Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder 
 Slutbetänkande 
 av Utredningen om statliga specialskolor 
 Stockholm 2007 
 SOU 2007:87 
 SOU och Ds kan köpas från Bailey kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Bailey Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2007 
 ISBN  
 978-91-38-22841-8 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Wong 
 Regeringen beslutade den 7 december 2006 att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utreda hur Ekeskolan och Hällsboskolan ska återetableras som statliga specialskolor för elever med synskada och ytterligare funktionshinder respektive grav språkstörning. Utredningen redovisade sina förslag i betänkandet Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) till statsrådet Kaiser den 15 maj 2007. 
 Därutöver ingår i direktiven att kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder. I uppdraget ingår bl.a. att analysera och lämna förslag till en lämplig organisationsform för en sådan special- skola samt vid behov lämna förslag till författningsändringar om möjligheten till förlängd skolgång i specialskolan. I direktiven ingår även att kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörsel- skadade eller dövblinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Därvid ska utredaren särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva eller hörselskadade elever samt regionala hörselklasskolor med kommunen som huvud- man. Uppdraget omfattar även utbildning vid riksgymnasieskolor för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelse- hinder. Utredaren ska överväga om det krävs förändringar i styr- ning, organisation eller ansvarsfördelning för utbildningen. Upp- dragen ska redovisas senast den 3 december 2007. 
 Brown, ordförande i riksdagens utbildningsutskott, förord- nades från och med den 7 december 2006 till särskild utredare. 
 Som sekreterare i utredningen förordnades från och med den 1 januari 2007 Scott, kansliråd vid Utbildningsdeparte- mentet. 
 Som sekreterare i utredningen förordnades vidare från och med den 19 februari 2007 Ford, hovrättsassessor i Hovrätten över Skåne och Blekinge. 
 Som experter i utredningen förordnades från och med den 1 feb- ruari 2007 Lewis och Barber, departements- sekreterare vid Utbildningsdepartementet, Shaw, de- partementssekreterare vid Finansdepartementet, Morgan, kansliråd vid Finansdepartementet, Frey, tidigare skolchef i Göteborg och Taylor, stf. grundskolechef i Uppsala. 
 Utredningen, som antagit namnet Utredningen om statliga special- skolor (U 2006:11), överlämnar härmed sitt andra betänkande Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder (SOU 2007:87). 
 Stockholm den 3 december 2007. 
 Brown 
 /Merja Strömberg 
 Ford 
 Förord 
 Att sträva efter ett likvärdigt skolsystem där alla får en ärlig chans att lyckas är en självklarhet. Vägen till att lyckas kan dock se olika ut för olika elever. För min del utgår en likvärdig skola ifrån varje enskild elevs behov och möjligheter. Detta innebär inte att alla skolor ska arbeta likadant eller bedrivas på samma sätt utan i en lik- värdig skola är det elevens behov och förutsättningar som styr. 
 Det är också en självklarhet att alla ska vara inkluderade i vårt samhälle. Det är ett mycket viktigt mål om vi kommer ihåg att vägen dit kan se olika ut. Varje människa och varje elev är unik och det som passar den ene passar inte alltid för den andre. Därför behöver vi ett skolsystem som utgår ifrån den enskilde elevens möjligheter, behov och val. 
 I mitt första betänkande – Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) – föreslog jag en ny flexibel specialskola. Nyckelorden i den nya specialskolan är valfrihet, flexibilitet och information. I detta andra betänkande har jag bl.a. i uppdrag att analysera och lämna förslag på hur utbildningen för döva, hörselskadade eller dövblinda elever bäst kan organiseras. Även i detta betänkande går nyckelorden tydligt igen. För att öka likvärdigheten och möjligheten för dessa elever att få den bästa utbildningen krävs ett flexibelt system som utgår från den enskilde eleven. Det är ett system där elevgruppens behov på bästa sätt kan tillgodoses om möjlighet till individuella och flexibla utbildningslösningar finns. Det är dock viktigt att staten tar ett tydligt ansvar för elever med funktionshinder så att kravet på valfrihet, flexibilitet och information om olika utbildningsmöjlig- heter kan tillgodoses. 
 I detta betänkande föreslår jag ett flexibelt system som ger för- utsättningar för olika regionala lösningar. Just nu pågår en mycket positiv utveckling i många kommuner där samverkan och samarbete mellan olika huvudmän och kommuner kommer till stånd. Denna positiva utveckling vill jag stimulera. 
 Brown 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning .................................................................. 
  
 9 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 27 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete ................................ 
  
 29 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 29 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet.................................................................... 
  
 30 
  
 2 
  
 Bakgrund .................................................................. 
  
 33 
  
 2.1 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever 
  
 med vissa funktionshinder....................................................... 
  
 33 
  
 2.1.1 
  
 Den statliga specialskolan ............................................ 
  
 33 
  
 2.1.2 
  
 Den kommunala grundskolan...................................... 
  
 36 
  
 2.1.3 
  
 Malvaskolan................................................................... 
  
 42 
  
 2.2 
  
 Riksgymnasierna för döva och hörselskadade elever (RGD/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever 
  
 (RgRh)...................................................................................... 
  
 44 
  
 2.2.1 
  
 RGD/RGH ................................................................... 
  
 44 
  
 2.2.2 
  
 RgRh.............................................................................. 
  
 45 
  
 2.2.3 
  
 Tilläggsbidrag till riksgymnasieelever.......................... 
  
 47 
  
 2.3 
  
 En specialskola för elever i gymnasieåldern med 
  
 synskada och ytterligare funktionshinder .............................. 
  
 48 
  
 2.3.1 Gällande reglering......................................................... 
  
 48 
  
 3 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever 
  
 med vissa funktionshinder – förslag ............................. 
  
 51 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2007:87 
  
 3.1 Myndigheten för specialpedagogik 
  
 .........................................51 
  
 3.2 
  
 Den framtida utvecklingen för döva eller hörselskadade 
  
 elever ......................................................................................... 
  
 51 
  
 3.3 
  
 Skillnader mellan statliga specialskolor och kommunal 
  
 verksamhet på grundskolenivå ................................................ 
  
 56 
  
 3.3.1 
  
 Ekonomiska förutsättningar ........................................ 
  
 57 
  
 3.3.2 Statsbidrag till kostnader för insatser av regional 
  
 art höjs ........................................................................... 
  
 59 
  
 3.3.3 Motprestationer till statligt bidrag............................... 
  
 61 
  
 3.3.4 
  
 Uppföljning ................................................................... 
  
 62 
  
 3.3.5 
  
 Malvaprojektet .............................................................. 
  
 63 
  
 3.3.6 
  
 Nationell samordning ................................................... 
  
 64 
  
 3.4 
  
 Riksgymnasier för döva och hörselskadade (RGD/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever 
  
 (RgRh) ...................................................................................... 
  
 65 
  
 3.4.1 Riksgymnasier för döva eller hörselskadade elever..... 
  
 66 
  
 3.4.2 Riksgymnasier för svårt rörelsehindrade 
  
 ungdomar....................................................................... 
  
 71 
  
 3.5 
  
 Andra utbildningsinsatser av regional art ............................... 
  
 77 
  
 4 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern 
  
 med synskada och ytterligare funktionshinder 
  
 (Ekeskolan) – förslag................................................... 
  
 81 
  
 4.1 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ......................................... 
  
 81 
  
 4.2 
  
 Elever i gymnasieåldern............................................................ 
  
 81 
  
 4.3 
  
 Ikraftträdande........................................................................... 
  
 87 
  
 5 
  
 Ekonomiska konsekvenser ........................................... 
  
 89 
  
 6 
  
 Författningskommentar ............................................... 
  
 93 
  
 Bilaga ............................................................................... 
  
 95 
  
 Kommittédirektiv 2006:127 
  
 8 
 Sammanfattning 
 Myndigheten för specialpedagogik 
 Skolmyndighetsutredningen (U 2007:03) har haft i uppdrag att före- slå en ny statlig myndighetsstruktur för skolväsendet m.m. Utred- ningen ska enligt sina direktiv (dir. 2007:28) lämna förslag på vilka uppgifter olika myndigheter ska ansvara för samt hur de ska vara organiserade, dimensionerade och lokaliserade. De myndigheter som berörs av översynen är bl.a. Specialpedagogiska institutet (SIT), Specialskolemyndigheten (SPM) och Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). 
 Utredningen har den 1 november 2007 redovisat sina förslag för regeringen. 
 Utredningen har föreslagit bl.a. att en ny myndighet,  
 Myndigheten för specialpedagogik 
 , bildas av SIT, SPM och SiSUS. 
 I våra förslag utgår vi ifrån att en ny myndighet ska bildas och att namnet tills vidare är Myndigheten för specialpedagogik. 
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder 
 Skillnader mellan statliga specialskolor och kommunal verksamhet på grundskolenivå 
 Antalet barn i Sverige med cochleaimplantat (CI) ökar. Denna ut- veckling och framväxten av kommunala hörselklasskolor, som är anpassade för elever med hörselskada, har medfört att gränsdrag- ningen mellan specialskolans och grundskolans målgrupper har blivit otydligare. Detta har medfört att andelen elever som byter skolform under sin skoltid har ökat. 
 9 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 Mot denna bakgrund har jag övervägt olika former för en ändrad ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna för att skapa för- utsättningar för en ökad likvärdighet för döva eller hörselskadade elever. Jag har kommit fram till en lösning som innebär att kom- munerna förblir huvudmän för de kommunala hörselklasskolorna och staten stimulerar samverkan med t.ex. specialskolan genom höjda bidrag. Staten kan med denna lösning öka sitt ansvar för hela elev- gruppen genom att verka för samverkan mellan landsting, kommuner och staten. Detta ska ske genom en nationell samordning och re- gionala resurscenter. 
 Min ambition är att med denna lösning skapa ett flexibelt system som ger förutsättningar för olika regionala lösningar. 
 Förslag 
 1. Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i grundskolan eller i motsvarande utbildning vid fristående skola höjs 
 Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda in- satser på skolområdet höjs med ca 309 procent, vilket för budgetår 2007 motsvarar ett belopp om 28,1 mnkr. 
 2. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att vid ansökan om bidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på insatserna av regional art för att bidrag ska beviljas 
 I samband med att myndigheten behandlar en ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska myndigheten ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidraget ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
 3. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten ställt på regionala insatser följs 
 Myndigheten ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten i samband med ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ställt på den re- gionala insatsen följs. 
 10 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 4. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i samverkan med de berörda skolorna utreda Malvaprojektets fortsatta inriktning och behovet av ett ekonomiskt stimulansbidrag 
 Malvaprojektet i Stockholm bedrivs av kommunala Alviksskolan och statliga Manillaskolan tillsammans. Malvaprojektet är ett utmärkt exempel på hur olika skolformer kan samarbeta på ett flexibelt sätt och där elevernas olika behov av både teckenspråkig och talande miljö kan kombineras. Jag anser att projektet bör ges förutsättningar att utvecklas. 
 5. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att inom sin verk- samhet skapa en organisation som innebär en nationell samordning och regionala resurscenter när det gäller döva eller hörselskadade elevers utbildning i sin helhet 
 Döva eller hörselskadade elever finns i dag i specialskolan, kommu- nala hörselklasskolor och olika former av integrerade lösningar. Mål- gruppen har med CI blivit otydlig. Jag anser att elevgruppens be- hov bäst kan tillgodoses om möjlighet till flexibla utbildningslös- ningar finns. Det är dock viktigt att staten tar ett tydligt ansvar för hela målgruppen. 
 Bakgrund 
 Direktiv 
 Enligt mina direktiv ska jag i denna del kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörselskadade eller dövblinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlig- het att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Jag ska särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva eller hör- selskadade elever samt regionala hörselklasskolor med kommunen som huvudman. Utifrån detta underlag ska jag överväga om det krävs förändringar i styrning, organisation eller ansvarsfördelning för utbildningen. 
 Den statliga specialskolan 
 För barn som på grund av dövhet eller hörselskada inte kan gå i grundskolan eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Utbildningen i specialskolan präglas av att de båda språken tecken- 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 språk och svenska används parallellt i olika funktioner och förstärker varandra ömsesidigt som verktyg för kommunikation och lärande. Undervisningen är således tvåspråkig och sker i teckenspråkig miljö. Det är staten som är huvudman för specialskolan. 
 Utbildningen i specialskolan ska vara avgiftsfri för eleverna. I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan för- anleda en obetydlig kostnad för eleven. Staten svarar för att eleverna kostnadsfritt erhåller för utbildningen nödvändiga resor. För elever som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet svarar staten för att eleverna utan extra kostnader får tillfredsställande förhållanden. Elevens hemkommun ska betala ersättning till staten för vissa kostnader. 
 Den kommunala grundskolan 
 För var och en som har rätt att gå i grundskolan ska hemkommunen sörja för att sådan utbildning kommer till stånd. Elever som har svårigheter i skolarbetet ska ges särskilt stöd. Sådant stöd till elever med behov av specialpedagogiska insatser ska i första hand ges inom den klass eller grupp som eleven tillhör. Om det finns särskilda skäl får stödet i stället ges i en särskild undervisningsgrupp. 
 Undervisning för hörselskadade elever anordnas på olika sätt. Vissa elever undervisas i vanliga klasser och andra i särskilda hörsel- klasser. På en del skolor finns hörselklasser vars verksamhet har regional karaktär, s.k. hörselklasskolor. 
 Utbildningen ska vara avgiftsfri för eleverna. I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. 
 Hemkommunen är skyldig att sörja för att det för eleverna an- ordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färd- vägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Om en elev till följd av skol- gången måste bo utanför det egna hemmet ska hemkommunen även svara för att eleven utan extra kostnad får tillfredsställande för- hållanden. Hemkommunens skyldighet omfattar emellertid inte bl.a. elever som enligt 4 kap. 8 a § skollagen (1985:1100) har tagits emot i en annan kommuns grundskola. 
 12 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art höjs 
 I en del kommuner anordnas det hörselklasser vars verksamhet är av regional art. En kommun som vidtar insatser av regional art för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov i grundskolan och gymnasieskolan kan få statsbidrag till kostnader för detta. Med insatser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser som i stor utsträckning kommer även elever från en annan kommun än den där skolan är belägen till del. 
 Kommunernas genomsnittliga kostnad för en elev i kommunal grundskola med regional verksamhet är betydligt högre än kommu- nernas genomsnittliga kostnad för en elev i specialskolan. De eko- nomiska skillnaderna kan utgöra incitament som avgör om en elev får sin undervisning i den kommunala grundskolan eller i special- skolan. Detta är olyckligt. I stället bör elever och vårdnadshavare ha möjlighet att välja en skolform där eleven ges förutsättningar att nå målen för utbildningen utifrån sina behov och få möjlighet att gå i en skola där han eller hon får de bästa förutsättningarna att ut- vecklas. Jag föreslår därför att det statliga bidraget till kostnader för insatser av regional art som kommuner vidtar för döva och hörsel- skadade elever i grundskolan ska höjas med ca 309 procent. Detta motsvarar ca 28,1 mnkr för budgetåret 2007. 
 Motprestationer till statliga bidrag 
 Jag har ovan föreslagit att staten ska ta större finansiellt ansvar för de regionala insatser som vidtas för döva eller hörselskadade barn. Staten bör även ta större ansvar för att de regionala insatser som får statligt bidrag erbjuder eleverna utbildning av hög kvalitet. Jag före- slår därför att det ska ställas krav på insatserna för att bidrag ska beviljas. Det skulle t.ex. kunna avse krav på elevgruppens storlek och sammansättning, akustisk och hörselteknisk utrustning, lärare med specialpedagog- eller speciallärarexamen, möjlighet till tvåspråkig undervisning och teckenspråkig miljö, ingående i specialskolornas olika nätverk eller samverkan med någon av de statliga special- skolorna. Vilket eller vilka krav som ställs måste anpassas efter de regionala förutsättningarna i varje enskilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 Uppföljning 
 För att staten ska kunna ta större ansvar för att de regionala in- satserna erbjuder utbildning av hög kvalitet är det inte tillräckligt med att staten ställer krav för att bidrag ska beviljas. Staten bör även följa upp att bidraget sedan används för de ändamål som Myn- digheten för specialpedagogik har angett. Jag föreslår därför att Myn- digheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på insatserna följs. 
 Malvaprojektet 
 Behovet av en flexibel skollösning för döva eller hörselskadade elever har lyfts fram av så gott som alla parter som utredningen har varit i kontakt med. Såväl de olika organisationerna som myndighe- terna betonar att gränsdragningen mellan olika målgrupper har med CI blivit otydlig. Det viktiga enligt dessa är att elevernas behov av tvåspråkighet och möjligheten att vistas i en hörande miljö till- godoses. Malvaprojektet är ett utmärkt exempel på ett flexibelt utbildningsalternativ där elevernas olika behov av kommunikation kan tillgodoses. 
 Nationell samordning och regionala resurscenter 
 Staten bör i sin styrande verksamhet vara lyhörd inför framtida ut- veckling när det gäller döva eller hörselskadade barns och ungdomars utbildningsbehov. Behoven är olika och därmed även behoven av olika utbildningsalternativ. Genom en nationell samordning kan staten ta ett övergripande ansvar för hela elevgruppen oavsett skolform. Därför föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik får i upp- drag att inom sin verksamhet skapa en organisation som innebär nationell samordning och regionala resurscenter. 
 Riksgymnasierna i Örebro för döva och hörselskadade (RGD/RGH) och riksgymnasier för svårt rörelsehindrade elever (RgRh) 
 Staten har avtal med Örebro kommun när det gäller utbildning i riks- gymnasierna för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar (RGD/RGH). Staten har även avtal med berörda parter när det gäller 
 14 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 verksamheterna med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i riks- gymnasierna för svårt rörelsehindrade (RgRh). Det finns dock inga avtal avseende utbildningen vid RgRh. 
 Ansvaret för handläggningen av avtalen ligger i dag dels på Utbild- ningsdepartementet, dels på Socialstyrelsens institut för särskilt ut- bildningsstöd (SiSUS). Detta motverkar en enhetlig hantering. Jag anser därför att alla avtal ska samlas hos en representant för staten. 
 Förslag 
 6. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbildning vid RGD/RGH 
 Myndigheten ges i uppdrag att ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. 
 7. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att se över hela avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbildning vid RGD/RGH 
 Myndigheten ges också i uppdrag att se över hela avtalet mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Myndigheten ska vid översynen bl.a. precisera och förtydliga kom- munens uppdrag avseende riksgymnasierna. 
 8. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att upprätta och an- svara för avtal om utbildningen vid RgRh 
 Myndigheten ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om utbildningen vid riksgymnasierna för svårt rörelsehindrade elever. 
 9. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att ansvara för avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh 
 Myndigheten ges i uppdrag att även ansvara för avtalen om verksam- heten med särskilda omvårdnadsinsatser för ungdomar som antagits till RgRh. 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 10. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att se över avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh 
 Myndigheten ges i uppdrag att se över avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för ungdomar som antagits till RgRh. 
 Bakgrund 
 Direktiv 
 Jag ska enligt mina direktiv kartlägga och analysera hur utbildningen vid riksgymnasieskolorna för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelsehinder utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Utifrån detta underlag ska jag överväga om det krävs förändringar i styrning, organisation eller ansvarsför- delning för utbildningen. 
 RGD/RGH 
 Örebro kommun får enligt 9 kap. 1 § gymnasieförordningen (1992:394) anordna utbildning för döva eller hörselskadade elever från hela landet. Bestämmelsen omfattar även elever som har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva eller är dövblinda. För ut- bildningen finns ett avtal mellan staten och Örebro kommun som reglerar parternas åtagande. Av avtalet framgår att verksamheten fi- nansieras av förhöjd interkommunal ersättning och statligt verksam- hetsstöd. 
 Ansvar för avtalet mellan staten och Örebro kommun 
 Det har under min utredning framkommit att det inte har fungerat tillfredsställande med att Utbildningsdepartementet ansvarar för av- talet mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Det har anförts att en myndighet i stället bör ha ansvar för avtalet. En sådan lösning framstår för mig som mest naturlig. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i upp- drag att ansvara för avtalet. 
 16 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 Översyn av avtalet mellan staten och Örebro kommun 
 Gymnasieförordningens (1992:394) och avtalets beskrivningar av riks- gymnasiernas målgrupp stämmer inte överens. Vidare anges det i av- talet att utbildningen är avsedd för bl.a. ungdomar med språkstör- ning som genomgått specialskolan. Samtliga dessa elever vid riksgym- nasierna har dock inte gått i specialskolan. De har däremot genom- gått utredning vid Specialpedagogiska institutet. Avtalet måste således förtydligas i dessa delar. 
 Jag har ovan föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalet. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalet kan föranleda ändringar i detta. 
 Mot bakgrund av det anförda föreslår jag att myndigheten även ges i uppdrag att se över hela avtalet. 
 RgRh 
 Riksrekryterande gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ung- domar finns i dag i fyra kommuner, Göteborg, Kristianstad, Umeå och Stockholm. Verksamheten bedrivs med stöd av 5 kap. 7 § skol- lagen (1985:1100) enligt vilken de kommuner som regeringen bestäm- mer får anordna speciellt anpassad utbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar, s.k.  
 Rh-anpassad 
  utbildning. Mellan staten och kommu- nerna finns det dock inga upprättade avtal om utbildningen. 
 Dessa fyra kommuner får ett elevbaserat statligt tilläggsbidrag för utbildningen. Vidare har kommunerna rätt till förhöjd interkommunal ersättning. 
 Ansvaret för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser, dvs. habilitering, boende i elevhem och omvårdnad i boendet, regleras genom avtal mellan staten och respektive huvudman. Det är SiSUS som på regeringens uppdrag förhandlar om och träffar dessa avtal. 
 För verksamhetens kostnader för omvårdnadsinsatserna admini- strerar SiSUS ett statsbidrag. Vidare ska elevernas hemkommuner eller hemlandsting betala ersättning för kostnader för boende och omvårdnad i boendet samt för habilitering till huvudmannen för verksamheten. Dessutom ska elever som under läsåret bor i elevhem betala avgift för kost och logi till huvudmannen. Den del av kost- naden som inte täcks av sjukersättning eller aktivitetsersättning får eleven i form av riksgymnasiebidrag  
 (Rg-bidrag). 
  
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 Ansvar för RgRh 
 När det gäller utbildning vid RGD/RGH och Rgysär D/H 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 finns det upprättade avtal mellan staten och Örebro kommun. Att det inte finns avtal som tydligt reglerar förutsättningarna för utbildningen vid RgRh måste anses vara en brist som försvårar kommunernas planering av verksamheten. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen. 
 Förutsättningarna i de olika kommunerna kan se olika ut. De av- tal som myndigheten upprättar behöver därför inte vara helt lika. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgym- nasierna får likvärdiga förutsättningar. 
 Jag har föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att dels ansvara för avtalet avseende riksgymnasierna för döva och hörselskadade, dels upprätta och ansvara för avtal om den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen. Det framstår för mig som naturligt att denna myndighet även ansvarar för statens avtal med de huvudmän som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh. Genom att samma myndighet ansvarar för samtliga avtal bör en enhetlig hantering kunna uppnås. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att ansvara för avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh. 
 Översyn av avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser 
 Jag har ovan föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalen kan föranleda ändringar i dessa. Avtalen måste därför ses över. I samband härmed bör även övriga delar av avtalen ses över för att kontrollera att de är ändamålsenliga och uppfyller krav på att säkerställa kvalitet, likvärdighet och effektivitet. På grund av det anförda föreslår jag att myndigheten ges i uppdrag att se över avtalen. 
  
