SOU 2000:52 
  
 299 
  
 8 Giftfri miljö 
  
 8.1 
  
 Mål beslutade av riksdagen 
  
 Riksdagen fattade den 29 april 1999 beslut (bet. 1998/99:MJU6) i anledning av regeringens proposition (prop. 1997/98:145, rskr. 1998/99:183) om Svenska miljömål. Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö har formulerats på följande sätt; 
 Miljön ska vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. 
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
  
 – 
  
 Halterna av ämnen som förekommer naturligt i miljön är nära bakgrundsnivåerna. 
  
 – 
  
 Halterna av naturfrämmande ämnen i miljön är nära noll. 
  
 8.2 
  
 Kommitténs förslag till delmål och sammanfattande bedömning 
  
 Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitets- målet: 
  
 a) 
  
 Den sammanlagda exponeringen i arbetsmiljö, yttre miljö och inomhusmiljö är för särskilt farliga ämnen nära noll och för övriga kemiska ämnen inte skadlig för människor. 
  
 b) 
  
 Förorenade områden är undersökta och vid behov åtgärdade. 
  
 Förslag till etappmål: 
  
 1. 
  
 År 2010 har alla avsiktligt framställda eller utvunna kemiska ämnen som hanteras på marknaden data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen. För ämnen som hanteras i höga re- spektive medelhöga volymer bör data finnas redan år 2005 re- spektive år 2009. 
  
 2. 
  
 År 2010 är varor försedda med hälso- och miljöinformation. 
  
 3. 
  
 Nyproducerade varor är i huvudsak fria från: 
  
 300  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 – 
  
 cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fortplantnings- störande ämnen senast år 2007, 
  
 – 
  
 mycket långlivade och mycket bioackumulerande ämnen senast år 2010, 
  
 – 
  
 långlivade och bioackumulerande ämnen senast år 2015, 
  
 – 
  
 kvicksilver senast år 2003 samt kadmium och bly senast år 2010. 
  
 Sådana ämnen används inte heller i produktionsprocesser på ett sådant sätt att hälsa och miljö kan komma till skada. 
  
 4. 
  
 Hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen har minskat fortlöpande fram till 2010 enligt indikatorer/nyckeltal som fastställts av berörda myndigheter, liksom förekomst och användning av kemiska ämnen som försvårar återvinning av material. 
  
 5. 
  
 För minst 100 utvalda kemiska ämnen, som inte omfattas av etappmål 3, finns år 2010 riktvärden fastlagda av berörda myn- digheter. 
  
 6. 
  
 Förorenade områden är identifierade samt undersökta och minst 30 procent av områdena av riskklass mycket stor och stor är åtgärdade senast år 2010. 
  
 Sammanfattande bedömning 
 Miljömålet Giftfri miljö befinner sig långt från sin slutliga lösning. Ett stort hinder för att få till stånd åtgärder i dag är bristen på kunskap om kemiska ämnen. Det behövs därför etappmål för att klarlägga kemiska ämnens egenskaper, förekomst, flöden, samt i vilken utsträckning människor och miljö utsätts för dem. Denna kunskap är en viktig förutsättning för att nå andra etappmål som innebär utfas- ning, substitution, samt förbättrad hantering och användning som leder till en systematisk riskminskning. Med en offensiv satsning, särskilt när det gäller att skapa en  
 EU-gemensam 
  kemikaliepolicy, anser vi att det är möjligt att nå de föreslagna etappmålen. Viktiga delmoment är att skapa gemensamma system och regelverk inom EU som omfattar; 
  
 · 
  
 krav på att alla kemiska ämnen ska förses med data motsvarande de som krävs för nya ämnen 
  
 · 
  
 krav på hälso- och miljöinformation för varor 
  
 · 
  
 avveckling av ämnen med särskilt farliga egenskaper. 
  
 Om målet Keller miljö ska nås behövs också sanering av områden som har blivit förorenade. Det är inte troligt om alla sådana områden kan saneras inom en generation. Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö nås inte inom en generation utan kräver ytterligare insatser. Däremot 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 301 
  
 bedömer vi att det finns förutsättningar att uppnå ett miljötillstånd där halterna av farliga ämnen är så låga att de inte märkbart påverkar hälsa eller biologisk mångfald. 
 Vårt förslag till etappmål 1 och 3 bygger på det underlag som har tagits fram av Kemikalieutredningen (SOU 2000:53). 
  
 8.3 
  
 Skälen för kommitténs förslag 
  
 Precisering a och etappmål 1 till 5 har föreslagits av Kemikalieinspek- tionen, KemI. Precisering b och etappmål 6 har föreslagits av Boverket. 
  
 8.3.1 
  
 Preciseringar 
  
 Den första preciseringen av miljökvalitetsmålet innebär att människans exponering för kemiska ämnen behandlas utifrån ett helhetsperspektiv och att all exponering för ett ämne eller en ämnesgrupp beaktas obero- ende av om den sker i arbetsmiljö, yttre miljö eller inomhusmiljö. Denna precisering har lagts till av KemI för att förtydliga det av riksdagen beslutade målet. Med kemiska ämnen avses organiska ämnen, metaller och metallföreningar samt vissa ickemetaller och deras föreningar. 
 Den andra preciseringen är föreslagen av Boverket. 
  
 8.3.2 
  
 Etappmål 
  
 Etappmål 1 syftar till att öka kunskapen om kemiska ämnens inne- boende egenskaper och att fasa ut användningen av kemiska ämnen som saknar data enligt fastställda minimikrav. Avsikten är att detta ska ske enligt ett system som tas fram gemensamt inom EU. Vårt förslag bygger bl.a. på det underlag som har tagits fram av Kemikalieutred- ningen (SOU 2000:53). 
 Etappmål 2 syftar till att och ge marknaden information om varor enligt  
 EU-gemensamma 
  system för att främja en säker hantering och ett miljöanpassat produktval. Med varor avses kemiska produkter, mate- rial, komponenter och färdiga varor. 
 Etappmål 3 syftar till att förhindra att människa och miljö utsätts för ämnen med särskilt farliga egenskaper. Vårt förslag bygger på det underlag som tagits fram av Kemikalieutredningen (SOU 2000:53). 
 Etappmål 4 syftar till att minska riskerna med de kemiska ämnen som inte omfattas av utfasningskravet i etappmål 3. Det innebär att hälso- och miljöriskerna med kemiska ämnen vid användning och annan 
  
 302  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 hantering samt i alla typer av varor och processer minskar fortlöpande, liksom förekomst och användning av kemiska ämnen som försvårar återvinning av material. 
 Etappmål 5 innebär att kunskaper tas fram för att kunna definiera halter nära noll och naturliga bakgrundsnivåer så att halterna enligt generationsmålet kan nås. Riktvärden för förekomst av kemiska ämnen ska ange en halt i vatten, sediment och dyl. under vilken ämnet sannolikt inte ger upphov till skada. Riktvärden baseras på tillgängliga data om miljö- och hälsoeffekter och väger inte in tekniska och ekonomiska aspekter. 
 Etappmål 6 är ett mål för omhändertagandet av de historiska förore- ningarna. 
  
 8.3.3 
  
 Regeringens bedömning i miljömålspropositionen 
  
 Regeringens bedömning i propositionen Svenska Miljömål (1997/98:145) var att miljökvalitetsmålet Giftfri miljö bör kompletteras med ett delmål avseende utsläpp och läckage till miljön, som enligt Esbjergdeklarationen och Helsingforskommissionen (HELCOM) skall vara uppnått till år 2020. Därutöver angavs att de riktlinjer för kemikaliepolitiken som redovisas i propositionens avsnitt 6.2 bör tillämpas. 
 Vidare anger regeringen följande utgångspunkter för att utveckla delmål: 
  
 · 
  
 I arbetet för en giftfri miljö är det betydelsefullt att det under de närmaste åren tas fram regionala och lokala program för hur efter- behandling av mark- och vattenområden, där gifter och andra för- oreningar har lagrats, kan vara utförd till år 2020. 
  
 8.3.4 
  
 Avvikelser 
  
 Preciseringar och etappmål stämmer i stora drag med förslagen i myn- digheternas målrapporter och regeringens förslag i prop. 1997/98:145. En del av etappmålen är något omformulerade för att de ska bli upp- följningsbara. Omformuleringarna är gjorda i samråd med berörda myndigheter. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 303 
  
 8.4 
  
 Problemformulering 
  
 Kemiska ämnen används för att de gör nytta i många olika sammanhang och området är därför komplext. Omkring 18  
 000–22 
  000 kemiska ämnen beräknas finnas i Sverige i olika typer av produkter och varor. Bekämpningsmedel, läkemedel och livsmedelstillsatser är de grupper av kemiska produkter som förhandsprövas av myndigheter innan de får sättas ut på marknaden. För närvarande är ca 600 bekämp- ningsmedelsprodukter, omfattande ca 350 olika aktiva ämnen, godkända av Kemikalieinspektionen. För andra kemiska produkter krävs i dag inget godkännande av myndighet. För nya ämnen finns det dock ett omfattande  
 EU-gemensamt 
  system för förhandsanmälan, innefattande testning och bedömning av ämnens olika egenskaper. 
 Kemiska produkter anmäls till Kemikalieinspektionens produkt- register. I registret finns ca 11 000 kemiska ämnen. De finns i de ca 60 000 kemiska produkter som i dag är i bruk i Sverige. Vilka kemiska ämnen som finns i varor finns det tämligen dålig kunskap om i dag. 
 Inom EU är antalet s.k. existerande ämnen ca 100 000. Många av dessa torde dock inte ha någon nämnvärd användning utan 2500 hög- volymämnen beräknas utgöra mer än 95 procent av den totala volymen. Med högvolymämnen avses ämnen som produceras/importeras i volymer över 1 000 ton. För flertalet av dessa ämnen saknas i dag data om deras egenskaper och effekter. 
 Flertalet kemiska produkter (ca 70 %) och övriga varor som är i bruk i Sverige tillverkas utanför landet. Antalet tillverkare och importörer av kemiska produkter är ca 2 100. Det finns också ett stort antal tillverkare och importörer av andra varor. 
 Kemiska ämnen tillverkas i Västeuropa i en ökande omfattning motsvarande en fördubbling på 25 år. 
 Förorenade områden har huvudsakligen uppkommit genom tidigare utsläpp, spill eller olyckshändelser. Föroreningarna finns i mark, grund- vatten, sediment, byggnader och anläggningar och de flesta har upp- kommit under efterkrigstiden och fram till  
 1980-talet. 
  Det tillkommer fortfarande nya områden fast i mindre omfattning. Det totala antalet områden bedöms vara 22 000. Hälften är identifierade i dag, resten har uppskattats. 
 Dagens stora problem inom kemikalieområdet är till stor del relate- rade till varor. Varorna och konsumtionens betydelse bör uppmärksam- mas särskilt i arbetet för en Giftfri miljö. Internationell samverkan är nödvändig för att få överblick och kontroll över olika varuområden. Arbetet bör koncentreras på varor som innehåller särskilt farliga ämnen, t.ex. sådana som är bioackumulerbara och långlivade. 
  
 304  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 När det gäller effekter i miljön är spridningen av långlivade, bio- ackumulerbara kemiska ämnen svårast att komma till rätta med. Ett exempel är PCB, som inte ansågs farligt då man började använda det. Efter flera decennier upptäcktes de negativa miljöeffekterna bl.a. på sälarnas fortplantning. Trots att Stout varit förbjudet i nära 30 år finns ämnet kvar i miljön. Så sent som våren 2000 kom nya rön om att Stout bidrar till benskörhet hos människor. Ett annat exempel är DDT som haft ett liknande historiskt förlopp som Stout. Än i dag förekommer DDT i så gott som alla levande organismer – från pingvinerna i Antarktis till isbjörnarna i Arktis och även i oss människor. 
 Både DDT och PCB är förbjudna i Sverige men andra ämnesgrup- per med liknande egenskaper används fortfarande t.ex. bromerade flamskyddsmedel. De används bl.a. i elektroniska produkter och texti- lier. De senaste fem åren har halterna av  
 PCB-liknande 
  flamskydds- medel fördubblats i bröstmjölk. Försenad mental utveckling, cancer och hormonella störningar är exempel på några effekter vissa långlivade, bioackumulerande ämnen kan eller misstänks kunna orsaka hos män- niskan. 
 När det gäller metaller bryts de aldrig ner. Användningen av metaller har ökat de senaste decennierna och den diffusa spridningen från t.ex. bromsbelägg och båtbottenfärger innebär att metallerna relativt snabbt sprids ut till miljön. Halterna av kvicksilver, kadmium och bly är klart förhöjda i södra Sverige jämfört med naturliga bakgrundshalter. Metallerna förekommer i sådana halter att de påverkar nedbrytningen av dött organiskt material i skogsekosystemen och därmed omsättningen av näringsämnen. Ett annat oroande exempel på metallspridning är att kopparhalterna i flera svenska vatten nu är så höga att effekter på t.ex. blåstång kan befaras. Blåstång är en nyckelart för hela det kustnära ekosystemet. Halterna av kvicksilver i vissa fiskar som gädda och aborre är på sina håll så höga att kvinnor i fertil ålder inte ska äta fisken på grund av risken för fosterskador. Kadmiumtillförsel till åkermark via t.ex. kadmiumhaltiga fosforgödselmedel och luftdeposition kan leda till ett ökat kadmiumintag via livsmedel. Kadmium kan ge njurskador. Redan vid rådande exponering för kadmium kan man räkna med att känsliga individer utsätts för en viss påverkan på njurarnas funktion. 
 Genomgång av problem som behöver rättas till, orsakerna till pro- blemen, aktiviteter som behöver förändras eller genomföras och vilka sektorer som är ansvariga: 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 305 
  
 Problem 
  
 Orsak 
  
 Behov av förändringar 
  
 Delmål 
  
 Kemiska ämnen 
  
 Okunskap om ämnenas 
  
 FoU och bättre kunskap. 
  
 1,2,3,4 
  
 skadar ekosystemen 
  
 effekter och förekomst. 
  
 Förbud/substitution. 
  
 och människans hälsa. 
  
 Utsläpp och läckage vid 
  
 Minskad total användning. 
  
 De sprids vid konsum- 
  
 användning av 
  
 Nya internationella avtal. 
  
 tion. 
  
 varor/produkter. 
  
 Information om varornas 
  
 Industri, konsumenter, 
  
 innehåll. 
  
 offentliga sektorn, 
  
 näringslivet. 
  
 vid avfallshantering. 
  
 Varornas utformning är inte 
  
 Information om varors 
  
 1,2,3,4 
  
 anpassad till återvinning. 
  
 innehåll. Produktdesign för 
  
 Läckage från deponier. 
  
 återvinning. 
  
 Industri, kommuner, avfalls- 
  
 Omhändertagande och 
  
 företag och konsumenter. 
  
 säkrare deponering. 
  
 och vid produktion 
  
 Utsläpp från 
  
 Ny processteknik/industri. 
  
 1,2,3,4 
  
 industriprocesser. 
  
 Substitution. 
  
 Direktexponering vid 
  
 Avveckling. 
  
 hantering av kemiska ämnen 
  
 Minskad total användning. 
  
 (yrkesmässig användning, 
  
 Bättre kunskap om ämnen 
  
 konsumenter). 
  
 och bättre hanteringsteknik. 
  
 Okunskap om ämnenas 
  
 effekter. 
  
 Anderson av kemiska 
  
 Avsaknad av data och 
  
 Forskning och utveckling. 
  
 5 
  
 ämnen i mark/vatten 
  
 metoder för bedömning 
  
 Förbättra verktygen för att 
  
 kan ge skador i miljön 
  
 göra riskbedömningar. 
  
 Förorenade områden 
  
 Utsläpp, spill vid 
  
 Sanering. 
  
 6 
  
 läcker miljögifter 
  
 verksamhetsutövning, 
  
 olyckor m.m. 
  
 Verksamhetsutövare, 
  
 fastighetsägare, kommuner, 
  
 länsstyrelser, staten, 
  
 näringslivet. 
  
 Användningen av kemiska produkter som ingår i Kemikalieinspektionens produktregister inom olika branscher i Sverige i ton räknat samt antal ämnen med olika kemiska egenskaper framgår av figur 8.1, 8.2 och 8.3. 
 Mängden kemiska produkter för inhemsk användning är ca 6 ton per person och år. 
  
 306  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Figur 8.1.  
 Mängd cancerframkallande riskmärkta kemiska produkter använda 1996, fördelade på branscher. 
  
 Figur 8.2.  
 Mängd produkter märkta som allergiframkallande, repro- duktionsstörande eller mutagena använda 1996, fördelade på branscher. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 307 
  
 Figur 8.3.  
 Antal produkter märkta som kroniskt hälsoskadliga använda 1996, fördelade på branscher. 
  
 8.5 
  
 Nollalternativet 
  
 8.5.1 
  
 Utvecklingen i nollalternativet 
  
 Med nollalternativ menas hur utvecklingen ser ut om inga ytterligare miljöåtgärder vidtas utöver de som blir resultatet av redan fattade beslut om regler och styrmedel. Det är således en framskrivning av utveck- lingen med dagens regelsystem som bas (business as usual). Alterna- tivet innebär således att Sverige ligger kvar på nuvarande ambitionsnivå när det gäller att driva kemikaliesäkerhets- och miljöarbetet nationellt, inom EU och internationellt. 
 Konsekvensen blir att de kemiska ämnena fortsätter att spridas i samhället och miljön trots att det kan finnas stora potentiella risker med många av dem. En del kemiska produkter som läkemedel, biocider och växtskyddsmedel genomgår en prövning som innebär att en produkt måste godkännas innan den får marknadsföras. På liknande sätt ställs krav på data för att få sätta ut ett nytt kemiskt ämne på  
 EU-marknaden. 
  För existerande ämnen som redan fanns på  
 EU-marknaden 
  när reglerna om förhandsanmälan trädde i kraft är bristen på data stor. Det finns ett regelverk inom EU som syftar till att riskbedöma redan existerande 
  
 308  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 ämnen. Först när länderna inom EU gemensamt kommer överens om att en riskbedömning behöver göras tas data fram för det aktuella ämnet. Det tar tid att få fram gemensamma riskbedömningar. 
 När det gäller arbetet med att riskbedöma existerande ämnen har den internationella kemiindustrin åtagit sig att skynda på framtagningen av data för de största och vanligaste kemikalierna. Till år 2005 planerar Europa, USA och Japan att ta fram relevanta data för 2 500 ämnen. 
 Positiva förändringar som kan förväntas till år 2020 är att arbetet inom EU och internationellt har lett till att kunskapen om kemiska ämnens egenskaper har ökat, främst för högvolymkemikalier. En del särskilt farliga ämnen som är giftiga, persistenta eller bioackumulerbara kommer att ha begränsats genom olika regler. De stora resursstarka företagen har kommit längst i sitt miljöarbete med kemikalier. Arbetet med att sanera förorenade mark- och vattenområden har lett till att de mest angelägna områdena har åtgärdats. 
 Till den negativa bilden hör att okunskapen om redan existerande ämnen och speciellt om lågvolymkemikalier kommer att vara stor när det gäller ämnenas egenskaper och spridning. Speciellt småföretagen har svårt att miljöanpassa kemikalieanvändningen både av ekonomiska skäl och brist på kunskap. Den internationella handeln med kemiska produkter och varor ökar. Länder med ett mindre etablerat miljötän- kande kan få en ökad roll som tillverkare av framför allt varor. Svenska importörer får därmed även fortsättningsvis svårigheter med att få information från varuproducenter och leverantörer. Arbetet med att samla in och destruera farliga ämnen i konstruktioner och varor m.m. kan bara komma en bit på väg – antalet kemikalier och den totala volymen ökar ju hela tiden liksom antalet varor som de ingår i. 
 Förorenade områden fungerar som sekundära punktkällor från vilka föroreningarna sprids. Läckage förekommer från gruvavfall, fiber- sediment och en del deponier. Från många områden är läckaget i dag begränsat på grund av buffertmekanismer och fastläggning. Dessa återhållande krafter kommer dock med tiden att försvagas varvid risken för läckage ökar. 
 Sammantaget innebär nollalternativet att vissa förbättringar kan uppnås till 2020 rörande risker för enskilda kemiska ämnen. När det gäller risker för exponering, diffus spridning och ökande halter i miljön kan omfattande försämringar väntas. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 309 
  
 8.5.2 
  
 Hur hanteras problemet i dag? 
  
