sou 2001 15 d2 
 10 Förmåner 
  
 10.1 
  
 Sammandrag 
  
 Bestämmelser om ersättning inom frivillig försvarsverksamhet återfinns i dag i tre olika förordningar. Dessa tre förordningar är främst utformade med tanke på verksamhet för och bemanning av statliga myndigheters krigsorganisation. Därtill kan enskilda personer erhålla ersättning enligt räddningstjänstförordningen (1986:1107), som är kopplad direkt till insatser i räddningstjänst i fred enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). För andra insatser än räddningstjänst i fredstid saknas det däremot i dag generella regler att tilllämpa då frivilliga tas i anspråk. 
 Mot bakgrund av en vidgad syn på framtidens frivilliga total- försvarsverksamhet föreslår utredningen ett modifierat ersättnings- och förmånssystem för såväl  
 utbildnings-, 
  kompetensutvecklings- och övningsverksamhet som insatser i fredstid och under höjd beredskap. 
  
 10.2 
  
 Dagens förmånsprinciper 
  
 Bestämmelser om ersättning inom frivillig försvarsverksamhet återfinns i dag i tre olika förordningar. Det är förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga, förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän och förordning (1994:522) om för- måner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning. Dessa tre förordningar är främst utformade med tanke på verksamhet för och bemanning av statliga myndigheters krigsorganisation. Därtill kan enskilda personer erhålla ersättning enligt räddningstjänst- förordningen (1986:1107), som är kopplad direkt till insatser i räddningstjänst i fred enligt räddningstjänstlagen (1986:1102). 
 För andra insatser än räddningstjänst i fredstid saknas det däremot i dag generella regler att tillämpa då frivilliga tas i anspråk. 
 223 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 I dessa fall kan förmåner (ersättningar, försäkringar m.m.) till de frivilliga variera beroende på lokala förhållanden och den aktuella situationen. 
 När anställd personal och tjänstgörande värnpliktiga ur Försvarsmakten tas i anspråk av räddningsledare i fred med stöd av 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102) svarar Försvarsmakten för lön, värnpliktsersättningar och försäkringar. När anställda och i förekommande fall civilpliktiga vid civila, statliga och kommunala myndigheter tas i anspråk ankommer det på motsvarande sätt på dessa myndigheter att svara för ersättning, eftersom de enligt 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102) är skyldiga att ställa resurser till förfogande. 
 För tjänstepliktiga enligt 44 § räddningstjänstlagen (1986:1102) och frivilliga som tas i anspråk av räddningsledare för rädd- ningstjänst gäller särskilda ersättningsbestämmelser enligt 48 § räddningstjänstlagen och 78 80 §§ räddningstjänstförordningen (1986:1107). Den som på grund av tjänsteplikt eller frivilligt efter anmodan av räddningsledaren har medverkat i räddningstjänst eller i övning med räddningskår har rätt till skälig ersättning för 
 kostnader för resa och uppehälle, arbete och tidsspillan samt 
 skada på kläder och andra personliga tillhörigheter 
 I situationer där insatsen inte kan hänföras till räddningstjänst uppstår i dag ofta oklarheter om bl.a. ersättningsnivåer och för- säkringar, beroende på om den personal som medverkar i insatsen gör det mot bakgrund av reglerna i 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102) eller p.g.a. tjänsteplikt enligt 44 § i samma lag, eller frivilligt efter anmodan av räddningsledaren. 
 För att minska friktionerna mellan olika grupper, som i dag får olika ersättningar för samma arbete, har det i flera fall fattats sär- skilda beslut som bl.a. inneburit att hemvärnsmän har fått samma ersättningar som dem som ersätts enligt 48 § räddningstjänstlagen (1986:1102). Det upplevs otillfredsställande av flera myndigheter men också av enskilda att ersättningsfrågorna inte hanteras med stöd av ett generellt regelverk. 
 Ett flertal kommuner planerar i dag för att i olika omfattning ta frivilliga i anspråk som förstärkningsresurs vid både räddnings- insatser och insatser som inte inryms under räddningstjänstlagen. Några kommuner och statliga myndigheter som utredningen har varit i kontakt med har framfört att medlemmar i frivilliga total- 
 224 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 försvarsorganisationer och andra som tas i anspråk måste acceptera att det finns och måste finnas lokala variationer, när det gäller ersättningar och förmåner vid fredstida insatser i samhälls- beredskapen. Det har framförts att det därför inte är befogat att reglera sådana ersättnings- och förmånsprinciper i förordningstext. 
  
 10.3 
  
 Utgångspunkter för ett modifierat förmånssystem 
  
 Med en vidgad syn på framtidens frivilliga totalförsvarsverksamhet behövs ett nytt ersättnings- och förmånssystem för såväl utbild-  
 nings-, 
  kompetensutvecklings- och övningsverksamhet som insat- ser som syftar till att stärka den fredstida samhällsberedskapen och insatser under höjd beredskap. Det nya systemet bör vara generellt användbart för olika aktörer och ta hänsyn till vilken situation som råder. 
 Utredningen anser att ett system som byggs enligt följande principiella skiss skulle undanröja de problem som uppstår med dagens regelverk. 
 225 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 Figur 10.1.  
 Green för ersättning och försäkring inom frivilligförsvaret 
  
 Intern 
  
 Ersättning enligt respektive 
  
 Försäkring enligt respektive 
  
 förenings- 
  
 frivilligorganisations 
  
 frivilligorganisations bestämmelser 
  
 verksamhet 
  
 bestämmelser 
  
 Tjänst som 
  
 Anställda som är 
  
 Anställda som är instruktörer på 
  
 instruktör vid 
  
 instruktörer på myndighets 
  
 myndighets uppdrag försäkras av 
  
 utbildning av 
  
 uppdrag ersätts med 
  
 myndigheten. Övriga försäkras av resp. 
  
 frivilliga 
  
 ordinarie lön och förmåner. 
  
 frivilligorganisation 
  
 Övriga ersätts av resp. 
  
 frivilligorganisation 
  
 Insatser vid 
  
 Dagersättning eller 
  
 Försäkring enligt lag (1977:265) om 
  
 höjd beredskap 
  
 dagpenning 
  
 statligt personskadeskydd, lag 
  
 (1977:266) om statlig ersättning vid 
  
 ideell skada m.m. och lag (1994:1089) 
  
 om totalförsvarsplikt 
  
 Utb., övning 
  
 Dagersättning eller 
  
 Försäkring enligt lag (1977:265) om 
  
 m.m. i fred för 
  
 dagpenning 
  
 statligt personskadeskydd, lag 
  
 bemanning av 
  
 (1977:266) om statlig ersättning vid 
  
 krigsorg. 
  
 ideell skada m.m. och lag (1994:1089) 
  
 om totalförsvarsplikt 
  
 Utb., övning 
  
 Dagersättning eller 
  
 Försäkringsskydd bör lösas genom 
  
 m.m. för 
  
 dagpenning bör vara 
  
 kommunen, den statliga myndigheten 
  
 uppgifter i 
  
 vägledande 
  
 eller av frivilligorganisationerna, 
  
 fredstida 
  
 alternativt av berörda parter enligt vad 
  
 samh.beredskap 
  
 som överenskommes 
  
 Räddningstjänst 
  
 Enligt nuvarande system 
  
 Försäkring enligt lag (1977:265) om 
  
 med ersättning till deltids- 
  
 statligt personskadeskydd och lag 
  
 brandmän enligt 
  
 (1977:266) om statlig ersättning vid 
  
 räddningstjänstförordningen 
  
 ideell skada m.m. 
  
 Annan 
  
 Ersättning bestäms av 
  
 Försäkringsskydd bör lösas genom 
  
 extraordinär 
  
 kommun eller statlig 
  
 kommunen, den statliga myndigheten 
  
 insats i fred 
  
 myndighet som tar frivilliga i 
  
 eller av frivilligorganisationerna, 
  
 anspråk. Ersättning till 
  
 alternativt av berörda parter enligt vad 
  
 deltidsbrandmän bör vara 
  
 som överenskommes 
  
 vägledande 
  
 Internationella 
  
 Den statliga myndighet som 
  
 fredsfrämjande 
  
 ansvarar för insatsen i fråga 
  
 och humanitära 
  
 tecknar avtal med frivilliga 
  
 insatser 
  
 deltagare 
  
 beslutade av 
  
 regeringen 
  
 Försäkring enligt lag (1977:265) om statligt personskadeskydd och lag (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. 
 226 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 En rimlig och generell utgångspunkt när det gäller förmåner till frivilliga som gör insatser enligt 34 § eller 44 § räddnings- tjänstlagen (1986:1102), efter anmodan av räddningsledare eller insatser som inte ryms under räddningstjänstlagen (1986:1102), är att uppdragsgivaren (organisation, stat eller kommun) står för ersättningar och övriga förmåner. 
 Vid bestämning av ersättningens storlek måste beaktas att deltagande i utbildning och övning samt oftast också vid skarpa insatser i fred, sker frivilligt och av ideella skäl. Man skall alltså inte genom väl tilltagna ersättningar tjäna på att vara frivillig. Å andra sidan skall den enskilde naturligtvis inte åsamkas extra kostnader, för t.ex. resor, kost, logi eller liknande. Som frivillig bör man också få rimlig ersättning för förlorad arbetsinkomst. 
 Gällande förmånssystem för hemvärnsmän och medlemmar i frivilliga bemanningsorganisationer som med avtal ingår i myndig- heters krigsorganisationer är i huvudsak ändamålsenligt. Förmåner för frivilliga och hemvärnsmän med avtal/kontrakt i krigsorganisa- tionen bör även fortsättningsvis ha kopplingar till totalförsvarspliktigas förmåner. 
 Staten skall enligt lagen (1977:265) om statligt personskade- skydd ansvara för förmånssystemen när frivilliga tas i anspråk vid höjd beredskap, vid statlig räddningstjänst och vid statligt beord- rade internationella fredsfrämjande eller humanitära insatser. 
 När frivilliga tas i anspråk i fredstid för räddningstjänst och i andra extraordinära situationer, då insatsen inte är räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), bör det för statligt ledda insatser vara staten (ansvarig myndighet) som ansvarar för för- månssystemen. I den kommunala räddningstjänsten, då personal inte tas i anspråk med stöd av 34 § räddningstjänstlagen (1986:1102), bör det vara kommunerna som ansvarar för förmåns- systemen genom i förväg träffade överenskommelser med frivillig- organisationer och/eller enskilda som kommunen anser sig behöva. Ersättning bör utgå enligt normen för deltidsbrandman. 
 Utredningen har utarbetat principerna i detta kapitel i samverkan med Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap. Utredningen har också kontinuerligt fört dialoger om överväganden och förslag med Utredningen om översyn av räddningstjänstlagen (Fö 1999:03), som skall redovisa sitt uppdrag senast den 1 juni 2001. 
 227 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 10.4 
  
 Överväganden om ersättningsnormer för olika förmåner och verksamheter 
  
 10.4.1 
  
 Intern föreningsverksamhet 
  
 Vid den utbildnings- och övningsverksamhet som frivilligorganisa- tionerna själva bedriver gentemot sina medlemmar, s.k. medlems- utbildning, är det respektive frivilligorganisation som ansvarar för förmåner och försäkringsskydd. 
  
 10.4.2 
  
 Instruktörsförmåner 
  
 Instruktörsförmåner regleras i förordning (1994:522) om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning. Förordningens 1 § lyder: Denna förordning tillämpas på den som, utan att göra det i tjänsten, fullgör instruktörsuppgifter inom hemvärnet och annan frivillig utbildningsverksamhet inom totalförsvaret (instruk- tör). 
 Utredningens utgångspunkt är att när Försvarsmakten beordrar yrkesofficerare eller reservofficerare som är inkallade för tjänst- göring att arbeta som instruktörer inom frivillig försvarsutbildning så är det att betrakta som tjänstgöring. Det samma gäller då Försvarsmakten i uppdragsdialoger kommer överens med frivillig- organisationer om att tillhandahålla instruktörer. Då är yrkesofficerarna eller reservofficerarna som är inkallade för tjänstgöring också där i tjänsten. 
 De behåller då Försvarsmakten som arbetsgivare och skall där- med ha ersättning som statsanställda. Det omfattar bl.a. trakta- mente, ersättning för resekostnader och eventuellt övertidsersätt- ning. Instruktörsarvode bör kunna utgå för sådana förberedelser som görs utanför ordinarie arbetstid för yrkes- eller reservoffice- ren. Motsvarande förhållande bör gälla för andra statligt eller kommunalt anställda som tas i anspråk för sådana instruktörsupp- gifter inom ramen för sin ordinarie anställning. 
 När yrkes- eller reservofficerare frivilligt och utanför ordinarie uppdragsverksamhet ställer upp som instruktörer åt en frivillig totalförsvarsorganisation, bör ersättningsfrågor däremot regleras mellan instruktören och organisationen i fråga. Den tid som en sådan instruktör ägnar åt frivillig totalförsvarsverksamhet kan då inte betraktas som ordinarie arbetstid för instruktören i fråga. Instruktören ställer upp på sin fritid och bör kunna räkna ordinarie 
 228 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 mantalsskrivningsort som utgångspunkt för förmånsberäkning- arna. 
 Den vägledande principen bör således vara att den frivilliga totalförsvarsorganisation som utnyttjar en yrkesofficer, eller annan statligt anställd, som frivilligt åtar sig att vara instruktör på sin fritid betalar alla kostnader för instruktören. Det omfattar bl.a. ersättning för resekostnader, logi och eventuellt instruktörsarvode. 
 Det måste, enligt utredningens uppfattning, finnas stort utrym- me för lokala variationer, utom när det gäller grunden för att beräkna ersättning till instruktörer. I dag räknas bostad som tjänsteställe för reservofficerare men inte för instruktörer inom frivillig försvarsutbildning. Det innebär att dessa båda yrkesgrupper inte behandlas lika, varken skattemässigt när det gäller utgivna ersättningar eller avdragsmöjligheter i samband med instruktörstjänstgöringen. Utredningen om avdrag för ökade levnadskostnader m.m. föreslår i betänkandet (1999:94) att bostaden skall betraktas som tjänsteställe också för instruktörer inom frivillig försvarsutbildning. 
 Frivilligorganisationsutredningen delar denna uppfattning och förordar att regeringen nu fattar beslut enligt förslagen som Utredningen om avdrag för ökade levnadskostnader m.m. anger i avsnitt 10.2. 
 Utredningen har erfarit att när Försvarsmakten ställer instruk- törer till förfogande för frivilligförsvaret, uppstår ibland problem med beräkning av arbetstid och arbetsgivaransvarets tillämpning. Försvarsmakten uppger till utredningen att tillgången på instruk- törspersonal i vissa regioner och funktioner leder till att taket för individuella arbetstidsuttag riskerar att överskridas. Utredningen anser, utifrån ovanstående principer, att detta problem bör lösas på följande sätt. 
 Försvarsmakten skall i sina uppdrag till frivilliga totalförsvars- organisationer ange i vilken utsträckning som myndigheten kan ställa instruktörer till förfogande. Därvid bör möjligheterna att använda alla kategorier anställda prövas, dvs. yrkesofficerare, reservofficerare och civila. Om Försvarsmakten inte genom avtal kan ställa instruktörer till förfogande bör berörd organisation inom frivilligförsvaret själv rekrytera instruktörer. Detta innebär att en frivilligorganisation mycket väl kan anlita exempelvis en yrkesofficer eller reservofficer på dennes fritid. Ett annat alternativ är att fler instruktörer utbildas bland frivilligförsvarets medlemmar så att dessa själva kan tillgodose instruktörsbehovet. 
 229 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 I uppdrag (avtal/överenskommelser/kontrakt) med uppgifter respektive åtaganden mellan statliga myndigheter eller kommuner och frivilliga totalförsvarsorganisationer avseende  
 utbildnings-, 
  kompetensutvecklings- och övningsuppdrag för frivilliga bör kost- nader för instruktören regleras. 
 Utredningen anser att dessa principer kan tillämpas med stöd av nuvarande förordning (1994:522) om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning. Utredningen föreslår att För- svarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap får i uppdrag att i samråd utfärda erforderliga interna tillämpningsföreskrifter för militärt respektive civilt försvar. 
  