 1 
  
 TP PT  
 Örebro gymnasiesärskola för döva/hörselskadade utvecklingsstörda elever från hela landet 
 18 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 Andra utbildningsinsatser av regional art 
 Jag har ovan föreslagit att statsbidrag till kostnader för insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i grundskolan eller i motsvarande utbildning vid fristående skola ska höjas. Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skol- området kan dock beviljas till insatser för fler elevgrupper. Insatserna kan således även avse t.ex. elever med funktionshinder i gymnasie- skolan. 
 En framväxt av regionala gymnasieskolor som erbjuder för funk- tionshindrade anpassad utbildning skulle innebära ökad likvärdighet och valmöjlighet för eleverna och deras föräldrar. Det har dock under min utredning framkommit uppgifter som tyder på att bidragen av- seende elever med hörselskada i gymnasieskolan inte är tillräckliga för att eleverna ska kunna erbjudas en med övriga gymnasieelever likvärdig utbildning av hög kvalitet. 
 Frågan om bidragsnivåerna är tillräckliga för att de elevgrupper som inte omfattas av mitt förra förslag ska få en med övriga elever likvärdig utbildning av hög kvalitet behöver utredas mer ingående. Detta omfattas inte av mitt uppdrag. Jag föreslår därför nedan att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att utreda denna fråga. 
 Förslag 
 11. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om stats- bidragen till kostnader för insatser av regional art för andra elever än döva eller hörselskadade i grundskolan eller i motsvarande utbildning vid fristående skola ska höjas 
 Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda in- satser på skolområdet ska enligt förslag nr. 1. höjas beträffande kost- nader för insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i grundskolan eller i motsvarande utbildning vid fristående skola. Myndigheten ges i uppdrag att utreda om bidrag enligt nämnda för- ordning behöver höjas även för andra elever för att utbildnings- insatserna ska hålla hög kvalitet. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 12. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att vid ansökan om bidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på insatserna av regional art för att bidrag ska beviljas 
 I samband med att myndigheten behandlar en ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska myndigheten ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidrag ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
 13. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten ställt på regionala insatser följs 
 Myndigheten ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten i samband med ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ställt på den regionala insatsen följs. 
 Bakgrund 
 Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art höjs 
 Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda in- satser på skolområdet kan beviljas till insatser för fler elevgrupper än döva eller hörselskadade elever i grundskolan eller i motsvarande ut- bildning vid fristående skola. Insatserna kan således även avse elever med andra funktionshinder än dövhet eller hörselskada, elever med andra särskilda behov i grundskolan, elever med funktionshinder eller andra särskilda behov i gymnasieskolan, elever med flera funk- tionshinder i särskolan och elever i grundskolan för vilka särskild undervisning anordnas på sjukhus eller motsvarande enligt 10 kap. 3 § skollagen (1985:1100). Med grundskolan, gymnasieskolan och särskolan avses i förordningen även motsvarande utbildning vid fri- stående skolor. 
 Det har under min utredning framförts önskemål om en hörsel- anpassad gymnasieutbildning i Stockholm med Stockholms län som upptagningsområde. En framväxt av regionala gymnasieskolor som erbjuder en för funktionshindrade ungdomar anpassad utbildning skulle innebära en ökad likvärdighet och valmöjlighet för ung- domarna och deras föräldrar. Samtidigt är det viktigt att RGD och RGH finns. Genom att ha riksgymnasier som har möjlighet att er- 
 20 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 bjuda ett allsidigt urval av nationella program samt specialutformade och individuella program skapas likvärdiga möjligheter med andra elever. 
 Mot bakgrund av de uppgifter som utredningen har fått in kan det ifrågasättas om bidragen enligt nämnda förordning är tillräckliga beträffande andra elever med funktionshinder än de som avses i mitt förslag ovan. Detta för att även dessa andra elever ska kunna få en med övriga elever likvärdig utbildning av hög kvalitet. Frågan om bidragen behöver höjas också för andra elever måste dock utredas mer ingående och omfattas inte av mitt uppdrag. Jag föreslår därför att Myndighe- ten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om det finns behov av att höja bidragen även för övriga elevgrupper. 
 Motprestationer till statliga bidrag 
 Jag har ovan föreslagit att det ska ställas krav på de regionala insats- erna för att bidrag ska beviljas. Motsvarande bör gälla för bidrag av- seende övriga elevgrupper. Det går inte att ange vilket eller vilka krav som ska ställas i det enskilda fallet. Kraven måste anpassas efter vad insatserna avser och de regionala förutsättningarna i varje enskilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
 Uppföljning 
 För att staten ska kunna ta större ansvar för att de regionala insats- erna erbjuder utbildning av hög kvalitet är det inte tillräckligt med att staten ställer krav för att bidrag ska beviljas. Staten bör även följa upp att bidraget används för de ändamål som Myndigheten för special- pedagogik har angett. Jag föreslår därför att Myndigheten för special- pedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på in- satserna följs. 
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Jag anser att alla elever ska erbjudas utbildning utifrån sina behov och förutsättningar. Detta är synnerligen viktigt när det gäller elever med synskada och ytterligare funktionshinder. Det är inte möjligt 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 att skapa en lösning och tro att den kan tillgodose elevernas behov av individuella utbildningsalternativ. 
 Det är självklart att elever som bedöms kunna nå utbildningens mål i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska erbjudas den möj- ligheten i hemkommunens skola. Det finns dock elever vars behov inte kan tillgodoses av dessa alternativ. Därför föreslår jag två nya utbildningsalternativ för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder. 
 Förslag 
 14. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att omförhandla och ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun så att avtalet även omfattar elever med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Myndigheten ges i uppdrag att omförhandla och ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbildning inom Örebro gymnasiesärskola. Avtalet ska omfatta utvecklingsstörda elever med dövhet, hörselskada eller synskada och ytterligare funktionshinder från hela landet som på grund av sitt eller sina funktionshinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gymnasiesärskolan. 
 15. Möjligheten till förlängd skolgång återinförs 
 7 kap. 6 § skollagen (1985:1100) kompletteras med en bestämmelse med innebörden att elever i Ekeskolan som på grund av synskada och ytterligare funktionshinder inte kan gå i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan får efter skolpliktens upphörande i mån av plats genomgå ytterligare utbildning i specialskolan intill utgången av vår- terminen det kalenderår då de fyller 21 år. Syftet med utbildningen är bl.a. att ge elever som har kommit till Ekeskolan under senare skol- år en möjlighet till optimal utveckling utifrån sina förutsättningar. 
 Bakgrund 
 Direktiv 
 Enligt mina direktiv ska jag i denna del kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder. Jag ska enligt direktiven beakta huru- 
 22 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 vida eleverna är i behov av utbildning i gymnasieskola, gymnasiesär- skola eller om eleverna är i behov av en förlängd skolgång i special- skolan. 
 Resurscenter syn Örebro – Ekeskolan 
 Enligt 10 kap. 3 a § skollagen (1985:1100) får barn som bl.a. är syn- skadade fullgöra sin skolplikt i särskilda resurscenter. Utbildningen ska med nödvändiga avvikelser motsvara utbildningen i grundskolan respektive särskolan. 
 Verksamheten vid Ekeskolan påverkas i mycket stor utsträckning av att eleverna har omfattande och komplexa funktionshinder. Det gör att behovet av individuella anpassningar är mycket stort samt att kontinuiteten i elevernas kontakt med personalen är viktig. 
 Elever i Ekeskolan i dag 
 I dag finns det totalt 21 elever i Ekeskolan. Den äldsta eleven är född 1987 och den yngsta 1998. 
 Förutom grav synskada, synnedsättning eller Cerebral Visual Impairment (hjärnsynskada) har eleverna ett eller flera ytterligare funktionshinder. Sådana funktionshinder är utvecklingsstörning, olika autistiska diagnoser, andra syndrom, koncentrationssvårigheter, döv- het/hörselskada, språkstörning eller olika grader av rörelsehinder. 
 De äldre elevernas behov 
 De flesta eleverna i Ekeskolan är i behov av ADL (aktiviteter för dagligt liv) och mobilityträning. 
 Därutöver utmärks elevernas behov bl.a. av att 
  
 undervisningen måste vara helt individuell, 
  
 undervisningen är en integrerad del av den totala verksamheten inom Ekeskolan och 
  
 framtida livskvalitet ofta behöver prioriteras före faktiska skol- kunskaper. 
  
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:87 
  
 För att kunna erbjudas möjlighet till optimal utveckling behöver eleverna inte sällan ytterligare några år vid Ekeskolan även efter skol- pliktens upphörande. 
 Antal elever 
 Resurscenter syn Örebro uppskattar antalet elever med synskada och ytterligare funktionshinder till ca 100 elever per skolår. Det är dock endast en liten del av dessa elever som är aktuella för Eke- skolan. Det finns i många fall goda möjligheter att med stöd från Resurscenter syn ordna bra verksamhet i hemkommunen. Under de senaste åren har antalet elever på Ekeskolan varit ca  
 30–35 
  per läsår. 
 Fortsatta utbildningsalternativ för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Det är för mig en självklarhet att elever som bedöms ha förutsätt- ningar för en fortsatt skolgång i en gymnasieskola eller gymnasiesär- skola erbjuds denna möjlighet. Med hjälp av den råd- och stödverk- samhet som Resurscenter syn erbjuder kan utbildning av hög kvalitet erbjudas i hemkommunens skola. 
 Det kan dock finnas elever som bedöms ha förutsättningar för en fortsatt skolgång i en gymnasieskola eller gymnasiesärskola men vars funktionshinder är så komplexa att man inte kan förutsätta att hemkommunens gymnasieskola eller gymnasiesärskola har den kom- petens eller de hjälpmedel som krävs för att kunna erbjuda utbild- ning av hög kvalitet. Staten har avtal med Örebro kommun om ut- bildning inom Örebro gymnasiesärskola för döva/hörselskadade ut- vecklingsstörda elever från hela landet som på grund av sitt funk- tionshinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gymnasiesärskolan. Jag föreslår att Myndigheten för specialpedago- gik ges i uppdrag att omförhandla avtalet så att det även omfattar elever med synskada och ytterligare funktionshinder. 
 Det finns ytterligare en grupp elever på Ekeskolan vars behov inte tillgodoses av ovannämnda utbildningsalternativ. Det kan t.ex. handla om elever med mycket komplexa funktionshinder som har kommit till Ekeskolan under senare skolår. För att dessa elever ska få möjlighet till en optimal utveckling och för att Ekeskolan ska ha möjlighet att ge råd och stöd till hemkommunen inför mottagandet 
 24 
  
 SOU 2007:87 
  
 Sammanfattning 
  
 av eleven bör det finnas en möjlighet för eleven att få fortsatt utbild- ning vid Ekeskolan även en tid efter skolpliktens upphörande. Där- för föreslår jag att möjligheten till förlängd skolgång vid Ekeskolan återinförs. 
 Ikraftträdande 
 De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft så snart som möjligt. Med beaktande av den tid som kommer att förflyta innan riksdagen kan fatta beslut i lagstiftningsärendet är en lämplig tidpunkt den 1 juli 2009. 
 25 
 Författningsförslag 
 Vid utformning av författningsförslagen har jag utgått från att Eke- skolan, i enlighet med mitt delbetänkande Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30), återetableras som specialskola för elever med syn- skada och ytterligare funktionshinder. 
 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 
 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 6 och 8 §§ skollagen (1985:1100) 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 ska ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 7 kap. 
  
 6 § 
 TPF 
 2 
 FPT 
 Om en elev i specialskolan inte tillfredsställande har slutfört sista årskursen när skolplikten upphör men bedöms ha förmåga att fullfölja utbildningen, skall eleven beredas tillfälle att göra detta under högst två år efter det att skolplikten upphörde. Vad som nu sagts gäller inte om eleven är utvecklingsstörd. En utveck- lingsstörd elev som började full- göra sin skolplikt det kalenderår då eleven fyllde åtta år har dock rätt att när skolplikten upphör 
 Om en elev i specialskolan inte tillfredsställande har slutfört sista årskursen när skolplikten upphör men bedöms ha förmåga att fullfölja utbildningen, ska eleven beredas tillfälle att göra detta under högst två år efter det att skolplikten upphörde. Vad som nu sagts gäller inte om eleven är utvecklingsstörd. En utveck- lingsstörd elev som började full- göra sin skolplikt det kalenderår då eleven fyllde åtta år har dock rätt att när skolplikten upphör 
  
 1 
  
 TP PT  
 Lagen omtryckt 1997:1212 
  
 2 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 1999:886 
 27 
 Författningsförslag SOU 2007:87 
  
 slutföra sista årskursen. 
  
 slutföra sista årskursen. 
  
 En elev i Ekeskolan som är 
  
 utvecklingsstörd eller som bedöms 
  
 inte ha förmåga att fullfölja ut- 
  
 bildningen enligt första stycket och 
  
 som på grund av sina funktions- 
  
 hinder inte kan få tillfredsställan- 
  
 de förhållanden i gymnasiesär- 
  
 skolan eller gymnasieskolan får 
  
 efter skolpliktens upphörande i 
  
 mån av plats genomgå ytterligare 
  
 utbildning i Ekeskolan intill ut- 
  
 gången av vårterminen det kalen- 
  
 derår då eleven fyller 21 år. 
  
 3 
  
 8 § 
 TPF FPT 
  
 Beslut av styrelsen för utbild- ningen enligt 4 § fjärde stycket om åtgärder för elever som inte bor hemma samt enligt 6 § om rätten att fullfölja utbildningen får överklagas av eleven eller före- trädare för denne hos Smith väsendets överklagandenämnd. 
 Beslut av styrelsen för utbild- ningen enligt 4 § fjärde stycket om åtgärder för elever som inte bor hemma samt enligt 6 § om rätten att fullfölja utbildningen och om att få genomgå ytterligare utbildning i Ekeskolan får över- klagas av eleven eller företrädare för denne hos Skolväsendets överklagandenämnd. 
 U 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2009. 
  
 3 
  
 TP PT  
 Senaste lydelse 1999:886 
 28 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 1.1 
  
 Uppdraget 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlig- het att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder 
 Jag ska enligt utredningens direktiv Statliga specialskolor – bättre för- utsättningar och tydligare ansvarsfördelning (dir. 2006:127) kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörselskadade eller döv- blinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. I mitt uppdrag ingår att särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva och hörselskadade elever samt re- gionala hörselklasskolor med kommunen som huvudman. Upp- draget omfattar även utbildning vid riksgymnasieskolor för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelsehinder. 
 Utifrån det samlade underlaget ska jag överväga om det krävs för- ändringar i styrning, organisation eller ansvarsfördelning för utbild- ningen. Jag ska också redovisa förslagens ekonomiska konsekvenser samt föreslå författningsändringar. 
 En specialskola för elever i gymnasieåldern när det gäller elever med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Enligt mina direktiv ska jag kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder. Jag ska även enligt direktiven beakta huruvida en sådan skola bör kunna ta emot elever som befinner sig i olika skol- former såsom gymnasieskola, gymnasiesärskola eller om eleven är i 
 29 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 SOU 2007:87 
  
 behov av en förlängd skolgång i specialskolan. Jag ska vidare enligt direktiven analysera och lämna förslag på en lämplig organisations- form för en sådan specialskola samt vid behov lämna förslag till för- fattningsändringar om möjligheten till förlängd skolgång i special- skolan. I mitt uppdrag ingår dessutom att redovisa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen samt föreslå övriga nödvändiga författ- ningsändringar. 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Förutom utredningsdirektiven har vårt arbete i utredningen utgått ifrån riksdagens beslut om propositionen Elever med funktionshinder 
 – ansvar för utbildning och stöd (prop. 1998/99:105). 
 Under utredningstiden har vi haft ett gemensamt möte med experterna. 
 För att höra synpunkter från verksamheterna har vi besökt och träffat ledningen vid Kannebäcksskolan i Göteborg där även led- ningen för Silviaskolan i Hässleholm deltog samt Alviksskolan i Stockholm. Därutöver har vi besökt och träffat ledningen vid Webster skolan i Örebro samt Manillaskolan i Stockholm. I utredningen har även ingått ett besök på riksgymnasierna i Örebro (RGD/RGH) samt riksgymnasiet för elever med svåra rörelsehinder (RgRh) i Kristian- stad. Riksgymnasieskolorna för elever med svåra rörelsehinder i Umeå, Göteborg och Stockholm har lämnat skriftliga underlag till utredningen. 
 Därutöver har Parkskolan i Uppsala, Solanderskolan i Piteå och Söderskolan i Falkenberg lämnat skriftliga underlag till utredningen. 
 Utredningen har träffat ledningarna för Specialpedagogiska insti- tutet (SIT) och Specialskolemyndigheten (SPM). 
 Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) har varit en viktig part under utredningen. Samverkan har därutöver skett med Skolmyndig- hetsutredningen (U 2007:03). 
 Utredningen har inhämtat synpunkter från Sveriges Dövas Riks- förbund (SDR), Hörselskadades Riksförbund (HRF), De Handi- kappades Riksförbund (DHR), Riksförbundet för döva, hörsel- skadade och språkstörda barn (DHB), Unga Hörselskadade (UH), Sveriges Dövas Ungdomsförbund (SDU) samt en föräldraförening för inrättande av en gymnasieskola för döva eller hörselskadade elever i Stockholm. 
 30 
  
 SOU 2007:87 
  
 Utredningens uppdrag och arbete 
  
 Liksom i mitt första betänkande Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) är min ambition även i detta betänkande att lägga fram förslag som är långsiktigt hållbara. Därutöver har det varit mitt absoluta mål att öka likvärdigheten och valbarheten mellan olika skolformer för elever med funktionshinder samt att förtydliga statens ansvar för denna elevgrupp. 
 Jag vill på det varmaste tacka alla som har varit inblandade i utred- ningen och lämnat värdefulla synpunkter. 
 31 
 2 Bakgrund 
  
 2.1 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder 
  
 2.1.1 
  
 Den statliga specialskolan 
  
 Kommunerna är enligt skollagen (1985:1100) skyldiga att anordna grundskola eller särskola för skolpliktiga barn och ungdomar i kommunen. För barn som på grund av dövhet eller hörselskada inte kan gå i grundskolan eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT  
 Dessa barn har behov av kommunikation och under- visning på teckenspråk som inte är möjligt att möta i den kommu- nala skolan. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT  
 De har behov av en teckenspråkig miljö. Det är staten som är huvudman för specialskolan. 
 Utbildningen i specialskolan präglas av att de båda språken tecken- språk och svenska används parallellt i olika funktioner och för- stärker varandra ömsesidigt som verktyg för kommunikation och lärande. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Undervisningen är således tvåspråkig och sker i en teckenspråkig miljö. En del elever har all undervisning på teckenspråk, medan andra har en större eller mindre del av undervisningen på talad svenska. Det är ett mål i specialskolan att varje döv eller hörselskadad elev efter genomgången specialskola ska vara tvåspråkig. 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 Med detta avses att eleven kan avläsa teckenspråk och läsa svenska samt uttrycka tankar och idéer på teckenspråk och i skrift. 
 Specialskolan består av fem skolenheter med regionala upptagnings- områden (regionskolor) och en skolenhet för elever från hela landet 
  
 1 
  
 TP PT  
 1 kap. 6 § skollagen (1985:1100) 
  
 2 
  
 TP PT  
 Se prop. 1998/99:105 s. 35 
  
 3 
  
 TP PT  
 Se den gemensamma kursplanetexten för specialskolan i teckenspråk och svenska (bilaga till SKOLFS 2002:16 
  
 4 
  
 TP PT  
 Se läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet, Lpo 94, s. 11 
 33 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 (riksskola). 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT  
 Regionskolorna är avsedda för döva eller hörselskadade elever, som inte behöver utbildning med särskilda insatser vid riks- skolan. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 Regionskola finns i Örebro (Birgittaskolan), Härnösand (Kristinaskolan), Stockholm (Manillaskolan), Vänersborg (Väner- skolan) och Lund (Östervångsskolan). Riksskolan är avsedd för döva eller hörselskadade elever, som på grund av utvecklingsstör- ning inte kan få sin utbildning i en regionskola. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT  
 Vid riksskolan tas också emot elever som är dövblindfödda. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT  
 Riksskolan finns i Gnesta (Åsbackaskolan). 
 Specialskolan ska för utbildning på grundskolenivå ha tio års- kurser. Utbildningen ska syfta till att ge barn och ungdomar med dövhet eller hörselskada en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i grundskolan. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT  
 Elevernas skolplikt upphör vid utgången av vår- terminen det kalenderår då eleven fyller 17 år, dvs. ett år senare än för elever i grundskolan. 
 TPF 
  
 10 
  
 FPT 
  
 De kursplaner som regeringen har fastställt för grundskolan ska också tillämpas i specialskolan. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT  
 I den utsträckning som grund- skolans kursplaner inte kan användas på grund av elevernas funk- tionshinder ska emellertid Statens skolverk fastställa särskilda kurs- planer för specialskolan. Enligt skolverkets föreskrifter 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 gäller sär- skilda kursplaner i engelska, moderna språk (utom engelska), moders- mål, rörelse och drama samt teckenspråk och svenska. För utveck- lingsstörda elever ska särskolans kursplaner tillämpas. 
 För specialskolan gäller en särskild timplan. 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 Av denna framgår att elever i specialskolan inte har ämnet musik utan i stället rörelse och drama. Dessutom finns ämnet teckenspråk i specialskolans tim- plan. När särskolans kursplaner tillämpas för utvecklingsstörda elever ska den totala undervisningstiden fördelas på särskolans ämnen eller ämnesområden, elevens val samt i förekommande fall teckenspråk och skolans val. 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT 
  
 5 
  
 TP PT  
 1 kap. 3 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 6 
  
 TP PT  
 1 kap. 6 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 7 
  
 TP PT  
 1 kap. 8 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 8 
  
 TP PT  
 1 kap. 9 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 9 
  
 TP PT  
 7 kap. 1 § skollagen (1985:1100) 
  
 10 
  
 TP PT  
 3 kap. 10 § skollagen (1985:1100) 
  
 11 
  
 TP PT  
 3 kap. 2 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 12 
  
 TP PT  
 Skolverkets föreskrifter om kursplaner för specialskolan (SKOLFS 2002:16)  
 13 
  
 TP PT  
 3 kap. 5 § specialskoleförordningen (1995:401) 
  
 14 
  
 TP PT  
 3 kap. 6 § specialskoleförordningen (1995:401) 
 34 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 Utbildningen i specialskolan ska vara avgiftsfri för eleverna. 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT  
 I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan för- anleda en obetydlig kostnad för eleven. Staten svarar för att eleverna kostnadsfritt erhåller för utbildningen nödvändiga resor. För elever som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet svarar staten för att eleverna utan extra kostnader får tillfredsställande förhållanden. Elevens hemkommun ska betala ersättning till staten för vissa kostnader. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT 
  
 Delbetänkandet Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) 
 Tidigare fanns specialskolan som skolform även för barn som på grund av synskada eller talskada inte kunde gå i grundskolan eller motsvarande del av särskolan. Specialskolans målgrupp avgränsades till döva eller hörselskadade barn genom ändring i skollagen (1985:1100) som trädde i kraft den 1 juli 2000. Av övergångsbestäm- melserna till lagändringen framgår emellertid att utbildningen även fortsättningsvis ska anordnas för synskadade elever som tagits emot i specialskolan före den 1 juli 2001 till dess eleverna avslutat den. Det- samma gäller enligt övergångsbestämmelserna för talskadade elever som tagits emot före den 1 juli 2002. Lagändringen innebar att de fasta skoldelarna vid Ekeskolan och Hällsboskolan började att av- vecklas successivt. 
 Jag har i delbetänkandet Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) föreslagit bl.a. att specialskolans målgrupp även ska om- fatta elever med synskada och ytterligare funktionshinder samt elever med grav språkstörning. Enligt förslaget ska Ekeskolan och Hälls- boskolan återetableras som statliga specialskolor. Vidare har jag före- slagit att det i specialskoleförordningen (1995:401) införs bestäm- melser om att specialskolan aktivt ska samverka med elevernas hem- kommuner så att dessa involveras i elevens utveckling i specialskolan. Syftet med detta förslag är att skapa en flexibel specialskola där de goda erfarenheter som visstidsutbildning vid särskilda resurscenter 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT  
 har inneburit kan tas tillvara. Denna möjlighet till visstidsutbildning ska enligt förslaget upphöra. 
  
