Vräkning och hemlöshet 
 – drabbar också barn 
 Slutbetänkande av Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer 
 Stockholm 2005 
 SOU 2005:88 
 SOU och Ds kan köpas från Huber kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Huber Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Tryckt av Elanders Gotab AB 
 Stockholm 2005 
 ISBN  
 91-38-22448-8 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Trujillo 
 Regeringen beslutade den 21 oktober 2004 att tillkalla en särskild utredare med uppgift att analysera och lämna förslag på hur social- tjänstens insatser, såväl för att förebygga och motverka vräkning av barnfamiljer som dess arbete efter en vräkning, kan utvecklas. Även andra aktörers roll och ansvar i ärenden om vräkning skall analyseras (dir. 2004:145). 
 Som särskild utredare förordnades utredaren Brown fr.o.m. den 1 november 2004. 
 Fr.o.m. den 1 januari förordnades enhetschefen Richardson, förbundssekreteraren Smith, verksjuristen Collins och enhetschefen Young att som experter biträda utred- ningen. Den 11 juli 2005 entledigades Smith från upp- draget som expert. Förbundssekreterare  
 Price för- ordnades som expert från den 8 augusti 2005. 
 Utredningen har också haft en vetenskaplig referensgrupp bestå- ende av: professor Wilson, fil. doktor Morris, fil. doktor Nielsen, docent Morse och professor Garcia. 
 Sekreterare i utredningen har fr.o.m. den 15 december 2004 varit departementssekreteraren Mckenzie. Professor Wilson har under tiden 1  
 mars–31 
  augusti, 2005 varit anställd på halvtid för att genomföra en särskild studie om vräkningar. Fil. mag. Hanako Sato har biträtt utredningen med sammanställning av enkätsvar. 
 Utredningen har antagit namnet Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer (S 2004:09). 
 Utredningen överlämnar härmed betänkandet (SOU 2005:) Betänkandet har tillkommit i samarbete med sekreteraren, exper- 
 terna och den vetenskapliga referensgruppen. Därför används orden vi och våra ofta vid referens till utredningen. Det innebär dock inte att alla i utredningen har deltagit i utformningen eller delar alla 
  
 Till statsrådet Trujillo 
  
 SOU 2005:88 
  
 synpunkter som förs fram. Jag är således ensam ansvarig för analys, bedömningar och förslag som finns i utredningen. 
 Utredningens uppdrag är härmed slutfört. 
 Stockholm i oktober 2005 
 Brown 
  
 / 
 Mckenzie 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt 
  
 och disposition .......................................................... 
  
 27 
  
 1.1 
  
 Barnfamiljer vräks i Sverige ..................................................... 
  
 27 
  
 1.2 
  
 Utgångspunkter ....................................................................... 
  
 28 
  
 1.2.1 
  
 Barnperspektiv .............................................................. 
  
 28 
  
 1.3 
  
 Utredningens definitioner och avgränsningar........................ 
  
 28 
  
 1.3.1 
  
 Definitioner................................................................... 
  
 28 
  
 1.3.2 Utredningens avgränsningar och arbetssätt................ 
  
 31 
  
 1.4 
  
 Disposition och innehåll.......................................................... 
  
 34 
  
 2 
  
 Vad säger lagen? ........................................................ 
  
 37 
  
 2.1 
  
 Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen.................... 
  
 37 
  
 2.2 
  
 Socialnämndens förebyggande arbete..................................... 
  
 38 
  
 2.3 
  
 Den rättsliga regleringen av vräkningar.................................. 
  
 38 
  
 2.3.1 
  
 Sammanfattning av processen...................................... 
  
 39 
  
 2.3.2 Närmare beskrivning av den rättsliga regleringen ...... 
  
 40 
  
 2.3.3 Socialnämndens roll i processen .................................. 
  
 42 
  
 2.3.4 
  
 Vräkningen verkställs ................................................... 
  
 43 
  
 2.3.5 Efter verkställd vräkning, bortförande, 
  
 magasinering m.m......................................................... 
  
 45 
  
 2.3.6 
  
 Diagram, vräkningsprocessen ...................................... 
  
 46 
  
 2.4 
  
 Bostadskostnader, bostadsbidrag och rätten till bistånd....... 
  
 47 
  
 2.4.1 
  
 Bostadsbidrag................................................................ 
  
 47 
  
 2.4.2 
  
 Rätten till bistånd ......................................................... 
  
 48 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:88 
  
 2.4.3 Socialstyrelsens föreskrifter ......................................... 
  
 48 
  
 3 
  
 Barnperspektiv ........................................................... 
  
 53 
  
 3.1 
  
 Olika barnperspektiv................................................................ 
  
 53 
  
 3.2 
  
 Att intervjua barn i forskningen.............................................. 
  
 55 
  
 3.2.1 Barnperspektiv i handläggningen av ekonomiskt 
  
 bistånd............................................................................ 
  
 57 
  
 3.2.2 Hur är det i praktiken? ................................................. 
  
 58 
  
 3.3 
  
 Utredningens perspektiv och praktik ..................................... 
  
 60 
  
 4 
  
 Bostadens betydelse ................................................... 
  
 63 
  
 4.1 
  
 FN:s konvention om barnets rättigheter................................ 
  
 64 
  
 4.2 
  
 Den svenska bostadspolitikens mål......................................... 
  
 64 
  
 4.3 
  
 Bostadsbidrag ........................................................................... 
  
 65 
  
 4.4 
  
 Socialtjänstens ansvar för barns boende.................................. 
  
 66 
  
 4.5 
  
 Bostadens betydelse för barns uppväxt................................... 
  
 67 
  
 4.6 
  
 Två undersökningar om barnfamiljer med knapp 
  
 ekonomi .................................................................................... 
  
 69 
  
 4.7 
  
 Barn utan hem........................................................................... 
  
 71 
  
 4.8 
  
 Hemmet – en del av identiteten .............................................. 
  
 72 
  
 5 
  
 Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet 
  
 bland barnfamiljer?..................................................... 
  
 75 
  
 5.1 
  
 Vräkningsstatistiken är på regionnivå ..................................... 
  
 75 
  
 5.1.1 Hur många vräkningar verkställs? ............................... 
  
 76 
  
 5.2 
  
 Tidigare studier......................................................................... 
  
 77 
  
 5.3 
  
 Tryggare kan ingen vara? ......................................................... 
  
 77 
  
 5.4 
  
 Länsstyrelsernas granskningar av kommunernas arbete........ 
  
 81 
  
 5.4.1 Barnperspektivet i avhysningsärenden......................... 
  
 83 
  
 5.5 
  
 Kommunala undersökningar om hemlöshet .......................... 
  
 85 
  
 6 
  
 Innnehåll 
  
 SOU 2005:88 
  
 6 
  
 Fyra nya undersökningar ............................................. 
  
 87 
  
 6.1 
  
 Enkät till socialtjänsten om barn som vräkts eller 
  
 berörts av vräkning under 2004............................................... 
  
 88 
  
 6.1.1 Enkäten och dess genomförande................................. 
  
 89 
  
 6.1.2 
  
 Stadigvarande boende barn........................................... 
  
 91 
  
 6.1.3 Barn som bor växelvis................................................... 
  
 94 
  
 6.1.4 Barn som har regelbundet umgänge med en 
  
 förälder .......................................................................... 
  
 94 
  
 6.1.5 Enkätens öppna frågor om vräkning och 
  
 hemlöshet ...................................................................... 
  
 95 
  
 6.1.6 
  
 Sammanfattning............................................................ 
  
 97 
  
 6.2 Kronofogdeundersökningen i april/maj 2005........................ 
  
 98 
  
 6.2.1 
  
 Resultat.......................................................................... 
  
 99 
  
 6.2.2 
  
 Sammanfattning.......................................................... 
  
 101 
  
 6.3 
  
 Avhysningspraxis hos socialtjänst, hyresvärdar och 
  
 kronofogdar............................................................................ 
  
 102 
  
 6.3.1 
  
 Den nya studien.......................................................... 
  
 103 
  
 6.4 
  
 Socialstyrelsens kartläggning av hemlöshet i Sverige .......... 
  
 109 
  
 7 
  
 Förhållanden som påverkar socialtjänstens arbete........ 
  
 113 
  
 7.1 
  
 En tudelad bostadspolitik...................................................... 
  
 113 
  
 7.2 
  
 Bostadsförsörjningen är ett kommunalt ansvar ................... 
  
 113 
  
 7.2.1 
  
 Bostadsförmedling...................................................... 
  
 114 
  
 7.2.2 Vilka andra bostadspolitiska instrument har 
  
 kommunerna? ............................................................. 
  
 115 
  
 7.3 
  
 Bostadspolitiken och hemlösheten ....................................... 
  
 116 
  
 7.3.1 
  
 Ansvarsförskjutning i bostadspolitiken .................... 
  
 116 
  
 7.3.2 
  
 Kommunala bostadsföretag ....................................... 
  
 117 
  
 7.3.3 Hur styr kommunerna sina bostadsföretag? ............ 
  
 119 
  
 7.3.4 Utförsäljning av allmännyttiga lägenheter och 
  
 omvandlingar till bostadsrätt ..................................... 
  
 120 
  
 7.3.5 
  
 Arbetsgrupp i regeringskansliet................................. 
  
 120 
  
 7.4 
  
 Den sekundära bostadsmarknaden ....................................... 
  
 121 
  
 7.4.1 Specialkontrakt och ansvaret för bostadslöshet ....... 
  
 121 
  
 7.4.2 
  
 Boendetrappor ............................................................ 
  
 123 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:88 
  
 7.4.3 Den sekundära bostadsmarknadens oförmåga att 
  
 minska hemlöshetsproblemet..................................... 
  
 124 
  
 7.5 
  
 Bostadsbolagens arbete för att motverka hemlöshet ........... 
  
 126 
  
 7.6 
  
 Kronofogdens arbete i avhysningsärenden........................... 
  
 128 
  
 7.7 
  
 Kostnader i samband med en vräkning ................................. 
  
 130 
  
 8 
  
 Socialt arbete med vräkning och hemlöshet................. 
  
 133 
  
 8.1 
  
 Alla behöver en bostad, men bostadssociala insatser 
  
 riktas till särskilt behövande .................................................. 
  
 134 
  
 8.2 
  
 Förebyggande arbete.............................................................. 
  
 134 
  
 8.3 
  
 Arbete i samband med/efter en vräkning ............................. 
  
 137 
  
 8.4 
  
 Barnperspektivet i det bostadssociala arbetet....................... 
  
 142 
  
 8.5 
  
 Samverkan............................................................................... 
  
 146 
  
 9 
  
 Analys, synpunkter och förslag ................................... 
  
 151 
  
 9.1 
  
 Uppdragets fokus................................................................... 
  
 151 
  
 9.2 
  
 Barn har rätt till en bostad ..................................................... 
  
 152 
  
 9.3 
  
 Kunskapen om vräkning och hemlöshet bland 
  
 barnfamiljer behöver öka ....................................................... 
  
 155 
  
 9.3.1 
  
 Kunskapsläget i dag..................................................... 
  
 156 
  
 9.3.2 Minst tusen barn berörs av vräkningar varje år ......... 
  
 157 
  
 9.3.3 
  
 Var sker vräkningarna? ............................................... 
  
 159 
  
 9.3.4 
  
 Utveckla kronofogdemyndighetens statistik ............ 
  
 159 
  
 9.3.5 
  
 Utveckla socialtjänstens statistik ............................... 
  
 161 
  
 9.4 Den kommunala bostadspolitiken – finns den? ................... 
  
 162 
  
 9.5 
  
 Den sekundära bostadsmarknaden och socialtjänstens 
  
 roll ...................................................................................... 
  
 166 
  
 9.5.1 Socialtjänsten tar risken, värden hyresintäkten......... 
  
 166 
  
 9.5.2 Bostadslöshet har blivit socialtjänstens problem ...... 
  
 167 
  
 9.5.3 Rollerna bör klargöras ................................................ 
  
 167 
  
 9.6 Kartläggning av den sekundära bostadsmarknaden ............. 
  
 169 
  
 8 
 Innnehåll SOU 2005:88 
  
 9.7 
  
 Bostadssocialt arbete i socialtjänsten.................................... 
  
 170 
  
 9.7.1 
  
 Förebyggande arbete nödvändigt och lönsamt......... 
  
 171 
  
 9.7.2 
  
 Det behövs fungerande rutiner för socialtjänstens 
  
 arbete ........................................................................... 
  
 171 
  
 9.7.3 
  
 Det behövs samverkan med andra ............................. 
  
 176 
  
 9.7.4 
  
 Det vräkningsförebyggande arbetet bör utvecklas... 
  
 178 
  
 9.7.5 
  
 Tillsynen bör utvecklas............................................... 
  
 180 
  
 9.8 
  
 Hyreslagen och utsökningsbalken........................................ 
  
 181 
  
 9.9 
  
 Hyresvärdarna ........................................................................ 
  
 184 
  
 9.10 
  
 Övriga förslag......................................................................... 
  
 185 
  
 10 
  
 Utredningens barnkonsekvensanalyser........................ 
  
 187 
  
 10.1 
  
 Barnkonsekvensanalyser........................................................ 
  
 187 
  
 10.1.1 Erfarenheterna av barnkonsekvensanalyser .............. 
  
 188 
  
 10.1.2 Hur påverkar kraven på en bättre uppföljning av 
  
 barnkonventionen statliga utredningars arbete?....... 
  
 188 
  
 10.1.3 Uppbyggnaden av en barnkonsekvensanalys............ 
  
 189 
  
 10.2 
  
 Utredningens förslag – en diskussion om 
  
 konsekvenserna för barnen.................................................... 
  
 191 
  
 10.3 
  
 Analys av utredningens förslag ............................................. 
  
 192 
  
 10.3.1 Utveckla kronofogdemyndighetens statistik............ 
  
 192 
  
 10.3.2 Utveckla socialtjänstens statistik............................... 
  
 192 
  
 10.3.3 Kartläggning av den sekundära 
  
 bostadsmarknaden ...................................................... 
  
 193 
  
 10.3.4 Bostadssocialt arbete i socialtjänsten......................... 
  
 193 
  
 10.3.5 Det behövs samverkan med andra ............................. 
  
 194 
  
 10.3.6 Det vräkningsförebyggande arbetet bör utvecklas... 
  
 195 
  
 10.3.7 Hyreslagen och utsökningsbalken............................. 
  
 195 
  
 11 
  
 Övriga konsekvensanalyser ........................................ 
  
 197 
  
 11.1 
  
 Utveckla kronofogdemyndighetens statistik....................... 
  
 197 
  
 11.2 
  
 Utveckla socialtjänstens statistik .......................................... 
  
 199 
  
 11.3 
  
 Kartläggning av den sekundära bostadsmarknaden ............. 
  
 202 
  
 11.4 
  
 Bostadssocialt arbete.............................................................. 
  
 202 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2005:88 
  
 11.5 
  
 Samverkan............................................................................... 
  
 203 
  
 11.6 
  
 Det vräkningsförebyggande arbetet bör utvecklas............... 
  
 203 
  
 11.7 
  
 Översyn av hyreslagen och utsökningsbalken...................... 
  
 204 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 205 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv............................................................. 
  
 211 
  
 Bilaga 2 Avhysningspraxis hos socialtjänst, .............................219 
  
 Bilaga 3 
  
 Bostadens betydelse för barn........................................... 
  
 261 
  
 Bilaga 4 
  
 Barns perspektiv och perspektiv på barn som 
  
 informanter....................................................................... 
  
 271 
  
 10 
 Sammanfattning 
 Det finns en allmän uppfattning i vårt land att barnfamiljer inte vräks. Men – vi bedömer att minst 1 000 barn vräktes under 2004. Det betyder att barn som bor stadigvarande tillsammans med en förälder/föräldrar som vräks påverkas. Det betyder att barn som bor växelvis tillsammans med en förälder som vräks påverkas. Det betyder att barn som bor delvis tillsammans med en förälder som de har umgänge med påverkas. 
 Vräkningen är förknippad med skuld och skam och inget som man som barn kan prata med sina kamrater om. Den innebär uppbrott från kamraterna och en längre skolväg, saker som är mycket påtagliga för barnen. Barnen har tankar om och förslag på lösningar och barnen vet mera om vad som händer kring dem än vad vi vuxna vill tro 
  Det betyder mycket för barn att vuxna lyssnar på vad de har att säga, med det skapar också förväntningar på att det man sagt betyder något 
  
 1 
  
 . 
  
 Utredningen tillsattes sedan departementspromemorian  
 Eko- nomiskt utsatta barn 
  
 2  
  
 angivit att uppskattningsvis mellan 1 500 och 2 000 barns liv påverkades av en vräkning under 2001. 
 Vår huvuduppgift har varit att analysera socialtjänstens insatser för att stödja och hjälpa barnfamiljer i den process som föregår en eventuell vräkning, liksom uppgifter, ansvar och arbetsmetoder ef- ter en vräkning. Uppdraget omfattade även hyresvärdars och kro- nofogdemyndigheternas roll och uppgifter. Vi skulle göra barnkon- sekvensanalyser av våra förslag – en uppgift vi ägnar ett eget kapitel i betänkandet. 
 Socialtjänstens arbete har varit i fokus för vårt arbete. Social- tjänsten förfogar dock inte ensam över de verktyg som behövs för att lösa problemen för barnfamiljer som blir vräkta. Om tyngd- punkten läggs på socialtjänstens insatser blir problemet i allt för 
  
 1 
  
 Ramsey socialförvaltning, till utredningen. 
  
 2 
  
 Ds 2004:41. 
  
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 hög utsträckning individualiserat. Man måste också se de strukturella problemen i sammanhanget. Vi har därför vidgat perspektivet och sett till bostadspolitiken i stort innefattande t.ex. bostadsförsörjningen, kommunernas möjligheter att styra hur mark- och bebyggelseutvecklingen ska ske och hur de kommunala bostadsbolagen styrs. 
 Vi har haft kontakt med kommuner, hyresvärdar, kronofogdar och frivilligorganisationer och tagit del av deras erfarenheter och synpunkter. En referensgrupp med hemlöshetsforskare har följt vårt arbete. Vi har själva tagit initiativ till tre undersökningar för att skaffa ny kunskap. 
 Betänkandet är uppbyggt så att de första åtta kapitlen utgör ett kunskapsunderlag, det nionde kapitlet innehåller utredarens analys, synpunkter och förslag. I kapitel tio finns barnkonsekvensanalyser av utredningens förslag och i kapitel elva återfinns ekonomiska konsekvensanalyser samt analyser av hur förslagen påverkar kom- munernas och berörda myndigheters administration. Sammanfatt- ningen följer samma struktur. 
 Den formella termen för vräkning är avhysning. Vi använder oss konsekvent av begreppet vräkning eftersom det används i våra di- rektiv och är lättare att förstå av allmänheten. 
 Vad säger lagen? 
 Lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar 
  
 3  
  
 innehåller be- stämmelser om kommunernas skyldighet att planera för bostads- försörjningen i kommunen för att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. Kommunfullmäktige ska en gång under varje mandatperiod anta riktlinjer för bostadsförsörj- ningen. Om det behövs ska kommunen anordna bostadsförmedling som i turordning efter kötid förmedlar bostäder. Två eller flera kommuner kan samverka om såväl bostadsförsörjning som bostads- förmedling. Regeringen kan i vissa fall förelägga en kommun att anordna bostadsförmedling. 
  