 10.4.3 
  
 Insatser vid höjd beredskap 
  
 Under höjd beredskap, enligt definition i lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap, får alla samma ersättning som gäller för totalförsvarspliktiga enligt förordning (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. Staten har också ansvar för för- säkringsskyddet enligt lag (1977:265) om statligt personskade- skydd, lag (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. och lag (1994:1809) om totalförsvarsplikt. 
  
 10.4.4 
  
 Utbildning och övning för krigsorganisationer 
  
 Dagersättning respektive dagpenning gäller i dag som generell ersättning i fredstid till hemvärnsmän och frivilligpersonal som genom kontrakt/avtal har uppgifter i en krigsorganisation. Ersätt- ningssystemet regleras i 2 § förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga och 2 § förordningen (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän. 
 Syftet med systemet är, enligt Handbok för frivillig försvars- verksamhet (1998), att den frivillige skall ha möjlighet att delta i utbildning och övning även om denne måste ta tjänstledigt från sitt ordinarie arbete och därmed drabbas av löneavdrag. 
  
 Dagersättning  
 betalas för närvarande ut med 50 kronor per dag och utnyttjas främst vid kortare grundläggande uppdragsutbildning eller övning (kortare än tre dagar). Dagersättning är skattefri och betalas ut endast för tjänstgöringsdag som omfattar minst sex timmar per dag. 
 230 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 Vid längre grundläggande uppdragsutbildning, repetitionsutbild- ning och övning utgår  
 dagpenning  
 som är 90 procent av sjuk- penninggrundande inkomst (SGI). Det är försäkringskassan som fastställer sjukpenninggrundande inkomst till maximalt 7,5 bas- belopp (basbeloppet för år 1999 är 36 400 kronor). Den maximala årsinkomsten blir 7,5 x 36 400 = 273 000 kronor, vilket motsvarar en månadslön på 22 750 kronor. Taket för ersättning blir alltså 90 procent av detta, dvs. 20 475 kronor per månad. Den maximala dagpenningen är år 2000 fastställd till 678 kronor och den lägsta 55 kronor (se även figur 2.10 i kapitel 2). 
 Dagpenning är pensionsgrundande och skattepliktig. Vid höjd beredskap utgår alltid dagpenning enligt förordning om förmåner till frivilliga och förordning om förmåner till hemvärnsmän. För- säkringskassan skall också enligt 1 och 2 §§ lagen (1991:1488) om handläggning av vissa ersättningar till den som tjänstgör inom totalförsvaret handlägga frågor om dagpenning. Den enskilde, t.ex. en medlem i en frivillig totalförsvarsorganisation, har själv ansvar för att anmäla sin inkomst till försäkringskassan så att rätt dag- penning betalas ut. 
 Det finns i dag lokala variationer när det gäller förmånsfrågor eftersom förordningen om förmåner till frivilliga inte alltid till- lämpas. Ett exempel är räddningshundekipage som är krigs- placerade i kommunernas krigsorganisationer. Där kan det finnas lokala variationer i samband med att avtal tecknas mellan kom- munen och räddningshundekipagen beträffande ersättningar, för- måner vid utbildning, övning i fredstid för krigsbefattning. 
 En möjlig orsak till detta är att de förmånsförordningar som tillämpas i stor utsträckning är avsedda för hemvärnsmän och de frivilligorganisationer som har personal krigsplacerad i Försvars- makten genom avtal. Förmånsbestämmelserna måste i framtiden även ta hänsyn till att man från flera statliga myndigheters sida, dock inte Försvarsmakten, kommer att minska eller avskaffa avtalstecknande i fredstid. Flera myndigheter uppger till utredningen att de i stället kommer att kompetensutveckla personal i fredstid för att i ett anpassningsskede teckna avtal om krigsplacering. Enligt uppgift till utredningen är ett sådant system mer flexibelt och bättre anpassat till eventuella framtida förändringar i omvärlden och inom totalförsvarsverksamheten. 
 Utredningens uppfattning är att systemet med dagersättning och dagpenning bör gälla även i fortsättningen för fredstida utbild-  
 nings-, 
  övnings- och kompetensutvecklingsinsatser för frivillig 
 231 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 personal som är krigsplacerad eller kommer att bli det under ett anpassningsskede. Detta ersättningssystem bör liksom i dag vara knutet till förmåner för totalförsvarspliktiga. 
  
 10.4.5 
  
 Utbildning och övning för fredstida samhällsberedskapsinsatser 
  
 När kommuner planerar att utnyttja frivilliga försvarsorganisa- tioner, andra frivilligorganisationer och hemvärnet för att stärka den fredstida samhällsberedskapen, finns det sannolikt behov av kommunala utbildnings- och övningsinsatser. Ett exempel är kom- munala fredstida insatsgrupper  
 (FIG-grupper) 
  som beskrivs i kapi- tel 5. 
 Detta medför naturligtvis också vissa kostnader för kommu- nerna. Utredningen förordar att delar av de beredskapsmedel, som enligt förordningen (1995:128) om civilt försvar betalas ut till kommunerna, används för att bekosta erforderliga utbildningar och övningar, dels betala ersättning till de frivilliga. 
 Förordning om förmåner till frivilliga bör kompletteras med en ny 11 § med följande lydelse: När en medlem i en frivillig total- försvarsorganisation deltar i  
 kompetensutvecklings-, 
  utbildnings- och övningsverksamhet i fredstid för att stärka samhällsbered- skapen får han eller hon ersättning enligt bestämmande av den statliga myndighet eller kommun som tar den frivillige i anspråk (se vidare kapitel 12). 
 Den ersättning och de förmåner som kommunerna svarar för styrs naturligtvis av lokala förutsättningar och förhållanden. Även om det ur rättvisesynpunkt borde ske en samordning förekommer det i dag stora skillnader mellan kommunerna. Utredningen delar den uppfattning som Överstyrelsen för civil beredskap har givit uttryck för i rapporten från avtalsutredningen  
 (2000-06-22), 
  näm- ligen att man bör eftersträva så liten central styrning som möjligt och i stället lämna stort utrymme åt lokala variationer med hänsyn till rådande förutsättningar och förhållanden. 
 Det kan dock vara rimligt att följa de förmåner och ersättningar som i dag gäller för frivilliga under utbildning för krigsorganisa- tioner, nämligen dagpenning och därtill följande förmåner (se avsnitt 10.4.4 ovan). När det gäller försäkringsskydd bör det, enligt utredningens uppfattning, lösas genom kommunen eller av frivilligorganisationerna, alternativt av båda parter enligt vad som 
 232 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 överenskommes rörande kommunalt ledd verksamhet. För statligt ledd verksamhet bör lagen (1977:265) om statligt person- skadeskydd och lagen (1977:266) om ersättning vid ideell skada m.m. tillämpas. 
 Den frivilliges deltagande i utbildning eller övning för att kunna upprätthålla sin kompetens bör ses som en merit och tillgång även i arbetslivet. Det bör därför ankomma på den enskilde, den frivilliga totalförsvarsorganisationen och uppdragsgivaren att beakta det frivilliga engagemanget i meritvärderingen, t.ex. genom intyg, kompetensbevis eller liknande (se kapitel 6). 
  
 10.4.6 
  
 Räddningstjänst 
  
 I 48 § räddningstjänstlagen (1986:1102) stadgas: Den som p.g.a. tjänsteplikt eller frivilligt efter anmodan av räddningsledare har medverkat i räddningstjänst enligt denna lag eller i övning med räddningskår har rätt till skälig ersättning för kostnader för resa och uppehälle samt för arbete och tidsspillan enligt de bestämmel- ser som meddelas av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer. 
 Ersättning enligt första stycket skall betalas av kommunen till den som har medverkat i kommunal räddningstjänst eller i övning med räddningskår och av staten till den som har medverkat i statlig räddningstjänst. 
 Frivilliga – både medlemmar i frivilliga totalförsvarsorganisa- tioner och sådana som inte är medlemmar – som deltar i rädd- ningsinsatser enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) får ersättning enligt vad som föreskrivs i 78 80 §§ räddningstjänst- förordningen (1986:1107). Det framgår där att skälig ersättning lämnas enligt de grunder som avtalats om motsvarande ersättning till deltidsanställda brandmän. 
 Ersättningen är, enligt underlag från Statens räddningsverk, från och med  
 2000-04-01 
  satt till 152 kronor för första timmen och 101 kronor per timme för tid därutöver. Ersättningen (timersätt- ning och bilersättning, dock inte ersättning för förstörd egendom) är skattepliktig men den berättigar inte till avtalspension. Det tillkommer också sociala avgifter på 32,92 procent om kommunen t.ex. skulle vilja teckna avtal med en frivillig totalförsvarsorga- nisation om att organisationen förbinder sig att tillhanda hålla personer med viss kompetens. 
 233 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredningen anser att ersättningen till deltidsbrandmän är en rimlig nivå, som dessutom är lika för alla som deltar i samma insats. Det är också utredningens uppfattning att motsvarande ersättning bör utgå till personal ur hemvärnsrörelsen (se kapitel 3) som tas i anspråk vid räddningsinsatser. 
 Förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän anpassa- des i november 2000 något i riktning mot utredningens över- väganden och förslag i detta kapitel, genom att punkten 5 i 2 § ströks och ersattes med tillägget 2 a §. Den nya punkten 2 a § lyder: När en hemvärnsman tjänstgör i hemvärnet under tid då hemvärnsberedskap inte råder, får han eller hon ersättning för arbete och tidsspillan om tjänstgöringen avser räddningstjänst. Ersättningen lämnas enligt de grunder som senast har avtalats i fråga om motsvarande ersättning till deltidsanställda brandmän. 
  
 10.4.7 
  
 Annan extraordinär insats i fred 
  
 För den som i organiserad form står till förfogande och bistår kommun eller statlig myndighet vid fredstida insatser av olika slag, då det inte är räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), anser utredningen, i likhet med vad Överstyrelsen för civil beredskap har anfört, att frågor om ersättningar, försäkrings- skydd m.m. bör lösas genom avtal/överenskommelser (några kommuner har redan sådana) mellan den enskilde medlemmen i en frivillig totalförsvarsorganisation eller den frivilliga totalförsvars- organisationen och den kommun eller statliga myndighet som tar de frivilliga i anspråk. 
 Det är naturligtvis möjligt att i lag föreskriva om rätt till ledighet från ordinarie arbete då någon tas i anspråk för insatser i sam- hällsberedskapen. Detta är dock, enligt utredningens bedömning, inte rimligt med tanke på den kommunala självstyrelsen och vitt skilda lokala förutsättningar. 
 Frågan om ledighet från ordinarie arbetsplats då en frivillig tas i anspråk för andra insatser i fred än räddningstjänst bör därför lösas lokalt genom avtal/överenskommelse mellan den frivillige, kommunen/myndigheten och arbetsgivaren (arbetsmarknadens parter). Det är också viktigt att arbetsgivare är informerade både om att en person ingår i en frivilligorganisation och att viss ledighet för utbildning och övning behövs med jämna mellanrum. 
 234 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 Enligt uppgift till utredningen sker dialoger och kontakter mellan myndigheter och frivilligorganisationer till största delen under ordinarie arbetstid. Detta i kombination med ökade krav på dialoger, redovisning och återrapportering har försvårat situationen för flera frivilligorganisationer, speciellt de mindre, eftersom för- troendevalda i sådana organisationer behöver gå ifrån sitt ordinarie arbete i allt större utsträckning. Utredningen anser att denna fråga i första hand bör lösas genom överenskommelser mellan frivillig- organisationen, berörd myndighet och berörd arbetsgivare. Om detta inte är möjligt bör en ny bestämmelse i förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga tillämpas. Utredningen läm- nar förslag om en sådan bestämmelse i kapitel 12. 
 Om frivilligresurser tas i anspråk enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) gäller de ersättnings- och förmånsbestämmelser som anges i räddningstjänstlagen och räddningstjänstförordningen (1986:1107). Det finns emellertid flera exempel på att frivillig- resurser som har använts i en räddningsinsats också har utnyttjats efter att det att insatsen har upphört att vara räddningstjänst. Vid sådana insatser är inte räddningstjänstförordningen (1986:1102) tillämpbar. Alla frivilliga, oavsett vad den frivilliges insats består av och oavsett om den frivillige är civil eller militär personal, bör ha rätt till förmåner enligt ett tydligt system. 
 Det finns här två möjliga alternativ till förmåns- och ersätt- ningssystem. Det  
 ena  
 är att ersätta förlorad arbetsinkomst för de frivilliga med dagpenning. Denna princip fungerar även för arbets- lösa eftersom de enligt uppgift också har en sjukpenninggrundande inkomst (SGI) fastställd av försäkringskassan. Det  
 andra  
 alter- nativet är att motsvarande ersättnings- och förmånsbestämmelser som gäller vid räddningstjänst i princip bör gälla även för frivilliga, som tas i anspråk vid extraordinära situationer, då räddnings- tjänstlagen (1986:1102) inte är tillämplig. 
 Utredningen förordar det andra alternativet, eftersom det sannolikt skapar både rättvisa, större enhetlighet och dessutom ger en mer rimlig ersättning till den enskilde än vad det första alternativet gör. Ersättnings- och förmånsbestämmelserna skulle då vara lika oavsett om det är räddningstjänst eller om insatsen är i en fas där räddningstjänstlagen (1986:1102) inte är tillämplig. De för- ändringar i förmånsförordningarna för hemvärnsmän respektive frivilliga som regeringen beslutade om i november 2000 följer också detta alternativ. 
 235 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 Genom att utredningen förordar att hänsyn skall tas till lokala förhållanden är det upp till varje kommun att bestämma ersätt- ningar vid andra insatser än räddningstjänst i fredstid. Utredningen kan dock konstatera att det sannolikt skulle underlätta för alla inblandade om förmånssystemet för deltidsbrandmän kunde tillämpas konsekvent, och förordar därför att en sådan rekommendation utfärdas. 
  
 10.4.8 
  
 Internationella insatser 
  
 Vid internationella insatser i kris- och katastrofsituationer (freds- främjande och humanitära insatser) rekryterar staten i dag genom ansvarig myndighet frivillig personal och ansvarar därmed för ersättning och försäkringsskydd enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. Denna princip är ändamålsenlig, eftersom fri- villiga tas i anspråk av statliga myndigheter vid sådana insatser. 
  