 15 
  
 TP PT  
 7 kap. 4 § skollagen (1985:1100) 
  
 16 
  
 TP PT  
 7 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
  
 17 
  
 TP PT  
 Se 10 kap. 3 a § skollagen (1985:1100) och förordning (2004:203) om visstidsutbildning vid särskilda resurscenter 
 35 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 2.1.2 
  
 Den kommunala grundskolan 
  
 Alla barn och ungdomar ska, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till ut- bildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. 
 TPF 
  
 18 
  
 FPT  
 Med det offentliga skolväsendet för barn och ungdom avses förskole- klassen, grundskolan, gymnasieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan. I utbildningen ska hänsyn tas till elever i behov av sär- skilt stöd. 
 Barn som är bosatta i landet har skolplikt. 
 TPF 
  
 19 
  
 FPT  
 Denna motsvaras av en rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Barn ska fullgöra skolplikten i grundskolan, särskolan eller specialskolan. Skolplikten får också fullgöras i sameskolan, fri- stående skola eller särskilda utbildningsformer enligt 10 kap. skol- lagen (1985:1100). 
 Barn i allmänhet ska tas emot i grundskolan. 
 TPF 
  
 20 
  
 FPT  
 Kommunerna är huvudmän för grundskolan. Barn som bedöms inte kunna nå upp till grundskolans kunskapsmål därför att de är utvecklingsstörda ska tas emot i särskolan. Barn som inte kan gå i grundskolan eller sär- skolan därför att de är döva eller hörselskadade ska tas emot i special- skolan. 
 Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller sju år. 
 TPF 
  
 21 
  
 FPT  
 Om det finns särskilda skäl, får hemkommunen på begäran av ett barns vårdnadshavare besluta att barnet ska börja fullgöra sin skolplikt först höstterminen det kalenderår då barnet fyller åtta år. På begäran av ett barns vårdnadshavare ska barnet redan höstterminen det kalenderår det fyller sex år jämställas med skolpliktiga barn i fråga om rätten att börja skolan. 
 Skolplikten upphör vid utgången av vårterminen det kalenderår då barnet fyller 16 år. 
 F 
 22 
 F  
 Skolplikten kan under vissa förutsättningar även upphöra tidigare. Om en elev i grundskolan inte tillfredställande har slutfört sista årskursen när skolplikten upphör men bedöms ha för- måga att fullfölja utbildningen, ska eleven beredas tillfälle att göra detta under högst två år efter det att skolplikten upphörde. 
 TPF 
  
 23 
  
 FPT 
  
 För var och en som har rätt att gå i grundskolan ska hemkom- munen sörja för att sådan utbildning kommer till stånd. 
 TPF 
  
 24 
  
 FPT  
 Elever i 
  
 18 
  
 TP PT  
 1 kap. 2 § skollagen (1985:1100) 
  
 19 
  
 TP PT  
 3 kap. 1 § skollagen (1985:1100) 
  
 20 
  
 TP PT  
 3 kap. 3 § skollagen (1985:1100) 
  
 21 
  
 TP PT  
 3 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
  
 22 
  
 TP PT  
 3 kap. 10 § skollagen (1985:1100) 
  
 23 
  
 TP PT  
 4 kap. 10 § skollagen (1985:1100) 
  
 24 
  
 TP PT  
 4 kap. 5 § skollagen (1985:1100) 
 36 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 grundskolan som har svårigheter i skolarbetet ska ges särskilt stöd. 
 TPF 
  
 25 
  
 FPT  
 Sådant stöd till elever med behov av specialpedagogiska insatser ska i första hand ges inom den klass eller grupp som eleven tillhör. 
 TPF 
  
 26 
  
 FPT  
 Om det finns särskilda skäl får stödet i stället ges i en särskild undervisningsgrupp. 
 Undervisning för hörselskadade elever i grundskolan anordnas på olika sätt. Vissa elever undervisas i vanliga klasser. Andra undervisas i särskilda hörselklasser. Sådana klasser finns t.ex. på Nya Stenkula- skolan i Malmö. Skolan tar emot elever från Malmö stad och i mån av plats elever utifrån. Verksamheten bygger på bl.a. små grupper, god teknik, god akustik i klassrummen, teckenspråksundervisning och pedagogiskt utbildad personal med inriktning mot hörsel. Vidare finns det kommunala hörselklasser vars verksamhet har regional karaktär. Sådana klasser finns t.ex. på Alviksskolan i Stockholm, Kannebäcksskolan i Göteborg, Parkskolan i Uppsala, Silviaskolan i Hässleholm, Solanderskolan i Piteå och Söderskolan i Falkenberg. Dessa skolor presenteras i korthet nedan under rubriken Regionala hörselklasser. 
 Som nämnts ovan i avsnitt 2.1.1 finns inte teckenspråk i timplanen för grundskolan, vilket det däremot gör i timplanen för specialskolan. I grundskolans kursplaner 
 TPF 
  
 27 
  
 FPT  
 finns emellertid ämnet teckenspråk för hörande. Ämnet kan läsas som språkval, elevens val eller skolans val. 
 Utbildningen i grundskolan ska vara avgiftsfri för eleverna. 
 TPF 
  
 28 
  
 FPT  
 I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan för- anleda en obetydlig kostnad för eleverna. 
 Hemkommunen är skyldig att sörja för att det för eleverna i grund- skolan anordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. 
 TPF 
  
 29 
  
 FPT  
 Om en elev till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet ska hemkommunen även svara för att eleven utan extra kostnad får tillfredsställande förhållanden. Hemkommunens skyldighet omfattar emellertid inte sådana elever som väljer att gå i en annan grundskola än den som kommunen annars skulle ha placerat dem i om något önskemål om en viss skola inte framställts. Skyldigheten omfattar inte heller sådana elever som avses i 4 kap. 8 och 8 a §§ skollagen (1985:1100). 
  
 25 
  
 TP PT  
 4 kap. 1 § skollagen (1985:1100) 
  
 26 
  
 TP PT  
 5 kap. 5 § grundskoleförordningen (1994:1194) 
  
 27 
  
 TP PT  
 Förordning om kursplaner för grundskolan (SKOLFS 2000:135)  
 28 
  
 TP PT  
 4 kap. 4 § skollagen (1985:1100) 
  
 29 
  
 TP PT  
 4 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
 37 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 Enligt 4 kap. 8 § första stycket skollagen (1985:1100) ska en kommun i sin grundskola även ta emot en elev för vars grundskole- utbildning kommunen inte är skyldig att sörja, om eleven med hän- syn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den kommunens grundskola. Med särskilda skäl avses bl.a. mobbning och andra allvarliga konfliktsituationer. 
 TPF 
  
 30 
  
 FPT 
  
 För elever som avses i 4 kap. 8 § första stycket skollagen (1985:1100) ska den mottagande kommunen under samma förutsättningar som gäller för elever som är hemmahörande i kommunen sörja för kost- nadsfri skolskjuts inom den kommunen. 
 TPF 
  
 31 
  
 FPT  
 Skyldigheten gäller endast inom den mottagande kommunen. Regleringen utgår således från att eleven vistas i denna. 
 F 
 32 
 F  
 Den mottagande kommunen har rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun. Kostnaden för skolskjuts ingår i dessa utbildningskostnader. 
 Enligt 4 kap. 8 a § skollagen (1985:1100) har en kommun efter önskemål av vårdnadshavare rätt att i andra fall än som avses i 4 kap. 5 § tredje stycket och 8 § skollagen (1985:1100) i sin grundskola ta emot en elev från en annan kommun. I sådana fall har kommunen rätt till ersättning för elevens utbildning från elevens hemkommun. Om inte de berörda kommunerna kommer överens om annat, ska ersättningen bestämmas med hänsyn till kommunens åtagande och elevens behov efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd, är hemkommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande or- ganisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Omfattande behov av särskilt stöd kan t.ex. avse att skollokalerna måste förändras eller att det behövs extra personal för eleven. 
 TPF 
  
 33 
  
 FPT  
 För elever som avses i 4 kap. 8 a § skollagen (1985:1100) har varken hemkommunen eller den anordnande kommunen någon skyldighet att anordna skolskjuts eller, om eleven inte kan bo hemma, svara för boendet på den ort där skolan är belägen. 
 TPF 
  
 34 
  
 FPT 
  
 30 
  
 TP PT  
 Se prop. 1992/93:230 s. 60 
  
 31 
  
 TP PT  
 4 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
  
 32 
  
 TP PT  
 Jfr. prop. 1990/91:115 s. 74 
  
 33 
  
 TP PT  
 Se prop. 1995/96:200 s. 69 och 72  
 34 
  
 TP PT  
 Se prop. 1992/93:230 s. 74 
 38 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 Regionala hörselklasser 
 I en del kommuner anordnas det hörselklasser vars verksamhet är av regional art. Kommuner som vidtar insatser av regional art för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov i grundskolan och gymnasieskolan kan få statsbidrag till merkostnader för under- visningen och till elevvårdskostnader, om dessa är särskilt stora. 
 TPF 
  
 35 
  
 FPT  
 Med insatser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov, som i stor utsträckning kommer även sådana elever till del vilka kommer från en annan kommun än den där skolan är belägen. 
 Det är Specialpedagogiska institutet som beslutar om fördelning av bidraget. För budgetåret 2007 beviljades 12 kommuner bidrag för regionala undervisningsinsatser för elever i grundskolan med hörsel- skada. Några av de skolor där regionala hörselklasser finns presenteras i korthet nedan. 
 TPF 
  
 36 
  
 FPT 
  
 Alviksskolan i Stockholm 
 Alviksskolan är en skola med flera olika verksamheter. Skolan har fritidshem, förskoleklasser och grundskola. På skolan går ca 900 elever, varav ca 140 stycken i hörselklasser. Hörselklasserna finns i två skolbyggnader, som båda är specialbyggda utifrån hörselskadade elevers behov. Skolan har gemensam skolgård, matsal, elevvård och klassrum för de praktiskt estetiska ämnena. Flera av lärarna arbetar i såväl hörselklasserna som skolans övriga klasser. 
 I varje hörselklass går det oftast inte fler än åtta elever. Några av eleverna har cochleaimplantat (CI) och övriga använder hörapparat. Undervisningen sker på talad svenska. I en del grupper används tecken som stöd. Eleverna har teckenspråk som skolans val. 
 Alviksskolan samarbetar med Manillaskolan, som är en statlig specialskola. Skolornas samverkan syftar till att lära känna varandras verksamheter. Skolornas klasser besöker varandra och gör gemen- samma saker samt har gemensamma idrottsdagar. Vidare har lärarna och skolledningarna samt föräldraråden på respektive skola träffats. Dessutom pågår ett projekt om en gemensam skola för döva och hörselskadade elever, Malvaskolan, se nedan avsnitt 2.1.3. 
  
 35 
  
 TP PT  
 Se förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet  
 36 
  
 TP PT  
 Uppgifterna som presenteras nedan är hämtade från bl.a. skolornas hemsidor. 
 39 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 Kannebäcksskolan i Göteborg 
 På Kannebäcksskolan finns grundskola och särskola för döva eller hörselskadade barn. Där finns även grundskola för barn med tal- och språkstörning. Dessutom finns det ett fritidshem med två teckenspråkiga avdelningar och en avdelning för svenska med tecken som stöd. På skolområdet finns det också en vanlig grundskola, en friskola och en förskola för döva eller hörselskadade barn samt för barn med tal- och språkstörning. Varje verksamhet har såväl egna som gemensamma delar av området. Kannebäcksskolan har ca 130 elever. På hela skolområdet finns ca 750 barn. 
 Kannebäcksskolans elever kan välja mellan teckenklass och hörsel- klass. I teckenklasserna sker undervisningen på teckenspråk medan svenska lärs in som andraspråk med tonvikt på läsning och skriv- ning. I hörselklasserna sker undervisningen på svenska med tekniskt stöd och teckenstöd. För både hörselskadade och döva elever ingår talundervisning i svenska. Samtliga barn i såväl förskola som skola lär sig teckenspråk. 
 Kannebäcksskolan har samma mål, riktlinjer och kursplaner som i den övriga grundskolan. För undervisning i teckenspråkig miljö används emellertid specialskolans kursplaner i svenska, engelska samt teckenspråk och drama. Grundskolan är nioårig men för döva finns det möjlighet att läsa ett år extra i enlighet med specialskolan. 
 Parkskolan i Uppsala 
 Parkskolan tar emot elever med hörselskada, elever som har CI och elever i behov av tecken som stöd. Skolans elever tillhör en hem- skola, som betalar för skolplatsen och ansvarar för bl.a. elevens skol- hälsovård. Under våren 2006 flyttade skolan till lokaler i Heidenstam- skolan. Det är en grundskola med ca 320 elever i skolåren  
 6–9. 
  Park- skolans lokaler är anpassade för hörsel- och synskadade samt rörelse- hindrade. Till skolan hör ett fritidshem. 
 Läsåret 2005/2006 gick det 16 elever på skolan. Eleverna går i olika grupper med högst åtta elever per grupp. Undervisningen sker på talad svenska med tekniskt stöd och teckenstöd. Teckenspråk erbjuds eleverna som tillval. 
 40 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 Silviaskolan i Hässleholm 
 Silviaskolan är specialanpassad för elever med hörselskada och hörsel- skadade elever med synnedsättning. Skolan ligger intill Västerskolan, som är en skola för barn från förskoleklass till och med skolår 9. Skolorna har gemensam skolgård, gymnastiksal, slöjdsal och matsal. I samma kvarter som Silviaskolan finns Syrsans förskola och fritidshem som tar emot hörselskadade barn. I kvarteret finns även Kottens för- skola, som är för barn med grav språkstörning. 
 Silviaskolan erbjuder plats för ca 60 elever från 30 olika kom- muner. Skolans klasser har mellan  
 6–12 
  elever. Största delen av undervisningen sker på talad svenska med tekniskt stöd. Eleverna har teckenspråk som skolans val. De kan därutöver förstärka sina kunskaper ytterligare genom att även läsa teckenspråk som språkval. 
 Solanderskolan i Piteå 
 Solanderskolans hörselverksamhet är inrymd i såväl Perkins som Solanderskolans lokaler. Björklundaskolan är en skola för barn från förskoleklass till och med skolår 3. Solanderskolan är en grund- skola för skolåren  
 4–9. 
  Skolorna har gemensam skolgård. Eleverna i hörselklasserna har tillgång till egna klassrum. De har dock olika sam- arbetsformer med elever i de hörande klasserna. 
 På Solanderskolan finns akustiksanerade lokaler med tillgång till hörselteknisk utrustning. Eleverna går i fyra åldersblandade grupper på mellan  
 2–7 
  elever. Undervisningen sker på talad svenska. De första sex åren får eleverna undervisning i teckenspråk inom ramen för elevens val. Därefter har eleverna teckenspråk som tillval. 
 Söderskolan i Falkenberg 
 Söderskolan är en skola med flera olika verksamheter. Skolan har hörselskola, hörselförskola, förskola och grundskola med ca 500 elever. I skolbyggnaden finns även ett fritidshem. 
 På hörselskolan går barn med hörselskador. Där går också barn som är födda döva och barn med CI. Skolans lokaler har god akustik och har hörselteknisk utrustning. Skolan har en samsyn från förskola till grundskolans slut. Baskunskaper i svenska, teckenspråk, engelska och matematik har hög prioritet. 
 41 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 2.1.3 
  
 Malvaskolan 
  
 Sedan flera år har det pågått diskussioner om ett närmande mellan Alviksskolans hörselklasser och Manillaskolan. Frågan har lyfts av såväl föräldragrupper, intresseorganisationer som professionella som mött föräldrar i samtal om val av skola. 
 Avsikten med Malvaprojektet är att skapa förutsättningar för en gemensam skola för döva och hörselskadade elever från förskoleklass till och med skolår 9/10 i Stockholmsområdet. En gemensam skola anses underlätta skolvalet och eleverna skulle få lättare att byta mellan kommunikationsspråken teckenspråk och talad svenska utifrån sina behov. Detta skulle leda till att färre elever behöver byta skolform under sin grundskoletid. Skolornas personal har tillsammans ut- arbetat en gemensam vision som kallas för Malva – en gemensam skola. I korthet kan visionen beskrivas enligt följande. 
 TPF 
  
 37 
  
 FPT 
  
 Malvaskolan, en vision 
 Malvaskolan ska vara en skola med två kommunikationsspråk. Det ska där erbjudas såväl en talspråkig miljö som en teckenspråkig miljö. Båda språken ska ha samma dignitet och betraktas med samma respekt. Skolan ska sträva efter att alla elever blir tvåspråkiga så att de kan byta mellan språken utifrån situation och samtalspartner. 
 Många hörselskadade elever måste ha mycket god förstärkning och god akustik samt samtidigt möjlighet att avläsa på läppar för att kunna följa en talad konversation. Malvaskolans lokaler, teknik och gruppstorlekar ska därför vara anpassade så att de hörselskadade elev- erna har möjlighet att delta i kommunikationen. Vidare är skolan för de flesta eleverna den viktigaste teckenspråksmiljön de vistas i under sin skoltid. Malvaskolan ska vara en plats där de har chans att möta teckenspråk flera timmar om dagen och där de får språkliga före- bilder av olika åldrar och kön. Det är därför nödvändigt att det finns döva barn, ungdomar och vuxna på skolan. 
 Malvaskolan ska även vara öppen för döva eller hörselskadade barn som dessutom har ytterligare funktionshinder, med undantag för träningsskolans elever. 
 Undervisningen i Malvaskolan ska vara strukturerad i tre parallella spår utifrån kommunikationsspråk. I spår T ska kommunikationen ske på teckenspråk. Spår F avser flexibelt kommunikationsspråk, dvs. 
  
 37 
  
 TP PT  
 Se broschyren Malvaskolan En gemensam skola för döva och hörselskadade elever 
 42 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 vissa lektioner ska ske på teckenspråk och vissa på svenska. Det tredje spåret är spår S. I detta spår ska kommunikationen ske på talad svenska, med eller utan stöd av tecken för nyckelord. Eleverna ska ha möjlighet att byta spår om elevens behov efterhand förändras. 
 Skolarbetet ska ske i arbetslag. I varje arbetslag ska det ingå en elevgrupp från vardera spår och personalen ska ha kompetens utifrån gruppens inriktning. Arbetslaget planerar tillsammans och arbetar som ett team. Även om eleverna oftast arbetar i sitt eget spår ska man träffas regelbundet till gemensamma aktiviteter. 
 Utredning avseende samlokalisering av Alviksskolan och 
 Manillaskolan 
 TPF 
  
 38 
  
 FPT 
  
 Under tiden från oktober 2006 till mitten av februari 2007 har det genomförts en utredning i vilken fyra olika alternativ har studerats. De alternativ som har studerats är följande. 
  
 1. 
  
 Samlokalisering med om- och tillbyggnad inom Alviksskolans fastighet. 
  
 2. 
  
 Samlokalisering med om- och tillbyggnad inom Manillaskolans fastighet. 
  
 3. 
  
 Samlokalisering med om- och tillbyggnad av befintlig  
  
 X-skola 
  i Stockholm. 
  
 4. 
  
 Samlokalisering i nybyggd skola i Stockholm. 
  
 Av utredningsrapporten framgår vilka olika fördelar och nackdelar alternativen innebär. Det framgår också att kostnaderna för de olika alternativen skiljer sig åt. 
  
 38 
  
 TP PT  
 Se SWECO FFNS Arkitekter AB:s rapport Malvaskolan – Utredningsuppdrag avseende eventuell samlokalisering för Alvikskolan och Manillaskolan i Stockholm, Stockholm 2007 
 43 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 2.2 
  
 Riksgymnasierna för döva och hörselskadade elever (RGD/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever (RgRh) 
  
 2.2.1 
  
 RGD/RGH 
  
 Örebro kommun får enligt 9 kap. 1 § gymnasieförordningen (1992:394) anordna utbildning för döva eller hörselskadade elever från hela landet. För utbildningen finns ett avtal mellan staten och Örebro kommun som reglerar parternas åtagande. Gällande avtal tecknades 2001. Enligt avtalet åtar sig Örebro kommun att dimensionera utbildningen för upp till 450 elever, inklusive elever folkbokförda i Örebro kommun. Läsåret 2006/07 gick ca 420 elever i RGD/RGH i Örebro. 
 För att tillhöra målgruppen för RGD/RGH krävs enligt gymnasie- förordningen (1992:394) att eleverna är döva eller hörselskadade och är beroende av teckenspråkig miljö eller är hörselskadade och trots användningen av tekniska hjälpmedel och andra stödinsatser inte kan fullfölja reguljär undervisning i gymnasieskolan. Även elever som har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva och elever som är dövblinda är behöriga. 
 Om det finns fler sökande än antal platser ska vid urvalet, utan hänsyn till tidigare betyg, den som har störst behov av utbildningen ges företräde. Örebro kommun sköter intagningen av eleverna. 
 De bestämmelser som gäller för gymnasieskolan enligt 5 kap. skollagen (1985:1100) och gymnasieförordningen (1992:394) gäller i huvudsak utbildning även för denna grupp elever. I den mån det är möjligt ska utbildningen vid RGD/RGH integreras med motsvarande utbildning i kommunens gymnasieskola. Utbildningen bedrivs vid fyra av Örebro kommuns gymnasieskolor, där det också finns hörande elever. 
 Teckenspråk som kärnämne ska förekomma på alla nationella och specialutformade program som anordnas för döva elever och får även anordnas för hörselskadade elever. För de elever som behöver det bör utbildningstiden förlängas med ett år. Styrelsen för utbild- ningen i Örebro kommun beslutar om en sådan förlängning. 
 44 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 Finansiering 
 Enligt avtalet mellan staten och Örebro kommun lämnas statligt verksamhetsstöd till RGD/RGH. Statsbidraget omfattar bl.a. ett elevbaserat bidrag och ett särskilt bidrag för en basorganisation för verksamheten för dövblinda ungdomar. 
 Enligt 9 kap. 12 § gymnasieförordningen (1992:394) har Örebro kommun rätt till interkommunal ersättning från elevernas hemkom- muner. Regeringen får enligt 5 kap. 25 § skollagen (1985:1100) före- skriva att en extra ersättning ska lämnas för elever vid RGD/RGH utöver sådan interkommunal ersättning. 
 Resor och boende för elever hemmahörande i annan kommun än Örebro finansieras dels genom bidrag till inackordering från elevens hemkommun enligt bestämmelserna i 5 kap. 33 § skollagen (1985:1100), dels enligt förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktions- hindrade elever i gymnasieskolan, det s.k.  
 Rg-bidraget. 
  Det utgår dock endast för den del av kostnaderna som överstiger den ersätt- ning som eleven får i form av sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.  
 Rg-bidrag 
  lämnas bl.a. för skäliga kostnader för resor mellan bostadsorten och utbildnings- orten och resor inom utbildningsorten för att eleven ska komma till och från skolan samt för kost och logi. 
  
 2.2.2 
  
 RgRh 
  
 Bestämmelser om gymnasieutbildning som är speciellt anpassad för svårt rörelsehindrade ungdomar  
 (rh-anpassad 
  utbildning) finns i 5 kap. 7 och  
 27–32 
  §§ skollagen (1985:1100) och i 10 kap. gymnasieförord- ningen (1992:394). 
 Verksamheten bedrivs med stöd av 5 kap. 7 § skollagen (1985:1100). Av detta lagrum framgår att för svårt rörelsehindrade ungdomar får de kommuner som regeringen bestämmer anordna speciellt anpassad utbildning i sin gymnasieskola, s.k.  
 Rh-anpassad 
  utbildning.  
 Rh-an- 
  passad utbildning anordnas av Stockholms, Göteborgs, Umeå och Kristianstads kommuner enligt åtaganden från dessa kommuner. Vid en  
 Rh-anpassad 
  utbildning ska det tas emot sökande från hela landet. 
 Med svårt rörelsehindrad avses den vars rörelsehinder ensamt eller i kombination med annat funktionshinder medför att han eller hon för att kunna följa ett program i gymnasieskolan behöver till- gång till en gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning och har 
 45 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 behov av habilitering och i vissa fall har behov av boende i elevhem och omvårdnad i boendet.  
 Rh-anpassad 
  utbildning får påbörjas fram till det första halvåret det kalenderår han eller hon fyller 21 år, till skillnad från övriga gymnasieskolan där åldersgränsen är 20 år. Läs- året 2006/2007 hade riksgymnasierna för svårt rörelsehindrade totalt ca 170 elever. 
 Ansvaret för elevhemsboende och omvårdnad i boendet samt habi- litering regleras genom avtal mellan staten och respektive huvudman. 
 I den mån det är möjligt ska  
 Rh-anpassad 
  utbildning integreras med motsvarande reguljär utbildning i kommunens gymnasieskola, 10 kap. 3 § gymnasieförordningen (1992:394). Det finns emellertid möjligheter att anordna särskild utbildning för svårt rörelsehindrade elever, om antalet elever är lägst fyra. Det finns dessutom möjligheter att göra avvikelser i utbildningen för att medge en långsammare studietakt och att läsa enligt specialinriktade kursplaner. 
  
 Rh-nämnden 
  
 Intagningen till den  
 Rh-anpassade 
  gymnasieutbildningen sköts centralt genom Nämnden för  
 Rh-anpassad 
  utbildning,  
 Rh-nämnden. 
  Enligt förordning (1990:1110) med instruktion för Nämnden för  
 Rh-an- 
  passad utbildning utses ledamöterna av Specialpedagogiska institutet (SIT).  
 Rh-nämnden 
  får sitt kanslistöd av Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). Nämndens beslut i fråga om intagning eller i övrigt om rätt till utbildning får enligt 5 kap. 30 § skollagen (1985:1100) överklagas hos Skolväsendets överklagande- nämnd. 
 Rättighetslagstiftning 
 För den  
 Rh-anpassade 
  gymnasieutbildningen finns rättighetslagstift- ning som säger att ungdomar med svåra rörelsehinder har rätt att få utbildning vid en sådan gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning om de uppfyller vissa behörighetsvillkor. 
 Reglerna om rätt till  
 Rh-anpassad 
  utbildning infördes i skollagen år 1991 (prop. 1989/90:92, bet. 1989/90:UbU20, rskr. 1989/90:271). Av lagens förarbeten framgår att utbildningen ska rikta sig till elever med komplicerade rörelsehinder för vilka det vardagliga livet 
 46 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 och olika former av behandling och habilitering tar mycket tid och kraft i anspråk. 
 Finansiering 
 De anordnande kommunerna har rätt till ersättning för sina kost- nader för elevens utbildning från elevens hemkommun. Huvud- männen för den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen har dessutom enligt 5 kap. 25 § skollagen (1985:1100) rätt till en extra ersättning från hemkom- munen. För att kompensera huvudmännens resterande kostnader för utbildningen administrerar Statens skolverk ett elevbaserat tilläggs- bidrag till Göteborgs, Kristianstads, Stockholms och Umeå kom- muner. 
 Elever på  
 Rh-anpassad 
  utbildning får inte inackorderingsstöd enligt 5 kap. 33 § skollagen (1985:1100). I stället ska hemkommunen eller hemlandstinget enligt 5 kap. 31 a § samma lag betala ersättning för kostnader för boende och omvårdnad i boendet samt för habili- tering till huvudmannen för verksamheten. Denna ersättning utgör enligt 10 kap. 11 § gymnasieförordningen (1992:394) en tredjedel av de genomsnittliga kostnaderna för insatserna per elev. Statsbidrag för de delar som omfattar boende och habilitering administreras av SiSUS. 
 En svårt rörelsehindrad elev som antagits till  
 Rh-anpassad 
  gymna- sieutbildning och som under läsåret bor i elevhem ska betala avgift för kost och logi till den huvudman som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser. Den del av kostnaden som inte täcks av sjukersättning eller aktivitetsersättning får eleven i form av  
 Rg-bidrag. 
  