 De bestämmelser som reglerar hyresavtal finns i  
 12 kap. jorda- balken,  
 i dagligt tal hyreslagen. Den som inte betalar sin hyra i tid riskerar att bli vräkt från sin bostad. Om betalningen dröjer mer än en vecka kan värden säga upp hyresavtalet. Hyresgästen kan få behålla sin bostad om betalningen sker inom tre veckor efter det att 
  
 3  
 2000:1383, bostadsförsörjningslagen. 
 12 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 han/hon delgetts underrättelse om sin rätt att återvinna hyresrät- ten. Om socialnämnden inom den fristen åtar sig att betala hyran kan hyresgästen inte bli vräkt. Upprepade sena inbetalningar och störning utgör också grunder för vräkning. 
 Beslut om vräkning kan fattas antingen av domstol eller av Kro- nofogdemyndigheten. Ansökan om vräkning lämnas till Kronofog- demyndigheten, som i sin tur underrättar socialnämnden om att ansökan har kommit in och att vräkning ska ske. Kronofogden ska, om hyresgästen inte flyttar självmant, tömma bostaden på tillhö- righeter. Egendomen förs bort och magasineras i tre månader. Om tillhörigheterna, trots uppmaning från kronofogden, inte hämtats inom den tiden säljs de. 
 Socialtjänstlagen 
  
 4  
  
 och socialtjänstförordningen 
  
 5  
  
 reglerar social- tjänstens arbete. Samma dag som kronofogdens meddelande om att vräkning ska verkställas kommer till socialtjänsten ska en handläggare utses och kronofogden informeras om ansvarig hand- läggare. Därefter ska nämnden ta ställning till om utredning ska inledas och pröva om den enskilde har rätt till bistånd. Den som inte kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. I försörjningsstödet ingår bl.a. skäliga kostnader för boende. Socialstyrelsen har gett ut allmänna råd och föreskrifter samt en rapport om hur barnperspektivet ska till- godoses i ärenden om ekonomiskt bistånd för att vägleda kom- munerna i deras arbete. 
  
 Barnperspektiv 
 Barnperspektivet har hela tiden funnits med i och påverkat utred- ningens diskussioner och arbete. Vi har satt barnet i fokus och an- strängt oss för att se både vårt utredningsmaterial och våra förslag ut barnets synvinkel. 
 Vi menar, i likhet med många andra, att det finns olika slags barnperspektiv. Professor Rivas har i bilaga 4 –  
 Barns perspektiv och perspektiv på barn som informanter  
 – utvecklat be- greppen. Att ha ett barnperspektiv kan vara att fokusera barn och barns villkor på det sätt som görs i utredningens direktiv. Det kan bidra till en förändrad bild av den situation som råder i samhället. 
  
 4 
  
 2001:453. 
  
 5 
  
 2001:937. 
  
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 Barnperspektivet kan fördjupas genom att ta hänsyn till vad man ser som barns behov och det förstärks i kravet på att se till barnets bästa i beslutsfattande som rör barn. Ett barnperspektiv kan också vara att i sin tolkning av olika fenomen i samhället utgå från barn som social kategori och social position. Här kan man bygga på in- formation från barn själva eller ha en teoretiskt grundad förståelse av och/eller empirisk kunskap om barn. Barn kan också vara infor- manter i t.ex. forskning, utredningsarbete och socialt arbete. Det finns olika motiv till att använda barn som informanter i dessa sammanhang och skilda förhållningssätt till den information som barn förmedlar. 
 Utredningen har aktivt valt att inte använda barn som infor- manter. Skälen är flera: Sedan tidigare var det omvittnat att det fanns stora svårigheter att nå vräkningshotade barn eller vräkta hushåll för personliga intervjuer. Att dessutom få föräldrarnas sam- tycke till intervju med deras barn skulle förlänga tiden för att söka informanter. Vi bedömde utredningens tid för knapp för att göra intervjuer med barn. 
 Socialtjänstlagen innehåller regler om barnets bästa och barnets rätt att komma till tals i ärenden som rör dem. Trots att bestäm- melsen funnits sedan 1998 är arbetet med att införliva detta barn- perspektiv i ärenden om ekonomiskt bistånd fortfarande bristfäl- ligt. Hänsyn tas till barnperspektivet i bedömningar, men det är mycket ovanligt att barnen själva kommer till tals. Men det pågår en diskussion bland socialarbetare om lämpligheten av att tala med barn i ärenden om ekonomiskt bistånd och under vilka villkor man bör göra det. 
 Bostadens betydelse 
 Ingen ifrågasätter att barn behöver ett hem. De behöver någonstans att vara, ha sin säng och sina saker. De behöver kunna ta hem kam- rater och känna trygghet. 
 Olika dokument betonar barns rätt till en bostad och bostadens betydelse för barn och deras familjer. Barnkonventionen ger stöd för barns rätt till en bostad genom artikel 3:1 om barnets bästa och artikel 27:3 om konventionsstaternas skyldighet att i enlighet med nationella förhållanden och inom ramen för sina resurser vidta lämpliga åtgärder för att bistå föräldrar, tillhandahålla materiellt bistånd och utarbeta stödprogram bl.a. i fråga om bostäder. 
 14 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 De bostadspolitiska målen slår fast att bostaden är en social rät- tighet. 
 Det finns forskning, bl.a. miljöpsykologisk, som understryker att bostaden och bostadsmiljön representerar stora värden för barn. Docent Medina utvecklar detta i bilaga 3 –  
 Bostadens be- tydelse för barn. 
  
 I forskningsprojektet  
 Barn utan hem  
 som genomförs vid Social- högskolan i Lund är syftet att ta reda på vilka barnen är som inte har något de kan kalla sitt hem, var de i så fall bor och hur de har det. Professorerna Nash och Garcia deltog i departementspromemorian  
 Ekonomiskt utsatta barn  
 med en rapport som bl.a. återger en intervju med en tonårsflicka som bor med sin mamma och som under tre år har flyttat runt och inte haft något riktigt hem. Vad flickan helst av allt skulle önska sig var 
 en lägenhet, en lägenhet bara. Jag menar, har jag inte rätt att ha någonstans att vara, har jag inte rätt att ha ett eget rum? Jag me- nar, har jag inte rätt att ha en egen trygghet? Jag har ingen trygghet någonstans, jag har ingen bas jag har ingenstans att vara.  Det är ingenstans jag kan ta mina nycklar och säga att jag måste gå hem nu. 
 Vad visste vi tidigare som vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? 
 Sedan  
 1980-talet 
  har frågor om vräkning och hemlöshet fokuserats vid ett flertal tillfällen bl.a. genom regeringsuppdrag till Social- styrelsen. Det finns kontinuerlig statistik över antalet verkställda vräkningar sedan 1982. Antalet steg under  
 1980-talet 
  för att nå en kulmen i början av  
 1990-talet 
  och därefter sjunka. 
 I en praxisstudie av vräkningsärenden hos hyresvärd, kronofogde och socialtjänst 
  
 6  
  
 framkom att tre fjärdedelar av kommunerna kon- taktade samtliga vräkningshotade hushåll medan drygt en tiondel bara kontaktade barnfamiljer. Så gott som alla kommuner hade ru- tiner för handläggning när meddelande om uppsägning av hyres- gästen kom från hyresvärden. Knappt åtta av tio socialnämnder hade upparbetade handläggningsrutiner när meddelande om datum för vräkning kom in från Kronofogdemyndigheten. Barnfamiljer uppmärksammades inte särskilt i studien. 
  
 6  
 Flyghed J. Värden, kronofogden, socialtjästen och de vräkta. Vräkningar i Sverige 1982– 1994. 1994. 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 År 1991 gjordes en undersökning i Stockholms län som visade att det fanns barn i drygt 40 procent av de hushåll som ingick i stu- dien. En aktstudie i Göteborg 1993 visade att 40 procent av de vräkta personerna hade barn. 
 Den första studien som bl.a. beräknat antalet vräkta barnfamiljer på nationell nivå är Patterson och Flygheds studie  
 Tryggare kan ingen vara?  
 som redovisas i  
 Ekonomiskt utsatta barn 
 . Studien visade att socialtjänsten inte lever upp till bestämmelserna om barnets bästa i socialtjänstlagen när familjer hotas av vräkning. 
 Studien utgick från vräkta personer i Stockholms län och omfat- tade de 314 hushåll som vräktes under andra halvåret 2001. Genom att kombinera data från register med data från intervjuer gjordes en skattning av hur många barn som vräkts. Cirka 200 barnfamiljer vräktes under hela året i länet. En femtedel av alla vräkningar i lan- det genomförs i Stockholms län. Under förutsättning att resultaten i studien är representativa för hela landet skulle det innebära att ungefär 1 000 barnfamiljer vräktes. Utgår man från att det finns fler än ett barn i dessa hushåll kan man, enligt forskarna, uppskatta att mellan 1 500 och 2 000 barns liv påverkades av vräkning under 2001. 
 Hushållen uppvisade en problematisk ekonomisk situation. Huvud- skälet till vräkningen var vanligen hyresskulder och försenade hyresinbetalningar. En majoritet av barnfamiljerna hade kontakt med socialtjänsten i samband med vräkningen. De fick oftast hjälp till boende på vandrarhem eller hotell i samband med vräkningen. Om föräldrar hade gemensam vårdnad var det relativt vanligt att barnen fick bo hos den andra föräldern och att socialtjänsten inte alls hjälpte till med boendet för den förälder som vräkts. 
 Barnen påverkades påtagligt av vräkningen. Flytten ledde ofta till byte av skola och kamrater. Barnen fick inte med sig alla sina saker i samband med att bohaget magasinerades. En del barn kände skam för att de inte hade en egen bostad och att de inte kunde ta hem kamrater. Några barn blev oroliga av vräkningen. 
 Familjernas situation försämrades efter vräkningen; den proble- matiska ekonomiska situationen blev än mer problematisk efter- som boendeproblem tillkommit. Familjerna kände sig maktlösa och hade svårt att se hur deras situation skulle lösa sig. 
 Bara ett fåtal undersökningar av vräkningar och hemlöshet på läns- eller kommunal nivå tar sikte på barnfamiljer. Länsstyrelsen i Västra Götaland granskade 2002 hur barnperspektivet beaktades i avhysningsärenden i samtliga socialnämnder i länet. Ungefär 
 16 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 hälften av nämnderna hade riktlinjer för handläggning av vräk- ningsärenden. Närmare 80 procent hade rutiner för arbetet med vräkningsärenden. 
 Länsstyrelsen uttalade kritik över att nämnderna, trots att man kände till barnens situation, inte medverkat till trygga boenden för barnen. Nämnderna måste utveckla beredskapen för att möta barnfamiljer som riskerar vräkning. 
 Under  
 2004–2006 
  följer länsstyrelsen upp sin tidigare studie. I en delrapport för 2004 konstaterades att barnperspektivet beaktas i högre grad än 2002 hos de granskade nämnderna. Hos flera nämn- der pågick bra, strukturerat arbete, medan behov av utveckling kvarstod hos andra. Länsstyrelsen betonade behovet av samverkan inom olika delar av socialtjänsten liksom behovet av system för så- dan samverkan för att kunna leva upp till socialtjänstlagens helhets- syn. 
 Sedan 2002 genomför Malmö regelbundna kartläggningar av hemlöshet i kommunen som också omfattar barn. Vid kartlägg- ningen 2004 identifierades 785 barn i bostadslösa hushåll. Av dem bodde 721 i andra hand tillsammans med sin vårdnadshavare medan ett fåtal bodde tillsammans med sin vårdnadshavare i mer tillfälliga boenden. 
 Socialtjänstförvaltningen i Stockholm genomförde 2004 en kart- läggning av familjer som saknar fast bostad och som var aktuella hos stadsdelsförvaltningarnas olika enheter en viss dag. Samman- lagt 188 hushåll rapporterades. I hushållen fanns 327 barn. En fjär- dedel av dem bodde i jourlägenheter, lika många i tillfälligt innebo- ende/ i föräldrahemmet/släkt och knappt en fjärdedel på hotell. Drygt en fjärdedel hade blivit vräkta. Andra vanliga skäl till bostads- lösheten var t.ex. separation eller att man var nyinflyttad i stads- delen. 
 Alla barnfamiljer hade en eller flera insatser från socialtjänsten. Vanligast var försörjningsstöd kombinerat med andra insatser som exempelvis medverkan i öppenvårdsprogram, boende i jour- eller träningslägenhet samt i vissa fall insatser för barnen från stads- delsförvaltningarnas barn- och ungdomsenheter. 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 Fyra nya undersökningar 
 Som vi redan konstaterat bygger siffrorna om antalet vräkta barn på skattningar. För att få mer kunskap sände vi en  
 enkät till samtliga kommuner/kommundelar  
 om deras arbete med vräkningar när barn är berörda. 
 Vår enkät omfattade de vräkningar som kommit till socialtjäns- tens kännedom genom hyresvärden och/eller kronofogdemyndig- heten och där den vräkte haft ett förstahandskontrakt på bostaden. Den innehöll frågor om barn som bor stadigvarande hos minst en förälder och om barn som bor växelvis respektive har ett regelbun- det umgänge. Vi ville veta antalet barn, barnens ålder vid vräk- ningstillfället, hur boendet ordnades efter vräkningen samt i vilket land barnens föräldrar var födda. Tre öppna frågor ställdes om skä- len till att det inte gått att förhindra en vräkning, om det finns be- hov av förändringar i lagstiftning etc. för att förhindra att barnfa- miljer vräks och om övriga synpunkter. Socialtjänstens uppgifter är osäkra eftersom de oftast bygger på socialarbetarnas minnesupp- gifter. 
 Socialtjänsten i de kommuner/kommundelar som besvarade ut- redningens enkät kände till 813 barn i åldrarna  
 0–17 
  år som under 2004 berördes av en vräkning. Av dessa bodde 600 barn stadigva- rande tillsammans föräldern/båda föräldrarna, 66 barn bodde växel- vis och 147 barn hade regelbundet umgänge med en förälder som blev vräkt. Därutöver finns ett okänt antal barn. Fem kommu- ner/stadsdelar uppgav att de hade kännedom om att barnfamiljer vräkts, men att de inte kunde ange exakt hur många barn som fanns familjerna. 
  
 7  
  
 Detta innebär ytterligare minst 45 vräkta barn om man utgår från att familjerna har 1,79 barn per hushåll. 
  
 8 
  
 Lågt räknat har alltså de kommuner som besvarat vår enkät känne- dom om minst 858 vräkta barn under 2004. 
 Det stora bortfallet när det gäller barn som bor växelvis eller har regelbundet umgänge ger uttryck för att antalet vräkta barn är kraftigt underskattat. Med andra ord kan antalet vräkta barn vara betydligt högre eftersom socialtjänsten av olika skäl inte kommit i kontakt med alla vräkningsärenden. 
 Det sker vräkningar av barnfamiljer i kommuner som har bostadsbrist, i kommuner med balans i utbud och efterfrågan och i 
  
 7 
  
 I Rinkeby (Stockholm) uppgavs att två till tre barnfamiljer vräkts, i Södra innestaden (Malmö) fem barnfamiljer, i Botkyrka tio barnfamiljer, i Gävle tre till fem barnfamiljer samt i Eskilstuna fem till tio vräkta barnfamiljer. 
  
 8 
  
 Enligt SCB:s befolkningsstatistik har svenska familjer i genomsnitt 1,79 barn. 
  
 18 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 kommuner med överskott av lägenheter. Vräkningar av barnfamil- jer förekommer i alla kommuntyper, inte bara i stora städer utan också i mindre kommuner. 
 Tre kronofogdedistrikt – Umeå, Kalmar och Sollentunakonto- ret/Stockholm – utgjorde underlaget i den undersökning som genomfördes på uppdrag av utredningen under perioden april/maj 2005, för att få uppgifter om antalet barn som berörs av vräkningar under en viss period. 
 Under perioden vräktes 9 barnfamiljer. I familjerna fanns sam- manlagt 15 barn. Om vi antar att april/maj är representativa för ett helt år skulle det innebära att det vräks 46 barn i Kalmardistriktet, 25 i Umeådistriktet och 54 i Sollentunakontorets område under 2005. 
 Vi har  
 jämfört  
 antalet vräkta barn under april/maj 2005 i de tre kronofogdedistrikten med uppgifter som socialtjänsten i de berörda kommunerna lämnade för 2004 i socialtjänstenkäten. 
 Kommunerna i Kalmar och Umeå kronofogdedistrikt kände i socialtjänstenkäten till  
 ungefär dubbelt så många barn  
 som en fram- skrivning till årsnivå av kronofogdeundersökningen för 2005. 
 En motsvarande jämförelse för Sollentunakontorets kommuner visar att socialtjänsten i dessa kommuner kände till  
 mindre än hälf- ten  
 av de vräkta barnen. Även andelen som vräks i förhållande till antalet ansökningar är större för Sollentuna kronofogdekontor. Det ger stöd för uppfattningen att kommunerna i detta distrikt har sämre kunskap om vräkningshotade, alternativt gör färre insatser för att förhindra vräkning. 
 Professor Reeves Flyghed har genomfört en studie –  
 Avhysnings- praxis hos socialtjänst, hyresvärdar och kronofogdar  
  
 1995–2005 
  
  med särskilt fokus på barnfamiljer –  
 som finns i sin helhet i bilaga 2. Un- dersökningen riktade sig till kronofogdemyndigheterna, hyres- värdar och socialtjänsten i Malmö, Stockholm, Uppsala och Umeå. 
 De övergripande frågorna i enkätundersökningen var: Vilka för- ändringar i avhysningspraxis har skett mellan 1995 och 2004? Hur fungerar avhysningsreglerna? Hur har problematiken med barn beaktats? Därtill ingick frågor om hur de tre aktörerna samverkar. 
 Svaren vittnade om en tilltagande restriktivitet i arbetet med vräkningar jämfört med hur praxis såg ut för tio år sedan. Det hade t.ex. blivit vanligare att hyresvärdar inte accepterar hyresgäster som i huvudsak försörjer sig genom ekonomiskt bistånd. 
 De flesta kronofogdar tog särskild hänsyn om det fanns barn i det hushåll som skulle vräkas främst genom att de kontaktade 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 socialtjänsten och förvissade sig om att barnen hade någonstans att bo. Även socialtjänsten uppgav att den vidtar särskilda åtgärder när det gäller vräkning av barnfamiljer. Socialtjänsten betalar oftare barnfamiljers hyresskulder i dag än för tio år sedan. De flesta hyresvärdarna tog inte särskild hänsyn till barnfamiljer. 
 Ett centralt tema i många enkätsvar var att samverkan behöver förbättras för att minska antalet vräkningar, i synnerhet när barn är berörda. Det bör ske genom att både hyresvärden och social- tjänsten tar kontakt med hushållet i ett tidigare skede under vräkningsprocessen. 
 Socialstyrelsen genomförde under en vecka i april 2005 en  
 kart- läggning av hemlöshet i Sverige 
 . Fler frågor än tidigare ställdes om barn i enkäterna. Men de uppgifter som lämnades om barn i enkä- terna är så knapphändiga att det, enligt Socialstyrelsen, inte går att uttala sig om barnens förhållanden på ett någorlunda säkert sätt. Uppgifter finns endast om föräldrarna. Vi har fått ta del av en del information ur enkäten som hänför sig till de sammanlagt 5 009 personer som har registrerats som hemlösa föräldrar. Av dem är 1 701 kvinnor och 3 195 män. Det går däremot inte att uttala sig om hur många barn som är berörda, eftersom båda föräldrarna kan förekomma som hemlösa i materialet. Materialet ger inte svar på frågan om det rör sig om föräldrar som bor stadigvarande med barn, om barnet bor växelvis med eller bor med föräldern i sam- band med umgänge. 
 Förhållanden som påverkar socialtjänstens arbete 
 Utöver ansvaret för bostadsförsörjningen och möjligheten att in- rätta bostadsförmedling har kommunen ytterligare instrument att använda för att styra utvecklingen av bostäder i kommunen. Plan- och bygglagen 
  
 9  
  
 ger kommunerna möjligheter att påverka hur bebyggelseutvecklingen sker och dess innehåll. Kommunen kan ge villkor för kommande bebyggelse som t.ex. att säkra kommunen förmedlingsrätten till nybyggda bostäder och påverka lägenhets- sammansättningen och upplåtelseformen. Genom exploaterings- avtal kan lägenheter säkras för socialtjänstens behov. Kommunen kan styra det kommunala bostadsföretaget med ägardirektiv och därigenom driva på att det finns bostäder för alla. 
  