 10.5 
  
 Förslag 
  
 Utredningen föreslår att 
 staten bör på motsvarande sätt som i dag ansvara för för- månssystemen (ersättningar, försäkringar m.m.) när frivilliga tas i anspråk vid höjd beredskap, vid statlig räddningstjänst och internationella fredsfrämjande eller humanitära insatser, 
 systemet med dagersättning och dagpenning bör gälla även i fortsättningen för fredstida  
 utbildnings-, 
  övnings- och kompe- tensutvecklingsinsatser för frivillig personal, som är krigs- placerad eller kommer att bli det under ett anpassningsskede. Detta ersättningssystem bör liksom i dag vara knutet till för- måner för totalförsvarspliktiga, 
 instruktörer inom frivillig försvarsutbildning bör få rätt att betrakta bostaden som tjänsteställe, enligt förslag i betänkandet (1999:94) från Utredningen om avdrag för ökade levnadskost- nader m.m., 
 när Försvarsmakten kommenderar yrkesofficerare eller reserv- officerare, som är inkallade för tjänstgöring, såsom instruktörer till frivillig försvarsutbildning eller i uppdragsdialoger åtar sig 
 236 
  
 SOU 2001:15 
  
 Förmåner 
  
 att tillhandahålla instruktörer, bör yrkesofficerarna och reserv- officerarna behålla Försvarsmakten som arbetsgivare och där- med få ersättning som statsanställda. Om däremot en frivillig totalförsvarsorganisation utnyttjar en yrkesofficer eller en reservofficer efter frivilligt åtagande, bör frivilligorganisationen svara för resor, kost, logi m.m. för instruktören. Den tid som en sådan instruktör ägnar åt frivillig totalförsvarsverksamhet kan då inte betraktas som ordinarie arbetstid för instruktören i fråga. Utgångspunkt för förmånsberäkningarna bör vara instruktörens ordinarie mantalsskrivningsort, 
 Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap får i upp- drag att i enlighet med utredningens förslag och i samråd utfärda erforderliga interna tillämpningsföreskrifter till förord- ningen (1994:522) om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning för militärt respektive civilt försvar, 
 frågan om ledighet från ordinarie arbetsplats, då en frivillig tas i anspråk för andra insatser i fred än räddningstjänst, bör lösas lokalt genom avtal/överenskommelse mellan den frivillige, kommunen/myndigheten och arbetsgivaren (arbetsmarknadens parter), 
 frågan om rätt till ledighet för förtroendevalda i första hand bör lösas genom överenskommelser mellan frivilligorganisationen, berörd myndighet och berörd arbetsgivare. Om detta inte är möjligt bör en ny bestämmelse i förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga tillämpas. 
  
 kompetensutvecklings-, 
  utbildnings- och övningsverksamhet, som erfordras för frivilliga, som planeras tas i anspråk i kom- munal insatsstyrka, bör bekostas med delar av de beredskaps- medel som kommunerna tilldelas enligt förordningen om civilt försvar, 
 kommuner bör ansvara för förmånssystemen (ersättningar, för- säkringsskydd m.m.), när kommunen tar frivilliga i anspråk vid andra insatser i fred än räddningstjänst. Det bör lämnas stort utrymme för lokala variationer med hänsyn till rådande förut- sättningar och förhållanden, 
 237 
  
 Förmåner 
  
 SOU 2001:15 
  
 principerna och nivåerna för ersättning enligt räddnings- tjänstlagen (1986:1102) och räddningstjänstförordningen (1986:1107) bör vara vägledande för kommunernas och de statliga myndigheternas ersättning till frivilliga, som tas i anspråk vid andra insatser än räddningstjänst i fredstid. 
 238 
 11 Finansiering och styrning 
  
 11.1 
  
 Sammandrag 
  
 Den statliga finansieringen av frivilliga försvarsorganisationer omfattar i dag dels organisationsstöd, dels uppdragsersättning. Utredningen konstaterar att det i dagens finansieringssystem saknas generella kriterier som kan tillämpas för fördelning av organisationsstöd. Således har myndigheterna inte haft några principer att följa vid fördelning av stödet. Utredningen har därför ställt upp kriterier för konstruktion av ett nytt system för fördelning av statliga stödmedel till frivillig totalförsvarsverksam- het. 
 Utredningen föreslår ett finansieringssystem som inte bara knyter an till organisationernas omfattning och inriktning utan också till frivilligorganisationernas kompetens och förmåga att medverka i samhällsberedskapen samt till hur omfattande deras engagemang är i totalförsvarssammanhang. Grunden i den statliga finansieringen bör, som i dag, vara organisationsstöd, dvs. stöd till folkrörelsen frivilliga totalförsvarsorganisationer enligt kriterier som regeringen fastställer. Organisationsstödet bör omfatta grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. Grund- kriteriet för att godkännas som frivillig totalförsvarsorganisation bör vara att organisationen informerar sina egna medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar. 
 Liksom tidigare kan frivilliga totalförsvarsorganisationer även ta uppdrag från statliga myndigheter och kommuner. För sådana uppdrag till organisationerna bör gälla full kostnadstäckning. 
 239 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 11.2 
  
 Bakgrund 
  
 I direktiven till utredningen anges, att det i uppdraget ingår att utvärdera och vid behov föreslå ett nytt system för den statliga finansieringen av de frivilliga försvarsorganisationerna med hänsyn till ny inriktning och nya uppgifter samt att föreslå en ända- målsenlig prioritering vid tilldelning av medel. Vidare ingår att särskilt undersöka i vilken mån det nu gällande finansierings- systemet möjliggjort resultatstyrning av verksamheten och vid behov ange hur ett framtida förändrat finansieringssystem skall utformas för att förbättra möjligheterna till resultatstyrning. 
 Utredningen har uppdragit åt Statskontoret att utvärdera i vilken mån det nu gällande finansieringssystemet möjliggjort resultatstyrning av de frivilliga försvarsorganisationernas med- verkan i totalförsvaret. Vidare ingick i uppdraget att, vid behov, undersöka hur ett nytt system för den statliga finansieringen av frivilligorganisationerna med hänsyn till ny inriktning och nya uppgifter skall utformas i syfte att förbättra möjligheterna till resultatstyrning. 
 Den statliga finansieringen av frivilliga försvarsorganisationer har under  
 1990-talet 
  behandlats i ett par utredningar, nämligen (SOU 1992:132)  
 Frivillig verksamhet för totalförsvaret  
 och (SOU 1997:70)  
 Totalförsvaret och frivilligorganisationerna – uppdrag, stöd och ersättning. 
  
 På grundval av den sistnämnda utredningen gav regeringen i regleringsbrev för år 1998 i uppdrag till Försvarsmakten och Över- styrelsen för civil beredskap att utveckla en modell för fördelning av Försvarsdepartementets anslag D6 Stöd till frivilliga försvars- organisationer inom totalförsvaret. De båda myndigheterna bildade en för ändamålet gemensam arbetsgrupp, vilken tog hjälp av Försvarets forskningsanstalt (FOA) att utveckla en modell för värdering och fördelning av  
 D6-anslaget. 
  Den av FOA konstruera- de modellen redovisades i metodrapporten  
 Fördelningsmodell för organisationsstöd till frivilligorganisationerna  
 (december 1998). 
 Ytterligare ett par utredningar av mer generell karaktär med inriktning på statens bidrag till och styrning av ideella organisa- tioner förtjänar att nämnas i sammanhanget. Dessa är (SOU 1993:71)  
 Organisationernas bidrag  
 och (Ds 1997:36)  
 Resultatstyr- ning av Föreningsbidrag. 
  
 240 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Samtliga dessa utredningar har utgjort underlag till frivillig- organisationsutredningens överväganden om utformning av en ny modell för finansiering av frivilliga försvarsorganisationer. 
  
 11.3 
  
 Huvuddragen i nuvarande finansieringssystem 
  
 Syftet med statlig finansiering av de frivilliga försvarsorganisa- tionerna är att rikta ekonomiska resurser till sådan verksamhet som bidrar till totalförsvarets folkliga förankring och demokratins utveckling i totalförsvarssammanhang. Den statliga finansieringen syftar också till att stimulera de frivilliga organisationernas enga- gemang och insatser i totalförsvaret såväl i fred som i krig samt i det avseendet vara en form av ersättning till organisationerna för utfört arbete genom uppdrag från statliga myndigheter. 
 De frivilliga försvarsorganisationernas finansiering grundas, utöver organisationernas egen finansiering, på statliga medel för den del av deras verksamhet som enligt förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet främjar totalförsvaret och som om- fattar försvarsupplysning, rekrytering och utbildning av frivilliga för uppgifter inom totalförsvaret. 
 De statliga medlen till de frivilliga försvarsorganisationerna finansieras över statsbudgeten via olika anslag inom Utgifts- område 6 Totalförsvar, fr.o.m. år 2001 inom politikområdet Försvarspolitik. 
 Försvarsmakten och Överstyrelsen för civilberedskap skall stödja de frivilliga försvarsorganisationerna så att organisationernas verksamhet främjar försvarsviljan och ger försvarsverksamheten en bred förankring. 
 Den statliga finansieringen omfattar dels organisationsstöd, dels uppdragsersättning. 
 Försvarsmakten bereder och beslutar om stöd till frivilliga för- svarsorganisationer med uppgifter inom den militära delen av totalförsvaret, medan Överstyrelsen för civil beredskap bereder och beslutar om stöd till frivilligorganisationer med uppgifter inom det civila försvaret. Sedan år 1999 har Överstyrelsen för civil beredskap det övergripande samordningsansvaret för frivilligfrågor inom det civila försvaret. 
 Finansiering av stödet har under år 2000 skett från anslaget D6 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret. Anslaget för året har disponerats på följande sätt: Försvarsmakten 
 241 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 (59 266 miljoner kronor) och Överstyrelsen för civil beredskap 
 (29 020 miljoner kronor). Fördelningen av organisationsstödet till de frivilliga försvarsorganisationerna år 2000 framgår av figur 11.1. 
  
 Figur 11.1.  
 Fördelning av organisationsstöd till frivilliga försvarsorga- nisationer från anslaget D6 år 2000 (tkr) 
  
 Organisation/verksamhet 
  
 Organisationsstöd 
  
 Organisationsstöd 
  
 Totalt 
  
 från Försvars- 
  
 från Överstyrelsen 
  
 organisa- 
  
 makten 
  
 för civil beredskap 
  
 tionsstöd år 
  
 2000 
  
 Centralförbundet för befäls- 
  
 11 220 
  
 0 
  
 11 220 
  
 utbildning 
  
 Flygfältsingenjörsföreningarnas 
  
 1 200 
  
 0 
  
 1 200 
  
 Riksförbund 
  
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund 
  
 5 360 
  
 0 
  
 5 360 
  
 Frivilliga Automobilkårernas 
  
 150 
  
 3 120 
  
 3 270 
  
 Riksförbund 
  
 Frivilliga Flygkåren 
  
 525 
  
 2 122 
  
 2 647 
  
 Frivilliga Motorcykelkårernas 
  
 2 110 
  
 189 
  
 2 299 
  
 Riksförbund 
  
 Frivilliga radioorganisationen 
  
 5 200 
  
 905 
  
 6 105 
  
 Frivilliga Skytterörelsen 
  
 4 850 
  
 0 
  
 4 850 
  
 Försvarets Personaltjänst- 
  
 190 
  
 0 
  
 190 
  
 förbund 
  
 Hemvärnsbefälens Riksförbund 
  
 472 
  
 0 
  
 472 
  
 Kustartilleriets 
  
 170 
  
 0 
  
 170 
  
 Reservofficersförbund 
  
 Riksförbundet Sveriges 
  
 11 370 
  
 35 
  
 11 405 
  
 lottakårer 
  
 Sjövärnskårernas Riksförbund 
  
 2 857 
  
 0 
  
 2 857 
  
 Svenska Arméns och Flyg- 
  
 260 
  
 0 
  
 260 
  
 vapnets Reservofficersförbund 
  
 Svenska Blå Stjärnan 
  
 0 
  
 2 102 
  
 2 102 
  
 Svenska Brukshundklubben 
  
 1 381 
  
 555 
  
 1 936 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet 
  
 100 
  
 0 
  
 100 
  
 Svenska Flottans Reserv- 
  
 150 
  
 0 
  
 150 
  
 officersförbund 
  
 Svenska Pistolskytteförbundet 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Svenska Röda Korset 
  
 1 800 
  
 1 183 
  
 2 983 
  
 Svenska Sportskytteförbundet 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Svenska Värnplikts- 
  
 173 
  
 0 
  
 173 
  
 officersförbundet 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund 
  
 0 
  
 12 169 
  
 12 169 
  
 242 
 SOU 2001:15 Finansiering och styrning 
  
 Organisation/verksamhet 
  
 Organisationsstöd 
  
 Organisationsstöd 
  
 Totalt 
  
 från Försvars- 
  
 från Överstyrelsen 
  
 organisa- 
  
 makten 
  
 för civil beredskap 
  
 tionsstöd år 
  
 2000 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers 
  
 4 600 
  
 6 640 
  
 11 240 
  
 Riksförbund 
  
 Stöd till militära tidskrifter 
  
 2 034 
  
 0 
  
 0 
  
 Hyressubventioner 
  
 3 094 
  
 0 
  
 0 
  
 Summa 
  
 59 266 
  
 29 020 
  
 88 286 
  
 Av de frivilliga försvarsorganisationerna är för närvarande fjorton samlokaliserade på Artillerigården i anslutning till Armémuseum i Stockholm. Dessa får där hyressubventioner motsvarande drygt tre miljoner kronor, som bekostas av Försvarsmakten ur anslaget 6:18. Därutöver stödjer Försvarsmakten ett antal militära tidskrifter med medel ur samma anslag. 
 Organisationsstödet, anslaget D6, är avsett som finansierings- stöd för de frivilliga försvarsorganisationernas ledning och administration, information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar, rekrytering och fr.o.m. år 2000 även för funk- tionärsutbildning för den egna organisationen samt ungdomsverk- samhet. Stödet skall ge möjlighet till kontinuitet och stabilitet i organisationernas grundläggande verksamhet. Stödet fördelas efter dialog med de frivilliga försvarsorganisationerna. Organisations- stödet utgår för år 2001 ur anslaget 6:18 (tidigare D6) Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret. 
 Uppdragsersättning utgår till organisationerna för att täcka deras samtliga kostnader, fr.o.m. år 2000 även  
 overhead-kostnader, 
  för den utbildning av frivillig personal till myndigheters m.fl. krigs- och beredskapsorganisation som frivilligorganisationerna genomför. För utbildningsuppdragen erhåller organisationerna också bistånd/stöd från myndigheterna (främst Försvarsmakten) i form av instruktörsstöd, tillgång till fri lokal, materiel, transporter m.m. Ersättningarna är uppdragsstyrda, dvs. uppdrag, handlingsregler och resurser anges av respektive myndighet i dialog med berörda organisationer. Fördelningen av uppdragsmedel år 2000 från respektive myndighet framgår av figur 11.2. 
 243 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Figur 11.2.  
 Fördelning av uppdragsmedel till frivilliga försvarsorganisationer från anslagen A1, B1, B3 och B6 år 2000 (tkr) 
  
 Organisation 
  
 Försvars- 
  
 Över- 
  
 Arbets- 
  
 Statens 
  
 Social- 
  
 Summa, 
  
 makten 
  
 styrelsen 
  
 marknads- 
  
 räddnings- 
  
 styrelsen 
  
 uppdrags- 
  
 (anslag A1) 
  
 för civil 
  
 styrelsen 
  
 verk - 
  
 (anslag B6) 
  
 medel 
  
 beredskap 
  
 (anslag B3) 
  
 (anslag B3) 
  
 (anslag B1) 
  
 Centralförbundet för 
  
 26 650 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 26 650 
  
 befälsutbildning 
  
 Flygfältsingenjörs- 
  
 2 250 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 250 
  
 föreningarnas 
  
 Riksförbund 
  
 Flygvapenfrivilligas 
  
 13 350 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 13 650 
  
 Riksförbund 
  
 Frivilliga Automobil- 
  
 0 
  
 0 
  
 6 050 
  
 0 
  
 0 
  
 6 050 
  
 kårernas Riksförbund 
  
 Frivilliga Flygkåren 
  
 500 
  
 0 
  
 0 
  
 3 300 
  
 0 
  
 3 800 
  
 Frivilliga Motor- 
  
 4 575 
  
 60 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 4 635 
  
 cykelkårernas Riks- 
  
 förbund 
  
 Frivilliga radio- 
  
 10 200 
  
 275 
  
 0 
  
 0 
  
 1 550 
  
 12 025 
  
 organisationen 
  
 Frivilliga Skytte- 
  
 5 000 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 5 000 
  
 rörelsen 
  
 Försvarets Personal- 
  
 700 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 700 
  
 förbund 
  
 Hemvärnsbefälens 
  
 2 200 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 200 
  
 Riksförbund 
  
 Kustartilleriets 
  
 300 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 300 
  
 Reservofficersförbund 
  
 Riksförbundet 
  
 21 800 
  
 185 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 21 985 
  
 Sveriges lottakårer 
  
 Sjövärnskårernas 
  
 2 550 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 2 550 
  
 Riksförbund 
  
 Svenska Arméns och 
  
 700 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 700 
  
 Flygvapnets Reserv- 
  
 officersförbund 
  
 Svenska Blå Stjärnan 
  
 0 
  
 0 
  
 4 800 
  
 0 
  
 0 
  
 4 800 
  
 Svenska Brukshund- 
  
 2 400 
  
 0 
  
 0 
  
 2 000 
  
 0 
  
 4 400 
  
 klubben 
  
 Svenska Fallskärms- 
  
 225 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 225 
  
 förbundet 
  
 Svenska Flottans 
  
 600 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 600 
  
 Reservofficers- 
  
 förbund 
  
 Svenska Pistolskytte- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 förbundet 
  