 2.2.3 
  
 Tilläggsbidrag till riksgymnasieelever 
  
 Efter en lagändring i studiestödslagen kan man inte längre få studie- medel om man har aktivitetsersättning från försäkringskassan. Detta drabbar elever som fortsätter sin gymnasieutbildning efter andra halvåret det år de fyller 20 år. För dessa elever har därför ett tilläggs- bidrag för levnadsomkostnader införts i förordningen (1995:667) om bidrag för vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan. 
 47 
  
 Bakgrund 
  
 SOU 2007:87 
  
 2.3 
  
 En specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder 
  
 Enligt sin instruktion (SFS 2001:286) ska Specialpedagogiska insti- tutet inom ramen för den rådgivande verksamheten erbjuda special- pedagogisk utredning inom bl.a. Resurscenter syn för barn och ung- domar med synskada samt barn och ungdomar med synskada och ytterligare funktionshinder. Resurscenter syn är uppdelat i två en- heter med den ena delen i Stockholm och den andra i Örebro. En- heten i Stockholm vänder sig först och främst till synskadade barn och ungdomar utan annat funktionshinder medan enheten i Örebro vänder sig till barn och ungdomar med synskada och ytterligare funk- tionshinder. Sådana ytterligare funktionshinder kan t.ex. vara utveck- lingsstörning eller utvecklingsförsening, rörelsehinder, autism eller dövhet/hörselskada. En del av barnen och ungdomarna har specifika och ovanliga syndrom. Resurscentret har genom åren byggt upp en särskild kompetens och kunskap kring sådana sjukdomar. 
  
 2.3.1 
  
 Gällande reglering 
  
 Varje kommun är enligt 5 kap. skollagen (1985:1100) skyldig att er- bjuda utbildning på nationella, specialutformade eller individuella pro- gram i gymnasieskolan för samtliga ungdomar som är bosatta i kom- munen och som avslutat grundskoleutbildning eller motsvarande ut- bildning. 
 Enligt 6 kap. 1 § skollagen (1985:1100) syftar utbildningen isär- skolan till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i grundskolan och gymnasieskolan. Enligt 6 kap. 7 § skollagen (1985:1100) har ungdomar rätt att efter skol- pliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan i utbildning som är avsedd att påbörjas fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller 20 år, om styrelsen för särskolan i hemkommunen bedömt att de inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utveck- lingsstörda. Varje kommun är skyldig att erbjuda dessa ungdomar utbildning under fyra år i gymnasiesärskolan. 
 För elever med vissa funktionshinder har staten genom avtal tagit på sig ett utökat ansvar genom att stödja riksrekryterande gymnasie- utbildning med särskilt anpassad utbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar,  
 Rh-anpassad 
  utbildning, i Göteborg, Kristianstad, Stock- 
 48 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
  
 holm och Umeå samt riksrekryterande gymnasieutbildning för döva och hörselskadade elever i Örebro (RGD/RGH). 
 Enligt 9 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394) får Örebro kommun i sin gymnasieskola anordna utbildning för elever från hela landet som 
  
 1. 
  
 är döva eller hörselskadade och är beroende av en teckenspråkig miljö, 
  
 2. 
  
 är hörselskadade och trots användningen av tekniska hjälpmedel och andra stödinsatser inte kan följa reguljär undervisning i gym- nasieskolan, 
  
 3. 
  
 har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva eller 
  
 4. 
  
 är dövblinda. 
  
 Dövblinda elever har funnits inom RGD sedan läsåret 1971/72. Eleverna är integrerade i RGD eller RGH beroende på vad som 
 är lämpligt för den enskilde eleven. För individuella stödinsatser åt dövblinda elever anvisas årligen statliga bidrag (se även avsnitt 3.4.1.1). 
 I Örebro kommun finns även riksrekryterande utbildning för döva eller hörselskadade elever med utvecklingsstörning, Rgysär D/H, i åldrarna  
 16–22 
  år. Skolan har en helhetssyn kring elevers lärande och utveckling som genomsyrar hela verksamheten i såväl skolan som elevhemmen. Gymnasietiden är fyra år. I det statliga åtagandet ingår bidrag som betalas till Örebro kommun. För år 2007 uppgick bidraget Rgysär D/H till ca 16,2 mnkr. 
 När det gäller elever med synskada och ytterligare funktions- hinder finns det i dag inga avtal mellan staten och Örebro kommun som möjliggör en fortsatt utbildning för denna elevgrupp inom de riksrekryterande gymnasieutbildningarna inom Örebro kommun. 
 Tidigare fanns det en möjlighet enligt 7 kap. 6 § andra stycket då gällande skollag (1985:1100) för ungdomar som efter skolpliktens upphörande inte bedömdes kunna gå i gymnasieskolan därför att de var utvecklingsstörda, i mån av plats, genomgå annan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det år de fyllde 21 år. I och med riksdagens beslut om regeringens proposition Elever med funktionshinder – ansvar för utbildning och stöd (prop. 1998/99:105) togs denna möjlighet till förlängd skolgång bort. 
 49 
  
 3 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktions- hinder – förslag 
  
 3.1 
  
 Myndigheten för specialpedagogik 
  
 Skolmyndighetsutredningen (U 2007:03) har haft i uppdrag att före- slå en ny statlig myndighetsstruktur för skolväsendet m.m. Utred- ningen ska enligt sina direktiv (dir. 2007:28) lämna förslag på vilka uppgifter olika myndigheter ska ansvara för samt hur de ska vara organiserade, dimensionerade och lokaliserade. De myndigheter som berörs av översynen är bl.a. Specialpedagogiska institutet (SIT), Specialskolemyndigheten (SPM) och Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). 
 Utredningen har den 1 november 2007 redovisat sina förslag för regeringen. 
 Utredningen har föreslagit bl.a. att en ny myndighet, Myndigheten för specialpedagogik, bildas av SIT, SPM och SiSUS. 
 I våra förslag utgår vi ifrån att en ny myndighet ska bildas och att namnet tills vidare är Myndigheten för specialpedagogik. 
  
 3.2 
  
 Den framtida utvecklingen för döva eller hörsel- skadade elever 
  
 I denna del har jag haft till uppgift att överväga om det krävs för- ändringar i styrning, organisation eller ansvarsfördelning för dövas eller hörselskadades utbildning. Jag har därför övervägt olika former för en ändrad ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna för 
 51 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 att skapa förutsättningar för en ökad likvärdighet för elever med dessa funktionshinder. 
 Antalet barn i Sverige med cochleaimplantat (CI) ökar. Av alla barn som i dag föds döva får ca 90 procent CI. Det blir också vanligare att barn har CI på båda sina öron. I år uppgår denna andel till 42 procent. Motsvarande siffra år 2005 var 16 procent. Dessutom genomförs  
 CI-operationer 
  nu ofta redan under barnets första lev- nadsår. Detta medför bättre resultat när det gäller att uppfatta och tolka ljud. 
 TPF 
  
 1 
  
 FPT 
  
 Även i specialskolan har andelen elever med CI ökat. År 2002 hade 10 procent av eleverna CI. Läsåret 2006/2007 hade andelen ökat till 22 procent. 
 TPF 
  
 2 
  
 FPT 
  
 Den positiva utvecklingen när det gäller CI och framväxten av kommunala hörselklasskolor, som är anpassade för elever med hör- selskada, har medfört att gränsdragningen mellan specialskolans och grundskolans målgrupper har blivit otydligare. Av barn med CI gick skolåret 2006/2007 ca 47 procent i specialskolan, 26 procent i hörselklass eller hörselspår och 27 procent integrerade i vanlig skola. Andelen av döva barn som gick i specialskolan uppgick däremot till 91 procent. 
 TPF 
  
 3 
  
 FPT  
 Att gränsdragningen mellan målgrupperna har blivit otydligare har dock medfört att andelen elever som byter skolform under sin skoltid har ökat. 
 Mot bakgrund av ovan beskriven utveckling har en lösning som jag övervägt varit att kommunerna förblir huvudmän för de kom- munala hörselklasskolorna och att staten genom höjda bidrag kan stimulera samverkan med t.ex. specialskolan. Detta skulle innebära ett flexibelt system som skapar förutsättningar för olika regionala lösningar. En sådan är Malvaprojektet, se avsnitt 2.1.3. Avsikten med projektet är att skapa förutsättningar för en gemensam skola för döva eller hörselskadade elever. I skolan ska det erbjudas såväl talspråkig som teckenspråkig miljö. 
 Staten skulle med denna lösning kunna öka sitt ansvar för hela elevgruppen genom att verka för samverkan mellan landsting, kom- muner och staten. Ett sådant nationellt samordningsansvar skulle underlätta för elever och föräldrar att få del av information om vilka olika skolformer det finns och de olika förutsättningarna i dessa. Dessutom borde risken för att skolhuvudmännen inte känner till eleven inför skolstarten minska. 
  
 1 
  
 TP PT  
 Hrf:s årsrapport 2007, äh, det var inget viktigt, s. 42 och 48.  
 2 
  
 TP PT  
 Uppgifterna har lämnats av Specialskolemyndigheten 
  
 3 
  
 TP PT  
 Hrf:s årsrapport 2007, äh, det var inget viktigt, s. 53 
 52 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Hur samverkan mellan staten, kommuner och landsting skulle kunna utformas är föremål för ett projekt som pågår i Skånes län, Blekinges län, Kalmar län och Kronobergs län, se avsnitt 3.3.6. Pro- jektet avser ett regionalt resurscenter för hörselskadade eller döva barn och ungdomar. Resurscentret ska ha ett samlat ansvar för en skolorganisation med teckenspråkig miljö. Föräldrarna ska i resurs- centret kunna ges stöd från såväl de pedagogiska verksamheterna som den medicinska hörselvården. Vidare ska verksamheten fokusera på hela familjens situation inför val av förskola och skola samt under fortsatt skolgång med barnet i centrum. 
 Motsvarande regionala resurscenter i hela landet skulle kunna knytas till den myndighet som har det nationella samordningsansvaret. Denna myndighet skulle ansvara för att barn och ungdomar i de olika regionerna får likvärdiga förutsättningar. 
 Med höjda statsbidrag bör det även kunna skapas förutsättningar för hörselklasskolorna att bli allt mer anpassade till elevernas behov och förutsättningar samt att därmed kunna erbjuda utbildning med högre kvalitet. Ökade statliga bidrag ger också förutsättningar till ökad likvärdighet och ökade valmöjligheter. Lösningen kan på sikt innebära att behovet av statliga regionskolor kan komma att minska. Det kommer dock även i fortsättningen att finnas elever vars behov bäst tillgodoses i specialskolan. 
 En annan lösning som jag funderat över har varit att förstatliga kommunala hörselklasskolor. Ett alternativ skulle då vara att skolorna blir specialskolor. Staten skulle därmed kunna styra verksamheten vid dessa skolor på samma sätt som övriga specialskolor. Dessutom skulle fler elever få i närheten av sina hem en skola som är anpassad efter deras behov,  
 10-årig 
  utbildning och särskilda kursplaner. 
 Detta alternativ skulle dock innebära att de elever som inte tillhör specialskolans målgrupp skulle förlora tillgången till en anpassad kom- munal grundskola. Det skulle även innebära att samverkan mellan skolan och övrig kommunal skolverksamhet försvåras. Enligt skolorna som vi har besökt eller varit i kontakt med är det viktigt för eleverna att också kunna umgås med hörande barn. Lösningen skulle därutöver strida mot internationella överenskommelser. Ambitionen i dessa är att barn och ungdomar med funktionshinder ska så långt det är möjligt kunna gå i den ordinarie skolverksamheten. 
 Ett annat alternativ skulle vara att de kommunala hörselklas- skolorna förblir grundskolor men med staten som huvudman. Staten skulle då kunna vara huvudman för såväl grundskolans som special- skolans målgrupp. I dag kan staten inte vara huvudman för grund- 
 53 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 skolan. Staten skulle därmed få ett samlat ansvar för hela elevgruppen. Denna lösning skulle göra det lättare för elever att byta mellan olika skolformer. 
 Alternativet skulle dock innebära flera avgränsningsproblem, bl.a.: 
  
 hur ska gränsdragningen i förhållande till hemkommunernas an- svar att ordna utbildning i grundskolan se ut, 
  
 ska alla elever med någon form av hörselskada/hörselnedsättning tillhöra den statliga skolans målgrupp, 
  
 ska liknande möjlighet inrättas för elever med andra funktions- hinder och 
  
 ska det vara riksskolor eller regionalt avgränsade skolor? 
  
 Dessutom skulle även detta alternativ innebära att samverkan mellan skolan och övrig kommunal skolverksamhet försvåras. Som nämnts ovan är det viktigt för eleverna att också kunna umgås med hörande barn. Lösningen är inte heller förenlig med de internationella överens- kommelserna. 
 En ytterligare lösning skulle kunna vara att de statliga special- skolorna får kommuner som huvudmän. Ett förslag med denna inne- börd lämnade  
 FUNKIS-kommittén 
  i sitt slutbetänkande FUNKIS 
 – funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66). Under min ut- redning har denna lösning inte lyfts fram av någon. 
 För elever i skolan ser behoven olika ut och vad som är bäst för den ene passar inte den andre. Det kommer därför även framöver finnas behov av att staten tar ansvar för elever med så komplexa funktionshinder att kommunerna inte har förutsättningar att möta deras behov. Jag anser således att det också fortsättningsvis ska finnas statliga specialskolor. 
 Vid bedömning av de olika alternativen har jag kommit fram till att fördelarna med den första lösningen överväger de övriga alternati- ven. Min ambition är att med denna lösning skapa ett flexibelt system som ger förutsättningar för olika regionala lösningar. Jag anser således att kommunerna ska förbli huvudmän för de kommunala hörselklas- skolorna och att staten genom höjda bidrag ska stimulera samverkan mellan dessa skolor och t.ex. specialskolan. 
 54 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Specialskolans målgrupp förändras 
 Av ovan beskriven utveckling framgår att gränsdragningen mellan specialskolans och grundskolans målgrupper har blivit otydligare. Kommunerna kan i allt större utsträckning tillgodose hörselskadade elevers behov. Deras utbildning blir stegvis allt mer integrerad i den kommunala skolverksamheten. 
 Denna positiva utveckling innebär stora utmaningar för skol- väsendet. Specialskolans målgrupp kommer framöver troligen att behöva omdefinieras. Kursplaner avseende t.ex. teckenspråk och svenska kommer att behöva anpassas efter hur grundskolans och specialskolans nya målgrupper utformas. 
 I avvaktan på att en översyn av grundskolans och specialskolans målgrupp genomförs, har jag valt att gå varsamt fram. Med mina förslag vill jag stimulera den positiva utvecklingen och skapa ett flexibelt system som ökar både likvärdigheten och valmöjligheterna i skolan för elever med funktionshinder. 
 55 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 3.3 
  
 Skillnader mellan statliga specialskolor och kommunal verksamhet på grundskolenivå 
  
 Mina förslag: 
  
 1. 
  
 Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till sär- skilda insatser på skolområdet till kostnader för insatser av regional art som kommuner eller huvudmän för sådana fristå- ende skolor som avses i 9 kap. skollagen (1985:1100) vidtar för döva eller hörselskadade elever i grundskolan respektive motsvarande utbildning vid fristående skola höjs med ett belopp som för budgetår 2007 motsvarar 28,1 mnkr. 
  
 2. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i sam- band med behandling av en ansökan om nämnda statsbidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidraget ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
  
 3. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. 
  
 4. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i sam- verkan med Alviksskolan och Manillaskolan utreda den fort- satta inriktningen för Malvaprojektet. Därvid ska myndigheten överväga hur projektet bäst kan stimuleras för att bli ett flexibelt skolalternativ för både döva och hörselskadade elever. Myndigheten ska också utreda behovet av ett ekonomiskt stimulansbidrag till projektet. 
  
 5. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att inom sin verksamhet skapa en organisation som innebär 
  
 – 
  
 nationell samordning och 
  
 – 
  
 regionala resurscenter 
  
 när det gäller döva och hörselskadade elevers utbildning i sin helhet. Myndigheten ska därvid överväga huruvida andra elever med funktionshinder kan omfattas av en sådan organisation. 
 56 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Skälen för mina förslag 
  
 3.3.1 
  
 Ekonomiska förutsättningar 
  
 Kommunala grundskolor 
 Kommunerna är enligt skollagen (1985:1100) skyldiga att anordna grundskola eller särskola för skolpliktiga barn och ungdomar i kommunen. Utbildningen i grundskolan ska vara avgiftsfri för elev- erna. I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. Vidare är hem- kommunen enligt skollagen (1985:1100) skyldig att sörja för att det för eleverna i grundskolan anordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Om en elev till följd av skolgången måste bo utanför det egna hem- met ska hemkommunen även svara för att eleven utan extra kost- nad får tillfredsställande förhållanden. Hemkommunens skyldighet avseende skolskjuts och boende omfattar emellertid inte alla elever, se avsnitt 2.1.2. 
 En kommun 
 TPF 
  
 4 
  
 FPT  
 som vidtar insatser av regional art för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov i grundskolan och gymnasieskolan kan få statsbidrag till kostnader för detta. 
 TPF 
  
 5 
  
 FPT  
 Med in- satser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov, som i stor utsträckning kommer även sådana elever till del vilka kommer från en annan kommun än den där skolan är belägen. 
 Regeringen anvisar medel för nämnda bidrag medan Special- pedagogiska institutet har i uppdrag att besluta om fördelningen av dessa medel. En kommun får tilldelas bidrag till dels merkostnader för undervisningen, dels elevvårdskostnader, om dessa är särskilt stora. Bidragets storlek bestäms utifrån bl.a. antalet elever, funk- tionsnedsättning och om eleverna kommer från egen eller annan kommun. I vissa fall tas även hänsyn till om verksamheten är under uppbyggnad. 
 För budgetåret 2007 beviljades 12 kommuner bidrag för regionala undervisningsinsatser för elever med hörselskada i grundskolan. Dessa bidrag omfattade sammanlagt 432 elever. Insatserna avser i 
  
 4 
  
 TP PT  
 Enligt 2 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet avses i förordningen med kommun: primärkommuner, landsting och kommunalförbund. Vidare ska med kommun jämställas huvudmän för sådana fristående skolor som avses i 9 kap. skollagen (1985:1100). 
  
 5 
  
 TP PT  
 1 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 
 57 
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  SOU 2007:87 
 de flesta fallen reguljär skola. I några fall träffas eleverna emellertid bara en eller några gånger per månad och får då undervisning i teckenspråk och ägnar sig åt olika hörselaktiviteter. Bidragets storlek för budgetår 2007 till kommunerna varierar från i snitt 1,5 tkr per elev till 24,5 tkr per elev. I genomsnitt uppgår bidraget till ca 20 tkr per elev. Om det bortses från två kommuner där eleverna bara träffas en eller några gånger per månad samt en kommun som ansökt om betydligt lägre bidrag än det belopp som beviljats i genomsnitt, uppgår det genomsnittliga bidraget till ca 23 tkr per elev. 
 Det bidrag som en kommun tilldelas ska användas för det ändamål som anges av Specialpedagogiska institutet. 
 TPF 
  
 6 
  
 FPT  
 Utöver detta bidrag betalar institutet för budgetår 2007 3 mnkr till Göteborgs kommun för undervisning i kommunens grundskola av elever med dövhet, vilka i annat fall tillhör Vänerskolans upptagningsområde. 
 Statliga specialskolor 
 För barn som på grund av dövhet eller hörselskada inte kan gå i grundskolan eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Det är staten som är huvudman för specialskolan. 
 TPF 
  
 7 
  
 FPT 
  
 Utbildningen i specialskolan ska vara avgiftsfri för eleverna. 
 TPF 
  
 8 
  
 FPT  
 I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan för- anleda en obetydlig kostnad för eleven. Staten svarar för att eleverna kostnadsfritt erhåller för utbildningen nödvändiga resor. Skyldig- heten avser såväl dagliga resor mellan det egna hemmet eller elevhem/ familjehem och skolan som resor mellan det egna hemmet och elevhemmet/familjehemmet i rimlig omfattning. 
 TPF 
  
 9 
  
 FPT 
  
 För elever som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet svarar staten för att eleverna utan extra kostnader får till- fredsställande förhållanden. Staten ska således svara för elevens in- ackorderings- och resekostnader liksom övriga kostnader som kan vara nödvändiga för att eleven ska få tillfredsställande förhållanden. 
 TPF 
  
 10 
  
 FPT 
  
 En elevs hemkommun ska betala ersättning till staten för vissa kostnader. 
 TPF 
  
 11 
  
 FPT  
 För budgetåret 2007 ska ersättning betalas med 105 500 kr per elev och termin. 
 TPF 
  
 12 
  
 FPT  
 De kommuner där enheter av 
  
 6 
  
 PT  
 6 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 
  
 TP 
  
 7 
  
 TP PT  
 1 kap. 6 § skollagen (1985:1100) 
  
 8 
  
 TP PT  
 7 kap. 4 § skollagen (1985:1100) 
  
 9 
  
 PT  
 Se prop. 1990/91:115 s. 80 
  
 TP 
  
 10 
  
 TP PT  
 Se prop. 1990/91:115 s. 80 och 74  
 11 
  
 TP PT  
 7 kap. 7 § skollagen (1985:1100)  
 12 
  
 TP PT  
 7 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
 58 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 specialskolan är belägna och de kommuner där undervisning i resurs- center bedrivs enligt vissa övergångsbestämmelser 
 TPF 
  
 13 
  
 FPT  
 ska i stället be- tala 36 100 kr per elev och termin. Att dessa kommuner ska betala en lägre ersättning beror på de oproportionellt höga totala kost- nader de har till följd av att eleverna och deras familjer i hög ut- sträckning bor i dessa kommuner. 
 TPF 
  
 14 
  
 FPT 
  
 3.3.2 
  
 Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art höjs 
  
 Specialskolan finns för barn som på grund av dövhet eller hörsel- skada inte kan gå i grundskolan eller motsvarande del av särskolan. 
 TPF 
  
 15 
  
 FPT  
 Dessa barn har behov av kommunikation och undervisning på tecken- språk som inte är möjligt att möta i den kommunala skolan. 
 TPF 
  
 16 
  
 FPT  
 De har behov av en teckenspråkig miljö. Specialskolan och grundskolan har således olika målgrupper. Gränsdragningen mellan målgrupperna har med tiden dock blivit otydligare. 
 Framväxten av kommunala skolor som erbjuder elever med döv- het eller hörselskada utbildning som till vissa delar motsvarar utbild- ningen inom den statliga specialskolan innebär att möjligheten att välja skolform ökar för elever och vårdnadshavare. De ekonomiska förutsättningarna för kommunerna varierar emellertid mellan skol- formerna. 
 Enligt uppgifter lämnade av Specialskolemyndigheten uppgick år 2006 undervisningskostnaderna i de statliga regionskolorna 
 TPF 
  
 17 
  
 FPT  
 till 465 tkr per elev. Motsvarande kostnad för Åsbackaskolan var enligt uppgifterna 945 tkr per elev. Därutöver tillkommer kostnader för resor och boende. 
 En elevs hemkommun ska betala ersättning till staten för vissa kostnader, se ovan avsnitt 3.3.1. Av uppgifter lämnade av Special- skolemyndigheten framgår att hemkommunerna år 2006 betalade i genomsnitt ca 147 tkr per elev i regionskolorna. 
 Utbildningskostnaderna i de kommunala skolor som har hörsel- klasser med verksamhet av regional art 
 TPF 
  
 18 
  
 FPT  
 varierar. För år 2007 uppgår kostnaderna vid Alviksskolan, Kannebäcksskolan, Parkskolan, Silviaskolan, Solanderskolan och Söderskolan till mellan ca 165 tkr 
  
 13 
  
 TP PT  
 Punkterna 2, 3 och 8 i övergångsbestämmelserna till lagen (1999:886) om ändring i skollagen (1985:1100). 
  
