Kostnader för personlig assistans 
 Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning 
 Delbetänkande av  
 LSS-kommittén 
  
 Stockholm 2007 
 SOU 2007:73 
 SOU och Ds kan köpas från Johnson kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Johnson Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90 
  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på http://www.regeringen.se/remiss 
 Textbearbetning och layout har utförts av Regeringskansliet, FA/kommittéservice 
 Omslag: Svensk Information 
 Tryckt av Edita Sverige AB 
 Stockholm 2007 
 ISBN  
 978-91-38-22810-4 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till statsrådet Powell 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 15 juli 2004 (dir 2004:107) gav det dåvarande statsrådet Boyd en parlamentarisk kommitté i uppdrag att göra en översyn av personlig assistans för vissa personer med funktionshinder (S 2004:06). Regeringen har därefter givit kommittén fyra tilläggsuppdrag (dir. 2004:179, 2005:66, 2006:68 samt 2007:84). Efter att uppdraget år 2006 vid- gades till att omfatta en bred översyn av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har kommittén antagit namnet  
 LSS-kommittén. 
  
 Genom tilläggsdirektiv (dir 2007:109) har regeringen också givit  
 LSS-kommittén 
  i uppdrag att lämna vissa författningsförslag av- seende ersättning för personlig assistans som utbetalas enligt lagen (1993:389) om assistansersättning. Detta uppdrag, som ska redo- visas senast den 1 oktober 2007, framgår av bilaga 1. Övriga delar av kommitténs uppdrag redovisas i slutbetänkandet, som enligt direktiven ska överlämnas senast den 30 juni 2008. 
 Genom regeringens beslut den 15 juli 2004 bemyndigades chefen för Socialdepartementet att förordna ledamöter, sakkun- niga, experter och annat biträde som fordras för uppdraget. Kom- mitténs sammansättning i september 2007 framgår av bilaga 2. 
  
 LSS-kommittén 
  överlämnar härmed delbetänkandet  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning  
 (SOU 2007:73). I del- betänkandet lämnas förslag om utbetalning och viss användning av assistansersättning, återbetalning, Försäkringskassans kontroll av att bestämmelserna om assistansersättning efterlevs samt sank- tioner vid användningen av assistansersättningen i strid med de föreslagna bestämmelserna. 
 Till delbetänkandet fogas en reservation 
 Stockholm i september 2007 
  
 Stone 
  
 Hensley 
  
 Short 
  
 Bell 
  
 Maxwell 
  
 Russell 
  
 Hammond 
  
 Roman 
  
 Walton 
  
 Wright 
  
 Cox 
  
 /Pär Carson 
  
 Lawrence 
  
 Summers 
  
 Brooks 
  
 Innehåll 
  
 Förkortningar....................................................................... 
  
 9 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 17 
  
 1 
  
 Uppdrag och arbetssätt............................................... 
  
 25 
  
 1.1 
  
 Direktiv..................................................................................... 
  
 25 
  
 1.2 
  
 Delbetänkandet På den assistansberättigades uppdrag 
  
 (SOU 2005:100)....................................................................... 
  
 26 
  
 1.3 
  
 Tilläggsdirektivet – ett steg på vägen mot en samlad 
  
 lösning ...................................................................................... 
  
 28 
  
 1.4 
  
 Assistansersättning och personlig assistans enbart enligt 
  
 LSS ............................................................................................ 
  
 29 
  
 1.5 
  
 Assistansberättigade och assistansanordnare – en 
  
 kommentar om ordval ............................................................. 
  
 30 
  
 2 
  
 Assistansersättningen i dag ......................................... 
  
 31 
  
 2.1 
  
 Personlig assistans och assistansersättning ............................ 
  
 31 
  
 2.1.1 
  
 Personlig assistans ........................................................ 
  
 31 
  
 2.1.2 
  
 Personkrets ................................................................... 
  
 32 
  
 2.1.3 
  
 Ansvar och finansiering................................................ 
  
 33 
  
 2.1.4 Motiv till statens ansvar för assistansersättningen ..... 
  
 34 
  
 5 
 Innehåll SOU 2007:73 
  
 2.2 
  
 Mottagare av assistansersättning ............................................. 
  
 34 
  
 2.2.1 Antal personer och timmar .......................................... 
  
 34 
  
 2.2.2 
  
 Kön ................................................................................ 
  
 34 
  
 2.2.3 
  
 Ålder .............................................................................. 
  
 35 
  
 2.2.4 
  
 Personkrets.................................................................... 
  
 35 
  
 2.3 
  
 Assistansanordnare................................................................... 
  
 36 
  
 2.3.1 Olika former för att anordna personlig assistans........ 
  
 36 
  
 2.3.2 De assistansberättigades val av anordnartyp ............... 
  
 36 
  
 2.3.3 
  
 Antal enskilda anordnare.............................................. 
  
 37 
  
 2.4 
  
 Kostnader för assistansersättning ........................................... 
  
 38 
  
 2.4.1 Statens och kommunernas ansvar ................................ 
  
 38 
  
 2.4.2 
  
 Samlade kostnader......................................................... 
  
 38 
  
 2.5 
  
 Utbetalning och uppföljning av assistansersättning .............. 
  
 39 
  
 2.5.1 
  
 Utbetalning.................................................................... 
  
 39 
  
 2.5.2 Vilka kostnader är det schabloniserade 
  
 timbeloppet avsett att täcka?........................................ 
  
 40 
  
 2.5.3 
  
 Uppföljning och kontroll ............................................. 
  
 42 
  
 2.5.4 
  
 Återbetalningsskyldighet.............................................. 
  
 43 
  
 2.6 
  
 Assistansersättning och skatt .................................................. 
  
 44 
  
 3 
  
 Behov av förändringar i dagens system.......................... 
  
 45 
  
 3.1 
  
 Varningar för missbruk ........................................................ 
  
 45 
  
 3.2 
  
 Vilken användning är ändamålsenlig – och vilken är 
  
 felaktig?..................................................................................... 
  
 47 
  
 3.3 
  
 Möjliga former av felaktig användning inom dagens 
  
 regelverk.................................................................................... 
  
 48 
  
 3.4 
  
 Hur stora är problemen – och vad behöver göras åt 
  
 dem? .......................................................................................... 
  
 49 
  
 6 
 SOU 2007:73 Innehåll 
  
 4 
  
 Förslag till åtgärder .................................................... 
  
 53 
  
 4.1 
  
 Kostnader för personlig assistans ........................................... 
  
 53 
  
 4.1.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 54 
  
 4.1.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 55 
  
 4.1.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 57 
  
 4.2 
  
 Betalning från assistansberättigad till assistansanordnare ..... 
  
 58 
  
 4.2.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 58 
  
 4.2.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 59 
  
 4.2.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 60 
  
 4.3 
  
 Betalning från assistansanordnare till assistansberättigad ..... 
  
 61 
  
 4.3.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 61 
  
 4.3.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 62 
  
 4.3.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 65 
  
 4.4 
  
 Återbetalning............................................................................ 
  
 67 
  
 4.4.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 67 
  
 4.4.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 68 
  
 4.4.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 68 
  
 4.5 
  
 Försäkringskassans kontroll.................................................... 
  
 69 
  
 4.5.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 69 
  
 4.5.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 70 
  
 4.5.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 72 
  
 4.6 
  
 Sanktioner................................................................................. 
  
 72 
  
 4.6.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 73 
  
 4.6.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 74 
  
 4.6.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 75 
  
 4.7 
  
 Information .............................................................................. 
  
 76 
  
 4.7.1 
  
 Förutsättningar............................................................. 
  
 76 
  
 4.7.2 
  
 Överväganden ............................................................... 
  
 77 
  
 4.7.3 
  
 Konsekvenser................................................................ 
  
 77 
  
 5 
  
 Resurser.................................................................... 
  
 79 
  
 5.1 
  
 Försäkringskassan.................................................................... 
  
 79 
  
 5.2 
  
 Andra myndigheter.................................................................. 
  
 80 
  
 5.3 
  
 Assistansanordnare .................................................................. 
  
 80 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2007:73 
  
 6 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 ...............81 
  
 Reservation ....................................................................... 
  
 89 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 ............................................................................................... 
  
 93 
  
 Bilaga 2 ............................................................................................... 
  
 99 
  
 8 
 Förkortningar 
  
 Lagar och förordningar 
  
 LSS 
  
 lag (1993:387) om stöd och ser- 
  
 vice till vissa funktionshindrade 
  
 LSS-förordningen 
  
 förordning (1993:1090) om stöd 
  
 och service till vissa funktions- 
  
 hindrade 
  
 LASS 
  
 lag (1993:389) om assistanser- 
  
 sättning 
  
 LASS-förordningen 
  
 förordning (1993:1091) om assi- 
  
 stansersättning 
  
 SoL 
  
 socialtjänstlag (2001:453) 
  
 Myndigheter 
  
 RFV 
  
 Riksförsäkringsverket 
  
 9 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2007:73 
  
 Övrigt 
  
 dir. 
  
 Regeringens direktiv 
  
 till en 
  
 kommitté 
  
 prop. 
  
 Proposition 
  
 RAR 
  
 Riksförsäkringsverkets allmänna 
  
 råd 
  
 RFFS 
  
 Riksförsäkringsverkets 
  
 författ- 
  
 ningssamling 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 10 
 Sammanfattning 
 Uppdrag och arbetssätt (kapitel 1) 
  
 LSS-kommittén 
  har i uppdrag av regeringen att göra en bred över- syn av personlig assistans och LSS. Hela uppdraget ska slutredo- visas senast den 30 juni 2008. 
 Genom tilläggsdirektiv (dir. 2007:109) har regeringen givit LSS- kommittén i uppdrag att lämna vissa författningsförslag avseende ersättning för personlig assistans som utbetalas enligt lagen (1993:389) om assistansersättning. Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att assistansersättningen som utbetalas till en assistansberättigad som inte själv är arbets- givare endast får användas till att betala assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller andra ekonomiska förmåner till en assistansberättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på ytterligare reglering av återbetal- ningsskyldighet i det fall assistansersättningen lämnats, tagits emot eller i övrigt använts i strid med de föreslagna bestämmel- serna, 
  
 x 
  
 se över om det finns behov av ytterligare sanktioner än de i brottsbalken och de i bidragsbrottslagen vid användningen av assistansersättningen i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner, samt lämna författningsförslag på hur Försäkringskassan ska kunna kontrollera att bestämmelserna om assistansersättningen efter- levs. 
  
 Detta uppdrag ska redovisas senast den 1 oktober 2007. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:73 
  
 Tilläggsdirektivet syftar till vissa snabba förändringar när det gäller assistansersättningen i väntan på en samlad lösning, som omfattar förslag om både kvalitet och kostnader. En sådan lösning kan komma att dröja ytterligare ett par år eller mer, med tanke på att vårt slutbetänkande lämnas först sommaren 2008. 
 Vi har så långt möjligt utformat förslagen som steg på vägen mot en samlad lösning i linje med vad som anges i vårt tidigare del- betänkande  
 På den assistansberättigades uppdrag  
 (SOU 2005:100). 
 Behov av förändringar i dagens system (kapitel 3) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att de flesta verksamheter med personlig assistans fungerar väl. Men det är ett allvarligt problem att assi- stansersättning utan efterräkningar kan användas till annat än kost- nader till personlig assistans. Ytterst kan assistansreformens legiti- mitet hotas. 
 En viktig åtgärd är att säkerställa att de assistansberättigades val av anordnare inte påverkas av möjligheter till ekonomiska förmåner. Om den assistansberättigade inte kan få några ekono- miska förmåner genom en assistansanordnare bör oönskade inslag i konkurrensen mellan anordnare på sikt minska eller försvinna. Därmed stärks den enskildes möjligheter att utöva kontroll över sin personliga assistans utan hänsyn till ekonomiska intressen. 
 Samtidigt vill vi understryka att det behövs åtgärder för att säkerställa ändamålsenlig användning av assistansersättning hos assistansanordnare. Vi återkommer till den frågan i vårt slut- betänkande. 
 Förslag till åtgärder (kapitel 4) 
 Kostnader för personlig assistans (avsnitt 4.1) 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att den assistansberättigade ska kunna använda assistansersättningen till de avsedda ändamålen genom att köpa sin personliga assistans från en annan fysisk person, en juridisk person eller en kommun (dvs. en assistansanordnare) eller själv, som arbetsgivare, lämna ersättning till sina personliga assi- stenter. 
 I det första fallet ska den assistansberättigade ge anordnaren fullmakt att ta emot assistansersättningen från Försäkringskassan 
 12 
  
 SOU 2007:73 
  
 Sammanfattning 
  
 eller själv, mot kvitto, lämna ersättningen vidare till anordnaren. All assistansersättning som lämnas till anordnaren ska gå in i dennes verksamhet. När assistansersättningen lämnats till anordnaren ska den ersättningsberättigade bara kunna få ersätt- ningar och andra ekonomiska förmåner från sin anordnare om det finns särskilda skäl för detta. 
 I det andra fallet ska den assistansberättigade kunna visa att den utbetalade assistansersättningen använts till de avsedda kostnaderna och ansvara för att eventuella överskott återbetalas. Eftersom egna arbetsgivare inte bedriver näringsverksamhet är det inte aktuellt med någon form av vinst av assistansverksamhet i deras fall. 
 För att tydliggöra dessa båda alternativ införs ett tillägg i LASS om kostnader för personlig assistans. Det gäller löne- och lönebi- kostnader för personliga assistenter, assistans- och utbildningsom- kostnader, arbetsmiljöinsatser, personalomkostnader, sparad assistansersättning och administration. 
 Betalning från assistansberättigad till assistansanordnare (avsnitt 4.2) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att det redan finns regler för köp av assistans som innebär att Försäkringskassan direkt betalar ut ersätt- ningen till assistansanordnare med stöd av fullmakt från den ersätt- ningsberättigade (jfr 11 §  
 LASS-förordningen). 
  Det behövs dock ytterligare regler för vad som gäller när den assistansberättigade själv tar emot assistansersättning från Försäkringskassan för att köpa sin personliga assistans från en eller flera assistansanordnare. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att det införs krav i LASS (10 b §) på att den enskilde ska betala assistansersättning för kostnader för personlig assistans till den eller de assistansanordnare som anmälts till Försäkringskassan, i den utsträckning som denne inte lämnar ersättning till sina personliga assistenter. Det införs också en regel i  
 LASS-förordningen 
  (11 §) om att den ersättningsberättigade ska anmäla till Försäkringskassan om denne till själv tar emot sin assistansersättning och betalar ut denna till någon annan enskild person, juridisk person eller kommun. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:73 
  
 Betalning från assistansanordnare till assistansberättigad (avsnitt 4.3) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att ett förbud för en assistansberättigad att ta emot ersättningar och andra ekonomiska förmåner från en assistansanordnare är i linje med socialförsäkringssystemet inrikt- ning på relationen mellan staten och den ersättningsberättigade. Ett förbud för assistansanordnare att utbetala ersättningar och ge andra ekonomiska förmåner till assistansberättigade är angeläget för att markera anordnarnas ansvar, även om det inte finns någon direkt relation mellan Försäkringskassan och assistansanordnarna. 
 Det bör dock vara möjligt för assistansanordnare att utbetala ersättning till assistansberättigade och för de senare att ta emot ersättning från anordnare om det finns vissa särskilda skäl. Det gäller bl.a. utlägg för omkostnader i samband med personlig assistans, betalning för utförda tjänster hos assistansanordnaren och del av överskott till medlem i kooperativ eller ägare av annat företag enligt de regler som gäller för företagsformen. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att det införs ett förbud i LASS (10 a §) för assistansanordnare att betala ut ersättning eller ge andra eko- nomiska förmåner till den enskilde, om det inte finns särskilda skäl. Det införs också ett förbud i LASS (10 a §) för en assistans- berättigad att ta emot ersättning eller andra ekonomiska förmåner av en assistansanordnare som den assistansberättigade köper sin personliga assistans av, om det inte finns särskilda skäl. 
 Återbetalning (avsnitt 4.4) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att dagens regler för återbetalning inte är skrivna i syfte att täcka de situationer som behandlas i avsnitt 4.1– 4.3. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att det införs en regel i LASS (16 §) om att Försäkringskassan ska besluta om återbetalning av assistanser- sättning om den som erhållit ersättningen eller hans eller hennes ställföreträdare i strid med föreskrift i lagen eller i förordning med- delad med stöd av lagen mottagit ersättning eller annan ekonomisk förmån. 
 14 
  
 SOU 2007:73 
  
 Sammanfattning 
  
 Försäkringskassans kontroll (avsnitt 4.5) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att förslagen i avsnitt  
 4.1–4.4 
  kräver att Försäkringskassan får tillgång till uppgifter från assistans- berättigade om att de använt utbetalad assistansersättning i enlighet med vad som anges i gällande lagar och förordningar. 
 Försäkringskassans möjligheter att kontrollera att de föreslagna reglerna efterlevs kommer dock att vara relativt begränsade. Endast i enstaka fall, och i vissa fall efter polisanmälan, kommer det att vara möjligt att utreda om en assistansanordnare eller en assistans- berättigade brutit mot något av dessa förbud. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att det införs en regel i  
 LASS-förord- 
  ningen (11 a §) om att den ersättningsberättigade ska kunna redo- visa att den av Försäkringskassan utbetalda assistansersättningen använts i enlighet med vad som följer av föreskrifter i LASS och  
 LASS-förordningen. 
  I  
 LASS-förordningen 
  införs en regel (11 b §) om att Försäkringskassan får kontrollera att assistansersättningen använts i enlighet med LASS och  
 LASS-förordningen. 
  
 Sanktioner (avsnitt 4.6) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att bidragsbrottslagen kommer att vara tillämplig vid de situationer som den enskilde handlar i strid med de regler som vi föreslår i avsnitt  
 4.1–4.4. 
  Det behövs dock ytterligare en sanktionsmöjlighet som direkt gäller utbetalning av assistansersättning. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att det införs en regel i LASS (12 a §) om att Försäkringskassan efter samråd med den enskilde får besluta att assistansersättningen ska betalas till annan enskild person, juridisk person eller kommun än den enskilde anmält till myndig- heten eller begärt att myndigheten ska utbetala ersättningen till. 
 Information (avsnitt 4.7) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att de regeländringar som vi föreslår förut- sätter en god information till i första hand de assistansberättigade om vilka regler som gäller för utbetalning, användning och återbe- talning av assistansersättning. Det finns anledning att ta vara på detta tillfälle och bredda informationen så att den gäller syftet med 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:73 
  
 personlig assistans och assistansersättning samt de regler som i övrigt gäller för insatsen och ersättningen. 
  
 LSS-kommittén 
  
  föreslår  
 att Försäkringskassan får i uppdrag av regeringen att, i samverkan med andra berörda myndigheter och Sveriges Kommuner och Landsting, genomföra en samlad infor- mationsinsats till assistansberättigade, deras legala ställföreträdare och assistansanordnare. Informationen bör avse de nya regler som vi föreslår samt syften och mål med personlig assistans, övriga gällande regler för assistansersättningen och skatte- och arbetsmiljöregler av betydelse vid personlig assistans. 
 Resurser (kapitel 5) 
  
 LSS-kommittén 
  
  bedömer  
 att Försäkringskassan kommer att få ett visst merarbete med ekonomiska uppföljningar och kontroller, som i dag inte är en del av myndighetens ansvar. Arbetet kommer att kräva en delvis annan kompetens än dagens kontroller, t.ex. med tydligare inriktning på ekonomisk uppföljning och revision. Sam- mantaget bör de kontrollinsatser som kan bli aktuella rymmas inom ramen för Försäkringskassans insatser för uppföljningar och kontroller inom socialförsäkringssystemet. 
 Även Polisen och Åklagarmyndigheten kan komma att få ytter- ligare arbete till följd av de föreslagna regeländringarna. Troligtvis handlar det om ett mycket begränsat ytterligare arbete. 
 Anordnare som i dag saknar eller har bristfälliga system för kvitton och annat underlag i samband kostnader på verksamhets- nivå måste skaffa sig sådana system. 
 16 
 Författningsförslag 
 Förslag till 
 lag om ändringar i lagen (1993:389) om assistansersättning 
 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:389) om assistans- ersättning 
  
 dels  
 att 6 och 16 §§ ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 1 a 10  
 a–b, 
  12 a, 16 a och 21 §§ av följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 1 a § 
 För den ersättningsberättigade som själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter är kostnader för personlig assistans: 
 1. löne- och lönebikostnader för personliga assistenter, 
 2. assistans- och utbildnings- omkostnader, 
 3. arbetsmiljöinsatser, 
 4. personalomkostnader, 
 5. sparad assistansersättning, och 
 17 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:73 
  
 6. administration. 
 För den ersättningsberättigade som inte själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter är kostnader för personlig assistans köp av personlig assistans. 
 6 § 
 Assistansersättning skall be- viljas för ett visst antal timmar per vecka, månad eller längre tid, dock längst sex månader, då den enskilde har behov av per- sonlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistans- timmar). 
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer med- delar ytterligare föreskrifter om beräkning av assistansersätt- ningen. 
 Assistansersättning ska be- viljas för ett visst antal timmar per vecka, månad eller längre tid, dock längst sex månader, då den enskilde har behov av per- sonlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistans- timmar). 
 10 a § 
 Den till vilken Försäkrings- kassan enligt denna lag eller före- skrift i förordning meddelad med stöd av denna lag beslutat att be- tala ut den ersättningsberättigades assistansersättning får inte betala ut ersättning eller ge annan eko- nomisk förmån till den ersätt- ningsberättigade, om det inte finns särskilda skäl. 
 Den ersättningsberättigade får inte ta emot ekonomisk ersättning eller annan ekonomisk förmån från den till vilken Försäkrings-  
 kassan beslutat betala ut den ersättningsberättigades assistansersättning, om det inte finns särskilda skäl. 
  
 18 
  
 SOU 2007:73 
  
 Författningsförslag 
  
 10 b § 
 Den ersättningsberättigade som själv tar emot sin assistans- ersättning, utan att själv vara ar- betsgivare för sina personliga assistenter, ska för kostnader för personlig assistans betala assistansersättningen till någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun i enlighet med vad den ersättningsberät- tigade anmält som betalnings- mottagare till Försäkringskassan enligt denna lag eller föreskrift som meddelats i förordning med stöd av denna lag. 
 Den ersättningsberättigade som själv tar emot sin assistans- ersättning, utan att själv vara ar- betsgivare för sina personliga assistenter, får inte ta emot ersätt- ning eller annan ekonomisk för- mån från annan enskild person, juridisk person eller kommun som den enskilde anmält som betalningsmottagare, om det inte finns särskilda skäl. 
 Annan enskild person, juridisk person eller kommun som an- mälts enligt första stycket får inte betala ut ersättning eller ge annan ekonomisk förmån till den ersätt- ningsberättigade som själv tagit emot sin assistansersättning, om det inte finns särskilda skäl. 
 12 a § 
 Försäkringskassan får besluta att assistansersättningen ska be- talas till någon annan om en an- nan enskild person, juridisk per- 
 19 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:73 
  
 son, kommun eller den ersätt- 
  
 ningsberättigade 
  
 själv 
  
 använt 
  
 assistansersättningen 
  
 i strid 
  
 med 
  
 denna lag eller föreskrift i förord- 
  
 ning meddelad med stöd av 
  
 denna lag. 
  