 Svenska Röda Korset 
  
 14 000 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 900 
  
 14 900 
  
 Svenska Sportskytte- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 förbundet 
  
 244 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Organisation 
  
 Försvars- 
  
 Över- 
  
 Arbets- 
  
 Statens 
  
 Social- 
  
 Summa, 
  
 makten 
  
 styrelsen 
  
 marknads- 
  
 räddnings- 
  
 styrelsen 
  
 uppdrags- 
  
 (anslag A1) 
  
 för civil 
  
 styrelsen 
  
 verk - 
  
 (anslag B6) 
  
 medel 
  
 beredskap 
  
 (anslag B3) 
  
 (anslag B3) 
  
 (anslag B1) 
  
 Svenska Värnplikts- 
  
 300 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 300 
  
 officersförbundet 
  
 Sveriges Civilförsvars- 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 12 580 
  
 0 
  
 12 580 
  
 förbund 
  
 Sveriges Kvinnliga 
  
 9 000 
  
 0 
  
 12 980 
  
 0 
  
 750 
  
 22 730 
  
 Bilkårers Riksförbund 
  
 Summa 
  
 117 300 
  
 520 
  
 23 830 
  
 17 880 
  
 3 200 
  
 162 730 
  
 Två frivilliga försvarsorganisationer får varken organisationsstöd eller uppdragsersättning från de ovan nämnda anslagen. Dessa organisationer är Svenska Pistolskytteförbundet som år 2000 till- delades drygt 780 000 kronor i statsbidrag från Kulturdeparte- mentet och Svenska Sportskytteförbundet som tilldelades cirka 3 miljoner kronor i statsbidrag via Riksidrottsförbundet. 
 Uppdragsersättningar utgår för år 2001 ur anslaget 6:1 (tidigare A1) Förbandsverksamhet och beredskap m.m., som förvaltas av Försvarsmakten, anslaget 6:4 (tidigare B1) Civil ledning som för- valtas av Överstyrelsen för civil beredskap som funktionsansvarig myndighet, anslaget 6:6 (tidigare B3) där Arbetsmarknadsstyrelsen har en anslagspost och funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst med Statens räddningsverk som funktionsansvarig myndighet har en annan samt anslaget 6:9 (tidigare B6) funktionen Hälso- och sjukvård m.m. med Socialstyrelsen som funktions- ansvarig myndighet. 
 För de organisationer som på uppdragsbasis bedriver stödjande verksamhet i Estland, Lettland, Litauen, Polen och Ryssland utgår medel efter särskilda beslut av regeringen. Underlag för rege- ringsbeslut bereds av Försvarsmakten respektive Överstyrelsen för civil beredskap, vilka sedan har att fördela och utbetala medel till organisationerna för denna verksamhet. Den verksamheten är ett led i att medverka till uppbyggnaden av ett demokratiskt system i länderna och ett försvar under demokratisk kontroll. För ända- målet avseende år 2001 har Försvarsmakten tilldelats 4,8 miljoner kronor och Överstyrelsen för civil beredskap drygt 2,8 miljoner kronor. 
 Den verksamhet som omfattar hemvärnet finansieras helt inom Försvarsmaktens anslag. För år 2001 har avsatts cirka 535 miljoner 
 245 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 kronor. En översiktlig bild av den statliga finansieringen av frivilliga försvarsorganisationer och hemvärnet finns i bilaga 10. 
  
 11.4 
  
 Synpunkter på dagens finansieringssystem 
  
 Vid utredningens konferenser med de frivilliga försvarsorganisa- tionerna framfördes relativt få synpunkter om nuvarande finan- sieringssystem. Följande principiella synpunkter lyftes emellertid fram. 
 Det nuvarande finansieringssystemet är statiskt, bl.a. på grund av att myndigheterna inte gör någon genomgripande ompröv- ning av de krav som bör ställas på de frivilliga försvarsorga- nisationerna och att det är tveksamt om det som utförs svarar mot de reella behov som finns. 
 Det statliga bidragets totala omfattning har varit oförändrat under flera år. Brist på flexibilitet har medfört att nya orga- nisationer inte tagits upp i kretsen av frivilliga försvarsorganisa- tioner eller att nuvarande antal organisationer omprövats. 
 Organisationsstödet bör såsom föreslagits av Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap bestå av en fast del och en rörlig del. Båda bör förhandlas fram. Den fasta delen bör täcka kostnader för ledning, administration och rekrytering och omfatta minst ett treårsperspektiv. Den rörliga delen skall vara ett verksamhetsstöd som utgår efter prestation. 
 Stödet till organisationerna bör inte vara lika för alla utan variera beroende på bl.a. medlemsantal, antal avtal och uppdragens antal och omfattning. 
 Organisationer bör få betalt efter prestation, eftersom bidrag gör organisationerna till passiva mottagare och mindre benägna att utvecklas. 
 En enklare finansieringsmodell än den som FOA har föreslagit bör tas fram. 
 Försvarsmakten respektive Överstyrelsen för civil beredskap har för år 2000 meddelat föreskrifter till organisationerna angående användning av organisationsstödet, utbetalning av detta samt krav på rapportering och redovisning av genomförd verksamhet, bl.a. halv- och helårsrapporter såsom organisationernas årsberättelser och revisionsberättelser/revisorsintyg. 
 246 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 När det gäller uppdragsmedel är regeln den att uppdragsgivande myndighet och uppdragstagande organisation i dialogform och skriftligt preciserar syftet och målet för uppdraget, vad det skall omfatta samt tid och kostnad för detsamma. Beträffande uppdrags- medel har det ansetts både naturligt och möjligt att resultatstyra verksamheten. Resultatstyrningen sker genom dels de uppdrags- avtal som tecknas, dels myndigheternas uppföljning av vad orga- nisationerna presterat. 
 Uppdragsersättningen utgår huvudsakligen till utbildningsupp- drag grundade på behov av personal och utbildning för Försvars- makten enligt Försvarsmaktsplan. Uppdrag och medel för sådan frivilligutbildning ges respektive fördelas till organisationerna av Högkvarteret/Grundorganisationsledningen. Organisationerna är redovisningsskyldiga till Försvarsmakten för erhållna medel och uppnådda resultat. 
 Uppdrag till de frivilliga försvarsorganisationerna lämnas i fråga om det civila försvaret främst från Arbetsmarknadsstyrelsen, Socialstyrelsen och Statens räddningsverk samt i mindre omfatt- ning från Överstyrelsen för civil beredskap. Fördelningen av uppdragsmedel till frivilligorganisationerna utgår från behov men också – i högre grad än vad som gäller för Försvarsmakten – från förslag till uppdrag som organisationerna lämnar till myndigheten. Behoven är inte lika tydligt definierade och hårt styrande på den civila sidan som inom det militära försvaret. 
 Ett stort antal frivilligorganisationer har uttalat till utredningen att de önskar en fastare och mera konsekvent styrning från myn- digheternas sida. Enligt organisationernas uppfattning är det nu alltför mycket slentrian i uppdragsgivningen, eftersom organisa- tionerna själva i stor utsträckning föreslår uppdrag åt sig och myndigheterna samtycker. Organisationerna efterlyser en djupare uppdragsdialog som mer än i dag utgår från beskrivna, faktiska behov. 
 Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap har i december 1998 föreslagit en modell, framtagen av FOA, för för- delningsprinciper för organisationsstöd till frivilliga försvarsorga- nisationer. Enligt modellen skall ett differentierat organisations- stöd utgå från organisationernas nytta för totalförsvaret i den av regeringen fastställda prioritetsordningen  
 väpnat angrepp, anpass- ning, svåra påfrestningar, internationella insatser  
 och  
 fredsnytta. 
  
 Enligt modellen skall organisationerna själva ange sina förmågor (mycket god, god, någon, eller ingen) för respektive situation. 
 247 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utifrån organisationernas förmågor beräknas sedan det differen- tierade organisationsstödet genom olika beräkningsskalor. 
 Enligt utredningens uppfattning är det inte organisationerna själva, utan statsmakterna som skall ange vilka grundförmågor som organisationerna skall ha och upprätthålla för användning i sam- hällsberedskapen, och för vilka de får statsmedel. I samband med de intervjuer och konferenser som utredningen har genomfört har det också framkommit att flertalet organisationer ställer sig tvek- samma till modellen. Mot den bakgrunden avfärdar utredningen den modellen. 
  
 11.5 
  
 Behov av ett nytt finansieringssystem 
  
 I kapitel 3 konstaterar utredningen att den frivilliga totalförsvars- verksamheten står inför betydande utmaningar och förändringar avseende uppgifter i fred och krig. Det är bl.a. en följd av att Försvarsmakten ändras mot en insatsorganisation, att säkerhets- och beredskapsarbetet måste bedrivas enligt en helhetssyn samt att frivilligorganisationerna behöver och kan tas i anspråk i större omfattning i det civila samhället. Detta sammantaget och brister i nu gällande finansieringssystem talar för att en till de nya förutsättningarna mer anpassad styrnings- och finansieringsmodell bör utvecklas. Detta innebär dock inte att de nuvarande stöd- och ersättningsformerna bör utmanövreras helt, utan att de bör anpassas till nya förutsättningar. 
 Statsmakterna har funnit det angeläget att ekonomiskt och på andra sätt stödja de frivilliga försvarsorganisationerna. Den statliga finansieringen syftar till att främja långsiktigheten och stabiliteten i de frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet och insatser med avseende på samhällsberedskapen och totalförsvaret. De främsta syftena med den statliga finansieringen är att skapa goda förut- sättningar för att organisationerna skall bidra till 
 totalförsvarets folkförankring och demokratiska utveckling, totalförsvarets anpassningsförmåga i fred och krig, 
 att stärka individens och samhällets förmåga att förebygga och hantera extraordinära situationer i fred och krig, 
 att stärka totalförsvarets förmåga i krig, 
 att utveckla de frivilliga totalförsvarsorganisationernas kompe- tens och engagemang i totalförsvaret i fred och krig samt 
 248 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 att främja långsiktigheten och stabiliteten i det frivilliga arbetet för samhällsberedskapen och totalförsvaret. 
 För att kunna nå dessa syften har utredningen funnit behov av att ställa upp vissa kriterier för konstruktion av bidragssystem och för fördelning av statliga stödmedel till frivillig försvarsverksamhet. Utredningen konstaterar att motsvarande kriterier saknas i dagens finansieringssystem. Således har myndigheterna inte haft några principer att följa vid fördelning av statliga bidrag. 
 Utredningen har bedömt det ändamålsenligt att bygga upp ett finansieringssystem i moduler, som knyter an till inte bara organisationernas omfattning och inriktning utan fastmer till fri- villigorganisationernas kompetens och förmåga att medverka i samhällsberedskapen samt till hur omfattande deras engagemang är i totalförsvarssammanhang. 
 Ett system som är uppbyggt på så sätt skapar enligt utredningen en flexibilitet. Systemet kan därför bättre än i dag anpassas till antalet frivilliga totalförsvarsorganisationer. Vissa av dessa kan uppträda som enbart främjande och understödjande organisationer, medan andra kan vara både främjande organisationer och åta sig uppdrag och ingå på olika sätt i samhällets totala beredskaps- organisation. Detta öppnar möjligheterna till att ansluta fler fri- villiga totalförsvarsorganisationer. 
 De frivilliga totalförsvarsorganisationerna kan såsom i dag åta sig uppdrag för både statliga myndigheter och kommuner. För sådana uppdrag förutsätts ekonomisk ersättning utgå för full kostnadstäckning. Ju större ansvar en organisation förmår åta sig och leva upp till inom ramen för uppdragsverksamheten, desto stabilare bör dess ekonomi kunna bli. 
  
 11.5.1 
  
 Organisationernas egenfinansiering 
  
 De frivilliga försvarsorganisationernas grundfinansiering utgörs av organisationernas egna medel. Dessa kan bestå av medlemsavgifter, deltagaravgifter, bidrag från enskilda, insamlingar, lotteri- och försäljningsintäkter, avkastning från eget kapital, donationsmedel, etc. En organisations egenfinansiering är uteslutande en intern angelägenhet utan statlig inblandning. 
 249 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 11.5.2 
  