 14 
  
 TP PT  
 Se prop. 1998/99:105 s. 52 f. 
  
 15 
  
 TP PT  
 1 kap. 6 § skollagen (1985:1100) 
  
 16 
  
 TP PT  
 Se prop. 1998/99:105 s. 35 
  
 17 
  
 TP PT  
 Birgittaskolan, Kristinaskolan, Manillaskolan, Vänerskolan och Östervångsskolan 
  
 18 
  
 TP PT  
 Se avsnitt 2.1.2 
 59 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 per elev och 316 tkr per elev. Detta motsvarar en snittkostnad på ca 270 tkr per elev. För samma år har kommunerna beviljats stats- bidrag 
 TPF 
  
 19 
  
 FPT  
 med i genomsnitt ca 23 tkr per elev för den regionala verk- samheten vid dessa skolor. Utöver detta bidrag har staten för samma år betalat ut 3 mnkr till Göteborgs kommun för undervisning i kom- munens grundskola av elever med dövhet, vilka i annat fall tillhör Vänerskolans upptagningsområde. 
 Vid en jämförelse av uppgifterna framgår att kommunernas genomsnittliga kostnad för en hörselklasselev i kommunal grund- skola med regional verksamhet är betydligt högre än kommunernas genomsnittliga kostnad för en elev i statlig specialskola. Därtill kommer i den kommunala grundskolan kostnader för skolskjuts och eventuellt boende. Det finns således betydande skillnader i de finan- siella förutsättningarna för dessa skolformer. De ekonomiska skill- naderna för kommunerna kan utgöra ett ekonomiskt incitament som avgör om en elev ska få sin undervisning i den kommunala skolan eller i den statliga specialskolan. Detta är olyckligt. I stället bör elever och vårdnadshavare ha möjlighet att välja en skolform där eleven ges förutsättningar att nå målen för utbildningen utifrån sina behov och få möjlighet att gå i en skola där han eller hon får de bästa förutsättningarna att utvecklas. Jag anser därför att det statliga bidraget till kostnader för insatser av regional art som kommuner vidtar för döva eller hörselskadade elever i grundskolan ska höjas. 
 För den som är elev i den statliga specialskolan ska hemkom- munen betala ersättning till staten. 
 TPF 
  
 20 
  
 FPT  
 För budgetåret 2007 ska er- sättning betalas med 105 500 kr per elev och termin. 
 TPF 
  
 21 
  
 FPT  
 De kom- muner där specialskolan är belägen ska i stället betala en lägre er- sättning. 
 TPF 
  
 22 
  
 FPT  
 Detta beror på att dessa kommuner till följd av att elev- erna och deras familjer i hög utsträckning bor i dessa har höga totala kostnader. 
 TPF 
  
 23 
  
 FPT  
 Jag anser därför att vid övervägandet av med hur mycket det statliga bidraget ska höjas beräknas kommunernas kostnad för en elev i specialskolan uppgå för budgetår 2007 till 105 500 kr per elev och termin, eller 211 000 kr per elev och år. 
 Liksom i den kommunala grundskolan ska utbildningen i special- skolan vara avgiftsfri för eleverna. Därutöver svarar staten för att eleverna i specialskolan kostnadsfritt erhåller för utbildningen nöd- vändiga resor. Staten svarar även för att elever i specialskolan som 
  
 19 
  
 TP PT  
 Se avsnitt 3.3.1 
  
 20 
  
 TP PT  
 7 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
  
 21 
  
 TP PT  
 2 § förordning om ersättning för elever i specialskolan (SKOLFS 1997:1)  
 22 
  
 TP PT  
 2 § förordning om ersättning för elever i specialskolan (SKOLFS 1997:1)  
 23 
  
 TP PT  
 Se prop. 1998/99:105 s. 52 f. 
 60 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet utan extra kostnader får tillfredsställande förhållanden. 
 TPF 
  
 24 
  
 FPT  
 Av kostnaderna vid de statliga regionskolorna utgör ca 79,2 procent kostnader för undervisning, 7,3 procent resor och 13,4 procent boende. Det innebär att ca 167 tkr av den kommunala ersättningen till staten år 2007 motsvarar kostnader för utbildning. 
 Av uppgifterna ovan framgår att kommunernas genomsnittliga utbildningskostnad för en hörselklasselev i Alviksskolan, Kannebäcks- skolan, Parkskolan, Silviaskolan, Solanderskolan och Söderskolan uppgår till ca 270 tkr. Med beaktande av att Göteborgs kommun får ett särskilt bidrag på 3 mnkr för undervisning av elever med dövhet, vilka i annat fall tillhör Vänerskolans upptagningsområde, uppgår den genomsnittliga utbildningskostnaden till ca 261 tkr per elev. Motsvarande kommunala kostnad för en elev i specialskolan är ca 167 tkr. Jag har då tagit hänsyn till att det i kostnaden för en elev i den kommunala skolan inte ingår kostnader för skolskjuts och eventuellt boende. För att skolformerna ska få lika finansiella förutsättningar måste det således utgå statsbidrag med i genomsnitt 94 tkr per elev och år. 
 I dag utgår statsbidrag för verksamheterna vid nämnda skolor med i genomsnitt ca 23 tkr per elev och år. Det statliga bidraget måste följaktligen höjas med i genomsnitt 71 tkr per elev och år. Detta motsvarar en höjning med ca 309 procent. 
 För budgetåret 2007 beviljades 12 kommuner bidrag för regionala undervisningsinsatser för elever med hörselskada i grundskolan med sammanlagt 8 594 500 kr. Dessutom beviljades en fristående skola bidrag för samma målgrupp med 515 000 kr, vilket motsvarar 22,4 tkr per elev. Sammanlagt uppgick bidraget för elever med hörselskada således till 9 109 500 kr. En höjning med 309 procent motsvarar därmed ca 28,1 mnkr för budgetåret 2007. 
  
 3.3.3 
  
 Motprestationer till statligt bidrag 
  
 Jag har i avsnitt 3.3.2 föreslagit att staten ska ta större finansiellt ansvar för de regionala insatser som kommuner vidtar för döva eller hörselskadade barn. Genom att höja det statliga bidraget ökas för- utsättningarna för kommunerna att samverka. En sådan samverkan innebär i sin tur att elevgruppen kan bli tillräckligt stor för att kommunerna ska kunna utveckla kvalitativa och kostnadseffektiva 
  
 24 
  
 TP PT  
 7 kap. 4 § skollagen (1985:1100) 
 61 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 utbildningsformer. Därmed kommer elever och vårdnadshavare få ökad möjlighet att välja en skolform där eleven ges förutsättningar att nå målen för utbildningen och får möjlighet att gå i en skola där han eller hon får de bästa förutsättningarna att utvecklas. 
 Staten bör emellertid inte endast ta ett större finansiellt ansvar utan bör även ta större ansvar för att de regionala insatser som får statligt bidrag erbjuder eleverna utbildning av hög kvalitet. Enligt 6 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska det bidrag som en kommun tilldelas användas för det ändamål som anges av Specialpedagogiska institutet. Förord- ningen ger således möjlighet för institutet att ställa krav på vad bi- draget ska användas till. Bidragen täcker emellertid i dag endast en liten del av verksamheternas kostnader. Institutet har därför ansett att det har varit svårt att ställa krav på insatserna. Genom en kraftig höjning av bidragen bör det dock finnas förutsättningar att ställa verkningsfulla krav. Jag föreslår därför att det ska ställas krav på de regionala insatserna för att bidrag ska beviljas. 
 Kraven skulle kunna avse t.ex. elevgruppens storlek och samman- sättning, ljudsanerade klassrum och lokaler, akustisk och hörsel- teknisk utrustning, lärare med specialpedagog- eller speciallärar- examen, möjlighet till tvåspråkig undervisning och teckenspråkig miljö, ingående i specialskolornas olika nätverk eller samverkan med någon av de statliga specialskolorna. Vilket eller vilka krav som ställs måste dock anpassas efter de regionala förutsättningarna i varje en- skilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildnings- insatsen håller hög kvalitet. Det bör ankomma på Myndigheten för specialpedagogik att i samband med att en ansökan om bidrag be- handlas ange vilket eller vilka krav som ställs. 
  
 3.3.4 
  
 Uppföljning 
  
 För att staten ska anses ta större ansvar för att de regionala insats- erna erbjuder utbildning av hög kvalitet är det inte tillräckligt med att staten ställer krav för att bidrag ska beviljas. Staten bör även följa upp att bidraget sedan används för de ändamål som Myndig- heten för specialpedagogik har angett. En sådan uppföljning kan inte anses stå i konflikt med Statens skolverks uppdrag att genom- föra utbildningsinspektion. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. 
 62 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 3.3.5 
  
 Malvaprojektet 
  
 Behovet av en flexibel skollösning för döva eller hörselskadade elever har lyfts fram av så gott som alla parter som utredningen har varit i kontakt med. Såväl de olika organisationerna som myndig- heterna betonar att gränsdragningen mellan olika målgrupper har med CI blivit otydlig med en omfattande gråzon. Elever med CI kommer nödvändigtvis inte att efterfråga utbildning i en statlig specialskola utan deras behov kan i många fall bättre tillgodoses i hörselklasser eller med olika integrerade lösningar med kommunala huvudmän. Både organisationerna och myndigheterna betonar vikten av flexibla lösningar där det, om så behövs, är möjligt att hoppa mellan de olika skolformernas utbildningsutbud. Det viktiga är att elevernas behov av tvåspråkighet och möjligheten att vistas i en hörande miljö tillgodoses. 
 Jag anser att staten i sin styrande verksamhet bör vara lyhörd inför framtida utveckling. Det är inte i dagens läge möjligt att ute- sluta elever från varken specialskola, hörselklasser eller integrerade lösningar utan staten bör på bästa sätt se till att alla elevgrupper får en så likvärdig utbildning som möjligt oavsett vilken skolform de väljer. 
 Malvaprojektet 
 TPF 
  
 25 
  
 FPT  
 i Stockholm som bedrivs av kommunala Alviks- skolan och statliga Manillaskolan tillsammans är enligt min mening ett utmärkt exempel på hur olika skolformer kan samarbeta på ett flexibelt sätt och där elevernas olika behov av både teckenspråkig och talande miljö kan kombineras. Skolorna har lyft fram som problem att det inte är bra med t.ex. två olika huvudmän eller att dagens lokaler inte är ändamålsenliga för att tillgodose elevernas olika behov. Skolorna har också lyft fram behovet av medel för att kunna utreda hur en sammanslagning av Alviksskolan och Houston skolan skulle kunna gå till samt behovet av att hitta lösningar när det gäller elevernas behov av tvåspråkighet. 
 Mot bakgrund av ovanstående föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i samverkan med de berörda skolorna utreda den fortsatta inriktningen för Malvaprojektet och samtidigt överväga hur projektet bäst kan stimuleras och även överväga att bistå projektet med ett ekonomiskt stimulansbidrag. 
  
 25 
  
 TP PT  
 Se avsnitt 2.1.3. 
 63 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 3.3.6 
  
 Nationell samordning 
  
 Som konstaterats ovan ökar antalet barn/elever med CI och gräns- dragningen mellan målgrupperna har blivit otydligare. Både orga- nisationerna och myndigheterna efterlyser flexibla lösningar där staten genom en nationell samordning tar ett tydligare och större ansvar för hela elevgruppen. 
 Nedan följer ett exempel på ett ökat statligt ansvarstagande. 
 Projekt: Regionalt Resurscentrum hörselskadade/döva i Södra regionen 
 Projektet startade 2006 på initiativ av Specialpedagogiska institutet och Specialskolemyndigheten. Projektets målsättning är att belysa förutsättningarna för ett regionalt resurscenter i Södra regionen med ett gemensamt ansvar för en skolorganisation med teckenspråkig miljö för barn och ungdomar med behov av teckenspråk. Ett resurs- center där föräldrar till barn med hörselnedsättning ges stöd både från de pedagogiska verksamheterna och den medicinska hörselvården och där verksamheten fokuserar på hela familjens situation inför val av förskola och skola samt under fortsatt skolgång med barnet i centrum. 
 Södra regionen utgörs av Skåne län, Blekinge län, Kalmar län och Kronobergs län. I projektet ingår i dag Region Skåne, landstinget Blekinge, landstinget i Kalmar län, landstinget Kronoberg och lands- tinget i Östergötland samt 7 kommuner i regionen. Dessutom ingår både Specialpedagogiska institutet och Specialskolemyndigheten i projektet. Bland olika former av samverkan samarbetar hörsel- och dövenheterna inom de olika landstingen med såväl de kommunala hörsellärarna/hörselpedagogerna som med Specialpedagogiska insti- tutet när det gäller uppföljning av elever med hörselnedsättning. 
 Ansvaret för att koordinera ett regionalt resurscenter för döva eller hörselskadade i Södra regionen ska ligga på en styrgrupp be- stående av landsting, kommuner och staten. Centret föreslås att bli arbetsgivare för de i dag kommunala hörselpedagogerna och för en samordnare för utbildning, fortbildning och forskning inom hör- selområdet. 
 Inom centret ska det bl.a. finnas: 
  
 En samlad skolorganisation med tvåspråkig miljö. 
  
 Förskoleverksamhet med tvåspråkig miljö. 
  
 Grundskola, särskola, specialskola med tvåspråkig miljö. 
  
 Ett övergripande elevvårdsteam. 
  
 64 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Samverkansansvar för kommunala hörselförskolor/grupper och grundskolans hörselklasser/hörselspår/hörselgrupper inom Södra regionen. 
  
 En av centret anställd samordnare. 
  
 Samverkansansvar för ett övergripande pedagogiskt och medi- cinskt hörselvårdsteam. 
  
 Samverkansansvar för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar, TUFF. 
  
 Samverkansmöjlighet för berörda organisationer. 
  
 En centralisering av såväl resurser som kompetens skulle ge en möjlighet till förbättring och utveckling av den situation som i dag råder i förskola och skola för barn och ungdomar med hörselned- sättning. 
 Mot bakgrund av ovanstående exempel föreslår jag att Myndig- heten för specialpedagogik ges i uppdrag att inom sin verksamhet skapa en organisation för nationell samordning av döva eller hörsel- skadade barns och ungdomars utbildning i sin helhet. En sådan organisation ska innebära att myndigheten har det yttersta ansvaret medan den operativa verksamheten sköts av regionala resurscenter. Institutet bör överväga om även andra funktionshinder kan omfattas av en sådan organisation. 
  
 3.4 
  
 Riksgymnasier för döva och hörselskadade (RGD/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever (RgRh) 
  
 Staten har avtal med Örebro kommun om utbildning vid riksgym- nasierna för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar (RGD/RGH). Staten har även avtal med berörda parter när det gäller särskilda omvårdnadsinsatser för elever i riksgymnasierna för svårt rörelsehindrade elever (RgRh). Det finns dock inga avtal av- seende utbildningen vid RgRh. 
 Ansvaret för handläggningen av avtalen ligger i dag dels på Ut- bildningsdepartementet, dels på SiSUS. Detta motverkar en enhetlig hantering. Jag anser därför att ansvaret för samtliga avtal ska samlas hos en representant för staten. 
 65 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 Mina förslag: 
  
 6. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt döv- blinda ungdomar från hela landet. 
  
 7. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges också i uppdrag att se över hela avtalet mellan staten och Örebro kommun och där- igenom bl.a. precisera och förtydliga kommunens uppdrag avseende riksgymnasierna. 
  
 8. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om utbildningen vid riksgymnasierna för svårt rörelsehindrade elever (RgRh). 
  
 9. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att även an- svara för avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnads- insatser för svårt rörelsehindrade ungdomar som antagits till gymnasieskola med  
  
 Rh-anpassad 
  utbildning. 
  
 10. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att se över nämnda avtal om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh. 
  
 Skälen för mina förslag 
  
 3.4.1 
  
 Riksgymnasier för döva eller hörselskadade elever 
  
 3.4.1.1 
  
 Ekonomiska förutsättningar 
  
 Mellan staten och Örebro kommun finns ett avtal om gymnasial utbildning i Örebro som är avsedd för ungdomar som är funktions- hindrade genom att de saknar eller har nedsatt hörsel samt ung- domar som är dövblinda eller ungdomar med språkstörning och som genomgått specialskolan. Enligt avtalet sker finansiering av verk- samheten genom förhöjd interkommunal ersättning och statligt verk- samhetsstöd. 
 Det statliga verksamhetsstödet lämnas enligt 2 § i avtalet med ett visst belopp per elev och år. Basen för bidraget från och med år 2002 ska för de första 380 eleverna utgöra 214 tkr per elev. För elever därutöver, upp till 450 elever, ska bidraget utgöra 60 procent av beloppet per elev för de första 380 eleverna. För tiden från och 
 66 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 med år 2003 räknas beloppet upp med det skolindex eller annat index som regeringen fastställer. 
 Vidare ska det enligt 8 § i avtalet i varje års regleringsbrev an- visas medel för särskilda stödinsatser åt elever med tilläggshandikapp (dövblinda elever). Av 9 § i avtalet framgår att det även lämnas ett särskilt bidrag på 1 mnkr per år till basorganisationen för verk- samheten för dövblinda ungdomar. För tiden från och med år 2003 räknas detta belopp upp med det skolindex eller annat index som regeringen fastställer. 
 Av regleringsbrev för budgetår 2007 avseende Statens skolverk framgår att det till Örebro kommun ska utbetalas ca 100,5 mnkr. Detta avser 422 elevplatser. Enligt regleringsbrevet ska det till Örebro kommun även betalas 6,2 mnkr som extra resurser till stöd för dövblinda elevers gymnasieutbildning samt bidrag enligt 9 § i avtalet. 
 Om Örebro kommun har tagit in en elev som inte är hemma- hörande i kommunen på en utbildning för döva och hörselskadade, har kommunen rätt till ersättning från elevens hemkommun. 
 TPF 
  
 26 
  
 FPT  
 Er- sättningen avser kostnader för elevens utbildning. Det ska dessutom utgå en extra ersättning, dvs. ersättning utöver den interkommu- nala ersättning som betalas för inte funktionshindrade elever. 
 TPF 
  
 27 
  
 FPT  
 An- ledningen till detta är att utbildningen för döva eller hörselskadade, liksom för svårt rörelsehindrade, elever är mer kostnadskrävande än för elever utan dessa funktionshinder. Denna extra ersättning är för närvarande 4 000 kr per termin och elev. 
 TPF 
  
 28 
  
 FPT 
  
 Örebro kommun ska anvisa kost och logi för elever som be- höver och önskar det. 
 TPF 
  
 29 
  
 FPT  
 Kommunen ska även svara för att eleverna har tillgång till den hjälp i övrigt som föranleds av deras funk- tionshinder. 
 Kommunala bidrag 
 En elevs hemkommun ska lämna ekonomiskt stöd till elev i gym- nasieskolan som behöver inackordering till följd av skolgången. 
 TPF 
  
 30 
  
 FPT  
 Skyldigheten gäller till och med det första kalenderhalvåret det år då ungdomen fyller tjugo år. Stödet ska avse boende, fördyrat uppe- 
  
 26 
  
 TP PT  
 9 kap. 12 § gymnasieförordningen (1992:394) 
  
 27 
  
 TP PT  
 Se 5 kap. 25 § skollagen (1985:1100) och prop. 1990/91:85 s. 191  
 28 
  
 TP PT  
 SKOLFS 1992:44 
  
 29 
  
 TP PT  
 9 kap. 13 § gymnasieförordningen (1992:394) 
  
 30 
  
 TP PT  
 5 kap. 33 § skollagen (1985:1100) 
 67 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 hälle och resor till och från hemmet. Stödet ska ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kommunens bestämmande. Det kan ges t.ex. i form av busskort. 
 TPF 
  
 31 
  
 FPT  
 Om stödet ges kontant, ska det utgå med lägst 1/30 av basbeloppet enlighet lagen (1962:381) om allmän för- säkring för varje kalendermånad under vilken eleven bor inackorderad. Beloppet får avjämnas till närmast lägre hela tiotal kronor. 
 Vidare ska en elevs hemkommun ansvara för kostnaderna för vissa elevresor. 
 TPF 
  
 32 
  
 FPT  
 Kommunens ansvar gäller för elever som har rätt till studiehjälp enligt studiestödslagen (1999:1395) och avser elevens kostnader för dagliga resor mellan bostaden och skolan. Dessutom ska färdvägen vara minst sex kilometer. Hur resorna ska ske, får kommunen bestämma. 
 TPF 
  
 33 
  
 FPT 
  
 Stödet ska ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kom- munens bestämmande. Det kan ges t.ex. i form av busskort. 
 TPF 
  
 34 
  
 FPT  
 Om stödet ges kontant är kommunen inte skyldig att utge högre ersätt- ning än vad som motsvarar 1/30 av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för varje hel kalendermånad. Om resorna inte rimligen kan ske med annat kollektivt färdmedel än flyg ska kom- munen ersätta eleven för dennes resekostnader med skäligt belopp. 
 TPF 
  
 35 
  
 FPT 
  
 Rg-bidrag 
  
 Elever vid riksgymnasierna kan få riksgymnasiebidrag  
 (Rg-bidrag) 
  för bl.a. kost, logi och resor. Bidraget administreras av Centrala studiestödsnämnden (CSN). 
 Bidraget lämnas till elever som bor tillfälligt på utbildningsorten därför att avståndet till deras ordinarie bostad överstiger rimligt pendlingsavstånd eller därför att de har andra särskilda skäl att bo tillfälligt på utbildningsorten under utbildningstiden. 
 TPF 
  
 36 
  
 FPT  
 Bidrag lämnas för skäliga kostnader för 
  
 a. 
  
 resa från den ordinarie bostadsorten till skolan vid läsårets början och från skolan till den ordinarie bostadsorten vid läsårets slut, 
  
 b. 
  
 högst 18 fram- och återresor mellan utbildningsorten och den or- dinarie bostadsorten för eleven eller för en familjemedlem eller någon annan närstående till eleven, och 
  
 31 
  
 TP PT  
 Prop. 1992/93:230 s. 70 och 77 
  
 32 
  
 TP PT  
 Se lag (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 
  
 33 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1991:1120) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor  
 34 
  
 TP PT  
 Prop. 1992/93:230 s. 70 
  
 35 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1991:1120) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 
  
 36 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan 
 68 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 c. 
  
 dagliga resor mellan bostaden på utbildningsorten och utbild- ningsplatsen. 
  
 Vidare lämnas bidrag för skäliga kostnader för elevens kostnad för kost och logi på utbildningsorten samt för annan service i samband med boendet. Bidrag lämnas också för sådana skäliga kostnader i samband med studierna som är merkostnader på grund av funk- tionshindret. 
 Bidrag lämnas dock endast för den del av kostnaderna som över- stiger den ersättning eleven får i form av sjukersättning eller aktivi- tetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 
 TPF 
  
 37 
  
 FPT 
  
 Studerande som uppbär aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och därför inte har rätt till studiemedel enligt 3 kap. studiestödslagen (1999:1395) har rätt till ett tilläggsbidrag för levnadsomkostnader. 
 TPF 
  
 38 
  
 FPT  
 Detta lämnas från och med det andra kalen- derhalvåret det år då den studerande fyller 20 år. Tilläggsbidraget lämnas med samma belopp som studiebidraget enligt studiestöds- lagen, dvs. för närvarande 1 050 kr per månad. 
  
 3.4.1.2 
  
 Ansvar för avtalet mellan staten och Örebro kommun 
  
 Under min utredning har det framkommit att det inte har fungerat tillfredsställande med att Utbildningsdepartementet ansvarar för avtalet mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Det har anförts att en myndighet i stället bör ha ansvar för detta. 
 Det framstår för mig som mest naturligt att det är en myndighet som har ansvar för avtalet mellan staten och Örebro kommun. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att ansvara för avtalet. 
  
 37 
  
 TP PT  
 7 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan  
 38 
  
 TP PT  
 7 a § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan 
 69 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 3.4.1.3 
  
 Översyn av avtalet mellan staten och Örebro kommun 
  
 TPF 
  
 39 
  
 FPT 
  
 Enligt 9 kap. 1 § första stycket gymnasieförordningen (1992:394) får Örebro kommun i sin gymnasieskola anordna utbildning för elever från hela landet som 
  
 1. 
  
 är döva eller hörselskadade och är beroende av en teckenspråkig miljö, 
  
 2. 
  
 är hörselskadade och trots användningen av tekniska hjälpmedel och andra stödinsatser inte kan följa reguljär undervisning i gym- nasieskolan, 
  
 3. 
  
 har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva, eller 
  
 4. 
  
 är dövblinda. 
  