 9  
 1987:10. 
 20 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 Det har skett en ansvarsförskjutning i bostadspolitiken under  
 1990-talet 
  framförallt i hanteringen av bostadslösheten som pro- blem. Bostadslösheten har genom den utvecklingen blivit ett allt- mer centralt problem för socialtjänsten att hantera. Men för att so- cialtjänsten ska agera krävs i dag problem utöver bostadslösheten, t.ex. missbruk. 
 En sekundär bostadsmarknad, med sociala kontrakt och katego- ribostäder, har utvecklats sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Såväl kommu- nala som privata hyresvärdar började ställa krav på att socialtjänsten skulle stå för kontrakten för människor som ansågs för riskabla för förstahandskontrakt. Värden slapp därigenom ansvaret och kost- naderna för en vräkning, hyreslagens regler om besittningsskydd sattes ur spel, socialtjänsten hjälpte till med förvaltningen och fö- retaget garanterades ändå full hyra för sina bostäder. 
 Utvecklingen av specialkontrakten har lett till att socialtjänsten skapat s.k. boendetrappor som den enskilde ska ta sig uppför med målet att på översta trappsteget få ett förstahandskontrakt. 
 Flera hemlöshetsforskare är kritiska till systemet och hävdar att ju mer socialtjänsten samverkar med hyresvärdar kring sociala kontrakt och liknande desto svårare blir det för den enskilde att få ett eget kontrakt. Den sekundära bostadsmarknaden permanentas och växer. 
 Vi har gjort en sammanställning av kostnader i samband med en vräkning hos hyresvärdar, kronofogden respektive socialtjänsten. Den genomsnittliga hyresskulden antas ligga kring  
 20–25 
  000 kro- nor. Kostnaden för hyresvärden att byta hyresgäst uppskattas till cirka 20 000 kronor. Ett ärende hos Kronofogdemyndigheten krä- ver en genomsnittlig arbetsinsats på 8 timmar. Därtill kommer kostnader för magasinering m.m. som har stora variationer från några tusenlappar och uppåt. Socialtjänstens utredningskostnader varierar utifrån hur omfattande utredning som behöver göras. Till utredningskostnaderna kommer antingen betalning av hyresskul- den eller kostnader för alternativt boende som i storstäderna kan uppgå till ca 30 000 kronor om det rör sig om hotellboende vilket är dyrast, samt kostnader för eventuella andra stödinsatser. 
 En jämförelse mellan vad en vräkning kostar hos hyresvärden, kronofogden och inom socialtjänsten visar att det i det enskilda fallet oftast är mest fördelaktigt för samhället att socialtjänsten ger ekonomiskt bistånd till hyresskulden för att på så sätt ge möjlighet för familjen att bo kvar i bostaden. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 Socialt arbete med vräkning och hemlöshet 
 De flesta som vräks – det gäller även barnfamiljer – gör det på grund av bristande hyresbetalning. Ofta finns en komplicerad eko- nomisk problematik i bakgrunden. Familjerna kan ha behov av ekonomisk rådgivning, men de har vanligen inte behov av socialpe- dagogiska insatser för att klara att bo. För många behövs inga insatser från socialtjänsten. 
 Det vräkningsförebyggande arbetet organiseras på olika sätt i kommunerna. De kommuner som lyckats sänka kostnaderna har inom skiftande organisatoriska ramar öronmärkt socialarbetare för att arbeta med bostadssociala insatser. Gemensamt för de flesta är att socialarbetarna arbetar rådgivande och utan myndig- hetsutövning. 
 Det är inte alltid möjligt att förhindra en vräkning. I de fall den enskilde inte själv kan ordna ett fortsatt boende har socialtjänsten en viktig uppgift att hjälpa familjen att finna lösningar på boendet. Den vanligaste lösningen i en akut situation torde vara att familjen får en lägenhet med s.k. socialt kontrakt. Det kan i vissa fall vara den lägenhet som familjen blir vräkt från. När familjen bott i lä- genheten en viss tid – vanligtvis 12 månader, ibland längre – är det tänkt att kontraktet ska övergå i ett förstahandskontrakt. Under prövotiden arbetar man ofta stödjande med familjen så att inte nya hyresskulder uppstår. 
 Det förekommer också att socialtjänsten ordnar boenden med kvalificerade socialpedagogiska inslag för familjer som har mycket stora behov av stödinsatser för att klara sin vardag. 
 Barnperspektivet i det bostadssociala arbetet lämnar en hel del övrigt att önska. Det finns i regel riktlinjer och rutiner för hur man ska arbeta för att tillgodose barnets bästa och se till att barnet kommer till tals. Men det förekommer knappast någonstans att socialarbetarna samtalar med barn i ärenden om ekonomiskt bi- stånd eller i samband med att familjen hotas av vräkning. 
 Det är inte ovanligt att barnfamiljer omdefinieras till att bli en- samstående utan barn i samband med vräkning. Ett barn som bor tillsammans med den vårdnadshavare som blir vräkt flyttas över till den andra föräldern och därigenom är det inte en barnfamilj som blir vräkt. Detta sker utan att pröva om förändringen i boendet är till barnets bästa enligt föräldrabalkens regler. 
 Från de exempel vi fått del av som innehåller barns röster står det klart att barn är väl medvetna om vad som händer och sker och 
 22 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 kan berätta, men själva upplever att ingen pratar med dem om det som sker och ska ske så att de är förberedda. Barn uttrycker oro för sina föräldrar och syskon. 
 Samverkan förväntas göra verksamhet effektivare, billigare och bättre och framställs ofta som lösningen på många problem. Flyg- heds praxisstudie visar att samverkan mellan hyresvärd, kronofogde och socialtjänst i vissa fall kan förhindra vräkning. Det finns också praktiska exempel från kommunerna på att samverkan ger resultat när en barnfamilj hotas av vräkning. Ju tidigare i processen samver- kan sker desto lättare är det att förhindra en vräkning. Men flera hemlöshetsforskare varnar för att samverkan mellan hyresvärd och socialtjänst skapar en samhörighet dem emellan som medför ett avstånd till den vräkningshotade hyresgästen som kan innebära att man inte ser en eventuell vräkning som en följd av sitt eget agerande. Socialtjänsten bör vara medveten om, och agera därefter, att samverkan mellan socialtjänst, hyresvärd, kronofogde och den enskilde inte sker mellan jämlika parter. 
 När socialtjänsten har socialarbetare som enbart arbetar med bostadssociala frågor behöver de ofta samverka med andra enheter inom förvaltningen för att undvika att den enskilde faller mellan stolarna. Det gäller framförallt med den enhet som arbetar med ekonomiskt bistånd. Men samverkan kan också vara nödvändig med barn- och ungdomsenheter och familjerätt. 
 Analys, synpunkter och förslag 
 Barn har rätt till ett gott boende. Utredningen  
 bedömer  
 att  
 s 
 ocialtjänstlagens regler om rätten till bistånd borde vara tillräckliga för att garantera att barn inte vräks från sin bostad. Problemet ligger snarare i lokal tillämpning av lagen, socialtjänstens orga- nisation och metoder, situationen på den lokala bostadsmarknaden, bristande medvetenhet om problemet samt varierande lokalt intresse för att med hjälp av befintliga bostadspolitiska instrument förbättra situationen. 
 Det är viktigt att diskutera  
 både  
 individuella och strukturella aspekter av problemet vräkning och hemlöshet. Det kan inte redu- ceras till vård och behandling av avvikande personer. Inte heller kan socialtjänsten ensam klara problemen med bostadsbrist och hem- löshet. Bostadsmarknaden i stort, den kommunala bostadspolitiken 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 och möjligheterna för människor i små omständigheter att få en bostad måste därför uppmärksammas. 
 Utredningen  
 bedömer  
 att kunskapsläget om vräkning och hem- löshet bland barn är bristfälligt. Dessutom har det funnits upp- fattningar både inom och utom socialtjänsten att barnfamiljer inte vräks i vårt land. Att vräka barnfamiljer strider ju mot de normer som de flesta socialarbetare och socialpolitiker omfattar. 
 Tidigare i sammanfattningen nämndes att lågt räknat har de kommuner som besvarat vår enkät kännedom om minst 858 vräkta barn under 2004. Det är sannolikt att kommunerna underskattat antalet barn som vräks liksom att man inte känner till samtliga. 
 Utredningens bedömning är därför att sammanlagt minst 1 000 barn vräktes under 2004. 
 För att kunna följa utvecklingen behövs säkra och kontinuerliga uppgifter. Utredningen  
 föreslår  
 därför att Skatteverket får i upp- drag att utveckla en statistik om avhysningar/vräkningar som redo- visar ansökningar och faktiskt verkställda avhysningar/vräkningar per kommun och hushållens sammansättning. 
 Utredningen  
 föreslår  
 också att Socialstyrelsen får i uppdrag att utveckla en officiell statistik om socialtjänstens insatser för att motverka och avhjälpa vräkning och hemlöshet med särskilt fokus på barn. 
 Utredningen gör  
 bedömningen  
 att kommunerna måste använda de bostadspolitiska instrument som finns, ta större ansvar för bostadsförsörjningen, understryka sina bostadsföretags sociala an- svar genom ägardirektiv samt utveckla socialtjänstens kunskaper om levnadsförhållandena i kommunen och använda den i bostads- planeringen. Barns villkor behöver särskilt uppmärksammas. 
 Utredningen gör vidare  
 bedömningen  
 att socialtjänsten, där det är aktuellt, bör ompröva sin dubbla roll att vara både hyresvärd och socialtjänst. Kommunerna bör verka för att den sekundära bostads- marknaden minimeras och att de boende får förstahandskontrakt. 
 Utredningen  
 föreslår  
 att Boverket och Socialstyrelsen får i upp- drag att tillsammans kartlägga och fortlöpande studera den sekun- dära bostadsmarknadens utbredning och utveckling. 
 Utredningen gör  
 bedömningen  
 att kommunerna måste organisera det bostadssociala arbetet för att möta lagstiftningens krav på ett kompetent, snabbt och säkert agerande vid hyresskulder, stör- ningar och/eller risk för vräkning. Arbetet med barns bostadssitu- ation måste prioriteras. Socialtjänsten måste arbeta aktivt uppsö- kande i förhållande till barnfamiljer som riskerar att vräkas. Barn- 
 24 
  
 SOU 2005:88 
  
 Sammanfattning 
  
 perspektivet behöver uppmärksammas och metoder utvecklas för hur barnet ska kunna göra sin röst hörd i utredningen. I de fall en vräkning påverkar barnets boende eller umgänge med en förälder ska förändringar ske utifrån en bedömning om vad som är bäst för barnet och familjerättslig kompetens kopplas in. Tillsynen av kommunernas arbete med att förhindra vräkning av barnfamiljer behöver utvecklas. 
 Utredningen  
 föreslår  
 att socialtjänstförordningen kompletteras med en bestämmelse om att när socialtjänsten får ett meddelande från hyresvärden om att hyresavtalet sagts upp ska nämnden omgå- ende utse handläggare i ärendet, meddela hyresvärden och kontakta den enskilde. Socialstyrelsen bör vidare bidra till utvecklingen av det bostadssociala arbetet genom att ge ut en handbok för arbetet med att motverka att barnfamiljer vräks. 
 För att utveckla samverkan mellan socialtjänsten, hyresvärdar och kronofogdemyndigheterna  
 föreslås  
 att socialtjänstförordningen kompletteras med en bestämmelse om samverkan för att förebygga och motverka vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. 
 Utredningen  
 föreslår  
 att hyreslagen ses över bl.a. för att göra den överskådlig, förenkla och modernisera reglerna, införliva ett barn- perspektiv och tydliggöra lagens karaktär av social skyddslag. 
 En översyn av utsökningsbalken  
 föreslås  
 också i de delar som rör avhysning från bostad. De sociala skyddsaspekterna och barnper- spektivet bör särskilt beaktas. 
 För att tidigt uppmärksamma hushåll som inte betalar hyran gör utredningen  
 bedömningen  
 att hyresvärdarna bör ha effektiva och tydliga hyresrutiner kombinerat med god information till hyres- gästerna om konsekvenserna av bristande betalning. 
 Utredningens barnkonsekvensanalyser 
 Utredningen är en av de första som haft direktiv om att göra barn- konsekvensanalyser av de förslag som läggs fram. Det saknas cen- trala direktiv för hur utredningar ska göra barnkonsekvensanalyser vilket har gjort att vi fått söka oss fram till en metod som vi kunnat använda oss av. Vi har samrått med Barnombudsmannen i arbetet med barnkonsekvensanalyser. 
 Barnombudsmannen och Ekonomistyrningsverket har tagit fram ett antal frågor som man bör ställa sig vid analyserna och dem har 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2005:88 
  
 vi använt oss av för vart och ett av utredningens förslag i den mån de varit tillämpliga. 
 Vi kan inte här redogöra för analysen av samtliga förslag utan väljer ut ett exempel och redovisar delar av analysen. 
 Förslaget att komplettera socialtjänstförordningen med en be- stämmelse om att socialnämnden ska agera så snart ett meddelande från hyresvärden om att hyresavtalet sagts upp  
 påverkar barnet  
 ge- nom att familjen uppmärksammas tidigare i processen. Det skapar möjligheter att lösa situationen för familjen. 
 Det finns en  
 intressekonflikt  
 mellan behovet av en tidig interven- tion och föräldrarnas intresse av att själva bestämma över sina kontakter med myndigheterna. Men att säkerställa barnets rätt till ett stabilt boende väger tyngre än förälderns eventuella intresse av att hålla socialtjänsten utanför i dessa ärenden. 
 Det finns också en  
 intressekonflikt  
 mellan detta och andra förslag av organisatorisk natur med det kommunala intresset att organisera sin verksamhet utan styrning från lagstiftaren. 
 Övriga konsekvensanalyser 
 Vi har kostnadsberäknat våra förslag och bedömt hur de kommer att påverka kommunernas och myndigheternas administration. Sammantaget kommer förslagen att utveckla statistik inom Skatte- verket och Socialstyrelsen att medföra engångskostnader som understiger 1 miljon kronor. Därefter tillkommer årliga drifts- kostnader om ca 200 000 kronor för respektive myndighet. Den genomsnittliga årliga kommunala kostnaden för att komplettera datasystemen med en ny statistikmodul beräknas uppgå till högst 10 000 kronor. 
 Möjligheten att regelbundet kunna följa utvecklingen inom om- rådet medför på sikt att samhället slipper bekosta dyra specialun- dersökningar. 
 Vi bedömer att övriga förslag ryms inom ramen för ordinarie verksamhet. De kan inledningsvis medföra vissa kostnader för kommunerna men vi har sett att de kommuner som har lyckats väl i sitt vräkningsförebyggande arbete gjort besparingar inom en rela- tivt kort tidsperiod. 
 26 
  
 1 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 1.1 
  
 Barnfamiljer vräks i Sverige 
  
 Regeringen har som ett led i arbetet med att genomföra barnkon- ventionen i Sverige uppmärksammat ekonomiskt utsatta barns si- tuation i olika sammanhang. I departementspromemorian Ekono- miskt utsatta barn 
  
 1  
  
 beskrivs bl.a. situationen för barn i familjer som blir vräkta och som i vissa fall dessutom blivit hemlösa. Enligt promemorian vräktes cirka 1 000 barnfamiljer i Sverige år 2001. I många av dessa familjer ingick fler än ett barn, vilket innebär att det fanns uppskattningsvis mellan 1 500 och 2 000 barn vars liv påver- kades av en vräkning år 2001. 
 Problemet med en svag position på bostadsmarknaden gäller inte enbart de barnfamiljer som blir vräkta under ett givet år. Flera av dem som vräkts saknar också eget boende ett drygt år efter vräk- ningen och bostadsproblemet för familjen finns alltså kvar. Det finns också brister i socialtjänstens barnperspektiv vid handlägg- ning av ekonomiskt bistånd. 
 Direktiven 
 Enligt direktiven till denna utredning ska utredaren analysera och lämna förslag på hur socialtjänstens insatser för att förebygga och motverka vräkning av barnfamiljer kan utvecklas. Socialtjänstens uppgifter, ansvar och arbetsmetoder efter en vräkning ingår också i uppdraget. Även andra aktörers roll och ansvar i ärenden om vräk- ning ska analyseras. Om det behövs författningsändringar ska utre- daren föreslå sådana. Förslagen ska även innehålla de barnkonse- kvensanalyser som bedöms nödvändiga. 
  
 1  
 Ds 2004:41. 
 27 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 SOU 2005:88 
  
 1.2 
  
 Utgångspunkter 
  
 1.2.1 
  
 Barnperspektiv 
  
 En viktig utgångspunkt för utredningen har varit att analysera de olika aktörernas insatser med utgångspunkt i ett barnperspektiv. Det gäller också utredningens förslag som följs av barnkonsekvens- analyser. 
 Vi anser att man kan anlägga flera slags barnperspektiv. 
  
 1. 
  
 Barn och barns villkor kan fokuseras. 
  
 2. 
  
 Att ta hänsyn till vad man ser som barns behov är en fördjupning av barnperspektivet som kan sägas förstärkas i kravet på att se till barnets bästa i beslutsfattande som berör barn. 
  
 3. 
  
 Ett barnperspektiv kan också vara att i sin tolkning av olika fe- nomen i samhället ta sin utgångspunkt i barn som social kategori och social position. 
  
 4. 
  
 Barn kan också vara informanter t.ex. i forskning, utrednings- arbete och socialt arbete. 
  
 Den läsare som vill ha en utveckling av diskussionen om barn- perspektiv hänvisas till Miller artikel i bilaga 4 till ut- redningen. 
 I utredningsarbetet har vi antagit de tre första slagen av barnper- spektiv. Vi har inte i våra undersökningar använt barn som infor- manter. Däremot har vi använt material från forskare, social- arbetare och en frivilligorganisation som samtalat medbarn. 
  
 1.3 
  
 Utredningens definitioner och avgränsningar 
  
 1.3.1 
  
 Definitioner 
  
 Barnfamilj 
 Vi har definierat begreppet barnfamilj på följande sätt: Samboende och ensamstående som bor tillsammans med barn under 18 år. De föräldrar som har barn växelvis boende 
  
 2  
  
 hos sig ingår också liksom umgängesförälder med ett regelbundet umgänge 
  
 3  
  
 med barnet. 
  
 2 
  
 Vi har använt oss av Socialstyrelsens definition av växelvis boende, dvs. att barnet bor ungefär lika mycket hos båda föräldrarna och har ett varaktigt boende hos båda. 
  
 3 
  
 Vi har använt oss av reglerna för bostadsbidrag, nämligen den som p.g.a. umgänge har ett barn boende hos sig under minst 30 dagar per kalenderår. 
  