 Statlig finansiering 
  
 Det statliga finansiella stödet till de frivilliga totalförsvars- organisationerna kommer såsom hittills att bestå av olika kompo- nenter/moduler. 
 I 7 kap. 7 13 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) stadgas om allmännyttiga ideella organisationer i fråga om befrielse från statlig inkomstskatt. 
 Det först nämnda rekvisitet om skattebefrielse – allmännyttiga – uppfyller frivilliga försvarsorganisationer, då deras verksamhet inriktas mot samhällsberedskapen och att bidra till och delta i samhällsskyddet samt att mer eller mindre medverka i total- försvarsuppgifter. 
 Det andra rekvisitet – ideella – uppfyller de genom att med- lemskap i organisationerna är öppet och frivilligt och att deras verksamhet bedrivs utan kommersiell karaktär eller för ekonomisk vinning. En organisations skattebefrielse respektive i vilken mån den kan vara skattskyldig framgår enligt beslut av skattemyndig- heten. Någon samlad redovisning av den ekonomiska omfatt- ningen av de frivilliga försvarsorganisationernas skattebefrielse existerar inte i dag. Utredningen kan därför inte ange hur stort belopp den samlade skattebefrielsen motsvarar. Det torde emellertid vara fråga om mångmiljonbelopp. 
 Utredningen om översyn av reglerna om skattskyldighet i mervärdesskattelagen m.m. (Fi 1999:03; dir. 1999:10) har i en skri- velse med anledning av en enkät som genomfördes våren 2000 anfört: Kopplingen till reglerna om inkomstskatt innebär att en allmännyttig ideell förening som är befriad från inkomstskatt för en viss verksamhet inte heller är skyldig att betala mervärdesskatt. 
 Mot den bakgrunden bör de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna, enligt Frivilligorganisationsutredningens mening, vara befriade från mervärdesskatt i sin ideella verksamhet. Så tycks emellertid, enligt uppgifter till utredningen från några frivilliga försvarsorganisationer, inte vara fallet i dag. Det finns inte någon samlad bild över hur stort det sammantagna beloppet skulle vara, som skulle motsvara de frivilliga försvarsorganisationernas befrielse från mervärdesskatt. Även detta belopp torde dock vara betydande. 
 Utredningen finner starkt vägande skäl för att de frivilliga total- försvarsorganisationerna skall vara befriade från skatt och mer- värdesskatt för sin allmännyttiga ideella verksamhet. Uthyrning av 
 250 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 kursgårdar är, enligt utredningens uppfattning, däremot att be- trakta som kommersiell verksamhet och bör således vara skatte- pliktig. Befrielse från såväl inkomstskatt som mervärdesskatt – som utan befrielsen skulle tillfalla statskassan – kan sägas vara en form av statligt ekonomiskt stöd till de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna. 
 I detta sammanhang bör noteras att frivilliga försvarsorganisa- tioner är befriade från att lämna inkomstdeklarationer. 
 Utredningen om översyn av reglerna om skattskyldighet i mer- värdesskattelagen m.m. (Fi 1999:03) beräknas avsluta sitt arbete den 1 juli 2001. 
 Organisationsstöd 
 Grunden i det statliga bidragssystem som riktas till frivilliga total- försvarsorganisationer bör ha formen av organisationsstöd. 
 Med organisationsstöd avser utredningen statligt finansierat stöd till folkrörelsen frivilliga totalförsvarsorganisationer enligt vissa kriterier, som regeringen fastställer. Genom kriterierna, generella för alla slag av frivilliga totalförsvarsorganisationer, kommer orga- nisationerna att känna till vilka förutsättningar som gäller för att få organisationsstöd, dvs. stödsystemet blir transparent och förut- sebart. Med generella kriterier skapas också förutsättningar att enkelt fördela och i övrigt administrera bidragen till organisa- tionerna. Utredningen bedömer att ett sådant system är både rättvist och kostnadseffektivt. 
 Någon motsvarighet till de kriterier som utredningen här ställer upp har tidigare inte funnits för de frivilliga försvarsorganisationer som i dag får statliga bidrag. Likartade kriterier gäller emellertid för andra frivilliga, ideella organisationer, som får statliga bidrag genom t.ex. Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida) och Ungdomsstyrelsen. 
 Att utforma kriterier ligger i linje med regeringens vilja att förtydliga och renodla former för ekonomiskt stöd till ideella, frivilliga organisationer. Det nyligen införda politikområdet folk- rörelsepolitik är ett uttryck för detta. Något undantag för folk- rörelsen frivilligförsvar bör inte förekomma härvidlag. 
 Utredningen anser således att en organisation skall uppfylla ett antal formella kriterier för att upptas som frivillig totalförsvars- organisation. Kriterierna bör samtidigt ligga till grund för att 
 251 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 komma i åtnjutande av organisationsstöd. Liknande kriterier finns alltså redan på andra områden. 
 För att anses som frivillig totalförsvarsorganisation och vara berättigad till organisationsstöd bör följande kriterier gälla. 
 En frivillig totalförsvarsorganisation skall 
 vara självständig, demokratiskt uppbyggd med verksamhet, som inte strider mot grundläggande demokratiska värden, och verka för totalförsvarets demokratiska förankring, 
 genom information/utbildning för medlemmarna bidra till att stärka samhällets säkerhet och beredskap i hela hotskalan fred till och med krig. 
 Därutöver skall organisationen ha 
 stadgar samt vara registrerad och ha säte i Sverige, en vald styrelse och regelbundna medlemsaktiviteter, ett visst minsta antal individuella medlemmar, 
 en riksorganisation, om möjligt företrädd i ett visst minsta antal län, 
 verksamheten dokumenterad i begärd återredovisning och revi- derat bokslut samt 
 fullgjort av bidragsgivaren angivna återrapporteringskrav. 
 Organisationer som gör anspråk på att vara frivilliga totalförsvars- organisationer och uppbära statligt ekonomiskt stöd förutsätts ha stadgar, som står i överensstämmelse med kravet på självständighet och demokrati. Det organ som beslutar om bidrag till en fri- villigorganisation bör insamla erforderlig dokumentation och föra register över de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. 
 Kriteriet att en organisation skall vara registrerad innebär, att den skall vara upptagen i skattemyndighetens register och ha tilldelats ett organisationsnummer. Organisation på central, regional respektive lokal nivå registreras hos skattemyndigheten i det län där den verkar. 
 Att organisationen har en aktiv verksamhet skall framgå av åter- rapporteringen. 
 Spännvidden är stor i fråga om de frivilliga försvarsorganisa- tionernas medlemsantal. Vissa har endast några hundratal indivi- duella medlemmar, medan andra har flera tiotusental. Det lägsta antalet individuella medlemmar i en frivillig totalförsvarsorganisa- tion bör, enligt utredningens uppfattning, inte understiga 300. 
 252 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Anledningen härtill är att en organisation bör ha en sådan omfattning att den har förutsättningar att vara en riksorganisation. Detta medlemsantal skulle medge att även små men från bered- skapssynpunkt betydelsefulla organisationer kan komma i fråga som frivilliga totalförsvarsorganisationer. 
 Som jämförelse kan nämnas att de minsta frivilliga försvars- organisationerna i dag omfattar cirka 350 medlemmar. Antalet 300 skulle därmed borga för att ingen av de nuvarande organisationerna av det skälet skulle uteslutas ur kretsen av frivilliga totalförsvars- organisationer. Det skulle också skapa utrymme för en tämligen nyetablerad organisation att kunna bli frivillig totalförsvarsorga- nisation, om den i övrigt uppfyller de ställda kraven. 
 För att komma i fråga som ny organisation bör utöver övriga kriterier ställas kravet, att organisationen har haft verksamhet som har pågått under minst två år sedan den grundades. Skälet är att den skall kunna uppvisa en stabil och långsiktig verksamhet och dokumentation som erfordras. Motsvarande krav ställer både Sida och Ungdomsstyrelsen på de organisationer de stödjer. 
 De frivilliga försvarsorganisationerna är uppbyggda efter olika strukturer. Några av dem bedriver verksamhet på central nivå med ett antal regionalavdelningar men utan lokala föreningar. Vissa har starka regionala föreningar/förbund/avdelningar/distrikt med ett mindre eller större antal lokalföreningar. Åter andra har tyngd- punkten förlagd till den lokala nivån. Beroende på frivilligorganisa- tionernas inre organisation och storlek är det inte givet att alla organisationer är rikstäckande. För att betraktas som riksorga- nisation bör kriteriet därför vara att den frivilliga totalförsvarsorga- nisationen skall vara företrädd i minst en tredjedel av landets län, dvs. för närvarande sju län. 
 Utredningen anser, att minimikravet för att godkännas som fri- villig totalförsvarsorganisation bör vara, att organisationen aktivt informerar/utbildar sina egna medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar. Målet bör vara att informationen under motsvarande cirka tolv timmars utbildningstid skall ha givits inom en treårsperiod till minst en tredjedel av medlemmarna med huvudsakligt intresse riktat till totalförsvaret. Resultatet bör redo- visas i den årliga återrapporteringen. 
 För ändamålet bör regeringen uppdra åt ansvariga myndigheter att utforma ett generellt informationsinnehåll (utbildningspaket), som kan läggas till grund för informationen till organisationernas 
 253 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 medlemmar, men som också skall kunna användas för att informera andra i samhället (se kapitel 9). 
 Parallellt härmed kan information om samhällsskydd självfallet lämnas i medlemsblad och debattartiklar, i offentliga debatter, m.m. Häri ingår också att på andra sätt främja samhälls- beredskapens och totalförsvarets syften att skapa, vidmakthålla och utveckla samhällets förmåga att förebygga och minska skadeverkningar på liv, hälsa, miljö och egendom vid extraordinära situationer i fred och krig. 
 Det är ett rimligt krav att en frivillig totalförsvarsorganisation i en återredovisning dokumenterar sin verksamhet under året och redovisar denna till det organ som fördelar organisationsstödet. För fortsatt stöd skall detta organ godkänna återredovisningen. Återredovisningen skall åtföljas av reviderat bokslut. 
 Återredovisningen och bokslutet skall lämnas till det organ som beslutar om och fördelar bidragen senast vid en tidpunkt så att dokumenten kan beaktas i det budgetunderlag som lämnas till regeringen (Försvarsdepartementet). 
 På grund av tidsnöd vid övergången från ett budgetår till nästa kan det bli nödvändigt att fatta ett preliminärt beslut om bidrag på grundval av en preliminär återredovisning från organisationen. Om återredovisningen eller bokslutet inte godkänns av det beslutande organet skall fortsatt statligt stöd hållas inne till dess förklaring eller rättelse åstadkommits. 
 Organisationsstödet bör beslutas och fördelas av det centrala samordningsorgan som utredningen föreslår i kapitel 5. Detta för- utsätter att uppgifter som att besluta och fördela organisationsstöd delegeras till samordningsorganet såsom myndighetsuppgifter i enlighet med 6 § 11 kap. Regeringsformen, utan att det för den skull är fråga om att inrätta en myndighet. 
 Regeringen bör uppdra åt berörda totalförsvarsmyndigheter, främst Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap att lämna underlag till Rådet för frivillig samhällsberedskap för fördelning av organisationsstöd till de frivilliga totalförsvars- organisationerna. 
 Organisationsstödet fastställs såsom i dag en gång per år och omfattar kalenderår. Det organ som beslutar om organisationsstöd skall betala ut stödet kvartalsvis i förskott efter rekvisition från respektive frivillig totalförsvarsorganisation. 
 Beslutande organ och de frivilliga totalförsvarsorganisationerna kommer, om systemet genomförs, inte att föra någon dialog om 
 254 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 organisationsstödet, eftersom det fastställs och fördelas enligt upp- ställda kriterier. Dialogerna kommer därmed att koncentreras till uppdragsverksamheten. 
 En frivillig totalförsvarsorganisation skulle i princip kunna uppbära organisationsstöd från flera departementsområden, säg Försvarsdepartementet, Utbildningsdepartementet och Kultur- departementet. Enligt utredningens uppfattning bör emellertid organisationsstöd utgå från endast ett departementsområde eller en samhällssektor. Ett sådant förfarande ställer krav på samordning mellan olika departementsområden och stödbeviljande organ/myn- digheter. 
 Organisationsstödet bör enligt utredningens uppfattning vara uppdelat på 
 grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. 
 Dessa bidragsdelar utgör de grundläggande modulerna i det statliga stödsystemet. 
 Grundbidrag 
 Grundbidrag bör utgå till samtliga frivilliga totalförsvarsorganisa- tioner. 
 Syftet med grundbidraget bör enligt utredningen vara att bidra till att ersätta kostnader primärt för 
 intern ledning och administration, rekrytering, 
 information och upplysning till medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar i fred och krig, utbildning av dem som skall genomföra organisationens infor- mation om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar i fred och krig till organisationens egna medlemmar samt utbildning av egna funktionärer. 
 Utredningen anser att grundbidraget bör fördelas efter medlems- antalet i de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. Med hänsyn till den stora spännvidden i de frivilliga totalförsvarsorganisationernas medlemsantal bör de delas in i ett antal storleksklasser, så att organisationer som tillhör samma storleksklass får lika stort bidrag. 
 255 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Storleken av ett grundbidrag till en organisation blir således beroende av vilken storleksklass organisationen tillhör. Syftet med ett antal klasser är att minimera tröskeleffekterna i steget från en storleksklass till en annan. Antalet klasser bör förslagsvis sättas till elva. Därmed blir steget för en organisation som flyttas från en klass till närmast högre eller lägre inte så stort. Med medlemmar avses de som den frivilliga totalförsvarsorganisationen har registre- rade som medlemmar, inklusive ungdomsmedlemmar. Stöd till ungdomsverksamhet behandlas längre fram under rubriken Ung- domsbidrag. 
 Det förekommer att frivilliga försvarsorganisationer förutom individuella medlemmar kan ha organisationer anslutna som med- lemmar. Så är fallet med exempelvis Frivilliga radioorganisationen. Sådana kollektivt anslutna organisationer förutsätts få egna bidrag, varför deras medlemmar inte bör läggas till grund för beräkning av det grundbidrag som utgår till de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna. 
 Samma undantag bör gälla för vissa organisationer som registre- rar medlemmar, som ägnar sitt huvudsakliga intresse mot verk- samhet av liten betydelse för samhällsberedskapen. 
 I några mycket stora organisationer såsom Svenska Röda Korset med över 300 000 medlemmar och Frivilliga Skytterörelsen med cirka 90 000 medlemmar är endast delar av organisationen enga- gerade i frivilligförsvaret. Det bör vara medlemsantalet som ingår i dessa delar som utgör grund för till vilken storleksklass orga- nisationen bör föras i detta sammanhang. Indelningen i storleks- klasser framgår av figur 11.3. 
  
 Figur 11.3.  
 Indelning i storleksklasser för grundbidrag 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar per klass 
  
 Intervall inom klasserna 
  
 1 
  
 500 
  
 2 
  
 501 1 000 
  
 500 
  
 3 
  
 1 001 
  
 2 000 
  
 1 000 
  
 4 
  
 2 001 
  
 4 000 
  
 2 000 
  
 5 
  
 4 001 
  
 7 000 
  
 3 000 
  
 6 
  
 7 001 11 000 
  
 4 000 
  
 7 
  
 11 001 
  
 16 000 
  
 5 000 
  
 8 
  
 16 001 
  
 22 000 
  
 6 000 
  
 9 
  
 22 001 
  
 29 000 
  
 7 000 
  
 10 
  
 29 001 
  
 37 000 
  
 8 000 
  
 11 
  
 >37 000 
  
 256 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Alla organisationer som tillhör samma storleksklass får lika stort bidrag i form av grundbidrag. Grundbidraget omfattar cirka tio procent av organisationsstödet. En fördelning av grundbidraget enligt en klassindelning på det sätt som här anges är, enligt utredningens uppfattning, rättvis och administrativt enkel sam- tidigt som det bör underlätta budgetarbetet för varje organisation. Utredningens överväganden om beloppsgränser redovisas i bilaga 9. 
 Ungdomsbidrag 
 Utredningen anser att ett särskilt ungdomsbidrag bör införas i syfte att underlätta rekrytering av ungdomar till frivilliga total- försvarsorganisationer och stimulera deras engagemang i frivillig- rörelsen. Ungdomsbidraget bör vara skilt från det organisations- stöd som det i dag ingår i. Fördelningen av ungdomsbidraget bör i huvudsak följa samma principer som gäller för Ungdomsstyrelsens bidrag till ungdomsorganisationer. 
 Den statliga myndigheten Ungdomsstyrelsen fördelar stats- bidrag till ungdomsorganisationer och verkar för förnyelse av ungdomsverksamheten inom kommuner och föreningsliv. Ung- domsstyrelsen har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av de formella bidragsreglerna för statsbidrag till ungdomsorganisa- tionerna (Rapport:  
 Förslag till förändrade bidragsregler,  
 mars 1999). För fördelning av bidrag har Ungdomsstyrelsen föreslagit kriterier, som, enligt Frivilligorganisationsutredningens uppfattning, anslu- ter väl till dem som bör gälla för ungdomsbidrag till frivilliga totalförsvarsorganisationers ungdomsverksamhet. 
 Följande kriterier bör gälla för totalförsvarsorganisationernas ungdomsverksamhet. En frivillig totalförsvarsorganisations ung- domsverksamhet skall 
 ge demokratisk fostran och bidra till samhällsberedskapens inklusive totalförsvarets folkliga förankring, 
 främja jämställdhet mellan könen, dvs. flickor och pojkar skall ha likvärdiga förutsättningar i organisationen, 
 främja jämlikhet mellan olika ungdomsgrupper, dvs. ett förhåll- ningssätt med  
 etniskt-socialt 
  perspektiv, som verkar för att unga med olika bakgrund tas upp i organisationen, 
 leda till meningsfull fritid inom ramen för organisationens verksamhet, 
 257 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 engagera fler ungdomar, bl.a. som rekryteringsbas. 
 Mål för ungdomsverksamheten skall framgå av frivilligorganisa- tionens stadgar. Ett statligt ungdomsbidrag till frivilliga total- försvarsorganisationer bör stå öppet för alla organisationer, som bedriver aktiv ungdomsverksamhet. 
 En förutsättning för att erhålla ungdomsbidraget är att ung- domsverksamheten bedrivs inom och är en del av den frivilliga totalförsvarsorganisationens verksamhet. De organisationer som i dag har sådan ungdomsverksamhet erhåller ungdomsbidrag enligt den beräkningsmodell som utredningen föreslår. Dessa organisa- tioner kan då inte samtidigt erhålla bidrag från Ungdomsstyrelsen. Det är utredningens uppfattning att ungdomsverksamhet som riktar sig mot totalförsvarssektorn bör vara en del av de frivilliga totalförsvarsorganisationernas verksamhet. 
 Inom vissa organisationer omfattar ungdomsverksamheten åldersintervallet 7 till 25 år, inom andra är intervallet betydligt snävare, 15 till 20 år. Utredningen anser att statligt ungdomsbidrag bör utgå till frivilliga totalförsvarsorganisationer för den ungdoms- verksamhet som omfattar åldrarna från lägst 12 och högst till och med 24 år. En organisation kan självfallet bestämma andra åldersgränser, som skall gälla inom intervallet. Barn under 12 år bör emellertid inte inräknas vid beräkning av ungdomsbidrag. De åldersgränser som gäller för organisationens ungdomsrörelse skall framgå av organisationens stadgar. 
 När det gäller ungdomsverksamhet inom frivilligorganisa- tionerna är det viktigt att Förenta Nationernas barnkonvention mot barnsoldater beaktas. I konventionen, som Sverige har rati- ficerat, stadgas att man måste vara 18 år för att få vara soldat. Detta innebär att i frivilligverksamhet som har direkt koppling till Försvarsmakten får ungdomar yngre än 18 år inte tilldelas militär vapenutrustning. 
 Antalet ungdomsmedlemmar skall redovisas i frivilligorganisa- tionens återrapportering. Som medlem i ungdomsverksamheten räknas den som organisationen registrerat som ungdomsmedlem alternativt före årsmötet har ansökt om medlemskap, men som ännu inte registrerats. Ungdomsverksamhet bedrivs för närvarande inte av alla organisationer. 
 Vissa organisationer har ett stort antal ungdomsmedlemmar. Centralförbundet för Befälsutbildning har t.ex. cirka 3 000 ung- 
 258 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 domar, medan andra har ett betydligt färre antal, såsom Frivilliga radioorganisationen med cirka 300 ungdomar. 
 Med anledning av att spännvidden är stor, när det gäller antalet ungdomsmedlemmar, kan det enligt utredningen finnas skäl att även i fråga om ungdomsbidraget införa ett antal storleksklasser baserade på riksorganisationernas ungdomsmedlemsantal. Sju klasser har bedömts vara lämpliga enligt figur 11.4. 
  