 Av 1 § i avtalet mellan staten och Örebro kommun framgår att Örebro kommun anordnar gymnasial utbildning för döva och hör- selskadade samt dövblinda elever från hela landet. Enligt en anmärk- ning till denna paragraf är utbildningen avsedd för ungdomar som är funktionshindrade genom att de saknar eller har nedsatt hörsel samt ungdomar som är dövblinda eller ungdomar med språkstörning och som genomgått specialskolan. 
 Vid en jämförelse mellan gymnasieförordningens och avtalets beskrivningar av riksgymnasiernas målgrupp framgår att dessa inte stämmer överens. Under utredningen har det framförts kritik mot detta. Det har anförts att Örebro kommuns uppdrag avseende riks- gymnasierna måste förtydligas. 
 Enligt nämnda anmärkning till 1 § i avtalet är utbildningen av- sedd för bl.a. ungdomar med språkstörning och som genomgått specialskolan. Det har emellertid under utredningen framkommit att alla elever med språkstörning vid riksgymnasiet inte har gått i specialskola. De har däremot genomgått utredning vid Specialpeda- gogiska institutet. Örebro kommuns uppdrag måste därför för- tydligas även i denna del. 
 Jag har i avsnitt 3.4.1.2 föreslagit att Myndigheten för special- pedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalet kan föranleda förändringar i detta, t.ex. att det är till myndigheten och inte till Utbildningsdepartementet som Örebro kommun ska lämna underlag och redogörelser. 
  
 39 
  
 TP PT  
 Avtal mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. 
 70 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Mot bakgrund av det anförda föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik även ges i uppdrag att se över hela avtalet mellan staten och Örebro kommun och därigenom bl.a. precisera och för- tydliga kommunens uppdrag avseende riksgymnasierna. 
  
 3.4.2 
  
 Riksgymnasier för svårt rörelsehindrade ungdomar 
  
 3.4.2.1 
  
 Ekonomiska förutsättningar 
  
 Riksrekryterande gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ung- domar finns i dag i fyra kommuner, Göteborg, Kristianstad, Umeå och Stockholm. Verksamheterna bedrivs med stöd av 5 kap. 7 § skollagen (1985:1100) enligt vilken de kommuner som regeringen bestämmer får anordna speciellt anpassad utbildning för svårt rörelse- hindrade ungdomar, s.k.  
 Rh-anpassad 
  utbildning. Det finns i dag inga avtal mellan staten och kommunerna om utbildningen. Kom- munerna har emellertid åtagit sig att anordna utbildningen. 
 Dessa fyra kommuner får ett elevbaserat statligt tilläggsbidrag för den  
 Rh-anpassade 
  gymnasieutbildningen. 
 TPF 
  
 40 
  
 FPT  
 Enligt regleringsbrev för budgetåret 2007 avseende Statens skolverk ska det till kom- munerna utbetalas tilläggsbidrag med sammanlagt ca 52,2 mnkr. Detta avser 173 elevplatser. Om kommunen har tagit in en elev som inte är hemmahörande i denna på utbildningen, har kommunen dess- utom rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun. 
 TPF 
  
 41 
  
 FPT  
 Det ska även utgå en extra ersättning, dvs. ersättning utöver den interkommunala ersättning som betalas för inte funktionshindrade elever. 
 TPF 
  
 42 
  
 FPT  
 Anledningen till detta är att ut- bildningen för svårt rörelsehindrade, liksom för döva eller hörsel- skadade, elever är mer kostnadskrävande än för ungdomar utan dessa funktionshinder. Denna extra ersättning är för närvarande 4 000 kr per termin och elev. 
 TPF 
  
 43 
  
 FPT 
  
 Vad avser kostnader för omvårdnadsinsatser i anslutning till den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen administrerar Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS) statsbidrag till denna verksam- het. 
 TPF 
  
 44 
  
 FPT  
 År 2006 utbetalades totalt 72,6 mnkr för omvårdnadsinsatser vid de fyra riksgymnasieorterna. 
 TPF 
  
 45 
  
 FPT 
  
 40 
  
 TP PT  
 Jfr. prop. 2006/07:1 utgiftsområde 16 s. 183  
 41 
  
 TP PT  
 10 kap. 9 § gymnasieförordningen (1992:394) 
  
 42 
  
 TP PT  
 Se 5 kap. 25 § skollagen (1985:1100) och prop. 1990/91:85 s. 191  
 43 
  
 TP PT  
 SKOLFS 1992:44 
  
 44 
  
 TP PT  
 11 b § förordning (1996:570) med instruktion för Socialstyrelsen  
 45 
  
 TP PT  
 Se Socialstyrelsens årsredovisning 2006. 
 71 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 En elevs hemkommun ska betala ersättning för kostnader för boende och omvårdnad i detta. 
 TPF 
  
 46 
  
 FPT  
 Hemlandstinget, i förekommande fall hemkommunen, ska betala ersättning för kostnader för habili- tering. Ersättningarna ska betalas till den huvudman som enligt av- tal med staten svarar för verksamheten. Ersättningarna ska utgöra en tredjedel av de genomsnittliga kostnaderna för insatserna per 
  
 elev. 
 TPF 
 47 
 FPT 
 Staten träffar genom SiSUS årligen överenskommelser med de huvudmän som svarar för nyss nämnda verksamheter om hur dessa ska finansieras. 
 TPF 
  
 48 
  
 FPT  
 Utifrån överenskommelserna beräknar SiSUS genomsnittskostnaden i landet för boende och omvårdnad i bo- endet per elev samt en genomsnittskostnad för habilitering per elev. 
 TPF 
  
 49 
  
 FPT  
 Kostnaderna för hemkommunerna och hemlandstingen skiljer sig således inte åt mellan orterna. Läsåret 2006/07 skulle hemkom- munerna ersätta kostnader för boende och omvårdnad i boendet med 250 100 kr per elev. Samma läsår skulle hemlandstingen ersätta kostnader för habilitering med 68 100 kr per elev. 
 TPF 
  
 50 
  
 FPT 
  
 Enligt 5 kap. 31 § skollagen (1985:1100) får inte avgifter tas ut från eleverna för insatser för omvårdnad i boendet och habilitering som tillhandahålls av staten, kommun eller landsting i anslutning till en gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för kost och logi. 
 Socialstyrelsen har meddelat föreskrifter om avgifter för kost och logi. 
 TPF 
  
 51 
  
 FPT  
 Enligt dessa ska elever som under läsåret bor i elevhem betala avgift för kost och logi till den huvudman som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser. Avgiften för kost och logi ska vara 3 000 kr i månaden, varav 1 500 kr ska avse ersätt- ning för kost och 1 500 kr ersättning för logi. Avgiften för ett helt läsår får dock högst uppgå till 27 000 kr. 
  
 46 
  
 TP PT  
 5 kap. 31 a § skollagen (1985:1100)  
 47 
  
 TP PT  
 10 kap. 11 § gymnasieförordningen 
  
 48 
  
 TP PT  
 Socialstyrelsens meddelandeblad juni 2006 
  
 49 
  
 TP PT  
 5 § Socialstyrelsen föreskrifter (SOSFS 2006:2) om ersättning för vissa kostnader enligt skollagen 
  
 50 
  
 TP PT  
 Socialstyrelsens meddelandeblad juni 2006 
  
 51 
  
 TP PT  
 Socialstyrelsens föreskrifter (SOSFS 2006:1) om avgifter för kost och logi för vissa elever som bor i elevhem 
 72 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Kommunalt bidrag 
 En elevs hemkommun ska ansvara för kostnaderna för vissa elev- resor. 
 TPF 
  
 52 
  
 FPT  
 Kommunens ansvar gäller för elever som har rätt till studie- hjälp enligt studiestödslagen (1999:1395) och avser elevens kost- nader för dagliga resor mellan bostaden och skolan. Dessutom ska färdvägen vara minst sex kilometer. Hur resorna ska ske, får kom- munen bestämma. 
 Stödet ska ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kom- munens bestämmande. Det kan ges t.ex. i form av busskort. 
 TPF 
  
 53 
  
 FPT  
 Om stödet ges kontant är kommunen inte skyldig att utge högre ersätt- ning än vad som motsvarar 1/30 av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för varje hel kalendermånad. Om resorna inte rimligen kan ske med annat kollektivt färdmedel än flyg ska kom- munen ersätta eleven för dennes resekostnader med skäligt belopp. 
 TPF 
  
 54 
  
 FPT 
  
 Rg-bidrag 
  
 Elever som studerar vid gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning kan få riksgymnasiebidrag  
 (Rg-bidrag) 
  för bl.a. kost, logi och resor. Bidraget administreras av Centrala studiestödsnämnden (CSN). 
 Bidraget lämnas till elever som bor tillfälligt på utbildningsorten därför att avståndet till deras ordinarie bostad överstiger rimligt pendlingsavstånd eller därför att de har andra särskilda skäl att bo tillfälligt på utbildningsorten under utbildningstiden. 
 TPF 
  
 55 
  
 FPT  
 Bidrag lämnas för skäliga kostnader för 
  
 a. 
  
 resa från den ordinarie bostadsorten till skolan vid läsårets början och från skolan till den ordinarie bostadsorten vid läsårets slut, 
  
 b. 
  
 högst 18 fram- och återresor mellan utbildningsorten och den or- dinarie bostadsorten för eleven eller för en familjemedlem eller någon annan närstående till eleven, och 
  
 c. 
  
 dagliga resor mellan bostaden på utbildningsorten och utbild- ningsplatsen. 
  
 Vidare lämnas bidrag för skäliga kostnader för elevens kostnad för kost och logi på utbildningsorten. Bidrag lämnas också för sådana 
  
 52 
  
 TP PT  
 Se lag (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor  
 53 
  
 TP PT  
 Prop. 1992/93:230 s. 70 
  
 54 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1991:1120) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 
  
 55 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan 
 73 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 skäliga kostnader i samband med studierna som är merkostnader på grund av funktionshindret. 
 Bidrag lämnas dock endast för den del av kostnaderna som över- stiger den ersättning eleven får i form av sjukersättning eller aktivi- tetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 
 TPF 
  
 56 
  
 FPT 
  
 Studerande som uppbär aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och därför inte har rätt till studiemedel enligt 3 kap. studiestödslagen (1999:1395) har rätt till ett tilläggsbidrag för levnadsomkostnader. 
 TPF 
  
 57 
  
 FPT  
 Detta lämnas från och med det andra kalen- derhalvåret det år då den studerande fyller 20 år. Tilläggsbidraget lämnas med samma belopp som studiebidraget enligt studiestöds- lagen, dvs. för närvarande 1 050 kr per månad. 
  
 3.4.2.2 
  
 Ansvar för riksgymnasieverksamheten 
  
 Ungdomar som är svårt rörelsehindrade har under vissa förutsätt- ningar rätt att få utbildning vid gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning, se avsnitt 2.2.2. Det är regeringen som bestämmer vilka kommuner som i sin gymnasieskola får anordna sådan utbildning. Frågor om intagning till utbildningen prövas centralt genom en sär- skild nämnd,  
 Rh-nämnden. 
  Nämndens ledamöter utses av Special- pedagogiska institutet (SIT). 
 Under utredningen har det framhållits att det är av stor vikt att ha kommuner som huvudmän för riksgymnasieskolorna med Rh- anpassad utbildning. Det har ansetts att detta underlättar samarbetet med andra kommunala verksamheter, t.ex. övriga gymnasieskolor. Jag delar denna uppfattning och föreslår därför inte någon förändring i denna del. 
 Det statliga tilläggsbidraget för den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen administreras av Statens skolverk, se avsnitt 2.2.2 och 3.4.2.1. I fråga om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh är det emellertid SiSUS som årligen träffar överenskommelser med huvudmännen för denna verksamhet. SiSUS administrerar också statsbidragen till dessa huvudmän. 
 Det har under utredningen framförts kritik mot att det är mer än en myndighet som är ansvarig i förhållande till olika riksgym- nasieverksamheter. Det har ansetts att det skulle vara en fördel om en myndighet, som har kompetens inom hela riksgymnasieverksam- 
  
 56 
  
 TP PT  
 7 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan  
 57 
  
 TP PT  
 7 a § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan 
 74 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 heten, har det samlade ansvaret. Denna myndighet borde enligt framförda synpunkter ansvara för t.ex. utveckling, fortbildning, uppföljning och utvärdering av verksamheterna vid de olika riks- gymnasieorterna. 
 Som framgår av avsnitt 3.1 har frågan om det finns behov av för- ändringar i uppgiftsfördelningen mellan myndigheter och hur en mer effektiv myndighetsstruktur skulle kunna se ut utretts av Skol- myndighetsutredningen (U 2007:03). Jag lämnar därför inte några förslag i dessa delar. Det kan nämnas att för närvarande har Statens skolverk till uppgift att genom utbildningsinspektion granska kvali- teten i skolväsendet samt att följa upp och utvärdera detta. Vad gäller elevhemsboende vid  
 Rh-anpassad 
  utbildning är det Social- styrelsen som har den centrala tillsynen över dessa. 
 TPF 
  
 58 
  
 FPT  
 Läns- styrelserna har tillsyn över verksamheten vid elevhemsboendet och får inspektera verksamheten. Av instruktionen för Socialstyrelsen framgår att denna genom SiSUS ska följa och utvärdera den verk- samhet som bedrivs med statligt bidrag som administreras av SiSUS. 
 De kommuner som regeringen bestämmer får enligt 5 kap. 7 § skollagen (1985:1100) i sin gymnasieskola anordna  
 Rh-anpassad 
  ut- bildning. I dag finns  
 Rh-anpassad 
  utbildning i Göteborg, Kristian- stad, Umeå och Stockholm. Mellan staten och kommunerna finns det dock inga avtal om utbildningen. Kommunerna har emellertid åtagit sig att anordna denna. 
 När det gäller utbildning vid RGD/RGH och Rgysär D/H 
 TPF 
  
 59 
  
 FPT  
 finns det avtal mellan staten och Örebro kommun. Det har under min utredning framförts att det även bör tecknas avtal mellan staten och de kommuner som anordnar  
 Rh-anpassad 
  utbildning. Detta för att tydliggöra statens ansvar mot kommunerna. Att det inte finns avtal som tydligt reglerar förutsättningarna för utbildningen måste anses vara en brist som försvårar kommunernas planering av verk- samheten. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen. 
 Förutsättningarna i de olika kommunerna kan se olika ut. De avtal som myndigheten upprättar behöver därför inte vara helt lika. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgym- nasierna får likvärdiga förutsättningar. 
  
 58 
  
 TP PT  
 15 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 
  
 59 
  
 TP PT  
 Örebro gymnasiesärskola för döva/hörselskadade utvecklingsstörda elever från hela landet 
 75 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 Beträffande verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser, dvs. habilitering, boende i elevhem och omvårdnad i boendet, regleras ansvaret för denna genom avtal mellan staten och respektive huvud- man. Det är SiSUS som på regeringens uppdrag förhandlar om och träffar dessa avtal. Avtal har träffats med Stockholms läns landsting, Stiftelsen Bräcke Diakoni avseende eleverna i Göteborg, Kristian- stad kommun och Umeå kommun. 
 Jag har ovan föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att dels ansvara för avtalet avseende riksgymnasierna för döva och hörselskadade, dels upprätta och ansvara för avtal om den  
 Rh-anpassade 
  utbildningen. Det framstår för mig som naturligt att denna myndighet även ansvarar för statens avtal med de huvud- män som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i  
 Rh-anpassad 
  utbildning. Genom att samma myndighet ansvarar för samtliga avtal bör en enhetlig hantering kunna uppnås. Någon omständighet som talar emot en sådan lösning har inte framkommit under min utredning. Jag föreslår därför att Myndig- heten för specialpedagogik ges i uppdrag att ansvara för avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för svårt rörelse- hindrade ungdomar som antagits till gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning. 
  
 3.4.2.3 
  
 Översyn av avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser 
  
 Som framgår av avsnitt 3.4.2.2 har avtalen om särskilda omvård- nadsinsatser tecknats med olika huvudmän i de olika kommunerna. Avtal har tecknats med kommunen i två fall, landsting i ett fall och en stiftelse i ett fall. Att systemet är flexibelt skapar förutsättningar för att i de olika kommunerna hitta de ekonomiskt och organisa- toriskt bästa lösningarna. Dessa behöver således inte se lika ut i kommunerna. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgymnasierna får likvärdiga förhållanden och så goda förut- sättningar som möjligt att genomföra sina gymnasiestudier samt att verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser håller hög kvalitet. 
 Jag har i avsnitt 3.4.2.2 föreslagit att Myndigheten för special- pedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalen. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalen kan föranleda förändringar i detta, t.ex. att det är till myndigheten och inte till SiSUS som olika redovisningar och kommande ansökningar ska lämnas. Avtalen måste därför ses över. I samband härmed bör även övriga delar av avtalen 
 76 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 ses över för att kontrollera att de är ändamålsenliga och uppfyller nämnda krav på att säkerställa kvalitet, likvärdighet och effektivitet. Jag föreslår därför att myndigheten även ges i uppdrag att se över avtalen. 
  
 3.5 
  
 Andra utbildningsinsatser av regional art 
  
 Mina förslag: 
  
 11. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet till kostnader för insatser av regional art som kommuner 
  
 TPF 
  
 60 
  
 FPT  
 eller huvudmän för sådana fristående skolor som avses i 9 kap. skollagen (1985:1100) vid- tar för andra elever än som avses i avsnitt 3.3 behöver höjas för att utbildningsinsatserna ska hålla hög kvalitet. 
  
 12. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i sam- band med behandling av en ansökan om nämnda statsbidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala in- satsen för att bidraget ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
  
 13. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. 
  
 Skälen för mina förslag 
 Jag har i avsnitt 3.3 föreslagit att det statliga bidraget till kostnader för insatser av regional art som kommuner vidtar för döva eller hörselskadade elever i grundskolan ska höjas. Vidare har jag före- slagit att det ska ställas krav på de regionala insatserna för att bidrag ska beviljas. Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet kan dock beviljas till kostnader för insatser för fler elevgrupper än som avses med förslaget. Insatser kan således även avse elever med andra funktionshinder än dövhet eller hörselskada, elever med andra särskilda behov i grundskolan, elever med funktionshinder eller andra särskilda behov i gymnasie- 
  
 60 
  
 TP PT  
 Med kommun avses, i enlighet med förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet, primärkommuner, landsting eller kommunalförbund. 
 77 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 skolan, elever med flera funktionshinder i särskolan och elever i grundskolan för vilka särskild undervisning anordnas på sjukhus eller motsvarande enligt 10 kap. 3 § skollagen (1985:1100). Med grundskolan, gymnasieskolan och särskolan avses i förordningen även motsvarande utbildning vid fristående skolor. 
 Under min utredning har det framförts önskemål om en hörsel- anpassad gymnasieutbildning i Stockholm med Stockholms län som upptagningsområde. Det har anförts att det tidigare fanns hörsel- klasser för gymnasieelever på Alviksskolan och att det där gick  
 25–30 
  elever varje år. Sedan klasserna år 2001 flyttades till Bromma gym- nasium har enligt uppgifterna antalet hörselklasselever successivt minskat till att det läsåret 2006/2007 endast var 2 elever. Utbild- ningen som efterfrågas ska erbjuda ett brett urval av såväl teoretiska som praktiska program. Vidare ska lokalerna vara hörselanpassade och personalen ska ha hörselkompetens. Som en förebild har Katrinelundsgymnasiet i Göteborg lyfts fram. 
 Bromma gymnasium har hörselklasser och det går högst 8 elever i varje klass. Det finns hörselteknisk apparatur på skolan. Eleverna har tillgång till portabla hörseltekniska hjälpmedel. Det finns även kunniga och utbildade lärare. För närvarande erbjuder skolan tre utbildningar. Dessa är naturvetenskapsprogrammet, samhällsveten- skapsprogrammet med samhällsvetenskaplig eller ekonomisk inrikt- ning och teknikprogrammet. 
 TPF 
  
 61 
  
 FPT 
  
 Katrinelundsgymnasiet i Göteborg har ca 1 000 elever, varav ca 20 stycken går på hörselgymnasium. Första året läser hörselklass- eleverna huvudsakligen kärnämnen. Andra läsåret väljer eleverna in- riktning mot samhällsvetenskap, ekonomi eller data. Undervisningen sker i små grupper och det är sällan mer än 8 elever i undervisnings- gruppen. Klassrummen är ljudsanerade och har hörselslingor och mikrofoner. Lärarna är specialutbildade för att undervisa hörselelever. Det finns dyslexilärare samt hörsel- och talpedagog. 
 TPF 
  
 62 
  
 FPT 
  
 Som anförs ovan är kostnader för insatser av regional art för elever med funktionshinder i gymnasieskolan sådana kostnader som kommuner kan få statsbidrag till. Med insatser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov, som i stor utsträckning kommer även sådana elever till del vilka kommer från en annan kommun än den där skolan är belägen. 
 TPF 
  
 63 
  
 FPT 
  
 61 
  
 TP PT  
 Uppgifterna är hämtade på Bromma gymnasiums hemsida  
 62 
  
 TP PT  
 Uppgifterna är hämtade på Katrinelundsgymnasiets hemsida 
  
 63 
  
 TP PT  
 2 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 
 78 
  
 SOU 2007:87 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 Stockholms kommun har t.ex. för budgetår 2007 beviljats bidrag för regionala undervisningsinsatser vid Bromma gymnasium. Bidrag har beviljats med 105 000 kr och avser 4 hörselskadade elever, dvs. i snitt ca 26,3 tkr per elev. 
 Även Göteborgs kommun har beviljats bidrag för regionala under- visningsinsatser för hörselskadade elever i gymnasieskolan. Det avser 22 elever som går på Katrinelundsgymnasiet. För utbildningsinsats- erna har Göteborgs kommun för budgetåret 2007 tilldelats bidrag med 580 000 kr. Bidraget uppgår således till i snitt ca 26,4 tkr per elev. 
 Bidragsnivåerna avseende eleverna på Bromma gymnasium och Katrinelundsgymnasiet kan jämföras med det genomsnittliga bi- draget till regionala insatser för elever med hörselskada i grund- skolan som uppgår till ca 23 tkr per elev. 
 TPF 
  
 64 
  
 FPT  
 Bidragen ligger således på ungefär samma nivå. 
 Som framgår i avsnitt 3.4.1.1 betalar staten även bidrag till Örebro kommun för utbildningar i gymnasieskolan för döva och hörsel- skadade samt dövblinda elever (RGD/RGH). Detta avser dock ut- bildning för elever från hela landet. Att ha kvar en riksskola som erbjuder ett allsidigt urval av nationella program samt special- utformade och individuella program är viktigt för att säkerställa att elevernas möjligheter blir likvärdiga med andra elevers. 
 Enligt regleringsbrev för budgetår 2007 avseende Statens skol- verk ska det till Örebro kommun betalas ca 100,5 mnkr. Bidraget avser 422 elevplatser och uppgår således till i snitt ca 238 tkr per elev. Därutöver betalar staten ytterligare bidrag avseende dövblinda elever. 
 Det finns elever som av olika skäl inte är beredda att flytta till orter med riksgymnasium. Dessa går i stället på andra gymnasie- skolor, som kanske inte är tillräckligt anpassade för elevens funktions- hinder eller inte erbjuder det program som eleven vill läsa. En fram- växt av regionala gymnasieskolor som erbjuder för funktionshindrade anpassad utbildning skulle således innebära en ökad likvärdighet och valmöjlighet för eleverna och deras föräldrar. 
 Jag har i avsnitt 3.3 funnit att bidraget till regionala insatser för döva eller hörselskadade elever i grundskolan behöver höjas. Mot bakgrund av detta kan det även ifrågasättas om bidragen till Bromma gymnasium och Katrinelundsgymnasiet är tillräckliga för att eleverna där ska kunna erbjudas en utbildning av hög kvalitet, 
  
 64 
  
 TP PT  
 Se avsnitt 3.3.1. 
 79 
  
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet  
  
 SOU 2007:87 
  
 som är likvärdig den som erbjuds övriga gymnasieelever. Enligt uppgift lämnad till utredningen anser Katrinelundsgymnasiet att skolan generellt inte har resurser för att ge döva eller gravt hör- selskadade elever undervisning med tillräckligt hög kvalitet. Även vid en jämförelse med det statliga bidraget till Örebro kommun för utbildning vid RGD/RGH kan det ifrågasättas om inte bidragsnivån till insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i gymnasieskolan behöver höjas. 
 Mot bakgrund av det sagda finner jag att det bör utredas om statsbidragen 
 TPF 
  
 65 
  
 FPT  
 till särskilda insatser på skolområdet är tillräckliga beträffande andra elever med funktionshinder än döva eller hörsel- skadade i grundskolan. Detta för att även dessa andra elever ska kunna få en med övriga elever likvärdig utbildning av hög kvalitet. Detta omfattas dock inte av mitt uppdrag. 
 Jag har i avsnitt 3.3.3 föreslagit att det ska ställas krav på de re- gionala insatserna för att bidrag ska beviljas. Motsvarande bör gälla för bidrag avseende övriga elevgrupper. Det går inte att ange vilket eller vilka krav som ska ställas i det enskilda fallet. Kraven måste anpassas efter vad insatserna avser och de regionala förutsättningarna i varje enskilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att ut- bildningsinsatsen håller hög kvalitet. 
 När det gäller döva eller hörselskadade elever i gymnasieskolan skulle kraven kunna avse t.ex. visst utbud av program, tvåspråkig undervisning (svenska och teckenspråk), elevgruppens storlek och sammansättning, ljudsanerade lokaler och klassrum, akustisk och hörselteknisk utrustning, eller lärare med specialpedagog- eller special- lärarexamen. 
 Det bör sedan även följas upp hur bidragen används. 
 Mot bakgrund av det anförda föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om det finns behov av att höja bidragen för övriga elevgrupper, att i samband med ansökan om bidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidraget ska beviljas och att följa upp de krav som har ställts. 
  