 28 
  
 SOU 2005:88 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 Erfarenheten har visat att det i samband med hot om vräkning finns risk för att socialtjänsten inte tar hänsyn till de beslut och avtal som gäller boende och umgänge. Avtalen har kommit till för barnets bästa och vi har ansett att det varit angeläget att uppmärk- samma problematiken. 
 Däremot ingår inte föräldrar (som är bostadslösa eller hotas av vräkning) vars barn omhändertagits av socialtjänsten och där det inte finns någon plan för att barnet ska återvända. 
 Barnfamilj definieras ofta olika beroende på studie och syfte. Vår definition har stämts av mot aktuella undersökningar om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. Den har också diskuterats med experterna i utredningen och med den vetenskapliga referensgrup- pen. 
 Hemlöshet 
 Utredningens fokus har inriktats mot processen före, under och efter vräkning av barnfamiljer. Vräkningen kan bl.a. leda till hem- löshet i någon form. Här återger vi därför två definitioner av hem- löshet. 
 Socialstyrelsen har regeringens uppdrag att kartlägga omfatt- ningen av hemlöshet i Sverige och redovisa de insatser som görs för hemlösa. Kartläggningen som genomfördes i april 2005 var en upp- följning av kartläggningar genomförda 1993 respektive 1999. 
 Socialstyrelsen använde sig 2005 av en definition som bygger på fyra olika situationer som den hemlöse befinner sig i: 
  
 1. 
  
 En person är hänvisad till akutboende, härbärge, jourboende eller är uteliggare. 
  
 2. 
  
 En person är intagen/inskriven på antingen; kriminalvårdsanstalt/ behandlingsenhet eller stödboende inom socialtjänst/landsting/ privat  
  
 vårdgivare/HVB-hem/SIS-institution 
  och planeras skrivas ut inom tre månader efter mätperioden men har inte någon bostad ordnad inför utskrivningen/utflyttningen. 
  
 3. 
  
 En person är intagen/inskriven på behandlingsenhet eller stöd- boende inom socialtjänst/landsting/privat  
  
 vårdgivare/HVB-hem/ 
 SIS-institution 
  och planeras inte att skrivas ut inom tre månader men har inte någon bostad ordnad vid eventuell framtida utskrivning/utflyttning. 
  
 4. 
  
 En person bor tillfälligt och kontraktslöst hos kompisar/bekanta, familj/släktingar eller har ett tillfälligt (kortare än tre månader 
  
 29 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 SOU 2005:88 
  
 efter mätperioden) inneboende- eller andrahandskontrakt och har på grund av denna situation sökt hjälp/varit i kontakt med den uppgiftslämnande myndigheten/organisationen under mätperioden. 
 Det finns också en typologi om hemlöshet som utvecklats av FEANTSA 
  
 4 
  
 , ett europeiskt nätverk av organisationer som arbetar med hemlösa. De flesta medlemsorganisationerna är nationella eller regionala paraplyorganisationer som förmedlar exempelvis logi och ekonomiskt stöd till hemlösa. FEANTSA får ekonomiskt stöd av  
 EU-kommissionen. 
  ETHOS är ett europeiskt projekt med syfte att ta fram en gemensam definition av vilka grupper som bör omfattas av åtgärder mot hemlöshet och bristfälligt boende. Definitionen innehåller fyra överkategorier, med att antal underkategorier. Här nedan följer ett försök till en svensk översättning av ETHOS kategorier med överkategorierna och exempel på underkategorier. 
 Utan tak över huvudet (roofless) – uteliggare, boende i natthärbärge, korttids- eller lågtröskelboende och billiga hotell som man får tillträde till omgående dock utan garanti att få stanna kvar. 
 Utan bostad (houseless) – stöd- eller tillsynsboende som innebär att man har tak över huvudet men inget kontrakt, boende i anlägg- ning för asylsökande, boende i institution (t.ex. fängelse). 
 Osäkert boende (insecure housing) – inget reguljärt hyreskon- trakt, inneboende, beslut om vräkning. 
 Undermåligt boende (inadequate housing) – mobilt hem (t ex husvagn), extrem trångboddhet, utdömda bostäder. 
 Med ETHOS terminologi kan de barnfamiljer som vår utredning arbetat med i de flesta fall efter vräkningen räknas in i kategorin osäkert boende (insecure housing) eller undermåligt boende (inadequate housing 
 )  
 eftersom de ofta är inneboende och trång- bodda och/eller har stora svårigheter att få ett förstahandskontrakt på en lägenhet. Men det finns också exempel på föräldrar som har dom eller avtal om umgänge med barn som tillhör andra av ETHOS kategorier, t.ex. boende i billiga hotell. 
  
 4  
 La Fédération Européenne dAssociations Nationales Travaillant avec les  
 Sans-Abri. 
  
 30 
  
 SOU 2005:88 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 Vräkning – avhysning 
 När det gäller begreppet vräkning står det både i direktiven och i vår utredning synonymt med den juridiska termen avhysning. Av- hysning (vräkning) innebär att någon skiljs från besittningen till en fastighet eller del av fastighet och att hans tillhörigheter avlägsnas från denna. Det kan vara en bostad, en lokal, en garageplats eller dylikt. 
  
 5  
  
 I de undersökningar som vi initierat räknar vi enbart med vräkning från bostad, medan exempelvis vräkningsstatistiken om- fattar samtliga vräkningar. 
 Socialtjänst – socialnämnd 
 Socialtjänsten organiseras på skilda sätt i kommunerna och det finns många lokala namn på de olika delarna av socialtjänsten. Vi använder oss konsekvent av begreppen socialtjänsten och social- nämnden. 
  
 1.3.2 
  
 Utredningens avgränsningar och arbetssätt 
  
 Vi har, i överensstämmelse med direktiven, koncentrerat vårt ar- bete till socialtjänstens insatser för att stödja och hjälpa barnfamiljer i den process som föregår en eventuell vräkning, liksom dess upp- gifter, ansvar och arbetsmetoder efter en vräkning. 
 Utredningens fokus har varit vräkningar som verkställts av kro- nofogden när barnfamiljer drabbas. Problemet med vräkning och bostadslöshet gäller också bl.a. familjer som bor inneboende eller i andra hand, asylsökande i eget boende eller familjer som blir utan boende i samband med separationer/misshandel. Familjer som flyt- tar självmant då de vet att de ska bli vräkta eller på uppmaning av socialtjänsten i samma situation har inte ingått i vårt uppdrag. 
 Vi har inte utrett trångboddhet bland barnfamiljer 
  
 6  
  
 och inte heller omfattningen av sociala kontrakt eller motsvarande som socialtjäns- 
  
 5 
  
 Definitionen är hämtad ur Handledning för betalningssäkring. Skatteverket 2004. SKV 602 utgåva 2. s. 348. Avhysningar regleras i Utsökningsbalkens 16 kap om annan verkställighet. 
  
 6 
  
 Utredningen har dock bl.a. tagit del av rapporten Trångt i Herrgårdsmiljö av Contreras (1999) som beskriver situationen i ett bostadsområde i Malmö där 35 procent av befolkningen är trångbodda. Av dessa lever 3,4 procent under vad som enligt dagens standard skulle kunna definieras som extremt trångbodda, dvs minst 4 personer per rum, vardagsrum och kök oräknat. Barnens situation i dessa hushåll utmärks av sömnsvårigheter, huvudvärk och andra psykiskt eller fysiskt betingade sjukdomar. 
  
 31 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 SOU 2005:88 
  
 ten ofta erbjuder barnfamiljer i samband med vräkning eller hot om vräkning. I ett särskilt avsnitt avhandlas dock den s.k. sekundära bostadsmarknaden. Familjer som av andra skäl än att de blivit vräkta står utanför den reguljära bostadsmarknaden har inte heller utretts. 
 Problemet med bostadslöshet är också stort bland familjer som inte får eget hyreskontrakt på grund av låg eller ingen inkomst eller betalningsanmärkning. Dessa familjer flyttar runt i osäkra andra- handsboenden med sina barn eller bor mycket trångt. Ur barnets perspektiv är sannolikt situationen med tvångsvisa flyttningar lika påfrestande oavsett orsaken till flyttningen. Detta problem har inte ingått i vårt uppdrag, men vi vill ändå fästa uppmärksamhet på problemet. 
 Barn och unga som av olika skäl avvikit från sin bostad har upp- märksammats i en rapport från Stockholms Stadsmission. 
  
 7  
  
 År 2003 fanns det  
 15–25 
  ungdomar per månad på polisens lista med hand- räckningsbegärda eller saknade. Orsaken till hemlöshet kan i dessa fall delas in i: svåra konflikter hemma, missbruk hemma, eget miss- bruk och spelberoende. Vi har dock inte ägnat särskild uppmärk- samhet åt dessa ungdomar. Vi utgår från att de uppmärksammas i andra sammanhang eftersom dessa ungdomar befinner sig i en ex- tremt utsatt situation och riskerar att exploateras. 
 Vi har också analyserat hur andra myndigheters uppgifter och an- svar bör utvecklas för att barnens situation i samband med vräk- ningar ska uppmärksammas. 
 Det har i många sammanhang under utredningsarbetet påpekats att socialtjänsten inte ensam har verktygen att lösa problemen med bristen på bostäder för utsatta människor. Bl.a. har frågan tagits upp av Hyresgästföreningen, Föreningen Sveriges Socialchefer, den ve- tenskapliga referensgruppen, utredningens experter och i samband med besök i olika kommuner. 
 För att inte få slagsida i diskussionen, där bostadsproblemen ris- kerar att enbart bli en fråga för socialtjänsten, bör perspektivet vid- gas till att också omfatta bostadspolitiken i stort; exempelvis kom- munernas ansvar för bostadsförsörjningen, kommunernas olika möjligheter att styra hur mark- och bebyggelseutvecklingen ska ske, styrningen av de kommunala bostadsbolagen etc. Det har inte ingått i vårt uppdrag att utreda dessa frågor men man kan inte arbeta med frågan om vräkningar och hemlöshet utan att inse att 
  
 7  
 Holloway, Dunn och Evans. Om ingen ser mig, finns jag inte! Hemlöshet bland barn och unga – en redogörelse för projektet år 1  
 2004-03-01 
  –  
 12-31. 
  Stockholms Stadsmission. 2005. 
 32 
  
 SOU 2005:88 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 det krävs insatser från flera andra än de myndigheter som nämns i utredningens direktiv. Man kan å andra sidan konstatera att även när det funnits en balans i utbudet av bostäder eller till och med ett överskott har människor vräkts. 
 Under utredningens gång tillsattes en arbetsgrupp inom Reger- ingskansliet med uppgift att se över kommunernas bostadsförsörj- ningsansvar och förmedling av bostäder. Den förväntas vara klar under hösten 2005. 
 Lagstiftningen på området – främst socialtjänstlagen 
  
 8  
  
 och hyres- lagen 
  
 9 
  
 , och i någon mån utsökningsbalken – har analyserats. När det gäller socialtjänstlagen har vi tagit stöd i Socialstyrelsens före- skrifter och allmänna råd för att tolka hur lagen bör tillämpas när det gäller barnfamiljer och socialtjänstens arbete med att förhindra vräkningar och hemlöshet. 
 Vi har haft kontakt med många kommuner för att bilda oss en uppfattning om arbetssätt och metoder för att förebygga och av- hjälpa hemlöshet bland barnfamiljer. Kommunala måldokument, ansvar och praxis i arbetet med bostadssociala frågor har analyse- rats. Samarbetet mellan socialtjänst och bostadsföretag, mellan so- cialtjänst och kronofogde och även inom socialtjänstens egen orga- nisation har beskrivits och analyserats. 
 Olika intressenter har intervjuats – socialtjänst, hyresvärdar och kronofogdar. Vi har haft överläggningar med de allmännyttiga bo- stadsföretagens organisation (SABO), de privata bostadsföretagens organisation Fastighetsägarna, Hyresgästföreningen, Hyres- nämnden i Stockholm och Skatteverkets kronofogdeavdelning. I uppdraget har vi samverkat med Barnombudsmannen, Boverket, Socialstyrelsen, Konsumentverket samt Sveriges Kommuner och Landsting. 
 En enkätundersökning har riktats till samtliga kommuner om bl.a. antalet vräkningar av barnfamiljer under 2004 och vilka insatser so- cialtjänsten gör i bostadssociala frågor för den målgruppen. 
 Skatteverket har gjort en undersökning riktad till tre av sina totalt tio kronofogdedistrikt om samtliga vräkningsärenden under april/ maj 2005. Dokumentationen i vräkningsärenden har i undersök- ningen utökats med uppgifter om aktuell kommun, hushålls- sammansättning, antalet barn och hyresskuldens storlek. 
 Wilson, professor och forskare på området, har på utred- ningens uppdrag genomfört en studie av hyresvärdarnas, social- 
  
 8 
  
 2001:453. 
  
 9 
  
 12 kap. jordabalken. 
  
 33 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 SOU 2005:88 
  
 tjänstens och kronofogdens praxis när det gäller vräkningar i Singh rige, 
  
 10  
  
 en replik på den studie som Flyghed gjorde 1994 på Social- styrelsens uppdrag. 
  
 11 
  
 Socialstyrelsens kartläggning av hemlösa i april 2005 innehöll fler frågor om barn än tidigare. I de fall en hemlös vuxen hade barn fanns ett antal följdfrågor om barnen. Vi har därför inte gjort egna undersökningar om hemlösheten bland barnfamiljer. Vi har tagit del av vissa råtabeller med resultatet av undersökningen. Social- styrelsen avser att presentera en rapport om kartläggningen i januari 2006. 
 Tidigt i arbetet kopplades en vetenskaplig referensgrupp till utred- ningen. Dess uppgift har varit att ge utredningen råd i sin analys och val av angreppssätt. Referensgruppen har sammanträtt vid tre tillfällen. Två forskare har författat artiklar till utredningen. Artik- larna utgör en del av underlaget för vår analys. 
 I samarbete med Allmänna Barnhuset ordnades en idékonferens på kursgården Sätra Bruk den  
 23–25 
  maj på temat Vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. Vid konferensen medverkade in- bjudna från socialtjänsten, bostadsföretagen, Kronofogdemyndig- heten, Barnombudsmannen, Socialstyrelsen och Hyresgästföre- ningen tillsammans med utredningens experter, vetenskapliga refe- rensgrupp och sekretariat. 
 Den 13 juni genomförde vi ett möte med frivilligorganisatio- ner/brukarorganisationer på området. 
  
 1.4 
  
 Disposition och innehåll 
  
 De första åtta kapitlen utgör utredningens kunskapsunderlag. Mål- sättningen har varit att i de kapitlen beskriva och referera, inte kommentera och diskutera. 
 I det nionde kapitlet Analys synpunkter och förslag återfinns ut- redningens förslag. Jag har haft målsättningen att så långt det varit meningsfullt samla analys, diskussion och mina egna bedömningar till det kapitlet. 
  
 10 
  
 Flyghed J. Avhysningspraxis hos socialtjänst, hyresvärdar och kronofogdar  
  
 1995–2005 
  med särskilt fokus på barnfamiljer. Bilaga 2. 
  
 11 
  
 Flyghed J. Värden, kronofogden, socialtjänsten och de vräkta. Vräkningar i Sverige 1982– 1994. Augusti 1994. Stencil. 
  
 34 
  
 SOU 2005:88 
  
 Utredningens uppdrag, utgångspunkter, arbetssätt och disposition 
  
 Det tionde kapitlet innehåller barnkonsekvensanalyser av de för- slag vi lagt. I det elfte har vi samlat övriga konsekvensanalyser, dvs. ekonomiska konsekvensanalyser för stat och kommun samt analyser av förslagens konsekvenser för kommunerna och berörda myndig- heters administration. 
 35 
 2 Vad säger lagen? 
 Kommunens yttersta ansvar enligt socialtjänstlagen 
  
 1  
  
 innebär att den har ett stort ansvar för att förebygga och avhjälpa hemlöshet och vräkning. Socialtjänsten kan dock inte ensam ta ansvaret eller ha verktygen för att tillhandahålla bostäder. I detta kapitel beskri- ver vi först kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen. Däref- ter ägnas förhållandevis stort utrymme åt den rättsliga regleringen av vräkningar. 
  
 2  
  
 Vi beskriver också den process som inleds med bris- tande hyresbetalning och avslutas med vräkning både i text och i diagramform. Reglerna om bostadsbidrag redovisas kortfattat. Rätten till bistånd till bostadskostnader enligt socialtjänstlagen be- skrivs slutligen. 
  
 2.1 
  
 Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen 
  
 Varje kommun är enligt bostadsförsörjningslagen 
  
 3  
  
 skyldig att pla- nera för bostadsförsörjningen i kommunen i syfte att skapa förut- sättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. Kommunen ska också främja att ändamålsenliga åtgärder förbereds och genomförs för bostadsförsörjningen. Om det behövs ska kommu- nen samråda med andra kommuner som berörs av planeringen. Riktlinjer för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäk- tige under varje mandatperiod. 
 Lagen säger också att kommunen ska anordna bostadsförmed- ling om det behövs och att kommunala bostadsförmedlingar som 
  
 1 
  
 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453). 
  
 2 
  
 I strikt juridisk mening är vräkning ett samlingsnamn för avhysning och avlägsnande, oftast från bostad eller lokal. Avhysning syftar på de fall där någon har en giltig rättsgrund för besittningen, till exempel ett hyreskontrakt. Avlägsnande syftar på de fall där en person inte har en rättsgrundad besittning, till exempel vid en husockupation. Jag använder i denna framställning vräkning istället för avhysning då det stämmer bättre med allmänt språkbruk samt att avlägsnande är en mycket ovanlig åtgärd. 
  
 3 
  
 Lag (2000:1983) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. 
  
 37 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 förmedlar lägenheter i turordning efter kötid har möjlighet att ta ut en köavgift av de bostadssökande. Om två eller flera kommuner behöver en gemensam bostadsförmedling ska de gemensamt an- ordna en sådan. Regeringen kan förelägga en kommun att anordna kommunal bostadsförmedling. 
  
 2.2 
  
 Socialnämndens förebyggande arbete 
  
 Socialnämnden ska enligt socialtjänstlagen bl.a. göra sig väl förtro- gen med levnadsförhållandena i kommunen, medverka i samhälls- planeringen och i samarbete med andra samhällsorgan, organisatio- ner, föreningar och enskilda främja goda miljöer i kommunen. Nämnden ska också genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden. 
  
 4 
  
 Socialnämnden ska också ta initiativ till och bevaka att åtgärder vidtas för att skapa en god samhällsmiljö och goda förhållanden för barn och ungdom, äldre och andra grupper som har behov av sam- hällets särskilda stöd. Socialnämnden skall i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete, bostad och utbildning. 
  
 5 
  
 Nämnden har således ett stort ansvar för ett förebyggande arbete. Att göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen bör innebära att skaffa sig kunskap om barn och famil- jer som riskerar att vräkas. Socialnämnden bör också ha en bered- skap att förebygga vräkningar. Den information som ska ges till socialnämnden från hyresvärdarna enligt hyreslagen, som senare beskrivs i detta kapitel, ger också socialnämnden möjlighet att agera tidigt för att hindra vräkningar. 
  
 2.3 
  
 Den rättsliga regleringen av vräkningar 
  
 Vi har under utredningsarbetet fått många påpekanden om att sär- skilt hyreslagstiftningen är både komplicerad och svåröverskådlig samt att hyreslag och utsökningsbalk också är dåligt kända i social- tjänsten. Vi beskriver därför den rättsliga regleringen av vräkningar relativt ingående. Motivet för detta är främst pedagogiskt. Kapitlet utgör en grund för den fortsatta beskrivningen av processen vid 
  
 4 
  
 3 kap. 1 § socialtjänstlagen. 
  