 Figur 11.4.  
 Indelning i storleksklasser för ungdomsbidrag 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar per klass 
  
 1 
  
 2 
  
 501 1 000 
  
 3 
  
 1 001 1 500 
  
 4 
  
 1 501 2 000 
  
 5 
  
 2 001 2 500 
  
 6 
  
 2 501 3 000 
  
 7 
  
 >3 000 
  
 Utredningen anser att organisationer som tillhör samma klass bör få ett ungdomsbidrag bestående av dels ett fast bidrag per klass, dels ett rörligt bidrag per ungdomsmedlem. Ungdomsbidraget omfattar knappt 5 procent av organisationsstödet. De belopps- gränser som utredningen övervägt för ungdomsbidraget redovisas i bilaga 9. 
 Ungdomsbidraget är att betrakta som ett statligt ekonomiskt stöd till de frivilliga totalförsvarsorganisationernas ungdomsverk- samhet. Formen bidrag innebär att full kostnadstäckning inte kan påräknas, även om kostnaderna för stora delar av ungdoms- verksamheten bör kunna täckas av bidragsmedlen. 
 Ungdomsbidraget bör på motsvarande sätt som grundbidraget syfta till stabilitet och långsiktighet i verksamheten. Detta innebär att en riksorganisation bör få löfte om att få uppbära ung- domsbidrag under en treårsperiod, men att bidragets exakta storlek beslutas för ett år i sänder med hänsyn till den statliga budgetcykeln. 
 259 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Kompetensbidrag 
 Med kompetensbidrag avses statligt bidrag till frivilliga beman- ningsorganisationer, som kan tillhandahålla personella resurser i sådan omfattning och med den kompetens som myndigheter och kommuner efterfrågar för insatser i extraordinära situationer. Kompetensbidraget är till för att premiera organisationerna för att upprätthålla kompetensen hos sina medlemmar på den nivå som erfordras för fullgoda insatser. 
 Statliga myndigheter och kommuner har såsom framgår av tidi- gare kapitel behov av att kunna ta i anspråk frivilliga totalförsvars- organisationer, som har sådan kompetens som efterfrågas och som kan ställa bemanningspersonal till förfogande i samhällsbered- skapen i såväl fred som krig. Det är fråga om dels  
 kontrakts- /avtalspersonal, 
  dels personal som en frivillig totalförsvarsorga- nisation enligt överenskommelse med en myndighet/kommun lovat att ställa upp med i en extraordinär situation. 
 Enligt utredningens uppfattning bör ett särskilt bidrag införas i syfte att stimulera de frivilliga totalförsvarsorganisationerna att vidmakthålla och vidareutveckla denna personals grund- och specialkompetens och förmåga till insatser i samhällsberedskapen inklusive totalförsvaret samt därtill rekrytera fler med sådan kompetens. Detta bidrag kan förslagsvis benämnas kompetens- bidrag. 
 Kompetensbidraget kan konstrueras efter olika principer. Utredningen har övervägt följande två alternativ. 
 Enligt  
 det ena alternativet  
 skulle kompetensbidraget grundas på det bedömda antal avtal/överenskommelser, som motsvarar statliga myndigheters respektive kommuners uppställda behov av beman- ningspersonal i såväl fred som krig. Behoven resulterar i dels individuella kontrakt/avtal, dels överenskommelser som träffas mellan å ena sidan bemanningsorganisationer bland de frivilliga totalförsvarsorganisationerna och å andra sidan myndigheter respektive kommuner. 
 De statliga myndigheternas behov är möjliga att beräkna med relativt stor noggrannhet, medan kommunernas behov på nuvaran- de stadium endast kan uppskattas grovt. Statens och kommunernas resursbehov för civila insatser uppskattas till 45 000 50 000 personer. Det militära behovet beräknas till 35 000 frivilliga i bl.a. hemvärnet och LOMOS, dvs. totalt cirka 85 000 personer. Det är dessa som i första hand berörs av kompetenshöjande insatser. 
 260 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Härutöver har Försvarsmakten behov av cirka 50 000 personer i hemvärnet med kontrakt med Försvarsmakten. Totalt rör det sig, enligt utredningens uppskattning, om cirka 135 000 personer. 
 Statens och kommunernas behov av bemanningspersonal med avtal eller andra överenskommelser skulle vara grunden för kom- petensbidragets storlek enligt detta alternativ. Kompetensbidraget skulle beräknas för antal  
 utbildnings-/kurstimmar 
  som medlem med kontrakt/avtal/överenskommelse deltagit multiplicerat med ett visst belopp i timersättning enligt formeln: 
 deltagande medlemmar x medlemsutbildningstimmar x tim- ersättning. 
 Utbildningens omfattning skulle beräknas såsom i dag enligt bl.a. Handbok H Friv, dvs. 16 20 dagar under en fyraårsperiod. En utbildningsdag beräknas omfatta 6 8 timmar, dvs. minst 24 timmar per år. 
 Alla slag av utbildnings- och kursverksamheter som är relevanta i sammanhanget bör räknas in i kompetensbidraget. Som exempel på kompetenshöjande utbildningsinsatser/kursverksamhet kan nämnas 
 grundutbildning, bl.a. självskydd och kommunkunskap, kompletterings- och fördjupningsutbildning, 
 befäls- och befattningsutbildning, bl.a. ledarskapsutveckling och övningsverksamhet, bl.a. fältövningar. 
 Att teckna avtal förekommer i princip endast när det gäller Försvarsmakten, medan vissa civila myndigheter troligen inte kommer att göra det i fredstid. De planerar att vänta med avtalstecknande till en eventuell anpassningsperiod. 
  
 Det andra alter 
 nativet innebär att ett kompetensbidrag knyts till antal medlemmar i de organisationer som bemannar befattningar i freds- eller krigstida beredskapsorganisationer eller som utbildar personal för sådana befattningar. 
 Detta förutsätter att medlemmarna har uppnått en viss grund- kompetens, som efterfrågas av statliga myndigheter och kommu- ner, och som krävs för att organisationerna skall kunna göra eventuella insatser av olika slag. Inriktningen och omfattningen av den grundkompetens det är fråga om varierar från organisation till organisation beroende på deras verksamhetsinriktning. 
 261 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Kraven som skall gälla för att en organisations medlemmar skall anses ha grundkompetens inom ett område fastställs av Försvars- makten (Högkvarteret) och Överstyrelsen för civil beredskap i nära samarbete med berörda statliga myndigheter och företrädare för den lokala nivån efter hörande av de berörda frivilliga beman- ningsorganisationerna. 
 Då grundkompetens har uppnåtts, anser utredningen, bör orga- nisationen utfärda ett kompetensbevis/intyg som verifierar med- lemmens kunskaper och förmåga. Det samlade antalet medlemmar med dokumenterad kompetens kommer att vara ett mått på organisationens kapacitet att kunna ställa vissa grundläggande resurser till samhällets förfogande. 
 För att en frivillig totalförsvarsorganisation skall kunna åta sig bemanningsuppdrag eller utföra andra slag av kvalificerade uppdrag erfordras normalt någon form av fördjupade kunskaper eller specialistkunskaper. I den utsträckning sådana inte förvärvats på annat sätt kan grundkompetensen bli en viktig grundsten för vidareutbildning i organisationens regi. För att en organisation skall kunna få tillräckligt många medlemmar med efterfrågad kompetens för uppdrag eller andra kvalificerade insatser torde det vara nödvändigt att utbilda långt fler medlemmar än vad som krävs för det enskilda uppdraget/insatsen. 
 Det blir de beställande myndigheterna som, genom de krav de kommer att ställa på organisationernas kompetens och förmåga, indirekt kommer att sätta kriterierna för vad som skall anses vara acceptabel kompetensnivå. För att nå upp till ställda krav på efterfrågad bemanning kan det bli aktuellt att myndigheterna ger organisationerna i uppdrag att utbilda medlemmar i erforderligt antal. Det antalet måste vara respektive organisations ansvar att bedöma, i samråd med berörda myndigheter. 
 Med hänsyn till ändrade förutsättningar i samhället och kanske därmed annorlunda behov torde det bli nödvändigt att en gång vart tredje år stämma av organisationernas kompetens samt behovet av antal kompetensbevis. 
 Kompetensbidraget enligt detta alternativ bör, enligt utred- ningen, få följande utformning. 
 Principen är att det antal kompetensbevis/intyg som garanterar aktuell grundkompetens eller bemanningskompetens och som en organisation redovisar utgör basen för kompetensbidragets storlek. Även i fråga om kompetensbidrag bör enligt utredningens uppfatt- ning införas en indelning i storleksklasser, med hänsyn till att 
 262 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 organisationerna kommer att uppvisa olika antal kompetens- bevis/intyg. Ersättningsnivåerna bör knytas till respektive storleks- klass. Storleksklasser för kompetensbidrag framgår av figur 11.5. 
  
 Figur 11.5.  
 Indelning i storleksklasser för kompetensintyg 
  
 Klass 
  
 Antal intyg 
  
 1 
  
 100 250 
  
 2 
  
 251 500 
  
 3 
  
 501 1 000 
  
 4 
  
 1 001 2 000 
  
 5 
  
 2 001 3 000 
  
 6 
  
 3 001 4 000 
  
 7 
  
 4 001 5 000 
  
 8 
  
 5 001 6 000 
  
 9 
  
 6 001 7 000 
  
 10 
  
 7 001 8 000 
  
 11 
  
 8 001 9 000 
  
 12 
  
 9 001 10 000 
  
 13 
  
 >10 000 
  
 Kompetensbidraget omfattar cirka 85 procent av organisations- stödet. 
 Det första alternativet bygger på ett antal avtal som utredningen uppskattar motsvarar statliga myndigheters och kommuners behov av personal i fred och i krig. Uppskattning skapar osäkerhet. Försvarsmaktens framtida behov av personal med avtal låter sig svårligen exakt fastställas. På den civila sidan med civila statliga myndigheter respektive kommuner är osäkerheten betydligt större. Vissa civila statliga myndigheter planerar att vänta med avtals- tecknande till en eventuell anpassningsperiod, och de kommunala insatsgrupper som presenteras i utredningen finns endast som försöksverksamhet på ett fåtal ställen i Sverige. Det kommunala behovet av frivilliga insatser är i dagsläget okänt. Eftersom behoven inte är fastställda är det inte heller möjligt att beräkna antalet utbildningstimmar. 
 Det förutsätter att myndigheter och kommuner anger tydliga behov av bemanningsresurser såväl i fred som i krig (inklusive bedömda behov i ett anpassningsskede). Behoven behöver konkre- tiseras i form av krav på frivilliga totalförsvarsorganisationers kompetens. Detta bör ske genom någon form av avtal eller 
 263 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 överenskommelser. Det första alternativet kan därför inte förordas i nuläget. 
 Det andra alternativet bygger på schablonartade beräkningar, är förutsägbart och kräver mindre administration att fördela än alternativ ett och utfallet motsvarar i stort dagens fördelning av organisationsstöd. Alternativ två utgår också från de kriterier som utredningen föreslår. De schablonartade beräkningarna bygger dels på organisationernas medlemsantal enligt klassindelning på mot- svarande sätt som för grundbidraget, dels på myndigheternas och kommunernas behov av personal med efterfrågad kompetens. Alternativet ansluter också till de principer som gäller för statliga bidrag till andra ideella och frivilliga organisationer. 
 Även det andra alternativet förutsätter emellertid att behoven av bemanningspersonal är preciserade och fastlagda. Detta gäller även antalet kompetensintyg. Det är, enligt utredningens uppfattning, angeläget att statsmakterna fastställer principer och kriterier för statligt stöd till frivillig totalförsvarsverksamhet. Det andra alternativet omfattar sådana principer och kriterier. 
 Utredningen kan dock konstatera att behoven i dag och för den närmaste framtiden till stor del inte är preciserade. Därmed finns det för närvarande inte förutsättningar att införa något av de två alternativen som presenteras här. Utredningen anser dock att när behoven av bemanningspersonal är mer preciserade bör det andra alternativet med kompetensintyg komma i fråga. Det är, enligt utredningens uppfattning, rimligt att behoven preciserats inom en treårsperiod. Under tiden fram till dess krävs likväl en modell för att fördela organisationsstödet enligt tydliga kriterier. 
 Utredningen föreslår här  
 ett tredje alternativ,  
 ett övergångs- alternativ, där kompetensbidraget beräknas utifrån en schablon- modell baserad på bemanningsorganisationernas medlemsantal. Bidraget ges till de organisationer som genom uppdrag, från statliga myndigheter och/eller kommuner, skall kompetens- utveckla personal som kommer att ingå i olika insatsorganisationer (i bl.a. militära förband) såväl i fred som krig. 
 Syftet med schablonbidraget är att ge organisationerna möjlighet att upprätthålla en förmåga att rekrytera medlemmar för att kunna ställa personal till förfogande i dessa bemanningsorganisationer. För att erhålla detta bidrag bör en frivillig totalförsvars- organisation, enligt utredningens uppfattning, ha minst 100 bemanningsuppdrag enligt dagens avtalskonstruktion. Detta står i 
 264 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 proportion till den lägsta klass där organisationen i fråga hamnar och får ersättning. 
 Storleksklasser för kompetensbidrag enligt alternativ tre framgår av figur 11.6. De beloppsgränser som utredningen övervägt för bidraget redovisas i bilaga 9. 
  