 Försäkringskassan ska 
  
 innan 
  
 ett beslut enligt första stycket 
  
 samråda med den ersättningsbe- 
  
 rättigade. 
  
 16 § 
  
 Försäkringskassan 
  
 skall 
  
 be- 
  
 Försäkringskassan 
  
 ska 
  
 besluta 
  
 sluta om återbetalning av assi- 
  
 om återbetalning av assistans- 
  
 stansersättning, 
  
 om 
  
 den 
  
 som 
  
 ersättning, om den som erhållit 
  
 erhållit 
  
 ersättning 
  
 eller 
  
 hans 
  
 ersättningen eller hans  
 eller hen- 
  
 ställföreträdare genom att lämna 
  
 nes  
 ställföreträdare 
  
 genom 
  
 att 
  
 oriktiga 
  
 uppgifter eller genom 
  
 lämna oriktiga 
  
 uppgifter 
  
 eller 
  
 att underlåta att fullgöra en 
  
 genom att underlåta att fullgöra 
  
 uppgifts- eller anmälningsskyl- 
  
 en uppgifts- eller anmälnings- 
  
 dighet eller på annat sätt har 
  
 skyldighet eller på annat sätt har 
  
 förorsakat 
  
 att 
  
 ersättning 
  
 har 
  
 förorsakat 
  
 att 
  
 ersättning 
  
 har 
  
 lämnats felaktigt eller med för 
  
 lämnats felaktigt eller med för 
  
 högt belopp. Detsamma gäller 
  
 högt belopp. Detsamma 
  
 gäller 
  
 om ersättning i annat fall har 
  
 om ersättning i annat fall har 
  
 lämnats felaktigt eller med för 
  
 lämnats felaktigt eller med för 
  
 högt belopp och den som er- 
  
 högt belopp och den som er- 
  
 hållit ersättning eller hans ställ- 
  
 hållit ersättning eller hans  
 eller 
  
 företrädare 
  
 skäligen 
  
 borde ha 
  
 hennes  
 ställföreträdare 
  
 skäligen 
  
 insett detta. Om det finns sär- 
  
 borde ha insett detta.  
 Detsamma 
  
 skilda skäl får Försäkringskas- 
  
 gäller också om den som erhållit 
  
 san efterge kravet på återbe- 
  
 ersättningen 
  
 eller 
  
 hans 
  
 eller 
  
 talning helt eller delvis. 
  
 hennes ställföreträdare i strid med 
  
 föreskrift i denna lag eller i 
  
 för- 
  
 ordning meddelad med stöd av denna lag mottagit ersättning eller annan ekonomisk förmån.  
 Om det finns särskilda skäl får För- säkringskassan efterge kravet på återbetalning helt eller delvis. 
  
 20 
 SOU 2007:73 Författningsförslag 
  
 Vid en senare utbetalning till 
  
 Vid en senare utbetalning till 
  
 någon som  
 skall  
 betala tillbaka 
  
 någon som  
 ska  
 betala tillbaka 
  
 ersättning 
  
 enligt första stycket 
  
 ersättning 
  
 enligt första stycket 
  
 får Försäkringskassan hålla inne 
  
 får Försäkringskassan hålla inne 
  
 ett skäligt belopp i avräkning på 
  
 ett skäligt belopp i avräkning på 
  
 vad som har lämnats för 
  
 vad som har lämnats för 
  
 mycket. 
  
 mycket. 
  
 Om en person som har be- 
  
 Om en person som har 
  
 funnits 
  
 återbetalningsskyldig 
  
 befunnits 
  
 återbetalningsskyldig 
  
 enligt första stycket har träffat 
  
 enligt första stycket har träffat 
  
 avtal med Försäkringskassan om 
  
 avtal med Försäkringskassan om 
  
 en avbetalningsplan 
  
 eller har 
  
 en avbetalningsplan 
  
 eller har 
  
 medgetts anstånd med betal- 
  
 medgetts anstånd med betal- 
  
 ningen av det återkrävda belop- 
  
 ningen av det återkrävda belop- 
  
 pet,  
 skall  
 ränta tas ut på belop- 
  
 pet,  
 ska  
 ränta tas ut på beloppet. 
  
 pet. Räntan  
 skall  
 tas ut efter en 
  
 Räntan  
 ska  
 tas ut efter en ränte- 
  
 räntesats som vid varje tidpunkt 
  
 sats som vid varje tidpunkt 
  
 överstiger statens utlåningsränta 
  
 överstiger statens utlåningsränta 
  
 med två procentenheter. Räntan 
  
 med två procentenheter. Räntan 
  
 skall  
 beräknas från den dag då 
  
 ska  
 beräknas från den dag då 
  
 avtalet om avbetalningsplanen 
  
 avtalet om avbetalningsplanen 
  
 träffades eller anstånd medgavs, 
  
 träffades eller anstånd medgavs, 
  
 dock inte för tid innan åter- 
  
 dock inte för tid innan åter- 
  
 kravet förfallit till betalning. 
  
 kravet förfallit till betalning. 
  
 Om ett belopp som har åter- 
  
 Om ett belopp som har åter- 
  
 krävts enligt första stycket inte 
  
 krävts enligt första stycket inte 
  
 betalas i rätt tid,  
 skall  
 dröjsmåls- 
  
 betalas i rätt tid,  
 ska  
 dröjsmåls- 
  
 ränta tas ut på beloppet. För 
  
 ränta tas ut på beloppet. För 
  
 uttag av dröjsmålsränta gäller i 
  
 uttag av dröjsmålsränta gäller i 
  
 tillämpliga 
  
 delar 
  
 räntelagen 
  
 tillämpliga 
  
 delar 
  
 räntelagen 
  
 (1975:635). 
  
 (1975:635). 
  
 Om det finns särskilda skäl får Försäkringskassan helt eller del- vis efterge kravet på ränta enligt tredje och fjärde styckena. 
 16 a § 
 Den ersättningsberättigade som sedan samtliga kostnader för personlig assistans betalats får medel över av den av Försäk- ringskassan utbetalda assistans- ersättningen ska i motsvarande 
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:73 
  
 grad betala tillbaka medlen till Försäkringskassan. 
 21 § 
 Regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om beräkning och redovisning av assistansersättningen samt om kostnader för personlig assistans. 
 22 
  
 SOU 2007:73 
  
 Författningsförslag 
  
 Förslag till 
 lag om ändringar i förordningen (1993:1091) om assistansersättningen 
 Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:1091) om assistansersättning 
  
 dels  
 att 11 § ska ha följande lydelse, 
  
 dels  
 att det i förordningen ska införas två nya paragrafer 11 a– b §§ av följande lydelse 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 11 § 
  
 Utöver vad som följer av 11 
  
 Utöver vad som följer av 11 
  
 och 12 §§ lagen (1993:389) om 
  
 och 12 §§ lagen (1993:389) om 
  
 assistansersättning får 
  
 Försäk- 
  
 assistansersättning får 
  
 Försäk- 
  
 ringskassan på begäran av den 
  
 ringskassan på begäran av den 
  
 ersättningsberättigade 
  
 besluta 
  
 ersättningsberättigade 
  
 besluta 
  
 att assistansersättningen  
 skall 
  
 att 
  
 assistansersättningen 
  
 ska 
  
 betalas ut till någon annan en- 
  
 betalas ut till någon annan en- 
  
 skild person, en juridisk person 
  
 skild person, en juridisk person 
  
 eller en kommun. 
  
 eller en kommun. 
  
 Den 
  
 ersättningsberättigade 
  
 som inte gör en begäran enligt 
  
 första stycket och som låter någon 
  
 annan enskild person, en juridisk 
  
 person eller en kommun få hela 
  
 eller 
  
 del 
  
 av assistansersättningen 
  
 ska anmäla detta till Försäkrings- 
  
 kassan. 
  
 11 a § 
  
 Den ersättningsberättigade ska 
  
 kunna redovisa att den av För- 
  
 säkringskassan utbetalda 
  
 assi- 
  
 stansersättning använts i enlighet 
  
 med vad som följer av föreskrifter 
  
 i lagen (1993:389) om assistans- ersättning och denna förordning. 
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:73 
  
 11 b § 
 Försäkringskassan får kontrol- lera att assistansersättningen använts i enlighet med föreskrifter enligt lagen (1993:389) om assistansersättning och denna förordning. 
 24 
  
 1 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 1.1 
  
 Direktiv 
  
 LSS-kommittén 
  har i uppdrag av regeringen att göra en bred över- syn av personlig assistans och LSS. 
 Kommitténs första direktiv från sommaren 2004 (dir. 2004:107) avsåg enbart personlig assistans. Kommittén antog därför namnet Assistanskommittén när den inledde sitt arbete. I juni 2006 utvid- gades uppdraget till att även omfatta övriga delar av LSS (dir. 2006:68). Kommittén har därefter antagit namnet  
 LSS-kommittén. 
  
 Genom tilläggsdirektiv (dir. 2007:109) har regeringen givit LSS- kommittén i uppdrag att lämna vissa författningsförslag avseende ersättning för personlig assistans som utbetalas enligt lagen (1993:389) om assistansersättning. Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att assistansersättningen som utbetalas till en assistansberättigad som inte själv är arbets- givare endast får användas till att betala assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller andra ekonomiska förmåner till en assistansberättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på ytterligare reglering av återbetal- ningsskyldighet i det fall assistansersättningen lämnats, tagits emot eller i övrigt använts i strid med de föreslagna bestämmel- serna, 
  
 x 
  
 se över om det finns behov av ytterligare sanktioner än de i brottsbalken och de i bidragsbrottslagen vid användningen av assistansersättningen i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner, samt 
  
 25 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 SOU 2007:73 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på hur Försäkringskassan ska kunna kontrollera att bestämmelserna om assistansersättningen efter- levs. 
  
 Hela tilläggsdirektivet återges i bilaga 1. 
 Tilläggsuppdraget ska redovisas senast den 1 oktober 2007. Kommitténs övriga uppdrag ska redovisas senast den 30 juni 
 2008. 
  
 1.2 
  
 Delbetänkandet På den assistansberättigades uppdrag (SOU 2005:100) 
  
 I de ursprungliga direktiven från 2004, och enligt ett par följande tilläggsdirektiv (dir. 2004:179 och 2005:66), skulle kommittén an- vända utredningstiden så att ett första delbetänkande ägnades åt vissa frågor om utförande av personlig assistans. Det handlade om att 
  
 x 
  
 kartlägga och analysera verksamheter med personlig assistans utifrån olika kategorier av anordnare: kommunala, kooperativa, enskilda och de fall då brukarna själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter, 
  
 x 
  
 överväga och föreslå hur lämpliga former av tillsyn av enskilda verksamheter som bedriver verksamhet med personlig assistans skall utformas, t.ex. när det gäller kostnadskontroll och kvali- tetsfrågor, 
  
 x 
  
 analysera förutsättningarna för att införa ett krav på tillstånd för verksamheter med personlig assistans, 
  
 x 
  
 behandla frågor om regleringen av timbeloppet för den statliga assistansersättningen så att utrymmet för missbruk minskar. 
  
 Dessa uppdrag rapporterades i november 2005 i delbetänkandet  
 På den assistansberättigades uppdrag. God kvalitet i personlig assistans – ändamålsenlig användning av assistansersättning  
 (SOU 2005:100). Där utgick kommittén från att den enskilde individen har en nyckelroll vid uppföljning och kontroll av personlig assistans. Förslagen syftade till att stärka den assistansberättigades möjlig- heter att utföra denna kontroll och på vissa punkter komplettera dennes insatser med mer strukturella eller oberoende insatser. 
 26 
  
 SOU 2007:73 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 Kommittén konstaterade att centrala inslag i den enskildes kontroll är möjligheten att ansöka om personlig assistans, möjlig- heten att överklaga beslut om personlig assistans samt möjligheten att fritt välja och byta assistansanordnare. För att den enskilde skall kunna bestämma över assistansen krävs därför kunskap om lagfästa rättigheter, information om vilka anordnare som det går att välja mellan, överblick över skillnader mellan dessa och insikt om hur assistansersättningen används och redovisas hos olika anordnare. 
 Kommitténs förslag gäller dels en tydligare och mer aktiv till- syn, dels ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning. 
 När det gäller tillsynen omfattade förslagen bl.a. dessa punkter: 
  
 x 
  
 Samlat statligt ansvar för tillsynen av verksamheter med person- lig assistans, oavsett om kommunen eller staten finansierar assi- stansen eller om den anordnas i kommunal eller enskild regi. 
  
 x 
  
 Tillståndsplikt för enskilda assistansanordnare motsvarande till- ståndsplikten för enskilda verksamheter i övrigt enligt LSS. 
  
 x 
  
 En tydligare normering av kvalitet i personlig assistans som underlag för tillsyn och tillstånd. 
  
 x 
  
 Ökad samverkan mellan olika berörda statliga myndigheter i syfte att belysa såväl kvalitets- som arbetsmiljö- och kostnads- frågor. 
  
 I fråga om uppföljning och kontroll av assistansersättningen före- slog kommittén bl.a. följande: 
  
 x 
  
 En tydlig regel om att assistansersättning endast ska användas till kostnader för personlig assistans. 
  
 x 
  
 En fastställd nivå för hur stor andel av assistansersättningen som minst ska användas till lönekostnader till personliga assistenter. (I delbetänkandet föreslås att gränsen dras vid 85 procent.) 
  
 x 
  
 Redovisning och verifiering av övriga kostnader i vissa angivna kostnadsslag: assistansomkostnader, utbildningsomkostnader, arbetsmiljö- och personalomkostnader, sparad assistansersätt- ning samt administration. 
  
 x 
  
 Möjligheter för Försäkringskassan att återkräva den del av assistansersättningen som anordnaren inte använt till kostnader för personlig assistans och att kunna besluta om att inte betala ut assistansersättning till en viss enskild anordnare. 
  
 x 
  
 Motsvarande möjligheter för kommunerna när det gäller den ersättning som dessa lämnar för personlig assistans. 
  
 27 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslagen om uppföljning och kontroll av assistansersättningen utgår i viktiga delar från ett förslag som Riksförsäkringsverket (RFV) tagit fram på uppdrag av regeringen och som denna över- lämnat till kommittén. RFV:s förslag återfinns i rapporten 
 Reglering av kostnader och ekonomisk kontroll av den statliga assistansersättningen – förslag till skärpta regler  
 (RFV Anser 2004:3). 
  
 1.3 
  
 Tilläggsdirektivet – ett steg på vägen mot en samlad lösning 
  
 Regeringens beredning av förslagen i delbetänkandet från år 2005 har kommit att ta längre tid än väntat. 
 En orsak är att den samlade lösning som kommittén ska presen- tera i sin avrapportering när det gäller reglering, huvudmannaskap och administrativa åtgärder i vissa delar kan komma att ändra förut- sättningarna för de tidigare lämnade förslagen. Delbetänkandet överlämnades innan kommittén fick i uppdrag att se över hela LSS och bedöma om bl.a. dagens huvudmannaskap bör ändras. 
 En annan orsak har att göra med förhållandet mellan assistanser- sättning och socialförsäkring. I delbetänkandet lämnade vi ett antal förslag i syfte att upprätta en direkt relation mellan Försäkrings- kassan och assistansanordnarna i fråga om utbetalning, redovisning och återbetalning av assistansersättning. En sådan relation finns inte i dag. Socialförsäkringssystemet förutsätter bara en relation mellan staten och den ersättningsberättigade. Detta blir ännu tydligare om förslaget till en socialförsäkringsbalk genomförs 
  
 1 
  
 . De förslag som vi tidigare lämnat skulle kräva en mer ingående analys av förhållandet mellan assistansersättning och socialförsäkring än vi hade möjlighet att göra i vårt tidigare delbetänkande. 
 Det är i denna situation som regeringen beslutat om det senaste tilläggsdirektivet. Tilläggsdirektivet syftar till vissa snabba föränd- ringar när det gäller assistansersättningen i väntan på en samlad lösning, som omfattar förslag om både kvalitet och kostnader. En sådan lösning kan komma att dröja ytterligare ett par år eller mer, med tanke på att vårt slutbetänkande lämnas först sommaren 2008. 
 I arbetet med tilläggsdirektivet från juli 2007 har vi utgått från de bedömningar som var vägledande i det tidigare delbetänkandet. Eftersom regeringen denna gång har bett om förslag med en annan 
  
 1  
 Socialförsäkringsbalk. Betänkande av Utredningen om samordning av socialförsäkringslagarna (SamSol) 
 . SOU 2005:114. 
  
 28 
  
 SOU 2007:73 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 och snävare inriktning har det inte i någon större utsträckning varit möjligt att upprepa delar av förslagen i delbetänkandet från år 2005. Förslagen har dock så långt möjligt utformats som steg på vägen mot en samlad lösning i linje med vad som anges i det tidigare del- betänkandet. 
 Genom kommitténs breda sammansättning har flera viktiga aktörer kunnat påverka arbetet och utformningen av förslagen. Kommitténs sammansättning beskrivs i bilaga 2. Under arbetet har vi också haft särskilda kontakter med bl.a. Försäkringskassans led- ning, Skatteverket, arbetsgivarorganisationer för enskilda assistans- anordnare och referensgrupper med kommuner, enskilda assistans- anordnare och länskontor inom Försäkringskassan. 
 I vårt fortsatta arbete kommer vi att uppmärksamma såväl de frågor som tas upp i det senaste tilläggsdirektivet som andra frågor om kvalitet och kostnader i verksamheter med personlig assistans. Vi avser att fullfölja intentionerna i vårt tidigare delbetänkande och presentera ett samlat förslag som är avstämt med de förslag vi i övrigt lämnar om stöd och service. Det gäller bland annat förhållandet mellan assistansersättning och socialförsäkring och assistansanordnarnas uppgifter och ansvar. 
  
 1.4 
  
 Assistansersättning och personlig assistans enbart enligt LSS 
  
 I vårt tidigare delbetänkande lämnade vi främst förslag om assistansersättningen, som staten själv administrerar. Men vi upp- märksammade också kommunernas möjligheter till kontroll och uppföljning av den ersättning för personlig assistans som dessa lämnar enbart enligt LSS. På några punkter lämnade vi därför för- slag som skulle ge kommunerna samma redskap som Försäkrings- kassan. Bland annat föreslog vi en ny bestämmelse i  
 LSS-förord- 
  ningen, där det framgår att en kommun får kontrollera att ersätt- ning som den betalat ut för personlig assistans använts till de avsedda kostnaderna samt att en kommun får återkräva sådan ersättning som inte använts till kostnader för personlig assistans. 
 De förslag som regeringen efterfrågar i det senaste tilläggs- direktivet avser enbart assistansersättningen. Vi lämnar därför i detta delbetänkande inga ytterligare förslag om kommunernas kontroll av ersättning för personlig assistans. 
 29 
  
 Uppdrag och arbetssätt 
  
 SOU 2007:73 
  
 1.5 
  
 Assistansberättigade och assistansanordnare – en kommentar om ordval 
  
 I LASS och  
 LASS-förordningen 
  används olika termer om den som har rätt till assistansersättning, t.ex.  
 den enskilde och den ersätt- ningsberättigade 
 . Båda dessa beteckningar används i detta betänkande. I författningsförslag och författningskommentarer använder vi termen ersättningsberättigad, t.ex. den enskilde och den ersättningsberättigade. För att markera att texterna avser personer som är berättigad till assistansersättning använder vi också termen  
 assistansberättigad  
 i löpande text. Den senare beteckningen används också i det senaste tilläggsdirektivet. 
 Någon term för dem som anordnar personlig assistans för någon annans räkning finns inte i lagar och förordningar. Den mest samlade beskrivningen av dessa olika aktörer finns i 11 §  
 LASS-för- 
  ordningen. Där anges att Försäkringskassan på begäran av den ersättningsberättigade får besluta att assistansersättningen ska betalas ut till någon  
 annan enskild person, en juridisk person eller en kommun.  
 Denna beskrivning återkommer i flera av våra författ- ningsförslag och i kommentarerna till dessa. I löpande text använder vi dock den vardagligare beteckningen assistansanordnare för denna grupp aktörer. Termen assistansanordnare används i det senaste tilläggsdirektivet. 
 En grupp som det råder en särskild terminologisk osäkerhet om är de assistansberättigade som själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter. I 10 § LASS omnämns dessa som  
 enskilda som själva lämnar ersättning till sina personliga assistenter.  
 I det senaste tilläggsdirektivet skriver regeringen om  
 assistansberättigade som själva är arbetsgivare 
 . Den senare benämningen återkommer i våra författningsförslag. I löpande text använder vi även den vanliga kortformen  
 egna arbetsgivare. 
  
 30 
  
 2 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 2.1 
  
 Personlig assistans och assistansersättning 
  
 2.1.1 
  
 Personlig assistans 
  
 Med personlig assistans avses enligt 9 a § LSS ett personligt ut- format stöd som ges av ett begränsat antal personer åt den som på grund av stora och varaktiga funktionshinder behöver hjälp med sin personliga hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade. Detta stödbehov kallas grundläggande behov. 
 Den som har behov av personlig assistans för sina grund- läggande behov har även rätt till personlig assistans för andra per- sonliga behov. 
 Övergripande syften och mål med personlig assistans anges i 5– 6 §§ LSS: 
 5 § Verksamhet enligt denna lag skall främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som anges i 1 §. Målet skall vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra. 
 6 § Verksamheten enligt denna lag skall vara av god kvalitet och be- drivas i samarbete med andra berörda samhällsorgan och myndigheter. Verksamheten skall vara grundad på respekt för den enskildes självbe- stämmanderätt och integritet. Den enskilde skall i största möjliga ut- sträckning ges inflytande och medbestämmande över insatser som ges. Kvaliteten i verksamheten skall systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. 
 För verksamheten enligt denna lag skall det finnas den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad skall kunna ges. 
 31 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 I 7 § LSS anges ytterligare krav på insatser enligt lagen: 
 Den enskilde skall genom insatserna tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatserna skall vara varaktiga och samordnade. De skall anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de är lätt tillgäng- liga för de personer som behöver dem och stärker deras förmåga att leva ett självständigt liv. 
 Enligt förarbetena skall personlig assistans vara förbehållen krävande eller i olika avseenden komplicerade situationer, i regel av mycket per- sonlig karaktär. Avsikten är att personlig assistans också skall ges i andra situationer där den enskilde behöver kvalificerad hjälp och som ingår i det dagliga livet, t.ex. om personen behöver hjälp med att komma ut i samhället, för att studera, delta i daglig verksamhet eller kunna behålla ett arbete (prop. 1992/93:159). Meningen är dock inte att assistansen för den assistansberättigade personen till alla delar skall ersätta insatser enligt socialtjänstlagen, t.ex. hjälp i hemmet. Städning, inköp och liknande uppgifter som inte görs tillsammans med den en- skilde som ett led i det personliga stödet till henne eller honom skall inte tas med i beräkningen av behovet av personlig assistans (prop. 1992/93:159). 
  