 65 
  
 TP PT  
 Förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 
 80 
  
 4 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder (Ekeskolan) – förslag 
  
 4.1 
  
 Myndigheten för specialpedagogik 
  
 Skolmyndighetsutredningen (U 2007:03) har haft i uppdrag att före- slå en ny statlig myndighetsstruktur för skolväsendet m.m. Utred- ningen ska enligt sina direktiv (dir. 2007:28) lämna förslag på vilka uppgifter olika myndigheter ska ansvara för samt hur de ska vara organiserade, dimensionerade och lokaliserade. De myndigheter som berörs av översynen är bl.a. Specialpedagogiska institutet (SIT), Specialskolemyndigheten (SPM) och Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). 
 Utredningen har den 1 november 2007 redovisat sina förslag för regeringen. 
 Utredningen har föreslagit bl.a. att en ny myndighet,  
 Myndigheten för specialpedagogik 
 , bildas av SIT, SPM och SiSUS. 
 I våra förslag utgår vi ifrån att en ny myndighet ska bildas och att namnet tills vidare är Myndigheten för specialpedagogik. 
  
 4.2 
  
 Elever i gymnasieåldern 
  
 All undervisning ska utgå från elevens behov och förutsättningar. Detta är synnerligen viktigt när det gäller elever med funktionshinder. Efter mina besök på Ekeskolan och samtal med både representanter från personalen och föräldrarna har jag erfarit att eleverna i Ekeskolan är en mycket heterogen grupp med skilda behov och förutsättningar. Det är enligt min mening inte möjligt att skapa ett utbildningsalter- nativ och tro att detta alternativ tillgodoser de skiftande behov som 
 81 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 SOU 2007:87 
  
 eleverna i Ekeskolan har. Jag föreslår därför att eleverna i Ekeskolan efter skolpliktens upphörande ska kunna erbjudas tre olika utbild- ningsalternativ allt efter de behov och förutsättningar som eleverna har men också med hänsyn tagen till hemkommunens möjligheter att erbjuda utbildning eller verksamhet av hög kvalitet. 
 Dessa tre utbildningsalternativ är: 
  
 1. 
  
 Fortsatt skolgång i hemkommunens gymnasieskola eller gymnasie- särskola om eleven bedöms kunna uppnå utbildningens mål. 
  
 2. 
  
 Möjlighet att få sin utbildning inom Örebro gymnasiesärskola. Detta innebär att avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbildning inom Örebro gymnasiesärskola omförhandlas så att det även omfattar elever med synskada och ytterligare funktions- hinder. 
  
 3. 
  
 Möjligheten till förlängd skolgång återinförs genom ändring i skollagen. 
  
 Mina förslag: 
  
 14. 
  
 Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att omför- handla och ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kom- mun om utbildning inom Örebro gymnasiesärskola. Avtalet ska omfatta utvecklingsstörda elever med dövhet, hörselskada eller synskada och ytterligare funktionshinder från hela landet som på grund av sitt eller sina funktionshinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gymnasiesärskolan. 
  
 15. 
  
 7 kap. 6 § skollagen (1985:1100) kompletteras med en bestäm- melse med innebörden att elever i Ekeskolan som på grund av synskada och ytterligare funktionshinder inte kan gå i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan får efter skolpliktens upphörande i mån av plats genomgå ytterligare utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det kalenderår då de fyller 21 år. Syftet med utbildningen är bl.a. att ge elever som har kommit till Ekeskolan under senare skolår en möjlig- het till optimal utveckling. 
  
 82 
  
 SOU 2007:87 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 Skälen för mina förslag 
 Resurscenter syn  
 Örebro-Ekeskolan 
  
 Enligt 10 kap. 3 a § skollagen (1985:1100) får barn som bl.a. är syn- skadade fullgöra sin skolplikt i särskilda resurscenter. Utbildningen ska med nödvändiga avvikelser motsvara utbildningen i grundskolan respektive särskolan. Enligt förordning om visstidsutbildning vid särskilda resurscenter (2004:203) ska visstidutbildning finnas vid bl.a. Resurscenter syn Örebro (Ekeskolan). Utbildningen vid resurs- centret ska syfta till att ge elever med synskada och ytterligare funk- tionshinder en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsätt- ningar. Utbildningen ska vidare syfta till att ge eleven förutsättningar för fortsatt utbildning i hemskolan eller hemkommunen. Utbild- ningen ska så långt det är möjligt motsvara den utbildning som ges i grundskola eller särskola. 
 Verksamheten vid Ekeskolan påverkas i mycket stor utsträckning av att eleverna har omfattande och komplexa funktionshinder. Det gör att behovet av individuella anpassningar är mycket stort samt att kontinuiteten i elevernas kontakt med personalen är viktig. 
 Elever i Ekeskolan i dag 
 I dag finns det totalt 21 elever i Ekeskolan. Av dessa är 10 special- skoleelever, dvs. elever som hade tagits emot i Ekeskolan innan den fasta skoldelen den 1 juli 2001 började att avvecklas och som har möjlighet att avsluta sin utbildning där, och 11 elever går i visstids- utbildning. Den äldsta eleven är född 1987 och den yngsta 1998. 
 Förutom grav synskada, synnedsättning eller Cerebral Visual Impairment (hjärnsynskada) har eleverna ett eller flera ytterligare funktionshinder. Sådana funktionshinder är utvecklingsstörning, olika autistiska diagnoser, andra syndrom, koncentrationssvårigheter, döv- het/hörselskada, språkstörning eller olika grader av rörelsehinder. 
 De äldre elevernas behov 
 De flesta eleverna i Ekeskolan är i behov av ADL (aktiviteter i dagligt liv) och mobilityträning. 
 Därutöver utmärks elevernas behov av att 
 83 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 SOU 2007:87 
  
 undervisningen måste vara helt individuell, 
  
 undervisningen är en integrerad del av den totala verksamheten inom Ekeskolan, 
  
 verksamheten bör inriktas på att utveckla elevens identitet och att medvetandegöra elevens egna förutsättningar, 
  
 den individuella utvecklingsplanen har en långsiktig målsättning som innefattar utskolning mot ett vuxenliv 
  
 utskolningen sker i nära samarbete med elevens vårdnadshavare och hemkommun, och 
  
 framtida livskvalitet ofta behöver prioriteras före faktiska skol- kunskaper. 
  
 För att kunna erbjuda möjligheter till en optimal utveckling behöver eleverna inte sällan ytterligare några år vid Ekeskolan även efter skolpliktens upphörande. 
 Antal elever 
  
 I Betänkandet  
 Funkis – funktionshindrade elever i skolan  
 (SOU 1998:66) konstaterades att det varje år föds ca 15 gravt synskadade barn i Sverige. Resurscenter syn Örebro uppskattar antalet elever med synskada och ytterligare funktionshinder till ca 100 elever per skolår. Det är dock endast en liten del av dessa elever som är aktuella för Ekeskolan. Under de senaste åren har antalet elever i Ekeskolan varit ca  
  
 30–35 
  
  per läsår. 
  
 Utbildning för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Efter avslutad utbildning i den obligatoriska skolan har eleverna i dag möjlighet att fortsätta sin utbildning i en gymnasieskola eller gym- nasiesärskola som kommunerna enligt skollagen (1985:1100) är skyldiga att anordna. En elev i grundskolan eller specialskolan som inte tillfredsställande har slutfört sista årskursen när skolplikten upphör men bedöms ha förmåga att fullfölja utbildningen ska dess- utom enligt skollagen (1985:1100) beredas tillfälle att göra detta under högst två år efter att skolplikten upphörde. Detta gäller dock inte om eleven är utvecklingsstörd. 
 84 
  
 SOU 2007:87 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 För barn/elever med synskada och ytterligare funktionshinder finns det i många fall goda möjligheter för hemkommunen att med stöd från Resurscenter syn ordna bra verksamhet särskilt under de tidiga skolåren. Ekeskolan har dock efter många års erfarenhet kunnat konstatera att svårigheterna i skolan ökar med stigande ålder. Detta har inneburit att allt fler elever kommer till Ekeskolan under senare skolår. Den korta kvarvarande skoltiden tillsammans med komplexiteten när det gäller funktionshindren gör att det ofta krävs längre tid än vad skolpliktsåldern medger för att ge eleven förutsätt- ningar för en optimal utveckling. 
 När det gäller elevernas möjligheter till fortsatt skolgång upp- skattar Ekeskolan att sammanlagt 11 elever av dagens 21 har möjlig- heter att fortsätta sin utbildning i hemkommunens gymnasiesär- skola. 
 För några elever har riksgymnasiesärskolan för döva/hörselskadade elever i Örebro (Rgysär D/H) kunnat erbjuda utbildning som ett komplement till den utbildning som Ekeskolan kan erbjuda. Sam- verkan med Rgysär D/H har dessutom förekommit genom att resurs- centret har skolat in elever knutna till länet för fortsatt skolgång i Rgysär D/H. 
 Om möjligheten fanns bedömer Ekeskolan att många av eleverna i visstidsutbildning skulle välja en fortsatt skolgång i Ekeskolan efter- som andra alternativ som står till buds oftast inte kan ge de förutsätt- ningar och den kvalitet som Ekeskolan har att erbjuda utifrån sin specialkompetens. 
 Framtida utbildning för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Ingen elev ska förnekas utbildning om eleven bedöms ha förutsätt- ningar att nå utbildningens mål. Därför är det självklart att elever som bedöms ha förutsättningar för en fortsatt skolgång i en gym- nasieskola eller gymnasiesärskola ska erbjudas den möjligheten. Med den råd- och stödverksamhet som Resurscenter syn har att erbjuda kan eleverna få en utbildning av hög kvalitet i hemkommunens gymnasieskola eller gymnasiesärskola. 
 Det kan dock finnas elever som bedöms ha förutsättningar för en fortsatt skolgång i en gymnasieskola eller gymnasiesärskola men vars funktionshinder är så komplexa att man inte kan förutsätta att hemkommunens gymnasieskola eller gymnasiesärskola har den 
 85 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 SOU 2007:87 
  
 kompetens eller de hjälpmedel som krävs för att kunna erbjuda ut- bildning av hög kvalitet. Utifrån elevens behov kan det dessutom t.ex. finnas önskemål om en viss ämneskompetens eller tillgång till en viss aktivitet som finns på Rgysär D/H, men som Resurscenter syn inte kan erbjuda. 
 Staten har tecknat ett avtal med Örebro kommun om utbildning inom Örebro gymnasiesärskola för döva/hörselskadade utveck- lingsstörda elever från hela landet som på grund av sitt funktions- hinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gymnasie- särskolan (U 1998/4354/G). Målgruppen omfattar även elever med mycket komplexa funktionshinder, t.ex. dövblinda elever. Enligt uppgifter från kommunen skulle även elever med synskada och ytterligare funktionshinder kunna ingå i målgruppen. 
 Det har under utredningen därutöver framkommit att det finns ytterligare en grupp elever vars behov inte kan tillgodoses av ovan- nämnda alternativ. Det kan t.ex. handla om elever med mycket komplexa funktionshinder som har kommit till Ekeskolan under senare skolår. För att dessa elever ska få möjlighet till en optimal utveckling och för att Ekeskolan ska ha möjlighet att ge råd och stöd till hemkommunen inför mottagandet av eleven borde det finnas en möjlighet för eleven att få ytterligare utbildning vid Ekeskolan även efter skolpliktens upphörande. Tidigare fanns det en möjlighet enligt 7 kap. 6 § då gällande skollag (1985:1100) för ungdomar som efter skolpliktens upphörande inte bedömdes kunna gå i gymnasieskolan därför att de var utvecklingsstörda, i mån av plats, genomgå annan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det år de fyllde 21 år. I och med riksdagens beslut om regeringens proposition  
 Elever med funktionshinder – ansvar för ut- bildning och stöd  
 (prop. 1998/99:105) togs denna möjlighet bort. Jag kan dock konstatera att det även i dag finns elever som är i behov av fortsatt utbildning i specialskolan efter skolpliktens upp- hörande. Ekeskolan har betonat att en specialskola med möjlighet till en förlängd skolgång till 21 år är en bra lösning för vissa elever. Jag anser därför att dessa elever ska kunna genomgå ytterligare ut- bildning i Ekeskolan intill utgången av vårterminen det kalenderår då eleven fyller 21 år. Utbildningen kan innehålla t.ex. ADL, individuell träning och samverkan med hemkommunen inför mottagandet av eleven. 
 Mot bakgrund av ovanstående föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att omförhandla och ansvara för avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbildning inom 
 86 
  
 SOU 2007:87 
  
 En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada 
  
 Örebro gymnasiesärskola. Avtalet ska omfatta utvecklingsstörda elever med dövhet, hörselskada eller synskada och ytterligare funk- tionshinder från hela landet som på grund av sitt eller sina funktions- hinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gymnasie- särskolan. Därutöver föreslår jag att skollagen (1985:1100) kom- pletteras med en bestämmelse med innebörden att elever i Ekeskolan som på grund av synskada och ytterligare funktionshinder inte kan gå i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan får efter skolpliktens upphörande i mån av plats genomgå ytterligare utbildning i special- skolan intill utgången av vårterminen det kalenderår då de fyller 21 år. 
  
 4.3 
  
 Ikraftträdande 
  
 Mitt förslag: 
 16. De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft den 1 juli 2009. 
 Skälen för mitt förslag 
 De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft så snart som möjligt. Med beaktande av den tid som kommer att förflyta innan riksdagen kan fatta beslut i lagstiftningsärendet är en lämplig ikraftträdande- tidpunkt den 1 juli 2009. 
 87 
 5 Ekonomiska konsekvenser 
 Min bedömning: 
 Mina förslag innebär en ökad kostnad på sammanlagt 68,6 mnkr för den myndighet som ges i uppdrag att genomföra förslagen. 
 Skälen för min bedömning 
 Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 
 Jag har föreslagit att bidrag enligt förordning (1991:931) om stats- bidrag till särskilda insatser på skolområdet  
 (SIS-bidrag) 
  till kost- nader för insatser av regional art som kommuner eller huvudmän för sådana fristående skolor som avses i 9 kap. skollagen (1985:1100) vidtar för döva eller hörselskadade elever i grundskolan respektive motsvarande utbildning vid fristående skola höjs med i genomsnitt 309 procent. För budgetåret 2007 motsvarar detta ett belopp om 28,1 mnkr. 
 Därutöver har jag föreslagit att Myndigheten för specialpedago- gik ges i uppdrag att i samband med behandling av en ansökan om  
 SIS-bidrag 
  ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala in- satsen för att bidrag ska beviljas samt att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. För att kunna fullfölja förslagen har Specialpedagogiska institutet uppgett att det behövs en helårstjänst till en kostnad för ca 650 tkr. 
 89 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 SOU 2007:87 
  
 Malvaprojektet 
 Uppdraget till Myndigheten för specialpedagogik att utreda Ruiz projektets fortsatta inriktning och behov av ett stimulansbidrag bör inte innebära omfattande kostnadsökningar för myndigheten. Special- skolemyndigheten har uppskattat kostnaden till ca 500 tkr. 
 Nationell samordning och regionala resurscenter 
 Jag har föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ges i upp- drag att inom sin verksamhet skapa en organisation som innebär både nationell samordning och regionala resurscenter när det gäller döva eller hörselskadade elevers utbildning i sin helhet. Jag anser att för att kunna skapa en välfungerande organisation behövs i varje region en samordnare av regionens hörsellärare, en hörselpedagogisk rådgivare, en samordnare för  
 FOU-arbete 
  inklusive kompetens- utveckling samt samverkan med brukarorganisationer, en hörsel- teknisk samordnare samt en kurator och en psykolog. För att detta ska bli möjligt bör myndighetens anslag ökas med ca 24 mnkr. 
 Avtal 
 Jag har föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ges i upp- drag att ansvara för avtalen mellan staten och Örebro kommun om gymnasial utbildning i Örebro för döva och hörselskadade samt döv- blinda ungdomar från hela landet (RGD/RGH) samt för döva/hörsel- skadade utvecklingsstörda elever från hela landet (Rgysär D/H). Dessutom har jag föreslagit att myndigheten ges i uppdrag att an- svara för avtalen om verksamheten med rörelsehindrade ungdomar som antagits till gymnasieskola med  
 Rh-anpassad 
  utbildning, både när det gäller utbildning i RgRh och särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh. 
 När det gäller elever i gymnasieåldern med synskada och ytter- ligare funktionshinder har jag föreslagit att staten ska teckna avtal med Örebro kommun när det gäller utbildning i Rgysär D/H så att avtalet även omfattar denna målgrupp. Enligt Ekeskolan har denna möjlighet inte varit efterfrågad mer än i några enstaka fall. Jag har i mina beräkningar antagit att det eventuellt kan bli fråga om fem elever som skulle vara intresserade av en  
 gymnasie-utbildning 
  i Rgysär D/H. År 2007 har staten betalat ca 541 tkr per elev till Örebro 
 90 
  
 SOU 2007:87 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 kommun för kostnader för elever i Rgysär D/H. Statens kostnader för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktions- hinder skulle således enligt denna beräkning öka med ca 2,7 mnkr. Det är dock en fråga om förhandling när avtalet mellan staten och Örebro kommun upprättas. 
 Uppdragen innebär bl.a. upprättande, revidering och uppföljning av avtalen. För att kunna hantera avtalen på detta sätt har både Special- skolemyndigheten och Specialpedagogiska institutet angett att det behövs två helårstjänster till en kostnad för ca 1,3 mnkr. Myndig- hetens anslag bör därför ökas med ca 1,3 mnkr. 
 Andra utbildningsinsatser av regional art 
 Jag har föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ges i upp- drag att utreda om bidrag enligt förordning (1991:931) om stats- bidrag till särskilda insatser på skolområdet till kostnader för insatser av regional art som vidtas för andra elevgrupper än döva eller hörsel- skadade elever i grundskolan eller motsvarande utbildning vid fri- stående skola behöver höjas för att utbildningsinsatserna ska hålla hög kvalitet. Någon uppgift om vilka merkostnader detta uppdrag skulle medföra för myndigheten har jag inte. Jag anser dock att kost- naden kan uppskattas till 650 tkr, vilket motsvarar en helårstjänst. 
 Därutöver har jag föreslagit att Myndigheten för specialpedago- gik ges i uppdrag att i samband med behandling av en ansökan om  
 SIS-bidrag 
  avseende dessa elevgrupper ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidrag ska beviljas samt att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. För att kunna fullfölja förslagen har Specialpedagogiska institutet upp- gett att det behövs en helårstjänst till en kostnad för ca 650 tkr. 
 Förlängd skolgång vid Ekeskolan 
 Jag har föreslagit att skollagen (1985:1100) kompletteras med en bestämmelse med innebörden att elever i Ekeskolan som på grund av synskada och ytterligare funktionshinder inte kan gå i gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan får efter skolpliktens upphörande, i mån av plats, genomgå ytterligare utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det kanlenderår då de fyller 21 år. Ekeskolan har angivit att elevkostnaden vid skolan är ca 1 miljon kronor. Om 
 91 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 SOU 2007:87 
  
 eleven dessutom bor på skolan ökar kostnaden med ytterligare 1 miljon kronor. I dag har vi ingen säker kunskap om hur många elever som skulle välja möjligheten till förlängd skolgång vid Ekeskolan. Jag utgår därför från att det på sikt kan handla om ca 5 elever för en kostnad på  
 5–10 
  mnkr. 
 Övrigt 
 Mina förslag innebär en politisk reform med ett tydligt statligt an- svar för elever med funktionshinder. Förslagen innebär också ökade kostnader för staten. Vissa budgetomprioriteringar behöver sannolikt göras för att kunna genomföra förslagen. Skolmyndighetsutredningen (U 2007:03) har emellertid föreslagit att Specialpedagogiska insti- tutet (SIT), Specialskolemyndigheten (SPM) och Socialstyrelsens institut för särskilt utbildningsstöd (SiSUS) ska bilda en gemensam ny myndighet, Myndigheten för specialpedagogik. Skolmyndighets- utredningen har bedömt sammanslagningen som kostnadsneutral på kort sikt. Enligt utredningen bör dock förändringen medföra vissa samordningsvinster. 
 Jag har bedömt att mina förslag innebär en ökad kostnad på sammanlagt 68,6 mnkr. Bedömningen grundar sig i huvudsak på SIT:s och SPM:s egna uppgifter och uppskattningar. 
 Mina förslag bör sammanlagt inte medföra ökade kostnader för kommunerna. 
 Finansiering 
 Förslagen ska finansieras inom utgiftsområde 16. 
 92 
 6 Författningskommentar 
 Förslag till lag om ändring i skollagen 
 7 kap. 
 6 § 
 I första stycket ändras ordet skall till ska. 
 Andra stycket är nytt och innebär att det införs möjlighet att efter fullgjord skolplikt genomgå ytterligare utbildning i specialskolan. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2. 
 Elever som bedöms ha förutsättningar för en fortsatt skolgång i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska erbjudas utbildning i någon av dessa skolformer. Dessutom har jag i detta betänkande föreslagit att avtalet mellan staten och Örebro kommun om utbild- ning inom kommunens gymnasiesärskola ska omförhandlas så att det även omfattar utvecklingsstörda elever med synskada och ytter- ligare funktionshinder från hela landet som på grund av sina funk- tionshinder inte kan undervisas tillsammans med andra elever i gym- nasiesärskolan. Härigenom ökar möjligheten för elever i Ekeskolan att kunna gå i en gymnasiesärskola. 
 Det finns dock i Ekeskolan elever med så komplexa funktions- hinder att kommunerna inte har möjlighet att erbjuda dem tillfreds- ställande förhållanden i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Det är för dessa elever det i andra stycket införs möjlighet att genomgå ytterligare utbildning i specialskolan. 
 Möjligheten införs endast för elever i Ekeskolan. Förslaget inne- bär således inte att andra ungdomar ska kunna inleda sin skolgång i Ekeskolan efter skolpliktens upphörande. Något krav på att eleven ska ha bedömts ha en utvecklingsstörning finns, tillskillnad från 
 tidigare möjlighet 
 1 
 , inte. En förutsättning är dock att det i Ekeskolan 
 TPTF FTPT 
  
 1  
 Se 7 kap. 6 § andra stycket skollagen (1985:1100) i dess lydelse före den 1 juli 2000 
 93 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2007:87 
  
 kan beredas plats för eleven. Platserna bör således erbjudas endast de elever som har störst behov av utbildningen. 
 Utbildningens innehåll måste vara flexibelt och utformas efter varje enskild elevs förutsättningar och behov. Syftet med utbild- ningen är dock att eleven ska få möjlighet till optimal utveckling och förberedas inför utskolning. Utbildningen kan innehålla t.ex. ADL (aktiviteter i dagligt liv) och individuell träning. 
 8 § 
 Ändringen föranleds av ändringen i 6 § genom vilken möjlighet att efter fullgjord skolplikt genomgå ytterligare utbildning i Ekeskolan införs. För att få denna möjlighet måste olika förutsättningar vara uppfyllda. En förutsättning är att eleven bedöms på grund av sina funktionshinder inte kunna få tillfredsställande förhållanden i gym- nasiesärskolan eller gymnasieskolan. För att garantera en rättvis be- dömning ska det finnas möjlighet för eleven eller företrädare för denne att överklaga ett beslut i frågan hos Skolväsendets över- klagandenämnd. 
 94 
 Bilaga 
 Kommittédirektiv 
  
 Statliga specialskolor – bättre förutsättningar 
  
 Dir. 
  