 Figur 11.6.  
 Indelning i storleksklasser för kompetensbidrag under övergångsperioden 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar per klass 
  
 1 
  
 2 
  
 501 
  
 750 
  
 3 
  
 751 1 000 
  
 4 
  
 1 001 
  
 1 500 
  
 5 
  
 1 501 
  
 2 000 
  
 6 
  
 2 001 
  
 2 500 
  
 7 
  
 2 501 
  
 3 000 
  
 8 
  
 3 001 
  
 3 500 
  
 9 
  
 3 501 
  
 4 000 
  
 10 
  
 4 001 
  
 4 500 
  
 11 
  
 4 501 
  
 5 000 
  
 12 
  
 5 001 
  
 5 500 
  
 13 
  
 5 501 
  
 6 000 
  
 14 
  
 6 001 
  
 6 500 
  
 15 
  
 6 501 
  
 7 000 
  
 16 
  
 7 001 
  
 8 000 
  
 17 
  
 8 001 
  
 9 000 
  
 18 
  
 9 001 10 000 
  
 19 
  
 10 001 
  
 15 000 
  
 20 
  
 15 001 
  
 20 000 
  
 21 
  
 20 001 
  
 25 000 
  
 22 
  
 25 001 
  
 30 000 
  
 23 
  
 >30 000 
  
 Utredningen anser att denna fördelningsmodell för kompetens- bidrag är enkel och tydlig. Vidare är schablonmodellen för kom- petensbidraget, inom ramen för hela organisationsstödet, lätt att administrera, redovisa samt underlättar statsmakternas uppfölj- ning. När det gäller omfattningen av kostnadsramen för kompetensbidraget, som här bygger på en finfördelad klass- indelning, så är det upp till statsmakterna att bestämma denna. Utredningen har i sina överslagsberäkningar utgått från nuvarande 
 265 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 ram för organisationsstöd och anser att kompetensbidraget, enligt föreslagen klassindelning, väl inryms i denna. 
 Schablonmodellen enligt alternativ tre kan innebära vissa av- vikelser i förhållande till den nuvarande fördelningen av organisa- tionsstöd till de olika frivilliga försvarsorganisationerna. Utred- ningen föreslår att regeringen gör en särskild granskning av dessa skillnader och utjämnar mellan organisationerna så att deras åtaganden gentemot myndigheter och medlemmar inte blir lidande under den treåriga övergångsperioden. Efter det att underlag för att beräkna kompetensbidrag utifrån utfärdade kompetensbevis har tagits fram, bör modellen enligt alternativ två gälla fullt ut. Orga- nisationerna skall då ha anpassat sin verksamhet till de bidrags- nivåer som då kan påräknas. 
  
 11.6 
  
 Särskilda projektbidrag 
  
 Frivilliga totalförsvarsorganisationer som inte har medlemmar med kontrakt eller bemanningsavtal (främjandeorganisationer), men som vill åta sig uppgifter och på sikt sluta avtal eller överens- kommelser, bör vara berättigade till särskilda startbidrag för att komma i gång med utbildning för organisationens grundkompe- tens. Startbidraget skall ses som stimulansbidrag för kompetens- utvecklingsinsatser. 
 Det kan också bli fråga om att stödja andra satsningar, t.ex. särskilda projekt för att rekrytera kvinnor eller personer med utländsk bakgrund, och jämställdhetsfrågor. Dessa medel faller utanför ramen för organisationsstödet. När det gäller kompetens- bidraget till frivilliga bemanningsorganisationer och dess utfall kan särskilda projektbidrag användas som tillfälligt utjämningsbidrag under övergångsperioden. 
 Utredningen anser att särskilda projektbidrag bör kunna utgå efter prövning från fall till fall. 
  
 11.7 
  
 Övriga stödåtgärder 
  
 Det statliga stöd som utredningen föreslår skall utgå till frivilliga totalförsvarsorganisationer i form av skattebefrielse, eventuell befrielse från mervärdesskatt, grundbidrag, ungdomsbidrag, kom- petensbidrag och särskilda projektbidrag bör på motsvarande sätt som i dag följas även av vissa andra stödåtgärder. 
 266 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 De fjorton frivilliga försvarsorganisationer som är samlokali- serade till Artillerigården vid Armémuseum i Stockholm betalar en lokalhyra motsvarande 340 kronor per kvadratmeter lokalyta i stället för den egentliga hyreskostnaden som är 1 400 kronor per kvadratmeter. Mellanskillnaden, som under ett år uppgår till sam- manlagt drygt tre miljoner kronor, subventioneras av Försvars- makten. 
 Den samlokalisering som skett här skapar enligt utredningens uppfattning utomordentliga möjligheter till samverkan organisa- tionerna emellan i skilda avseenden, inte minst i administrativt hänseende. De samverkans- och samarbetsmöjligheter som står till buds har emellertid enligt utredningens mening ännu inte utnyttjats fullt ut. Administrativa samverkansområden skulle kunna vara t.ex. gemensam reception och telefonservice, gemen- samt vaktmästeri med eventuell reproduktionsanläggning och distribution, transporter, ekonomiadministrativ service och juridisk service. En vidare sådan samverkan har förutsättningar att öka kostnadseffektiviteten. Härutöver kan samverkan omfatta bl.a. vissa gemensamma utbildningsinsatser och instruktörer och lokalutnyttjande. 
 Utredningen förordar i kapitel 5 att ett centralt samordnings- organ – Rådet för frivillig samhällsberedskap – inrättas med upp- gifter att bl.a. företräda det samlade frivilligförsvaret i vissa frågor. Till samordningsorganet bör knytas ett kansli med beredande och vissa administrativa funktioner. Det centrala samordningsorganet med kansli skall ses som gemensamma stödresurser till de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. 
 Utredningen bedömer att Rådets kansli bör bemannas med en kanslichef och tre till fyra handläggare samt en assistent. Kostnader för kansliet uppskattas till cirka fem miljoner kronor per år (se bilaga 6). Utredningen utgår från att kostnaderna härför finansieras inom ramen för utgiftsområde 6, Totalförsvar, anslag 6:18 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret. 
 267 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 11.8 
  
 Uppdragsersättning 
  
 De frivilliga totalförsvarsorganisationerna kan ta uppdrag från statliga myndigheter och kommuner. Exempel på uppdrag kan vara extern information om samhällsberedskapen och totalförsvaret, instruktörs- och bemanningsutbildning för det offentligas behov såsom bemanning av frivilliga i de kommunala s.k.  
 FIG-grupperna. 
  
 För statliga myndigheters och kommuners uppdrag till orga- nisationerna bör, enligt utredningens uppfattning, gälla full kost- nadstäckning. Detta innebär att samtliga kostnader, inklusive del av administrationskostnader, som en organisation har i samband med ett uppdrag skall finansieras av uppdragsgivaren. Uppdrags- kostnader skall inte finansieras av statliga organisationsstöd (grundbidrag, ungdomsbidrag, kompetensbidrag) utan bäras av uppdragets egen finansiering. 
 Detta ställer krav på både uppdragsgivarna och de uppdrags- tagande organisationerna att beakta såväl kvantitativa som kvalitativa aspekter i uppdragsdialogen. 
 Med hänsyn till att de frivilliga totalförsvarsorganisationerna uppbär statliga bidrag har fråga uppkommit om gränsdragningen mot lagen (1992:1528) om offentlig upphandling (LOU), när det gäller deras uppdragsverksamhet och om denna kan medföra risk för snedvriden konkurrenssituation. 
 Med upphandling avses enligt lagen köp, leasing, hyra eller hyrköp av varor, byggentreprenader och tjänster. Vid upphand- lingar ställs krav på den upphandlande enheten att följa upp- handlingsförfarandet enligt LOU, dvs. först tydliggöra och analysera ett behov, upprätta ett tydligt förfrågningsunderlag och fastställa tydliga utvärderingskriterier. 
 De bidrag som staten ger avser verksamhet som är av sam- hällsnyttig karaktär och inte av kommersiell eller industriell karaktär och inte heller verksamhet som drivs i ekonomiskt vinningssyfte. Stöd som ges till frivilliga totalförsvars- organisationer och som är av s.k. benefik karaktär (gåva) omfattas inte av LOU. Ett viktigt konstaterande i sammanhanget är, att det är upphandlande enhet, dvs. i allmänhet statliga myndigheter eller kommuner då det gäller uppdrag till totalförsvarsorganisationer, som bedömer om LOU skall tillämpas i det enskilda fallet. Enligt utredningens uppfattning torde det på motsvarande sätt som i dag bli ovanligt att uppdrag lämnas till totalförsvarsorganisationer i konkurrens med det privata näringslivet. 
 268 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 Självfallet kan situationer uppkomma, då uppdrag som kan utföras av en frivillig totalförsvarsorganisation också skulle kunna utföras av en entreprenör på den fria marknaden. Vid upp- handlingar i konkurrens finns det inget som hindrar att frivilliga totalförsvarsorganisationer kan delta i anbudsförfarandet. Ansvaret att beakta LOU ligger på den statliga myndighet respektive kommun som ansvarar för upphandlingen. 
  
 11.9 
  
 Resultatstyrning, uppföljning, revision 
  
 Målet för Försvarsmakten respektive Överstyrelsen för civil beredskap beträffande de frivilliga försvarsorganisationerna är, att myndigheterna skall stödja och bistå organisationerna så att deras verksamhet bidrar till att vidmakthålla försvarsviljan och ge totalförsvarsverksamheten en bred förankring samt att de resurser som avdelas för verksamheten kan utnyttjas effektivt. 
 Försvarsmakten har enligt regleringsbrev för år 2000 i uppdrag att i årsredovisningen beträffande avtalspersonal ur de frivilliga försvarsorganisationerna som har krigsbefattning i hemvärnet redovisa antal och organisationstillhörighet. Även genomförd utbildning och resultatet därav skall redovisas. 
 Vidare skall i årsredovisningen redovisas antalet medlemmar i de frivilliga försvarsorganisationerna. Av redovisningen skall framgå vilken ålders- och kompetensstruktur de organisationer har som omfattas av Försvarsmaktens uppdrag. Personal ur frivilliga för- svarsorganisationer som har krigsbefattning i Försvarsmakten skall redovisas till antal och organisationstillhörighet. Även antalet nya frivilligavtal skall uppges. 
 Överstyrelsen för civil beredskap skall i sin årsredovisning lämna återrapportering som avser utbildning som genomförts på uppdrag av myndigheter inom det civila försvaret och resultatet av utbild- ningen. Några krav i övrigt på återrapportering har inte ställts. Enligt utredningens mening uppfyller både Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap de krav som regeringen ställt på återrapportering liksom de frivilliga försvarsorganisationerna på de återrapporteringskrav som myndigheterna ställt på dem. 
 Utredningen anser det både önskvärt och möjligt att ytterligare effektivisera resultatstyrningen beträffande de frivilliga totalför- svarsorganisationerna. Den av utredningen förordade indelningen av organisationsstödet i grundbidrag, ungdomsbidrag och kompe- 
 269 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 tensbidrag förenade med vissa villkor underlättar möjligheterna att utifrån såväl myndigheternas som organisationernas perspektiv ställa relevanta och meningsfulla krav på återrapportering. Exempel på parametrar i återrapporteringen kan vara 
 antal medlemmar i de frivilliga totalförsvarsorganisationerna, åldersstruktur, 
 antal nya medlemmar respektive avgångna, antal ungdomsmedlemmar, 
 ungdomsverksamhetens utveckling uttryckt i jämförbara mått, organisationens kompetens, 
 antal utbildningsdagar, typer av utbildning och resultat, 
 antal kontrakt/avtal omfattande krigsplacering i Försvars- makten, 
 antal personer fördelade på befattningstyper som en organisa- tion kan ställa till kommunernas tjänst i samhällsberedskapen, antal överenskommelser mellan frivilliga totalförsvarsorganisa- tioner och kommuner, 
 antal kompetensbevis/intyg 
 antal medlemmar med förarkompetens fördelade på olika for- donstyper, 
 antal intyg som en motororganisation utfärdat under året avseende förarbevis för olika slag av tunga fordon, 
 genomförda informationsinsatser och antal deltagare, uppdragsverksamhetens inriktning och omfattning. 
 När det gäller kompetenser som Försvarsmakten efterfrågar fordras att de personer som skall teckna avtal uppfyller vissa ställda krav i fråga om kunskaper och färdigheter. På motsvarande sätt vore det tänkbart att beträffande t.ex. motorburna frivilliga totalförsvarsorganisationer införa kompetensbevis/intyg som orga- nisationen utfärdar för medlemmar som uppfyller kraven för att köra t.ex. lastbil med släp, bandvagn eller andra tunga fordon. 
 Vissa av de här angivna parametrarna efterfrågas redan i dag i återrapporteringen, medan andra kan ses som nytillskott. Med utgångspunkt i dessa och ytterligare andra kan olika nyckeltal tas fram såsom resultatmått, som möjliggör för en frivillig total- försvarsorganisation att inom sig göra jämförelser under en kortare eller längre period. 
 Uppföljningen av de frivilliga totalförsvarsorganisationernas verksamhet och utveckling bör, enligt utredningens uppfattning, ske i nära dialog mellan organisationerna och det organ som 
 270 
  
 SOU 2001:15 
  
 Finansiering och styrning 
  
 beslutar om och fördelar statsbidragen. Syftet är att ge svar på bl.a. frågorna: Hur förhåller sig kostnaderna för vad som åstadkommits till resultat och kvalitet? Tillför den frivilliga totalförsvars- organisationen det mervärde som förväntas med avseende på sam- hällsberedskapen och totalförsvaret? 
 Uppföljning och utvärdering av uppdrag, som lämnats till fri- villiga totalförsvarsorganisationer, är en uppgift för uppdragsgivan- de myndigheter respektive kommuner. 
 De frivilliga totalförsvarsorganisationerna skall årligen vid den tidpunkt och på det sätt som bestämts lämna reviderat bokslut till det organ som beslutar om statsbidragen. Riksrevisions- verket/Riksdagens revisorer skall ges tillfälle att granska organisa- tionernas verksamhet avseende de delar som omfattas av statlig finansiering och hur räkenskaperna redovisats. 
  
 11.10 
  
 Förslag 
  
 Utredningen föreslår att 
 ett nytt system för fördelning av organisationsstöd till frivilliga totalförsvarsorganisationer införs, 
 organisationsstödet indelas i grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. Under en treårig övergångsperiod föreslår utredningen en annan fördelningsmodell för kompetens- bidraget, i form av en schablonmodell baserad på bemannings- organisationernas medlemsantal, 
 kriterier för respektive bidrag inom organisationsstödet fast- ställs, 
 det av utredningen föreslagna Rådet för frivillig samhällsbered- skap tilldelas myndighetsuppgiften och uppdraget att fördela organisationsstödet till frivilliga totalförsvarsorganisationer, 
 i det årliga budgetarbetet bör regeringen (Försvarsdeparte- mentet) på förslag av Rådet för frivillig samhällsberedskap fastställa dels vilka organisationer som skall ingå i kretsen fri- villiga totalförsvarsorganisationer, dels totalsumman av orga- nisationsstöd som skall utgå, 
 regeringen bör uppdra åt berörda totalförsvarsmyndigheter, främst Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap, att lämna underlag till Rådet för frivillig samhällsberedskap för 
 271 
  
 Finansiering och styrning 
  
 SOU 2001:15 
  
 fördelning av organisationsstöd till de frivilliga totalförsvars- organisationerna, 
 kostnaderna för Rådet med kansli bör finansieras inom ramen för utgiftsområde 6 Totalförsvar, anslag 6:18 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret. 
 272 
 12 Författningsstöd 
  
 12.1 
  
 Sammandrag 
  
 Mot bakgrund av utredningens överväganden, slutsatser och förslag i föregående kapitel anser utredningen att följande författningar bör ändras, kompletteras eller införas: 
 Förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet, Förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga, Förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän, Förordning (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion, Hemvärnsförordningen (1997:146), 
 Förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av över- skottsmateriel hos Försvarsmakten, 
 Förordning (FFS 1987:8) om frivillig tjänstgöring vid Försvars- makten, 
 Ny lag (2001:XX) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Rådet för frivillig samhällsberedskap, 
 Ny förordning (2001:XX) om statsbidrag och representation rörande frivillig totalförsvarsverksamhet. 
 Utredningen anser vidare att en översyn även bör göras av andra författningar som har inverkan på frivilligförsvaret och beredskaps- ansvarigas möjligheter att ta frivilliga i anspråk i hela skalan från fred till krig. I dessa avseenden lämnar inte utredningen konkreta förslag till författningsändringar men ger vissa rekommendationer som bör beaktas då Sårbarhets- och säkerhetsutredningen (Fö 1999:04), Personalförsörjningsutredningen (Fö 1999:05) och utredningen om översyn av räddningstjänstlagen (Fö 1999:03) behandlas av statsmakterna. 
 273 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 12.2 
  