 2.1.2 
  
 Personkrets 
  
 För att en person skall kunna komma ifråga för bedömningen av rätten till personlig assistans måste personen anses tillhöra person- kretsen i 1 § LSS (jfr 3 § LASS). Personkretsen avgränsas av para- grafens första två punkter, som är diagnosinriktade, och av den tredje som innehåller ett krav på andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd och service: 
 Denna lag innehåller bestämmelser om insatser för särskilt stöd och särskild service åt personer 
  
 1. 
  
 med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, 
  
 2. 
  
 med betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom, eller 
  
 3. 
  
 med andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. 
  
 32 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 Personlig assistans kunde från början enbart ges tills den enskilde fyllde 65 år. Regeringen angav dock att begränsningen skulle upp- hävas så snart det statsfinansiella läget tillät det (prop. 1992/93:159). Detta skedde, åtminstone delvis, den 1 januari 2001. Sedan dess har personer, som före fyllda 65 års ålder beviljats per- sonlig assistans enligt LSS eller LASS rätt att behålla assistansen och ersättningen efter att de fyllt 65 år. Timantalet för assistansen kan dock inte utökas efter det att assistansberättigade har fyllt 65 år. 
  
 2.1.3 
  
 Ansvar och finansiering 
  
 Kommunen och staten är huvudmän för personlig assistans. Kom- munen fattar beslut enligt LSS och staten, genom Försäkrings- kassan, enligt LASS. För personlig assistans som innebär att den assistansberättigade behöver hjälp med de grundläggande behoven i genomsnitt högst tjugo timmar per vecka har kommunen hela det ekonomiska ansvaret. Om de grundläggande behoven i genomsnitt överstiger tjugo timmar per vecka har man rätt till statlig assistans- ersättning enligt LASS. Även vid dessa beslut har kommunen eko- nomiskt ansvar för de tjugo första timmarna. 
 Den ersättning för personlig assistans som betalas ut av Försäk- ringskassan, dvs. den ersättning som brukar benämnas som assi- stansersättning, består av en schablon. Schablonen är i september 2007 på 228 kronor per timme. En assistansberättigad person får sitt stödbehov bedömt i timmar. Det beviljade antalet timmar multipliceras med schablonen. 
 Kommunen kan välja att ersätta personlig assistans som beviljas enligt LSS med den faktiska kostnaden för servicen. Många kom- muner följer dock den statliga schablonen. 
 Försäkringskassan kan, efter ansökan och om det föreligger sär- skilda skäl, bevilja en assistansberättigad ersättning för personlig assistans med förhöjt timbelopp, högst med 12 procent av den schabloniserade timersättningen (10 § LASS). Den som beviljas ersättning med förhöjd timersättning är redovisningspliktig för hela ersättningen (7 § förordning (1993:1091) om assistansersätt- ning. 
 33 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 2.1.4 
  
 Motiv till statens ansvar för assistansersättningen 
  
 Statens ansvar för assistansersättningen motiveras i förarbeten till LSS och LASS av ekonomiska skäl som kan ha betydelse för den enskildes tillgång till personlig assistans. I sin proposition (prop. 1992/93:159) om stöd och service till vissa funktionshindrade skriver regeringen att ett viktigt syfte med fördelningen mellan stat och kommun är att avlasta enskilda kommuner höga kostnader för personlig assistans. Tilldelning av mer omfattande stöd i form av personlig assistans skall inte vara beroende av kommunalekono- miska prioriteringar. 
 Regeringen konstaterar att kostnaderna för personlig assistans i vissa fall kan uppgå till mycket stora belopp. I vissa kommuner kan det finnas bara några få personer med omfattande behov av personlig assistans medan det i andra kommuner av motsvarande storlek kan finnas flera personer som behöver sådan hjälp. I de senare fallen kan kommunernas ekonomi påverka benägenheten att ge insatsen. Särskilt för små kommuner kan stora problem uppstå om det finns flera personer som har omfattande behov av personlig assistans. 
  
 2.2 
  
 Mottagare av assistansersättning 
  
 2.2.1 
  
 Antal personer och timmar 
  
 Under år 2006 fick i genomsnitt cirka 14 200 personer assistanser- sättning. Det är en ökning med 5 procent jämfört med 2005. Det genomsnittliga antalet timmar som beviljades under 2006 var 104 timmar per person och vecka – en ökning med 3,4 procent jämfört med året innan. 
 Den genomsnittliga ökningen för hela perioden  
 1995–2006 
  har varit 9 procent per år när det gäller antalet personer med assistans- ersättning och 4,7 procent per år när det gäller antalet assistans- timmar per vecka. 
  
 2.2.2 
  
 Kön 
  
 Fler män än kvinnor får assistansersättning. Under år 2006 var 53 procent män och 47 procent kvinnor, en fördelning som i stort sett varit konstant sedan år 1994. Denna varierar dock i olika 
 34 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 åldersgrupper. Männen är fler än kvinnorna i de yngre ålders- grupperna medan kvinnorna är fler i de äldre. Likaså beviljas män i genomsnitt fler assistanstimmar än kvinnor. Enligt en genderanalys från Försäkringskassan år 2004 är skillnaderna små, i genomsnitt 2 timmar per vecka, men varierar från år till år. 
  
 2.2.3 
  
 Ålder 
  
 Nya regler för assistansersättningen infördes den 1 januari 2001 vilka innebar att en person då kunde behålla assistansersättningen efter fyllda 65 år. Denna åldersgrupp är därför den som ökat mest de senaste åren. Även åldersgruppen  
 60–64 
  år har ökat kraftigt. Antalet nybeviljade personer i denna grupp har ökat med cirka 30 procent efter införandet av de nya reglerna. Männen är fler än kvinnorna i de yngre åldersgrupperna, kvinnorna är fler i de äldre. 
  
 2.2.4 
  
 Personkrets 
  
 De flesta personer med assistansersättning har funktionshinder i enlighet med personkrets 3, dvs. varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som inte beror på normalt åldrande. Under år 2006 ingick 58 procent av samtliga som beviljats assistansersättning i personkrets 3. 
 Andelen personer i personkrets 1 (personer med utvecklings- störning, autism eller autismliknande tillstånd) var näst störst, 35 procent. Endast 6 procent hade funktionshinder enligt person- krets 2 (betydande och bestående begåvningsmässiga funktions- hinder efter hjärnskada i vuxen ålder som orsakats av yttre våld eller kroppslig sjukdom). Under perioden  
 1995–2006 
  har antalet personer ökat i samtliga personkretsar. Procentuellt sett har dock ökningen varit störst i personkrets 2. 
 35 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 2.3 
  
 Assistansanordnare 
  
 2.3.1 
  
 Olika former för att anordna personlig assistans 
  
 Den assistansberättigade kan välja mellan att få insatsen genom kommunen eller få ett ekonomiskt bidrag för att själv anställa assistenten eller för att anlita någon annan, oftast ett kooperativ eller annat företag att göra det. 
 En assistansanordnare kan vara en annan fysisk person än den assistansberättigade, juridisk person eller en kommun som har i uppdrag av den assistansberättigade att utföra dennes personliga assistans. Det finns ingen formell relation mellan Försäkrings- kassan och assistansanordnarna. Alla krav och sanktioner från myndighetens sida är riktade mot den ersättningsberättigade. Inte heller finns det några krav på tillstånd, certifiering eller mot- svarande för assistansanordnare. 
 Den som själv anställer sin personliga assistent kallas i 9 a § LSS och 10 § LASS för den som själv lämnar ersättning till sin person- liga assistent. En annan vanlig beteckning för denne är  
 egen arbets- givare 
 . Egna arbetsgivare kan anlita företag för sin bokföring och hantering av assistansersättningen, men har alltid eget arbetsgivar- ansvar för de personliga assistenterna. 
 En assistansberättigad kan samtidigt anlita flera assistansan- ordnare och även vara arbetsgivare för någon eller några av sina personliga assistenter. 
  
 2.3.2 
  
 De assistansberättigades val av anordnartyp 
  
 Det finns inte någon helt tillförlitlig statistik över vilka anordnare som de assistansberättigade väljer för att få sin assistans utförd. 
 Försäkringskassan har uppgifter som kan användas för att se hur stora andelar av de assistansberättigade som anlitar kommun, före- tag eller kooperativ för sin personliga assistans eller själva är arbets- givare för sina personliga assistenter. Enligt dessa uppgifter anlitar cirka 55 procent av de assistansberättigade kommunen som arbets- givare för sina assistenter. Andelen har minskat sedan 1994. Cirka 30 procent anlitar något företag för att administrera assistansen och cirka 11 procent anlitar något brukarkooperativ för detta. Mindre än 3 procent av dem som beviljats assistansersättning är, enligt uppgifterna, egna arbetsgivare för sina assistenter. 
 36 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 Dessa uppgifter hör inte till den statistik som Försäkringskassan är ålagd att föra och det kan finnas vissa brister i den. Försäkrings- kassan gjorde en kontroll hösten 2004 i Skåne och Västra Götaland på vårt uppdrag som visar att andelen kooperativ tenderar att över- skattas medan företagens andel underskattas. Även kommunernas andel kan vara något överskattad i statistiken. 
 Det finns också en viss osäkerhet om gruppen egna arbetsgivare. Några egna arbetsgivare anlitar ekonomibyråer och liknande för att ta emot och bokföra assistansersättningen. Dessa byråer kan då räknas som assistansanordnare, trots att de inte är arbetsgivare för den assistansberättigades personliga assistenter. Det är möjligt att Försäkringskassans statistik visar på färre egna arbetsgivare än vad som finns i praktiken. 
  
 2.3.3 
  
 Antal enskilda anordnare 
  
 Antalet företag och kooperativ som anordnar personlig assistans har ökat snabbt under de senaste åren. Antagligen är det främst företagen som blir fler. I december 2004 var det omkring 330 före- tag och kooperativ som tog emot assistansersättning från Försäk- ringskassan på de assistansberättigades uppdrag. I december 2006 hade antalet ökat med mer än en tredjedel till omkring 450 stycken. Även dessa uppgifter rymmer dock en del osäkerhet. 
 Enskilda assistansanordnare organiseras i huvudsak av tre arbetsgivarorganisationer: KFO, Vårdföretagarna och Kommunala Företagens Samorganisation (KFS). Omkring 60 procent av de enskilda assistansanordnare är i dag medlemmar i dessa organisa- tioner. Vid sidan av arbetsgivarorganisationer finns det också några branschorganisationer. Vårdföretagarna har en särskild branschor- ganisation. Dessutom finns branschorganisationerna Privata Assistansanordnares Riksorganisation (PARO) och Assistansan- ordnarna. 
 Bredden bland de enskilda assistansanordnare är stor. De minsta administrerar bara assistansen för en assiststansberättigad medan de största anordnar personlig assistans för hundratals assistansberät- tigade. En närmare beskrivning av denna spännvidd finns i vårt tidigare delbetänkande. Där redovisas uppgifter från en kartlägg- ning som kommittén genomförde år 2005. 
 I vårt tidigare delbetänkande redovisas också svaren från en enkät bland 900 assistansberättigade som vi genomförde. 
 37 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 Resultaten visar att anordnarna ofta skiljer sig åt när det gäller den assistansberättigades valmöjligheter och självbestämmande. Över- lag har assistansberättigade minst att säga till om hos kommunerna. 
  
 2.4 
  
 Kostnader för assistansersättning 
  
 2.4.1 
  
 Statens och kommunernas ansvar 
  
 Ersättning för personlig assistans betalas ut enligt LSS och LASS. Kommunerna ansvarar för LSS och staten, genom Försäkrings- kassan, för LASS. 
 Kommunerna svarar helt för finansieringen av den personliga assistans som beslutas enbart enligt LSS. Dessutom betalar kommunerna alltid de 20 första timmarna per vecka av den personliga assistans som beslutas enligt LASS. Kommunerna har också ett basansvar för anordnande av personlig assistans. De betalar bl.a. sjuklöneersättning. 
 Staten ansvarar, genom Försäkringskassan, för administrationen av assistansersättningen och kostnader för det timantal som över- stiger 20 timmar per vecka. Assistansersättningen kan ses som en ekonomisk konstruktion vars huvudsakliga syfte är att skydda och avlasta vissa mindre kommuner mot mycket höga kostnader. Till- gången till personlig assistans för personer med omfattande och varaktiga funktionshinder skall vara garanterad oavsett kommunens ekonomiska möjligheter eller prioriteringar. 
  
 2.4.2 
  
 Samlade kostnader 
  
 De samlade kostnaderna för assistansersättningen var 16,1 miljarder kronor år 2006. Statens del av kostnaderna uppgick till 12,8 miljarder kronor och kommunernas till 3,3 miljarder kronor. Sedan 1997 har kostnaden stigit med drygt 16 procent per år. Under denna tid har även statens andel av kostnaderna ökat, från omkring 75 procent till närmare 80 procent. 
 En viktig anledning till kostnadsökningen är att antalet beviljade timmar med assistansersättning hela tiden har ökat. Det genom- snittliga antalet timmar för varje assistansberättigad uppgår i september 2007 till omkring 104 timmar per vecka. Genomsnitts- kostnaden per person för personlig assistans enligt LASS uppgår 
 38 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 därmed till cirka 1 200 000 kronor per år. Siffran är något högre för män jämfört med kvinnor. 
 Socialstyrelsen har på uppdrag av  
 LSS-kommittén 
  analyserat assistansersättningens kostnadsutveckling under åren  
 1994–2005. 
  
 1 
  
 Analysen visar att kostnadsökningen till stor del beror på att antalet personer som får assistansersättning ökat, liksom antalet assistanstimmar per månad. Lagändringar och timersättningen har haft mindre påverkan. 
 Fram till och med år 2010 visar Försäkringskassans prognos på en fortsatt relativt kraftig kostnadsökning. De samlade kostnaderna för assistansersättningen beräknas uppgå till 23,8 miljarder kronor år 2010. Statens utgifter beräknas då uppgå till 19,5 miljarder kronor och kommunernas till 4,5 miljarder kronor. 
 Kommunerna har, utöver sina kostnader för assistansersätt- ningen, också andra kostnader för personlig assistans. Det gäller kostnader för personlig assistans som beviljas enbart enligt LSS samt vissa kostnader i samband med sitt basansvar som inte täcks av assistansersättningen. Dessa kostnader uppgick, enligt SCB:s Räkenskapssammandrag för kommuner, år 2005 till 2,2 miljarder kronor. 
 Kommunernas och statens samlade utgifter för stöd och service enligt LSS och LASS är omkring 40 miljarder kronor. 
  
 2.5 
  
 Utbetalning och uppföljning av assistansersättning 
  
 2.5.1 
  
 Utbetalning 
  
 Utmärkande för assistansersättningen är att den omfattas av få regler om hantering och användande av ersättningen. Assistanser- sättningen utbetalas månadsvis med det belopp per timme som regeringen fastställt. Om det föreligger särskilda skäl får Försäk- ringskassan efter ansökan, besluta att den ersättningsberättigade ska få en ersättning med ett högre belopp än det som regeringen fastställt. Detta belopp får dock inte överstiga det fastställda beloppet med mer än 12 procent. 
  
 1  
 Kostnader för assistansersättning (LASS) Analys av utvecklingen  
 1994–2005, 
 Socialstyrelsen 2007. 
  
 39 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättning betalas ut till den ersättningsberättigade, dvs. till den person som har beviljats ersättning. Försäkringskassan får besluta att ersättningen ska betalas ut till en kommunal myn- dighet eller till någon annan enskild person om den ersättnings- berättigade till följd av ålderdomssvaghet, sjuklighet, långvarigt missbruk av beroendeframkallande medel eller någon annan liknade orsak är ur stånd att ta hand om assistansersättningen. 
 Enligt 11 §  
 LASS-förordningen 
  får Försäkringskassan på begäran av den ersättningsberättigade besluta att ersättningen skall betalas ut till någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun. Enligt 6 a § Riksförsäkringsverkets föreskrift om assistansersättning ska en sådan begäran vara skriftlig och innehålla uppgift om till vilket konto utbetalningen önskas. Om begäran avser betalning till den som anordnar assistansen skall den ersätt- ningsberättigade bifoga 
  
 x 
  
 skriftligt avtal om personlig assistans mellan honom eller henne och assistansanordnaren och 
  
 x 
  
 personnummer eller tilldelat organisationsnummer för assistans- ordnaren. 
  
 Egna arbetsgivare bedriver inte näringsverksamhet och får utbetal- ningen i sitt eget personnummer. 
 Enligt LASS baseras den utbetalade summan på ett beräknat antal timmar för den månaden. Avräkning för större avvikelser ska ske senast andra månaden efter den preliminära utbetalningen. Slutlig avvräkning ska ske senast två månader efter utgången av varje tidsperiod som längst kan vara sex månader. Enligt  
 LASS-för- 
  ordningen ska den ersättningsberättigade som beviljats ett högre belopp än schablonen lämna en redovisning av samtliga kostnader för assistansen till Försäkringskassan. Redovisningen jämförs med den i samband med ansökan inlämnade budgeten. 
  
 2.5.2 
  
 Vilka kostnader är det schabloniserade timbeloppet avsett att täcka? 
  
 Assistansersättningen betalas ut med ett fastställt timbelopp (schablon) oavsett vilka assistanskostnader den enskilde personen faktiskt har haft. 
 Den ersättningsberättigade behöver inte redovisa hur assistans- ersättningen har använts, dvs. vilka kostnader hon eller han har haft 
 40 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 för assistansen. Den ersättningsberättigade avgör själv hur mycket som ska gå till lönekostnader, administrationskostnader m.m. Enligt ett allmänt råd från Försäkringskassan (RAR 2002:6 till 10 § LASS) bör assistansersättningen kunna täcka följande slag av kostnader: 
  
 x 
  
 Lönekostnader 
 : grundlön, lagstadgade sociala avgifter, sjuklön, särskild löneskatt, semesterersättning,  
 OB-tillägg, 
  jour- och beredskapsersättning, övertids- och mertidsersättning, trakta- mente, semesterlön vid semesterlönegrundande frånvaro, för- säkringar enligt kollektivavtal eller liknande, ersättningar enligt förtroendemannalagen (1974:358) och arbetsmiljölagen (1977:1160), uppsägningslön och lön vid permission samt övriga avtalsreglerade kostnader. 
  
 x 
  
 Administrationskostnader 
 : lönekostnader för administrativ personal, reseersättning och traktamente till administrativ personal, lokalkostnader, driftskostnader, inventariekostnader, revision, företagsförsäkringar, avgift till arbetsgivarorganisation eller branschorganisation, personalvård och kostnader för rekrytering. 
  
 x 
  
 Utbildningskostnader 
 : lön vid introduktion, handledning, utbild- ning, fort- och vidareutbildning och handledning, kostnader för lärare/föreläsare, lokalkostnad, kostnader för utbildning av administrativ personal och arbetsledare samt personalsamråd i form av assistenternas gemensamma träffar för genomgång och information. 
  
 x 
  
 Assistansomkostnader 
 : resor, arbetskläder, inträdesavgifter och liknande kostnader för assistenten vid aktiviteter tillsammans med den funktionshindrade personen. 
 Försäkringskassan ska årligen föreslå regeringen på vilken nivå det fastställda timbeloppet ska vara. När Försäkringskassan föreslår det beloppet utgår de från att lönekostnader och andra anställnings- förmåner i genomsnitt svarar för 87 procent av timbeloppet och övriga kostnader för i genomsnitt 13 procent. I lönekostnader och 
  
 andra anställningsförmåner 
  
 ingår i genomsnitt grundlön med 
  
 50 procent,  
 OB-tillägg 
  med 
  
 5–6 
  procent, semesterlön med 6– 
  
 7 procent och arbetsgivaravgifter med  
 24–25 
  procent av timbe- loppet. 
 41 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 2.5.3 
  
 Uppföljning och kontroll 
  
 Sedan den 1 januari 2005 bildar det tidigare Riksförsäkringsverket och de tidigare försäkringskassorna den nya myndigheten Försäk- ringskassan. RFV hade tillsyn över de lokala försäkringskassorna. Den nya myndigheten har inget tillsynsansvar. Den granskning av bl.a. behovsbedömningar och ekonomihantering som låg i RFV:s tillsyn är nu istället en fråga om intern kvalitetskontroll inom För- säkringskassan. För den formella tillsynen över Försäkringskassans handläggning ansvarar Justitieombudsmannen (JO). 
 Både nationellt och lokalt har Försäkringskassan (inklusive det tidigare RFV) arbetat med att följa upp och kontrollera den statliga assistansersättningen.  
 LASS-ärenden 
  ingår också i Försäkrings- kassans kvalitetssäkringsprogram Qben II. Varje månad tar systemet fram ett urval ärenden för granskning som görs med hjälp av ett frågeformulär. Resultatet presenteras månadsvis i fasta rap- porter. Dessa visar bl.a. andelen ärenden med fullständigt besluts- underlag. 
 Inom Försäkringskassan finns ett allmänt ombud som över- klagar Försäkringskassans beslut och följer detta genom de rättsliga instanserna. Försäkringskassans enhet för överklagande driver övriga ärenden. Försäkringskassan utfärdar rättsliga ställnings- taganden för situationer då det saknas regler och praxis. Vid sidan av detta utfärdar Försäkringskassan föreskrifter och allmänna råd. 
 Dessutom har en beskrivning av processen för utredning, beslut och utbetalning av ersättning enligt LASS utarbetats. Processen är främst ett stöd vid handläggning och inget kontrollinstrument i sig. Beskrivningen avser handläggningen av ett normalärende och består av fem delprocesser: utredning och beslut, val/kontroll av anordnare, utbetalning, förhöjt timbelopp och fakturering. För varje delprocess finns en processkarta, som visar flödet av aktiviteter som ingår i handläggningen av ett  
 LASS-ärende, 
  och en processbeskrivning som beskriver processens aktiviteter mer utförligt. 
 I dag kontrollerar Försäkringskassan användningen av den statliga assistansersättningen endast genom att den assistans- berättigade redovisar hur många assistanstimmar denne använt och till vilka kostnader ersättning som utgått med förhöjt timbelopp använts. 
 Varje månad ger den assistansberättigade in två sammanställ- ningar till Försäkringskassan: en sammanställning som visar att 
 42 
  
 SOU 2007:73 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 assistans lämnats, som berörda assistenter skriver under, och en sammanställning över hur många timmar som använts, som den assistansberättigade skriver under. Den senare sammanställningen kallas räkning och ligger till grund för kommande månads utbetal- ning av assistansersättning. Det är mot redovisning av hur många av timmarna som använts som Försäkringskassan gör den månat- liga avräkningen och slutavräkningen. Avräkningarna syftar till att kontrollera hur många assistanstimmar den assistansberättigade använt under en månad och under tidsperioden, som hittills varit som längst sex månader. Timmar som inte använts under tids- perioden kan inte sparas. 
 Den assistansberättigade som beviljats assistansersättning med förhöjt timbelopp skall i samband med slutavräkningen också redo- visa till vilka kostnader ersättningen i sin helhet använts. Till grund för beslutet om förhöjt timbelopp ligger en budget. Försäkrings- kassan har denna som underlag vid sin bedömning. 
  