 5 
  
 3 kap. 2 § socialtjänstlagen. 
  
 38 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 vräkningar, liksom diskussionen om de olika intressenternas age- rande före, under och efter en vräkning. 
 Det finns två regelsystem för uppsägning av hyresavtal som kan leda fram till en avhysning. Ett system innebär att  
 hyresrätten är förverkad  
 och att hyresvärden kan  
 säga upp avtalet att upphöra i för- tid,  
 dvs. omedelbart, om hyresgästen inte har betalat hyran inom en vecka, den s.k. förverkandefristen. Hyresgästen kan dock få behålla sin bostad om betalningen sker inom tre veckor efter det att han/hon delgetts underrättelse om sin rätt att återvinna hyresrät- ten, den s.k. återvinningsfristen. 
  
 6  
  
 Frågan om hyresrätten är förver- kad prövas av tingsrätt eller kronofogdemyndighet. En avhysning verkställs av kronofogdemyndigheten. 
  
 Det andra systemet innebär att  
 hyresvärden kan säga upp ett hy- resavtal att upphöra efter en sedvanlig uppsägningstid  
 – normalt tre månader 
  
 7 
  
 .  
  
 Om hyresgästen inte flyttar kan hyresvärden överlämna frågan om avtalet ska  
 förlängas  
 till hyresnämnd för prövning. Om hyresnämnden finner att det inte finns skäl att förlänga avtalet upphör det att gälla. Om hyresgästen då inte flyttar  
 verkställs  
 en avhysning enligt samma regler som när hyresrätten är förverkad. 
  
 Reglerna för kronofogdemyndighetens handläggning av avhys- ningsärenden finns i 16 kap. utsökningsbalken. Eftersom avhysning är en mycket ingripande åtgärd för den enskilde innehåller lagen skyddsregler. De ger kronofogdemyndigheten möjlighet att ta in- dividuella sociala hänsyn i avhysningssituationen. 
 Den intresserade kan välja mellan tre alternativ i sin läsning, en kort sammanfattning av vräkningsprocessen, en mer ingående be- skrivning av den rättliga regleringen och ett flödesdiagram. 
  
 2.3.1 
  
 Sammanfattning av processen 
  
 Den som inte betalar sin hyra eller månadsavgift i tid riskerar att bli vräkt från sin bostad. Hyresavtalet kan sägas upp om betalningen dröjer mer än en vecka. Hyresgästen kan dock få behålla sin bostad om betalningen sker inom tre veckor efter det att han/hon delgetts underrättelse om sin rätt att återvinna hyresrätten. Om social- nämnden inom den fristen åtar sig att betala hyran kan hyresgästen inte vräkas. Även upprepade inbetalningsförseningar kan leda till vräkning. Ytterligare en grund för vräkning är störning. 
  
 6 
  
 12 kap 44 § JB samt 7 kap 23 § första stycket bostadsrättslagen. 
  
 7 
  
 12 kap.  
  
 45–46 
  §§ jordabalken. 
 39 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vräkning grundas på beslut av domstol eller genom den summa- riska processen som kronofogden ansvarar för. Ansökan om vräk- ning lämnas till Kronofogdemyndigheten, som i sin tur underrättar socialnämnden om att ansökan har kommit in och att vräkning ska ske. Om hyresgästen inte flyttar självmant, är det kronofogdemyn- dighetens uppgift att se till att bostaden töms på tillhörigheter. Vräkningen genomförs då av personal från kronofogdemyndighe- ten och om det behövs, tillsammans med låssmed. Egendomen transporteras bort och magasineras i tre månader. Hämtas inte ägodelarna inom den tiden säljs de. Kronofogdemyndigheten är skyldig att uppmana till hämtning av egendomen. Den skyldigheten anses vara uppfylld om det skickas ett rekommenderat brev till äga- rens senast kända adress. 
  
 2.3.2 
  
 Närmare beskrivning av den rättsliga regleringen 
  
 Hyreslagen är i likhet med mycket annan lagstiftning avsedd som konfliktreglerare. I detta fall är syftet att reglera konflikten mellan fastighetsägarens krav på hyra och hyresgästens rätt till bostad. Denna konflikt dras till sin spets när det kommer till vräkning. 
 Med vräkning menas att hyresgästen genom kronofogdemyn- dighetens ingripande tvingas flytta från bostad eller lokal. Men in- nan kronofogdemyndigheten vräker någon måste det finnas ett formellt beslut som utgör bevis för att värden har rätt att ansöka om vräkning hos kronofogdemyndigheten. Detta bevis benämns  
 exekutionstitel 
 . 
 Exekutionstiteln kan utgöras av en dom, ett utslag eller annan handling som genom sitt innehåll utgör rättslig grund för verkstäl- lighet (exekution). För att få ett sådant beslut ska värden vända sig till kronofogdemyndigheten eller tingsrätten. 
 Vänder sig värden till kronofogdemyndigheten kan denna i en summarisk process meddela utslag. Den summariska processen är inrättad av lagstiftaren för att den som har ett krav mot någon ska kunna få det rättsligt fastställt på ett snabbt, enkelt och billigt sätt.  
  
 8  
  
 Förfarandet i den summariska processen är nästan uteslutande skriftligt och hårt formaliserat. Det sker ingen medling mellan parterna. Kort uttryckt kan man säga att den summariska processen huvudsakligen syftar till att kontrollera om hyresgästen har något att invända innan rättsväsendet ger sökande rätt att genomdriva 
  
 8  
 Denna processföring gäller således inte enbart vid vräkning. 
 40 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 sina krav. Invänder hyresgästen överlämnas ärendet till tingsrätten. Bifaller tingsrätten värdens yrkande finns det rättslig grund för vräkning. 
 Det finns i huvudsak åtta formella grunder för att hyresrätten av bostad kan förverkas: 
  
 9 
  
 1. 
  
 Dröjsmål med betalning av hyran mer än en vecka efter förfalloda- gen 
  
 2. 
  
 Otillåten överlåtelse eller upplåtelse av hyresrätten i andra hand 
  
 3. 
  
 Lägenheten används för andra ändamål än det avsedda eller hyres- gästen låter utomstående personer bo i lägenheten vilket medför men för hyresvärden. 
  
 4. 
  
 Vållande till ohyra 
  
 5. 
  
 Om lägenheten på annat sätt vanvårdas, eller hyresgästen åsido- sätter sundhet, ordning och gott skick inom fastigheten när han använder lägenheten. 
  
 6. 
  
 Hyresgästen utan giltig ursäkt vägrar hyresvärden tillträde till lägenheten. 
  
 7. 
  
 Hyresgästen åsidosätter avtalsenlig skyldighet, som går utöver hans skyldigheter enligt detta kapitel, och det måste anses vara av synnerlig vikt för hyresvärden att skyldigheten fullgöres. 
  
 8. 
  
 Lägenheten till väsentlig del används för näringsverksamhet eller liknande verksamhet som är brottslig eller där brottsligt förfa- rande ingår till en inte oväsentlig del eller används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. 
  
 Till skillnad mot andra nyttjanden, som el och vatten, ska hyran erläggas i förskott. För bostadslägenheter är regeln om att hyran betalas för varje kalendermånad i förskott tvingande. Betalas hyran på post- eller bankkontor anses beloppet ha kommit till hyresvär- den omedelbart vid betalningen. Detta trots att det tar ett par dagar innan hyresvärden får pengarna registrerade på sitt konto. Om hy- resgästen använder någon form av giro, anses betalningen ha skett när betalningsordern tas emot av det förmedlande kontoret. 
 Dom eller annat utslag som förpliktar någon att flytta kan inte verkställas efter hur lång tid som helst. Om fastighetsägaren låter nyttjanderättshavaren bo kvar och fortsätter ta emot hyra anses ett nytt hyresförhållande uppkommit mellan parterna. För detta finns ingen fastlagd tid, men enligt förarbetena till utsökningsbalken framgår att om fastighetsägaren dröjt sex månader med att begära 
  
 9  
 12 kap.42 § 1st JB. 
 41 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 verkställighet och mottagit hyra under tiden bör detta normalt in- nebära att svaranden får anses på nytt ha godtagits som hyresgäst. 
 Sökanden (värden) i avhysningsmål kan, i motsats till i andra mål, lämna ett obegränsat antal uppskov med verkställigheten. Dock får uppskovet inte vara mer än sex månader från dagen för ansökan. 
  
 2.3.3 
  
 Socialnämndens roll i processen 
  
 När värden säger upp hyresgästen får socialnämnden den första signalen om att en hyresgäst riskerar att vräkas. Denna skyldighet för värden ger socialnämnden möjlighet att undersöka om det finns behov för socialtjänstens att vidta åtgärder. 
 Socialnämndens möjlighet att förhindra vräkningar förstärktes 1993 genom en ändring i hyreslagen. 
 Om socialnämnden inom återvinningsfristen skriftligen meddelar hy- resvärden att nämnden åtar sig betalningsansvaret för hyran, bör hy- resgästen alltså inte kunna avhysas. Det ger socialnämnderna bättre möjligheter att förhindra att hyresgäster förlorar sina bostäder utan att man åsidosätter hyresvärdens berättigade krav på att hyran skall beta- las. 
  
 10 
  
 Syftet med den nya bestämmelsen var att det skulle räcka med att socialnämnden inom återvinningsfristen skriftligen meddelade hy- resvärden att nämnden åtog sig betalningsansvaret. 
  
 11  
  
 Men det hand- lar inte om något åtagande per automatik för socialnämnden. Det krävs ett formellt beslut grundat på en individuell bedömning av varje enskilt fall. 
 Socialnämnden ska när den får underrättelsen från kronofogde- myndigheten om tiden för avhysningen, samma dag sända en be- kräftelse av mottagandet till kronofogdemyndigheten. I bekräftel- sen ska det anges vem som är ansvarig handläggare vid socialnämn- den 
  
 12 
  
 . 
  
 När socialnämnden får besked om en vräkning från kronofogde- myndigheten återstår normalt en vecka till verkställighet. Nu är nämndens möjligheter att förhindra vräkning avhängigt om hyres- värden vill gå med på en uppgörelse med hyresgästen eller nämn- 
  
 10 
  
 Prop. 1992/93:115, s. 16. 
  
 11 
  
 Hyresgästen ska fortfarande själv stå för kontraktet, vilket innebär att det inte ska vara någon ny variant av socialt kontrakt. 
  
 12 
  
 5 kap 4 § Socialtjänstförordningen (2001:937). 
  
 42 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 den. Lyckas inte detta har hyresvärden full frihet att genomdriva vräkningen. De tidsfrister som finns ställer krav på en snabb och effektiv handläggning från socialnämndernas sida. 
  
 2.3.4 
  
 Vräkningen verkställs 
  
 Tidigast en vecka efter delgivningen 
 För att hyresgästen ska få möjlighet att yttra sig, skickar krono- fogdemyndigheten ett brev till den avhysningshotades adress. Om brevet inte returneras delges vederbörande om tidpunkt för vräk- ning. Det räcker med s.k. spikning, dvs. att meddelande läggs i brevlådan, eller fästs på vederbörandes dörr. Verkställighet får ske tidigast en vecka från det att hyresgästen beretts tillfälle att yttra sig, det vill säga från delgivningsdagen. Kronofogdemyndigheten ska också förbereda vräkningen så att onödig skada undviks och att avhysningen kan verkställas så enkelt och billigt som möjligt. Det är därför värdefullt om kronofogdemyndigheten tar kontakt med svaranden personligen innan vräkningen verkställs. 
 Olika sätt att genomföra en vräkning 
 Vräkningen kan genomföras på olika sätt. En vanlig metod är den så kallade  
 lås- och namnbytesmetoden 
 . Den innebär att personal från kronofogdemyndigheten tillsammans med låssmed byter lås och namnskylt på dörren och lägenheten omvandlas till förvaringsplats, magasin. Metoden förutsätter en överenskommelse mellan krono- fogdemyndigheten och värden. 
 Det ankommer sedan på värden att ta hand om egendomen i lä- genheten. Värden kan antingen låta egendomen stå kvar i lägenhe- ten och uppmana svaranden att hämta den eller kan han/hon köra den till ett förråd. Även i detta sena skede händer det att hy- resgästen återfår lägenheten på grund av att det gått att nå en över- enskommelse med värden. På så vis kan ett vräkt hushåll bo kvar i lägenheten och få ett nytt kontrakt trots att de formellt sett är vräkta. 
 Lås- och namnbytesmetoden kan inte användas om den vräkta har en ny bostad dit vederbörande vill ha sitt bohag flyttat. Det fö- rekommer även att hyresgästen själv tömmer lägenheten innan kronofogden anländer. Lämnar vederbörande även ifrån sig nyckeln 
 43 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 till värden kan detta leda till att kronofogden inte behöver ingripa, vilket för hyresgästen kan innebära att han/hon endast drabbas av en betalningsanmärkning och slipper en registrerad verkställd vräk- ning. 
 En annan metod är att kronofogden begär assistans från flytt- firma och transporterar bort bohaget för magasinering. Kronofog- demyndigheten är vid ett sådant förfarande skyldig att hyra ut- rymme för förvaring av bohaget. 
 Ytterligare en metod är  
 stegvis avhysning  
 som börjar med att kronofogdemyndigheten skiljer den som ska vräkas från lägenheten genom att först byta namn och lås på dörren. Kronofogdemyndig- heten behåller dock, till skillnad från vid lås- och namnbytesmeto- den, ansvaret för egendomen. Någon eller några dagar efter låsbytet forslas egendomen bort av kronofogdemyndigheten. Fördelen med stegvis avhysning, för kronofogdemyndigheten, är att man kan verkställa flera vräkningar samma dag och inte behöver beställa transport förrän man vet hur mycket gods som ska flyttas. 
 Det finns ingen reglerad skyldighet för socialtjänsten att närvara vid en vräkning. Socialtjänstens yttersta ansvar enligt 2 kap. 2 § so- cialtjänstlagen innebär dock att socialtjänsten har ett ansvar att ut- reda om det finns behov av insatser från socialtjänstens sida i sam- band med en vräkning. Socialstyrelsen rekommenderar att kom- munerna, med tanke på de allvarliga konsekvenser en avhysning kan få för ett barn, har riktlinjer för hur hyresskulds- och avhys- ningsärenden ska hanteras när barn är inblandade. 
  
 13 
  
 Inom fyra veckor efter ansökan 
 I normala fall ska vräkningen ha genomförts inom fyra veckor från det att ansökan kommit till kronofogdemyndigheten. Kronofog- demyndigheten har rätt att bevilja anstånd med att verkställa vräk- ningen om det behövs av hänsyn till svaranden 
  
 14 
  
 .  
 Kronofog- demyndigheten har således möjlighet att vid avhysning ta hänsyn till svarandens sociala situation. Detta gäller särskilt vid avhysning från bostad. 
  
 15  
  
 Anstånd kan beviljas med två veckor, och vid syn- nerliga skäl ytterligare två. Hyresgästen är skyldig att betala hyra under anståndstiden. Innan kronofogdemyndigheten beviljar 
  
 13 
  
 Socialstyrelsen, Länsstyrelserna: Barnperspektiv vid handläggning av ekonomiskt bistånd, art.nr  
  
 2003-109-1. 
  
 14 
  
 16 kap 4 § UB. 
  
 15 
  
 Kronofogdemyndighetens handbok, s.348. 
  
 44 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 anstånd bör värden höras. Enligt kronofogdemyndigheten brukar flertalet av hyresvärdarna medge att vräkning skjuts upp när kro- nofogdemyndigheten bedömer att det finns skäl till anstånd. 
  
 2.3.5 
  
 Efter verkställd vräkning, bortförande, magasinering m.m. 
  
 Kronofogdemyndigheten ska om det är nödvändigt sköta bl.a. transport och ordna förvaring av egendomen vid vräkning. Om ägaren inte hämtar sin egendom inom tre månader efter avhys- ningen får den som förvarar egendomen sälja den, eller om den inte har något värde, bortskaffa den. Ägaren ska dock först anmanas hämta egendomen. Den skyldigheten anses uppfylld om ett re- kommenderat brev skickas till den vräktes senast kända adress. Kostnaderna för transport och magasinering ska i första hand tas ut av svaranden. I andra hand svarar sökanden för kostnaderna. Sö- kanden ska också svara för kostnaden för ett nytt lås. 
 45 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 2.3.6 
  
 Diagram, vräkningsprocessen 
  
 Hyresgästen delges underrättelse om rätt att återvinna hyresrätten 
  
 Hyresrätten 
  
 förverkad. 
  
 Hyresgästen 
  
 Sista 
  
 Förverkande- 
  
 Värden säger 
  
 underrättad om 
  
 Återvinnings- 
  
 betalningsdag 
  
 fristen 
  
 upp 
  
 rätt att 
  
 frist 
  
 för hyran 
  
 6 vardagar 
  
 hyresgästen. 
  
 återvinna 
  
 18 vardagar 
  
 hyresrätten 
  
 Värden 
  
 Hyran erläggs 
  
 meddelar 
  
 hyresrätten 
  
 socialnämnden 
  
 återvunnen 
  
 KFM 
  
 summarisk 
  
 Exekutionstitel, 
  
 process 
  
 KFM delger 
  
 Hyran betalas 
  
 Ansökan om 
  
 formellt bevis 
  
 Tingsrätten 
  
 hyresgästen 
  
 ej inom 18 
  
 vräkning från 
  
 för att vräkning 
  
 dom 
  
 och underrättar 
  
 vardagar 
  
 värden 
  
 kan verkställas 
  
 Hyresnämn- 
  
 socialnämnden 
  
 den beslut 
 Uppgörelse nås med värden 
 I normalfallet tar det 4 veckor från ansökan om vräkning till verkställighet. Under hela den perioden kan, om värden så vill, en uppgörelse (förlikning) nås som förhindrar vräkning. 
  
 Hyresgästen 
  
 Vräkning inom 
  
 flyttar själv 
  
 en vecka från 
  
 Egendomen 
  
 Egendomen 
  
 KFM:s 
  
 KFM vräker 
  
 Verkställd 
  
 magasineras 
  
 säljs eller 
  
 meddelande 
  
 vräkning 
  
 max 3 
  
 kasseras. 
  
 månader 
  
 Dessförinnan 
  
 måste ägaren 
  
 Förklaring symboler: 
  
 underrättas 
  
 Tid 
  
 Aktivitet 
  
 Beslut 
  
 Dokument 
  
 46 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 2.4 
  
 Bostadskostnader, bostadsbidrag och rätten till bistånd 
  
 Bostadsbidraget syftar till att ge ekonomiskt svaga hushåll möjlig- het att hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder. Reg- lerna om bostadsbidrag finns i lagen om bostadsbidrag och bo- stadsbidragsförordningen 
  
 16 
  
 .  
 Gällande regler i fråga om rätten till bistånd återfinns i socialtjänstlagens 4 kapitel. Vi har valt att be- skriva reglerna i förhållande till barnfamiljers rätt till försörjnings- stöd. 
  