 Miljöbalken och arbetsmiljölagstiftningen ger en god grund för arbetet för en giftfri miljö. Viktiga delar i balken för att nå målet är t.ex. de regler som gäller tillverkning, import och användning av kemiska pro- dukter (14 kap.), miljökvalitetsnormer (5 kap.), tillståndsprövning av miljöfarlig verksamhet (9 kap.) och regler om ansvar för efterbehandling av förorenade områden (10 kap.). Delvis knutet till sistnämnda bestämmelser är reformen att införa en s.k. saneringsförsäkring som kan utnyttjas för att betala vissa saneringar där den ansvarige inte kan betala. I balken finns även allmänna principer om försiktighet, bl.a. produktvalsprincipen, som om de tillämpas fullt ut har stor betydelse för att målet Keller miljö ska nås (33 kap. miljöbalken). Ytterligare regler som tillkommit är lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Vidare finns i förordningen (1998:901) om verksamhetsutövares egenkontroll bestämmelser bl.a. om krav på underrättelse till tillsynsmyndighet vid allvarligare driftsstörningar samt om att verksamhetsutövaren ska för- teckna miljö- eller hälsofarliga kemikalier som hanteras inom verksam- heten. 
 Förutom det miljöarbete som styrs av miljöbalken pågår inom industrin miljöanpassning på frivillig basis med hjälp av olika slags verktyg. Exempel på sådana är miljöledningssystem, ISO 14001 eller EMAS, frivilligt producentansvar, miljömärkning av produkter och branschspecifika satsningar. Kemiindustrins program Ansvar och om- sorg innebär åtaganden för kontinuerliga förbättringar vad gäller hälsa, säkerhet och miljö. I miljövarudeklarationer kan uppgifter om ingående ämnen lämnas men det är inte något krav. 
 Handeln med varor är världsomfattande och luften och haven för med sig föroreningar från andra länder. Därför bedrivs redan i dag en stor del av Sveriges kemikaliearbete i EU och internationellt. 
 Områden med  
 EU-gemensamma 
  regler är t.ex. klassificering och märkning av kemiska produkter, godkännande av bekämpningsmedel, begränsning av marknadsföring och användning av kemiska ämnen och ämnesgrupper, förhandsanmälan av nya kemikalier, riskbedömning av och åtgärder mot existerande kemikalier samt kommande ramdirektiv med gränsvärden för luft- och vattenkvalitet. 
 Möjligheter finns, när det gäller harmoniserade produktregler som vidtas för att befrämja den inre marknaden, att införa och vidmakthålla nationella regler som är motiverade av miljöskäl, den s.k. miljögarantin. Detta behandlas i kap. 3.3. 
 Viktigt internationellt arbete är konventionsarbetet inom OSPAR där satsningar pågår med att definiera kriterier för ämnen som inte ska tillföras Nordsjön i enlighet med Esbjergdeklarationen. 
  
 310  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 I OECD bedrivs ett omfattande kemikaliesäkerhetsarbete bl.a. med att utveckla testmetoder för kemiska ämnen, att harmonisera klassifice- ring och märkning av kemiska ämnen och att samordna underlag vid prövning av godkännande av bekämpningsmedel. 
 Inom FN pågår arbete med att ta fram en global konvention om avveckling av ett antal ämnen med särskilt farliga egenskaper. Regionalt bedrivs arbete med att begränsa långväga transporter av farliga ämnen. 
  
 8.6 
  
 Handlingsalternativ och konsekvenser 
  
 8.6.1 
  
 Åtgärder för att nå etappmålen 
  
 Tre alternativa ambitionsnivåer har analyserats för det framtida arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. I detta avsnitt redovisas etappmålen samt de viktigaste åtgärderna som behöver genomföras för att etappmålen ska nås. Åtgärderna som beskrivs under etappmålen svarar mot den ambitionsnivå som vi har valt, MEDEL. 
  
 Etappmål 1.  
 År 2010 har alla avsiktligt framställda eller utvunna kemiska ämnen som hanteras på marknaden data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen. För ämnen som hanteras i höga respektive medelhöga volymer bör data finnas redan år 2005 respektive år 2009. 
 Kunskap om kemiska ämnens hälso- och miljöegenskaper är grundläggande för allt säkerhetsarbete på kemikalieområdet, och där- med också en viktig förutsättning för att skydda den biologiska mång- falden och människors hälsa. Kunskap om kemiska ämnens hälso- och miljöegenskaper är också en förutsättning för att kunna bedöma vilka ämnen som omfattas av regeringens nya riktlinjer för kemikaliepolitiken. 
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås är enligt Kemikalie - utredningen (M 1998:09) följande: 
  
 · 
  
 För alla högvolymämnen (1 000 ton/år eller mer) har tillverkare och importörer senast vid utgången av 2005 tagit fram kunskap om inneboende hälso- och miljöegenskaper som motsvarar de krav som ställs på nya ämnen enligt EG:s ämnesdirektiv (67/548/EEG). För medelvolymämnen (minst 10 ton men mindre än 1 000 ton) finns sådana data senast vid utgången av 2009. För övriga ämnen finns sådana data senast vid utgången av 2010. 
  
 · 
  
 Efter vissa bestämda tidpunkter får ämnen endast släppas ut på marknaden i den utsträckning datakraven är uppfyllda. Om data enligt kraven saknas för ett ämne ska det behandlas som ett nytt ämne, vilket innebär att det omfattas av kraven på förhandsanmälan. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 311 
  
 · 
  
 Företagen gör, utifrån de data som lämnats, en initial riskbedömning och vidtar behövliga försiktighetsåtgärder. 
  
 · 
  
 Testmetoder som begränsar antalet djurförsök utvecklas och vali- deras. Testkraven enligt ämnesdirektivet förändras i takt med att nya testmetoder som kräver färre djurförsök kommer fram. 
  
 · 
  
 Testkraven i ämnesdirektivet förändras så att de fångar upp de egenskaper som regeringens riktlinjer omfattar. Nya krav beträffande persistens och bioackumulering införs. Likaledes införs testkrav på hormonstörande effekter så snart standardiserade testmetoder finns framtagna. 
  
 · 
  
 Sverige driver frågan om att nya och existerande ämnen ska om- fattas av samma krav på data om hälso- och miljöegenskaper, inom ramen för EU:s kommande kemikaliestrategi. Ämnen som saknar data ska inte släppas ut på marknaden. 
  
 Etappmål 2.  
 År 2010 är varor 
 1  
 försedda med hälso- och miljöinforma- tion 
 Avsikten är att varor ska vara försedda med sådan hälso- och mil- jöinformation att användarna kan förstå riskerna och hantera varorna på ett säkert sätt. Alternativa informationssystem kan behövas för konsu- menter respektive professionella köpare och säljare. 
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås är att: 
  
 · 
  
 Sverige verkar för att det senast år 2007 finns ett  
  
 EU-gemensamt 
  system för utformning av hälso- och miljöinformation för varor som inte är kemiska produkter. Vi föreslår därför i enlighet med Kemi- kalieutredningen (M 1998:09) att regeringen genom en särskild utredning tar fram underlag för det fortsatta  
 EU-arbetet 
  i denna fråga. 
  
 · 
  
 Näringslivet tar fram livscykelanalyser för varor för att sedan om- sätta dem i miljövarudeklarationer med information om varornas innehåll av kemiska ämnen. 
  
 · 
  
 År 2005 tillhandahålls, genom frivilliga åtaganden, varudeklarationer som inkluderar hälso- och miljöinformation av företag inom branscher som har varor med stor spridning i samhället. 
  
 Etappmål 3.  
 Nyproducerade varor är i huvudsak fria från: 
  
 · 
  
 cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fortplantningsstöran- de ämnen senast år 2007, 
  
 1  
 Med varor avses kemiska produkter, material, komponenter och färdiga varor. 
  
 312  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 ·  
 mycket långlivade och 
  
 mycket bioackumulerande ämnen senast 
  
 år 2010, 
  
 · 
  
 långlivade och bioackumulerande ämnen senast år 2015, 
  
 · 
  
 kvicksilver senast år 2003 samt kadmium och bly senast år 2010. 
  
 Sådana ämnen används inte heller i produktionsprocesser på ett sådant sätt att hälsa och miljö kan komma till skada. Kemikalieutredningen (SOU 2000:53) har haft i uppdrag att föreslå hur regeringens riktlinjer ska preciseras och genomföras dvs. att föreslå åtgärder och styrmedel. Ett huvudförslag är att Sverige bör verka för förändringar i EU:s kemikaliepolicy och regelverk för att fasa ut dessa ämnen i kemiska produkter och andra varor. Testmetoderna för reproduktionsstörningar bör utvecklas så att de hormonstörande ämnena täcks in. Kemika- lieutredningen har noterat att det kan finnas svårigheter att avveckla blyackumulatorer till 2010. Dessa måste ingå i ett slutet kretslopp tills alternativ finns. I övrigt hänvisar vi till denna utredning. 
  
 Etappmål 4.  
 Hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen har minskat fortlöpande fram till år 2010 enligt indikato- rer/nyckeltal som fastställts av berörda myndigheter, liksom förekomst och användning av kemiska ämnen som försvårar återvinning av mate- rial. 
 Här ges endast en generell beskrivning av åtgärder som behövs för att nå etappmålet. Insatser som behövs inom respektive sektor beskrivs närmare i kap. 24. 
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås: 
  
 · 
  
 Tillverkare, importörer och andra leverantörer av kemiska produkter och varor tar ansvar för dessa under hela livslängden genom att bl.a. inte sätta ut kemiska produkter och varor på marknaden som i något hanteringsled innebär oacceptabla risker. 
  
 · 
  
 År 2005 omfattar system för miljöledning anvisningar om kemiska ämnen så att hälso- och miljörisker med varor beaktas i hela livs- cykeln. 
  
 · 
  
 Tillverkare, importörer, leverantörer och användare bedriver ett systematiskt miljöarbete t.ex. med stöd av system för miljöledning som innefattar kemikaliesäkerhet. 
  
 · 
  
 Användare undviker att nyttja sådana kemiska produkter och varor som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller miljön, om de kan ersättas med produkter eller varor som kan antas vara mindre farliga. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 313 
  
 · 
  
 Användare och andra hanterare har vidtagit sådana åtgärder vid hanteringen av kemiska produkter och varor att exponering av män- niska och miljö för kemiska ämnen minskar fortlöpande. 
  
 Etappmål 5 
 . För 100 utvalda kemiska ämnen, som inte berörs av etappmål 3, finns år 2010 riktvärden för miljökvalitet fastlagda av berörda myndigheter. 
 Etappmålet syftar till att ta fram riktvärden för kemiska ämnen som fortfarande kommer att vara tillåtna på lång sikt. Dit hör t.ex. metaller som förekommer naturligt i miljön, men som kan ha skadliga effekter om koncentrationerna ökar på grund av mänskliga verksamheter. Bekämp- ningsmedel är ett annat exempel på ämnen som kan vara tillåtna men där koncentrationerna i miljön måste begränsas till acceptabla nivåer. 
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås: 
  
 · 
  
 År 2002 har berörda myndigheter utarbetat ett fungerande system för att ta fram bedömningsgrunder och riktvärden. 
  
 · 
  
 Senast år 2002 finns en första lista på riktvärden för ämnen med farliga egenskaper. Därefter tas riktvärden fram fortlöpande under perioden fram till 2010 enligt uppsatt mål. 
  
 Etappmål 6.  
 Förorenade områden är identifierade, undersökta och 30 procent av områdena av riskklass mycket stor till stor är åtgärdade senast år 2010. 
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås: 
 Före utgången av 2002 har följande åtgärder vidtagits: 
  
 · 
  
 Samtliga länsstyrelser har ett regionalt program för arbetet med efterbehandling och markrestriktioner för förorenade områden. 
  
 · 
  
 Varje kommun har tagit fram ett program för efterbehandling av förorenade områden och redovisat behov av markrestriktioner. 
  
 · 
  
 De förorenade områdena har identifierats och genomgått kart- och arkivstudier samt riskklassats. 
  
 · 
  
 Ett antal demonstrationsprojekt har genomförts. 
  
 · 
  
 Miljöbalkens bestämmelser om förorenade områden har använts i några principiellt viktiga rättsliga prövningar. 
  
 · 
  
 Före utgången av år 2005 har kommunerna i sina översiktsplaner redovisat de förorenade områdena och vid behov angett riktlinjer för markanvändningen. I översiktsplanen kan också en prioritering av undersökningar och sanering preciseras utifrån behov av mark för bebyggelse eller annan markanvändning. 
  
 · 
  
 Före utgången av år 2010 har de förorenade områden som tidigare bedömts innebära en stor risk eller mycket stor risk genom krav mot 
  
 314  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 efterbehandlingsansvariga och genom samhällets insatser undersökts översiktligt. Antalet områden uppskattas till ca 7 000. Minst 30 procent av dessa områden har dessutom undersökts vidare och vid behov åtgärdats dels genom krav mot efterbehandlingsansvariga, dels genom samhällets insatser. 
  
 8.6.2 
  
 Beskrivning av ambitionsnivåer med konsekvenser 
  
 Vi har studerat tre olika ambitionsnivåer. Skillnaden mellan dessa är hur snabbt etappmålen ska nås och hur stor andel av de förorenade områdena som ska saneras. 
  
 Ambitionsnivå Låg  
 innebär att etappmålen 1, 2 och 5 som syftar till att bygga upp kunskaper om kemiska ämnens egenskaper och innehållet i varor nås först år 2015. Det i sin tur påverkar etappmålen 3 och 4 så att utfasning av särskilt farliga kemiska ämnen och riskminsknings- arbetet sker med lägre hastighet. I denna ambitionsnivå antas att ca 15 procent av de förorenade områdena blir sanerade till år 2010 av de 7 000 områden som är undersökta eller kommer att undersökas. 
  
 Ambitionsnivå Medel  
 innebär att etappmål 1, 2 och 5 nås år 2010, vilket i sin tur ger goda förutsättningar för att komma långt med etapp- mål 3 utfasning, och etappmål 4 riskminskning till år 2010. Av de 7 000 områden som är undersökta eller kommer att undersökas antas ca 30 procent bli sanerade till år 2010. 
  
 Ambitionsnivå Hög  
 innebär att etappmål 1, 2 och 5 nås år 2008 vil- ket skapar något bättre förutsättningar för att forcera arbetet med etappmålen 3 och 4 än för ambitionsnivå Medel. Av de 7 000 områden som är undersökta eller kommer att undersökas antas 40 procent bli sanerade till år 2010. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 315 
  
 Tabell 8.1.  
 Beskrivning av tre ambitionsnivåer för Giftfri miljö med jämförande konsekvensbedömning. 
  
 Ambitionsnivåer 
  
 Låg 
  
 Medel 
  
 Hög 
  
 Etappmål 1, 2 och 5 nås 
  
 2015 
  
 2010 
  
 2008 
  
 Möjligheter att forcera 
  
 Otillräckliga 
  
 Goda 
  
 Goda 
  
 utfasning och riskminsk- 
  
 ning i etappmål 3 och 4 
  
 Andel förorenade områ- 
  
 den som saneras till 2010 
  
 15 % 
  
 30 % 
  
 40 % 
  
 av de 7 000 som är 
  
 undersökta eller kommer 
  
 att undersökas. 
  
 Miljökonsekvenser 
  
 Otillräckliga insatser 
  
 Utfasning av särskilt farliga ämnen och 
  
 för att nå 
  
 riskminskning genom ökad kunskap om 
  
 generations- 
  
 ämnen som fortfarande tillåts på 
  
 målet 
  
 marknaden, innebär att belastningen på 
  
 miljön sjunker liksom påverkan på 
  
 människans hälsa. Något bättre resultat i 
  
 nivå Hög. 
  
 Ekonomiska konsekvenser 
  
 530 resp. 540 
  
 970 resp. 980 
  
 1 400 resp. 1 420 
  
 Mkr, sektorernas 
  
 anpassning och offentliga 
  
 utgifter 
  
 Sociala konsekvenser 
  
 Mycket god tid för 
  
 Rimlig tid för EU- 
  
 Svårt att hinna med 
  
 EU-processen. 
  
 processen. 
  
 EU-processen. 
  
 316  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Figur 8.4  
 Fördelning av åtgärdskostnader för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö uppdelat på offentliga utgifter och kostnader för sektorernas anpassning. 
 Konsekvenser av ambitionsnivå Låg 
 Miljökonsekvenser: 
 Ekologiska konsekvenser har bedöms utifrån möjligheterna att förhindra framtida utsläpp och exponering av kemiska ämnen, hur stor andel förorenade områden som saneras och påverkan av långväga transporterade miljögifter. 
 Totalt sett innebär denna ambitionsnivå att det kan bli svårt att nå miljökvalitetsmålet inom en generation eftersom alltför mycket av åtgärdsinsatserna förutsätts ske efter år 2015. Senarelagda insatser av- seende utfasning och riskminskning kan innebära att föroreningar 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 317 
  
 fortsätter att spridas. Det är också osäkert om den föreslagna andelen sanerade områden är tillräcklig eftersom den översiktliga undersök- ningen för att dela in områden i riskklasser ännu inte är gjord. Vidare finns risk för att långväga transporter fortsätter att ge ett nedfall som är oacceptabelt på grund av användningen av hälso- och miljöfarliga kemiska ämnen i andra länder. Även importerade varor från dessa län- der kan innehålla hälso- och miljöfarliga ämnen. 
 Ekonomiska konsekvenser: 
 De kvantifierbara kostnaderna uppgår till ca  
 525–540 
  Mkr/år, varav 520 Mkr utgörs av saneringskostnader. Resterande  
 5–20 
  Mkr är kostnader för kunskapsuppbyggnad under etappmål 1. I jämförelse med många andra länder är kostnaden för kunskapsuppbyggnad låg för Sverige eftersom vi har en förhållandevis liten kemikalieindustri. Däre- mot kan kostnaden ge stora konsekvenser för ett enskilt företag. Näringslivet ska också arbeta med utfasning och riskminskning. Dessa kostnader kan dock inte kvantifieras. 
 Myndighetsarbetet trappas upp långsammare än i de andra ambi- tionsnivåerna. Den största kostnadsposten utgörs av sanering av för- orenade områden. De offentliga utgifterna under perioden  
 2001–2010 
  beräknas till 540 Mkr/år. 
 Insatserna med utfasning och riskminskning är i ambitionsnivå Låg utspridda över en längre tid vilket kan innebära att föroreningshalterna i mark och sediment ökar under det närmaste decenniet. Kostnads- mässigt är sanering efterhand i regel dyrare än ett förebyggande arbete, varför ambitionsnivå Låg är tveksam ur ett samhällsekonomiskt per- spektiv. 
 Sociala konsekvenser: 
 Etappmålen kräver knappast livsstilsförändringar för att nås. Avgörande för om målen ska nås är ett intensifierat myndighetsarbete och internationella överenskommelser, samt företagens anpassning vilken är särskilt viktig. En förhållandevis god tid ges för  
 EU-processen. 
  
 318  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Konsekvenser av ambitionsnivå Medel 
 Miljökonsekvenser: 
 Sannolikheten för att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation är till stora delar god. Genom en tidig och kraftig satsning på att bygga upp kunskaper om kemiska ämnen kan arbetet med utfasning och risk- minskning komma en god bit på väg till år 2010. Däremot är det osäkert om andelen sanerade förorenade områden är tillräcklig av samma skäl som i ambitionsnivå Låg. Vidare kan långväga transporter av för- oreningar fortfarande ge ett nedfall som är oacceptabelt. Vid denna ambitionsnivå gäller det främst föroreningar från länder utanför EU. Oönskade kemiska ämnen kan också föras in i Sverige genom import av varor från dessa länder. 
 Ekonomiska konsekvenser: 
 De kvantifierbara kostnaderna för sektorernas anpassning uppgår till ca  
 950–975 
  Mkr/år, varav 950 Mkr utgörs av saneringskostnader. Res- terande är kostnader för kunskapsuppbyggnad under etappmål 1. 
 De offentliga utgifterna under perioden  
 2001–2010 
  beräknas till 980 Mkr/år, varav 950 Mkr/år är saneringskostnader. Kostnaderna för näringslivets riskminskning och utfasning kan inte kvantifieras. 
 Sociala konsekvenser: 
 Se ambitionsnivå Låg. Vi gör bedömningen att det ges en rimlig tid för  
 EU-processen. 
  
 Konsekvenser av ambitionsnivå Hög 
 Miljökonsekvenser: 
 Etappmål 1 och 2 ska nås år 2008 enligt detta alternativ. Ju snabbare kunskaper kommer fram desto mer tid för det praktiska genom- förandearbetet med utfasning och riskminskning på vägen mot genera- tionsmålet. Drygt 40 procent av de förorenade områdena antas bli sane- rade i detta alternativ. Risken för långväga transporterade föroreningar, samt risken för att oönskade kemiska ämnen förs in i landet genom import av varor är densamma som i ambitionsnivå Medel. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 319 
  
 Ekonomiska konsekvenser: 
 De kvantifierbara kostnaderna för sektorernas anpassning uppgår till ca 1  
 390–1 
  415 Mkr/år, varav 1380 Mkr är saneringskostnader. Reste- rande är kostnader för kunskapsuppbyggnad under etappmål 1. Den högre takten i näringslivets arbete med utfasning och riskminskning kan ge väsentligt högre kostnader än de två lägre alternativen, dessa kostnader kan dock inte kvantifieras. 
 De offentliga utgifterna under perioden  
 2001–2010 
  beräknas till 1 415 Mkr/år, varav 1 380 Mkr/år är saneringskostnader. 
 Sociala konsekvenser: 
 Se ambitionsnivå Låg. 
 Kemikalieinspektionen bedömer att den höga ambitionsnivån är svår att nå. Etappmål 1 och 2 bygger på att  
 EU-gemensamma 
  system ska tas fram och det är framför allt svårt att hinna nå överenskommelser mellan olika länder. Även bristen på testkapacitet kan vara begrän- sande. 
  
 8.6.3 
  
 Skälen för val av ambitionsnivå 
  
 Vi bedömer ambitionsnivå Medel som den mest rimliga. Skälen är att denna ambitionsnivå skapar goda förutsättningar att nå långt på vägen mot generationsmålet samtidigt som det ges en rimlig tidsrymd för det mycket omfattande samverkansarbete som krävs inom EU för att målen ska nås. Vidare anser vi att andelen förorenade områden av riskklass mycket stor och stor måste fastställas innan det blir möjligt att närmare ange andelen områden som bör saneras till år 2010. Målsättningen bör vara att cirka hälften av dessa områden blir sanerade till år 2010. Våra beräkningar är baserade på antagandet att minst 30 procent av de 7 000 områden som är undersökta eller kommer att undersökas blir sanerade till år 2010. Vi vill understryka att det är ett räkneexempel, men det ger en uppfattning om i vilken storleksordning kostnaderna har. 
  