 2.5.4 
  
 Återbetalningsskyldighet 
  
 Återbetalningsskyldighet av utbetald assistansersättning kan beslutas av Försäkringskassan om: 
 x den assistansberättigade använt för lite timmar (sker i huvudfallet genom kvittning vid senare utbetalning) samt, 
  
 x 
  
 den som fått utbetalning eller dennes ställföreträdare lämnat oriktiga uppgifter eller genom att inte fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt förorsakat att utbetal- ning gjorts felaktigt. 
  
 Den första typen av återbetalningar är relativt vanliga, medan den andra typen – som är den enda som har att göra med medvetna fel- aktigheter – är mycket ovanlig. 
 Återbetalningsskyldighet kan riktas mot den som beviljats ersättningen, dvs. den assistansberättigade. 
 Det är viktigt att poängtera att det idag inte finns några legala möjligheter att kräva återbetalning på den grunden att Försäk- ringskassan anser att assistansersättning använts till oacceptabla kostnader. Undantaget från detta är de fall där den assistans- berättigade personen fått beslut om ersättning med ett förhöjt belopp. I dessa fall kan den assistansberättigade bli återbetalnings- 
 43 
  
 Assistansersättningen i dag 
  
 SOU 2007:73 
  
 ansvarig om ersättningen inte använts enligt den budget som beslutet grundar sig på. 
  
 2.6 
  
 Assistansersättning och skatt 
  
 De svenska skattelagarna anger tre inkomstslag: 
  
 x 
  
 inkomst av tjänst, främst till följd av anställning, 
  
 x 
  
 inkomst av näringsverksamhet, som ska bedrivas självständigt och yrkesmässigt i förvärvssyfte, 
  
 x 
  
 inkomst av kapital, främst löpande avkastning på finansiellt kapital och realisationsvinster. 
  
 Om en intäkt inte kan hänföras till något av dessa inkomstslag är den inte skattepliktig. 
 Assistansersättningen utgör inte inkomst av tjänst om ersätt- ningen betalas ut direkt till den assistansberättigade. Till skillnad från vissa andra socialförsäkringsförmåner har assistansersättningen enbart varit avsedd att ersätta den enskildes kostnader för personlig assistans och aldrig dennes eventuella inkomstbortfall. Om den assistansberättigade tar emot ersättningen på t.ex. ett eget bank- konto så utgör dock räntan en skattepliktig inkomst av kapital. 
 När assistansersättningen lämnas till en assistansanordnare blir den en del av dennes intäkter och omfattas av övriga skatteregler för kommuner och näringsidkare. 
 Egna arbetsgivare uppfyller inte de krav som ställs på den som bedriver näringsverksamhet eftersom de inte anordnar assistans på uppdrag av någon annan. De kan därför inte beskattas som närings- idkare utan enbart som privatpersoner. Det är i dag därför möjligt för dessa att behålla en del av assistansersättningen utan att på något sätt betala skatt på detta belopp. 
 44 
  
 3 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 De flesta verksamheter med personlig assistans fungerar väl. Men det är ett allvarligt problem att assistansersättning, utan efterräkningar, kan användas till annat än kostnader för personlig assistans. Ytterst kan assistansreformens legitimitet hotas. 
  
 x 
  
 En viktig åtgärd är att säkerställa att de assistansberättigades val av anordnare inte påverkas av möjligheter till ersättningar och andra ekonomiska förmåner. Om den assistansberättigade inte kan få ersättningar eller andra ekonomiska förmåner genom en assistansanordnare bör oönskade inslag i konkurrensen mellan anordnare på sikt minska eller försvinna. Därmed stärks den en- skildes möjligheter att utöva kontroll över sin personliga assistans utan hänsyn till ekonomiska intressen. 
  
 x 
  
 Samtidigt vill vi understryka att det behövs åtgärder som säker- ställer en ändamålsenlig användning av assistansersättning hos assistansanordnare. Vi återkommer till den frågan i vårt slutbe- tänkande. 
  
 3.1 
  
 Varningar för missbruk 
  
 Under senaste åren har missbruk av assistansersättningen disku- terats. I olika sammanhang har det förekommit uppgifter om att vissa enskilda anordnare använt den del av assistansersättningen som blivit över sedan löner och andra nödvändiga kostnader betalats till stora vinster för ägare och fri konsumtion för assistans- berättigade. En beteckning som blivit vanlig i det senare fallet är trivselpengar. 
 45 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 SOU 2007:73 
  
 Varningar för att assistansersättning använts till annat än kost- nader för personlig assistans kom tidigt från bl.a. Intressegruppen för Assistansberättigade (IfA) och Svenska Kommunförbundet (numera Sveriges Kommuner och Landsting) i samband med att den schabloniserade timersättningen infördes. Riskerna för sådana användningar uppmärksammades senare av Riksrevisionen i en rapport om personlig assistans år 2004. 
  
 1  
  
 Att bedöma omfattningen av dessa användningar är emellertid svårt. Riksrevisionen pekade ut ett enskilt företag i sin rapport med hänvisning till information på dess hemsida på Internet, men utan att säga att detta företag begått något formellt fel. Massmedier har beskrivit exempel på att relativt stora belopp använts till annat än personlig assistans. 
  
 2  
  
 Det var bl.a. dessa exempel som år 2004 föranledde regeringen att ge RFV i uppdrag att se över det nuvarande systemet med schabloniserad timersättning. RFV presenterade inget ytterligare underlag om hur ofta assistansersättning används till annat än personlig assistans i den rapport som verket lämnade till regeringen. 
 I vårt tidigare delbetänkande hade inte heller vi några ytterligare konkreta uppgifter om sådana användningar av assistansersätt- ningen. I en enkät som kommittén genomförde bland enskilda anordnare uppger 33 procent av de svarande att brukaren inte får behålla någon del av överskottet från assistansersättningen medan 41 procent säger att det inte blir något överskott. Att 23 procent uppger att brukaren får behålla någon del av ersättningen är svår- tytt. Det kan handla om trivselpengar för fri användning. Men det är möjligt att några anordnare har syftat på den assistansberät- tigades möjlighet att, enligt gällande regler, spara en viss del av er- sättningen för framtida behov, t.ex. för omkostnader för personliga assistenter vid längre resor. 
 Aktörer som kommittén haft kontakt med har dock givit konkreta bilder av vad det kan handla om. Myndigheter som betalar ut assistansersättning har små möjligheter att genomföra uppfölj- ningar och kontroller när de har information om att ersättningen används till annat än personlig assistans. Arbetsgivarorganisationer pekar på att deras medlemmar möter konkurrens från enskilda anordnare som tillåter en relativt fri användning av överskott av assistansersättning. Kommuner och enskilda anordnare uppger att 
  
 1  
 Personlig assistans till funktionshindrade.  
 Riksrevisionen (RiR 2004:7). 
  
 2  
 I vårt delbetänkande nämnde vi  
 Göteborgs-Posten 
  i oktober och november 2004 samt Perez i Sveriges Radio i P1 i 5 november 2004 som exempel. Ett par senare exempel är artikelserier i Nerikes Allehanda och  
 Smålands-Posten 
  i juni 2007. 
 46 
  
 SOU 2007:73 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 assistansberättigade frågar om de kan erbjudas sådana överskott av assistansersättningen. 
  
 3.2 
  
 Vilken användning är ändamålsenlig – och vilken är felaktig? 
  
 Det finns i dag inga entydiga regler om till vilka ändamål som assistansersättningen får användas. I vårt tidigare delbetänkande föreslog vi en tydlig regel om att assistansersättning endast får användas till kostnader för personlig assistans. Vi beskrev också vilka slags kostnader detta handlar om. Det gäller löne- och lönebi- kostnader för personliga assistenter, assistansomkostnader, utbild- ningsomkostnader, arbetsmiljö- och personalomkostnader, sparad assistansersättning samt administration (inklusive överskott av verksamheten för den som bedriver näringsverksamhet). Alla användningar utanför dessa kostnadsslag betecknade vi som fel- aktiga och icke ändamålsenliga i förhållande till assistansersätt- ningens syften. 
 Vi utgår även i detta betänkande från samma bedömning av vad som är ändamålsenlig respektive felaktig användning av assistanser- sättning, även om den inte heller i dag är fastlagd i lagar och för- ordningar. 
 Det är viktigt att skilja mellan felaktiga  
 utbetalningar  
 av assistansersättning, som bl.a. diskuterats av Delegation mot fel- aktiga  
 utbetalning  
  
 (FUT-delegationen), 
  och felaktig  
 användning  
 av den assistansersättning som betalas ut av Försäkringskassan. 
  
 3  
  
 Möjligheterna att använda assistansersättningen på ett i princip obegränsat sätt kan dock ge assistansberättigade, med stöd av anordnare, incitament att ansöka om fler timmar än de annars skulle ha gjort. Hur behovet av personlig assistans ska kunna bedömas så korrekt som möjligt av Försäkringskassan är en fråga som ingår i  
 LSS-kommitténs 
  fortsatta arbete. 
  
 3  
 Varför blir det fel? Orsaker till felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen. Resultat från expertseminarier.  
 Rapport 5, maj 2007. Delegationen mot felaktiga utbetalningar. 
  
 47 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 SOU 2007:73 
  
 3.3 
  
 Möjliga former av felaktig användning inom dagens regelverk 
  
 Inom ramen för dagens regelverk finns det olika möjliga sätt att använda utbetalad assistansersättning till annat än kostnader för personlig assistans. Dessa användningar är inte olagliga i dag, men de kan beskrivas som felaktiga i förhållande till de syften, mål och krav på personlig assistans och assistansersättning som anges i LSS. 
 En del av felaktigheterna går tillbaka på oklarheter eller okunskap om vad personlig assistans är. Det handlar t.ex. om att assistansen inte anordnas med hänsyn till den assistansberättigades självbestämmande eller om att tid för personlig assistans används till uppgifter som den assistansberättigade inte är delaktig i. Dessa användningar kan diskuteras i förhållande till gällande lagar och deras förarbeten, men det handlar knappast om avsiktliga försök att göra ekonomiska vinster som kan användas till annat än kostnader för personlig assistans. 
 Andra felaktigheter handlar mer direkt om luckor i dagens regelverk som utnyttjas för ekonomisk vinning. Några olika typer av sådan felaktig användning kan urskiljas. 
  
 1. 
  
 Den assistansberättigade eller dennes företrädare använder inte hela den utbetalade assistansersättningen till kostnader för personlig assistans.  
  
 En del av det utbetalade beloppet blir kvar på den assistansberättigades eget konto, istället för att slussas vidare till en anordnare eller användas till kostnader för personlig assistans om denne själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter. Eller så får den assistansberättigade till- gång till ett överskott av assistansersättningen genom utbetal- ningar från assistansanordnaren eller genom konton hos anord- naren som den assistansberättigade relativt fritt förfogar över. Främst är det den senare formen som har uppmärksammats av myndigheter och massmedier som trivselpengar. Denna typ av felaktig användning nämns ofta, men det finns inga uppgifter om problemets omfattning. Även om bara en mycket liten andel av all assistansersättning används på detta sätt så kan det i enskilda fall handla om stora belopp. 
  
 2. 
  
 Anordnaren anställer assistenter till låga löner och tar ut stora egna ersättningar och vinster.  
  
 Också detta har tagits upp i mass- medierna, som bl.a. uppmärksammat stora vinster i vissa företag i kombination med skatteplanering och sponsorverksamhet. 
  
 48 
  
 SOU 2007:73 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 Årsredovisningar från vissa aktiebolag som främst eller enbart sysslar med personlig assistans ger exempel på tjugoprocentiga bruttovinster. Detta kan jämföras med bruttovinster på upp till omkring fem procent, som är vanliga hos aktiebolag som anordnar personlig assistans. Utan en närmare granskning av årsredovisningarna går det inte att säga något om bolagens utgifter för löner och ersättningar eller om fördelningen mellan löner till personliga assistenter och löner eller ersättningar till chefer och annan administrativ personal. Flertalet enskilda assistansanordnare är inte aktiebolag och har inte samma öppna redovisning av intäkter och resultat som dessa. 
 Dessa båda typer av felaktig användning kan sammanfalla. Genom att anordnare anställer assistenter till låga löner skapas ett utrymme som även assistansberättigade kan använda till egen konsumtion. Eftersom assistenterna kan vara närstående till den assistans- berättigade kan en del av överskottet också gå till dessa inom ramen för familjens ekonomi. 
 I båda fallen kan användningarna stimuleras av att överskott av assistansersättning på en assistansberättigads personkonto inte beskattas. Det gäller både om det blir medel kvar sedan ersätt- ningen betalats till en eller flera anordnare och om den assistans- berättigade själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter. 
  
 3.4 
  
 Hur stora är problemen – och vad behöver göras åt dem? 
  
 I vårt tidigare delbetänkande bedömde vi att de flesta verksamheter med personlig assistans fungerar väl. Möjligheterna att utan efter- räkningar kunna använda ersättning för personlig assistans utgör i sig ändå ett allvarligt problem. Förutom att assistansersättning kan användas till annat än kostnader till personlig assistans så kan konkurrensen mellan olika assistansanordnare i vissa fall mera komma att handla om privatekonomiska aspekter än om kvalitet i den personliga assistansen. Ytterst kan assistansreformens legitimitet hotas. 
 Ingenting som framkommit sedan år 2005 ändrar vår tidigare bedömning. Vi kan konstatera att rapporterna och diskussionerna om felaktigt använd assistansersättning fortsätter, likaså att det alltjämt är svårt att bedöma omfattningen av detta. Det är därför, 
 49 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 SOU 2007:73 
  
 nu som för ett par år sedan, viktigt att varningssignalerna tas på allvar och att regeringen så snabbt som möjligt genomför vissa för- ändringar i hanteringen av assistansersättningen i syfte att främja en ändamålsenlig användning av assistansersättningen. Därmed kan också assistansreformens legitimitet värnas och bevaras. 
 Vi tolkar tilläggsdirektivet så att det, i likhet med våra tidigare förslag, syftar till att säkerställa att assistansersättningen används till kostnader för personlig assistans. Den strategi som regeringen valt för att uppnå syftet handlar om att säkerställa att de assistans- berättigades val av anordnare inte påverkas av möjligheter till ersättningar eller ekonomiska förmåner. Ett konkret mål med de ändringar som regeringen efterlyser skulle kunna vara att assistans- berättigade väljer assistansanordnare efter den personliga assistansens kvalitet och inte efter möjligheter till ersättningar och ekonomiska förmåner. 
 Strategin är mer begränsad än den som vi utgick ifrån i vårt tidi- gare delbetänkande. Här är det enbart den assistansberättigades möjligheter till ersättningar och andra ekonomiska förmåner som uppmärksammas. Annan användning hos en anordnare, i form av t.ex. övervinster och mycket omfattande administration, nämns inte. Den frågan ingår dock i vårt fortsatta arbete. 
 Regeringens strategi är ändå relevant i förhållande till delar av de problem som beskrivs ovan. Om den assistansberättigade inte kan få några ersättningar eller andra ekonomiska förmåner genom en assistansanordnare bör oönskade inslag i konkurrensen mellan anordnare på sikt minska eller försvinna. Därför uppfattar vi att också tilläggsdirektivet uttrycker en strävan att stärka den enskildes möjligheter att utöva kontroll över sin personliga assistans utan att ta hänsyn till egna, ekonomiska intressen. 
 Samtidigt vill vi understryka att det behövs åtgärder för att säkerställa ändamålsenlig användning av assistansersättning hos assistansanordnare. Sådana felaktiga användningar kan också utgöra hot mot assistansreformens legitimitet och kan inte fortsätta i längden. Vi kommer att återkomma till den frågan i vårt slut- betänkande. 
 De medel som regeringen anvisar i tilläggsdirektivet är mer begränsade än dem som vi föreslog i det tidigare delbetänkandet. Där uppmärksammade vi särskilt redovisningen av assistansersätt- ningen och sambandet mellan tillsyn av kvalitet och kontroll och uppföljning av kostnader. Här finns det bara möjligheter att föreslå regler som förhindrar att assistansersättning läcker på vägen från 
 50 
  
 SOU 2007:73 
  
 Behov av förändringar i dagens system 
  
 Försäkringskassan till de valda anordnarna eller strömmar tillbaka från dessa till de assistansberättigade. Även här återkommer vi till de övriga frågorna i vårt slutbetänkande. 
 51 
  
 4 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 4.1 
  
 Kostnader för personlig assistans 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Den assistansberättigade ska kunna använda assistansersätt- ningen till de avsedda ändamålen genom att köpa sin personliga assistans från en annan fysisk person, en juridisk person eller en kommun (dvs. en assistansanordnare) eller själv, som arbets- givare, lämna ersättning till sina personliga assistenter. 
  
 x 
  
 I det första fallet ska den assistansberättigade ge anordnaren fullmakt att ta emot assistansersättningen från Försäkrings- kassan eller själv, mot kvitto, lämna ersättningen vidare till anordnaren. All assistansersättning som lämnas till anordnaren ska gå in i dennes verksamhet. När assistansersättningen lämnats till anordnaren ska den ersättningsberättigade bara kunna få tillgång till den om det finns särskilda skäl för detta. 
  
 x 
  
 I det andra fallet ska den assistansberättigade kunna visa att den utbetalade assistansersättningen använts till de avsedda kostna- derna och ansvara för att eventuella överskott återbetalas. Efter- som egna arbetsgivare inte bedriver näringsverksamhet är det inte aktuellt med någon form av vinst av assistansersättningen i deras fall. 
  
 x 
  
 För att tydliggöra dessa båda alternativ införs en ny bestäm- melse i LASS (1 a §) om kostnader för personlig assistans. Det gäller löne- och lönebikostnader för personliga assistenter, assi- stans- och utbildningsomkostnader, arbetsmiljöinsatser, perso- nalomkostnader, sparad assistansersättning och administration. 
  
 53 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 4.1.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Tilläggsdirektivet ger inte kommittén i uppdrag att lämna några förslag om användningen av assistansersättningen när det gäller olika typer av kostnader för personlig assistans. Vi bedömer dock att det behövs ändringar även på denna punkt om de övriga föränd- ringar som regeringen efterfrågar ska leda till de eftersträvade konsekvenserna. 
 Av 1 § LASS framgår att assistansersättning är ersättning av all- männa medel till vissa funktionshindrade för kostnader för person- lig assistans. Det betyder att det schabloniserade timbeloppet är avsett att täcka sådana kostnader och inte några andra utgifter, vilket framgår av Försäkringskassans allmänna råd (RAR 2002:6 till 10 § LASS). Men det finns inte några uttryckliga krav på att tim- beloppet enbart ska användas till kostnader för personlig assistans eller några krav på återbetalning i annat fall. Därför är det, som framgått, möjligt för assistansberättigade och assistansanordnare att relativt fritt tolka vad assistansersättningen kan användas till. 
 En del av dessa användningar blir förbjudna med de förslag som regeringen efterfrågar i tilläggsdirektivet. Andra användningar kommer dock att vara möjliga ännu en tid. Det gäller både inom en assistansanordnare och hos en assistansberättigad som själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter. 
 Trots att tilläggsdirektivet tydligt syftar till att förhindra att den enskilde kan få ersättningar eller andra ekonomiska förmåner genom assistansersättningen kommer de assistansberättigade som själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter att kunna få sådana ersättningar eller förmåner genom tillgång till obeskattade överskott av ersättningen. Därigenom skulle de regeländringar som regeringen efterfrågar skapa nya ekonomiska incitament för assi- stansberättigade att bli egna arbetsgivare. Assistansanordnare skulle också få incitament att stödja en ombildning av verksamheten genom att nuvarande kunderna erbjuds att bli egna arbetsgivare med administrativt stöd från den tidigare anordnaren. Resultatet kan bli en ny typ av konkurrens mellan assistansanordnare och egna arbetsgivare, där de senare har fortsatta möjligheter att använda assistansersättningen på sätt som blir förbjudna för den förra gruppen. 
 Möjligheten att vara egen arbetsgivare är en värdefull del av assi- stansreformen. Inte någon form av utförande ger den assistansbe- rättigade lika stor kontroll över sin personliga assistans. Men denna 
 54 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 form av utförande är också krävande. Den förutsätter att den assi- stansberättigade tar på sig ett ansvar som motsvarar det som många mindre företagare har när det gäller bokföring och arbetsgivarskap. Ekonomiska incitament för personer som inte i första hand vill ta på sig ansvaret att själva vara arbetsgivare för sina personliga assistenter kan därför också påverka de personliga assistenternas arbetsledning, arbetsmiljö, kompetensutveckling m.m. 
 I vårt tidigare delbetänkande var en reglering av de ändamål som assistansersättningen får användas till en självklar utgångspunkt. Vi föreslog en tydlig reglering av detta i LASS. Dessutom preciserade vi, utifrån Försäkringskassans allmänna råd, ett antal kostnadsslag som efter föreskrifter från regeringen skulle ligga till grund för anordnares och egna arbetsgivares redovisning av vad de använt assistansersättningen till. Ersättning som inte använts till kostnader inom kostnadsslag skulle, enligt vårt förslag, betalas tillbaka till Försäkringskassan. 
  
 4.1.2 
  
 Överväganden 
  
 De författningsförslag som regeringen efterfrågar bör sättas in i en något vidare ram av åtgärder för att tydliggöra vad assistansersätt- ningen får användas till. 
 Utgångspunkten bör vara att den assistansberättigade har två sätt att använda assistansersättningen till de avsedda ändamålen: 
  
 x 
  
 genom att köpa sin personliga assistans från en annan fysisk person, en juridisk person eller en kommun (dvs. det som här kallas en assistansanordnare), 
  
 x 
  
 genom att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter. 
  
 I det första fallet ska den assistansberättigade ge anordnaren full- makt att ta emot assistansersättningen från Försäkringskassan eller själv, mot kvitto, lämna ersättningen vidare till anordnaren. All assistansersättning som lämnas till anordnaren ska gå in som en intäkt i dennes verksamhet. När assistansersättningen lämnats till anordnaren kan den enskilde bara vid särskilda skäl få tillgång till den. Se vidare i avsnitt 4.3. Det ska inte vara möjligt att köpa den personliga assistansen och genom t.ex. ett klientmedelskonto hos anordnaren ha fortsatt kontroll över ersättningen. Sådana lösningar förekommer i dag, men skapar oklarhet om att ersättningen används på rätt sätt. 
 55 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 I det andra fallet ska den assistansberättigade kunna visa att den utbetalade assistansersättningen använts till de avsedda kostnaderna och ansvara för att eventuella överskott återbetalas. Eftersom egna arbetsgivare inte bedriver näringsverksamhet är det t.ex. inte aktuellt med någon form av företagsvinst i deras fall. Eventuella överskott av ersättningen ska betalas tillbaka till Försäkringskassan. Den som väljer att själv vara arbetsgivare för sin personliga assistent ska inte ha tillgång till ersättning eller förmåner genom assistansersättningen som andra assistansberättigade inte har genom sina anordnare. 
 För att tydliggöra dessa möjligheter, och dess innebörd, bör det läggas till regler i LASS som anger vad som är kostnader för per- sonlig assistans. 
 För den ersättningsberättigade som inte själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter är kostnader för köp av personlig assi- stans att likställa med kostnader för personlig assistans. 
 För den ersättningsberättigade som själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter kan de kostnadsslag för personlig assistans som vi preciserade i vårt tidigare delbetänkande användas för att definiera vad som är kostnader för personlig assistans. Dessa är 
  
 1. 
  
 löne- och lönebikostnader för personliga assistenter, 
  
 2. 
  
 assistans- och utbildningsomkostnader, 
  
 3. 
  
 arbetsmiljöinsatser, 
  
 4. 
  
 personalomkostnader, 
  
 5. 
  
 sparad assistansersättning och 
  
 6. 
  
 administration. 
  