 2.4.1 
  
 Bostadsbidrag 
  
 Bostadsbidraget har både ett bostadspolitiskt och ett familjepoli- tiskt syfte. Det bostadspolitiska syftet är att göra det möjligt för barnfamiljer med svag ekonomi att hålla sig med goda bostäder. Det familjepolitiska syftet är att omfördela resurser till barnfamiljer med tung försörjningsbörda och ge dem en ekonomisk trygghet. 
 Bostadsbidraget är inkomstprövat. Det bestäms huvudsakligen av hushållets sammansättning, hushållets bidragsgrundande inkomst och bostadens storlek. 
 Bidraget består av två delar. Den ena delen är ett särskilt bidrag som lämnas till hushåll med hemmavarande barn. Storleken på bi- draget är beroende av antalet barn i familjen och inte av boende- kostnaderna. Den andra delen är ett bidrag till kostnaderna och är beroende av hushållets bostadskostnader. Föräldrar som på grund av vårdnad eller umgänge har barnet boende hos sig under minst 30 dagar per år kan få bostadsbidrag till bostadskostnaden. 
 Bostadsbidraget är preliminärt och betalas ut löpande under bi- dragsåret. Det grundas på sökandens uppskattade årsinkomst. Det slutliga bidraget bestäms i efterhand för varje kalenderår på bl.a. på grundval av de inkomster som fastställs vid taxeringen. Bidrags- mottagaren kan bli återbetalningsskyldig eller få ett högre bidrag i efterhand. 
 Riksdagen beslutade i juni 2005 om ändrade regler för bostads- bidrag 
  
 17  
  
 som börjar gälla den 1 november 2005 och ska i huvudsak tillämpas på bostadsbidrag efter 2005. De nya reglerna syftar till att stärka bostadsbidraget till barnfamiljer och innebär bl.a. att det sär- 
  
 16 
  
 1993:737, 1993:739. 
  
 17 
  
 prop. 2004/05:112. 
  
 47 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 skilda bidraget för hemmavarande barn höjs och att ett umgänges- bidrag införs. Den del av bostadsbidraget som lämnas till bostads- kostnaden får en i stället för två nivåer. 
  
 2.4.2 
  
 Rätten till bistånd 
  
 I 6 kap. socialtjänstlagen 
  
 18  
  
 avhandlas rätten till bistånd 
 . 
  
 1 § Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. 
 Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. 
  
 -------------------- 
  
 3 § Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för 
  
 1. 
  
 livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon och  
  
 TV-avgift, 
  
 2. 
  
 boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa. 
  
 Skäliga kostnader enligt första stycket 1 skall i enlighet med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en för hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, skall socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. 
  
 2.4.3 
  
 Socialstyrelsens föreskrifter 
  
 Socialstyrelsen har gett ut allmänna råd med rekommendationer till stöd för bedömningen i vissa fall av den enskildes rätt till ekono- miskt bistånd enligt socialtjänstlagen. De allmänna råden finns utgivna i Socialstyrelsens författningssamling 
  
 19 
  
 .  
 När det gäller boendet behandlar de allmänna råden vad som är skälig boende- kostnad, hur man ska beräkna den faktiska boendekostnaden för olika boendeformer, kostnaderna vid kort- respektive långvarigt biståndsbehov, skäligt rådrum för bostadsbyte och byte till dyrare bostad. I ett senare avsnitt behandlas också ekonomiskt bistånd till skulder. 
  
 18 
  
 2001:453. 
  
 19 
  
 SOSFS 2003:5. 
  
 48 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 Skälig boendekostnad 
 Socialnämnden bör vid bedömningen av vad som är en skälig boen- dekostnad utgå från den enskildes faktiska kostnad och behov av boende.  
 Utgångspunkten vid bedömningen av vad som är skälig bo- endekostnad bör vara vad en låginkomsttagare på orten normalt har möjlighet att kosta på sig. 
  
 20  
  
 Kostnaden bör även relateras till hyresni- vån hos allmännyttiga bostadsföretag eller andra större bostadsfö- retag på orten. Med orten bör avses den tätort där den enskilde bor eller de närmast belägna tätorterna inom kommunen. 
 Socialnämnden bör vid bedömningen ta hänsyn till ett barns be- hov av utrymme även hos den förälder där barnet enbart vistas Ryan umgängestid. 
 Ett kvarboende vuxet barn som får ekonomiskt bistånd bör ge- nom biståndet få möjlighet att betala sin del av familjens boende- kostnad bl.a. 
  
 om föräldrarna på grund av att det vuxna barnet bor kvar har en högre boendekostnad än de annars skulle ha haft, antingen genom att tvingas behålla en stor bostad eller genom att helt eller delvis mista rätten till bostadsbidrag, eller 
  
 om det vuxna barnet tidigare har betalt hemma och inte har rätt till studiestöd enligt studiestödslagen 
  
 21  
  
 eller förlängt barnbidrag enligt lagen om förlängt barnbidrag 
  
 22 
  
 . 
 Med ett kvarboende vuxet barn avses ett barn som efter fyllda 18 år bor kvar i föräldrahemmet. 
  
 20 
  
 Vår kursivering. 
  
 21 
  
 1999:1395. 
  
 22 
  
 1986:378. 
  
 49 
  
 Vad säger lagen? 
  
 SOU 2005:88 
  
 Boendekostnad vid kort- och långvarigt biståndsbehov 
 Vid ett kortvarigt biståndsbehov bör socialnämnden i regel godta den faktiska boendekostnaden. Med kortvarigt avses en period om maximalt  
 tre sammanhängande månader 
  
 23 
  
 . 
  
 Om socialnämnden bedömer att behovet av ekonomiskt bistånd blir längre än tre sammanhängande månader, bör nämnden kunna pröva om den faktiska boendekostnaden är skälig. I prövningen bör, vid beaktande av en skälig levnadsnivå, hänsyn tas till att den enskilde kan byta till en billigare bostad eller på annat sätt kan sänka boendekostnaden. Nämnden bör dock undvika beslut som medför att den enskilde tvingas flytta från den tätort eller den del av kommunen där han eller hon bott under flera år. Nämnden bör även ta hänsyn till om det i individuella fall finns särskilda skäl mot byte av bostad eller bostadsområde som t.ex. 
  
 om det finns risk för att ett byte medför negativa sociala kon- sekvenser, 
  
 om en barnfamilj genom att flytta skulle tvingas bryta upp från barnomsorg, skola och socialt nätverk, 
  
 om en ensamstående vuxen, t.ex. med funktionshinder eller sociala problem och äldre med sviktande hälsa, har ett särskilt stort behov av kontinuitet i det sociala nätverket eller den fysiska miljö som hänger samman med det nuvarande boendet, 
  
 om bostaden är anpassad till en boendes funktionshinder, eller 
  
 om den enskilde har begränsad möjlighet att bli godkänd som hyresgäst, t.ex. vid arbetslöshet eller betalningsanmärkning. 
  
 Häktade och personer som avtjänar en faktisk strafftid på högst sex månader bör ges ekonomiskt bistånd till den faktiska boende- kostnaden under hela häktningstiden respektive strafftiden, om de annars riskerar att bli bostadslösa. Socialnämnden bör rekommen- dera den enskilde som avtjänar ett straff att hyra ut sin bostad i andra hand, om hyresvärden ger sitt samtycke och det är lämpligt. Om hyresvärden inte ger något sådant samtycke, kan hyresgästen begära tillstånd till uthyrningen hos hyresnämnden. 
 Socialnämnden bör i förekommande fall ge ekonomiskt bistånd till boendekostnaden i avvaktan på hyresnämndens beslut. 
  
 23  
 Vår kursivering. 
 50 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vad säger lagen? 
  
 Skäligt rådrum för bostadsbyte 
 Om socialnämnden bedömer att boendekostnaden inte är skälig, bör nämnden i regel ändå godkänna den under en övergångstid så att den enskilde ges skäligt rådrum att förändra sin boendekostnad. Med skäligt rådrum avses en tidsperiod som i regel inte understiger fyra månader från den tidpunkt då den enskilde fick information om nämndens bedömning. 
 Nämnden bör även godkänna den faktiska boendekostnaden så länge den enskilde aktivt medverkar till att finna ett billigare bo- ende eller på annat sätt försöker sänka sina boendekostnader. Ovanstående bör inte tillämpas, om boendet är en särskilt dyrbar nödlösning, t.ex. boende på hotell, och nämnden kan erbjuda ett billigare alternativ med godtagbar standard i avvaktan på en perma- nent lösning. 
 Om den enskilde efter information från socialnämnden och efter skäligt rådrum väljer att behålla ett boende med en kostnad som inte är skälig, bör ekonomiskt bistånd beräknas utifrån den boen- dekostnad som bedöms skälig för en låginkomsttagare på orten. 
 Skulder 
 Socialnämnden bör ge ekonomiskt bistånd till betalning av skulder, endast om det är enda möjligheten för den enskilde att uppnå en skälig levnadsnivå. Nämnden bör ge bistånd till skulder efter en individuell prövning och när det enligt nämndens bedömning skulle få allvarliga sociala konsekvenser för den enskilde om skulden inte betalas. Det kan t.ex. gälla skulder för boendekostnader eller hus- hållsel. 
 Socialnämnden bör ge ekonomiskt bistånd även till en skuld som uppstått under sådan tid då den enskilde inte har haft bistånd till kostnaden, men hade fått bistånd om han eller hon hade ansökt om detta. 
 51 
 3 Barnperspektiv 
 Utredningens förslag ska enligt våra direktiv innehålla de barnkon- sekvensanalyser som bedöms nödvändiga. För att kunna göra sådana krävs att man anlägger ett barnperspektiv. Kapitlet inne- håller en diskussion om olika slags barnperspektiv.  
 De barnkon- sekvensanalyser som vi ska göra av våra förslag redovisas separat i kapitel 10. 
  
 3.1 
  
 Olika barnperspektiv 
  
 Barnperspektiv är ett begrepp som hela tiden funnits med i och på- verkat våra diskussioner och vårt arbete. Vi anser att man kan tala om flera slags barnperspektiv. Vår redogörelse och beskrivning av barnperspektiven bygger bl.a. på en artikel som professor Rivas skrivit på utredningens uppdrag. Artikeln finns i bilaga 4. 
  
 Barn och barns villkor fokuseras 
 . Det görs exempelvis i våra ut- redningsdirektiv och det har varit vår ambition. Att t.ex. lyfta fram barn som en egen statistisk enhet och synliggöra hur många barn som lever under olika villkor är att ge uttryck för en form av barn- perspektiv. Sådana uppgifter kan bidra till en förändrad bild av den situation som råder i samhället. 
 Näsman exemplifierar med att man kan underskatta exempelvis den ekonomiska utsattheten i barnpopulationen genom att låta barn ingå som en egenskap hos en familjeenhet snarare än att räknas som individer. Att basera bilden av barns villkor på statistik där barn ses som en egenskap hos vuxna (t.ex. förvärvsarbetande kvinnor med barn  
 0–7 
  år) eller hushåll kan också innebära att fokus hamnar på de vuxnas villkor snarare än på barnen. 
  
 Att ta  
 hänsyn till vad man ser som barns behov  
 är en fördjupning av barnperspektivet som kan sägas förstärkas i kravet på att se till barnets bästa i beslutsfattande som berör barn. 
  
 53 
  
 Barnperspektiv 
  
 SOU 2005:88 
  
 Vem som ska bedöma vad som är barnets bästa och från vilka ut- gångspunkter är dock öppet för tolkning. På t.ex. bostadsområdet innebär det att man kan utgå från att barnets bästa är att alltid ha en bostad. Om föräldrarna är separerade bör båda föräldrarna ha en bostad där barnet kan umgås med sina föräldrar. 
 Ett barnperspektiv kan också vara att  
 i sin tolkning av olika fe- nomen i samhället ta sin utgångspunkt i barn som social kategori och social position.  
 Detta perspektiv kan, men behöver inte, bygga på information från faktiska barn utan kan utgöras av en teoretiskt grundad förståelse av och/eller empirisk kunskap om barn snarare än från barn. 
  
 Barn kan också vara informanter  
 t.ex. i forskning, utredningsar- bete och socialt arbete. I sin artikel utvecklar Näsman olika motiv inom skilda discipliner för att låta barn vara informanter liksom olika förhållningssätt till den information som barn förmedlar. Rättighetsperspektivet som finns uttryckt i barnkonventionen om- fattar barnets rätt att få information,  
 att få göra sin röst hörd och att få den beaktad 
 . Det kan ses som ett i första hand etiskt motiverat kunskapsintresse för barns uppfattningar och vilja. 
 Näsman kommenterar i sin artikel hur värdeladdat området  
 barn och hem  
 är. Just hemmet inkarnerar den trygghet som förväntas prägla en god barndom. 
 Vi rör oss alltså på ett i högsta grad värdeladdat område, vilket i sig be- höver diskuteras i relation till barns roll som informanter både vad gäller förutsättningarna för barn att få komma till tals och hur det barn berättar tolkas och används. 
  
 1 
  
 Hon kommenterar också hur barn cyniskt kan utnyttjas av vuxna som dekoration och maskotar: 
 Ett typiskt exempel på detta är politikers barnkramande under val- kampanjer, men även yrkesgrupper som har barn som föremål för sitt arbete kan agera i egen sak med utnyttjande av barn på detta sätt i sken av ett engagemang för barnens sak 
  
 2 
  
 . Detta fångas upp i Richmond diskussion om den skenbara delaktighet barn ges när de av vuxna an- vänds som dekoration och maskotar eller manipuleras att delta aktivt utan att veta vad det handlar om 
  
 3 
  
 . Det ökade politiska intresset för barn och barndom i FN, Europarådet och EU liksom i olika ideella organisationer under de senaste decennierna kan öka lockelsen i den 
  
 1 
  
 Bilaga 4. s 5 
  
 2 
  
 Näsman E. Vuxnas intresse av att se med barns ögon i Ramirez  Gates (red) Seendet och seendets villkor. En bok om barns och ungas välfärd. s.  
  
 279–304 
  1995. 
  
 3 
  
 Tucker (1997): Childrens participation: - from tokenism to citizenship. Firenze: UNICEF international Child Development Centre: 41. 
  
 54 
  
 SOU 2005:88 
  
 Barnperspektiv 
  
 här typen av utnyttjande. Barn kan användas som informanter i dessa syften utan att det bidrar till deras delaktighet och utan att det gynnar deras intressen. Att barn är informanter kan dock ha fler innebörder beroende på vilken typ av barnperspektiv som är utgångspunkten. 
 Det finns inom socialtjänstens breda arbetsfält utrymme för flera barnperspektiv och kunskapsintressen. Det ger, enligt Näsman, möjlighet till en mångfald av typer och metoder för barns infor- mantskap. 
 Socialtjänsten kan inta ett diagnostiskt, terapeutiskt och pedago- giskt perspektiv, men också ett rättighets- och expertperspektiv. Kunskapsintresset kan handla om att utreda ett barns situation och hälsa, att behandla och fostra barnet men också om att för besluts- fattande få del av barns expertkunskap om sitt eget liv och att ge dem deras rätt till delaktighet i beslut som gäller dem själva, skriver Smith. 
 Att låta barn komma till tals genom att intervjua dem om vräk- ningar och hemlöshet är inte problemfritt i vare sig utredningsar- bete, forskning eller socialt arbete. Det har också visat sig att det är ytterst sällsynt att socialarbetare talar med barn i ärenden om eko- nomiskt bistånd. 
  
 4  
  
 I dag finns dock en pågående diskussion bland socialarbetare om lämpligheten av att tala med barn i ärenden om försörjningsstöd och under vilka villkor man bör göra detta. 
  
 3.2 
  
 Att intervjua barn i forskningen 
  
 Näsman  Velazquez har använt barn som informanter, bl.a. har de intervjuat barn till  
 arbetslösa 
 . De beskriver riskerna med att be- trakta barn som schabloner. Att vara uppmärksam mot barn är ett övergripande förhållningssätt, som inte är så självklart som man kan tro. 
  
 5  
  
 De beskriver maktstrukturen mellan barn och vuxna som visserligen förändrats starkt i demokratisk riktning i vår del av värl- den, men det finns en seghet som gör det rimligt att anta att barn i allmänhet har en relativt omfattande erfarenhet av vuxna som talar  
 om  
 barn i stället för med dem, även när de är närvarande. 
 Vi identifierar, ofta på ett oreflekterat sätt, att människor tillhör en given social kategori: barn/vuxen, man/kvinna, svensk/invandrare osv. 
  
 4  
 Det visar både uppföljningar av socialt arbete och utredningens egna samtal med socialarbetare. 
  
 5  
 Näsman E. och Joyce Det angår ju oss – Barnperspektivet. Linköpings uni- versitet. s. 16 2003. 
 55 
  
 Barnperspektiv 
  
 SOU 2005:88 
  
 För det mesta underlättar det livet för oss men det kan också hindra oss från att upptäcka människan bakom. Barn är en social kategori som det finns många schablonbilder av. 
 Att som vuxen i en intervju försöka möta barnet inte som ett scha- blonbarn utan som en person, är viktigt för att intervjun ska ge något mer än en bekräftelse av det intervjuaren redan visste (eller trodde sig veta). Det är också nödvändigt för att barnet i sin tur ska upptäcka den vuxne som person, snarare än som schablonvuxen. 
  
 6 
  
 De  
 forskningsetiska  
 övervägandena påverkar valet av barn och vilka frågor som bör ställas till barn i olika åldersgrupper. En etablerad forskningsetisk princip är att inte kringgå föräldrarnas medgivande när det gäller barn under 15 år. 
 I Hobbs och Welch pågående forskningsarbete  
 Barn utan hem  
 är barn informanter i en av delstudierna. I departementspro- memorian  
 Ekonomiskt utsatta barn  
 redovisas en intervju med en flicka i mellersta tonåren som bor med sin mamma men som inte har någon fast adress. 
  
 7 
  
 I rapporten  
 Barn och knapp ekonomi 
  
 8  
  
 redovisar Flowers, re- sultatet av en studie som hon genomfört i Malmö under 2003/2004 i syfte att bygga en metodologisk grund för studier av barns eko- nomiska utsatthet. Det blir då centralt att fundera över hur man på bästa sätt når barn med frågor om ekonomisk utsatthet. Harju kon- staterar att det krävs ett förtroendearbete för att nå barnen och nämner några viktiga faktorer att ta hänsyn till när man inter- vjuar/samtalar med barn. Det är angeläget att intervjun med barnet sker i en bekant och trygg miljö, att tidpunkten för intervjun är anpassad till barnet, att barnet inte är uttröttat eller att intervjun avbryter barnet i en pågående aktivitet. Frågor som ställs bör få barnet att dela med sig av sina tankar och inte vara kränkande för barnet. De bör till en början vara övergripande för att sedan gå in mer i detalj. Barn måste få tillräckligt med tid så att de hinner tänka färdigt. Det är särskilt viktigt när ämnet inte känns naturligt för barnet att reflektera kring. 
  
 6 
  
 Ibid. s 17. 
  
 7 
  
 Hobbs och Davis. Barn utan hem s. 298 Ekonomiskt utsatta barn. Ds 2004:41.. Intervjun redovisas komprimerad i kapitel 4. 
  
 8 
  
 Harju A. Barn och knapp ekonomi. Växjö universitet. Rapportserie i socialt arbete. Nr 001 2005. 
  
 56 
  
 SOU 2005:88 
  
 Barnperspektiv 
  
 3.2.1 
  
 Barnperspektiv i handläggningen av ekonomiskt bistånd 
  
 I propositionen 1996/97:124 föreslogs nya bestämmelser i social- tjänstlagen, bl.a. att den s.k. portalparagrafen skulle kompletteras med en bestämmelse som svarar mot artikel 3 i FN:s barnkonven- tion och innebär att det särskilt ska beaktas vad hänsynen till bar- nets bästa kräver när åtgärder rör barn. 
 Ett stärkt barnperspektiv inom socialtjänsten betyder också att även barnens situation bör uppmärksammas när vuxna vänder sig till socialtjänsten med en ansökan om ekonomiskt eller annat bi- stånd till familjen. 
  