 320  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 8.7 
  
 Styrmedel 
  
 8.7.1 
  
 Normativa, ekonomiska och informativa styrmedel 
  
 För att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö behövs en kraftfull satsning på normativa och informativa styrmedel, speciellt när det gäller att förhindra utsläpp och exponering orsakade av olika samhällsaktiviteter. Kemikaliefrågorna måste hanteras internationellt genom gemensamma överenskommelser och regler. Det viktigaste hindret för att få till stånd snabba åtgärder för att minska effekterna av kemiska ämnen är okun- skap både om ämnenas egenskaper och deras förekomst i miljön. Det regelsystem som ska förhindra oönskad användning av kemiska ämnen behöver förstärkas. Några av de viktigaste insatserna för svenska myndigheter det närmaste decenniet är att vara med och skapa EU- gemensamma system och regelverk enligt följande: 
  
 · 
  
 krav på att existerande ämnen har data om inneboende egenskaper motsvarande de krav som gäller för nya ämnen, 
  
 · 
  
 förbud att använda kemiska ämnen som saknar data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen, 
  
 · 
  
 krav på att nya varor förses med hälso- och miljöinformation enligt ett  
  
 EU-gemensamt 
  system, 
  
 · 
  
 förbud att använda kemiska ämnen med särskilt farliga egenskaper i konsumentvaror, samt 
  
 · 
  
 krav på att ämnena används i produktionsprocesser på ett sådant sätt att människa och miljö inte kommer till skada. 
  
 Ett annat hinder för att få till stånd önskvärda förändringar i form av substitution, utfasning och en förbättrad riskhantering är svårigheter för företag att få relevant information om kemiska ämnen på ett enkelt och lättillgängligt sätt, speciellt för de företag som inte har egna experter i organisationen. Det behövs en  
 EU-gemensam 
  databas med information om kemiska ämnens egenskaper, om ämnen som har fasats ut eller bör göra det. Annan information som bör ligga i databasen är riktvärden och normer för halter i miljön. 
 Ytterligare ett hinder för att minska spridningen och riskerna med kemiska ämnen är att varor saknar information om innehållet av ke- miska ämnen. Det innebär att konsumenter, aktörer som sysslar med offentlig upphandling samt inköpare inom näringslivet inte har möjlighet att välja bort varor som innehåller skadliga kemiska ämnen. Det frivilliga arbetet inom företagen med miljövarudeklarationer och positiv miljömärkning är en viktig insats för att informera marknaden tills lagstadgade krav på hälso- och miljöinformation för nya varor kommer. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 321 
  
 Med nya och bättre kunskaper om kemiska ämnen blir det också möjligt att uppdatera varuinformationsblad om kemiska produkter så att de kan ge att bra underlag för miljöledningsarbetet. 
 För att säkerställa att hälso- och miljöriskerna vid användning av kemiska ämnen fortlöpande minskar är det av stor betydelse att kunskap om behovet av åtgärder och hur dessa vidtas sprids till användarna. Frågor om hantering, användning, utrustning m.m. för att minimera riskerna vid exponering av människa och miljö t.ex. vid användning av bekämpningsmedel och andra kemikalier måste fortsatt prioriteras. 
 Inom näringslivet vidtas redan i dag olika åtgärder på frivillig basis, t.ex. miljöanpassning av enskilda produkter som färger och bilvårds- medel eller anpassning av varugrupper vilket t.ex. sker inom bygg- och textilindustrin. Dessa satsningar bör uppmuntras och vidareutvecklas i dialog mellan ansvariga myndigheter och näringsliv. Miljölednings- systemen behöver ses över så att de generellt omfattar kemiska ämnen och deras hantering. Användningen av kemikalier bör alltid ingå i miljöredovisningens sammanfattning av uppgifter om organisationens miljöarbete. 
 På sikt bör ekonomiska styrmedel i form av skatter och avgifter övervägas om det visar sig att målen inte nås i tid. 
  
 8.7.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 En utvecklad kemikaliesäkerhet kräver omfattande forskning och utveckling i näringslivet. Företagen behöver ta fram minimidata för avsiktligt framställda kemiska ämnen och hälso- och miljöinformation för varor. De nya kunskaperna om kemiska ämnen innebär även att kemikalielagstiftningen kan utnyttjas i en ökad utsträckning. 
 Inom vissa områden måste grundläggande kunskap tas fram för att det övergripande målet ska nås. Etappmål 1 handlar om att avsiktligt framställda ämnen ska testas. De tester som finns i dag är inte hel- täckande, vare sig beträffande effekter eller exponeringssituationer. Utvecklingen av testmetoder för effektområden som i dag inte täcks måste fortgå. Nu utvecklas t.ex. tester för hormonstörande effekter. När nya tester finns kan datakraven för såväl nya som existerande ämnen höjas. För att tolkningen av testresultat ska bli säkrare är det angeläget att studera bl.a. verkningsmekanismer och artskillnader i känslighet för vissa effekter. 
 Det behövs mer forskning för att ytterligare klargöra sambanden mellan dos och respons. En exponeringssituation som är vanlig men som inte fångas av dagens tester är exponering för låga doser under lång tid, kanske ett liv. 
  
 322  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 För att minimera riskerna vid hantering av bekämpningsmedel behövs forskning som klarlägger exponeringen av användare och miljö. Som ett led i riskminskningsarbetet är det väsentligt att studera lämplig utformning av förpackningar, utrustning m.m. 
 Ett komplicerat och till stora delar outforskat område är samver- kanseffekter mellan flera ämnen. Den verkliga situationen för både människor och miljö är en samtidig exponering för ett stort antal ämnen, men tester utförs för ett ämne i taget. Det är därför möjligt att risker underskattas. Människor exponeras för ämnen dels yrkesmässigt dels som konsumenter. Därför behöver t.ex. mer kunskap om förekomsten av allergiframkallande ämnen i produkter som smink och parfym tas fram. Ett annat område där kunskapen i dag är begränsad, är ämnen som bildas oavsiktligt i t.ex. industriella processer. Omfattningen av detta problemområde måste kartläggas. 
 Fortsatt forskning rörande materialflödesanalyser behövs. Både utsläpp från det som redan finns upplagrat i samhället och från nya varor och konstruktioner bör följas upp för att man ska kunna avgöra vilka oönskade flöden som är mest kostnadseffektiva att åtgärda. Vidare behövs forskning och underlag för att möta behovet av indika- torer som ska mäta förändringar av hälso- och miljörisker vid använd- ning av kemiska ämnen. 
 För att testning av kemiska ämnens miljö- och hälsofarlighet inte ska få orimliga konsekvenser beträffande åtgång av försöksdjur krävs utveckling av alternativa testmetoder, såväl som vidareutveckling av modeller för att teoretiskt beräkna ett ämnes effekter utifrån dettas struktur. 
 Utöver den rent naturvetenskapliga forskningen är samhällsveten- skaplig forskning önskvärd. Några prioriterade områden är att analysera effektiviteten hos olika typer av styrmedel för att nå målet Keller miljö samt forskning kring hur attityder och beteenden hos människor kan påverkas. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 323 
  
 8.7.3 
  
 Nya arbetssätt 
  
 En ökad samverkan mellan företag kan bli aktuell i framtiden eftersom företagen tjänar ekonomiskt på att slå sig samman och ta fram kunska- per om kemiska ämnen eller underlag för att beskriva varors hälso- och miljöpåverkan. Branschorganisationerna kan också få en ny roll i att samordna beställningar på kunskapsunderlag från företag med likartade behov. 
 Dialog och samråd mellan myndigheter och berörda aktörer bör få en ökad vikt i det framtida arbetet med miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Syftet är att få till stånd ökade frivilliga satsningar inom näringslivet. En förutsättning för ett lyckat internationellt agerande är att myndigheter, näringsliv och andra intressenter samverkar och enas om en gemensam problembild för att sedan lansera möjliga lösningar. 
 Den nya preciseringen i miljömålet om att beakta människors sam- lade exponering från olika miljöer ställer krav på en utökad samverkan mellan ansvariga myndigheter som Kemikalieinspektionen, Natur- vårdsverket, Arbetarskyddsstyrelsen, Läkemedelsverket, Socialstyrel- sen, Livsmedelsverket och Boverket. 
  
 8.7.4 
  
 EU och internationellt 
  
 Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö har en mycket stark internationell koppling. Handeln med kemikalier och varor är global. Vissa kemiska föreningar kan transporteras långväga via luft och vatten. Sverige kan inte ensamt ta fram den kunskap som behövs eller göra de produktför- ändringar som krävs för att målen ska nås. Svenskt deltagande i EU- arbetet och i andra internationella sammanhang är alltså av mycket stor betydelse. 
 Etappmål 1 syftar till att få fram kunskaper om kemiska ämnens egenskaper och förekomst. Sverige bör driva frågan om nya och existerande ämnen ska omfattas av samma krav på data om hälso- och miljöegenskaper inom ramen för EU:s kommande kemikaliestrategi. Ämnen som saknar data ska inte släppas ut på marknaden. Etappmål 2 syftar till att ge hälso- och miljöinformation om varor. För att nå etapp- mål 2 är det angeläget att fortsätta arbetet i  
 EU-programmen 
  om klassificering och märkning. 
 Etappmål 3 inriktas mot att förhindra att nyproducerade varor inne- håller ämnen med särskilt farliga egenskaper som omfattas av de nya riktlinjerna i kemikaliepolitiken. Bland handlingsvägarna för att nå dessa mål ingår utfasning av användningen av vissa ämnen. Kraven på utfasning bör drivas i första hand inom EU men även internationellt, för att säkerställa att ämnena inte kommer in i landet via importerade varor. 
  
 324  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Insatser måste också göras för att Sverige inte ska behöva tillåta tidigare förbjudna ämnen till följd av harmoniseringar inom EU t.ex. på bekämpningsmedelsområdet. Ett annat område som kräver internatio- nellt agerande är att minska spridningen av långväga transporterade föroreningar. Etappmål 4 inriktas mot att minska riskerna med de ämnen som inte kommer att omfattas av utfasningskraven i etappmål 3 vilket omfattar huvuddelen av alla kemiska ämnen. Det är angeläget med ett intensifierat arbete i den basverksamhet som framför allt pågår inom  
 EU-programmen 
  och som bl.a. rör programmet om existerande ämnen. Ett  
 EU-gemensamt 
  projekt har genomförts för att utveckla och värdera framtida strategier för en hållbar utveckling av bekämpningsmedel, vilket är en del av implementeringen av det femte miljöhand- lingsprogrammet. Det är viktigt att Sverige deltar i det fortsatta arbetet med att fram en sådan strategi. Ytterligare ett angeläget område är internationellt standardiseringsarbete. 
 I den mån åtgärder inte vidtas på  
 EU-nivå 
  i önskad takt för att miljömålen ska kunna uppnås, bör Sverige så långt det är möjligt gå före med strängare krav. Sverige bör offensivt utnyttja möjligheten att hävda rätten att behålla eller införa nationella förbud när det gäller användningen av kemiska ämnen. 
  
 Tabell 8.2.  
 Exempel på arbete inom EU och internationellt i övrigt samt koppling till etappmålen. 
  
 Stewart 
  
 Typ av arbete 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 mål 1 
  
 mål 2 
  
 mål 3 
  
 mål 4 
  
 mål 5 
  
 EU 
  
 EU-policy 
  för kemikalier 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 Förhandsanmälan 
  
 x 
  
 Existerande ämnen 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 Klassificering och märkning 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 Godkännande växtskydd och 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 biocider 
  
 Begränsning av användning 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 och utsläpp 
  
 Kosmetiska produkter 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 Miljöpolicy, IPP 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 EMAS 
  
 x 
  
 Luft, vatten 
  
 x 
  
 Kriterier för metaller i slam 
  
 x 
  
 Dricksvatten 
  
 x 
  
 Metaller och bekämpnings- 
  
 x 
  
 medel i livsmedel 
  
 Förpackningsmaterial 
  
 x 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 325 
  
 Stewart 
  
 Typ av arbete 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 Etapp- 
  
 mål 1 
  
 mål 2 
  
 mål 3 
  
 mål 4 
  
 mål 5 
  
 Kemikalieolyckor (Seveso- 
  
 x 
  
 direktivet) 
  
 FN 
  
 UNECE/CLRTAP 
  
 x 
  
 UNEP/POP 
  
 x 
  
 ISO 
  
 Standardisering produk- 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 ter/metoder 
  
 Norden 
  
 Samarbete testmetoder 
  
 x 
  
 x 
  
 Miljömärkning 
  
 x 
  
 x 
  
 OECD 
  
 Högvolymprogrammet 
  
 x 
  
 Testmetodutveckling 
  
 x 
  
 x 
  
 x 
  
 OSPAR 
  
 Urvals- och prioriterings- 
  
 x 
  
 system, åtgärder 
  
 8.8 
  
 Regionala och lokala mål och åtgärder 
  
 I detta avsnitt behandlas särskilda utgångspunkter för arbetet med mil- jökvalitetsmålet Giftfri miljö på regional och lokal nivå. Gemensamma förutsättningar för det regionala och lokala miljöarbetet behandlas i kap. 23. 
 Som underlag för att utveckla regionala och lokala åtgärder för att genomföra de nationella etappmålen och miljökvalitetsmålet kan regio- nala och lokala mål behöva utvecklas. Regionala och lokala mål och åtgärdsstrategier bör utvecklas i dialog och samverkan mellan läns- styrelser, kommuner och andra regionala och lokala aktörer. En ut- gångspunkt i arbetet är länets och kommunernas miljöförhållanden och särskilda förutsättningar samt möjligheter till regionala och lokala åtgärder. 
 Förekomsten av förorenade områden och utsläpp av giftiga ämnen varierar mellan olika delar av landet liksom behovet av och förutsätt- ningarna att genomföra åtgärder. 
 I arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö har länsstyrelser och kommuner viktiga uppgifter bl.a. när det gäller information, råd- givning, tillsyn och uppföljning. Utsläppen från kommunala deponier, industriprocesser och reningsverk kan minskas genom direkta åtgärder och tillståndsprövning. Kommunen kan i översiktsplanen bl.a. peka ut områden där olika verksamheter; även jord- och skogsbruket, bör bedrivas med särskilt hänsynstagande till grundvattenförekomsternas kvalitet och kvantitet, och på så vis påverka t.ex. användningen av bekämpningsmedel inom jord- och skogsbruket. 
  
 326  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 För att genomföra etappmål 6 föreslås ovan särskilda åtgärder på regional och lokal nivå beträffande åtgärdsprogram och underlag. Enligt förslaget bör samtliga länsstyrelser år 2002 ha ett regionalt program för efterbehandling och markrestriktioner för förorenade områden. Alla kommuner bör då ha kompletterat sin avfallsplan med ett program för efterbehandling av förorenade områden och redovisning av behov av markrestriktioner. Kommunerna bör enligt förslaget år 2005 i sina översiktsplaner ha redovisat de förorenade områdena och vid behov angett riktlinjer för markanvändningen. I översiktsplanen kan en prioritering av undersökningar och sanering och behov av områden för hantering av giftiga ämnen preciseras utifrån behov av mark för bebyg- gelse eller annan markanvändning. Här kan överväganden och ställ- ningstaganden redovisas beträffande lokalisering av återvinnings- och inlämningsstationer, deponier, områden för hantering av giftiga ämnen, lakvattenhantering m.m. 
 På grundval av detta underlag bör på en generations sikt samtliga områden som innebär stor risk eller mycket stor risk för människors hälsa och miljön ha åtgärdats. 
 Länsstyrelserna bör stödja kommunernas arbete och samordna re- gionala aspekter. Arbetet bör bedrivas i samarbete mellan länsstyrelser och kommuner och kunskaps- och planeringsunderlag bör arbetas in i länsstyrelsernas regionala miljöunderlag. Det kan bl.a. utgöra underlag för länsstyrelsernas beslut i olika ärenden och ge övergripande utgångs- punkter för kommunernas och andra aktörers miljöarbete. Arbetet bör också bedrivas med hänsyn till de krav på åtgärdsprogram för vatte- nkvalitet som EU:s kommande ramdirektiv för vatten innebär. Läns- styrelserna och skogsvårdsstyrelserna har särskilt ansvar för rådgivning i jord- och skogsbruket. 
  
 8.9 
  
 Uppföljning 
  
 8.9.1 
  
 Inledning 
  
 Indikatorer är en god hjälp för att på ett överskådligt och tydligt sätt kunna följa upp om miljökvalitetsmål och tillhörande delmål nås. En samlad analys av uppföljningen för de femton miljökvalitetsmålen finns i kap. 20. 
 I tabell 8.3 finns ett förslag till indikatorer för att följa upp miljö- kvalitetsmålet Giftfri miljö med tillhörande delmål. Tabellen är uppbyggd på samma sätt för alla femton miljökvalitetsmålen. En beskrivning av tabellens uppbyggnad finns i bilaga IV. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 327 
  
 8.9.2 
  
 Motiv och förklaringar 
  
 För miljökvalitetsmålet Giftfri miljö liksom för alla tillhörande delmål behövs utvecklingsarbete för att kunna följa upp delmålen på ett acceptabelt sätt. Befintliga indikatorer kan grovt peka på om trenden mot måluppfyllelse är positiv eller negativ, men kan inte ge ett tydligt svar på om delmålen har nåtts eller kommer att nås. 
 Störst är bristen för indikatorer om inverkan (I). Indikator 61 ger en uppfattning om inverkan på människor på arbetsplatser, med det behövs även utvecklade indikatorer för effekter på biologisk mångfald, särskilt rovdjur, och människors hälsa annat än på arbetsplatsen. 
 För status (S) finns visserligen bara en indikator föreslagen, men den omfattar så många aspekter (till exempel insjöfisk, havsfisk, rovfåglar, säl, älg och modersmjölk) att den efter utvecklingsarbete kan ge en acceptabel samlad översikt om trender för miljögifter i organismer inklusive människan. För att indikatorn skall kunna nå detta syfte behövs flera ämnen, fler prover och organismer som resultat bl.a. av den s.k.  
 Screening-verksamheten. 
  
 Tolv av sjutton indikatorer under Giftfri miljö finns med i Natur- vårdsverkets förslag till uppföljning av miljökvalitetsmålen. Motiv för valet av dessa indikatorer finns i detta dokument och i länsstyrelsernas rapport RUS 99 om uppföljning. Fyra av de indikatorer som inte fanns med i Naturvårdsverkets förslag är Gröna nyckeltal med stor anknytning till kemikalier. Dessa är Indikator 14 om offentlig upphandling, 15 om miljöledning för företag och kontor, 53 om miljöfarliga kemiska produkter och 54 om miljömärkta varor och tjänster. Den femte indika- torn, nummer 65 om riktvärden, har tillkommit på grund av modifie ringen av etappmålet om riktvärden. 
 Flera indikatorer för att följa upp exponering för kemiska ämnen i arbetslivet kan behövas. Ett sätt är att ta fram en indikator för att jäm- föra faktisk exponering på arbetsplatser med Arbetarskyddsstyrelsens gränsvärden för exponering. 
  
 328  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Tabell 8.3.  
 Förslag till indikatorer för att följa upp miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och tillhörande delmål. Underst finns varje delmål beskrivet. 
  
 Indikator och typ av indikator 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvarig (huvudansvarig står 
  
 underlag 
  
 (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens 
  
 först) och kommentarer 
  
 beslut, P = pre- 
  
 cisering, E = 
  
 etappmål) 
  
 Drivkraft (D) 
  
 53.  
 Mängden klassificerade hälso- 
  
 E3 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen. 
  
 och miljöfarliga kemiska produkter 
  
 Grönt Nyckeltal. Anges även 
  
 som Sverige tillverkar och impor- 
  
 som mängd per person. 
  
 terar (D). 
  
 Indikatorn finns även i kap. 
  
 18. 
  
 54.  
 Värdet av konsumtion av 
  
 E2, E4 
  
 ** 
  
 Konsumentverket 
 . Grönt 
  
 miljömärkta varor och tjänster i 
  
 Nyckeltal.  
 Indikatorn finns 
  
 samhället (D,R). 
  
 även i kap. 9. 
  
 58.  
 Förbrukning av växt- 
  
 E4 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen. 
  
 skyddsmedel mätt som hälso- och 
  
 Indikatorn finns även i kap. 
  
 miljöriskindex, samt försåld mängd 
  
 16. 
  
 och farlighetsindex för övriga 
  
 bekämpningsmedel (D). 
  
 Påverkan (P) 
  
 55.  
 Nedfall av tungmetaller mätt 
  
 E3, E4 
  
 *** 
  
 Naturvårdsverket.  
 Rapporte- 
  
 som halter i mossa (P,S). 
  
 ras internationellt. 
  
 56.  
 Anderson av kemikalier i slam från 
  
 E3. E4 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket och 
  
 avloppsreningsverk (P). 
  
 Vatten- och Avloppsverks- 
  
 föreningen (VAV).  
 Utökad 
  
 provtagning behövs. 
  
 57.  
 Livsmedel med kostrekom- 
  
 E2, E3, E4 
  
 *** 
  
 Livsmedelsverket.  
 Uppdelat 
  
 mendationer på grund av innehåll av 
  
 på grupper av människor 
  
 miljögifter (P,I). 
  
 med olika känslighet. 
  
 59.  
 Utsläppstrender för ämnen i 
  
 Pa, E3, E4 
  
 * 
  
 Naturvårdsverket.  
 Ämnen 
  
 kemikalieutsläppsregistret (P). 
  
 med ökade utsläpp belyses 
  
 särskilt. 
  