 Dessa beskrivs närmare i författningskommentaren i kapitel 6. 
 Vi har övervägt ett par alternativ till denna åtgärd, men bedömer att dessa är olämpliga, tveksamma eller otillräckliga. 
 Vi har t.ex. diskuterat möjligheterna att beskatta eventuella överskott hos de egna arbetsgivarna. Eftersom de egna arbets- givarna inte bedriver någon näringsverksamhet kan de inte beskattas som företag. Alternativet skulle kunna utgöras av en inkomstbeskattning av assistansersättningen. En inkomstbeskatt- ning skulle innebära en grundläggande förändring av synen på assi- stansersättning från att vara ett bidrag för vissa särskilda omkost- nader till en inkomstbortfallsersättning. Dessutom måste en för- ändring omfatta alla assistansberättigade och kräva en rad över- väganden om konsekvenser i förhållande till avdragsmöjligheter, 
 56 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 beräkning av sjukersättning och bostadstillägg etc. som ligger utanför vad vi kan gå in på här. 
 Ytterligare ett möjligt alternativ är att regeringen ger Försäk- ringskassan ett uppdrag att kartlägga de egna arbetsgivarna och följa upp deras tidrapporter. Någon direkt betydelse i ett kortare perspektiv har dock knappast ett sådant uppdrag. 
  
 4.1.3 
  
 Konsekvenser 
  
 Den föreslagna författningsändringen bidrar till ökad tydlighet om assistansersättningens syfte och användning. Det blir i linje med tilläggsdirektivets grundläggande strategi, att göra det omöjligt för den assistansberättigade att på laglig väg för t.ex. egen konsumtion att få tillgång till ersättning eller andra ekonomiska förmåner genom assistansersättningen. De som själva lämnar ersättning till sina assistenter skulle fortsätta att vara en grupp arbetsgivare med samma ansvar och förutsättningar som andra arbetsgivare för personliga assistenter, men utan möjligheter till överskott som de inte behöver för att driva assistansen på detta sätt. 
 Vi ser inga negativa konsekvenser av den föreslagna författ- ningsändringen. Vid köp av personlig assistans är det givetvis, precis som i dag, viktigt att den ersättningsberättigade granskar det avtal som denne ingår med assistansanordnaren och är medveten om att detta är civilrättsligt bindande i fråga om t.ex. uppsägnings- tider, administrationsavgifter och hantering av sparad ersättning vid byte av anordnare. I vårt tidigare delbetänkande redovisade vi exempel på avtal som på olika sätt begränsar den ersättningsberät- tigades valfrihet och inflytande över sin personliga assistans. 
 Ändringen är inte tillräcklig för att säkerställa en ändamålsenlig användning hos alla assistansanordnare. För detta krävs inte bara regler om kostnader för personlig assistans utan också ytterligare skyldigheter för assistansanordnarna att redovisa kostnaderna. Vi har tidigare också föreslagit att anordnarna ska vara skyldiga reser- vera en viss del av ersättningen för löne- och lönebikostnader för personliga assistenter. Som framgått avser vi att återkomma till dessa frågor i vårt slutbetänkande. 
 De alternativa åtgärder som nämns ovan skulle på sin höjd ha vissa begränsade positiva effekter. Särskilt när det gäller en eventuell inkomstbeskattning av assistansersättningen är konse- kvenserna vanskliga att bedöma. Som framgått skulle en rad andra 
 57 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 regler för inkomster och skatter behöva tas med i analysen, liksom effekterna på assistansreformens legitimitet om assistansersätt- ningen mera få karaktären av en inkomstbortfallsersättning. 
  
 4.2 
  
 Betalning från assistansberättigad till assistansanordnare 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 Det finns redan regler för köp av assistans som innebär att För- säkringskassan direkt betalar ut ersättningen till assistans- anordnare med stöd av fullmakt från den ersättningsberättigade. Det behövs dock ytterligare regler för vad som gäller när den assistansberättigade själv tar emot assistansersättning från För- säkringskassan för att köpa sin personliga assistans från en eller flera assistansanordnare. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Det införs krav i LASS (10 b §) på att den enskilde ska betala assistansersättning för kostnader för personlig assistans till den eller de assistansanordnare som anmälts till Försäkringskassan, i den utsträckning som denne själv inte lämnar ersättning till sina personliga assistenter. 
  
 x 
  
 Det införs också en regel i  
  
 LASS-förordningen 
  (11 §) om att den ersättningsberättigade ska anmäla till Försäkringskassan om denne själv tar emot sin assistansersättning och betalar ut denna till någon annan enskild person, juridisk person eller kommun. 
  
 4.2.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt tilläggsdirektiven ska kommittén lämna författningsförslag som innebär att assistansersättning som utbetalas till en assistans- berättigad som inte själv är arbetsgivare endast får användas till att betala assistansanordnare. 
 De allra flesta personer som beviljats assistansersättning har givit en eller flera assistansanordnare fullmakt att ta emot och hantera ersättningen. Försäkringskassan har föreskrivit att det i dessa fall ska finnas fullmakter och ingångna avtal mellan assistans- berättigade och assistansanordnare (6 a § RFFS 1993:24). 
 58 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 Endast omkring 3 procent av dem som beviljats assistansersätt- ning tar själva emot ersättningen på ett personkonto. Av dessa är flertalet antagligen själva arbetsgivare för sina personliga assistenter. Det är dock möjligt för en assistansberättigad att ta emot assistansersättningen på sitt personkonto och själv ansvara för att denna betalas vidare till en eller flera assistansanordnare. Det finns inga särskilda regler för detta och hur ett eventuellt överskott av ersättningen på personkontot ska hanteras. Eftersom Försäk- ringskassan i praktiken ofta bara kan betala assistansersättningen till en anordnare, som den enskilde lämnat fullmakt åt, kan assistansberättigade i vissa fall själva behöva lämna ersättningen till anordnare om de vill anlita mer än en anordnare. 
 I vårt tidigare delbetänkande finns förslag om att assistansan- ordnaren alltid ska vara betalningsmottagare i de fall som den assistansberättigade inte själv är arbetsgivare för sina assistenter. Förslagen har varit knutna till de krav på redovisning av assistans- ersättningen som också lämnats. Därmed skulle det inte vara möjligt för en assistansberättigad att själv ta emot assistansersätt- ning och betala hela eller delar av ersättningen vidare till en eller flera anordnare. 
  
 4.2.2 
  
 Överväganden 
  
 I avsnitt 4.1 lämnar vi förslag som tydliggör att den assistansberät- tigade kan använda assistansersättningen till de avsedda ändamålen genom att köpa sin personliga assistans från en annan enskild person, en juridisk person eller en kommun (dvs. en assistansan- ordnare) eller själv, som arbetsgivare, lämna ersättning till sina personliga assistenter. 
 Det finns redan regler för köp av assistans som innebär att För- säkringskassan direkt betalar ut ersättningen till assistansanordnare som fått fullmakt från Försäkringskassan. 
 Det behövs dock ytterligare regler för vad som gäller när den assistansberättigade själv tar emot assistansersättning från Försäk- ringskassan för att köpa sin personliga assistans från en eller flera assistansanordnare. Dessa anordnare ska anmälas i förväg till För- säkringskassan. Vidare ska den assistansersättning som betalas ut på detta sätt användas till att betala den eller de assistansanordnare som anmälts. Om det blir något överskott på den assistansberätti- 
 59 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 gades konto sedan dessa betalningar har gjorts så ska det betalas tillbaka till Försäkringskassan. 
 Som framgår av avsnitt 4.1 ska all assistansersättning som lämnas från den enskilde till en assistansanordnare ingå i den senares verksamhet och inte till någon del kvarstå på t.ex. ett klientmedelskonto, där ersättningen fortsätter att vara under den enskildes egen kontroll. 
  
 4.2.3 
  
 Konsekvenser 
  
 Regeländringen påverkar den enskilde endast om denne i dag behåller en del av den assistansersättningen på sitt personkonto för annat än kostnader för personlig assistans. Detta är inte en ända- målsenlig användning av ersättningen och utgör det problem som tilläggsdirektivet utgår ifrån. Effekten är således önskvärd med tanke på syftet att säkerställa en ändamålsenlig användning, men antagligen ytterst begränsad. 
 För assistansanordnare betyder regeländringen ingen direkt för- ändring, utom i de fall dessa arbetar med klientmedelskonton. I de senare fallen bör det enkelt gå att hitta andra alternativ för att hantera ersättningen som en del av de övriga medlen inom verk- samheten. De krav som Försäkringskassan redan ställer på full- makter och avtal kommer att finnas kvar, men inte nödvändigtvis ändras eller utvidgas till följd av den föreslagna ändringen. 
 Som framgår i avsnitt 4.1 kan ett undantag för de egna arbets- givarna ha vissa negativa konsekvenser. Vi föreslår vissa generella åtgärder som kan motverka dessa. Om regeringen väljer att genomföra en begränsad ändring med enbart den innebörd som anges i tilläggsdirektivet finns det skäl att noga följa upp om änd- ringen skapar ekonomiska incitament för fler assistansberättigade att bli egna arbetsgivare och vad det betyder i praktiken. 
 Det bör vara relativt enkelt för Försäkringskassan att kontrollera efterlevnaden av den föreslagna regleringen. Försäk- ringskassan kan jämföra det belopp som betalats ut till en assistans- berättigads personkonto med det eller de belopp som denne mot kvitto betalat vidare till assistansanordnare. 
 Eftersom regeländringen förutsätter en annan överblick än i dag över vilka assistansberättigade som är egna arbetsgivare, kommer Försäkringskassans statistik att bygga på säkrare och mer aktuella uppgifter på denna punkt. 
 60 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 4.3 
  
 Betalning från assistansanordnare till assistansberättigad 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 Ett förbud mot en assistansberättigad att ta emot ersättningar och andra ekonomiska förmåner från en assistansanordnare är i linje med socialförsäkringssystemet inriktning på relationen mellan staten och den ersättningsberättigade. Ett förbud mot assistansanordnare att utbetala ersättningar och att ge andra ekonomiska förmåner till assistansberättigade är angeläget för att markera anordnarnas ansvar, även om det inte finns någon direkt relation mellan Försäkringskassan och assistansan- ordnarna. 
  
 x 
  
 Det bör dock vara möjligt för assistansanordnare att utbetala ersättning till assistansberättigade och för de senare att ta emot ersättning från anordnare om det finns vissa särskilda skäl. Det gäller bl.a. utlägg för omkostnader i samband med personlig assistans, betalning för utförda tjänster hos assistansanordnaren och del av överskott till medlem i kooperativ eller ägare av annat företag enligt de regler som gäller för företagsformen. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Det införs ett förbud i LASS (10 a §) för assistansanordnare att betala ut ersättning eller ge andra ekonomiska förmåner till den enskilde, om det inte finns särskilda skäl. 
  
 x 
  
 Det införs också ett förbud i LASS (10 a §) för en assistansberättigad att ta emot ersättning eller andra ekonomiska förmåner från en assistansanordnare som den assistans- berättigade köper sin personliga assistans av, om det inte finns särskilda skäl. 
  
 4.3.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt tilläggsdirektiven ska kommittén lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller ge andra ekonomiska förmåner till en assistansberättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra ekonomiska förmåner från en assistansanordnare. 
 61 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 Som framgått har varningarna för missbruk av assistansersätt- ningen till stor del handlat om att delar av ersättningen kan användas till annat än kostnader för personlig assistans av de assistansberättigade. Oavsett i vilken utsträckning som detta före- kommer så saknas det regler som klargör att en sådan användning inte är i enlighet med lagstiftarens intentioner. 
 I vårt tidigare delbetänkande hanteras dessa frågor som delar av förslagen till preciserade regler för vad assistansersättningen får användas till. Inriktningen i tilläggsdirektiven är i princip den- samma som i dessa förslag. Lösningarna måste dock utformas på andra sätt än i de tidigare förslagen. Det gäller även om regeringen följer vårt förslag till reglering av kostnader för personlig assistans i avsnitt 4.1. 
  
 4.3.2 
  
 Överväganden 
  
 Ett förbud för en assistansberättigad att ta emot ersättningar och andra ekonomiska förmåner från en assistansanordnare är i linje med socialförsäkringssystemets inriktning på relationen mellan staten och den ersättningsberättigade. Ett sådant förbud är t.ex. en förutsättning för att dagens regelverk och sanktioner ska kunnas tillämpas på denna typ av brott. Se vidare avsnitt 4.4 och 4.6. 
 Ett förbud för assistansanordnare att utbetala ersättningar och ge andra ekonomiska förmåner till assistansberättigade kan verka mindre självklart eftersom det inte finns någon direkt relation mellan Försäkringskassan och assistansanordnarna. Ett förbud av det slaget hänger inte samman med någon skyldighet för anord- narna att till Försäkringskassan redovisa hur de använder assistans- ersättningen eller någon möjlighet för myndigheten att följa upp och kontrollera anordnarnas användning av assistansersättning. Vi bedömer dock att ett förbud som riktas mot assistansanordnare är angeläget. På det sättet markeras även assistansanordnarnas ansvar för hur assistansersättningen hanteras. Genom att även dessa kan bryta med regleringen om de betalar ut ersättningar och ger andra ekonomiska förmåner så kan deras roll också komma att utredas i samband med felaktig användning av assistansersättning. 
 I avsnitt 4.1 och 4.2 har vi framhållit att all ersättning som betalas ut eller lämnas till en assistansanordnare måste gå in i dennes verksamhet och inte i någon del stå på t.ex. ett klientme- delskonto där den assistansberättigade själv behåller ansvaret för 
 62 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 medlen. Vi vill understryka att ett förbud för assistansanordnare att betala ut ersättningar och ge andra ekonomiska förmåner till assistansberättigade förutsätter en sådan tydlighet om vem som ansvarar för ersättningen. 
 En typ av utbetalningar från assistansanordnare som har diskuterats är ersättning och andra ekonomiska förmåner som en assistansberättigad erbjuds för att byta anordnare och som utbetalas innan bytet skett. Sådana utbetalningar omfattas inte av de förbud som vi föreslår. Dessa förbud avser förhållandet mellan assistansanordnare och de assistansberättigade som – vid tidpunkten för att ersättning eller annan ekonomisk förmån utbetalas – köper sin personliga assistans från dessa. Vi ser ingen praktisk möjlighet att införa en karenstid innan en viss assistans- anordnare anlitas, då ekonomiska transaktioner mellan denne och den assistansberättigade är förbjudna. 
 Enligt tilläggsdirektivet ska vi överväga om det finns behov av undantag från förbuden mot transaktioner mellan assistansanord- nare och assistansberättigade. 
 Vi föreslår att det ska finnas vissa särskilda skäl för assistansan- ordnare att utbetala ersättning och andra ekonomiska förmåner till assistansberättigade och för de senare att ta emot ersättning och andra ekonomiska förmåner från anordnare. För samtliga särskilda skäl krävs att det finns kvitton eller annat underlag som den assistansberättigade kan uppvisa för Försäkringskassan. Se vidare avsnitt 4.5. 
 I vårt tidigare delbetänkande anges några situationer där det är legitimt för den assistansberättigade att själv få del av assistanser- sättning som utbetalats eller lämnats till assistansanordnare. Vi föreslår att dessa situationer omfattas av de särskilda skälen. Det gäller 
  
 x 
  
 utlägg för omkostnader i samband med personlig assistans 
  
 x 
  
 betalning för utförda tjänster hos assistansanordnaren 
  
 x 
  
 del av överskott till medlem i kooperativ eller ägare av annat företag enligt de regler som gäller för företagsformen. 
  
 Utöver detta föreslår vi att de särskilda skälen också ska omfatta 
  
 x 
  
 ersättningar och andra ekonomiska förmåner som kommunen ger till en ersättningsberättigad eller som denne tar emot från kommunen enligt annan författning 
  
 63 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 x 
  
 sådant som en ersättningsberättigad fått eller tagit emot i anslut- ning till en åtgärd som är nödvändig för assistansanordnarens verksamhet eller för att ersättningsberättigade ska kunna utöva inflytande eller kunna påverka sin personliga assistans och som den ersättningsberättigade inte har någon ekonomisk vinning av 
  
 x 
  
 skyldigheter som familjemedlemmar normalt har mot varandra i de fall en nära anhörig till den ersättningsberättigade anordnar dennes personliga assistans 
  
 x 
  
 ersättningar och andra ekonomiska förmåner som ges på sedvanliga och affärsmässiga grunder och som i övrigt inte kan betraktas som orimliga eller i strid med intentionerna med de regleringar som nu införs. 
  
 Den sista punkten gäller representation och liknade som ryms inom området för avdragsrätten, t.ex. julbord eller julgåva. I den omfattning representationen är dyrare ska den beskattas enligt reglerna för detta. 
 Vi utgår från att regeringen i enlighet med vad som anges i tilläggsdirektivet vill få förslag till regler som avser ersättningar och andra ekonomiska förmåner från alla intäkter som en assistansan- ordnare har. Detta stämmer med det övergripande syftet att ta bort möjligheterna till en konkurrens med ekonomiska förmåner istället för kvalitet i personlig assistans. En reglering som inte enbart avser assistansersättning är dock mer långtgående än vad som vad tidigare diskuterats, t.ex. i vårt tidigare delbetänkande. Resultatet kan t.ex. bli att medel som donerats för stipendier eller resor bland medlemmar i ett kooperativ inte kan användas för det angivna syftet. Inte heller blir det möjligt för ett företag med andra intäkter än assistansersättning att använda dessa medel för kundvård bland assistansberättigade som anlitar företaget för sin personliga assistans. 
 Vi har övervägt om ersättningar och andra ekonomiska för- måner som kan visas vara finansierade med andra medel än assistansersättning kan omfattas av de särskilda skäl som nämns ovan. Det skulle i så fall kräva att den ersättningsberättigade kan visa att ersättningen eller den ekonomiska förmånen som han eller hon fått av sin anordnare är finansierad med medel som hållits helt skilda från assistansersättningen. Om Försäkringskassan, efter att ha tagit del av den ersättningsberättigades redovisning, anser att saken behöver utredas ytterligare blir det polis och åklagare som får utreda ett eventuellt lagbrott. Den ersättningsberättigade åläggs 
 64 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 alltså ett betydande ansvar i dessa fall. Uppgiften kompliceras dess- utom av anordnarnas möjligheter att omfördela intäkter i verksam- heten över tid. Den ersättningsberättigade måste t.ex. med säkerhet kunna visa att en utbetalning i dag kan härledas till exempelvis en donation för flera år sedan. 
 Vi konstaterar att tilläggsdirektiven är formulerade så att det inte bör vara möjligt för en assistansanordnare att till en assistans- berättigad betala ut ersättningar eller ge andra ekonomiska för- måner som finansieras med andra medel än assistansersättning. Inte heller bör det vara möjligt för en assistansberättigad att ta emot sådana ersättningar eller andra ekonomiska förmåner av anordnaren. Ett undantag för just denna typ av transaktioner skulle vara ett avsteg från huvudprincipen i tilläggsdirektiven. 
 Vi konstaterar också att det finns problem med strikta förbud som avser även andra medel än assistansersättning. Regeringen bör därför, vid remissbehandlingen av detta delbetänkande, särskilt inhämta ytterligare synpunkter på det alternativ som vi övervägt och därefter ta ställning till detta. Alternativet innebär att ersätt- ningar och andra ekonomiska förmåner som finansieras med andra medel än assistansersättning omfattas av de särskilda skälen för ersättningar och andra ekonomiska förmåner. 
  
 4.3.3 
  
 Konsekvenser 
  
 Regeländringen bör inte påverka den enskilde assistansberättigade annat än om denne i dag får ersättning eller andra ekonomiska för- måner av assistansanordnaren vid sidan av kostnaderna för den per- sonliga assistansen. Detta är inte en ändamålsenlig användning av ersättningen och utgör en del av det problem som tilläggsdirektivet tar fasta på. Genom att assistansberättigade förbjuds att ta emot ekonomiska ersättningar bör assistansanordnarnas incitament att konkurrera med annat än kvalitet i princip att försvinna. 
 För assistansanordnare försvinner möjligheterna att betala ut ersättningar och ge andra ekonomiska förmåner som i dag kan leda till en konkurrens med ekonomiska förmåner istället för med kvalitet. Det finns dock inga särskilda styrmedel som gör att medel som i dag inte används på ett ändamålsenligt sätt i det korta perspektivet börjar användas till exempelvis löner, kompetensut- veckling och arbetsmiljöinsatser för personliga assistenter – det vill säga de faktorer som är viktigast för god kvalitet i personlig 
 65 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 assistans. Dessa medel kan istället gå till anordnarens administra- tion, inklusive chefslöner, kontorslokaler och utdelning till ägare. Det kommer också att vara möjligt att locka nya assistans- berättigade till en anordnare med ersättningar och andra ekono- miska förmåner som utbetalas innan anordnaren börjar ta emot assistansersättning på den assistansberättigades uppdrag. På sikt är det dock troligt att assistansberättigade väljer bort de anordnare som inte förmår konkurrera med god kvalitet i personlig assistans. 
 Som framgått är den föreslagna regleringen mer långtgående på en punkt än vad vi själva tidigare föreslagit. Eftersom de föreslagna förbuden avser alla medel hos en assistansanordnare omöjliggörs en del marknadsföringsaktiviteter och andra inslag i förhållandet mellan företag och kunder respektive kooperativ och medlemmar som annars är vanliga och accepterade. Samtidigt är det möjligt att de föreslagna reglerna är relativt enkla att gå runt på just denna punkt. En assistansanordnare kan ha ett dotterbolag, eller höra till ett moderbolag, som gör utbetalningar och ger andra ekonomiska förmåner som anordnaren själv är förbjuden att ägna sig åt. Sådana åtgärder kan utgöra egna lagbrott om de kan visas enbart ha genomförts som ett medvetet kringgående av lagar och förord- ningar. 
 Indirekt kan assistansanordnare påverkas av att också denna reglering bidrar till att ge assistansberättigade ekonomiska incitament att bli egna arbetsgivare, om inte de generella åtgärder som vi föreslår i avsnitt 4.1 samtidigt genomförs. Om regeringen väljer att genomföra en begränsad ändring med enbart den inne- börd som anges i tilläggsdirektivet finns det också på denna punkt skäl att noga följa upp om ändringen skapar ekonomiska incitament för fler assistansberättigade att bli egna arbetsgivare och vad det betyder i praktiken. 
 För Försäkringskassan är det betydligt svårare att kontrollera efterlevnaden av denna regeländring än av den som föreslås i avsnitt 4.2, i synnerhet den del av ändringen som utgör ett förbud för assistansberättigade att ta emot och använda medel hos en assistansanordnare till annat än kostnader för personlig assistans. Detta bidrar också till en viss osäkerhet om effekterna av den före- slagna ändringen. 
 66 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 4.4 
  
 Återbetalning 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 Dagens regler för återbetalning är inte skrivna i syfte att täcka de situationer som behandlas i avsnitt  
  
 4.1–4.3. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Det införs en regel i LASS (16 §) om att Försäkringskassan ska besluta om återbetalning av assistansersättning om den som erhållit ersättningen eller hans eller hennes ställföreträdare i strid med föreskrift i lagen eller i förordning meddelad med stöd av lagen mottagit ersättning eller annan ekonomisk förmån. 
  