 9 
  
 Enligt artikel 18 i barnkonventionen ska konventionsstaterna göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostran och ut- veckling. Konventionsstaterna ska också ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar. 
 Socialstyrelsen gav 2003 ut rapporten  
 Ekonomiskt bistånd 
  
 10  
  
 som stöd för rättstillämpning och handläggning. Rapporten komplett- erar Socialstyrelsens allmänna råd om ekonomiskt bistånd 
  
 11 
  
 .  
 I ett särskilt avsnitt utvecklar Socialstyrelsen sin syn på begreppet barnperspektiv. Där anges att när en åtgärd rör ett barn, ska barnets inställning så långt möjligt klarläggas. 
  
 12  
  
 Hänsyn ska tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad. Barn som fyllt 15 år har rätt att själva föra sin talan i mål och ärenden enligt social- tjänstlagen. 
  
 13 
  
 Enligt Socialstyrelsen måste varje beslut som rör ett barn grunda sig på en bedömning av vad som är bäst för just det barnet. I sam- band med sådana beslut behöver olika förslag till lösningar analyse- ras och vägas mot varandra. Syftet är att uppmärksamma hur be- slutet påverkar barnet. Även om barnets bästa inte alltid är avgö- rande för vilket beslut som fattas, ska barnets bästa alltid  
 beaktas, utredas och redovisas. 
  
 14  
  
 Socialtjänsten ska också dokumentera hur barnets intressen beaktats, vilka överväganden som gjorts och hur detta påverkat beslutet, oavsett om bedömningen resulterar i att 
  
 9 
  
 Prop. 1996/97:124. s. 100. 
  
 10 
  
 Ekonomiskt bistånd. Stöd för rättstillämpning och handläggning av ärenden i den kommunala socialtjänsten. Socialstyrelsen. 2003. 
  
 11 
  
 SOSFS 2003:5. 
  
 12 
  
 3 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). 
  
 13 
  
 11 kap. 10 § socialtjänstlagen. 
  
 14 
  
 Vår kursivering.. 
  
 57 
  
 Barnperspektiv 
  
 SOU 2005:88 
  
 ekonomiskt bistånd beviljas eller inte. Detta ska säkra att barnper- spektivet tillgodoses. 
 Det finns ännu inte någon uppföljning av hur Socialstyrelsens handbok tillämpas i kommunerna. 
 Innan de allmänna råden om ekonomiskt bistånd utarbetades hade Socialstyrelsen tillsammans med länsstyrelserna i ett projekt sammanställt kunskap om barn och långvarigt ekonomiskt bi- stånd/svag ekonomi samt identifierat viktiga faktorer för att införa ett barnperspektiv i handläggningen av ekonomiskt bistånd. 
  
 15  
  
 Man konstaterade i rapporten att länsstyrelsernas tillsyn och Socialsty- relsens uppföljningar visar att barnperspektivet generellt inte upp- märksammas i tillräcklig utsträckning i handläggningen av ekono- miskt bistånd. Rapporten gav rekommendationer till kommunernas arbete på både lednings- och handläggarnivå. 
 På  
 ledningsnivå  
 handlar det om att sörja för att riktlinjer, delega- tionsbestämmelser, personalens kompetens och rutiner för arbetet utvecklas för att uppmärksamma barnen. På  
 handläggarnivå  
 finns ett antal rekommendationer som i tillämpliga delar inarbetats i den tidigare nämnda handboken om ekonomiskt bistånd. 
  
 3.2.2 
  
 Hur är det i praktiken? 
  
 Länsstyrelserna uppföljning av hur barnperspektivet tillämpas i socialtjänsten 
 Två uppföljningar av hur barnperspektivet tillämpas i arbetet med ekonomiskt bistånd i kommunerna går tillbaka till 2001. Då grans- kade länsstyrelsen i Västra Götalands län socialtjänstens insatser för barn i avhysningssituationer. Resultatet återges i kapitel 3. Länsstyrelsen i Uppsala län granskade samma år barnperspektivet i kommunernas riktlinjer om försörjningsstöd. och konstaterade att kommunerna har lång väg kvar innan ett barnperspektiv finns med som en självklar del i varje beslut som rör barn. 
 Under 2003 och med en fördjupning 2004 granskade länsstyrel- sen i Stockholms län barnperspektivet vid långvarigt socialbidrags- beroende. Sammanfattningsvis konstaterade länsstyrelsen i sin rap- port  
  
 16  
  
 att barns behov inte uppmärksammas tillräckligt vid långva- rigt socialbidragsberoende. Föräldraperspektivet var framträdande 
  
 15 
  
 Barnperspektiv vid handläggning av ekonomiskt bistånd. Socialstyrelsen, Länsstyrelserna. 2003. 
  
 16 
  
 Barnperspektiv vid långvarigt socialbidragsberoende. Länsstyrelsen i Stockholms län. 2005. 
  
 58 
  
 SOU 2005:88 
  
 Barnperspektiv 
  
 och det var oklart i vilken utsträckning som barns behov prövades individuellt. Medvetenheten om barnperspektivet var hög inom socialtjänsten. Utbildningssatsningar, ständiga diskussioner på ärende- dragningar m.m. och förtydliganden i kommunala riktlinjer har levandegjort socialtjänstlagens och barnkonventionens bestäm- melser om barns bästa.  
 Intrycket är dock att arbetet inte kommer ekonomiskt utsatta familjer och enskilda barn till del.  
 Aktgranskning och intervjuer visar inte heller något förstärkt barnperspektiv. 
 Länsstyrelsen i Västra Götaland genomför sedan 2004 som ett led i sin verksamhetstillsyn en undersökning av tillämpningen av barnperspektivet vid långvarigt ekonomiskt bistånd och i avhys- ningsärenden. Det sker bland en tredjedel av kommunerna varje år. 
  
 17  
  
 I övrigt saknas undersökningar som kan beskriva hur barnper- spektivet tillämpas vid kommunernas handläggning av försörj- ningsstöd. Av Socialstyrelsens och länsstyrelsernas tillsynsrapport för 2004 
  
 18  
  
 framgår att det fanns brister i hur kommunerna beaktade barnperspektivet i handläggningen av ekonomiskt bistånd. 
 En alltmer strikt behovsbedömning där behoven prövas enbart utifrån riksnormen och det tas liten hänsyn till individuella behov riskerar att medföra att handläggare sällan frågar efter barnen i bidragshushållen. De bidragssökande är ofta inte medvetna om att de kan ansöka och få bidrag till sådant som ligger utanför riksnormen. Detta leder till att barnens specifika behov inte uppmärksammas i hanteringen av det ekonomiska biståndet. 
 Varför är barn inte informanter? 
 Näsman redovisar, i den bilagda artikeln, olika skäl till att barns perspektiv ofta saknas hos myndigheterna. Som exempel nämns: 
  
 Man vet inte hur man gör för att tala med barn eller hur man ska tolka det barn säger. 
  
 Organisatoriska skäl: Det är besvärligt att genomföra, tidskrä- vande samt psykiskt och emotionellt krävande. 
  
 Barns perspektiv behövs inte i sammanhanget. Det kan t.ex. häv- das att i frågor om ekonomiskt bistånd är det en fråga för föräld- rarna och myndigheterna tillsammans. 
  
 17 
  
 Länsstyrelsen i Västra Götalands län. Barnperspektivet i långvarigt ekonomiskt bistånd och vid avhysningsärenden. Granskning i 20 kommuner/stadsdelsnämnder. Rapport 2005:31. 
  
 18 
  
 Social tillsyn 2004, Resultat av länsstyrelsernas tillsyn, Socialstyrelsen och Länsstyrelserna. 
  
 59 
  
 Barnperspektiv 
  
 SOU 2005:88 
  
 Den vuxne professionelle vet vad barn behöver och den vetskapen är mer giltig än barns egen uppfattning 
  
 Enligt Smith väcker de ovanstående argumenten frågor om synen på vuxna, barn, föräldraskap och professionalitet. 
 Ytterligare en typ av argument handlar om att det av olika skäl är negativt att låta barn vara informanter. Det kan handla om att barn behöver skyddas från den press det skulle innebära att behöva ta ställning, ibland förstärkt med att barn saknar kompetens för att fylla denna roll. Pressen kan bestå av att föräldrar skulle utnyttja barnen och regissera deras framträdande eller efteråt utsätta dem för förhör och sanktioner beroende på vad de sagt. 
 Dessa argument används för att utnyttja det handlingsutrymme att välja bort barn som informanter som uppenbarligen finns i myndigheters beslutsprocesser. 
 Beroende på vilken fråga det gäller, vilket sammanhang och vil- ken kategori barn det gäller, kan barn befinna sig i olika blandade positioner i dessa avseenden likaväl som vuxna kan det. Näsman betonar att det som behövs är alltså en reflekterad prövning av det enskilda fallet. Utifrån barnkonventionens rättighetsperspektiv kan delaktigheten ses som normalfallet och frånvaro av delaktighet som det som behöver motiveras. 
  
 3.3 
  
 Utredningens perspektiv och praktik 
  
 Vi har arbetat med ett barnperspektiv. Vi har satt barnet i fokus och har ansträngt oss för att se både vårt utredningsmaterial och förslagen ur barnets synvinkel. 
 I utredningsarbetet har vi tagit med de tre första aspekterna av barnperspektiv som beskrivs tidigare. 
 De tre undersökningar 
  
 19  
  
 som vi initierat hämtar uppgifter från vuxna yrkesverksamma inom området. Frågorna i undersökning- arna och våra kommunintervjuer fokuserar på barn och barnfamil- jernas situation. Vi återger också material från forskare som haft ett barnperspektiv eller som använt sig av barn som informanter. 
 Vi har aktivt valt att inte använda barn som informanter. Skälen är flera: Sedan tidigare var det omvittnat att det fanns stora svårig- heter att nå vräkningshotade eller vräkta hushåll 
  
 20  
  
 för personliga 
  
 19 
  
 Enkät till kommunerna, Skatteverkets kartläggning och Flygheds praxisstudie. 
  
 20 
  
 Forskare som ingått i vår referensgrupp har sådana erfarenheter. 
  
 60 
  
 SOU 2005:88 
  
 Barnperspektiv 
  
 intervjuer. Att dessutom få föräldrarnas samtycke till intervju med deras barn skulle sannolikt försvåra möjligheten att hitta infor- manter. Vi bedömde utredningens tid för knapp för att göra inter- vjuer med barn. 
 Vi har inriktat oss på socialtjänstens insatser för att motverka vräkningar, dvs. professionella, deras agerande och samarbete. Vi har i utredningsarbetet utgått från att bostaden är en social rättig- het för barn och att socialtjänstens insatser bör inriktas på detta. Därför bedömdes vår nytta av att få ytterligare information från vräkningshotade vuxna och barn som marginell i förhållande till den arbetsinsats som skulle krävas för att spåra och få intervjua barnen. 
 61 
 4 Bostadens betydelse 
 När departementspromemorian Ekonomiskt utsatta barn presente- rades reagerade många kraftigt på uppgifterna om att så många barn i vårt land utsätts för vräkningar och att flera av dem saknade en fast bostad ett år efteråt 
  
 1 
  
 .  
 Reaktionen hade troligen sin grund i erfa- renheten att uppväxtvillkoren, där bostaden är grundläggande, har stor betydelse för barnets utveckling till en vuxen individ. 
 Ingen ifrågasätter att barn behöver ett hem. De behöver nå- gonstans att vara, ha sin säng och ha sina saker. De behöver kunna ta hem kamrater och känna trygghet. Barn som saknar ett hem upplever det som mycket pinsamt bl.a. i förhållande till sina kam- rater. Vräkningen är förknippad med skuld och skam och inget som barn kan tala med sina kamrater om. 
 Det finns dock en utbredd  
 (miss-) 
  uppfattning i vårt land bland sociala myndigheter att barnfamiljer nästan aldrig vräks eller åtmin- stone aldrig blir bostadslösa. 
  
 2 
  
 I detta kapitel har vi samlat dokument och kunskap som betonar bostadens betydelse för barn och barnfamiljer. FN:s konvention om barnets rättigheter citeras och de nationella bostadspolitiska målen redovisas. I Sverige har vi haft bostadsbidrag med en kombi- nation av familjepolitiska och bostadspolitiska syften varför också bostadsbidragets roll beskrivs. Socialstyrelsens tolkning av social- tjänstlagen som rör bedömningen av försörjningsstöd till familjen sammanfattas. Sedan följer ett avsnitt om bostadens och den när- maste omgivningens betydelse för barnets utveckling till en vuxen individ. Bostadens roll i den sociala barnavården beskrivs liksom vissa resultat av forskning om barn och ekonomisk knapphet. En del av en tidigare publicerad intervju med en hemlös tonårsflicka återges i sammanfattning och kapitlet avslutas med en diskussion 
  
 1  
 Lopez  Flyghed. Tryggare kan ingen vara? Vräkning av barnfamiljer. Förekomst, orsaker och konsekvenser. Ds 2004:41. 
  
 2  
 Se Löfstrand C. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna. SOU 2001:95, bilagedel, s. 188. 
 63 
  
 Bostadens betydelse 
  
 SOU 2005:88 
  
 om hemlöshet i relation till socialtjänstens roll på bostadsmarkna- den. 
  
 4.1 
  
 FN:s konvention om barnets rättigheter 
  
 Artikel 3 p.1 i konventionen betonar att barnets bästa bör sättas i främsta rummet: 
 Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller pri- vata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar administrativa myndighe- ter eller lagstiftande organ, ska barnets bästa komma i främsta rummet. 
 Artikel 27 p. 3 i konventionen behandlar barnets rätt till bostad: 
 Konventionsstaterna skall i enlighet med nationella förhållanden och inom ramen för sina resurser vidta lämpliga åtgärder för att bistå för- äldrar och andra som är ansvariga för barnet att genomföra denna rätt och skall vid behov tillhandahålla materiellt bistånd och utarbeta stöd- program, särskilt i fråga om mat, kläder och bostäder. 
  
 4.2 
  
 Den svenska bostadspolitikens mål 
  
 Rätten till bostad uttrycks i grundlagen. I 1 kap. 2 § Regeringsfor- men står det: 
 Den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. Den en- skildes personliga och kulturella välfärd skall vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till hälsa, arbete, bostad och utbildning samt att verka för social omsorg och trygghet. 
 De tidigare gällande bostadspolitiska målen inleddes med orden, bostaden är en social rättighet. 
  
 3 
  
 Det nuvarande målet för bostadspolitiken formulerades i bud- getpropositionen och fastställdes av riksdagen i december 2002: 
 Målet för bostadspolitiken är att alla skall ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. 
 Vid planering, byggande och förvaltning skall en ekologiskt, ekono- miskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. 
  
 4 
  
 3  
 Prop. 1997/98:119, bet. 1997/98: BoU10, rskr 1997/98:306. 
 64 
  
 SOU 2005:88 
  
 Bostadens betydelse 
  
 Förändringen i de bostadspolitiska målen 2002 betonade hållbar utveckling som omfattar de tre dimensionerna ekonomisk, social och ekologisk utveckling. 
 Sammanfattningsvis har bostaden under lång tid, i olika måldo- kument, betraktats som en social rättighet i vårt land. Det gäller särskilt för barn. 
 Men hur är det i praktiken? Vad är det som är karaktäristiskt för en generell respektive selektiv bostadspolitik i fråga om bostaden som social rättighet? Farmer 
  
 5  
  
 tar som exempel på en generell politik att allmännyttiga bostäder är tillgängliga för alla hushåll. I en selektiv bostadspolitik garanteras rätten till bostad hushåll som inte själva kan ordna bostad på den öppna marknaden. Någon så- dan rätt finns inte i länder med generell bostadspolitik (som Wilson) utan bostaden är en social rättighet i den utsträckning som staten ser till att medborgarna – alla medborgare – har möjlighet att skaffa sig en god bostad på den allmänna bostadsmarknaden 
  
 6 
  
 . 
  
 Lewis pekar också på att  
 1990-talets 
  bostadspolitiska ut- veckling har inneburit en ökad spänning mellan idén om bostaden som social rättighet och utfallet i en mer selektiv riktning. 
  
 4.3 
  
 Bostadsbidrag 
  
 Bostadsbidrag infördes för första gången på  
 1930-talet. 
  Syftet var att genom ekonomiskt stöd till hushållen bidra till en större efter- frågan på bostäder. Därmed skulle den ekonomiska aktiviteten inom byggsektorn hållas uppe och hushåll med låga inkomster skulle ges möjlighet att efterfråga rymliga bostäder med god stan- dard. Det nuvarande regelsystemet har både en familjepolitisk och en bostadspolitisk inriktning. 
 Bostadsbidraget var som störst i mitten av  
 1990-talet. 
  I dag är det företrädesvis ett stöd för ensamstående barnfamiljer med låga inkomster som bor i hyresrätt. 
 År 1995 fick nästan 600 000 svenska hushåll bostadsbidrag. År 2004 fick drygt 210 000 hushåll bostadsbidrag. Kostnaderna för bostadsbidrag minskade med 5 400 miljoner kronor under den här perioden. Det har således skett en mycket stor besparing på bekostnad 
  
 4 
  
 Prop. 2002/03:1, bet. 2002/03: BoU1, rskr. 2002/03:66 
  
 5 
  
 Bengtsson B. Bostaden som social rättighet i antologin Den ny bostadspolitiken. red. Roberson. Borea 2001. 
  
 6 
  
 Ibid. s. 77. 
  
 65 
  
 Bostadens betydelse 
  
 SOU 2005:88 
  
 av familjer som tidigare var berättigade till bostadsbidrag. Detta beror, enligt Boverket, till stor del på att gränserna för bostads- bidrag inte har anpassats till inkomst- och hyresutvecklingen på snart 10 år. Den sammantagna effekten av att det sedan år 1997 inte längre sker anpassningar i bostadsbidragssystemet i förhållande till den allmänna hyres- och inkomstutvecklingen är kännbar för barn- familjer med svag ekonomi. 
 Effekterna av de regelförändringar som gjordes i samband med besparingar i statsbudgeten och att bostadsbidraget inte har värde- säkrats har blivit att den bostadspolitiska betydelsen av bostadsbi- draget har minskat, även om den inte helt har upphört, enligt Bo- verket. 
  
 7 
  
 Regeringen har i propositionen 
  
 8  
  
 om ändrade regler för bostads- bidrag ansett att det finns skäl att göra en översyn av bostadsbidra- get för att analysera hur det uppfyller sina mål. 
  
 4.4 
  
 Socialtjänstens ansvar för barns boende 
  
 Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem till- godosedda på annat sätt har rätt till bistånd av socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Försörjningsstöd ska lämnas till skäliga kostnader för bl.a. boende och hushållsel. 
  
 9  
  
 Detta har utvecklats i kapitel 2. 
 Lagen har också målinriktade bestämmelser för olika grupper. När det gäller barn och ungdom ska socialnämnden verka för att de växer upp under trygga och goda förhållanden. 
  
 10 
  
 För att konkretisera barnperspektivet i handläggningen av eko- nomiskt bistånd och tjäna som stöd för länsstyrelsernas tillsyn har Socialstyrelsen och länsstyrelserna sammanställt kunskap och identifierat viktiga faktorer för att införa ett barnperspektiv i handläggningen av ekonomiskt bistånd. 
  