 7.  
 Livscykelanalys för material- och 
  
 E1, E2, E4 
  
 * 
  
 Naturvårdsverket 
 . Omfat- 
  
 energimängd för några stor- 
  
 tande utveckling krävs. 
  
 konsumerade varor och produkter 
  
 Exempel är datorer, batterier, 
  
 (P). 
  
 kylskåp, bilar och kött. 
  
 Indikatorn finns även i kap. 
  
 4.18. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Giftfri miljö  
 329 
  
 Indikator och typ av indikator 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvarig (huvudansvarig står 
  
 underlag 
  
 (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens 
  
 först) och kommentarer 
  
 beslut, P = pre- 
  
 cisering, E = 
  
 etappmål) 
  
 Status (S) 
  
 60.  
 Anderson av ämnen med särskilt 
  
 Pa, E3, E4 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket.  
 Behöver 
  
 farliga egenskaper i djur och 
  
 byggas ut med flera naturliga 
  
 människa (modersmjölk) (S). 
  
 ämnen.  
 Indikatorn finns även 
  
 i kap. 14. 
  
 52.  
 Andel prioriterade ämnen för 
  
 E5 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen. 
  
 vilka satta riktvärden överskrids (S). 
  
 Baseras på s.k. screening- 
  
 program. 
  
 Inverkan (I) 
  
 61.  
 Årligt anmälda kemiskt 
  
 Pa, E3 
  
 *** 
  
 Arbetarskyddsstyrelsen. 
  
 betingade arbetssjukdomar och 
  
 arbetsolyckor (I). 
  
 Respons (R) 
  
 62.  
 Antal ämnen med minimidata 
  
 Pa, E1 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen. 
  
 om egenskaper (R). 
  
 Särskilt farligt ämne spe- 
  
 ciellt belysta. 
  
 63.  
 Andel åtgärdade förorenade 
  
 Pb, E6 
  
 *** 
  
 Naturvårdsverket.  
 Inbegriper 
  
 områden och kostnader för åtgärder 
  
 efterbehandling.  
 Indikatorn 
  
 (R). 
  
 finns även i kap. 18. 
  
 64.  
 Antal och andel årligen 
  
 E2 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen  
  
 registrerade varor med miljövaru- 
  
 Miljöstyrningsrådet. 
  
 deklarationer om kemikalieinnehåll 
  
 (R). 
  
 65.  
 Antal och andel kemiska ämnen 
  
 E5 
  
 ** 
  
 Kemikalieinspektionen. 
  
 som har fastlagda riktvärden (R). 
  
 66.  
 Andel och mängd varor med 
  
 Pa, E3 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket  SCB. 
  
 innehåll av tungmetaller som 
  
 Främst varor med kadmium, 
  
 insamlas (R). 
  
 bly och kvicksilver (t.ex. 
  
 batterier). 
  
 330  
 Giftfri miljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Indikator och typ av indikator 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvarig (huvudansvarig står 
  
 underlag 
  
 (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens 
  
 först) och kommentarer 
  
 beslut, P = pre- 
  
 cisering, E = 
  
 etappmål) 
  
 14.  
 Värdet av och andel av all 
  
 E4 
  
 *** 
  
 Nämnden för Offentlig Upp- 
  
 offentlig upphandling i vilka det tas 
  
 handling.  
 Grönt Nyckeltal. 
  
 miljöhänsyn (R). 
  
 Kan vara svårt att bedöma 
  
 vad som är miljöhänsyn. 
  
 Indikatorn finns även i kap. 4. 
  
 15.  
 Antal och andel företag och 
  
 Pb, E4 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket.  
 Grönt 
  
 kontor med miljöledningssystem 
  
 Nyckeltal. Även andel av alla 
  
 (R). 
  
 företag.  
 Indikatorn finns även 
  
 i kapitel 4, 5. 
  
 *** bra underlag finns och indikatorn brukas, ** viss utveckling behövs, * betydande utveckling behövs. 
 D = drivkraft, P = påverkan S = status (tillstånd) , I = Inverkan (konsekvens), R = respons (åtgärd). 
  
 8.9.3 
  
 Åtgärder och kostnader 
  
 Vi föreslår att Arbetarskyddsstyrelsen, Kemikalieinspektionen, Kon- sumentverket, Livsmedelsverket, Naturvårdsverket, Nämnden för Offentlig Upphandling och VAV ges i uppdrag att långsiktigt säkerställa användningen av de indikatorer man har huvudansvar för. I uppdraget ingår att vidareutveckla indikatorer vid behov. 
 Kemikalieinspektionen bör i samråd med berörda aktörer ta fram ett kostnadsberäknat förslag för att utveckla indikatorer och annan upp- följning för att på ett bra sätt kunna följa upp miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. 
 Arbetarskyddsstyrelsen bör utreda lämplighet och möjlighet att ta fram en indikator för exponering för kemiska ämnen på arbetsplatser. 
  
 SOU 2000:52 
  
 331 
  
 9 Skyddande ozonskikt 
  
 9.1 
  
 Mål beslutade av riksdagen 
  
 Riksdagen fattade den 29 april 1999 beslut (bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183) i anledning av regeringens proposition (prop. 1997/98:145) om Svenska miljömål. Miljökvalitetsmålet Skyddade ozonskikt har formulerats på följande sätt; 
 Ozonskiktet skall utvecklas så att det långsiktigt ger skydd mot skadlig  
 UV-strålning. 
  
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
 – Sverige verkar för att halterna av klor, brom och andra ozonnedbrytande ämnen i stratosfären inte överstiger naturliga nivåer. 
  
 9.2 
  
 Kommitténs förslag till delmål och sammanfattande bedömning 
  
 Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitets- målet: 
  
 a) 
  
 Användning av ozonnedbrytande ämnen i Sverige är avvecklad inom loppet av en generation. 
  
 Förslag till etappmål: 
  
 1. 
  
 Utsläpp av ozonnedbrytande ämnen har till största delen upphört fram till år 2010. 
  
 Sammanfattande bedömning 
 De flesta av de föreslagna åtgärdsstrategierna bör kunna genomföras utan större hinder. Den återstående användningen av ozonnedbry- tande ämnen är i dag endast en bråkdel av användningen på 1980- talet och tekniska alternativ saknas endast för några få tillämpnings- områden. Även utsläpp från redan existerande mängder i samhället bör kunna minimeras inom loppet av 10 år genom att material/varor etc. med ozonnedbrytande ämnen omhändertas på ett effektivt sätt. 
  
 332  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 Kompletterande utredningar behövs dock när det gäller kartläggning av varor och produkter i samhället som kan innehålla ozonned- brytande ämnen samt behovet av att begränsa effekterna på ozon- skiktet av nuvarande och framtida flygtrafik. 
 Det internationella arbetet är ett nyckelområde för hur väl det globala arbetet med att avveckla användningen av ozonnedbrytande ämnen ska lyckas. De svenska insatserna i det internationella arbetet bör därför ha en fortsatt hög prioritet. 
  
 9.3 
  
 Skälen för kommitténs förslag 
  
 Vårt förslag grundar sig på Naturvårdsverkets rapport 5002 om Skyd- dande ozonskikt, samt på sektorsrapporten från Försvarsmakten. 
  
 9.3.1 
  
 Preciseringar 
  
 Precisering a) anger när användningen av ozonnedbrytande ämnen ska vara avvecklad. En viss användning de närmaste decennierna kan behövas av säkerhetsskäl. Sverige har ingen egen produktion av ozon- nedbrytande ämnen, därför inriktas avvecklingen mot användningen. 
  
 9.3.2 
  
 Etappmål 
  
 Etappmål 1 anger att utsläppen ska ha upphört till 2010, vilket innebär att uttjänta varor och produkter ska tas om hand för att de ozonned- brytande ämnena ska kunna destrueras. För att förebygga en framtida uttunning av ozonskiktet som kan uppstå på grund av ökat höghöjdsflyg föreslår vi att Luftfartsverket utreder hur dessa utsläpp kan förhindras både nationellt och i det internationella arbetet. 
  
 9.3.3 
  
 Regeringens bedömning i miljömålspropositionen 
  
 Regeringens bedömning enligt propositionen Svenska Miljömål (1997/98:145) är att miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt bör kom- pletteras med delmål avseende bl.a. avveckling av ozonnedbrytande ämnen. Därutöver kan ytterligare delmål behöva utvecklas. Vi har i precisering a) formulerat ett förslag till delmål för avveckling. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Skyddande ozonskikt  
 333 
  
 9.4 
  
 Problemformulering 
  
 Miljöproblemet med ett uttunnat ozonskikt och ökad  
 UV-strålning 
  är inte undanröjt genom den avveckling som redan skett och som fortsätter enligt plan i Sverige och andra delar av världen. Till följd av utsläppen av ozonnedbrytande ämnen har jordens ozonskikt uttunnats med 5 procent de senaste 13 åren. Det finns aktiviteter och sektorer i samhället som fortsatt hotar en återhämtning av ozonskiktet till naturliga nivåer ozon. Den återstående användningen av ozonnedbrytande ämnen måste upphöra och framtida utsläpp av upplagrade eller nyproducerade ozonnedbrytande ämnen förhindras. Ett framtida flyg i stratosfären är också ett hot mot ett skyddande ozonskikt. 
 Det kan konstateras att arbetet med att minska användningen av ozonnedbrytande ämnen har varit framgångsrikt i Sverige. Under perioden  
 1988–1994 
  avvecklades 93 procent av den civila användningen av ozonnedbrytande substanser. 
 Genomgång av problem som behöver rättas till, orsakerna till pro- blemen, aktiviteter som behöver förändras och vilka sektorer som är ansvariga framgår av tabellen. 
  
 Problem 
  
 Orsak 
  
 Behov av förändring 
  
 Delmål 
  
 Ozonskiktet tunnas ut 
  
 Fortsatt användning av 
  
 Fullgoda tekniska alter- 
  
 a 
  
 och  
 UV-strålning 
  ska- 
  
 ozonnedbrytande äm- 
  
 nativ bör ersätta använd- 
  
 dar människan och 
  
 nen. 
  
 ningen vid bl.a. 
  
 miljön. 
  
 CFC, HCFC, haloner, 
  
 - nedkylning till låga 
  
 klorerade lösnings- 
  
 temperaturer 
  
 medel, metylbromid 
  
 - medicinsk användning 
  
 används för att bra 
  
 (drivgaser) 
  
 alternativ saknas. 
  
 - kritisk användning t.ex. 
  
 brandbekämpning i 
  
 ubåtar och flyg 
  
 - lösningsmedel i labora- 
  
 torier. 
  
 Som ovan. 
  
 Varor och produkter i 
  
 samhället läcker ozon- 
  
 nedbrytande ämnen. Vi 
  
 visste inte om proble- 
  
 men då varor och pro- 
  
 dukter lanserades. Där- 
  
 för är också kunskapen 
  
 om problemets omfatt- 
  
 ning ofullständig. 
  
 Kartläggning av mäng- 
  
 1 
  
 der och risker och möj- liga åtgärder. 
 Ev. förstärkning av tek- niska system och organi- sation för omhänder- tagande och destruktion. Viktiga aktörer: industri, transport- och bygg- sektorerna, kommuner m.fl. 
  
 334  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 Problem 
  
 Orsak 
  
 Behov av förändring 
  
 Delmål 
  
 Ozonskiktet tunnas ut 
  
 Ökande internationellt 
  
 Begränsning av den 
  
 Utredning 
  
 av utsläpp från hög- 
  
 flyg och särskilt ett 
  
 flygtrafik som kan leda 
  
 föreslås 
  
 höjdsflyget. 
  
 framtida höghöjdsflyg i 
  
 till uttunning av ozon- 
  
 överljudsfart. 
  
 skiftet. 
  
 9.5 
  
 Nollalternativet 
  
 9.5.1 
  
 Utvecklingen i nollalternativet 
  
 Med nollalternativ menas hur utvecklingen ser ut om inga ytterligare miljöåtgärder vidtas utöver de som blir resultatet av redan fattade beslut om regler och styrmedel. Det är således en framskrivning av utvecklingen med dagens regelsystem som bas (business as usual). 
 De nuvarande beslutade planerna innebär en fortsatt minskad användning av ozonnedbrytande ämnen i Sverige. Avvecklingen regle - ras i stort genom lagstiftning, med användningsförbud för de ozonned- brytande ämnena vid olika tidpunkter. Konsekvenserna av ett nollalter- nativ – inga ytterligare åtgärder mot användning av CFC/HCFC och andra ozonnedbrytande ämnen – blir att en viss användning accepteras i vissa sektorer t.ex. för brandbekämpning, i medicinska syften eller på laboratorier för vissa experiment. 
 Utsläpp av ozonnedbrytande ämnen orsakas av att varor och pro- dukter som finns i samhället hanteras på ett felaktigt sätt. Kunskaperna om vilka produkter som innehåller ozonnedbrytande ämnen är dålig och det råder brist på tekniska system för omhändertagande. 
 Utan ytterligare åtgärder finns risk att upplagrade ozonnedbrytande ämnen från kemikalier, varor och produkter fortsätter att läcka ut till atmosfären. 
 Riskerna att nuvarande flyg ska leda till ett uttunnat ozonskikt på en global skala är begränsade eller små. De stora riskerna ligger framför allt i ett ökat framtida stratosfärsflyg. De negativa effekterna för ozon- skiktet ökar successivt med flyghöjd och hastighet. Det är främst kvä- veoxider som bidrar till ozonuttunningen. 
 Utan ytterligare åtgärder kommer inte målet att begränsa utsläppen av ozonnedbrytande ämnen i Sverige att nås. 
 Eftersom utsläpp av långlivade ozonnedbrytande ämnen som t.ex. CFC, HCFC når stratosfären var på jorden de än förekommer har det internationella arbetet med åtgärder mot dessa ämnen en central bety- delse för att skydda ozonskiktet. Wienkonventionen och Montrealpro- tokollet med dess tillägg är de mest betydelsefulla avtalen. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Skyddande ozonskikt  
 335 
  
 Miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt kan inte nås inom en generation. Halterna av ozonnedbrytande ämnen i atmosfären kommer att förbli långt över de naturliga nivåerna under lång tid framåt. Det beror dels på en fortsatt användning av ozonnedbrytande ämnen i såväl i- som  
 u-länder, 
  men också på att många ozonnedbrytande ämnen bryts ned långsamt i atmosfären. Världsmeteorologiorganisationen (WMO) bedömer att den atmosfäriska halten av klor från ozonnedbrytande ämnen omkring år 2050 kan sjunka till en nivå som motsvarar ungefär den dubbla naturliga nivån, under förutsättning att Montreolprotokollet följs av alla parter. 
  
 9.5.2 
  
 Hur hanteras problemen idag? 
  
 EU:s nuvarande reglering och den kommande ändringen av  
 EG-förord- 
  ningen för ozonnedbrytande ämnen gäller direkt i Sverige och har betydelse för att minska användningen och därmed utsläppen inom EU. En bestämmelse som har betydelse för detta miljökvalitetsmål är pro- duktvalsprincipen i 2 kap. 6 §, miljöbalken. Produktvalsprincipen innebär att man ska undvika att använda eller sälja sådana kemiska produkter eller biotekniska organismer som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller miljön, om de kan ersättas med sådana produkter eller organismer som kan antas vara mindre farliga. Vidare finns bestämmelser i föreskrifter kopplade till 14 kap. miljöbalken; förord- ningen (1995:636) om ämnen som bryter ned ozonskiktet och förord- ningen (1995:555) om HFC. Naturvårdsverket har meddelat föreskrifter om kyl- och värmepumpanläggningar (SNFS 1992:16). 
 Lagstiftning, förordningar och föreskrifter har i Sverige spelat en dominerande roll i avvecklingen av ozonnedbrytande ämnen som an- vänds som kemikalier och köldmedier. Lagstiftningen har varit mycket effektiv och användningen har minskat kraftigt. Det har krävts en omfattande reglering med ibland relativt svåröverskådliga föreskrifter som omfattat olika sektorer, användningsområden, olika stoppdatum, etc. Lagstiftningen har också ställt höga krav på tillsynsmyndigheterna. 
 Information till olika nyckelgrupper är en annan mycket viktig komponent i åtgärdsarbetet. Vidare har ekonomiska styrmedel, skatter och avgifter, spelat en viss roll i avvecklingsarbetet. Miljöbalken som trädde i kraft den 1 januari 1999 medger inte dispensavgifter som eko- nomiskt styrmedel, men ger möjlighet att ta ut sanktionsavgifter. Fri- villiga åtaganden, miljöledningssystem, avtal mellan industri och myn- digheter har inte använts inom miljöarbetet för att skydda ozonskiktet. 
 Erfarenheterna från avvecklingen av användningen av ozonnedbry- tande substanser pekar tydligt på effektiviteten av lagstiftning komp- letterat med information till samhällets aktörer. 
  
 336  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 9.6 
  
 Handlingsalternativ och konsekvenser 
  
 9.6.1 
  
 Åtgärder för att nå etappmålen 
  
 I detta avsnitt beskrivs delmålen, åtgärder som behövs för att för att nå målen samt konsekvenserna. Endast en ambitionsnivå för åtgärdsinsat- ser presenteras. Skälet är att arbetet med att avveckla ozonuttunnande ämnen har varit mycket framgångsrikt och förhållandevis lite återstår att göra. Under perioden  
 1988–1994 
  avvecklades 93 procent av den civila användningen av ozonnedbrytande substanser i Sverige. 
  
 Precisering a.  
 Användning av ozonnedbrytande ämnen i Sverige är avvecklad inom loppet av en generation. 
 Enligt förordningen om ämnen som bryter ned ozonskiktet (1995:636) gäller: 
  
 – 
  
 Kyl- och värme- och klimatanläggningar med CFC skall upphöra att användas yrkesmässigt från den 1 januari år 2000. Undantag är infört för stationära enhetsaggregat (kylanläggningar) med CFC med en installerad mängd understigande 900 g köldmedium till 31 december 2004. 
  
 – 
  
 Påfyllning av HCFC i befintliga anläggningar skall ha upphört senast 1 januari år 2002. 
  
 Åtgärder som behövs därutöver för att nå delmålet är: 
  
 – 
  
 Export av varor, produkter och utrustning som innehåller eller är beroende av CFC eller andra ozonnedbrytande ämnen upphör. 
  
 – 
  
 Användning av HCFC som arbetsmedium i befintliga kyl- frys- och klimatanläggningar upphör efter ett visst datum (användningsförbud). 
  
 – 
  
 Användningen av CFC/HCFC, haloner och andra ozonnedbrytande ämnen upphör även inom sektorer som i dag är undantagna t.ex. för- svarssektorn och flyget. 
  
 SOU 2000:52  
 Skyddande ozonskikt  
 337 
  
 Etappmål 1.  
 Utsläpp av ozonnedbrytande ämnen i Sverige har till största delen ha upphört fram till år 2010. 
 Etappmål 1 syftar till att förhindra utsläpp från varor/produkter som finns i samhället. Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås är: 
  
 – 
  
 Naturvårdsverket kartlägger som huvudansvarig myndighet varor och produkter som finns utspridda i samhället och som innehåller ozonnedbrytande ämnen samt tar fram en plan för vad som ska tas om hand för destruktion (hänsyn tagen till ekonomiska och praktiska aspekter). 
  
 – 
  
 Kommuner, producenter och andra ansvariga tar om hand och destruerar ozonuttunnande ämnen från varor/produkter som inne- håller ozonnedbrytande ämnen enligt en framtagen plan (avfall från industri, transport- och byggsektorn). 
  
 Dessutom vill vi särskilt poängtera de risker som ett framtida höghöjds- flyg kan innebära för ozonskiktet och behovet av att agera proaktivt. Vi föreslår därför att Luftfartsverket utreder och lämnar förslag senast 2001 hur påverkan på ozonskiktet av föroreningsutsläpp från höghöjds- flyg ska förhindras från att öka. Utredningen bör innehålla förslag på både nationella åtgärdsstrategier och hur Sverige kan vara pådrivande i ett internationellt arbete. 
  
 9.6.2 
  
 Beskrivning av konsekvenser 
  
 Miljökonsekvenser: 
 Bruket av ozonnedbrytande ämnen i Sverige kan i stort sett upphöra inom en generation. Sveriges bidrag till de globala utsläppen är förhål- landevis mycket små. De nuvarande internationella avtalen tillåter viss produktion, användning och utsläpp av reglerade substanser vilket innebär en långsam återhämtning av ozonskiktet. Möjligen kan halterna av klorbärande ozonnedbrytande ämnen vara åter på 1980 års nivå, ca 2 ppb Cl, omkring år 2050. Den naturliga nivån motsvarar ca 0,7 ppb Cl, en nivå som kan nås tidigast om hundra år. 
 Ekonomiska konsekvenser: 
 Delmål a – avveckling av ozonnedbrytande ämnen: 
 Kostnader för att avveckla Försvarets användning av haloner (förutom i fartyg och fordon) till år 2010 beräknas kräva en investering på 70 miljoner kronor vilket ger en årlig kostnad på 8,6 miljoner kronor på 10 år. Detta innebär att drygt 85 procent av dagens användning avveck- las till 2010. 
  