 4.4.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt tilläggsdirektivet ska kommittén lämna författningsförslag på ytterligare reglering av återbetalningsskyldighet i det fall assistansersättningen lämnats, tagits emot eller i övrigt använts i strid med de övriga bestämmelser som kommittén ska föreslå. 
 Som framgår av avsnitt 2.5 finns det idag inte några legala möjligheter att kräva återbetalning på den grunden att Försäk- ringskassan anser att assistansersättning använts till annat än kostnader för personlig assistans. Undantaget från detta är de fall där den assistansberättigade personen fått beslut om ersättning med ett förhöjt belopp. I dessa fall kan den assistansberättigade bli återbetalningsansvarig om ersättningen inte använts enligt den budget som beslutet grundar sig på. 
 Det är, inom ramen för dagens lagstiftning, endast den assistansberättigade som kan bli återbetalningsskyldige. En assistansanordnare kan aldrig göras återbetalningsskyldig gentemot Försäkringskassan. Denne får ersättningen för att på den assistans- berättigades uppdrag utföra personlig assistans. Om en assistans- berättigad anser att assistansanordnaren använt ersättningen på fel sätt, är detta en fråga som får lösas mellan dessa båda parter. 
 I vårt tidigare delbetänkande föreslås en grundläggande föränd- ring så till vida att en assistansanordnare i formell mening ska vara betalningsmottagare och därmed vara skyldig att redovisa hur den utbetalade assistansersättningen använts samt återbetala den del av ersättningen som inte behövts till kostnader för personlig assistans. 
 67 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 4.4.2 
  
 Överväganden 
  
 Tilläggsdirektivet medger inte någon förändring i riktning mot att göra assistansanordnaren återbetalningsskyldig. Det är enbart till den enskilde som återbetalningsreglerna måste riktas. 
 Dagens regler för återbetalning är inte skrivna i syfte att täcka de situationer som behandlas i avsnitt  
 4.1–4.3. 
  Den paragraf i LASS som handlar om återbetalning bör därför kompletteras med en regel om att Försäkringskassan också ska besluta om återbetalning av assistansersättning i dessa fall. Detsamma gäller också om den som erhållit ersättningen eller hans eller hennes ställföreträdare i strid med föreskrift i LASS eller i förordning meddelad med stöd av den lagen mottagit ersättning eller annan ekonomisk förmån. 
 Både stat och kommun finansierar assistansersättningen. Den assistansersättning som återbetalas till Försäkringskassan skulle därför behöva fördelas mellan dessa huvudmän. Reglerna i LASS om återbetalning omfattar dock redan flera situationer, där assistansersättning ska betalas tillbaka till Försäkringskassan utan att medlen fördelas på något reglerat sätt mellan stat och kommun. Frågan om fördelning av återbetalad assistansersättning är därför en fråga som kräver en närmare analys än vad vi har möjlighet att gå in på här. Vi återkommer till frågan i vårt fortsatta arbete med huvudmannaskapet för stöd och service enligt LSS och LASS. 
  
 4.4.3 
  
 Konsekvenser 
  
 Att den enskilde blir skyldig att återbetala assistansersättning som denne tagit emot och inte använt till kostnader för personlig assistans är en relevant och effektiv åtgärd i förhållande till det fel som denne begått. Vi ser inga risker för att åtgärden drabbar den enskilde orimligt hårt, trots att det kan bli relativt stora belopp som ska återbetalas eller regleras på annat sätt. 
 Om den enskilde direkt tar emot assistansersättning från För- säkringskassan, utan att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter, så är det ett överskott som inte använts för att anlita assistansanordnare som ska betalas tillbaka. Dessa medel bör således vara enkelt tillgängligt för den enskilde. 
 Detsamma gäller om den assistansberättigade själv är arbets- givare för sina personliga assistenter och inte använt hela den utbetalade ersättningen till kostnader för personlig assistans. 
 68 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 Om den enskilde tagit emot ersättning eller annan ekonomisk förmån från en assistansanordnare så är det värdet av detta som ska betalas tillbaka till Försäkringskassan. Eftersom ersättningen eller förmånen tagits emot handlar det om medel som den enskilde bör ha enkelt tillgängliga. 
 Syftet med de föreslagna förändringarna är att den av Försäk- ringskassan utbetalade assistansersättningen ska användas till avsett ändamål. I vilken utsträckning som ersättning kommer att betalas tillbaka är svårt att förutse. 
  
 4.5 
  
 Försäkringskassans kontroll 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 Förslagen i avsnitt  
  
 4.1–4.4 
  kräver att Försäkringskassan får vissa nya instrument för uppföljning och kontroll. Det handlar om tillgång till uppgifter från assistansberättigade om att de använt utbetalad assistansersättning i enlighet med vad som anges i gällande lagar och förordningar. 
  
 x 
  
 Försäkringskassans möjligheter att kontrollera att de föreslagna reglerna i avsnitt 4.3 följs kommer att vara relativt begränsade. Endast i enstaka fall, och efter polisanmälan, kommer det att vara möjligt att utreda om en assistansanordnare eller en assistansberättigade brutit mot något av dessa förbud. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Det införs en regel i  
  
 LASS-förordningen 
  (11 a §) om att den ersättningsberättigade ska kunna redovisa att den av Försäk- ringskassan utbetalda assistansersättning använts i enlighet med vad som följer av föreskrifter i LASS och  
 LASS-förordningen. 
  
 x 
  
 I  
  
 LASS-förordningen 
  införs en regel (11 b §) om att Försäkringskassan får kontrollera att assistansersättningen använts i enlighet med LASS och  
 LASS-förordningen. 
  
 4.5.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt tilläggsdirektivet ska kommittén lämna författningsförslag på hur Försäkringskassan ska kunna kontrollera att bestäm- melserna om assistansersättningen efterlevs. 
 69 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 Försäkringskassan har knappast några möjligheter att begära uppgifter från assistansanordnare om hur de använder assistanser- sättningen. Anordnarna står inte i någon direkt relation till Försäk- ringskassan som betalningsmottagare och omfattas inte av de regler som i dag gäller för uppgifts- och anmälningsskyldigheter och åter- betalning. 
 Assistansberättigade som själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter har en annan relation till Försäkringskassan eftersom de själva beviljats assistansersättningen. Eftersom det praktiskt taget saknas regler för hur assistansersättningen får användas är det dock knappast meningsfullt för Försäkringskassan att efterfråga uppgifter om detta. 
 I vårt tidigare delbetänkande föreslås att Försäkringskassans ska få en regelbunden redovisning från assistansanordnare och egna arbetsgivare av till vad assistansersättningen har använts. Vidare föreslås att Försäkringskassan ska få kontrollera att redovisningen är korrekt genom möjligheter att när som helst kunna granska anordnarnas och de egna arbetsgivarnas underlag i form av bokföring, verifikationer etc. 
  
 4.5.2 
  
 Överväganden 
  
 Förslagen i avsnitt  
 4.1–4.4 
  kräver att Försäkringskassan får vissa nya instrument för uppföljning och kontroll. Det handlar om till- gång till uppgifter från assistansberättigade om att de använt utbetalad assistansersättning i enlighet med vad som anges i gällande lagar och förordningar. 
 För att följa upp att assistansberättigade som inte själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter använder den utbetalade ersättningen till assistansanordnare bör Försäkringskassan få till- gång till uppgifter om vilka anordnare det handlar om samt under- lag i form av avtal och kvitton som visar att anordnarna anlitats. Vid en eventuell brottsutredning finns det möjligheter för polis och åklagare att kontrollera den enskildes bankkonton m.m. enligt de regler som gäller för detta. I samband med detta kan även assistans- anordnarna kontaktas för ytterligare uppgifter. 
 Försäkringskassan bör få motsvarande möjligheter att inhämta uppgifter från de egna arbetsgivarna om att dessa inte använder utbetalad assistansersättning till annat än kostnader för personlig assistans. Dessa har möjligheter att skilja assistansersättningen från 
 70 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 sin personliga ekonomi genom t.ex. separata bankkonton och särskild hantering av kvitton m.m. Även här kan en undersökning av bankkonton göras enligt de regler som gäller detta, efter att För- säkringskassan polisanmält eventuella misstankar om brottsligt förfarande. 
 Grundläggande för båda dessa typer av kontroller bör vara att Försäkringskassan upprättar en blankett där den assistans- berättigade på heder och samvete intygar att assistansersättningen används till kostnader för personlig assistans genom att denne anlitar en eller flera namngivna anordnare eller själv är arbetsgivare för sina personliga assistenter och använder assistansersättningen i enlighet med reglerna för detta. 
 Det är svårare att se några långtgående kontrollmöjligheter för Försäkringskassan när det gäller förbudet mot att utbetala ersätt- ningar och att ge andra ekonomiska förmåner från assistans- anordnare till assistansberättigade och förbudet mot att assistans- berättigade tar emot ersättningar och andra ekonomiska förmåner av anordnare. I regel finns det hos assistansanordnarna underlag som skulle vara relevant i detta sammanhang. Försäkringskassan har i dag inte har någon formell relation till dessa och kan inte kräva redovisningar av hur dessa använder assistansersättningen. En möjlighet skulle vara att kräva att den assistansberättigade själv ska dokumentera hur dennes assistansersättning används av anordnaren och hålla dessa uppgifter tillgängliga för Försäkringskassan. Detta skulle dock i praktiken lägga ett mycket stort administrativt arbete på den överväldigande majoritet assistansberättigade som anlitar anordnare just för att få hjälp med bl.a. detta. 
 Mot den bakgrunden bedömer vi att Försäkringskassans kontroller i fråga om förbud att betala ut och ta emot ersättningar och andra ekonomiska förmåner enbart kan vara relativt begränsade. Den ersättningsberättigade ska till Försäkringskassan kunna uppvisa kvitton på att denne använt utbetalad assistanser- sättning i enlighet med de regler som vi föreslår i avsnitt 4.3. I övrigt bör Försäkringskassan polisanmäla misstänkta brott mot de förbud som vi föreslår. Även här finns det, vid en eventuell brotts- utredning, möjligheter för polis åklagare att kontrollera den enskildes bankkonton m.m. enligt de regler som gäller för detta. Eftersom de föreslagna förbuden även avser assistansanordnare kan deras bokföring och övriga dokumentation granskas vid en eventuell brottsutredning. 
 71 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 Det bör understrykas att de kontroller som vi behandlar här skiljer sig från huvuddelen av de kontroller som Försäkringskassan i dag bedriver inom socialförsäkringsområdet. Dessa handlar i regel om huruvida den ersättningsberättigade har rätt till en viss ersätt- ning i förhållande till exempelvis arbetsförmåga eller inkomst, inte om hur utbetalad ersättning använts. Undantag är bilstöd och tandvårdsersättningen, som kan lämnas till en tredje part utan koppling till Försäkringskassan för utförande av en viss tjänst. 
  
 4.5.3 
  
 Konsekvenser 
  
 I huvudsak kommer de föreslagna kontrollmöjligheterna att ha positiva effekter. De understryker allvaret i de föreslagna författ- ningsändringarna och gör det möjligt att säkerställa att de nya reglerna efterlevs. 
 Förbuden mot vissa transaktioner mellan assistansanordnare och assistansberättigade kommer inte att motsvaras av tillräckligt effektiva kontrollmöjligheter. Endast i enstaka fall, och i regel efter en polisanmälan, kommer det att vara möjligt att utreda om en assistansanordnare eller en assistansberättigade brutit mot något av dessa förbud. 
 För assistansberättigade och assistansanordnare kan det behövas en del ytterligare administration, men det är ett arbete som det bör vara rimligt att kräva med tanke på storleken på de medel som För- säkringskassan betalar ut för personlig assistans. 
 Kompetens och resurser för kontrollarbetet behandlas i kapitel 5. 
  
 4.6 
  
 Sanktioner 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 Bidragsbrottslagen kommer att vara tillämplig vid de situationer som den enskilde handlar i strid med de regler som vi föreslår i avsnitt  
  
 4.1–4.4. 
  Det behövs dock ytterligare en sanktionsmöjlig- het som direkt gäller utbetalningen av assistansersättning. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
  
 x 
  
 Det införs en regel i LASS (12 a §) om att Försäkringskassan efter samråd med den enskilde får besluta att assistansersätt- 
  
 72 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 ningen ska betalas till annan enskild person, juridisk person eller kommun än den enskilde anmält till myndigheten eller begärt att myndigheten ska utbetala ersättningen till. 
  
 4.6.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Enligt tilläggsdirektivet ska kommittén se över om det finns behov av ytterligare sanktioner än de i brottsbalken och de i bidrags- brottslagen vid användningen av assistansersättningen i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner. 
 Sedan den 1 augusti 2007 gäller en särskild bidragsbrottslag. Bidragsbrottslagen gäller bidrag och ersättningar som enlig lag eller förordning betalas ut av olika myndigheter, bl.a. Försäkringskassan. Lagen innebär bl.a. detta: 
  
 x 
  
 Det som lämnar en oriktig uppgift kan bestraffas med stöd av bidragsbrottslagen. Med oriktig uppgift avses inte endast osann uppgift utan även ofullständiga uppgifter, det vill säga ett partiellt förtigande av sanningen. Vilka uppgifter som ska lämnas och vad som är en oriktig uppgift får avgöras med led- ning av innehållet i respektive lag eller förordning om bidrag och ersättningar. 
  
 x 
  
 Lagen omfattar såväl skriftliga som muntliga uppgifter. Även felaktiga uppgifter som lämnas elektroniskt, t.ex. genom Internet eller genom servicetelefon, kan medföra straffansvar, böter eller fängelse. Lagens tillämplighet förutsätter inte att uppgiften lämnas till den myndigheten som beslutar om förmånen. Lagen omfattar också anmälningsskyldighet och är tillämplig då en förmånstagare underlåter att göra en anmälan om ändrade förhållanden som påverkar rätten till en förmån eller förmånens storlek. 
  
 x 
  
 Brottet måste vara uppsåtligt. Subjektiva omständigheter som vad gärningsmannen trott, förväntat sig eller insett om faran för brottets fullbordan kan ha betydelse för uppsåtsbedömningen. Det är viktigt för bidragsbrottslagens tillämplighet att den myndigheten som beslutar om förmånen sköter sin informa- tionsskyldighet enligt förvaltningslagen. 
  
 I vårt tidigare delbetänkande uppmärksammades inte den typ av sanktioner som kan bli aktuella enligt bidragsbrottslagen. Det 
 73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 beror på att förslagen i dessa fall främst handlade om assistansan- ordnares skyldigheter och de påföljder som skulle kunna bli aktuella för dessa. Påföljderna handlade i båda fallen om återbetal- ning. I vårt tidigare delbetänkande finns också förslag om att en assistansanordnare som gjort sig skyldig till allvarliga förseelser inte skulle få ta emot assistansersättning. Allvarliga brister i hanteringen av assistansersättningen skulle också kunna föranleda en gransk- ning inom den sociala tillsynen, som vi såg som en del av den samlade lösningen för uppföljning och kontroll av verksamheter med personlig assistans. 
  
 4.6.2 
  
 Överväganden 
  
 Förutsatt att det tydligt framgår av lag och förordning vad som gäller för utbetalning, användning och återbetalning av assistanser- sättning kommer bidragsbrottslagen att vara tillämplig i de situa- tioner som den enskilde handlar i strid med dessa regler. Utan de ändringar som vi föreslår i avsnitt  
 4.1–4.4 
  får bidragsbrottslagen dock knappast någon betydelse när det gäller felaktig användning av assistansersättningen. 
 En förutsättning för att bidragsbrottslagen ska vara tillämplig är att det är den ersättningsberättigade som begår brottet. Detta är också i huvudsak fallet i de ändringar som vi föreslår. Genom åter- betalningsskyldigheten och vad som kan följa av bidragsbrottslagen bör det finnas tillräckliga sanktioner mot den enskilde vid felaktig- heter i samband med utbetalning och användning av assistanser- sättning. Bidragsbrottslagen omfattar för övrigt också den redovis- ning av utförda assistanstimmar som lämnas till Försäkringskassan, förutsatt att denna görs på heder och samvete. 
 I avsnitt 4.3 föreslår vi ett förbud för assistansanordnare att betala ut ersättning eller på annat sätt ge den assistansberättigade andra ekonomiska förmåner. Det finns i dagens regelverk inga sanktioner som är relevanta i detta fall. Om förbudet ska åtföljas av någon sanktion behöver regelverket kompletteras på denna punkt. Den mest näraliggande möjligheten är att ge Försäkringskassan möjlighet att besluta att assistansersättningen ska betalas till någon annan om en annan enskild person, juridisk person, kommun eller den ersättningsberättigade själv använt assistansersättningen i strid med författningen. I vårt tidigare delbetänkande bedömde vi att 
 74 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 detta är en relevant påföljd om en assistansanordnare inte använder utbetalad assistansersättning på ett ändamålsenligt sätt. 
 Det kan dock ifrågasättas om en sanktion som till stor del riktar sig mot assistansanordnare är relevant så länge som Försäkrings- kassan saknar formell relation till assistansanordnare och inte med stöd av detta kan följa upp eller kontrollera till vad de använder assistansersättning. Vi bedömer ändå att sanktionen är relevant också i förhållande till de förbud som vi föreslår i avsnitt 4.3. En assistansanordnare som ger den enskilde tillgång till ersättning eller annan ekonomisk förmån kan inte betraktas som en seriös upp- dragstagare. 
 Ett beslut om att inte låta en assistansanordnare få hantera assistansersättning på uppdrag av den assistansberättigade måste givetvis fattas på mycket goda grunder. I annat fall kan såväl assistansberättigade som assistansanordnare drabbas på ett orätt- mätigt sätt. Vidare kan staten bli skyldig att betala skadestånd. 
 Det är givetvis också viktigt att Försäkringskassan gör den assistansberättigade delaktig i hela den processen leder fram till den föreslagna sanktionen. 
  
 4.6.3 
  
 Konsekvenser 
  
 För regelverkets trovärdighet är det viktigt att de författnings- ändringar som föreslås i avsnitt  
 4.1–4.4 
  åtföljs av relevanta påföljder för den som bryter mot dem. 
 De förbud som riktas mot de assistansberättigade svarar mot de påföljder som är möjliga att utdöma enligt nuvarande lagstiftning och mot den återbetalningsskyldighet som vi diskuterar i avsnitt 4.4. En möjlighet för Försäkringskassan att neka utbetalning till en viss assistansanordnare är en relevant komplettering av dessa sank- tioner. 
 Det är svårt att bedöma i vilken utsträckning som Försäkrings- kassan kan komma att anmäla misstankar om brott mot de före- slagna reglerna. Följaktligen är det svårt att säga något om den ökade belastningen på polis, åklagare och domstolar. Utan belägg för någon omfattande felaktig användning av assistansersättning finns det skäl att utgå från att det knappast blir något betydande merarbete för dessa myndigheter. 
 75 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 SOU 2007:73 
  
 4.7 
  
 Information 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
  
 x 
  
 De regeländringar som vi föreslår förutsätter en god informa- tion till i första hand de assistansberättigade om vilka regler som gäller för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. Det finns anledning att ta vara på detta till- fälle och bredda informationen så att den gäller syftet med personlig assistans och assistansersättning samt de regler som i övrigt gäller för insatsen och ersättningen. 
  
 LSS-kommitténs 
  förslag 
 x Försäkringskassan bör få i uppdrag av regeringen att, i samverkan med andra berörda myndigheter och Sveriges Kommuner och Landsting, genomföra en samlad informations- insats till assistansberättigade, deras legala ställföreträdare och assistansanordnare. Informationen bör avse de nya regler som vi föreslår samt syften och mål med personlig assistans, övriga gällande regler för assistansersättningen och skatte- och arbets- miljöregler av betydelse vid personlig assistans. 
  
 4.7.1 
  
 Förutsättningar 
  
 Informationsinsatser nämns inte direkt i tilläggsdirektivet. Försäkringskassan har i dag en skyldighet att, enligt förvalt- 
 ningslagen, informera om vilka regler och andra förutsättningar som gäller för assistansersättningen. Några särskilda uppdrag att generellt informera assistansberättigade eller assistansanordnare om personlig assistans eller assistansersättning har inte Försäkrings- kassan. 
 Andra berörda myndigheter, som kommunerna, Skatteverket och Arbetsmiljöverket, har också viss information om personlig assistans eller assistansersättning. 
 I vårt tidigare delbetänkande föreslog vi särskilda insatser för att informera assistansberättigade om deras rättigheter och skyldigheter samt om vilka anordnare som de kan välja för sin personliga assistans. Den senare informationen skulle utgå från de tillstånd som vi föreslog för enskilda assistansanordnare. 
 76 
  
 SOU 2007:73 
  
 Förslag till åtgärder 
  
 4.7.2 
  
 Överväganden 
  
 De regeländringar som vi föreslår förutsätter en god information till i första hand de assistansberättigade om vilka regler som gäller för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersätt- ning. Det gäller naturligtvis särskilt de ändringar som leder till att den enskilde kan begå brott vid olika sätt att använda assistanser- sättningen. 
 I samband med att de nya reglerna införs måste Försäkrings- kassan nå samtliga assistansberättigade och assistansanordnare med information om förändringarna. Det finns anledning att ta vara på detta tillfälle och bredda informationen så att den gäller syftet med personlig assistans och assistansersättning samt de regler som i övrigt gäller för insatsen och ersättningen. Försäkringskassan bör därför utforma informationen i samverkan med andra berörda myndigheter samt Sveriges Kommuner och Landsting. Inte minst är det viktigt att informationen också ger en översikt över gällande skatte- och arbetsmiljöregler. 
 Informationen kan över huvud taget ge assistansberättigade, deras legala företrädare och assistansanordnare bättre kunskaper om syftet med personlig assistans och de regler och krav som gäller vid utförande av personlig assistans och hantering av assistanser- sättning. Det finns flera mycket goda exempel på att assistans- berättigade och assistansanordnare själva informerar om detta och genomför utbildningar om personlig assistans. Staten har dock gjort relativt lite för att främja – eller ställa krav på – sådana insatser. 
  