 och tydligare ansvarsfördelning 
  
 2006:127 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 7 december 2006 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Regeringen anser att alla elever har rätt till en bra skola där de kan trivas och utvecklas. Elever har dock olika behov. För att kunna tillgodose de olika behoven behövs olika utbildningsalternativ, ibland med specialistkompetens eller specifika hjälpmedel. Re- geringen anser därför att elevers och vårdnadshavares möjligheter att välja skolform bör öka. 
 En särskild utredare skall därför få i uppdrag att utreda och före- slå hur Ekeskolan och Hällsboskolan skall återetableras som stat- liga specialskolor för elever med synskada och ytterligare funk- tionshinder respektive grav språkstörning. 
 Utredaren skall också kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterli- gare funktionshinder samt lämna förslag på lämplig dimensionering och organisationsform för en sådan specialskola. 
 Utredaren skall vidare granska ansvarsfördelningen mellan staten och kommunen när det gäller utbildning för döva, hörselskadade eller dövblinda elever och om det finns anledning till ändring lämna nödvändiga förslag. Uppdraget omfattar även utbildning vid riks- gymnasieskolor för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelsehinder. 
 Den del av uppdraget som avser återetablering av Ekeskolan och Hällsboskolan som statliga specialskolor skall redovisas till reger- ingen senast den 15 maj 2007. Uppdraget i övrigt skall redovisas senast den 3 december 2007. 
 95 
  
 Bilaga 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bakgrund 
 Den statliga specialskolan 
 Enligt 7 kap. 1 § skollagen (1985:1100) skall utbildningen i special- skolan syfta till att ge barn och ungdomar med dövhet eller hörsel- skada en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i grundsko- lan. Av 7 kap. 5 § skollagen framgår att utbildningen i specialskolan skall bedrivas vid flera särskilda enheter samt att regeringen med- delar föreskrifter om enheterna och deras upptagningsområden. Enligt 1 kap. 3 § specialskoleförordningen (1995:401) skall special- skolan ha fem skolenheter med regionala upptagningsområden (re- gionskolor) och en skolenhet för elever från hela landet (riksskola). 
 Till grund för nuvarande reglering ligger riksdagens beslut med anledning av förslagen i propositionen  
 Elever med funktionshinder – ansvar för utbildning och stöd  
 (prop. 1998/99:105, bet. 1999/ 2000:UbU4, rskr. 1999/2000:14). Som en följd av beslutet gavs en organisationskommitté i uppdrag att utveckla och lägga fram för- slag om den konkreta utformningen av en förändrad organisation för statens stöd i specialpedagogiska frågor. Beslutet innebar bl.a. att statens råd och stöd i specialpedagogiska frågor skulle samlas till en myndighet – Specialpedagogiska institutet – varvid även verk- samheterna vid Ekeskolan och Hällsboskolan föreslogs överföras till myndigheten. 
 För Ekeskolan innebar beslutet att de fasta skoldelarna vid Eke- skolan skulle avvecklas successivt med början fr.o.m. den 1 juli 2001. Beslutet innebar också att verksamheterna vid Ekeskolans resurscenter och Tomtebodaskolans resurscenter skulle slås ihop till ett gemensamt resurscenter. 
 Även för Hällsboskolan innebar beslutet att de fasta skoldelarna skulle avvecklas successivt fr.o.m. den 1 juli 2002 samtidigt som det vid skolan skulle finnas ett resurscenter för barn och ungdomar med grav språkstörning. 
 Både för Ekeskolan och Hällsboskolan innebar beslutet att resurs- centerverksamheten skulle stärkas i takt med att skolverksamheten minskade. Vid resurscentren skulle det dessutom enligt riksdagens beslut finnas en mindre skoldel för visstidsplaceringar. Med en sådan placering avsågs att en elev, som ett led i sin utbildning i hemkommunens skola, erbjuds insatser från resurscentrets sida. 
 96 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bilaga 
  
 Beslutet innebar att barn och ungdomar med synskada och ytter- ligare funktionshinder samt barn och ungdomar med grav språk- störning inte längre omfattades av specialskolans målgrupp. 
 Specialskola för döva, dövblinda och hörselskadade 
 Gruppen döva, dövblinda och vissa hörselskadade barn har tecken- språket som sitt första språk. Dessa elevers behov av kommunika- tion och undervisning i teckenspråk är, i de allra flesta fall, inte möjliga att möta i den kommunala skolan. Som en följd av den ovan nämnda propositionen förblev staten huvudman för dessa special- skolor och en gemensam myndighet under ledning av en styrelse inrättades. Möjligheten att anordna utbildning i specialskolan i särskilda undervisningsgrupper förlagda till grundskolan togs sam- tidigt bort. 
 Förlängd skolgång 
 Enligt 7 kap. 6 § andra stycket skollagen i paragrafens lydelse före den 1 juli 2000 får ungdomar som efter skolpliktens upphörande inte bedöms kunna gå i gymnasieskolan därför att de är utvecklings- störda, i mån av plats, genomgå annan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det år de fyller 21 år. 
 Bestämmelserna om förlängd skolgång i specialskolan togs bort eftersom det ansågs saknas skäl för att elever i gymnasieåldern skulle tillhöra specialskolans målgrupp. 
 Visstidsutbildning vid särskilda resurscenter 
 Enligt 10 kap. 3 a § skollagen får barn som är synskadade eller gravt språkstörda fullgöra sin skolplikt i särskilda resurscenter. Utbild- ningen skall med nödvändiga avvikelser motsvara utbildningen i grundskolan respektive särskolan. 
 Enligt förordningen (2004:203) om visstidsutbildning vid sär- skilda resurscenter skall det finnas visstidsutbildning vid Resurs- center syn Örebro (Ekeskolan) och vid Resurscenter tal och språk (Hällsboskolan). Syftet med utbildningen vid resurscentren är att ge elever med synskada och ytterligare funktionshinder samt elever med grav språkstörning en utbildning som är anpassad till varje 
 97 
  
 Bilaga 
  
 SOU 2007:87 
  
 elevs förutsättningar. Utbildningen skall vidare syfta till att ge eleven förutsättningar för fortsatt utbildning i hemskolan eller i hemkom- munen. 
 Riksgymnasieutbildning 
 För vissa elever med funktionshinder har staten åtagit sig ett utökat ansvar genom att stödja riksrekryterande gymnasieutbildning för döva och hörselskadade elever i Örebro (RGD/RGH) samt riksre- kryterande gymnasieutbildning med särskilt anpassad utbildning för svårt rörelsehindrade elever  
 (rh-anpassad 
  utbildning) i Kristian- stad, Göteborg, Stockholm och Umeå. I Örebro bedrivs också riksrekryterande verksamhet med statligt stöd för döva och hörsel- skadade elever med utvecklingsstörning. 
 Samtliga riksgymnasier har kommunala huvudmän. För verksam- heten i Örebro kommun finns avtal mellan staten och kommunen, och även den  
 rh-anpassade 
  utbildningen bedrivs enligt överenskom- melser mellan staten och respektive huvudman. 
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder 
 I dag finns sex statliga specialskolor. Fem av dem är regionala skolor för döva eller hörselskadade elever och en är en rikstäckande skola för döva eller hörselskadade elever som dessutom har en utveck- lingsstörning. De fem regionala specialskolorna finansieras dels av statliga anslag, dels av bidrag från elevens hemkommun. Hemkom- munen är skyldig att betala en särskild avgift för en elev som blivit antagen till specialskolan. 
 Det finns också sex regionala hörselklasskolor med kommunen som huvudman. Dessa erbjuder i vissa fall tvåspråkig undervisning, dvs. även en teckenspråkig miljö. De regionala hörselklasskolorna finansieras av kommunen i vilken skolan är belägen, av elevernas olika hemkommuner och i ett fall utgår ett särskilt statligt bidrag till skolan. Hemkommunen har dock ingen skyldighet att betala er- sättning. Hemkommunen är inte heller skyldig att stå för skolskjuts- kostnaden. 
 Framväxten av kommunala skolor som erbjuder elever med döv- het eller hörselskada utbildning som till vissa delar motsvarar utbild- 
 98 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bilaga 
  
 ningen inom den statliga specialskolan innebär att möjligheterna att välja skola ökar för elever och vårdnadshavare. För att få en belys- ning av kunskapsutvecklingen dels för elever i den statliga special- skolan, dels för elever i skolor med kommunen som huvudman, har regeringen gett Specialskolemyndigheten i uppdrag att i samråd med Statens skolverk analysera och redovisa eventuella skillnader i elevernas måluppfyllelse inom dessa skolformer (U2005/9498/BIA). 
 Samtidigt är hemkommunen inte skyldig att betala ersättning för en elev som blivit antagen i en kommunal hörselklasskola, vilket riskerar begränsa elevers och vårdnadshavares reella möjligheter att välja en skola med anpassad pedagogik och miljö. 
 Behovet av en utredning 
 Den svenska handikappolitiken utgår från den nationella handlings- planen för handikappolitiken  
 Från patient till medborgare  
 (prop. 1999/2000:79). I handlingsplanen slås bl.a. fast att elever med funk- tionshinder bör, på samma sätt som övriga barn och ungdomar, ha möjlighet att bo med sina föräldrar eller i deras närhet och gå i skola i närheten av hemmet. Till grund för handlingsplanen ligger flera internationella överenskommelser, t.ex. FN:s standardregler, barnkonventionen samt Salamancadeklarationen. 
 Regeringens principiella utgångspunkt är att alla elever, oavsett förutsättningar, har rätt till en bra skola där de kan trivas och ges förutsättningar att nå kunskapsmålen. Elever har dock olika behov. För att kunna tillgodose de olika behoven behövs olika utbildnings- alternativ, ibland med specifik specialistkompetens och specifika hjälpmedel. Regeringen anser därutöver att elevers och vårdnadsha- vares möjligheter att välja skolform skall öka. 
 Enligt skollagen skall alla barn och ungdomar ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Ut- bildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Skollagen anger även att särskilt stöd skall ges till elever som har svårigheter i skolarbetet. 
 Utifrån den ovan beskrivna utgångspunkten har regeringen i bud- getpropositionen för år 2007 (prop. 2006/07:1, utg.omr. 16, s. 103 f.) aviserat att Ekeskolan och Hällsboskolan skall återetableras som statliga specialskolor samt att ett riksgymnasium för elever med synskada och ytterligare funktionshinder skall inrättas. Hur åter- etableringen av Ekeskolan och Hällsboskolan samt inrättandet av 
 99 
  
 Bilaga 
  
 SOU 2007:87 
  
 ett riksgymnasium för elever med synskada och ytterligare funk- tionshinder skall ske behöver utredas. 
 Regeringen anser därutöver att det finns betydande skillnader i förutsättningarna för de skolor som erbjuder utbildning för döva eller hörselskadade elever. Ersättningsnivåerna varierar beroende på vilken typ av anpassad utbildning det rör sig om, vilket leder till olika finansiella förutsättningar för skolorna. Hemkommunens skyl- digheter varierar dessutom, liksom det ansvar staten tar för finan- sieringen. Gränsdragningen mellan det statliga respektive kommu- nala åtagandet när det gäller utbildningen för döva eller hörselska- dade elever blir därmed oklar, vilket leder till att eleverna ges olika förutsättningar att nå skolans mål beroende på funktionshinder och bostadsort. Hur ansvarsfördelningen mellan staten och kommu- nerna kan förtydligas för att varje elev skall ges förutsättningar att nå målen för utbildningen och få möjlighet att gå i en skola där miljön är sådan att han eller hon får de bästa förutsättningarna att utvecklas. 
 Uppdraget 
 Utgångspunkten för utredningen skall vara elev- och föräldraper- spektivet samt varje elevs rätt till en utbildning som ger henne eller honom möjlighet att nå utbildningens mål. 
 Återetablering av Ekeskolan och Hällsboskolan som statliga special- skolor 
 Utredaren skall utreda och föreslå hur Ekeskolan och Hällsbo- skolan skall återetableras som statliga specialskolor för elever med synskada och ytterligare funktionshinder respektive grav språkstör- ning. I uppdraget ingår att kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli. 
 Utredaren skall dessutom analysera och föreslå hur skolorna skall organiseras och på vilket sätt elevernas hemkommuner kan invol- veras i elevernas skolgång i en statlig specialskola. Utredaren skall även redovisa förslagens administrativa och organisatoriska konse- kvenser. 
 Utredaren skall därutöver redovisa både övergripande ekono- miska konsekvenser av förslagen och göra en kostnadsberäkning 
 100 
  
 SOU 2007:87 
  
 Bilaga 
  
 för berörda myndigheter. Därutöver skall utredaren föreslå nöd- vändiga författningsändringar. 
 En specialskola för elever i gymnasieåldern när det gäller elever med synskada och ytterligare funktionshinder 
 Utredaren skall kartlägga och analysera hur stort behovet av utbild- ningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funk- tionshinder. Utredaren bör beakta huruvida en sådan skola bör kunna ta emot elever som befinner sig i olika skolformer såsom gymnasieskola, gymnasiesärskola eller om eleven är i behov av en förlängd skolgång i specialskolan. Utredaren skall analysera och lämna förslag på en lämplig organisationsform för en sådan special- skola samt vid behov lämna förslag till författningsändringar om möjligheten till förlängd skolgång i specialskolan. 
 Utredaren skall även redovisa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen samt föreslå övriga nödvändiga författningsändringar. 
 Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlig- het att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder 
 Utredaren skall kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörselskadade eller dövblinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamåls- enlig utbildning av hög kvalitet. Utredaren skall särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva och hörselskada- de elever samt regionala hörselklasskolor med kommunen som huvudman, t.ex. Alviksskolan i Stockholm. Denna del av uppdraget omfattar även utbildning vid riksgymnasieskolor för döva eller hör- selskadade elever samt elever med svåra rörelsehinder. 
 Utifrån detta underlag skall utredaren överväga om det krävs förändringar i styrning, organisation eller ansvarsfördelning för ut- bildningen. I det fall utredaren lämnar förslag till åtgärder skall ut- redaren redovisa de ekonomiska konsekvenserna av förslagen samt föreslå nödvändiga författningsändringar. 
 101 
  
 Bilaga 
  
 SOU 2007:87 
  
 Genomförande av uppdraget 
 Utredaren skall i sitt arbete samverka med berörda skolhuvudmän, myndigheter, utredningar och handikapporganisationer samt Sveriges Kommuner och Landsting. 
 Den del av uppdraget som avser återetablering av Ekeskolan och Hällsboskolan som statliga specialskolor redovisas till regeringen senast den 15 maj 2007. 
 Uppdragen skall i övriga delar redovisas senast den 3 december 2007. 
 (Utbildnings- och kulturdepartementet) 
 102 
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Telefonförsäljning. Jo. 
  
 2. 
  
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. S. 
  
 3. 
  
 Föräldraskap vid assisterad befrukt- ning. Ju. 
  
 4. 
  
 Trafikinspektionen 
  
 – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. N. 
  
 5. 
  
 Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? Ju. 
  
 6. 
  
 Målsägandebiträdet. 
  
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. Ju. 
  
 7. 
  
 Den nya inskrivningsmyndigheten. M. 
  
 8. 
  
 Nya förutsättningar för ekobrotts- bekämpning. Ju. 
  
 9. 
  
 Svenskan i världen. UD. 
  
 10. 
  
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. Fi. 
  
 11. 
  
 Regional utveckling och regional samhällsorganisation. Fi 
  
 12. 
  
 Hälso- och sjukvården. Fi. 
  
 13. 
  
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relation. Fi. 
  
 14. 
  
 Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: 
  
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. 
 Rapport nr 2: Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden i svenska städer. 
 Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. M. 
  
 15. 
  
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
  
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébok för chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. IJ. 
  
 16. 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. S. 
  
 17. 
  
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. Ju. 
  
 18. 
  
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. N. 
  
 19. 
  
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. S. 
  
 20. 
  
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. Jo. 
  
 21. 
  
 GMO-skador 
  
  i naturen och Miljöbalkens försäkringar. M. 
  
 22. 
  
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. Ju. 
  
 23. 
  
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. Fi. 
  
 24. 
  
 Veterinär fältverksamhet i nya former. Jo. 
  
 25. 
  
 Plats för tillväxt? Fi. 
  
 26. 
  
 Alternativ tvistlösning. Ju. 
  
 27. 
  
 Auktorisation av patentombud. N. 
  
 28. 
  
 Tydliga mål och kunskapskrav i grund- skolan. Förslag till nytt mål- och uppfölj- ningssystem. U. 
  
 29. 
  
 Hur tillämpas expropriationslagens ersättningsbestämmelser? Ju. 
  
 30. 
  
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. U. 
  
 31. 
  
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. Fö. 
  
 32. 
  
 Tillväxt genom turistnäringen. N. 
  
 33. 
  
 Släpvagnskörning med  
  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? N. 
  
 34. 
  
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. Ju. 
  
 35. 
  
 Flyttning och pendling i Sverige. Fi. 
  
 36. 
  
 Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. + Bilagedel. Jo. 
  
 37. 
  
 Vård med omsorg – möjligheter och hinder. S. 
  
 38. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. M. 
  
 39. 
  
 Framtidens polis. Ju. 
  
 40. 
  
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. Ju. 
  
 41. 
  
 Misstroendeförklaring och regerings- bildning  
  
 1994–2006. 
  Regeltillämpning och författnings- politiska alternativ. Ju. 
  
 42. 
  
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. Ju. 
  
 43. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. A. 
  
 44. 
  
 Tsunamibanden. Fi. 
  
 45. 
  
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. Fi. 
  
 46. 
  
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifiera- de grödor. Jo. 
  
 47. 
  
 Den osynliga infrastrukturen 
  
 – 
  
 om förbättrad samordning av offentlig  
  
 IT-standardisering. 
  N. 
  
 48. 
  
 Patientdata och läkemedel m.m. S. 
  
 49. 
  
 Organisationsform för VTI och SIKA. N. 
  
 50. 
  
 Mångfald är framtiden. Ku. 
  
 51. 
  
 Riksbankens finansiella oberoende. Fi. 
  
 52. 
  
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Ju. 
  
 53. 
  
 Sjukhusens läkemedelsförsörjning. S. 
  
 54. 
  
 Barnet i fokus 
  
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. Ju. 
  
 55. 
  
 Betalningstider i näringslivet. N. 
  
 56. 
  
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. Ju. 
  
 57. 
  
 Etiskt godkännande av djurförsök 
  
 – 
  
 nya former för överprövning. Jo. 
  
 58. 
  
 Hamnstrategi – strategiska hamnnoder i det svenska godstransportsystemet. N. 
  
 59. 
  
 Strategiska godsnoder i det svenska transportsystemet – ett framtids- perspektiv. N. 
  
 60. 
  
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. M. 
  
 61. 
  
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. Fi. 
  
 62. 
  
 Utjämning av kommunernas  
  
 LSS-kost- 
  nader – översyn och förslag. Fi. 
  
 63. 
  
 En bättre viltförvaltning med inriktning på älg. Jo. 
  
 64. 
  
 Studiestödsdatalag. U. 
  
 65. 
  
 Domstolarnas handläggning av ärenden. Ju. 
  
 66. 
  
 Rörelser i tiden. IJ. 
  
 67. 
  
 Regeringsformen ur ett könsperspektiv. En övergripande genomgång. Ju. 
  
 68. 
  
 Ett decennium med personval. Erfarenheter och utfall. Ju. 
  
 69. 
  
 Bestämmelser om domstolarna 
  
 i regeringsformen. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 70. 
  
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. N. 
  
 71. 
  
 En starkare företagsinteckning. Ju. 
  
 72. 
  
 Kommunal kompetens i utveckling. Fi. 
  
 73. 
  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. S. 
  
 74. 
  
 Upplåtelse av den egna bostaden. Fi. 
  
 75. 
  
 Att styra staten – regeringens styrning av sin förvaltning. Fi. 
  
 76. 
  
 Lagring av trafikuppgifter för brotts- bekämpning. Ju. 
  
 77. 
  
 En svensk veteranpolitik, del 1. Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser. Fö. 
  
 78. 
  
 Bolagisering för ökad konkurrens och effektivitet – förslag om att bolagisera vissa konsult- och entreprenadverksam- heter i Banverket och Vägverket. N. 
  
 79. 
  
 Tre nya skolmyndigheter. U. 
  
 80. 
  
 Reach – genomförande och sanktioner. M. 
  
 81. 
  
 Resurser för kvalitet. U. 
  
 82. 
  
 Samordnad och tydlig tillsyn av social- tjänsten. + Lättläst + daisy. S. 
  
 83. 
  
 Standarder och tillväxt: en kommenterad forskningsöversikt. Standards and growth: a research review. N. 
  
 84. 
  
 Värdet av valdeltagande. Ju. 
  
 85. 
  
 Olika former av normkontroll. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 86. 
  
 Bättre djurskydd – mindre krångel. Jo. 
  
 87. 
  
 Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder. +Lättläst. + Daisy. U. 
  
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Föräldraskap vid assisterad befruktning. [3] 
 Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? [5] 
 Målsägandebiträdet. 
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. [6] 
 Nya förutsättningar för ekobrottsbekämpning. [8] 
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. [17] 
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. [22] 
 Alternativ tvistlösning. [26] 
 Hur tillämpas expropriationslagens ersätt- ningsbestämmelser? [29] 
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. [34] 
 Framtidens polis. [39] 
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. [40] 
 Misstroendeförklaring och regeringsbildning  
 1994–2006. 
  
 Regeltillämpning och författningspolitiska alternativ. [41] 
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. [42] 
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. [52] 
 Barnet i fokus 
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. [54] 
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. [56] 
 Domstolarnas handläggning av ärenden. [65] 
 Regeringsformen ur ett könsperspektiv. En övergripande genomgång. [67] 
 Ett decennium med personval. Erfarenheter och utfall. [68] 
 Bestämmelser om domstolarna i regerings- formen. Expertgruppsrapport. [69] 
 En starkare företagsinteckning. [71] 
 Lagring av trafikuppgifter för brotts- bekämpning. [76] 
 Värdet av valdeltagande. [84] 
 Olika former av normkontroll. Expertgruppsrapport. [85] 
 Utrikesdepartementet 
 Svenskan i världen. [9] 
 Försvarsdepartementet 
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. [31] 
 En svensk veteranpolitik, del 1. 
 Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser. [77] 
 Socialdepartementet 
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. [2] 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. [16) 
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. [19] 
 Vård med omsorg – möjligheter och hinder. [37] 
 Patientdata och läkemedel m.m. [48] Sjukhusens läkemedelsförsörjning. [53] 
 Kostnader för personlig assistans. 
 Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. [73] 
 Samordnad och tydlig tillsyn av socialtjänsten. + Lättläst + daisy. [82] 
 Finansdepartementet 
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklings- kraft. [10] 
 Regional utveckling och regional samhälls- organisation. [11] 
 Hälso- och sjukvården. [12] 
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relationer. [13] 
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. [23] 
 Plats för tillväxt? [25] 
 Flyttning och pendling i Sverige. [35] Tsunamibanden. [44] 
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. [45] Riksbankens finansiella oberoende. [51] 
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. [61] 
 Utjämning av kommunernas  
 LSS-kostnader 
  
 – översyn och förslag. [62] Kommunal kompetens i utveckling. [72] Upplåtelse av den egna bostaden. [74] 
 Att styra staten – regeringens styrning av sin förvaltning. [75] 
 Utbildningsdepartementet 
 Tydliga mål och kunskapskrav i grundskolan. Förslag till nytt mål- och uppföljnings- system. [28] 
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. [30] 
 Studiestödsdatalag. [64] 
 Tre nya skolmyndigheter. [79] Resurser för kvalitet. [81] 
 Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder. +Lättläst. + Daisy. [87] 
 Jordbruksdepartementet 
 Telefonförsäljning. [1] 
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. [20] 
 Veterinär fältverksamhet i nya former. [24] 
 Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. + Bilagedel. [36] 
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifierade grödor. [46] 
 Etiskt godkännande av djurförsök 
 – nya former för överprövning. [57] 
 En bättre viltförvaltning med inriktning på älg. [63] 
 Bättre djurskydd – mindre krångel. [86] 
 Miljödepartementet 
 Den nya inskrivningsmyndigheten. [7] 
 Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. 
 Rapport nr 1: 
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. Rapport nr 2: 
 Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden  
 i svenska städer. 
  
 Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. [14] 
  
 Mulleni naturen och Miljöbalkens försäkringar. [21] 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. [38] 
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. [60] 
 Reach – genomförande och sanktioner. [80] 
 Näringsdepartementet 
 Trafikinspektionen 
 – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. [4] 
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. [18] 
 Auktorisation av patentombud. [27] Tillväxt genom turistnäringen. [32] 
 Släpvagnskörning med  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? [33] 
 Den osynliga infrastrukturen 
 – om förbättrad samordning av offentlig  
 IT-standardisering. 
  [47] 
 Organisationsform för VTI och SIKA. [49] Betalningstider i näringslivet. [55] 
 Hamnstrategi – strategiska hamnnoder 
 i det svenska godstransportsystemet. [58] 
 Strategiska godsnoder i det svenska transport- systemet – ett framtidsperspektiv. [59] 
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. [70] 
 Bolagisering för ökad konkurrens och effektivitet – förslag om att bolagisera vissa konsult- och entreprenadverksam- heter i Banverket och Vägverket. [78] 
 Standarder och tillväxt: en kommenterad forskningsöversikt. Standards and growth: a research review. [83] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébokför chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. [15] 
 Rörelser i tiden. [66] 
 Kulturdepartementet 
 Mångfald är framtiden. [50] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. [43]