 338  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 Kostnader som i övrigt uppstår är inte kvantifierade. Kostnadsposten kan bedömas som förhållandevis låg eftersom 93 procent av de civilt använda ozonnedbrytande ämnena redan avvecklats under perioden  
 1988–1994. 
  Se bilaga V.9. 
 Etappmål 1 – utsläppsminskningar: 
 Kostnaden kan inte uppskattas eftersom mängden varor som är spridda i samhället och som kan innehålla ozonnedbrytande ämnen inte är känd. Som ett exempel kan nämnas att ett miljömässigt riktigt omhän- dertagande och destruktion av CFC/HCFC från kylmöbler ligger på 60 kronor per kilo. En kylmöbel innehåller ca 0,5 kilo CFC/HCFC. 
 För det globala arbetet inom ramen för Montrealprotokollet har kvantifieringar gjorts av kostnader och nytta av de åtgärder som genomförts. Kostnaderna har skattats till 200 miljarder Euro och nyttan i minskade skador på fiske, jordbruk och material på ca 400 miljarder Euro. Till detta kommer nytta i form av minskade sjukdomsfall för människan. Ca 130 miljoner ytterligare fall av hudcancer och 130 mil- joner ytterligare fall av starr undvikes genom Montrealprotokollet. Generellt kan konstateras att kostnaderna för åtgärder ligger långt under värdet för nyttan för miljömålet Skyddande ozonskikt. 
 Sociala konsekvenser: 
 Om målen ska nås behöver konsumenter, ansvariga inom näringsliv och offentlig sektor fortsätta att återlämna kylmöbler och andra varor som innehåller ozonnedbrytande ämnen för omhändertagande och destruktion. Detta har förflutit på ett tillfredsställande sätt hittills och bör kunna fungera väl även fortsättningsvis. 
  
 9.7 
  
 Styrmedel 
  
 Erfarenheterna hittills från avvecklingen av användningen av ozonned- brytande substanser pekar tydligt på att lagstiftning kompletterat med information till samhällets olika sektorer och aktörer är en mycket effektiv kombination. Vi föreslår därför en fortsatt satsning på lagstift- ning och information som de viktigaste styrinstrumenten för att nå delmålen. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Skyddande ozonskikt  
 339 
  
 9.7.1 
  
 Normativa, ekonomiska och informativa styrmedel 
  
 Styrmedel som behövs för att minska användningen av ozonuttunnande ämnen enligt delmål a är: 
  
 – 
  
 Användningsstopp för HCFC som arbetsmedium i befintliga anlägg- ningar genom ändrad lagstiftning. Idag finns påfyllnadsstopp i Sverige. Inom EU finns ett förslag till en förordning som tar upp användningsstopp. 
  
 – 
  
 Återinförande av dispensavgift. Miljöbalken medger inte dispens- avgifter men Naturvårdsverket anser att det finns anledning att återinföra dispensavgifter för att klara avveckling. Detta har tidigare föreslagits av Naturvårdsverket i april 1998, Dnr  
  
 104-1581-98 
  Rj. Det är en fråga som kommer att utredas av den kommitté som ska utvärdera tillämpningen av miljöbalken (se Dir. 1999:1099). Sank- tionsavgift kan tas ut vid överträdelser av lagar och förordningar. 
  
 – 
  
 Generellt förbud mot export av varor/utrustning som innehåller eller är beroende av ozonnedbrytande ämnen. Tidigare föreslaget av Naturvårdsverket i februari 1999, Dnr  
  
 501-1318-99 
  Rr. Det finns inom EU förslag till en förordning som reglerar en del av den gränsöverskridande handeln av varor och produkter. 
  
 – 
  
 Information till användare av ozonnedbrytande ämnen kombinerat med frivilliga åtaganden. 
  
 Styrmedel som behövs för att minska utsläppen av ozonnedbrytande ämnen för att nå etappmål 1 är: 
  
 – 
  
 Reglering alternativt förtydligande av nuvarande lagstiftning så att insamlade mängder av CFC, haloner och andra förbjudna ozonned- brytande ämnen måste lämnas till destruktion. 
  
 – 
  
 Regleringen bör kombineras med informationskampanjer. 
  
 – 
  
 Lagstiftningen för halon revideras så att existerande mängder i be- fintliga anläggningar kommer att omhändertas på ett miljöriktigt sätt. 
  
 – 
  
 Skyldighet för kommuner alternativt producenter att omhänderta all utrustning/produkter med CFC,HCFC och halon och andra ozon- nedbrytande ämnen på ett miljöriktigt sätt. 
  
 Eventuellt kan en förstärkning av kommunernas resurser/finansiering behövas för att genomföra arbetet. Detta bör redovisas i den utredning som vi föreslår och som syftar till att kartlägga omfattningen med varor/produkter i samhället som innehåller ozonnedbrytande ämnen. 
  
 340  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 9.7.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 För att nå miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt krävs forskning och utveckling om miljöeffekter av ozonnedbrytande ämnen och ny teknik som ersätter och förhindrar utsläpp av skadliga ämnen. Forskningen om miljöeffekter är främst inriktad på att skaffa bättre kunskaper om nuvarande och framtida risker särskilt inom områdena 
  
 – 
  
 flygets påverkan på ozonskiktet 
  
 – 
  
 samverkan mellan ozonnedbrytande processer och förändrad växt- huseffekt 
  
 – 
  
 effekter av ökad  
  
 UV-strålning 
  på hälsa och miljö, särskilt akvatiska och långlivade system. 
 Satsningarna på utveckling av ny teknik ska framförallt lösa nuvarande kända problem med ozonnedbrytande kemikalier som innehåller klor och brom. 
  
 9.7.3 
  
 Internationellt arbete 
  
 Framgångar i det internationella arbetet är av avgörande betydelse för att nå miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt. Sverige bör vara på- drivande inom EU i dessa frågor. I det internationella arbetet anser vi att följande insatsområden bör prioriteras: 
  
 – 
  
 Sverige verkar för att stärka andra länders möjligheter att imple - mentera nuvarande internationella avtal. Detta kan innebära stöd för att skapa en fungerande lagstiftning för att avveckla ozonnedbry- tande ämnen samt stöd för att utöva tillsyn av existerande lagstift- ning. Vidare behövs kunskapsöverföring av teknik och alternativa metoder. Även investeringsprogram kan bli aktuella. 
  
 – 
  
 Sverige verkar inom EU för att förhindra smuggling av ozonned- brytande ämnen från länder som fortfarande har en viss produktion av CFC etc. 
  
 – 
  
 Sverige verkar inom EU för en stegvis avtrappning av  
  
 Parker 
  duktionen för framförallt  
 i-länderna, 
  men även  
 u-länderna 
  och för att nya ozonnedbrytande ämnen kontrolleras inom ramen för Mont- realprotokollet. 
  
 – 
  
 Ökat flyg i stratosfären med traditionellt flyg och överljudsflyg kan utgöra en risk för uttunnat ozonskikt. Sverige bör verka för att dessa frågor får en ökad tyngd i internationella organisationer som det internationella organet för civilt flyg ICAO och FN:s klimatkon- vention UNFCCC. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Skyddande ozonskikt  
 341 
  
 9.8 
  
 Regionala och lokala mål och åtgärder 
  
 I detta avsnitt behandlas särskilda utgångspunkter för arbetet med mil- jökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt på regional och lokal nivå. Gemensamma förutsättningar för det regionala och lokala miljöarbetet behandlas i kap. 23. 
 Som underlag för att utveckla regionala och lokala åtgärder för att genomföra de nationella etappmålet och senare miljökvalitetsmålet kan regionala och lokala mål behöva utvecklas. Regionala och lokala mål och åtgärdsstrategier bör utvecklas i dialog och samverkan mellan läns- styrelser, kommuner och andra regionala och lokala aktörer. En ut- gångspunkt i arbetet är länets och kommunernas miljöförhållanden och särskilda förutsättningar samt möjligheter till regionala och lokala åtgärder. 
 I arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt har länsstyrelser och kommuner viktiga uppgifter bl.a. när det gäller infor- mation, rådgivning, tillsyn och uppföljning. Utsläppen från kommunal verksamhet kan minskas genom direkta åtgärder. 
 Länsstyrelserna bör stödja kommunernas arbete och samordna regionala aspekter. Arbetet bör bedrivas i samarbete mellan länsstyrel- ser och kommuner och kunskaps- och planeringsunderlag bör arbetas in i länsstyrelsernas regionala miljöunderlag. Det kan bl.a. utgöra underlag för länsstyrelsernas beslut i olika ärenden och ge övergripande utgångspunkter för kommunernas och andra aktörers miljöarbete. 
  
 9.9 
  
 Uppföljning 
  
 9.9.1 
  
 Inledning 
  
 Indikatorer är en god hjälp för att på ett överskådligt och tydligt sätt kunna följa upp om miljökvalitetsmål och tillhörande delmål nås. En samlad analys av uppföljningen för de femton miljökvalitetsmålen finns i kap. 20. 
 I tabell 9.1 finns ett förslag till indikatorer för att följa upp miljö- kvalitetsmålet Skyddande ozonskikt med tillhörande delmål. Tabellen är uppbyggd på samma sätt för alla femton miljökvalitetsmålen. En beskrivning av tabellens uppbyggnad finns i bilaga IV. 
  
 342  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 9.9.2 
  
 Motiv och förklaringar 
  
 Miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt och de bägge tillhörande delmålen kan följas upp på ett acceptabelt sätt, dock behövs komplette- rande kunskap om mängden ozonnedbrytande ämnen i varor och pro- dukter. 
 Tio av tolv indikatorer under Skyddande ozonskikt finns med i Naturvårdsverkets uppföljningssystem för miljökvalitetsmålen. Motiv för valet av dessa indikatorer finns i Naturvårdsverkets rapport. Av de två övriga är indikator 13 om bränsleförbrukning en angelägen indikator under flera miljökvalitetsmål och passar också väl in för skydd av ozonskiktet. Indikator 54 om miljömärkta varor och tjänster är ett Grönt nyckeltal som också berör varor med ozonnedbrytande gaser. 
 Utvecklade indikatorer för att mäta inverkan (I) av  
 UV-strålning 
  på organismer saknas. Indikator 73 om hudcancer är föreslagen av Statens Strålskyddsinstitut och torde vara den bästa för närvarande tillgängliga för att åtminstone ge en fingervisning om effekterna av ökad  
 UV-strål- 
  ning. 
  
 Tabell 9.1.  
 Förslag till indikatorer för att följa upp Miljökvalitetsmålet Skyddande ozonskikt med tillhörande delmål. Underst finns varje delmål beskrivet. 
  
 Indikator och typ av 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvar (huvudansvarig 
  
 indikator (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens beslut, 
  
 underlag 
  
 står först) och kommentar 
  
 P = precisering, 
  
 E = etappmål) 
  
 Drivkraft (D) 
  
 2.  
 Andel av godsmängd och 
  
 R 
  
 *** 
  
 SIKA  SCB.  
 Särskilt 
  
 personer som transporteras 
  
 belysande flyg. 
  
 per trafikslag (personbil, 
  
 Indikatorn finns även i 
  
 lastbil, buss, tåg/tunnelbana, 
  
 kap. 4, 5. 
  
 båt, flyg) mätt som sträcka 
  
 (D,R). 
  
 67.  
 Mängd ozonnedbrytande 
  
 Pa, E1 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 ämnen i produkter, varor och 
  
 Inventering behövs för att 
  
 anläggningar (D,R). 
  
 få fram mer data. 
  
 Påverkan (P) 
  
 68.  
 Anderson av ozonnedbry- 
  
 R 
  
 *** 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 tande ämnen i stratosfären (P). 
  
 Baseras på internationella 
  
 data. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Skyddande ozonskikt  
 343 
  
 Indikator och typ av 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvar (huvudansvarig 
  
 indikator (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens beslut, 
  
 underlag 
  
 står först) och kommentar 
  
 P = precisering, 
  
 E = etappmål) 
  
 69.  
 Utsläpp av långlivade 
  
 Pa, E1 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 klor- och bromföreningar och 
  
 Svenska data. 
  
 CDP-värde 
  (potential att 
  
 bryta ned ozon) (P). 
  
 70.  
 Utsläpp av kväveoxider 
  
 E1 
  
 ** 
  
 Luftfartsverket  
  
 från flyg i olika höjdnivåer (P). 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 Status (S) 
  
 71.  
 Halterna av ozon i 
  
 R 
  
 *** 
  
 SMHI  Naturvårds- 
  
 stratosfären ovanför Sverige 
  
 verket.  
 Mäts vid två 
  
 (S). 
  
 platser. Även långtids- 
  
 medelvärden 
  
 72.  
 Årlig dos av hudskade- 
  
 R 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut 
  
 relaterad  
 UV-strålning 
  på 
  
  SMHI. 
  
 marknivå (I,S). 
  
 Indikatorn finns även i 
  
 kap. 10 
 . 
  
 Inverkan (I) 
  
 73.  
 Antal fall av hudcancer 
  
 R 
  
 * 
  
 Socialstyrelsen  Statens 
  
 och andel som misstänks vara 
  
 strålskyddsinstitut.  
 Svårt 
  
 orsakade av ökad  
 UV-strålning 
  
 att bedöma koppling till 
  
 utomhus (I). 
  
 ökad  
 UV-strålning. 
  
 Indikatorn finns även i 
  
 kap. 10. 
  
 Respons (R) 
  
 74.  
 Andel och antal årligt 
  
 Pa, E1 
  
 ** 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 insamlade uttjänta kylmöbler 
  
 (kylskåp, frysskåp etc.) med 
  
 ozonnedbrytande ämnen (R). 
  
 75.  
 Årlig mängd destruerad 
  
 Pa, E1 
  
 *** 
  
 Naturvårdsverket. 
  
 CFC, HCFC och haloner 
  
 jämfört med totala mängder av 
  
 dessa ämnesgrupper (R). 
  
 344  
 Skyddande ozonskikt 
  
 SOU 2000:52 
  
 Indikator och typ av 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvar (huvudansvarig 
  
 indikator (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens beslut, 
  
 underlag 
  
 står först) och kommentar 
  
 P = precisering, 
  
 E = etappmål) 
  
 54.  
 Värdet av konsumtion av 
  
 Pa 
  
 ** 
  
 Konsumentverket.  
 Grönt 
  
 miljömärkta varor och tjänster 
  
 nyckeltal. Delmängd 
  
 i samhället (R,D). 
  
 ozonnedbrytande varor. 
  
 Indikatorn finns även i 
  
 kap. 8. 
  
 13.  
 Bränsleförbrukning 
  
 R 
  
 *** 
  
 SIKA, Naturvårdsverket 
  
 (bensin, diesel) per kilometer 
  
  SCB.  
 Särskilt belysande 
  
 per transportslag och för 
  
 flyg.  
 Indikatorn finns även 
  
 arbetsfordon (R). 
  
 i kap. 4, 5. 
  
 *** bra underlag finns och indikatorn brukas, ** viss utveckling behövs, * betydande utveckling behövs. 
 D = drivkraft, P = påverkan, S = status (tillstånd), I = Inverkan (konsekvens), R = respons (åtgärd). 
  
 9.9.3 
  
 Åtgärder och kostnader 
  
 Vi föreslår att Konsumentverket, Luftfartsverket, Naturvårdsverket, Statens Institut för KommunikationsAnalys (SIKA), SMHI, Socialsty- relsen och Statens Strålskyddsinstitut ges i uppdrag att långsiktigt säkerställa användningen av de indikatorer man har huvudansvar för. I uppdraget ingår att vidareutveckla indikatorer vid behov. 
 Vi föreslår att Socialstyrelsen och Naturvårdsverket ges i uppdrag att bedöma om det är möjligt att utveckla indikatorer för att följa upp inverkan på människor av ökad  
 UV-strålning 
  respektive inverkan på växter och vilda djur. 
  
 SOU 2000:52 
  
 345 
  
 10 Säker strålmiljö 
  
 10.1 
  
 Mål beslutade av riksdagen 
  
 Riksdagen fattade den 29 april 1999 beslut (bet. 1998/99: MJU6, rskr. 1998/99:183) i anledning av regeringens proposition (prop. 1997/98:145) om Svenska Miljömål. Miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö har formulerats på följande sätt; 
 Människors hälsa och den biologiska mångfalden ska skyddas mot skad- liga effekter av strålning i den yttre miljön. 
 Miljökvalitetsmålet innebär: 
  
 – 
  
 Stråldoser begränsas så långt det är rimligt möjligt. 
  
 – 
  
 Den högsta sammanlagda årliga effektiva stråldosen som allmänheten får utsättas för från verksamheter med strålning ska inte överstiga i genom- snitt en millisievert per person under ett år. 
  
 – 
  
 Allvarliga tillbud och haverier i kärntekniska anläggningar förebyggs. Spridning av radioaktiva ämnen till omgivningen förhindras eller begränsas om ett haveri skulle inträffa. 
  
 Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation. 
  
 10.2 
  
 Kommitténs förslag till delmål och sammanfattande bedömning 
  
 Förslag till kompletterande preciseringar av miljökvalitets- målet: 
  
 a) 
  
 Riskerna med ultraviolett strålning och elektromagnetiska fält begränsas så långt möjligt. 
  
 b) 
  
 Radonhalten inomhus i alla bostäder, förskolor, fritidshem och skolor underskrider 200 Bq/m 
  
 3  
 år 2020. På längre sikt bör ingen individ utsättas för radonhalter överstigande 50 Bq/m 
 3 
 . Radon- halten i samtliga enskilda brunnar är lägre än 1 000 Bq/l. 
  
 346  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Förslag till etappmål: 
  
 1. 
  
 År 2010 är halterna i miljön av radioaktiva ämnen som släpps ut från alla verksamheter så låga att människors hälsa och den bio- logiska mångfalden skyddas. Det individuella dostillskottet till allmänheten ska därvid understiga 0,01 mSv per person 
  
 1  
 och år, från varje enskild verksamhet. 
  
 2. 
  
 År 2020 är antalet årliga fall av hudcancer orsakade av solen inte fler än år 2000. 
  
 3. 
  
 Senast år 2005 är alla skolor, förskolor och fritidshem med radonhalter i inomhusluften överstigande 400 Bq/m 
  
 3  
 åtgärdade och hälften av alla enskilda brunnar med radonhalter över 1000 
 Bq/l åtgärdade. År 2010 är alla bostäder med radonhalter över- stigande 400 Bq/m 
 3  
 åtgärdade. 
  
 4. 
  
 Riskerna med elektromagnetiska fält är så klarlagda år 2010 att myndigheterna kan planera att vidta konkreta åtgärder. 
  
 Sammanfattande bedömning: 
 Miljöövervakningen för radioaktiva ämnen behöver stärkas och fort- satta insatser behövs för forskning och utveckling för att veta styrkan i problemet och identifiera eventuella åtgärdsbehov. Kärnsäker- hetsfrågorna hanteras i en pågående process. Arbetet med slutförvar av använt kärnbränsle måste fortsätta. 
 Radonfrågorna kräver betydande resurser och innebär i dag ett mycket allvarligt hälsoproblem. En särskild utredare ser över åtgärdsbehovet här. Fortsatta säkerhetshöjande insatser för kärn- kraftverken i öst behövs. 
  
 10.3 
  
 Skälen för kommitténs förslag 
  
 De förslagna etappmålen motsvarar förslag från Boverket och Statens strålskyddsinstitut (SSI). Mål för radonhalter i bebyggelsen har flyttats från God bebyggd miljö till Säker strålmiljö. Härigenom samlas alla mål som rör strålning till samma miljökvalitetsmål. 
  
 1  
 Risken för ett skadefall per miljon människor och år motsvarar uppskattningsvis en stråldos omkring 0,01 mSv/år. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 347 
  
 10.3.1 
  
 Preciseringar 
  
 Precisering a) innebär att miljökvalitetsmålet också behandlar elektro- magnetiska fält, men också att det tydligt framgår att ultraviolett strål- ning från exempelvis solen är en viktig strålkälla. Härigenom görs tydligt att effekter av  
 icke-joniserande 
  strålning ingår i miljökvalitetsmålet. Genom flyttningen av radon till Säker strålmiljö har precisering b), som innebär ett förtydligande av skadliga halter införts. Orden på längre sikt innebär att det tar längre tid än en generation att uppnå Säker strålmiljö med avseende på stråldoser från radon. 
  
 10.3.2 
  
 Etappmål 
  
 Etappmål 1 förutsätter att ett sammanhållet miljöövervakningsprogram utarbetas och införs avseende radioaktiva ämnen i miljön. Programmet ska ge en nödvändig bas för hälso- och miljöskyddsarbetet inom strål- ningsområdet. Programmet ska ge underlag för åtgärder för att be- gränsa stråldoser till människan, ge kunskap för att fastställa miljö- skyddskriterier för skydd av den biologiska mångfalden och identifiera verksamheter som sprider, omfördelar eller anrikar radioaktiva ämnen i miljön. Programmet är en nödvändig förutsättning för att generations- målet ska nås. Utgångspunkten för att bedöma en acceptabel risk är att det inträffar högst ett skadefall per miljon invånare och år. Detta mot- svarar en stråldos på ca 0,01 mSv. Ärftliga genetiska effekter ingår inte i denna riskbedömning, utan den avser enbart risken att få cancer. Nivåer under vilken ärftliga förändringar uppstår är inte kända. 
 Etappmål 2 och 3 syftar till att nedbringa antalet fall av cancer till följd av strålning. Risken för att få cancerformer av dessa slag bedöms vara jämförelsevis hög. Men det finns möjligheter att påverka och genomföra åtgärder för att åstadkomma en minskning. Eftersom det tar lång tid att utveckla cancersjukdomar kommer inte effekten av insat- serna att märkas förrän efter ca  
 15–20 
  år. Radonhalter i kommunala vattentäkter regleras i Livsmedelsverkets föreskrifter. 
 Etappmål 4 är ett kunskapsmål som syftar till att klarlägga effekterna av elektromagnetiska fält, något som är särskilt angeläget eftersom den tekniska utvecklingen inom detta område är mycket snabb. Redan nu bör man i förekommande fall tillämpa försiktighetsprincipen. Om åtgärder som generellt minskar exponeringen kan vidtas till rimliga kostnader bör man sträva efter att reducera fält som avviker starkt från vad som kan anses som normalt i den aktuella miljön. När det gäller nya elektriska anläggningar bör man redan vid planeringen sträva efter att utforma och placera dessa så att exponeringen begränsas. I samband 
  
 348  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 med nybyggnation bör man eftersträva att elinstallationerna planeras så att exempelvis vagabonderande strömmar undviks. 
  
