personen har ett beroende eller tendens att missbruka droger och kan vara 
  
 i behov av vård. Samtycke måste finnas. 
  
 Person dömd för brott där straffpåföljden ej kan stanna vid böter kan rätten, 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 12 
  
 12 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 om P. är missbrukare eller är i annat tillstånd som behöver vård/behandling 
  
 och samtycke finns, besluta om skyddstillsyn med föreskrift om särskild beh. 
  
 Person som begått brott, med påföljd som ej överstiger ett år kan istället för 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 6 
  
 12 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 straffpåföljd beredas tvångsvård via LVM om personen är i behov av vård 
  
 enligt samma lag. 
  
 Person dömd för brott kan om han är missbrukare dömas till tvångsvård 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 istället för straffpåföljd 
  
 Tajikistan 
  
 Nej 
  
 Thailand 
  
 Ja 
  
 Tjeckien 
  
 Nej 
  
 Tonga 
  
 Ja 
  
 Trinidad  
  
 Ja 
  
 Tobago 
  
 Tunisien 
  
 Ja 
  
 Turkiet 
  
 Ja 
  
 Tyskland 
  
 Ja 
  
 Federalt 
  
 Tyskland 
  
 Nej 
  
 Federalt 2 (b) 
  
 Ungern 
  
 Ja 
  
 USA 
  
 Ja 
  
 Connecticut 
  
 Uzbekistan 
  
 Nej 
  
 Venezuela 
  
 Ja 
  
 Vitryssland 
  
 Nej 
  
 Zimbabwe 
  
 Ja 
  
 Österrike 
  
 Nej 
  
 Person dömd för brott kan under fängelsetiden få behandling för sitt beroende.  
 Nej 
  
 Ja 
  
 6 
  
 24 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 För bruk och innehav sänds personen till Rehabc. där fastställs om beroende 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 6 
  
 36 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 finns = tvångsvård. för annat brott som ej ger fängelse i mer än 2 år kan rätten 
  
 susp. domen under vissa omständigheter och även besluta om tvångsvård. 
  
 Gäller max 6 mån 
  
 Person som dömts för brott kan få behandling för beroendet i fängelset. 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Person som fällts för brott och som ej har fixerad straffpåföljd kan rätten 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 1 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 döma till tvångsvård pga av mental störning orsakad av alkohol/drogbruk, 
  
 eller att personen är farlig för annan. 
  
 Person som dömts för innehav kan av rätten beslutas genomgå medicinsk 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 1/2 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 undersökning för att fastställa om personen behöver vård. Är så fallet bereds 
  
 han tvångsvård istället för straffpåföljd. 
  
 Person som frivilligt söker vård (avgiftning) och det är första gången, skall ej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 straff dömas (fängelse i  
 1-5 
  år och böter). Annars är det avgiftning under 
  
 tvång för bruk. Avviker personen = fängelse 
  
 Person som använt narkotika så att denne har blivit beroende skall föras till 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Odef 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 sjukhus för tvångsvård tills dess personen är fullt återställd. Missbrukare kan 
  
 också dömas till förvisning och övervakning mellan 6 och 12 mån 
  
 tvångsvård skall besluta för brottsling som ej kan ställas till svars för sina 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 3 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 handlingar pga berusning, och är missbrukare, och det finns risk för ny 
  
 brottslighet pga beroendet. Rätten skall ej besluta om tvångsvård om han ej 
  
 kan dra nytta av den. 
  
 Om person dömts till fängelse i max 2 år och brottet begicks pga narkotiskt 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 3 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 beroende kan rätten uppskjuta och eventuellt eliminera straffpåföljden om 
  
 personen lovar att undergå behandling för sitt missbruk 
  
 Bruk och innehav är förbjudet och straffas med behandling, böter och 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 offentligt arbete. Behandling för beroende av alkohol/narkotika beslutas om 
  
 personens familj och omgivning är i fara 
  
 Åtal för brott kan susp. till förmån för beredande av tvångsvård om personen 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 24 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 vid tillfället för brottet var alkohol/drogberoende och att han kan åtnjuta 
  
 vården. Villkorlig dom i öppenv. eller vid inst. Gäller ej grov brottslighet och 
  
 endast en gång. 
  
 Behandling kan ges under avtjänande av fängelsestraff. 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 6 
  
 18 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Brukare av narkotiska substanser skall kvarhållas för vård vid special 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 institution 
  
 Brottsling kan få behandling för sitt missbruk under fängelsetiden 
  
 Ej uppg 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Person som begått brott under inverkan av alkohol och att detta bidrog till att 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Ej uppg 
  
 36 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 brottet begicks och att förövaren medger att han är drinkare kan dömas att bli 
  
 kvarhållen vid alkoholistanstalt i max 3 år. 
  
 Person som åtalas för innehav av liten mängd narkotika för personligt bruk. 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ej uppg 
  
 Ej uppg 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Rätten kan då uppskjuta åtalet och besluta om villkorlig dom under två år, personen kan då ge samtycke till med behandling eller övervakning antingen i öppenvård eller vid institution. 
  
 (a) 
  
 Från följande länder saknades uppgift om straffrättslig tvångsvård: Kazakstan, Lettland, Zambia, Vietnam. Dock finns uppgift att innehav och bruk av narkotika är förbjudet i Vietnam. 
  
 (b) 
  
 För Israel, Sverige och Tyskland redovisas två relevanta lagar. Därför har dessa länder i denna tabell två rader vardera.