 4.7.3 
  
 Konsekvenser 
  
 En bred och väl genomförd informationsinsats kan skapa så goda generella förutsättningar för att de nya reglerna efterlevs att den mer selektiva uppföljningen och kontrollen inte behöver bli alltför omfattande. 
 Även om det grundläggande syftet med informationen är att skapa förutsättningar för att nya regler ska tillämpas, så bör den bidra till att assistansberättigade och assistansanordnare får en tydlig, gemensam bild av vad som gäller för personlig assistans och assistansersättning i Sverige. 
 77 
  
 5 
  
 Resurser 
  
 LSS-kommitténs 
  bedömning 
 x Försäkringskassan kommer att få ett visst merarbete med ekonomiska uppföljningar och kontroller, som i dag inte är en del av myndighetens ansvar. Arbetet kommer att kräva en delvis annan kompetens än dagens kontroller, t.ex. med tydligare in- riktning på ekonomisk uppföljning och revision. Sammantaget bör de kontrollinsatser som kan bli aktuella rymmas inom ramen för Försäkringskassans insatser för uppföljningar och kontroller inom socialförsäkringssystemet. 
  
 x 
  
 Även Polisen och Åklagarmyndigheten kan komma att få ytter- ligare arbete till följd av de föreslagna regeländringarna. Troligt- vis handlar det om ett mycket begränsat ytterligare arbete. 
  
 x 
  
 För anordnare som i dag saknar eller har bristfälliga system för kvitton och annat underlag i samband med kostnader på verk- samhetsnivå måste skaffa sig sådana. 
  
 5.1 
  
 Försäkringskassan 
  
 I tilläggsdirektivet efterfrågar regeringen inga förslag på finansie- ring av den uppföljning och kontroll som Försäkringskassan för- väntas utföra till följd av de nya reglerna. 
 Försäkringskassan kommer att få ett visst merarbete med eko- nomiska uppföljningar och kontroller, som i dag inte genomförs. Arbetet kommer att kräva en delvis annan kompetens än dagens kontroller, t.ex. med tydligare inriktning på ekonomisk uppföljning och revision. En sådan kompetens krävs också för uppföljningar och stickprov. Som framgår av avsnitt 4.5 kommer Försäkrings- kassans kontroller dock att blir relativt begränsade när det gäller förbuden mot att ersättningar och andra ekonomiska förmåner utan särskilda skäl betalas ut av assistansanordnare och tas emot av 
 79 
  
 Resurser 
  
 SOU 2007:73 
  
 assistansberättigade. Sammantaget bör de kontrollinsatser som kan bli aktuella rymmas inom ramen för Försäkringskassans insatser för uppföljningar och kontroller inom socialförsäkringssystemet. 
 En möjlig intäktskälla är de återbetalningar som kan bli aktuella till följd av regeländringarna. De grupper som i första hand berörs av ändringarna är dock relativt små. Det handlar om assistans- berättigade som själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter eller själva lämnar ersättningen till assistansanordnare. Om det finns personer i dessa grupper som i dag inte använder all utbetalad assistansersättning till kostnader för personlig assistans så är den troligaste effekten av våra förslag att de kommer att göra det när de nya reglerna trätt i kraft. 
 Eventuellt kommer Försäkringskassan att behöva handlägga fler ansökningar om förhöjd ersättning samt finansiera fler sådana ersättningar för dem som har rätt till dem. Vi bedömer dock att ansökningarna inte nödvändigtvis blir fler till följd av de åtgärder vi föreslår för uppföljning och kontroll av assistansersättningen. 
  
 5.2 
  
 Andra myndigheter 
  
 Även polisen, Åklagarmyndigheten och Skatteverket kan komma att få ytterligare arbete till följd av de föreslagna regeländringarna. Troligtvis handlar det om ett mycket begränsat ytterligare arbete. Vi bedömer att detta bör rymmas inom ramen för det samlade arbete som pågår mot felaktigheter i trygghetssystemen. 
  
 5.3 
  
 Assistansanordnare 
  
 De assistansanordnare som i dag saknar system för kvitton och annat underlag gällande kostnader på verksamhetsnivå – med hantering av verifikationer m.m. eller har bristfälliga sådana – måste skaffa sig system för att vid en eventuell brottsutredning kunna visa att de endast använt assistansersättning i enlighet med vad vi föreslår i avsnitt 4.3. Assistanssamordnarna kommer troligen också att behöva nya redovisningssystem för att kunna leva upp till de krav deras assistansberättigade kan komma att ställa på dem med anledning av våra förslag. Det kan medföra en tillfällig merkostnad. Sådana system bör dock kunna ses som en investering i verksam- heten som kan ge bättre överblick över de ekonomiska flödena. 
 80 
  
 6 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 1 a § 
 I en ny bestämmelse regleras kostnader för personlig assistans. Be- stämmelsen är uppdelad i två stycken. I varje stycke anges på vilket sätt den ersättningsberättigade kan använda den av Försäkringskas- san utbetalda assistansersättningen, dvs. vad som kan anses vara kostnader för personlig assistans (jfr 1 § denna lag). 
 I  
 första stycket  
 anges de kostnader ersättningsberättigade som är s.k. egna arbetsgivare kan använda assistansersättningen till. Grup- pen egna arbetsgivare är tidigare beskriven i 10 § tredje stycket i denna lag som enskilda som själva lämnar ersättning till sina per- sonliga assistenter. Med det avses ersättningsberättigade personer som tagit på sig hela arbetsgivaransvaret för sina personliga assi- stenter (se vidare prop 1994/95:77). Dessa personer är anmälda som arbetsgivare hos Skatteverket (jfr 6 a § Riksförsäkringsverkets föreskrifter (RFFS 1993:24) om assistansersättning). 
 När det gäller lönekostnader avses alla kostnader för beskatt- ningsbar inkomst som den ersättningsberättigade har för de per- sonliga assistenter som utfört assistans inom dennes verksamhet. Vad som är beskattningsbar inkomst följer av författningar och föreskrifter som styr arbetsgivares redovisningsplikt till Skatte- verket. Med lönebikostnader avses kostnader för arbetsgivar- avgifter samt kostnader för olika försäkringar för personal som regleras i kollektivavtal eller andra sådana kostnader då kollektiv- avtal saknas. 
 Varje kostnad utöver löne- och lönebikostnad skall kunna på- föras något av de kostnadsslag som anges i bestämmelsen.  
 Assistansomkostnader  
 är kostnader som den ersättningsberättigade 
 81 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 SOU 2007:73 
  
 har för sina personliga assistenter i samband med aktiviteter och resor utanför bostaden.  
 Utbildningskostnader  
 är kostnader för utbildningar och fortbildningar av personal. Inga löne- och lönebi- kostnader för de personliga assistenterna ingår här. När administra- tiv personal deltar i utbildningar är deras lönekostnad en del av ut- bildningskostnaderna.  
 Arbetsmiljöinsatser/personalomkostnader  
 är kostnader för att stärka arbetet för en god arbetsmiljö för de per- sonliga assistenterna. I detta kostnadsslag ingår också de kostnader en arbetsgivare generellt har för personal, t.ex. för att möjliggöra intag av mat och skötsel av hygien i de fall det finns skäl för sådana åtgärder på en arbetsplats. Kostnadsslaget omfattar också kostna- der för att befrämja goda villkor i assistenternas arbete men som inte är en del av arbetsmiljöinsatserna. Hit kan räknas företagshälsovård, friskvård, olika former av personalarrangemang, personaldagar m.m. I vilken mån en arbetsgivare har sådana skyldigheter som beskrivs under kostnadsslaget framgår till vissa delar av annan författning och genom överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Det är enbart sådana kostnader för de personliga assistenterna som hör till detta kostnadsslag.  
 Sparad assistansersättning  
 är den del av assistansersättningen för nyttjade assistanstimmar som den ersättningsberättigade vill spara för omkostnader under en senare tidsperiod. Det kan gälla extra omkostnader för personliga assistenter under en resa, t.ex. en semester eller inom ett arbete eller ett uppdrag.  
 Administration  
 är kostnader för löne- och lönebikostnader för den administrativa personalen – i vilken också arbetsledare kan ingå, lokalkostnader, olika former av företagsförsäkringar och avgifter i arbetsgivar- organisation eller branschorganisation, kostnader för rekrytering och marknadsföring samt investeringar. I kostnadsslaget ingår också den ersättningsberättigades egna arvode för att administrera sin personliga assistans. Detta är en beskattningsbar inkomst och ska som andra sådana inkomster ingå i beräkningsunderlaget för rätten till andra förmåner från det allmänna. Eftersom ersättningsberättigade som enbart är arbetsgivare för sina personliga assistenter inte bedriver någon näringsverksamhet kan dessa ersättningsberättigade inte få någon avkastning av sin personliga assistans. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om kostnader för personlig assistans för att skapa klarhet och för att förutsätt- ningarna för likabehandling inom systemet ska öka, t.ex. om vilka kostnader som kan anses som assistansomkostnader eller i vilken 
 82 
  
 SOU 2007:73 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 omfattning en ersättningsberättigad kan spara assistansersättning (jfr 21 § denna lag). 
 Av bestämmelsens  
 andra stycke  
 framgår att kostnader för personlig assistans, för den ersättningsberättigade som inte själva är arbetsgivare, är köp av personlig assistans (jfr 1 § denna lag). En ersättningsberättigad kan göra detta på två sätt: antingen genom att i enlighet med 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersätt- ning begära att Försäkringskassan fattar beslut om att betala ut assistansersättningen till någon annan enskild person, juridisk person eller kommun, dvs. till en assistansanordnare, eller genom att den ersättningsberättigade själv tar emot ersättningen för att betala den till en assistansanordnare (jfr 10 b, 11 och 12 §§ denna lag). I båda fallen är innebörden att den ersättningsberättigade överför rätten att disponera över medlen till assistanssamordnaren. Medlen blir fullt ut en intäkt i den verksamheten. Det medför att asistansanordnaren inte kan använda sig av s.k. klientmedelskonton till vilket den ersättningsberättigade sätter in assistansersättningen. Det blir assistansanordnaren som ansvarar för medlen och de skyl- digheter som följer av det. 
 Bestämmelsens syfte är inte att förändra ersättningsberättigades möjligheter att ha olika former av utföranden av sin personliga assistans, dvs. som egen arbetsgivare och på annat sätt. I vilken omfattning den personliga assistansen utförs på de olika sätten framgår indirekt av uppgifterna Försäkringskassan har i enlighet med reglerna i 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersätt- ning. I denna del är det lämpligt att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om hur Försäkringskassan på ett enkelt sätt ska kunna få kännedom om den ersättningsberättigade valt att till en del själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter och till en del låta annan vara det (jfr 21 § denna lag). 
 10 a § 
 I bestämmelsens  
 första stycke  
 förbjuds den till vilken Försäkrings- kassan beslutat att betala ut den ersättningsberättigades assistanser- sättning att i sin tur betala ut ersättning eller ge annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade, om det inte finns särskilda skäl (jfr 10 b, 11 och 12 §§ denna lag och 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersättning). 
 83 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 SOU 2007:73 
  
 I huvudfallet fattar Försäkringskassan beslut om att betala ut assistansersättningen till annan än den ersättningsberättigade på dennes begäran (11 § förordningen (193:1091) om assistansersätt- ning). Det innebär i praktiken att Försäkringskassan betalar ut den ersättningsberättigades assistansersättning till någon denne befull- mäktigat som mottagare av ersättningen: någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun, dvs. en s.k. assistans- anordnare. Ett annat fall är då Försäkringskassan till följd av den ersättningsberättigades ålderdomssvaghet, sjuklighet, långvarigt missbruk av beroendeframkallande medel eller någon annan liknande orsak beslutat att betala ut assistansersättningen till någon annan person eller en kommun (jfr 12 § denna lag). Ingen av dessa kan betala ut ersättning eller ge annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade. 
 En ekonomisk ersättning kan vara olika utbetalningar av assistansanordnaren av kontanta medel till den ersättnings- berättigade. En annan ekonomisk förmån kan vara andra förmåner än kontanta medel, som t.ex. en resa eller en kapitalvara. 
 I bestämmelsens  
 andra stycke  
 förbjuds den ersättnings- berättigade att ta emot ersättning och annan ekonomisk förmån från den till vilken Försäkringskassan beslutat betala dennes assistansersättning. 
 Ett särskilt skäl till undantag från huvudregeln i styckena ett och två kan gälla t.ex. ersättningar av olika slag för arbete eller en vinstutdelning till följd av hel- eller delägarskap eller utbetalningar av medel för den ersättningsberättigades merkostnader för sina personliga assistenter. Sådana merkostnader kan t.ex. vara omkost- nader för personliga assistenter i samband med resor och i övrigt i vardagen. Dessa merkostnader redovisas mot kvitton. 
 Det handlar naturligtvis inte i något av styckena ett och två om ersättningar eller andra ekonomiska förmåner som kommunen ger till en ersättningsberättigad eller som denne tar emot från kommunen enligt annan författning. Inte heller omfattar förbudet den situation då man inom en familj upprätthåller de skyldigheter familjemedlemmar normalt har mot varandra i de fall en nära anhörig till den ersättningsberättigade anordnar den personliga assistansen. Även sådana ersättningar och andra ekonomiska för- måner som ges på sedvanliga och affärsmässiga grunder och som i övrigt inte kan betraktas som orimliga eller i strid med inten- tionerna med de regleringar som nu införs kan utgöra ett särskilt skäl i den mening som avses i bestämmelsen. Det gäller då repre- 
 84 
  
 SOU 2007:73 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 sentation och liknade som ryms inom området för avdragsrätten. I den omfattning representationen är dyrare ska den beskattas enligt reglerna för detta. 
 Bestämmelsen avser inte något som den ersättningsberättigade fått eller tagit emot i anslutning till en åtgärd som är nödvändig för dennes assistansanordnares verksamhet eller för att den ersätt- ningsberättigade själv ska kunna utöva inflytande och påverka sin personliga assistans och som den ersättningsberättigade inte har någon ekonomisk vinning av. 
 10 b § 
 I bestämmelsens  
 första stycke  
 regleras hur den ersättnings- berättigade som själv tar emot sin assistansersättning utan att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter ska använda ersätt- ningen. Den ersättningsberättigade ska för kostnader för personlig assistans betala assistansersättningen till någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun i enlighet med vad den ersättningsberättigade anmält till Försäkringskassan, dvs. köpa personlig assistans (jfr 1 a § andra stycket denna lag). Den som nu pekas ut som den som ska ha assistansersättningen är den assistans- anordnare som den ersättningsberättigade anmält som sin anordnare (jfr 11 § andra stycket förordningen (1993:1091) om assistansersättning). 
 I bestämmelsen  
 andra stycke  
 förbjuds den ersättningsberättigade som själv tagit emot sin assistansersättning utan att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter att ta emot ersättning eller annan ekonomisk förmån från den som den ersättningsberät- tigade anmält som dennes betalningsmottagare av assistansersätt- ningen, om det inte finns särskilda skäl. En ekonomisk ersättning kan vara olika utbetalningar av assistansanordnaren av kontanta medel till den ersättningsberättigade. En annan ekonomisk förmån kan vara andra förmåner än kontanta medel, som t.ex. en resa eller en kapitalvara. Ett särskilt skäl till undantag från huvudregeln kan gälla t.ex. ersättningar av olika slag för arbete eller en vinstutdel- ning till följd av hel- eller delägarskap eller utbetalningar av medel för den ersättningsberättigades merkostnader för sina personliga assistenter. Sådana merkostnader kan t.ex. vara omkostnader för personliga assistenter i samband med resor och i övrigt i vardagen. Dessa merkostnader redovisas mot kvitton. 
 85 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 SOU 2007:73 
  
 I bestämmelsens  
 tredje stycke  
 förbjuds den som anmälts enligt den ordning som beskrivs i bestämmelsens första stycke att betala ut ersättning eller ge annan förmån till den ersättningsberättigade om det inte finns särskilda skäl. Det gäller samma typ av transak- tioner som beskrivits ovan i författningskommentaren till denna bestämmelse samt om samma undantag från huvudregeln. 
 Det handlar naturligtvis inte i något av styckena två och tre om ersättningar eller andra ekonomiska förmåner som kommunen ger till en ersättningsberättigad eller som denne tar emot från kommunen enligt annan författning. Inte heller omfattar förbudet den situationen då man inom familjen upprätthåller de skyldigheter familjemedlemmarna har mot varandra i de fall en nära anhörig till den ersättningsberättigade anordnar den personliga assistansen. Även sådana ersättningar och andra ekonomiska förmåner som ges på sedvanliga och affärsmässiga grunder och som i övrigt inte kan betraktas som orimliga eller i strid med intentionerna med de regleringar som nu införs kan utgöra ett särskilt skäl i den mening som nu avses i bestämmelsen. Det gäller då representation och liknande som ryms inom området för avdragsrätten. I den omfatt- ning representationen är dyrare ska den beskattas enligt reglerna för detta. 
 Bestämmelsen avser inte något som den ersättningsberättigade fått eller tagit emot i anslutning till en åtgärd som är nödvändig för dennes assistansanordnares verksamhet eller för att den ersätt- ningsberättigade själv ska kunna utöva inflytande och påverka sin personliga assistans och som den ersättningsberättigade inte har någon ekonomisk vinning av. 
 12 a § 
 Med stöd av bestämmelsens  
 första stycke  
 kan Försäkringskassan i vissa fall besluta att betala assistansersättningen till annan än den som den ersättningsberättigade begärt att Försäkringskassan ska betala assistansersättningen till eller den annan enskilda personen, juridiska person eller kommunen som den enskilde själv betalat assistansersättningen till. Det handlar om den grupp ersättningsbe- rättigade som själva inte är arbetsgivare för sina personliga assistententer. För att Försäkringskassan ska kunna betala ut till annan ska assistansersättningen använts i strid med denna lag eller föreskift i förordning meddelad med stöd av denna lag. Det kan 
 86 
  
 SOU 2007:73 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 t.ex. handla om att den som mottagit ersättningen från Försäk- ringskassan har betalat ut ekonomisk ersättning eller givit en annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade. 
 Enligt bestämmelsens  
 andra stycke  
 ska Försäkringskassan samråda med den ersättningsberättigade innan Försäkringskassan fattar beslut enligt bestämmelsens första stycke. Den ersättnings- berättigade ska så långt det är möjligt med hänsyn till den rådande situationen göras delaktig i hela processen. 
 16 § 
 Genom ett tillägg i bestämmelsen första stycke  
 (tredje meningen)  
 görs den ersättningsberättigade återbetalningsskyldig av assistans- ersättning om han eller hon i strid med denna lag eller förord- ningen mottagit ekonomisk ersättning eller annan ekonomisk för- mån. 
 16 a § 
 Genom denna bestämmelse införs en skyldighet för den ersätt- ningsberättigade att betala tillbaka överskottet av assistansersätt- ningen sedan kostnader för personlig assistans är betalda. Det gäller både när den ersättningsberättigade är arbetsgivare och då denna själv betalar assistansersättningen till en enskild person, en juridisk person eller en kommun. 
 21 § 
 Reglerna om delegering av normering flyttas till en ny bestäm- melse. Det införs en behörighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om redo- visning av assistansersättning samt om kostnader för personlig assistans. 
 När det gäller normering om redovisning är det lämpligt att låta regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela mer detaljerade föreskrifter om den redovisningspliktiges skyldigheter både ifråga om former för redovisningen och tidsperioder. Då det rör kostnader för personlig assistans kan regeringen eller den myn- 
 87 
  
 Författningskommentarer till ändringar i LASS 
  
 SOU 2007:73 
  
 dighet regeringen bestämmer meddela mer detaljerade föreskrifter om detta. 
 88 
 Reservation 
 Reservation 
 av ledamoten Roman, Miljöpartiet de Gröna 
 Tandlös lagstiftning som inskränker människor med funktionshinders möjligheter att leva som andra men tillåter övervinster i assistans- företagen 
  
 Delbetänkandet  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning 
 (SOU 2007:73) från  
 LSS-kommittén 
  syftar till att ta steg på vägen mot en mer ändamålsenlig användning av assistansersättningen. I Assistanskommitténs delbetänkande  
 På den assistansberättigades uppdrag  
 (SOU 2005:100) finns förslag till regeringen på hur kvalitén kan förbättras och reglering av vad assistansersättning får användas till. Dessa förslag bör regeringen förverkliga. Med de för- slag som återfinns i detta delbetänkande från  
 LSS-kommittén 
  kommer inte den felaktiga användningen av assistansersättningen att försvinna. Det kommer fortsatt att vara lagligt att använda assistansersättning till annat än assistans. Jag befarar att legitimi- teten för assistansreformen försvagas ytterligare då skattemedel fortsätter, trots nya lagar och regler, att användas till annat än personlig assistans. 
 De steg på vägen, som  
 LSS-kommittén 
  beskriver i del- betänkandet, skapar en ojämlikhet mellan de olika formerna för att bedriva assistansverksamhet. Ersättningsberättigad som anordnar personlig assistans i egen regi får krav på att redovisa hur ersätt- ningen använts mellan olika kostnadsslag. Ersättningsberättigad som köper personlig assistans från en annan anordnare behöver endast visa att ersättningen betalats till en eller flera anordnare. I detta fall regleras inte vad ersättningen ska användas till. Det finns 
 89 
  
 Reservation 
  
 SOU 2007:73 
  
 inga krav på att redovisa mellan olika kostnadsslag. Vad denna obalans kan få för effekter är svårt att bedöma. 
 I direktiven från regeringen så står det att kommittén ska  
 lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller andra ekonomiska förmåner till en assistans- berättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistansanordnare.  
 Detta direktiv har visat sig vara ett dåligt direktiv. Konsekvensen är att kommittén i sitt betänkande inte kan förorda ett sätt att genomföra en sådan lagändring. Undantag behövs och i betänkandet presenteras två modeller med olika grad av undantag. Dessa både förslag innebär inskränkning av möjligheten för människor med funktionshinder att leva som andra. Varför ska just personer med funktionshinder förhindras att ta emot ekonomiska transaktioner från en annan juridisk eller fysisk person? 
 Regeringen vill i praktiken förbjuda ekonomiska transaktioner till ersättningsberättigad från dess anordnare. Jag tycker det är en onödig, krånglig och troligen ej genomförbar väg att gå. Orsaken till att kommittén inte kunnat ena sig kring en modell av reglering är därför att ingen av dessa modeller är bra. De strider mot grunden för hela handikappolitiken, att människor med funktionshinder ska kunna leva som andra. 
 I den ena modellen är undantagen som nämns; utlägg för omkostnader i samband med personlig assistans, betalning för utförda tjänster hos anordnaren och del av överskott till medlem i kooperativ eller ägare av annat företag enligt de regler som gäller för företagsformen. Konsekvensen av denna modell är att alla typer av stipendier, oavsett om de kommer från assistansersättning eller testamenteringar, inte skulle vara tillåtna att delas ut till brukare. Något som för de allra flesta uppfattas som olyckligt och dumt. Den andra modellen innebär att ersättning och ekonomiska för- måner som inte härstammar från assistansersättningen ska vara undantagna. Då ingen uppföljning av anordnarnas ekonomiska redovisning görs så blir det omöjligt att följa upp vilka ersättningar och ekonomiska förmåner från anordnare till brukare som är tillåtna. I praktiken kommer trivselpengar fortsätta att kunna ges till brukare från anordnarna. Lagförslaget som regeringen efter- frågat i syfte att få bort trivselpengar har kommittén med andra ord inte levererat. Det faktum att anordnare inte behöver tillstånd för att bedriva assistansverksamhet och inte heller nödvändigtvis 
 90 
  
 SOU 2007:73 
  
 Reservation 
  
 endast ägnar sig åt assistansverksamhet innebär att lagförslaget blir än mer oförståeligt. 
 Istället för detta krångel bör en lag om vad assistansersättning får användas till stiftas i linje med vad Assistanskommittén förde fram i sitt delbetänkande 2005. 
 Förslaget om att ersättningsberättigad som är egen anordnare ska redovisa hur ersättningen använts mellan de olika kostnads- slagen är ett litet steg på väg mot en mer ändamålsenlig användning av assistansersättningen. Då förslaget inte reglerar hur mycket av ersättningen som ska fördelas till löne- och lönebikostnader så blir det dock tandlöst. Fortfarande kan användningen av ersättningen gå i för stor utsträckning till omkostnader istället för till lön. 
 Kommitténs förslag om att ersättningsberättigad som väljer att köpa assistans från en eller flera anordnare måste betala hela ersätt- ningen till dessa kan få positiva effekter. Det innebär att anordnare inte längre kan handha medel som härstammar från assistansersätt- ning utanför bokföringen. 
 Sammanfattningsvis gör jag bedömningen att regeringens och  
 LSS-kommitténs 
  mål att assistansersättning används till att bekosta personlig assistans ej uppnås till fullo med förslagen i betänkandet. Det kommer fortsättningsvis att vara fullt möjligt och lagligt att göra stora vinster för assistansföretag. Uppföljningen av de före- slagna regleringarna kommer att vara svåra att göra om någon effekt ska nås. Det är endast egna anordnares ersättning som regleras vad den ska användas till. Då egna anordnare uppskatt- ningsvis endast utgör 3% av brukarna så är måluppfyllelsen låg. Det regleras inte heller hur stor del av ersättning till enskilda anordnare som ska gå till lön vilket öppnar för stora kostnader för de andra kostnadsslagen. 
 Oseriösa företag kommer fortsättningsvis även kunna locka över kunder med hjälp av ekonomiska förmåner och ersättning helt lagligt, dock innan avtal mellan ersättningsberättigad och anordnare slutits. 
 Utan en tydlig generell reglering av vad assistansersättning får användas till så kommer legitimiteten för reformen att försvagas. Med förslag som syftar till att stärka legitimiteten utan att lyckas komma åt missbruket riskerar legitimiteten att försvagas ytter- ligare. 
 Jag reserverar mig mot delbetänkandet  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning  
 (SOU 2007:73). 
 91 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till  
 LSS-kommittén 
  
 Dir. 
  