 10.3.3 
  
 Regeringens bedömning i miljöpropositionen 
  
 Regeringen har inte föreslagit något delmål för Säker strålmiljö. 
  
 10.3.4 
  
 Avvikelser 
  
 Det föreslås inget enskilt etappmål för risker med radiologiska olyckor. Åtgärder för att minska sannolikheten för sådana olyckor eller för att begränsa konsekvenserna följer under etappmål 1. Etappmål 1 är avse- värt nedkortat jämfört med SSI:s ursprungliga förslag. Härigenom ges en tydligare fokusering på mål snarare än medel. 
 SSI föreslog ursprungligen ett tidsatt mål om processen med hante- ring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Vi föreslår inget särskilt mål för hanteringen av använt kärnbränsle utan hänvisar till att sådana verksamheter omfattas av etappmål 1. Det finns bestämmelser i 12 § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet om tillståndsinne- havarens skyldighet att vart tredje år upprätta ett allsidigt program för forsknings- och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgärder som behövs för att på ett säkert sätt hantera och slutförvara använt kärn- bränsle m.m. Dessa program granskas därefter av olika myndigheter, i första hand Statens kärnkraftinspektion (SKI), SSI och Statens råd för kärnavfallsfrågor (KASAM), vilka överlämnar resultatet av sin gransk- ning till regeringen. I beslut med anledning av dessa program får rege- ringen ställa upp villkor som behövs avseende den fortsatta forsknings- och utvecklingsverksamheten. 
 Vi konstaterar att arbetet med ett slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle utgör ett av de viktigaste inslagen i miljöarbetet. Ansvaret för att driva arbetet framåt ligger i första hand på reaktor- innehavarna, men tillsynsmyndigheterna följer arbetet nära och rege- ringen har möjlighet att åtminstone vart tredje år bedöma arbetets inriktning och ställa upp villkor för det fortsatta arbetet. En förutsättning för ett målinriktat arbete är dock att tillsynsmyndigheterna har kompetens och resurser för att inom rimlig tid bedöma reaktorinne- havarens förslag. Vi bedömer att arbetet med omhändertagande av det använda kärnbränslet m.m. inte skulle främjas av att regering eller riksdag som ett mål anger en viss tidpunkt då en viss etapp i arbetet ska ha uppnåtts. Däremot tas åtgärder för att stärka det demokratiska inslaget i samband med beslutsprocessen i kärnavfallsfrågan upp under etappmål 1. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 349 
  
 Energipolitiken lades fast år 1997 genom riksdagens beslut med anledning av propositionen En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Omställningen mot en långsiktigt hållbar energiförsörjning innebär bl.a. att kärnkraften skall ersättas med effektivisering av elanvändningen, konvertering till nya energislag samt en miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Riksdagen antog senare lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling. Enligt nämnda lag får regeringen fatta beslut om avveckling med utgångspunkten att varje kärnkraftsreaktor skall tas ur drift vid den tidpunkt som bäst gagnar syftet med omställningen av energisystemet till en ekologiskt och ekonomiskt hållbar energiförsörjning, byggd på förnybara energislag. Hänsyn ska också tas till reaktorns geografiska läge. För varje reaktor skall i övrigt beaktas andra särskilda förhållanden såsom ålder, konstruktion och betydelse för energisystemet. 
 Den första reaktorn vid Barsebäcksverket ställdes av den sista november 1999. Den andra reaktorn i Barsebäck skall enligt riktlinjerna ställas av före den 1 juli 2001. Ett villkor för stängning av den andra reaktorn är att bortfallet av elproduktionen kan kompenseras. 
 Frågan om mängden använt kärnbränsle på längre sikt kommer att vara beroende av fullföljandet av energipolitiken. 
  
 10.4 
  
 Problemformulering 
  
 Nedan ges i tabellform en genomgång av problemen, orsaken till dessa och vilka aktiviteter som behöver förändras. 
  
 Problem 
  
 Orsak 
  
 Behov av förändringar 
  
 Delmål 
  
 Förekomst av 
  
 Radioaktiva ämnen sprids 
  
 Utveckling av en 
  
 radioaktiva ämnen i 
  
 till miljön genom utsläpp 
  
 miljöövervak- 
  
 omgivningen ger 
  
 från verksamheter där de 
  
 ningsstrategi. Utveckling av 
  
 Etappmål 1 
  
 upphov till strålning 
  
 radioaktiva ämnena 
  
 metod för slutförvaring av an- 
  
 som kan påverka hälsan 
  
 används avsiktligt eller där 
  
 vänt kärnbränsle. 
  
 och den biologiska 
  
 de är en bieffekt av 
  
 mångfal- 
  
 processen. 
  
 den, i dag och för 
  
 framtida generationer. 
  
 Radioaktiva ämnen sprids till miljön vid olyckor i kärntekniska anläggningar och vid kärnvapen- sprängningar. 
  
 Förebyggande av radiologiska 
  
 Etappmål 1 
  
 olyckor, både inom landet och 
  
 utomlands. 
  
 Ökad beredskap ifall en olycka 
  
 inträffar. 
  
 350  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Problem 
  
 Orsak 
  
 Behov av förändringar 
  
 Delmål 
  
 UV-strålning 
  från solen 
  
 Förändrade solvanor. 
  
 Minskad exponering för UV- 
  
 Precisering a) 
  
 ger upphov till olika 
  
 strålning. Information till 
  
 former av hudcancer 
  
 allmänheten om riskerna. 
  
 Etappmål 2 
  
 och ger effekter i 
  
 miljön. 
  
 Förhöjda radonhalter i 
  
 Olämplig lokalisering av 
  
 Information till allmänheten. 
  
 Precisering b) 
  
 inomhusluft och i 
  
 byggnader. 
  
 Kartläggning av problemhus 
  
 dricks- 
  
 Felaktigt byggande. 
  
 och dricksvatten med höga 
  
 Etappmål 3 
  
 vatten ger upphov till 
  
 radon- 
  
 lungcancer och cancer i Användning av byggmate- 
  
 halter i kommunala 
  
 mag- tarmkanalen. 
  
 rial med radioaktivt inne- 
  
 vattentäkter och i enskilda 
  
 håll. 
  
 brunnar. Kontroll av 
  
 Otillräcklig ventilation. 
  
 radioaktiviteten i bygg- 
  
 material. 
  
 Sänkning av radonhalterna i 
  
 byggnader och i dricksvatten. 
  
 Elektromagnetiska fält 
  
 Eldistribution (bl.a. kraft- 
  
 Ökad kunskap om effekterna 
  
 Precisering a) 
  
 misstänks ge upphov 
  
 ledningar), 
  
 av elektromagnetiska fält och 
  
 till hälso- och 
  
 kommunikation 
  
 eventuellt behövliga åtgärder 
  
 Etappmål 4 
  
 miljöeffekter. 
  
 (mobiltelefoner) och övrig 
  
 elektrisk utrustning. 
  
 Cancer och genetiska skador är de allvarligaste hoten mot människors hälsa vid av exponering för låga nivåer av joniserande strålning. Män- niskan och hennes miljö har alltid utsatts för naturligt förekommande strålning. Under  
 1900-talet 
  har människor genom olika verksamheter producerat och i viss mån spridit radioaktiva ämnen till omgivningen. Störst spridning av sådana ämnen har åstadkommits genom kärnvapen- proven och Tjernobylolyckan. Människors påverkan i kombination med naturliga fenomen har bland annat haft effekten att både naturliga och av människan producerade radioaktiva ämnen har omfördelats och anrikats i miljön eller att naturens skydd mot strålning har försämrats. 
 Enligt SSI:s föreskrifter ska den sammanlagda exponeringen av individer ur allmänheten från alla verksamheter med joniserande strål- ning understiga 1 mSv/år. Varje enskild verksamhet får därför bara bidra till att fylla en bråkdel av gränsvärdet. För kärntekniska anlägg- ningar i drift gäller till exempel att stråldoser till allmänheten till följd av utsläpp av radioaktiva ämnen ska understiga 0,1 mSv/år, vilket normalt uppfylls med god marginal. 
 Strålskyddet har traditionellt fokuserats på skydd av människor. Det finns för närvarande en uttalad vilja, både nationellt och internationellt, att utvidga strålskyddet till att omfatta såväl människors hälsa som den biologiska mångfalden. Skälet till detta är människors beroende av, och samverkan med miljön både ur hälso- och resurssynpunkt. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 351 
  
 Många av dem som bor i områden som utsattes för nedfall från Tjernobylolyckan anser att deras livskvalitet har försämrats på grund av förekomst av radioaktivt cesium. Utnyttjande av biobränslen från radioaktivt kontaminerade områden kan ge upphov till flera expone- ringsvägar till människor samt bidra till att radioaktiva ämnen i aska återförs till omgivningen på ett olämpligt sätt. På grund av detta har SSI tagit fram en policy för biobränsleanvändning som innebär att askåterföring till skog begränsas. Härigenom ska dostillskottet till all- mänheten understiga 0,01 mSv/år. 
 Det är synnerligen viktigt att förebygga radiologiska olyckor genom säkerhetshöjande rutiner och procedurer samt konsekvensreducerande anordningar om utsläpp skulle bli följden av en radiologisk olycka. För att minimera konsekvenserna av en radiologisk olycka upprätthålls en nationell beredskap som syftar till att minimera stråldoskonsekvenserna för människor och begränsa övriga skador om en radiologisk olycka eller kärnvapensprängning skulle inträffa. Dessa problem är internationella då utsläpp och lufttransport av radioaktiva ämnen inte känner några territoriella gränser. 
 Antalet hudcancerfall har ökat kraftigt sedan  
 1960-talet. 
  Dessa can- cerformer är relaterade till  
 UV-strålning 
  från solen och förändrade sol- vanor anses vara huvudskälet till ökningen. Det anses lätt att minska antalet fall genom minskad exponering för solens  
 UV-strålning. 
  Att däremot minska antalet fall till noll är svårt. Människor utsätts för skadlig påverkan vid exponering för radon som finns i inomhusluft där källan kan vara byggnadsmaterial, mark eller dricksvatten. När det gäller riskerna med förtäring av radonhaltigt vatten behöver det veten- skapliga underlaget förbättras genom ökade forskningsinsatser. 
 Många människor exponeras för radon i inomhusluft över fastställda riktvärden. Riktvärdet 400 Bq/m³ motsvarar dosen 8 mSv/år. Problemet har ökat med tiden dels på grund av lägre ventilation och tätare hus sedan 1970- talet, dels på grund av byggnadsmaterial som avger radon (till exempel alunskifferbaserad gasbetong som infördes på  
 1920-talet). 
  Koncentrationen av radon i inomhusluft beror på hur tätt huset är, ventilationsförhållanden och på radonkällan. 
 Eventuella risker med elektromagnetiska fält är en omstridd fråga. Man kan från den kunskap som finns i dag inte avgöra vilka egenskaper hos de elektromagnetiska fälten som skulle kunna medföra hälsorisker. I flera fall har man aktualiserat ändrad ledningsdragning av kraftledningar och andra åtgärder som minskar fältstyrkorna. 
 Antalet skador från strålning kan aldrig bli noll, på grund av den naturligt förekommande bakgrundsstrålningen och de verksamheter som är undantagna från dosgränser. Hur allmänheten påverkas av strål- ningen och kopplingen till föreslagna etappmål framgår av tabell 10.1 
  
 352  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Tabell 
  
 10.1.  
 Allmänhetens strålmiljö 
  
 och ungefärliga 
  
 stråldoser från 
  
 olika strålkällor (genomsnitt för hela Sveriges befolkning). 
  
 Naturligt förekommande 
  
 Alla verksamheter 
  
 Olyckor 
  
 strålkällor 
  
 1. 
  
 2. 
  
 3. 
  
 4. 
  
 5. 
  
 Rymden 
  
 Martin inomhus 
  
 Elektromagne 
  
 Kärnkraft 
  
 Kärnkraft 
  
 Marken 
  
 och i 
  
 - 
  
 Användning av 
  
 Kärnvapen 
  
 Kroppen 
  
 dricksvatten. 
  
 tiska fält  
 2 
  
 strål- 
  
 Transporter 
  
 Byggmaterial 
  
 källor i sjukvård, 
  
 Starka strålkällor 
  
 Strålning i 
  
 forskning, industri. 
  
 Individers vanor 
  
 flygplan 
  
 Anrikning och 
  
 Naturlig UV- 
  
 sprid- 
  
 strålning 
  
 ning av radioaktiva 
  
 ämnen 
  
 Etappmål 1 
  
 Etappmål 4 
  
 Etappmål 2 och 3 
  
 Etappmål 1 
  
 (Inget mål för sjuk- 
  
 vården) 
  
 1 mSv/år 
 3 
  
 2 mSv/år 
 3 
  
 0,1 mSv/år 
 3 
  
 Variation t.ex. 
  
 0,01–1,0 
  mSv/år 
  
 från  
 137 
 Cs 
  
 Exponering 
  
 kan inte 
  
 Exponering kan påverkas 
  
 påverkas 
  
 10.5 
  
 Nollalternativ 
  
 Med nollalternativ menas hur utvecklingen ser ut om inga ytterligare miljöåtgärder vidtas utöver de som redan beslutats. Det är således en framskrivning av utvecklingen med dagens regelsystem som bas (business as usual). Nollalternativet bygger också på bedömningar över effekten av dagens styrmedel och en värdering hur omvärlden påverkar förutsättningarna i Sverige, exempelvis utveckling av den internationella konjunkturen, energipriser och dylikt. 
  
 2 
  
 Dessa strålkällor ger  
  
 icke-joniserande 
  strålning, doserna ges i andra enheter än för joniserande strålning. 
  
 3 
  
 Allmänhetens genomsnittliga stråldos. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 353 
  
 10.5.1 
  
 Utvecklingen i nollalternativet 
  
 Enligt SSI är dagens miljöövervakning inte fullständig och uppfyller inte heller kraven i Euroatomfördragets artiklar 35 och 36. Det innebär att vi inte har en fullständig kännedom om spridning och anrikning av radioaktiva ämnen i miljön. Det finns därför risk för att lokala områden i en framtid får en begränsad användningsmöjlighet på grund av radio- aktiv nedsmutsning. Kunskapen hur andra organismer än människan påverkas av joniserande strålning vid låga nivåer utvecklas inte. 
 Avregleringen av elmarknaden innebär att det är tillgången och efterfrågan som bestämmer elpriset. I det tidigare systemet sattes priset på basis av produktionskostnaden. Den goda tillgången på elenergi leder till krympande marginaler hos kraftföretagen. Säkerhetsarbetet vid de svenska kärnkraftverken måste hållas uppe trots den allt hårdare konkurrensen på elmarknaden. Konkurrensen leder till krympande eko- nomiska marginaler för kraftföretagen och ökad osäkerhet om fram- tiden. Skärpt uppmärksamhet krävs från myndigheterna för att se till att säkerhets- och strålskyddsarbetet även fortsättningsvis bedrivs med kraft. 
 Den viktigaste åtgärden i framtiden är att tillämpa bästa tillgängliga teknik för att hålla säkerheten på en fortsatt hög nivå vid de svenska anläggningarna. Allt eftersom anläggningarna blir äldre behöver tillsynen skärpas. Kärnkraftverken i öst kommer utan fortsatta internationella säkerhetsinsatser att innebära risker för spridning av radioaktiva ämnen till Sverige som kan vara oförenliga med miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö. 
 Den nationella strålskyddsberedskapen är beroende av basresurser som bekostas av andra intressenter än SSI. Nollalternativet innebär att varnings- och övervakningssystemen inte får nödvändiga resurser för att fungera på sikt. På längre sikt finns inte medel för att modernisera och ersätta äldre mätutrustning. Nollalternativet innebär också en gradvis försämring eftersom det inte finns medel att på sikt upprätthålla tillräcklig kompetens genom forskarutbildning inom området. 
 Om SSI:s och SKI:s insatser avseende bland annat granskning av slutförvarssystemet fortsätter på nuvarande nivå bedömer SSI att tid- tabellen för att finna en allmänt accepterad lösning för slutförvaret av använt kärnbränsle fördröjs. 
 Inom ramen för de aktiviteter som genomförts inom  
 AFSS-sam- 
  arbetet (Arbetsgruppen för förebyggande av strålskador från solljus) har  
 2–3 
  miljoner kronor använts årligen för olika slag av förebyggande insatser för att påtala riskerna med hudcancer. Ökningstakten av såväl förekomsten som dödligheten i malignt melanom har också mattats under första delen av  
 1990-talet. 
  Under senare delen av 1970- talet och hela  
 1980-talet 
  ökade antalet döda per år med nära 4 procent. Man kan 
  
 354  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 på grund av sjukdomens långa latenstid ännu inte avgöra effekten av de förebyggande åtgärderna under  
 1990-talet. 
  Ännu opublicerad statistik från 1997 visar fortfarande en ökning av antalet nya fall per år. 
 Totalt bedöms dagens radonhalter i bostäder och lokaler ge upphov till  
 400–900 
  lungcancerfall per år. Miljöhälsoutredningen (SOU 1996:124) anger att det finns ett uttalat samband mellan radon och rök- ning, vilket innebär att huvuddelen av de radonrelaterade lungcancer- fallen inträffar bland rökare. SSI beräknar att 25 000 lägenheter med radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3  
 har åtgärdats under de ca 20 år som arbetet hittills har pågått. Med oförändrad takt i radonarbetet kommer det att ta minst 100 år innan alla bostäder med radonhalter över 400 Bq/m 
 3  
 har åtgärdats. Boverkets utvärderingar av effekten av det nuvarande bidragssystemet visar också att intresset att vidta åtgärder mot radon inte är tillräckligt stort för att problemet med alltför höga radonhalter ska bli åtgärdat inom överskådlig tid. Det finns ingen sta- tistik över hur många skolor och förskolor som åtgärdats fram till år 1999. Många kommuner lägger dock ned ett stort arbete på att identi- fiera och åtgärda höga radonhalter i skolor och förskolor. Om inte sär- skilda styrmedel sätts in finns emellertid en risk att vissa kommuner helt förbiser arbetet med radon i skolor och förskolor. 
 SSI bedömer att de allra flesta kommunala vattentäkterna uppfyller Livsmedelsverkets kungörelse med föreskrifter och allmänna råd om dricksvatten (SLVSFS 1997:32). SSI och Livsmedelsverket bedömer att ca 10 000 enskilda brunnar har radonhalter överstigande 1 000 Bq/l. Fram till och med 1999 har bidrag beviljats för åtgärder i 1 800 enskilda brunnar. Det är svårt att bedöma i vilken takt åtgärderna kommer att fortsätta i och med att radonbidraget upphörde med utgången av 1999. Utan särskilda insatser blir det svårt att nå delmålet. 
 En särskild utredning (M1999:02) har att bedöma hela radonfrågan och ta upp dessa mål för förnyat övervägande. 
 De hälsomässiga konsekvenserna av dagens strålmiljö framgår av tabell 10.2. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 355 
  
 Tabell 10.2.  
 Hälsomässiga konsekvenser av dagens stråldoser. 
  
 Strålkälla 
  
 Effekt 
  
 Martin i bostäder 
  
 350 000 bostäder behöver saneras. 7  
 000–8 
  000 brunnar har 
  
 radonhalter som överstiger gränsvärdena. Radonexponeringen bedöms 
  
 leda till  
 400–900 
  dödsfall i lungcancer (de flesta är rökare) och ett tiotal 
  
 magcancerfall årligen. 
  
 UV-strålning 
  från solen 
  
 Antalet fall av malignt melanom ökar och uppskattas nu vara drygt 
  
 1 700 fall per år. Antalet dödsfall är ca 350 per år. Antalet övriga 
  
 hudcancer är drygt 2 500 fall per år. 
  
 Under  
 1980–1990 
  talen har den årliga ökningstakten av antalet fall 
  
 varit 25 per år. 
  
 Utsläpp från alla 
  
 Tjernobylolyckan uppskattas utifrån en beräkningsmodell ge ca 300 
  
 verksamheter 
  
 dödsfall i cancer i Sverige under en femtioårsperiod. Förhöjda halter av 
  
 Kärnkraftsolyckor 
  
 90 
 Sr och  
 137 
 Cs finns i naturmiljön och livsmedel. I skog och insjöar 
  
 avtar effekterna långsammast. 
  
 Biobränsle och torv från nedfallsdrabbade områden i Sverige kräver 
  
 särskild uppmärksamhet vid hantering av askan efter energiproduktion. 
  
 Sociala konsekvenser uppkommer för rennäringen och allmänheten 
  
 (jakt och bär/svampplockning). 
  
 10.5.2 
  
 Hur hanteras problemet i dag? 
  