 11  
  
 I rapporten betonar man att det kan vara viktigt för barn att få bo kvar i sitt bostadsområde. Barn kan känna rädsla för att behöva flytta. Att byta bostad och bostadsort är ofta en stor händelse för barn som vanligtvis rör sig inom ett ganska begränsat område. Det har visat sig att flyttningar 
  
 7 
  
 Boverket. Yttrande över promemoria om reformerat bostadsbidrag. Dnr  
  
 2011–4144/2004. 
  
 8 
  
 Prop. 2004/05:112. 
  
 9 
  
 4 kap. 1 o 3 §§ socialtjänstlagen (2001:453). 
  
 10 
  
 5 kap. 1 § socialtjänstlagen. 
  
 11 
  
 Socialstyrelsen och Länsstyrelserna. Barnperspektiv vid handläggning av ekonomiskt bistånd. 2003. 
  
 66 
  
 SOU 2005:88 
  
 Bostadens betydelse 
  
 som innebär byte av kamrater och skola, kan få negativa konse- kvenser för barns skolgång. 
 Socialstyrelsen hänvisar i sin diskussion om bostaden bl.a. till Smith och Velazquez som visat hur arbetslösa barnfamiljer priorite- rar ett bra boende för barnen. 
  
 12  
  
 Ett bra boende för barnens skull fick ge vika för andra behov hos barnen. Att barn som regel har sina sociala relationer nära sin bostad var något som föräldrar tog hänsyn till, trots de ekonomiska fördelar som en flyttning skulle ge. 
  
 4.5 
  
 Bostadens betydelse för barns uppväxt 
  
 I en nyligen publicerad artikel i tidskriften Socionomen diskuterar Garcia hur barn och hem har gått som en röd tråd i den so- ciala barnavårdens historia. 
  
 13  
  
 Vi har svårt att tänka oss en barndom utan ett hem. Barn och hem går som en röd tråd genom barnavår- dens historia. Att förbättra det egna hemmet för försummade eller misskötsamma barn eller att finna alternativa hem har varit cent- ralt. 
 Davis beskriver bl.a. den sociala barnavårdens uppkomst och utveckling, för att i slutet på artikeln uppmärksamma problemet med hemlöshet bland barn. 
 Barns rätt till ett hem finns direkt och indirekt uttryckt i en handfull svenska lagar och finns som en oomtvistad grundbult i vår socialhistoria. 
 Man kan naturligtvis hävda att svenska barn lever under historiskt ganska unika förhållanden både ekonomiskt och socialt. Men samtidigt är det en klen tröst för de barn som trots allt är utsatta i dagens samhälle. Sannolikheten är liten för att de jämför sig med hur barn hade det i historisk tid. I stället jämför de sig med hur andra barn har det i dag och då är situationen långt ifrån acceptabel. 
 Medina, docent i psykologi och forskare vid Kultur- geografiska institutionen vid Stockholms universitet, har skrivit en artikel för utredningen om bostadens betydelse för barn ur ett miljöpsykologiskt perspektiv. Miljöpsykologin beskriver hur individer 
  
 12 
  
 Näsman E, Joyce Mamma pappa utan jobb. Rädda barnen. 1996. 
  
 13 
  
 Smith och hem – en röd tråd i den sociala barnavårdens historia. Socionomen 4/2005. 
  
 67 
  
 Bostadens betydelse 
  
 SOU 2005:88 
  
 använder, upplever och värderar sin fysiska omgivning. 
  
 14  
  
 Artikeln återges i sin helhet i bilaga 3. 
  
 15 
  
 Bostadens betydelse och medvetenheten om detta växer lång- samt fram hos individen och förändras med tilltagande ålder. Un- der barndomen och uppväxttiden byggs personens föreställningar om platser sakta upp. 
 Den unga människan utforskar sin omvärld genom sina sinnen och konkreta handlingar. Det är först i tonåren som hon/han ut- vecklar en tankemässig förståelse av omvärlden och i sina tankar kan relatera platser till varandra liksom förmedla sin kännedom om dem språkligt och i abstrakta framställningar. 
 De platser där vi växer upp har, enligt Franklin undersök- ningar, stor betydelse för oss. Det är här vi börjar utveckla vår för- ståelse av omvärlden. De utgör den personliga första referensen, med vilken andra platser sedan jämförs. Dessa första platser är in- timt förknippade med familjen och relationerna till föräldrarna och syskonen. För det lilla barnet hänger föräldrarna och platsen där man lever tillsammans upplevelsemässigt ihop. 
 Studier visar att det är först i  
 15-årsåldern 
  som den unge indivi- den självständigt tar ställning till föräldravärlden, föräldrarnas sätt att leva och därmed sin uppväxtmiljö. 
  
 16  
  
 Då har individen utvecklat en tydlig och självständig identitet, vilket gör detta ställningsta- gande möjligt. Samtidigt är detta ställningstagande präglat av indi- videns uppväxtmiljö, familjeförhållanden och erfarenheter. 
 Robbins understryker att bostaden och bostadsmiljön repre- senterar stora värden för barn. 
 Det är platsen för hemhörighet i en konkret fysisk bemärkelse liksom i en symbolisk bemärkelse, eftersom den är associerad med föräldrarna, familjen och uppväxten. Den har stor utvecklingsmässig betydelse för barn som ett frirum och kan ses som en utvecklings- och lärandemiljö fysiskt, psykiskt och socialt. . Det är i tonåren som boendemiljöns 
  
 14 
  
 Bonnes  Secciaroli 1995, Svensk miljöpsykologi. En antologi, 2005. 
  
 15 
  
 Nordström M. Bostadens betydelse för barn ur ett miljöpsykologiskt perspektiv. Artikel till S 2004:09. Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. 
  
 16 
  
 Nordström M. (2000a), Känslan för platser. En jämförande utvecklingspsykologisk studie av barns och ungdomars värdering av fysisk miljö i Sverige och Frankrike, del 1: Landsbygdsbarn, Kulturgeografiskt seminarium 1/00, Stockholms universitet. 
  
 Nordström M. (2000b), Rummet som plats. En jämförande utvecklingspsykologisk studie av barns och ungdomars värdering av fysisk miljö i Sverige och Frankrike, del 2: Stadsbarn, Kulturgeografiskt seminarium 4/00, Stockholms universitet. 
 Martin, M. (2000), Att flytta eller stanna, det är frågan? Om barns och ungdomars föreställningar om att vilja bo kvar i Hällefors eller att flytta i Vi flytt nu. Om befolkningsflyttningarna i Sverige, red. Jackson, Johnson  Gregory, Stiftelsen Vadstena Forum för samhällsbyggande, skrift XIV 2000, Stadsmiljörådet/Boverket, Karlskrona. 
 68 
  
 SOU 2005:88 
  
 Bostadens betydelse 
  
 värde för individen prövas – som en plats att tryggt lämna bakom sig för nya erfarenheter eller som en plats som stänger henne inne och håller henne tillbaka i vidare kontakter med omvärlden utanför famil- jen och bortom barndomen. 
  
 4.6 
  
 Två undersökningar om barnfamiljer med knapp ekonomi 
  
 Hjort och Salonen genomförde 2000 en kombinerad intervju- och registerundersökning om hur barnfamiljer med knapp ekonomi påverkades av välfärdsförändringarna i slutet av  
 1990-talet. 
  Den redo- visades i rapporten Knapphetens boningar. 
  
 17  
  
 Undersökningen hade särskilt fokus på boendet. Syftet var att synliggöra bostadspo- litikens fördelningspolitiska konsekvenser för ekonomiskt utsatta barnfamiljer. 
  
 18 
  
 De undersökta hushållen upplevde en permanent ekonomisk otillräcklighet som ofta berodde på bristande etablering på arbets- marknaden. Hushållen flyttade förhållandevis många gånger, mes- tadels för att undvika trångboddhet och bostadsområden som stämp- las som socialt belastande. Ekonomin påverkades av oförutsägbar- heten och otryggheten i de olika trygghetssystem som de är bero- ende av för sin försörjning. Barnen prioriterades genom att de vuxna stod tillbaka för barnens behov. 
 I intervjuerna betonades behovet av trygghet i boendet, dels för den egna personen, dels för familjen. Boendet och bostaden spelade en viktig roll i vardagen. Familjerna ville organisera en tillvaro som är förhållandevis förutsägbar och trygg, som innebär att man har en bostad man trivs i och vet att man kan bo kvar i, att ha sin försörj- ning tryggad genom arbete och/eller olika typer av välfärdslös- ningar som man kan känna tillit till. Om man inte kan lita på att försörjningen är tryggad är det svårt att få övriga delar av vardagen att upplevas som trygg. Den kan i stället komma att präglas av oro för ekonomi, barnens situation och framtiden både på kort och på lång sikt. 
  
 17 
  
 Hjort T, Salonen T. Knapphetens boningar. Meddelanden från Socialhögskolan. Lund. 2000:8. 
  
 18 
  
 Undersökningen genomfördes på uppdrag av Hyresgästföreningen. Den gjordes i Landskrona kommun. Urvalet baseras på bostadsbidragsregistret och består av hushåll som bor i hyresrätt, har haft minderåriga barn under hela undersökningsperioden  
  
 1994–1999 
  och haft bostadsbidrag under hela perioden. Registerundersökningen bygger på 112 hushåll och intervjuundersökningen på 20 hushåll. 
 69 
  
 Bostadens betydelse 
  
 SOU 2005:88 
  
 De 20 intervjuade familjerna prioriterade barnen på ett tydligt sätt. Barnen ska i första hand ha ett sovrum och man vill inte bo i områden som inte upplevs som trygga för barnen. De vuxna avstod t.ex. från egna inköp till förmån för olika inköp till barnen när pengarna inte räckte till. 
 I rapporten Barn och knapp ekonomi 
  
 19  
  
 redovisar Flowers, doktorand i socialt arbete vid Växjö universitet, resultatet av en studie som hon genomförde i Malmö under 2003/2004. Studien rörde barns ekonomiska knapphet utifrån deras erfarenheter och föreställningar samt om hur man på lämpligaste sätt når och möter barn i familjer som lever i ekonomisk utsatthet. Rapporten består dels av en kunskapsöversikt, dels av en presentation av erfarenheter av att undersöka lämpliga kontaktvägar när man i forskning vill öka förståelsen av hur man når barn och deras upplevelser om knapp ekonomi. 
 Resultatet av översikten pekade på att ekonomisk knapphet på- verkar barnen både materiellt, socialt och emotionellt. Harju lyfte fram några generella tendenser; bl.a. betydelsen av sociala relationer för barnen och att möjligheter till social delaktighet påverkas av deras knappa ekonomiska situation. Barnens berättelser visade på en medvetenhet om familjens ekonomi och att de är oroliga över familjens ekonomiska situation. Många försökte hjälpa till så gott de kunde. 
 Det fanns också skillnader i hur barnen upplevde sin situation. Äldre barn visade större oro för ekonomin och skaffade egna in- komster för att ha pengar till sina personliga utgifter. Positiva fa- miljerelationer skyddar barnen. Var man bor kunde ha betydelse för den egna upplevelsen. 
 Barn hanterade den egna situationen aktivt, genom att ta itu med själva problemet och att själva försöka påverka den, eller passivt ge- nom att avstå från t.ex. egen konsumtion och aktiviteter. Barn med knapp ekonomi är inte en homogen grupp och det är därför viktigt att försöka förstå och föra fram den komplexitet som före- kommer i deras upplevelser. 
  
 20 
  
 19 
  
 Harju A. Barn och knapp ekonomi. Växjö universitet. Rapportserie i socialt arbete. Nr 001 2005. 
  
 20 
  
 Ibid. s. 9. 
  
 70 
  
 SOU 2005:88 
  
 Bostadens betydelse 
  
 4.7 
  
 Barn utan hem 
  
 Hobbs och Davis driver forskningsprojektet Barn utan hem. De vill bl.a. ta reda på vilka barn som inte har något de kan kalla sitt hem, var de i så fall bor och hur de har det. Studien genomförs i Malmö. De medverkar med en rapport från studien i departe- mentspromemorian Ekonomiskt utsatta barn. 
  
 21  
  
 Studien visade att de hemlösa barnfamiljerna har fem olika positioner utanför den ordi- Harrington bostadsmarknaden: 
  
 camping/vandrarhem/hotell 
  
 inneboende hos släktingar och bekanta/trångbodda 
  
 kategoriboende/barackområde 
  
 ambulerande tillvaro 
  
 kriscentrum/kvinnoboende 
  
 En ambulerande tillvaro är den mest extrema formen av hemlöshet. I promemorian återges en intervju med Webb som beskriver hur hon saknar en fast punkt i tillvaron. Vi ser intervjun som ett indivi- duellt exempel på vad avsaknaden av fast bostad kan innebära för 
 en ung människa. 
 Vilma är i de mellersta tonåren och bor med sin mamma men har ingen fast adress. Det är några år sedan de vräktes från sin bostad. Under en period hade mamman en ny man, som de bodde hos, men deras förhållande tog slut och därefter har mamman förgäves sökt en egen lägenhet för sig och dottern. 
 Här följer en förkortad version av intervjun. Den omfattar främst de delar som handlar om vad bostaden eller avsaknaden av den betyder för Vilma. Det är tre år sedan hon hade ett riktigt hem. Sedan dess har familjen flyttat runt. 
 Om vi hade tur så kunde vi bo i ett hem tre månader, ett halvår, sen packa sakerna, flytta igen Så fort man känner sig hemma på ett ställe, då får man flytta till ett nytt ställe. Och du ser, jag har tappat bort alla mina saker Jag har ingen säng, jag har ingen bokhylla, inga egna saker 
 Och nu sist vi fick flytta, då gick det över gränsen. En hel vecka var jag jätteledsen, jättedeprimerad, jag gick inte till skolan, jag kände inte jag kunde klara av det. Och jag hittade inte mina skolböcker, ena bo- West var i det ena huset och den andra i det andra. Jag hade ingenting, jag hade inga kläder. 
  
 22 
  
 21 
  
 Ds 2004:41. 
  
 22 
  
 Ibid. s. 298. 
  
 71 
  
 Bostadens betydelse 
  
 SOU 2005:88 
  
 Mot slutet av intervjun frågar intervjuaren: Om du skulle önska dig något för egen del, vad skulle det vara? 
 Det är en lägenhet, en lägenhet bara. Jag menar, har jag inte rätt att ha någonstans att vara, har jag inte rätt att ha ett rum? Jag menar, har jag inte rätt att ha en egen trygghet? Jag har ingen trygghet någonstans, jag har ingen egen bas jag har ingenstans att vara. Varje dag får jag fråga min mamma: Vart ska jag gå efter skolan? Det är ingenstans jag kan ta mina nycklar och säga att jag måste gå hem nu. 
  
 23 
  
 Forskarna vill också höra av Webb vad det viktigaste man kan lära blivande socialarbetare som kommer att möta människor i hennes situation? 
 Det är framförallt att lyssna på människor. För varje socialmänniska som jag har träffat, de vill inte ens lyssna på en. Öh, det finns inga lä- genheter, hej då, kom igen nästa vecka De försöker inte ens, de skyl- ler på politikerna. Vi kan inte göra någonting för det är inte vi som bestämmer vad som ska byggas. De vill inte lyssna på oss, de försöker inte ens hjälpa oss Vet du, det känns som att ingenting är lönt. 
  
 24 
  
 4.8 
  
 Hemmet – en del av identiteten 
  
 Brown Thörn har i sin avhandling intervjuat hemlösa kvinnor. Hon redovisar en diskussion om vad hemmet betyder för den vux- nes identitetskonstruktion, framför allt i förhållande till omgiv- ningen. 
 I intervjuerna framkom att flera talade om hemmet som en del av en identitetskonstruktion – men inte främst den kvinnliga utan i högre grad som en del av en bekräftelse från omgivningen..Hemmet fram- stod som den plats där man har sina saker, sina minnen. Hemmet blir en symbol för att man har en plats i samhället – en plats som är en egen varifrån man kan leva sitt eget liv. Kvinnor utan bostad förvägras detta privata rum. De måste också berätta om sina livshistorier, sina misslyckanden och svårigheter för ett antal socialarbetare. Att erkänna sina problem är ett led i att bevisa sin motivation. 
  
 25 
  
 De träningslägenheter som flera av de intervjuade kvinnorna bor i är inte ett hem, enligt dessa kvinnor. Det är inte heller hemlöshet i bemärkelsen att sakna tak över huvudet. De är rum som varken är privata eller offentliga utan något mitt emellan, skriver Bailey. 
  
 23 
  
 Ibid s. 300. 
  
 24 
  
 Ibid. s. 300. 
  
 25 
  
 Thörn C. Kvinnans plats(er) – bilder av hemlöshet. Égalité. Stockholm. 2004 s. 239. 
  
 72 
  
 SOU 2005:88 
  
 Bostadens betydelse 
  
 Makten över dörren framkom i intervjuerna som ett villkor för att uppleva en bostad som ett hem. Dörren symboliserar möjligheterna att både släppa in de gäster man vill ha i sitt hem och stänga ute dem man inte vill bjuda in. Men hemmet är också makt i bemärkelsen att ha makt över sin tid. Den som står utan bostad har vare sig en plats, där man kan förvara sina saker som kopplar till det förflutna eller möjlig- het att planera sin framtid. 
 Bailey kritiserar att sociala myndigheter i dag har företräde att tolka hemlöshetsproblemet. Det offentliga samtalet präglas därför av ett myndighetsperspektiv. 
  
 26 
  
 Definitioner och kategorier är ett sätt att utöva makt. Hemlös- het definieras i dag framför allt som ett socialt problem och lös- ningarna antas ligga i olika typer av vård och behandling av indivi- der. Med en sådan förklaring till hemlöshet handlar den inte pri- märt om bristen på bostad. Kategorin hemlös sammankopplas som den ser ut med en mängd andra begrepp – missbruk, psykisk sjukdom, asocialitet, avvikande beteende osv. Hemlösa homogeni- seras till en grupp, de andra, och stereotypifieras och antagandet att de inte klarar eget boende rättfärdigar att de exkluderas från bo- stadsmarknaden. 
  
 27 
  
 Socialtjänstens arbete, främst i storstadsområdena, påverkas av bostadsbristen, men också av att hemlöshet har definierats så att klienterna för att ha rätt till bistånd behöver ha andra problem ut- över bostadsproblemen. 
 Genom att ständigt ha fokus på individen legitimeras den rådande samhällsordningen. Problemet med detta är att hemlöshetsproblema- tiken inte bara är ett individuellt problem – det hjälper inte att för- ändra individer om hyresvärdarna ändå inte accepterar dem på den vanliga bostadsmarknaden. Detta har lett till stora problem för både socialtjänsten och alla dem som inte får eget kontrakt på den reguljära bostadsmarknaden. Den propp som bildas på översta steget i boende- trappan visar att en tillfällig lösning permanentats. 
  
 28 
  
 Bailey avslutar sitt resonemang med en diskussion om att begrep- pet hemlös i dag har en ideologisk funktion. Det leder till en in- dividualisering av problemet att människor är utan bostad. Genom att definiera dessa människor som de andra, inkapabla att klara eget boende, avvikande missbrukare, prostituerade osv. undviker 
  
 26 
  
 Ibid.. 
  
 27 
  
 Ibid. s. 233. 
  
 28 
  
 Ibid. s. 244. 
  
 73 
 Bostadens betydelse SOU 2005:88 
 man att definiera problemet som ett bostadsproblem, mark- nadsproblem eller fördelningsproblem. 
  
 29 
  
 Det innebär också att hemlösheten blir något som den enskilde individen främst har ansvar för att lösa själv, vilket förminskar sam- hällets ansvar. 
  
 29  
 Ibid. s. 246 
 74