 2007:109 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 5 juli 2007. 
 Sammanfattning av tilläggsuppdraget 
  
 LSS-kommitténs 
  uppdrag utvidgas till att kommittén även ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att assistansersättning som utbetalats till en assistansberättigad som inte själv är arbets- givare endast får användas till att betala assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller andra ekonomiska förmåner till en assistansberättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistansanordnare, 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på ytterligare reglering av återbetal- ningsskyldighet i det fall assistansersättning lämnats, tagits emot eller i övrigt använts i strid med de föreslagna bestämmelserna, 
  
 x 
  
 se över om det finns behov av ytterligare sanktioner än de i brottsbalken och bidragsbrottslagen (2007:612) vid användning av assistansersättning i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner, samt 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på hur Försäkringskassan ska kunna kontrollera att bestämmelserna om användning av assistanser- sättning efterlevs. 
  
 Tilläggsuppdraget ska redovisas senast den 1 oktober 2007. 
 93 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:73 
  
 Bakgrund 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 15 juli 2004 (dir 2004:107) gav det dåvarande statsrådet Andnor en parlamentariskt kommitté i uppdrag att göra en översyn av personlig assistans för vissa personer med funktionshinder (S 2004:06). Regeringen har därefter gett den parlamentariska kommittén fyra tilläggsuppdrag för att 
  
 1. 
  
 analysera förutsättningarna för att införa krav på tillstånd för verksamheter med personlig assistans (dir. 2004:179), 
  
 2. 
  
 ta hand om Försäkringskassans rapport Reglering av kostnader och ekonomisk kontroll av den statliga assistansersättningen – förslag till skärpta regler, och behandla den inom ramen för kommitténs delbetänkande (dir 2005:66), 
  
 3. 
  
 göra en bred översyn av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och se över vem som ska vara huvudman för LSS (dir 2006:68), samt 
  
 4. 
  
 undersöka hur personer med psykiska funktionshinder som ingår i personkrets 3 enligt LSS ska få tillgång till meningsfull sysselsättning som ryms i insatsen daglig verksamhet enligt LSS (dir 2007:84). Utredningen ska enligt direktiven redovisa sitt slutbetänkande den 30 juni 2008. 
  
 Uppdraget 
 Assistansersättning som utbetalats till en assistansberättigad person som inte själv är arbetsgivare ska endast få användas till att betala assistansanordnare 
 Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att assistansersättning som utbetalats till en assistansberättigad som inte själv är arbetsgivare endast får användas till att betala assistansan- ordnare. 
  
 Assistanskommittén, som år 2006 byte namn till  
 LSS-kommittén, 
  redovisade i delbetänkandet På den assistansberättigades uppdrag (SOU 2005:100) att det i olika sammanhang förekommit felaktig användning av assistansersättning. Bland annat förekommer att vissa assistansanordnare erbjuder den assistansberättigade över- 
 94 
  
 SOU 2007:73 
  
 Bilaga 1 
  
 skott av assistansersättningen som kan användas för fri konsum- tion. Det finns i dag inte någon uttrycklig reglering i LSS eller i lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS) som hindrar att en assistansanordnare, som på uppdrag av den assistansberättigade får ersättning från Försäkringskassan, betalar en viss summa till den assistansberättigade eller betalar ersättning till en assistansbe- rättigad för att denne ska välja att sluta avtal med assistansanord- naren. Regeringen anser att det är av synnerlig vikt att assistanser- sättning endast används till kostnader för personlig assistans. Kommittén ska därför lämna förslag som innebär att – i de fall den assistansberättigade väljer att anlita en assistansanordnare – assi- stansersättning som utbetalats till en assistansberättigad endast ska få användas till att betala assistansanordnare. Med assistansan- ordnare avses här den som den assistansberättigade köper assi- stanstjänster av. Det kan vara exempelvis ett kooperativ, ett aktie- bolag, ett handelsbolag eller en enskild person som är näringsidkare med  
 F-skattsedel. 
  Kommitténs förslag ska även innehålla bestäm- melser som reglerar inom vilken tidsperiod som pengarna ska ha använts till att köpa assistans. 
 Av 12 § LASS följer att Försäkringskassan i vissa fall kan betala ut assistansersättning till någon annan person än den assistansbe- rättigade, exempelvis till en god man eller förvaltare. Kommittén ska lämna förslag som medför att även vid utbetalning till någon annan än den assistansberättigade ska assistansersättningen endast få användas till att betala assistansanordnare. 
 En assistansanordnare får inte betala ut ersättning eller andra för- måner till en assistansberättigad och en assistansberättigad får inte ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistansanordnare 
 Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag som innebär att en assistansanordnare inte får betala ut ersättning eller andra ekonomiska förmåner till en assistansberättigad samt att en assistansberättigad inte får ta emot ersättning eller andra förmåner från en assistans- anordnare. 
  
 Som redovisats ovan förekommer det att vissa assistansanordnare erbjuder den assistansberättigade överskott av assistansersättningen som kan användas för fri konsumtion. För att assistansersättning 
 95 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:73 
  
 inte ska användas på detta sätt behövs ett uttryckligt förbud mot att en assistansanordnare betalar ut ersättning eller andra förmåner till en assistansberättigad. 
 Det är även lämpligt att införa ett förbud för den assistans- berättigade att ta emot ersättning eller andra förmåner från en assi- stansanordnare. 
 De regler som föreslås ska vara tillämpliga både när assistanser- sättningen betalas ut från Försäkringskassan direkt till assistansan- ordnaren eller annan person och när pengarna betalas ut från För- säkringskassan till den assistansberättigade själv, och denne därefter betalar till en assistansanordnare. 
 Kommittén ska även överväga om det finns behov av undantag från förbudet, t.ex. om den assistansberättigade är aktieägare i ett bolag som är assistansanordnare och, om behov finns, lämna för- slag på undantagsbestämmelser. 
 Återbetalningsskyldighet av assistansersättning och sanktioner 
 Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på ytterligare reglering av återbetal- ningsskyldighet i det fall assistansersättning lämnats, tagits emot eller i övrigt använts i strid med de föreslagna bestämmel- serna, samt 
  
 x 
  
 se över om det finns behov av ytterligare sanktioner än de i brottsbalken och bidragsbrottslagen (2007:612) vid användning av assistansersättning i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner. 
  
 För att förbud mot viss användning av assistansersättningen ska efterlevas, bör det finnas sanktionsmöjligheter. Kommittén ska därför lämna förslag på reglering av återbetalningsskyldighet vid felaktig användning av assistansersättning. 
 Mot bakgrund av den nya bidragsbrottslagen och brottsbalkens bestämmelser ska kommittén se över om det finns behov av ytter- ligare sanktioner vid användning av assistansersättning i strid med de föreslagna bestämmelserna och, om så är fallet, lämna förslag på sådana sanktioner. 
 96 
  
 SOU 2007:73 
  
 Bilaga 1 
  
 Försäkringskassans kontrollmöjligheter av assistansersättningens användning 
 Kommittén ska 
  
 x 
  
 lämna författningsförslag på hur Försäkringskassan ska kunna kontrollera att bestämmelserna om användning av assistanser- sättning efterlevs. 
  
 Det är viktigt att Försäkringskassan har möjlighet att kontrollera att bestämmelserna efterlevs. Det kan ske genom att det införs bestämmelser som medger att Försäkringskassan kan kräva in vissa uppgifter från den assistansberättigade, assistansanordnaren eller banker. Det kan också ske genom att den assistansberättigade, som villkor för ersättning, ska lämna sitt medgivande till vissa kontroller. Ett annat alternativ är att den assistansberättigade ska redovisa att utbetalning av hela ersättningen gjorts till en assistans- anordnare. 
 Redovisning av uppdraget 
 Uppdraget ska redovisas senast den 1 oktober 2007. (Socialdepartementet) 
 97 
 Bilaga 2 
  
 LSS-kommitténs 
  sammansättning i september 2007 
 Ordförande 
 x Stone (c), riksdagsledamot 
 Ledamöter 
  
 x 
  
 Hensley (c), tidigare landshövding 
  
 x 
  
 Short (m), riksdagsledamot 
  
 x 
  
 Bell (fp), tidigare riksdagsledamot 
  
 x 
  
 Maxwell (kd), företagare 
  
 x 
  
 Russell (s), riksdagsledamot 
  
 x 
  
 Hammond (s), riksdagsledamot 
  
 x 
  
 Roman (mp), partistyrelseledamot 
  
 x 
  
 Walton (s), kommunalråd 
  
 x 
  
 Wright (m), kommunstyrelseordförande 
  
 x 
  
 Monalisa Norrman (v), landstingsråd 
  
 Sakkunniga 
  
 x 
  
 Oconnell, kansliråd, Socialdepartementet 
  
 x 
  
 Lane, departementssekreterare, Finansdepartementet 
  
 x 
  
 Mathews, kansliråd, Finansdepartementet 
  
 99 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2007:73 
  
 Experter 
  
 x 
  
 Dennis, Föreningen JAG 
  
 x 
  
 Williams, enhetschef, Socialstyrelsen 
  
 x 
  
 Acosta, utvecklingskoordinator, Barnom- budsmannen 
  
 x 
  
 Robinson, ordförande, Intressegruppen för Assistansberättigade 
  
 x 
  
 Carter, förbundsjurist, Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 x 
  
 Murray, utredare, Handisam 
  
 x 
  
 Bowen, försäkringsansvarig, Försäkringskassan 
  
 x 
  
 Riley, Handikappförbundens samarbetsorganisa- tion (HSO) 
  
 x 
  
 Cook, chefsekonom, Sveriges Kommuner och Landsting 
  
 x 
  
 Frazier, Svenska Kommunalarbetareförbundet 
  
 x 
  
 Gallagher, försäkringsspecialist, Försäkringskassan 
  
 x 
  
 King, Handikappförbundens samarbetsorganisation (HSO) 
  
 Sekretariat 
  
 x 
  
 Silva, huvudsekreterare 
  
 x 
  
 Lawrence 
  
 x 
  
 Arnold 
  
 x 
  
 Summers 
  
 x 
  
 Brooks 
  
 LSS-kommitténs 
  assistent har varit Montoya. 
 100 
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Telefonförsäljning. Jo. 
  
 2. 
  
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. S. 
  
 3. 
  
 Föräldraskap vid assisterad befrukt- ning. Ju. 
  
 4. 
  
 Trafikinspektionen 
  
 – 
  
 en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. N. 
  
 5. 
  
 Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? Ju. 
  
 6. 
  
 Målsägandebiträdet. 
  
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. Ju. 
  
 7. 
  
 Den nya inskrivningsmyndigheten. M. 
  
 8. 
  
 Nya förutsättningar för ekobrotts- bekämpning. Ju. 
  
 9. 
  
 Svenskan i världen. UD. 
  
 10. 
  
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. Fi. 
  
 11. 
  
 Regional utveckling och regional samhällsorganisation. Fi 
  
 12. 
  
 Hälso- och sjukvården. Fi. 
  
 13. 
  
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relation. Fi. 
  
 14. 
  
 Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: 
  
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. 
 Rapport nr 2: Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden 
 i svenska städer. Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. M. 
  
 15. 
  
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
  
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébok för chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. IJ. 
  
 16. 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. S. 
  
 17. 
  
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. Ju. 
  
 18. 
  
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. N. 
  
 19. 
  
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. S. 
  
 20. 
  
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. Jo. 
  
 21. 
  
 GMO-skador 
  
  i naturen och Miljöbalkens försäkringar. M. 
  
 22. 
  
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. Ju. 
  
 23. 
  
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. Fi. 
  
 24. 
  
 Veterinär fältverksamhet i nya former. Jo. 
  
 25. 
  
 Plats för tillväxt? Fi. 
  
 26. 
  
 Alternativ tvistlösning. Ju. 
  
 27. 
  
 Auktorisation av patentombud. N. 
  
 28. 
  
 Tydliga mål och kunskapskrav i grund- skolan. Förslag till nytt mål- och uppfölj- ningssystem. U. 
  
 29. 
  
 Hur tillämpas expropriationslagens ersättningsbestämmelser? Ju. 
  
 30. 
  
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. U. 
  
 31. 
  
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. Fö. 
  
 32. 
  
 Tillväxt genom turistnäringen. N. 
  
 33. 
  
 Släpvagnskörning med  
  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? N. 
  
 34. 
  
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. Ju. 
  
 35. 
  
 Flyttning och pendling i Sverige. Fi. 
  
 36. 
  
 Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. + Bilagedel. Jo. 
  
 37. 
  
 Vård med omsorg – möjligheter och hinder. S. 
  
 38. 
  
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. M. 
  
 39. 
  
 Framtidens polis. Ju. 
  
 40. 
  
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. Ju. 
  
 41. 
  
 Misstroendeförklaring och regerings- bildning  
  
 1994–2006. 
  Regeltillämpning och författnings- politiska alternativ. Ju. 
  
 42. 
  
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. Ju. 
  
 43. 
  
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. A. 
  
 44. 
  
 Tsunamibanden. Fi. 
  
 45. 
  
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. Fi. 
  
 46. 
  
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifiera- de grödor. Jo. 
  
 47. 
  
 Den osynliga infrastrukturen 
  
 – 
  
 om förbättrad samordning av offentlig  
  
 IT-standardisering. 
  N. 
  
 48. 
  
 Patientdata och läkemedel m.m. S. 
  
 49. 
  
 Organisationsform för VTI och SIKA. N. 
  
 50. 
  
 Mångfald är framtiden. Ku. 
  
 51. 
  
 Riksbankens finansiella oberoende. Fi. 
  
 52. 
  
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Ju. 
  
 53. 
  
 Sjukhusens läkemedelsförsörjning. S. 
  
 54. 
  
 Barnet i fokus 
  
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. Ju. 
  
 55. 
  
 Betalningstider i näringslivet. N. 
  
 56. 
  
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. Ju. 
  
 57. 
  
 Etiskt godkännande av djurförsök 
  
 – 
  
 nya former för överprövning. Jo. 
  
 58. 
  
 Hamnstrategi – strategiska hamnnoder i det svenska godstransportsystemet. N. 
  
 59. 
  
 Strategiska godsnoder i det svenska transportsystemet – ett framtids- perspektiv. N. 
  
 60. 
  
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. M. 
  
 61. 
  
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. Fi. 
  
 62. 
  
 Utjämning av kommunernas  
  
 LSS-kost- 
  nader – översyn och förslag. Fi. 
  
 63. 
  
 En bättre viltförvaltning med inriktning på älg. Jo. 
  
 64. 
  
 Studiestödsdatalag. U. 
  
 65. 
  
 Domstolarnas handläggning av ärenden. Ju. 
  
 66. 
  
 Rörelser i tiden. IJ. 
  
 67. 
  
 Regeringsformen ur ett könsperspektiv. En övergripande genomgång. Ju. 
  
 68. 
  
 Ett decennium med personval. Erfarenheter och utfall. Ju. 
  
 69. 
  
 Bestämmelser om domstolarna 
  
 i regeringsformen. Expertgruppsrapport. Ju. 
  
 70. 
  
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. N. 
  
 71. 
  
 En starkare företagsinteckning. Ju. 
  
 72. 
  
 Kommunal kompetens i utveckling. Fi. 
  
 73. 
  
 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. S. 
  
 Statens offentliga utredningar 2007 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Föräldraskap vid assisterad befruktning. [3] Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av 
 poliser och åklagare? [5] Målsägandebiträdet. 
 Ett aktivt stöd i rättsprocessen. [6] 
 Nya förutsättningar för ekobrottsbekämpning. [8] 
 Äktenskap för par med samma kön. Vigselfrågor. [17] 
 Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. Del 1+2. [22] 
 Alternativ tvistlösning. [26] 
 Hur tillämpas expropriationslagens ersätt- ningsbestämmelser? [29] 
 Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. [34] 
 Framtidens polis. [39] 
 Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. [40] 
 Misstroendeförklaring och regeringsbildning  
 1994–2006. 
  
 Regeltillämpning och författningspolitiska alternativ. [41] 
 Från statsminister till president? Sveriges regeringschef i ett jämförande perspektiv. [42] 
 Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. [52] 
 Barnet i fokus 
 En skärpt lagstiftning mot barnporno- grafi. [54] 
 Revisionsutskott m.m.; Genomförande av 2006 års revisorsdirektiv. [56] 
 Domstolarnas handläggning av ärenden. [65] Regeringsformen ur ett könsperspektiv. 
 En övergripande genomgång. [67] Ett decennium med personval. 
 Erfarenheter och utfall. [68] Bestämmelser om domstolarna i regerings- 
 formen. Expertgruppsrapport. [69] 
 En starkare företagsinteckning. [71] 
 Utrikesdepartementet 
 Svenskan i världen. [9] 
 Försvarsdepartementet 
 Alltid redo! En ny myndighet mot olyckor och kriser. [31] 
 Socialdepartementet 
 Från socialbidrag till arbete. 
  
 + 
  
 Bilaga. Fördjupningsstudier. 
  
 + 
  
 Lättläst. Sammanfattning. [2] 
  
 Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. [16) 
 Friskare tänder – till rimliga kostnader. [19] Vård med omsorg – möjligheter och hinder. 
 [37] 
 Patientdata och läkemedel m.m. [48] Sjukhusens läkemedelsförsörjning. [53] Kostnader för personlig assistans. 
 Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning. [73] 
 Finansdepartementet 
 Hållbar samhällsorganisation med utvecklings- kraft. [10] 
 Regional utveckling och regional samhälls- organisation. [11] 
 Hälso- och sjukvården. [12] 
 Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relationer. [13] 
 Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. [23] 
 Plats för tillväxt? [25] 
 Flyttning och pendling i Sverige. [35] Tsunamibanden. [44] 
 Utökat elektroniskt informationsutbyte. [45] Riksbankens finansiella oberoende. [51] 
 Deluppföljning 2 av den kommunal- ekonomiska utjämningen – med förslag till förändringar i kostnadsutjämningen. [61] 
 Utjämning av kommunernas  
 LSS-kostnader 
  
 – översyn och förslag. [62] Kommunal kompetens i utveckling. [72] 
 Utbildningsdepartementet 
 Tydliga mål och kunskapskrav i grundskolan. Förslag till nytt mål- och uppföljnings- system. [28] 
 Två nya statliga specialskolor. + Lättläst+ Daisy. [30] 
 Studiestödsdatalag. [64] 
 Jordbruksdepartementet 
 Telefonförsäljning. [1] 
 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. [20] 
 Veterinär fältverksamhet i nya former. [24] Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. 
 + Bilagedel. [36] 
 Ansvarsfrågan vid odling av genmodifierade grödor. [46] 
 Etiskt godkännande av djurförsök 
 – nya former för överprövning. [57] En bättre viltförvaltning med inriktning 
 på älg. [63] 
 Miljödepartementet 
 Den nya inskrivningsmyndigheten. [7] Renovering av bostadsmarknad efterlyses! 
 Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: 
 Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. Rapport nr 2: 
 Måste man ha tur? 
 Studier av yngre på bostadsmarknaden  
 i svenska städer. 
  
 Rapport nr 3: 
 Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. 
 Rapport nr 4: 
 Unga vuxna på bolånemarknaden. [14] 
  
 Ramirezi naturen och Miljöbalkens försäkringar. [21] 
 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. Nu levandes ansvar, framtida generationers frihet. [38] 
 Sverige inför klimatförändringarna – hot och möjligheter. DVD medföljer. [60] 
 Näringsdepartementet 
 Trafikinspektionen 
 – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. [4] 
 Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. [18] 
 Auktorisation av patentombud. [27] Tillväxt genom turistnäringen. [32] Släpvagnskörning med  
 B-körkort 
  
 – när kan de nya  
 EU-reglerna 
  börja tillämpas? [33] 
 Den osynliga infrastrukturen 
 – om förbättrad samordning av offentlig  
 IT-standardisering. 
  [47] 
 Organisationsform för VTI och SIKA. [49] Betalningstider i näringslivet. [55] Hamnstrategi – strategiska hamnnoder 
 i det svenska godstransportsystemet. [58] Strategiska godsnoder i det svenska transport- systemet – ett framtidsperspektiv. [59] 
 Framtidens flygplatser – utveckling av det svenska flygplatssystemet. [70] 
 Integrations- och jämställdhetsdepartementet 
 Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. 
 Idébok: 
 Jämställd medborgarservice. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébokför chefer och strateger. 
 Metodbok: 
 JämStöd Praktika. Metodbok för jäm- ställdhetsintegrering. [15] 
 Rörelser i tiden. [66] 
 Kulturdepartementet 
 Mångfald är framtiden. [50] 
 Arbetsmarknadsdepartementet 
 Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. [43]