 Miljöbalken är tillämplig beträffande flera frågor som aktualiserats under detta miljökvalitetsmål. Nedan följer i övrigt en mycket kortfattad redovisning av regelverket rörande verksamhet med strålning. 
 Strålskyddslagen (1988:220) har till syfte att skydda människor, djur och miljö mot skadlig verkan av strålning. Målsättningen är att skapa ett så fullständigt strålskydd som möjligt i samhället. Även effekter på djurliv och växter inryms i lagen, liksom effekter på miljön i övrigt. Strålskyddslagen är en ramlag vilket innebär att SSI genom sina föreskrifter meddelade med stöd av lagen bland annat preciserar verksamhetsutövarnas skyldigheter att vidta skyddsåtgärder och be- gränsa utsläpp av radioaktiva ämnen. 
 Euroatomfördraget reglerar den fredliga användningen av kärn- kraften. Enligt artikel 35 i fördraget ska en kontinuerlig miljöövervakning ske för att säkerställa att dosgränsen till allmänheten inte överstigs. Rådet och kommissionen har meddelat ett antal förordningar och direktiv som syftar till att skydda arbetstagare och allmänheten mot skadliga verkningar av strålning. Ett av dessa direktiv är EEG 96/29/Euratom som fastställer grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som upp- 
  
 356  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 står till följd av joniserande strålning. Direktivet kallas även för BSS efter dess engelska titel  
 Basic Safety Standard.  
 Enligt BSS ska alla medlemsstater skapa de nödvändiga villkoren för att säkerställa bästa möjliga skydd för befolkningen på grundval av de principer som fast- ställs i direktivet. 
 Lagen (1984:3) om Kärnteknisk verksamhet föreskriver att den som bedriver kärnteknisk verksamhet har det fulla och odelade ansvaret för att vidta de åtgärder som behövs för att upprätthålla säkerheten vid en kärnteknisk anläggning och för att använt kärnbränsle och kärnavfall omhändertas och slutförvaras på ett säkert sätt. Säkerhetsarbetet syftar till att eliminera olyckor i kärntekniska anläggningar som kan leda till att radioaktiva ämnen sprids till naturen, som till exempel vid Tjerno- bylolyckan. Enligt lagen (1992:1537) om finansiering om framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. skall reaktorägarna betala en avgift för en säker hantering och slutförvaring av i reaktorn använt kärn- bränsle och radioaktivt avfall som härrör från detta efter det att kärn- bränslet eller avfallet har förts bort från anläggningen samt för en säker avveckling och rivning av reaktoranläggningen. Avgiften skall också täcka vissa andra kostnader som övervakning och kontroll. Avgiften fastställs årligen av regeringen i förhållande till den energi som reakto- rerna har levererat. 
 En särskild skatt tas ut för produktion av elenergi från kärnkraftver- Bray. Från den 1 januari 2000 uppgår den till 2,7 öre/kWh. 
 Sedan 1980 lämnas statligt bidrag till åtgärder mot radon i bostäder. Stöden har getts olika utformning under årens lopp och i dag lämnas endast bidrag till åtgärder i egna hem. Flera myndigheter har ansvar för delar av problemkomplexet radon. 
  
 10.6 
  
 Handlingsalternativ och konsekvenser 
  
 10.6.1 
  
 Åtgärder för att nå etappmålen 
  
 Etappmål 1.  
 År 2010 är halterna i miljön av radioaktiva ämnen som släpps ut från alla verksamheter så låga att människors hälsa och den biologiska mångfalden skyddas. Det individuella dostillskottet till all- mänheten ska därvid understiga 0,01 mSv per person 
 4  
 och år, från varje enskild verksamhet. 
  
 4  
 Risken för ett skadefall per miljon människor och år motsvarar uppskattningsvis en stråldos omkring 0,01 mSv/år. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 357 
  
 Åtgärder som krävs för att etappmålet ska nås; 
  
 · 
  
 Ökade insatser för att förbättra och samordna miljöövervakningen. För detta krävs en vidareutveckling av det nuvarande miljöövervak- ningsprogrammet för strålmiljön som kan följa förändringar av halten av radioaktiva ämnen i miljön över tiden. Geografiska informa- tionssystem (GIS) ska användas för att följa geografiskt bestämda källor, spridningsmekanismer och exponeringsvägar. Detta underlag ger möjlighet att övervaka alla strålningskällor och den sammanlagda dosen till människor från alla verksamheter och exponeringen av miljön. Underlaget ger också möjlighet att lokalisera strålkällor, både de naturliga och de som är en följd av alla verksamheter. Miljöövervakningsprogrammet ska utvecklas med två syften: 
  
 – 
  
 Dos till människor från olika källor ska följas. 
  
 – 
  
 Miljöskyddskriterier för miljön ska utvecklas och följas. 
  
 · 
  
 Tillsynen över verksamheter med joniserande strålning upprätthålls och förstärks. Kontinuerliga utvärderingar görs för att minska verk- samheternas strålskyddskonsekvenser. För verksamheter där slutna och öppna strålkällor hanteras ska den administrativa kontrollen upprätthållas. 
  
 · 
  
 Ökade kunskaper genom forskning och utredningar om strålkällor och risker förknippade med utsläppta radioaktiva ämnen och deras påverkan på miljön. 
  
 · 
  
 Insatser för att minska risken för olyckor i kärnkraftverken i öst. I dag uppgår insatserna från svensk sida till ca 50 miljoner kronor/år. Förbättringar behöver genomföras och ny teknik vid Östeuropeiska kärnkraftverk behöver införas för att höja säkerhetsnivån. Insatser bör göras för att påskynda nedläggning av reaktorer som inte kan nå erforderlig säkerhetsnivå. Internationell samverkan (EU, IAEA) är väsentlig för att ge en tyngd och hög utväxling på insatta medel. 
  
 · 
  
 Insatserna för att minska risken för olyckor i svenska kärnkraftverk hålls på en fortsatt hög nivå. Säkerhetssystemen vid de svenska kärnkraftverken moderniseras och förbättras fortlöpande för att så långt möjligt uppfylla europeiska säkerhetskrav för nya reaktorer. Det är också väsentligt att nationell kärnteknisk kompetens bibehålls. 
  
 · 
  
 Ökade insatser för att förbättra den nationella beredskapen i sam- band med en kärnteknisk olycka. 
  
 · 
  
 Produktionen av använt kärnbränsle och annat aktivt avfall minskar genom att kärnkraften avvecklas. Energieffektivisering och förny- bara energislag är av stor betydelse även för att nå detta mål. Kärn- kraftavvecklingen får inte innebära att användningen av fossila 
  
 358  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 bränslen ökar. Inriktningen bör vara att kärnkraften ska bära sina egna kostnader. Hur detta ska gå till bör utredas vidare. För att hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall ska kunna genomföras på ett säkert sätt utvecklar SSI och SKI strålskydds- och säkerhetskrav avseende ett slutförvar- systemets drift och långsiktiga säkerhet. Kärntekniklagen föreskriver återkommande granskningar av kärnkraftindustrins förslag på slutförvarsystem, vilket kräver en kontinuerlig kompetensuppbyggnad hos myndigheterna. Det är nödvändigt att SSI och SKI, inom ramen för sina ansvarsområden, följer utvecklingen inom området och bidrar till en tydlig beslutsprocess i kärnavfallsfrågan. En viktig del i denna process är framtagandet av en miljökonsekvensbeskrivning (MKB), som Svensk kärnbränslehantering AB (SKB) ska utarbeta efter samråd med samtliga berörda parter. I kommuner som berörs av SKB:s förstudiearbete finns ett påtagligt behov av information och engagemang från SSI och SKI. Det krävs därför att SSI och SKI intensifierar arbetet med att kontinuerligt ta fram och kommunicera informationsmaterial, bland annat på möten i förstudiekommuner och i olika massmedier. Kärnbränsleavfallet är vårt ansvar och ska inte transporteras utanför landets gränser, vare sig för slutförvaring eller upparbetning. 
 Lokaliseringsprocessen illustreras i nedanstående figur. 
  
 Figur 10.1.  
 Lokaliseringsprocessen. 
  
 Lokaliseringsprocessen 
  
 Ett tänkbart förlopp 
  
 Berörda kommuners 
  
 SKB ansöker om 
  
 reaktion på SKB:s 
  
 detaljundersökning 
  
 förslag 
  
 på 1 plats 
  
 Förstudier 
  
 Platsunder 
  
 ca:  
 4-8 
  år 
  
 Detalj- 
  
 ca: 5 år 
  
 sökningar 
  
 undersökning 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 SKB kompletterar 
  
 Myndigheter och 
  
 Prövning av ansökan enligt 
  
 FUD-program 
  98 
  
 regering granskar 
  
 KTL och miljöbalken 
  
 och föreslår minst 
  
 SKB:s beslutsunderlag 
  
 2 platser 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 359 
  
 Etappmål 2.  
 År 2020 är antalet årliga fall av hudcancer orsakade av solen inte fler än år 2000. 
 Åtgärder behöver vidtas så att allmänheten exponeras kortare tid för skadlig solstrålning. På kortare sikt bör man fortsätta med dels specifika kampanjer, dels med en intensifierad folkbildningsinsats. En viktig basinformation är kontinuerliga mätningar av  
 UV-instrålning 
  på några platser i landet. Mätresultaten får allmänheten tillgång till, exempelvis i nära realtid via Internet. Dessa mätresultat ingår också som en del i uppföljningen av miljömålet om Skyddande ozonskikt. Prognoser för  
 UV-index 
  kräver tillgång till tillförlitliga mätningar av ozonskiktets tjocklek. Det viktigaste styrmedlet för informations- och utbildnings- insatserna är resurstilldelning till berörda myndigheter. Det före- byggande arbetet behandlas under Skyddande ozonsikt. 
  
 Etappmål 3.  
 Senast år 2005 är alla skolor, förskolor och fritidshem med radonhalter i inomhusluften överstigande 400 Bq/m 
 3  
 åtgärdade och hälften av alla enskilda brunnar med dricksvatten över 1 000 Bq/l åtgärdade. År 2010 är alla bostäder med radonhalter överstigande 400 Bq/m 
 3  
 åtgärdade. 
 Åtgärder för att minska radonhalten i bostäder kan göras på olika sätt och beroende av källan till radon. Om källan är markradon bör man täta mot marken och sänka lufttrycket under byggnaden. Om källan är byggmaterialet krävs en förbättrad ventilation eller i värsta fall rivning av radonhaltigt byggnadsmaterial. För nybyggnation behöver kontroll av byggmaterial och ballast göras. 
 En förutsättning för ett framgångsrikt arbete med att sänka radon- halterna inomhus och i dricksvatten är en hög medvetenhet hos boende och brukare om hälsoriskerna med radon. Merparten av de bostäder där radonhalterna behöver sänkas utgörs av småhus. Kommunerna bedö- mer det vanligtvis inte som skäligt att vid vite kräva åtgärder mot höga radonhalter i privata bostäder. Därför behövs omfattande informa- tionsinsatser och andra insatser för att motivera egnahemsägarna att vidta åtgärder. I hyreslägenheter däremot kan kommunerna vid behov gå in och kräva åtgärder av fastighetsägaren. Det stora arbetet med att spåra hus och brunnar med höga radonhalter görs av kommunerna. De sköter också rådgivningen till allmänheten om radon. Den tekniska rådgivningen om lämpliga åtgärder för att sänka radonhalten bör i större utsträckning än vad som nu är fallet skötas av byggnadsnämnd eller motsvarande. Kommunernas insatser kommer att vara helt avgörande för om delmålet ska kunna nås och de kommunala tjänstemän som ska handlägga radonfrågor måste ha goda kunskaper i ämnet. Även kommunpolitiker behöver ökade kunskaper. Fortsatta utbildningsinsatser är därför nödvändiga. 
  
 360  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Etappmål 4.  
 Riskerna med elektromagnetiska fält är så klarlagda år 2010 att myndigheterna kan planera att vidta konkreta åtgärder. 
 För att nå etappmål 4 bör ett nationellt tvärvetenskapligt forsk- ningsprogram inrättas. Problemområdet är mycket komplext och om- fattar både grundläggande och tillämpade frågeställningar inom biologi, fysik, medicin, beteendevetenskap och teknik. För att tillförsäkra pro- grammet en tillräcklig bredd och samordning med annan forskning föreslås Forskningsrådsnämnden som sammanhållande instans. Det är en självklar förutsättning att programmet samordnas med de insatser som görs inom detta område hos rådet för arbetslivsforskning och Elforsk, liksom med liknande internationella satsningar t.ex. inom WHO och EU. Om nya forskningsresultat visar på betydligt större risker än vad man känner till i dag kan man behöva diskutera en mer omfattande förändring av de system där elektromagnetiska fält uppstår. 
  
 10.6.2 
  
 Beskrivning av ambitionsnivåerna med konsekvenser 
  
 Nedan ges en samlad beskrivning över paket med olika ambitionsnivåer för att uppnå etappmålen. 
 Alternativa ambitionsnivåer är föreslagna för etappmål 1 som i grunden syftar till att bygga upp kunskap om strålmiljön och dess effekter samt olika insatser för att höja beredskapen i händelse av en radiologisk olycka och för att höja säkerheten i befintliga kärnkraftverk i östra Europa. 
 För etappmålet om radon finns ingen alternativ ambitionsnivå. Kostnadsberäkningarna för etappmålet radon är härlett utifrån en över tiden jämn resursinsats för att nå generationsmålet för år 2020. En sär- skild utredare (M1999:02) har i uppgift att se på kostnader med mera för att minska radonhalten i bostäder. Inga alternativa nivåer är före- slagna för forskning om magnetiska fält eller för informationsinsatser för att begränsa antalet fall av malignt melanom. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 361 
  
 MEDELNIVÅ 
  
 LÅGNIVÅ 
  
 HÖG NIVÅ 
  
 Etappmål 1 
  
 Hög ambitionsnivå för ökad 
  
 Inga ökade insatser för 
  
 Som medelambitionsnivån 
  
 kunskap om strålkällor och 
  
 kun- 
  
 men kraftigt ökade 
  
 effekter i miljön. Ökade in- 
  
 skapsförsörjning, 
  
 insatser för att höja 
  
 satser för beredskap i hän- 
  
 beredskap, slutförvar 
  
 säkerheten i kärnkraftverk 
  
 delse av radiologiska olycka 
  
 utöver dagens nivå. 
  
 i öst och andra 
  
 och ökade insatser från 
  
 radiologiska anläggningar. 
  
 myn- 
  
 digheter för att bereda 
  
 beslut om slutförvar av 
  
 använt kärn- 
  
 bränsle. Insatser för att 
  
 höja säkerheten i 
  
 kärnkraftverk i öst 
  
 fortsätter på dagens nivå. 
  
 Etappmålet nås år 2020. 
  
 Etappmålet nås år 2010. 
  
 Etappmålet nås år 2010. 
  
 Etappmål  
 2-4 
  
 Inga alternativa ambitionsnivåer 
  
 Miljö- 
  
 Genom forskning uppnås 
  
 Kunskapen om strålmiljön 
  
 Genom forskning uppnås 
  
 konsekvenser 
  
 mer kunskap om 
  
 och dess konsekvenser på 
  
 mer kunskap om 
  
 radioaktiva ämnens 
  
 människa och miljö släpar 
  
 radioaktiva ämnens 
  
 påverkan på miljön. Dosen 
  
 efter. Den svenska bered- 
  
 påverkan på miljön. Dosen 
  
 till människa minime- 
  
 skapen för 
  
 till människa mini- 
  
 ras och hanteras likadant 
  
 kärnkraftolyckor går 
  
 meras och hanteras 
  
 för alla verksamheter. 
  
 tillbaka till den nivå som 
  
 likadant för alla 
  
 Wilson 
  
 rådde i mitten av 1990- 
  
 verksamheter. Ökad 
  
 skapen i fall en olycka 
  
 talet. En lägre 
  
 svensk satsning 
  
 skulle inträffa förbättras 
  
 myndighetsinsats i 
  
 tillsammans med andra 
  
 avsevärt. Nya fall av 
  
 kärnavfallsfrågan fördröjer 
  
 organ att höja 
  
 malignt melanom 
  
 processen med att ta fram 
  
 kärnkraftsäkerheten i öst 
  
 begränsas med ca 2 500 
  
 ett slutförvar. 
  
 leder till en lägre risk för 
  
 sjukdomsfall och ca 500 
  
 Konsekvenserna för hälsan 
  
 att en olycka kan hända. 
  
 dödsfall under 20 år. 
  
 blir densamma som i 
  
 Be- 
  
 15 000 framtida fall av 
  
 medelalternativet. 
  
 redskapen i fall en olycka 
  
 lungcancer undviks till följd 
  
 skulle inträffa förbättras 
  
 av radonsanering. 
  
 avsevärt. Konsekvenserna 
  
 för hälsan blir densamma 
  
 som i medelalternativet 
  
 362  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Ekonomiska 
  
 Kostnaderna för 
  
 Kostnaderna för 
  
 Kostnaderna för 
  
 konsekvenser 
  
 sektorernas anpassning är 
  
 sektorernas anpassning är 
  
 sektorernas anpassning är 
  
 beräknade till ca 360 Mkr 
  
 beräknade till ca 340 Mkr. 
  
 beräknade till ca 360 Mkr 
  
 per år. Eventuellt ökade 
  
 Eventuellt ökade krav på 
  
 per år. Even- 
  
 krav på verksamheter och 
  
 verksamheter och företag 
  
 tuellt ökade krav på verk- 
  
 företag till följd av bättre 
  
 till följd av bätt- 
  
 samheter och företag till 
  
 kunskap kan inte kvanti- 
  
 re kunskap kan inte 
  
 följd av bättre kunskap 
  
 fieras. 
  
 kvanti- 
  
 kan inte kvantifieras. 
  
 Offentliga utgifter beräknas 
  
 fieras. 
  
 Offentliga utgifter 
  
 uppgå till 210 Mkr per år, 
  
 Offentliga utgifter 
  
 beräknas uppgå till 360 
  
 eventuellt statligt stöd till 
  
 beräknas uppgå till mer än 
  
 Mkr per år, eventuellt 
  
 radonsanering behandlas av 
  
 200 Mkr per år, eventuellt 
  
 statligt stöd till 
  
 en särskild utredare. 
  
 statligt stöd till 
  
 radonsanering behandlas av 
  
 radonsanering behandlas av 
  
 en särskild utredare. 
  
 en särskild utredare. 
  
 MEDELNIVÅ 
  
 LÅGNIVÅ 
  
 HÖG NIVÅ 
  
 Sociala 
  
 Strålning och dess effekter 
  
 Den lägre ambitionsnivån 
  
 I allt väsentligt som ambi- 
  
 konsekvenser 
  
 inte ingår i den mänskliga 
  
 skapar inte förutsättning 
  
 tionsnivå medel. 
  
 varseblivningen. Insatserna 
  
 för tilltron hos 
  
 för reglerings- och 
  
 allmänheten för att 
  
 övervak- 
  
 begränsa riskerna för 
  
 ningsmekanismer kan leda 
  
 strålning. 
  
 till människan känner sig 
  
 mer trygg. En mer aktiv 
  
 tillsyn och arbete med 
  
 slutförvar av använt 
  
 kärnbränsle är viktig för 
  
 demokratiprocessen i 
  
 kommunerna. En långsiktig 
  
 satsning på radonsanering 
  
 har förutsättningar att 
  
 skapa mer sysselsättning 
  
 Miljömässiga konsekvenser 
 Flera positiva effekter kan komma ur förslaget att införa ett nationellt program för miljöövervakning av radioaktiva ämnen. Verksamheter kan identifieras där en bieffekt är spridning eller anrikning av radioaktiva ämnen. Dosen till människa minimeras och hanteras likadant för alla verksamheter genom råd och föreskrifter som kan utvecklas på grundval av kunskap om verksamheters inverkan på omgivningen. Genom forskning uppnås mer kunskap om radioaktiva ämnens påverkan på miljön. 
 Insatserna för att höja beredskapen i fall en radiologisk olycka skulle inträffa förbättras avsevärt och myndigheternas arbete med att understödja beslutsprocessen för att finna ett slutförsvar ökas. De 
  
 SOU 2000:52  
 Säker strålmiljö  
 363 
  
 svenska insatserna för att öka kärnkraftsäkerheten i öst består på dagens nivå. 
 Etappmålet för begränsning av antalet nya fall av malignt melanom beräknas få som konsekvens att man under tjugoårsperioden skulle kunna undvika 2 500 sjukdomsfall och ca 500 dödsfall. På grund av latenstiden kan inte effekten av insatserna i dag avläsas förrän efter 15 år. Insatserna är kostnadseffektiva då kostnaden för att undvika ett framtida dödsfall beräknas bli 0,5 miljoner kronor. 
 Sänkningen av radonhalterna i inomhusmiljön ger positiva effekter för människors hälsa. Nollalternativet betyder att det med nuvarande takt skulle ta minst 100 år innan alla hus med radonhalter över 400 Bq/m³ har åtgärdats. Hur lång tid det skulle ta innan alla hus med radonhalter över 200 Bq/m³ har åtgärdats har inte uppskattats. SSI beräknade 1993 att med 80 procent av alla bostäder med halter över 400 Bq/m 
 3  
 åtgärdade, skulle 15 000 framtida fall av lungcancer undvikas (i nu befintliga bostäder) under den kommande  
 60-årsperioden 
  till en kostnad av 0,4 miljon kronor per förebyggt dödsfall. Lungcancerfall från nybyggda bostäder kan förebyggas till en kostnad av ca 0,1 miljon kronor per förebyggt dödsfall. 
 Förbättrad kunskap om elektromagnetiska fält leder till att myndig- heter kan klarlägga och kvantifiera eventuella risker och med därigenom fatta adekvata beslut. 
 Ekonomiska konsekvenser 
 Förslaget innebär en förstärkt uppbyggnad och utveckling av ett miljö- övervakningssystem för strålning i omgivningen i nivån  
 7–12 
  miljoner kronor årligen. Kostnaden bärs av staten. Insatserna för säkerhets- höjande åtgärder i de svenska kärnkraftverken fortsätter på samma nivå som i dag. Den tillkommande kostnaden för den nationella beredskapen höjs och beräknas till  
 20–40 
  miljoner kronor/år. Kostnaden bärs huvudsakligen av industrin genom avgiftsfinansiering. Bidraget till säkerhetshöjande åtgärder i kärnkraftverk i vår närhet uppgår till samma nivå som i dag dvs. 50 miljoner kronor per år. Kostnaden belastar statsbudgeten. Kostnaden för en förstärkt kunskapsuppbyggnad, infor- mationsinsatser och granskning hos myndigheterna uppgår till 5 miljoner kronor per år och belastar kärnavfallsfonden. 
 Kostnaden för etappmålet om begränsning av antalet hudcancerfall blir 6 miljoner kronor per år och den belastar statsbudgeten. 
  
 364  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Figur 10.2.  
 Kostnader för de olika ambitionsnivåerna. 
 Genom ett forskningsprogram om ca 30 miljoner kronor per år för- väntas effekterna av elektromagnetiska fält kunna klarläggas. Kostna- derna belastar statsbudgeten. Om forskningen kommer fram till högre risker än vad man känner till i dag kan det få stora ekonomiska kon- sekvenser. 
 Etappmålet om radon syftar till att människor inte ska utsättas för höga radonhalter i inomhusluft och dricksvatten. Radonhalten inomhus i alla bostäder, förskolor, skolor och fritidshem ska understiga 200 Bq/m 
 3  
 år 2020. Kostnaden för detta uppskattas till 4,8 miljarder kronor, varav kommunerna beräknas svara för ca 1,5 miljarder kronor främst genom mätprogram, utbildning och uppföljning. Åtgärder för att sanera fastigheter har uppskattas totalt till ca 2,8 miljarder kronor, vartill kommer underhåll och drift med 150 miljoner kronor per år. Till denna summa kommer ytterligare kostnader för åtgärder mot höga radonhalter i dricksvatten från enskilda brunnar, ca 100 miljoner kronor och åtgärder i nya borrade brunnar, ca 5 miljoner kronor per år. Utgifter för staten har inte beräknats eftersom en särskild utredare har tillsats för denna fråga. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 365 
  
 Sociala konsekvenser 
 En satsning från samhällets sida på att nå radonmålet skapar nya arbetstillfällen inom den radonindustri som i viss utsträckning redan existerar i Sverige. Det gäller framför allt inom områdena radonmätning, projektering av saneringsåtgärder och genomförandet av bygg- nadstekniska åtgärder. 
 En mer aktiv tillsyn och arbete med slutförvar av använt kärnbränsle stärker det demokratiska inslaget i samband med beslutsprocessen i kommunerna. Ambitionsnivå medel och hög lägger stor vikt vid detta medan den lägre ambitionsnivån enbart innebär fullföljande av myn- digheternas grundläggande ansvar. 
  
 10.6.3 
  
 Skälen för val av ambitionsnivå 
  
 Kommittén bedömer att ambitionsnivå medel är den mest rimliga. Det möjliggör en gentemot i dag högre satsning på övervakning och FoU inom det radiologiska området. Insatserna gör det möjligt att nå gene- rationsmålet och fokuserar på områden inom den prioriterade delen av strålskyddet. 
 En lägre ambition vad gäller den nationella beredskapen innebär en återgång till den nivå som rådde år 1995. Riskerna för stora utsläpp av radioaktiva ämnen från kärnreaktorer i öst förblir på en otillfredsstäl- lande nivå relativt miljömålet. Insatser för miljöövervakning av radio- aktiva ämnen är hälften av den medel- och höga ambitionsnivån som innebär att etappmålet inte nås förrän år 2020. 
 En lägre myndighetsinsats för att stödja processen för att finna en metod slutförvar av använt kärnbränsle kan innebära att arbetet fördröjs väsentligt. 
 Det finns en viktig social aspekt på alla de föreslagna åtgärderna inom strålskyddsområdet. Då strålning och dess effekter inte ingår i den mänskliga varseblivningen är det viktigt att reglerings- och över- vakningsmekanismer upprätthålls så att miljön inte försämras på ett avgörande sätt. Den enskilda människan har svårt att avgöra miljötill- ståndet för strålning, därför kan det vara en källa till oro. Ambitionsnivå låg innebär inga förbättringar ur denna synvinkel. 
 Den högre ambitionsnivån förutsätter en kraftigt ökad satsning på förbättrad kärnsäkerhet i östra Europa och i vårt närområde, omfattande flera hundra miljoner kronor per år. Insatserna för att begränsa skador på samhälle, människa och miljö om en olycka ändå skulle inträffa kan jämföras med en försäkringspremie som i sådana fall bidrar till att minska kostnader och skadliga effekter. Vi bedömer att en sådan stor 
  
 366  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 satsning inte är kostnadseffektiv för att begränsa den totala stråldosen till människan. 
  
 10.6.4 
  
 Övriga konsekvenser 
  
 Precisering a) innebär att risken för effekter på grund av  
 UV-strålning 
  och elektromagnetiska fält ska begränsas så långt möjligt. Vi vet inte i dag effekterna av elektromagnetiska fält och ett forskningsprogram har föreslagits. Resultatet av forskningsprogrammet blir avgörande för vilka handlingsprogram och vidare åtgärder som behöver vidtas för att uppfylla miljökvalitetsmålet. 
 Precisering b) innebär att radonhalter i alla bostäder ska understiga 200 Bq/m 
 3 
 . Vi har redovisat de ekonomiska konsekvenserna av att upp- fylla dessa värden till generationsmålet och antagit att man vidtar åtgärder i en likadan årlig takt från år 2001. För att minska antalet ska- defall från radon bör på längre sikt värdet 50 Bq/m 
 3  
 uppnås. Detta mot- svarar en stråldos på 1mSv/år och överensstämmer då med miljökvali- tetsmålets formulering. Med längre sikt avses i detta fall en à två gene- rationer från i dag. På en så lång sikt är det inte meningsfullt att upp- skatta de ekonomiska konsekvenserna. Teknisk utveckling boendefor- mer mm blir av avgörande betydelse. 
  
 10.7 
  
 Styrmedel 
  
 10.7.1 
  
 Normativa, ekonomiska och informativa styrmedel 
  
 Etappmål 1 
 Tillräckliga styrmedel för att nå etappmål 1 finns i dag i form av lag- stiftning. 
 Det kan noteras att krav på miljöövervakning av radioaktiva ämnen ges i Euroatomfördragets artiklar 35 och 36, samt hela kapitel VII i Rådets direktiv 96/29/Euratom, dessutom finns det mer preciserat i artiklarna 13 och 14. För närvarande genomförs en minimal miljööver- vakning av radioaktiva ämnen från SSI:s (eller Sveriges) sida. Ett miljöövervakningsprogram bör tas fram för att kunna övervaka halten av radioaktiva ämnen i miljön, också för att uppfylla krav i internationella fördrag och  
 EU-direktiv. 
  För att erhålla en tillfredsställande miljöövervakning av radioaktiva ämnen krävs ekonomiska styrmedel för att stödja både forskning om miljöpåverkan samt införande av ett miljöövervakningsprogram för radioaktiva ämnen. SSI redovisade i 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 367 
  
 december 1999 till regeringen vilka insatser som är nödvändiga för att tillfredsställa behovet av en miljöövervakning av radioaktiva ämnen avseende miljöförändringar på land och i vatten (SSI:s Dnr 820/3715/ 99). 
 Finansieringen av beredskapen mot kärnenergiolyckor sker till största delen genom avgifter från kärnkraftindustrin. För varje kärnkraftreaktor uttaxeras en avgift som bland annat ska täcka utgifterna för SSI, Statens Räddningsverk och länsstyrelserna i län med kärnkraftverk för deras insatser med beredskapen mot olyckor i Sverige. Därigenom tillgodoses även delvis samhällets beredskap mot olyckor som kan inträffa utomlands men som kan beröra Sverige. I och med att de svenska kärnkraftverken tas ur drift kommer avgifterna från kraft- industrin att minska. Det betyder att för att vidmakthålla en rimlig nationell strålskyddsberedskap kommer beredskapen i framtiden i större omfattning att behövas finansieras via statsbudgeten. 
 Beträffande kärnavfallet finns tillräckliga juridiska styrmedel genom lagen om kärnteknisk verksamhet, lagen (1992:357) om finansiering om framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. och miljöbalken (1998:808). Vi bedömer att myndigheterna måste ha tillräckliga resurser för att kunna fullgöra sitt arbete i samband med bedömning av slutförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Finan- sieringen kan ske genom omprioriteringar eller genom att medel från kärnavfallsfonden blir tillgängligt. Ökande åtaganden av fonden kan behövas kompenseras med ökat avgiftsbelopp. En samlad ekonomisk bedömning av offentliga utgifter ges i kap. 23. 
 Etappmål 2 
 Solstrålningens styrka kan inte regleras med föreskrifter. Solstrålningen kan mätas, registreras och prognostiseras och dessa uppgifter kan göras allmänt tillgängliga. Detta är dock inte tillräckligt för att nå målet att minska antalet fall av hudcancer. Regeringen bör utse en myndighet som får ansvar att genomföra en ökad folkbildning och attitydförändring till solbad. Utbildningsväsendet och sjukvården utgör också en aktör i detta sammanhang. De styrmedel som kommit till användning i kampen mot tobak och rökning kanske kan vara användbara också här. 
  
 368  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Etappmål 3 
 Hela frågan om vilka regelverk och övriga styrmedel som behövs är föremål för en särskild utredning, Martin i bostäder och vissa lokaler m.m. – reformbehov som ska vara klar senast 1 november 2000. 
  
 10.7.2 
  
 Forskning och utveckling 
  
 Etappmål 4 
 I etappmål 4 föreslås att riskerna med elektromagnetiska fält klarlägges. Detta kräver forskning på bred front såväl nationellt som internationellt. För att upprätthålla svensk forskning på sådan nivå att vi kan delta i de internationella projekten, där de stora resurserna finns, krävs en samordnad nationell insats. Forskningsrådsnämnden bör samordna tvärvetenskaplig kompetens. Det samordnande organet bör till sig knyta en styrgrupp med bred förankring. 
  
 10.7.3 
  
 Internationellt arbete 
  
 Sverige deltar i och tar del av den kunskapsuppbyggnad som sker inom ramen för EU:s, OECD:s organ för atomfrågor (NEA), Internationella atomenergiorganets (IAEA) regi. Internationellt samarbete inom forsk- ning och utveckling är viktigt för att ge en utväxling av de svenska insatserna. Inte minst gäller detta vid forskning för att klarlägga effekterna av elektromagnetiska fält. 
 Samarbetet med länderna i öst är viktigt för att höja säkerheten vid kärnkraftverken. Både bilateralt och multilateralt samarbete förekom- mer. Sverige har ratificerat ett antal konventioner som måste följas. Några exempel är  
 Oslo-Pariskonventionen 
  (OSPARCOM), Helsing- forskonventionen (HELCOM) – och Avfallskonventionerna. De två första behandlar den marina miljön. Andra avtal gäller utbyte av infor- mation vid radiologiska olyckor, i bl.a. IAEA:s regi. 
  
 10.8 
  
 Regionala och lokala mål och åtgärder 
  
 I detta avsnitt behandlas särskilda utgångspunkter för arbetet med miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö på regional och lokal nivå. Gemen- samma förutsättningar för det regionala och lokala miljöarbetet behandlas i avsnitt 10.1. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 369 
  
 Som underlag för att utveckla regionala och lokala åtgärder för att genomföra de nationella etappmålen och senare miljökvalitetsmålet kan regionala och lokala mål behöva utvecklas. Regionala och lokala mål och åtgärdsstrategier bör utvecklas i dialog och samverkan mellan länsstyrelser, kommuner och andra regionala och lokala aktörer. En utgångspunkt i arbetet är länets och kommunernas miljöförhållanden och särskilda förutsättningar samt möjligheter till regionala och lokala åtgärder. 
 Halterna i miljön av radioaktiva ämnen och förekomst av  
 icke-joni- 
  serande strålning varierar mellan olika delar av landet liksom behovet av och förutsättningarna att genomföra åtgärder att minska belastningen. Den högsta halt av radioaktiva ämnen eller strålningsdos som kan accepteras från hälsosynpunkt är dock densamma i alla kommuner. Nationellt fastlagda mål och regionala och lokala mål blir styrande för kommunernas verksamhet. 
 I arbetet för att nå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö har länssty- relser och kommuner viktiga uppgifter bl.a. när det gäller information, rådgivning, tillsyn och uppföljning. 
 Kunskap om strålning från mark och byggnader och verksamheter som innebär strålningsrisker finns hos Statens Geologiska undersökning (SGU), länsstyrelserna och kommunerna och bör beaktas bl.a. i den fysiska planeringen. Det gäller bl.a. radon, kärnkraftsproduktion och ledningar, antenner och master som genererar elektromagnetiska fält. För att få en överblick över riskerna med radonhaltig mark i en kommun bör radonriskkartor finnas och användas vid såväl bedömning av radonriskerna i befintlig bebyggelse som vid lokalisering av ny bebyggelse. Varje kommun bör ha en aktuell översiktsplan där en radonriskkarta ingår. Befintliga radonriskkartor bör successivt komp- letteras med ny geologisk och geofysisk information. Kommunen kan i översiktsplanen ange säkerhetszoner för kärnkraftanläggningar och anläggningar med elektromagnetiska fält. 
 Länsstyrelserna bör stödja kommunernas arbete och samordna re- gionala aspekter. Arbetet bör bedrivas i samarbete mellan länsstyrelser och kommuner och kunskaps- och planeringsunderlag bör arbetas in i länsstyrelsernas regionala miljöunderlag. Det kan bl.a. utgöra underlag för länsstyrelsernas beslut i olika ärenden och ge övergripande utgångspunkter för kommunernas och andra aktörers miljöarbete. 
  
 370  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 10.9 
  
 Uppföljning 
  
 10.9.1 
  
 Inledning 
  
 Indikatorer är en god hjälp för att på ett överskådligt och tydligt sätt kunna följa upp om miljökvalitetsmål och tillhörande delmål nås. En samlad analys av uppföljningen för de femton miljökvalitetsmålen finns i kap. 20. 
 I tabell 10.3 finns ett förslag till indikatorer för att följa upp miljö- kvalitesmålet Säker Strålmiljö med tillhörande delmål. Tabellen är uppbyggd på samma sätt för alla femton miljökvalitetsmålen. En beskrivning av tabellens uppbyggnad finns i bilaga IV. 
  
 10.9.2 
  
 Motiv och förklaringar 
  
 För precisering a) om elektromagnetiska fält saknas indikatorer som på ett acceptabelt sätt kan följa upp delmålet. Indikator 85 om anslag för forskning om elektromagnetiska fält kan leda till att en lämplig indikator så småningom kan tas fram. Tills vidare bör uppföljningen av delmål a ske på annat sätt än genom indikatorer. För övriga delmål och miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö som helhet kan en acceptabel uppföljning ske på basis av föreslagna indikatorer. 
 Tretton av fjorton indikatorer under Säker strålmiljö finns med i Statens strålskyddsinstituts eller Naturvårdsverkets uppföljningssystem för miljökvalitetsmålen. Motiv för valet av dessa indikatorer finns i dessa rapporter 
 .  
 Den indikator som saknas är nummer 78. Motiv för indikatorn är att det är den enda som ger en samlad bild av stråldosen för människor i Sverige och behövs för att kunna följa upp etappmålet 1 som innehåller mål för totalt dostillskott per år. 
 Indikator 73 om hudcancer är föreslagen av Statens strålskydds- institut och torde vara den bästa för närvarande tillgängliga för att åtminstone ge en fingervisning om effekterna av ökad  
 UV-strålning. 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 371 
  
 Tabell 10.3.  
 Förslag till indikatorer för att följa upp Miljökvalitetsmålet 
  
 Säker Strålmiljö och tillhörande delmål. 
  
 Indikator och typ av 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvar (huvudansvarig står 
  
 indikator (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens 
  
 underlag 
  
 först) och kommentar 
  
 beslut, P = pre- 
  
 cisering, E = 
  
 etappmål) 
  
 Drivkraft (D) 
  
 76.  
 Antal kärnkraftverk i drift i 
  
 E1 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut  
  
 Sverige och i övriga Europa. Årligen 
  
 Statens kärnkraftsinspektion. 
  
 producerad mängd kärnbränsleavfall 
  
 i Sverige (D,P). 
  
 1.  
 Energianvändning per person, per 
  
 R 
  
 *** 
  
 SCB.  
 Grönt Nyckeltal. 
  
 BNP och sektor uppdelat på 
  
 Särskild belysning av andel 
  
 energislag (D). 
  
 energi från kärnkraft.  
 Indika- 
  
 torn finns även i kap. 4, 5, 6, 
  
 12, 13, 18. 
  
 Påverkan (P) 
  
 77.  
 Antal allvarliga radiologiska 
  
 E1 
  
 *** 
  
 Statens kärnkraftsinspektion 
  
 tillbud eller olyckor vid kärnkraft- 
  
  Statens strålskyddsinstitut. 
  
 verk i Sverige eller utomlands (P). 
  
 Rapporteras internationellt. 
  
 Mäts som antal händelser 
  
 med  
 INES-index 
  >4. 
  
 78.  
 Årlig stråldos per person i 
  
 E1 
  
 * 
  
 Statens strålskyddsinstitut  
  
 olika regioner (P). 
  
 Sveriges Geologiska 
  
 Undersökning.  
 Mäts som 
  
 mSv/år. 
  
 79.  
 Radioaktiva utsläpp från 
  
 E1 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut. 
  
 kärnkraft (P). 
  
 Status (S) 
  
 80.  
 Antal bostäder, skolor, förskolor 
  
 Pb, E3 
  
 ** 
  
 Statens strålskyddsinstitut  
  
 och fritidshem med radonhalter över 
  
 Boverket.  
 Betydande 
  
 200 och 400 Bq/m 
 3  
 (S,R). 
  
 inventeringsbehov för att få 
  
 en bättre skattning. 
  
 Indikatorn finns även i kap. 
  
 18. 
  
 72.  
 Årlig dos av hudskaderelaterad 
  
 E2 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut  
  
 UV-strålning 
  på marknivå (S). 
  
 SMHI.  
 Indikatorn finns även i 
  
 kap 9. 
  
 81.  
 Strålnivå i omgivningen i olika 
  
 Pa, E1 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut  
  
 regioner (S). 
  
 Sveriges Geologiska 
  
 Undersökning.  
 Mäts som 
  
 mSv/år. 
  
 372  
 Säker strålmiljö 
  
 SOU 2000:52 
  
 Indikator och typ av 
  
 Mål och delmål 
  
 Data- 
  
 Ansvar (huvudansvarig står 
  
 indikator (DPSIR) 
  
 (R = riksdagens 
  
 underlag 
  
 först) och kommentar 
  
 beslut, P = pre- 
  
 cisering, E = 
  
 etappmål) 
  
 82.  
 Antal dricksvattentäkter med 
  
 Pb, E3 
  
 ** 
  
 Statens strålskyddsinstitut, 
  
 radonhalter över 1 000 Bq/l (S,R). 
  
 Sveriges geologiska under- 
  
 sökning  Svenska 
  
 Kommun- 
  
 förbundet.  
 Inventerings- 
  
 behov för att få en bättre 
  
 skattning. 
  
 83.  
 Koncentration av cesium i 
  
 R 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut 
  
 konsumtionsmjölk (S). 
  
 Inverkan (I) 
  
 73.  
 Antal fall av hudcancer och 
  
 E2 
  
 ** 
  
 Socialstyrelsen  Statens 
  
 andel som misstänks vara orsakade 
  
 strålskyddsinstitut.  
 Svårt att 
  
 av ökad  
 UV-strålning 
  utomhus (I). 
  
 bedöma koppling till ökad 
  
 UV-strålning. 
 Indikatorn 
  
 finns även i kap. 9. 
  
 Respons (R) 
  
 84.  
 Bedömningar av säkerhetsläget 
  
 E1 
  
 *** 
  
 Statens kärnkraftsinspektion 
  
 enligt den internationella kärnsäker- 
  
  Statens strålskydds- 
  
 hetskonventionen (R). 
  
 institut?  
 Rapporteras 
  
 internationellt. 
  
 85.  
 Ekonomiska anslag till forskning 
  
 Pa, E4 
  
 *** 
  
 Statens strålskyddsinstitut. 
  
 om elektromagnetiska fält (R). 
  
 86.  
 Andel av befolkning som ändrat 
  
 E2 
  
 ** 
  
 Statens Strålskyddsinstitut  
  
 solningsbeteende (R). 
  
 SCB.  
 Informationsinsatser 
  
 och intervjuer. 
  
 *** bra underlag finns och indikatorn brukas, ** viss utveckling behövs, * betydande utveckling behövs. 
 D = drivkraft, P = påverkan, S = status (tillstånd), I = Inverkan (konsekvens), R = respons (åtgärd). 
  
 10.9.3 
  
 Åtgärder och kostnader 
  
 Vi föreslår att Livsmedelsverket, Socialstyrelsen, Statens kärnkrafts- inspektion, Statens strålskyddsinstitut och Statistiska Centralbyrån (SCB) ges i uppdrag att långsiktigt säkerställa användningen av de 
  
 SOU 2000:52 
  
 Säker strålmiljö  
 373 
  
 indikatorer man har huvudansvar för. I uppdraget ingår att vidareut- veckla indikatorer vid behov. 
 I forskningsarbetet med elektromagnetiska fält bör även utvecklande av indikatorer för att mäta graden av måluppfyllelse finnas med. Statens strålskyddsinstitut bör ges ansvar för att så sker. 
 Socialstyrelsen och Naturvårdsverket bör ges i uppdrag att bedöma om det är möjligt att utveckla indikatorer för att följa upp inverkan på människor av ökad  
 UV-strålning 
  respektive inverkan på växter och vilda djur.