 Utgångspunkter 
  
 Det finns ett stort antal lagar och förordningar som på något sätt berör frivillig totalförsvarsverksamhet. Parallellt med denna utredning pågår ytterligare tre utredningar som arbetar med frågor med anknytning till frivilligförsvaret. Den första är Personalför- sörjningsutredningen (Fö 1999:05) som skall lämna sitt betänkande senast den 28 februari 2001. Den andra är Sårbarhets- och säkerhetsutredningen (Fö 1999:04) som skall lämna sitt betänkande senast den 1 maj 2001 och den tredje är Utredningen om översyn av räddningstjänstlagen m.m. (Fö 1999:03) som skall lämna sitt slutbetänkande senast den 1 juni 2001. 
 Utredningen har vid kontakter med dessa utredningar förstått att de kommer att lämna förslag till ändringar i författningar. En del av dessa kan komma att påverka frivilligförsvaret och bered- skapsansvarigas möjligheter att ta frivilliga i anspråk i hela skalan från fred till och med krig. I dessa avseenden lämnar inte utredningen konkreta förslag till författningsändringar, men ger följande rekommendationer som bör beaktas i en kommande översyn: 
 Lag (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap och beredskapsförordningen (1993:242) bör ses över i syfte att vidga betydelsen av begreppet totalförsvar. Den definition som utredningen har använt i sina överväganden bör prövas i en sådan översyn. Med en utvidgad betydelse av totalförsvarsbegreppet kan sannolikt flertalet av de föreskrifter som nu gäller, och där begreppet totalförsvar utnyttjas, kvarstå oförändrade även om tillämpningen av vissa föreskrifter vidgas till att omfatta andra situationer än krigsfara och krig. 
 Lag (1994:1720) och förordning (1995:128) om civilt försvar bör ses över i syfte att dels ge kommuner och landsting utökade befogenheter att förebygga och hantera extraordinära situa- tioner i hela skalan från fred till och med krig, dels revidera bestämmelserna rörande statens ersättning för kostnader för kommuners och landstings beredskapsförberedelser. 
 Räddningstjänstlagens (1986:1102) bestämmelser avseende ersättning till kommun för medverkan i räddningstjänst bör vidgas att gälla även andra situationer än krigsfara och krig alternativt att motsvarande bestämmelser om självrisk m.m. 
 274 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 införs i annan lag eller förordning. Detta har betydelse bl.a. för utnyttjande av frivilliga i extraordinära situationer. 
 Förordning (1988:1041) med instruktion för Totalförsvarets chefsnämnd och regeringsbeslut  
 (1984-06-28) 
  om Försvars- rådets verksamhet bör revideras så att frivilligförsvaret blir representerat i nämnden respektive rådet. 
 De frivilliga försvarsorganisationer, myndigheter och andra fri- villigorganisationer som utredningen har varit i kontakt med har framfört synpunkter på dagens författningsreglering av frivillig försvarsverksamhet. Det gäller i första hand förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet som man anser bör ändras och anpassas till nya förutsättningar i samhället. 
 Utredningen presenterar i det följande konkreta förslag till förändringar i det författningsstöd som direkt berör frivillig för- svarsverksamhet och som följer av utredningens förslag i betänkan- dets övriga kapitel. 
  
 12.3 
  
 Författningsstöd om frivillig totalförsvarsverksamhet 
  
 12.3.1 
  
 Förordning (1994:524) om frivillig totalförsvarsverksamhet 
  
 Utredningen anser, mot bakgrund av överväganden och förslag i övriga kapitel, att nuvarande förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet bör ersättas. I det följande redovisas förslag till en ny förordning om frivillig totalförsvarsverksamhet, där änd- ringar jämfört med nuvarande förordning markeras med kursiverad stil. Förslaget bygger på definition av begreppet frivillig total- försvarsverksamhet som behandlas i betänkandets kapitel 3. 
 275 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Allmänna bestämmelser 
  
 Allmänna bestämmelser 
  
 1 § Med frivillig försvarsverk- samhet avses i denna förordning verksamhet som främjar total- försvaret och som omfattar försvarsupplysning samt rekry- tering och utbildning av fri- villiga för uppgifter inom total- försvaret. 
  
 1 § Med  
 frivilligverksamhet för totalförsvaret  
 avses i denna för- ordning  
 ett frivilligt, medborger- ligt engagemang för att dels främja totalförsvaret, dels skapa, vidmakthålla och utveckla indi- videns och samhällets förmåga att förebygga och minska skadeverk- ningar på liv, hälsa, miljö och egendom, dels kunna medverka vid extraordinära situationer i fred och krig. 
  
 En 
  
 organisation som bedriver 
  
 En organisation som bedriver 
  
 frivillig försvarsverksamhet be- 
  
 frivillig 
  
 total 
 försvarsverksamhet 
  
 nämns i denna förordning fri- 
  
 benämns i denna förordning fri- 
  
 villig försvarsorganisation. 
  
 villig 
  
 total 
 försvarsorganisation. 
  
 Frivilliga 
  
 totalförsvarsorganisa- 
  
 tioner 
  
 är 
  
 demokratiskt 
  
 styrda, 
  
 rikstäckande organisationer som 
  
 med statligt stöd bedriver fri- 
  
 villigverksamhet av betydelse för 
  
 samhällsberedskapen och för to- 
  
 talförsvaret. De hänförs till någon 
  
 av 
  
 undergrupperna 
  
 frivillig 
  
 bemanningsorganisation eller fri- 
  
 villig främjandeorganisation. 
  
 De 
  
 frivilliga försvarsorganisa- 
  
 1. Frivilliga 
  
 bemannings- 
  
 tionerna anges i bilaga till för- 
  
 organisationer 
  
 stärker 
  
 genom 
  
 ordningen. 
  
 direkta 
  
 insatser 
  
 samhällsbered- 
  
 skapen och kan tillgodose be- 
  
 höriga 
  
 statliga 
  
 myndigheters 
  
 och/eller 
  
 kommuners 
  
 behov av 
  
 personal vid extraordinära situa- 
  
 tioner. De främjar och stödjer 
  
 samhällsberedskapen 
  
 och 
  
 total- 
  
 försvaret genom information om 
  
 276 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 samhällets säkerhet och beredskap 
  
 samt totalförsvar och 
  
 insatser för 
  
 totalförsvarets 
  
 folkliga 
  
 förank- 
  
 ring. 
  
 2. Frivilliga 
  
 främjandeorga- 
  
 nisationer 
  
 främjar 
  
 och 
  
 stödjer 
  
 samhällsberedskapen och totalför- 
  
 svaret 
  
 genom 
  
 information 
  
 om 
  
 samhällets säkerhet och beredskap 
  
 samt totalförsvar och insatser för 
  
 totalförsvarets 
  
 folkliga 
  
 förank- 
  
 ring. 
  
 2 § Regeringen 
  
 eller 
  
 det 
  
 organ 
  
 som regeringen bestämmer avgör 
  
 årligen vilka frivilliga organisa- 
  
 tioner som skall benämnas fri- 
  
 villiga totalförsvarsorganisationer 
  
 enligt definitionen i 1 §. 
  
 Ianspråktagande av frivilliga 
  
 2 § En 
  
 myndighet med 
  
 upp- 
  
 3 § En kommun eller en statlig 
  
 gifter 
  
 inom 
  
 totalförsvaret får 
  
 myndighet  
 med 
  
 uppgifter 
  
 inom 
  
 ingå ett skriftligt avtal med en 
  
 totalförsvaret får ingå ett skrift- 
  
 person som tillhör en frivillig 
  
 ligt avtal med en person som  
 är 
  
 försvarsorganisation 
  
 (en 
  
 fri- 
  
 medlem i  
 en frivillig  
 totalför- 
  
 villig) om att denne skall tjänst- 
  
 svarsorganisation 
  
 om att 
  
 denne 
  
 göra inom totalförsvaret. Rowe 
  
 skall tjänstgöra  
 i befattning i 
  
 soner som har ingått sådana 
  
 utbildnings-, 
  krigs- eller anpass- 
  
 avtal benämns avtalspersonal. 
  
 ningsorganisation  
 inom totalför- 
  
 Innan ett avtal enligt första 
  
 svaret. Personer som har ingått 
  
 stycket ingås, skall myndigheten 
  
 sådana avtal benämns avtalsper- 
  
 kontrollera 
  
 med den 
  
 frivilliga 
  
 sonal. 
  
 försvarsorganisationen 
  
 att 
  
 den 
  
 Innan ett avtal enligt första 
  
 frivillige är lämplig för tjänst- 
  
 stycket 
  
 ingås, 
  
 skall 
  
 kommunen 
  
 göringen 
  
 eller den 
  
 statliga 
  
 myndigheten 
  
 kontrollera 
  
 med 
  
 den 
  
 frivilliga 
  
 totalförsvarsorganisationen 
  
 att 
  
 medlemmen 
  
 är 
  
 lämplig 
  
 för 
  
 tjänstgöringen. 
  
 277 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 4 § En statlig myndighet eller en 
  
 kommun får även ingå ett avtal 
  
 eller en överenskommelse med en 
  
 frivillig 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 om att ställa ett visst antal med- 
  
 lemmar till förfogande för tjänst- 
  
 göring i myndighetens eller kom- 
  
 munens fredstida beredskapsorga- 
  
 nisation. Enskild medlem i en 
  
 frivillig 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 som avdelas för sådan tjänst- 
  
 göring skall teckna en förbindelse 
  
 om detta med sin organisation 
  
 eller direkt 
  
 med berörd kommun 
  
 eller myndighet. 
  
 Myndigheternas uppgifter 
  
 Myndigheternas uppgifter 
  
 3 § Myndigheter med uppgifter 
  
 5 §  
 Myndigheter med uppgifter 
  
 inom 
  
 totalförsvaret 
  
 skall, 
  
 var 
  
 inom 
  
 totalförsvaret 
  
 skall, 
  
 var 
  
 och en inom sitt verksamhets- 
  
 och en inom sitt verksamhets- 
  
 område, 
  
 efter 
  
 hörande 
  
 av 
  
 område, 
  
 fastställa 
  
 behovet 
  
 av 
  
 berörda frivilliga 
  
 försvarsorga- 
  
 frivillig 
  
 totalförsvarsverksamhet 
  
 nisationer och de samarbets- 
  
 inom 
  
 respektive ansvarsområde 
  
 organ som organisationerna kan 
  
 och i uppdrag till  
 berörda fri- 
  
 ha bildat, 
  
 villiga 
  
 total 
 försvarsorganisa- 
  
 tioner och 
  
 de samarbetsorgan 
  
 som 
  
 organisationerna kan 
  
 ha 
  
 bildat, 
  
 1. ange målen för utbildning 
  
 1. ange tydliga mål och resul- 
  
 av frivilliga för uppgifter inom 
  
 tatkrav för uppdrag 
  
 totalförsvaret 
  
 2. ange tydlig ansvarsfördel- 
  
 2. 
  
 ange 
  
 vilken 
  
 utbildning 
  
 ning 
  
 som 
  
 myndigheten 
  
 anser 
  
 bör 
  
 3. 
  
 reglera kostnader för finan- 
  
 genomföras 
  
 siering av uppdrag 
  
 3. 
  
 lämna 
  
 organisationerna 
  
 4. reglera rutiner för uppfölj- 
  
 underlag 
  
 för 
  
 upplysningsverk- 
  
 ning och återrapportering av upp- 
  
 samhet 
  
 drag 
  
 4. 
  
 teckna avtal enligt 2 § 
  
 5. 
  
 teckna 
  
 kontrakt/avtal 
  
 för 
  
 5. 
  
 registrera och krigsplacera 
  
 respektive uppdrag 
  
 278 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 sådan personal som ingått avtal 
  
 6. teckna avtal enligt 3 § och 
  
 6. i övrigt stödja den frivilliga 
  
 4 § 
  
 försvarsverksamheten. 
  
 7. reglera registrering och pla- 
  
 cering av  
 sådan personal som 
  
 ingått avtal  
 enligt 3 § och 4§ 
  
 8.  
 i övrigt  
 reglera stödet till 
  
 den frivilliga  
 total 
 försvarsverk- 
  
 samheten. 
  
 4 § Avtal 
  
 om tjänstgöring får 
  
 6  
 § Avtal 
  
 om tjänstgöring 
  
 får 
  
 ingås med den som fyllt 16 år 
  
 ingås med den som fyllt 16 år 
  
 eller, om 
  
 tjänstgöringen 
  
 avser 
  
 eller, om 
  
 tjänstgöringen 
  
 avser 
  
 Försvarsmakten, 18 år. 
  
 Den 
  
 Försvarsmakten, 
  
 18 
  
 år. 
  
 Den 
  
 som skall tjänstgöra i Försvars- 
  
 som skall tjänstgöra i Försvars- 
  
 makten skall vara svensk med- 
  
 makten skall vara svensk med- 
  
 borgare. 
  
 borgare. 
  
 Av avtalet skall framgå tjänst- 
  
 Av avtalet skall framgå tjänst- 
  
 göringens art, tjänstgöringsskyl- 
  
 göringens art, tjänstgöringsskyl- 
  
 dighetens 
  
 omfattning 
  
 samt 
  
 dighetens 
  
 omfattning 
  
 samt 
  
 tjänstgöringstidens längd. 
  
 tjänstgöringstidens längd. 
  
 Övriga bestämmelser 
  
 7 § Myndigheter som inom sina 
  
 respektive 
  
 verksamhetsområden 
  
 ingått kontrakt/avtal om upp- 
  
 dragsverksamhet 
  
 med 
  
 frivilliga 
  
 totalförsvarsorganisationer 
  
 skall 
  
 årligen rapportera 
  
 resultaten 
  
 och 
  
 effekterna av uppdragen till rege- 
  
 ringen. 
  
 8 § Länsstyrelser skall i samråd med landstingskommunerna/re- gionerna och kommunerna sam- ordna samarbetet med de fri- villiga totalförsvarsorganisation- erna inom sitt län och verk- samhetsområde. 
 279 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 9 § De 
  
 frivilliga 
  
 totalförsvars- 
  
 organisationerna skall samordna 
  
 den verksamhet som bedrivs med 
  
 statliga 
  
 medel 
  
 lokalt, 
  
 regionalt 
  
 och 
  
 centralt 
  
 gentemot 
  
 berörda 
  
 myndigheter 
  
 och 
  
 kommuner. 
  
 Representant 
  
 för 
  
 det 
  
 centrala 
  
 samordningsorganet 
  
 skall ingå i 
  
 Totalförsvarets Chefsnämnd och i 
  
 Försvarsrådet. 
  
 Övriga bestämmelser 
  
 Övriga bestämmelser 
  
 5 § har 
  
 upphävts 
  
 genom 
  
 för- 
  
 ordning (1995:695). 
  
 6 § Om 
  
 förmåner i 
  
 samband 
  
 10 §  
 Om förmåner i 
  
 samband 
  
 med tjänstgöring 
  
 enligt denna 
  
 med 
  
 tjänstgöring 
  
 enligt denna 
  
 förordning finns särskilda be- 
  
 förordning finns särskilda be- 
  
 stämmelser. 
  
 stämmelser. 
  
 7 § Föreskrifter som behövs för 
  
 11 §  
 Föreskrifter 
  
 som 
  
 behövs 
  
 tillämpningen av denna förord- 
  
 för tillämpningen av denna för- 
  
 ning får utfärdas, efter hörande 
  
 ordning får utfärdas,  
 i samråd 
  
 av berörda myndigheter 
  
 och 
  
 med Rådet för frivillig samhälls- 
  
 organisationer, av 
  
 Försvars- 
  
 beredskap samt  
 efter hörande av 
  
 makten 
  
 i 
  
 fråga 
  
 om 
  
 berörda myndigheter och orga- 
  
 verksamheten inom det militära 
  
 nisationer, av Försvarsmakten i 
  
 försvaret och av Överstyrelsen 
  
 fråga 
  
 om verksamheten inom 
  
 för civil beredskap i övrigt. 
  
 det militära försvaret och av 
  
 Överstyrelsen för civil bered- 
  
 skap i övrigt. 
  
 280 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 12.3.2 
  
 Förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga 
  
 Bestämmelser om förmåner (ersättningar, försäkringar m.m.) inom frivillig försvarsverksamhet regleras i förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga, förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän och förordning (1994:522) om förmåner till instruk- törer inom frivillig försvarsutbildning. Utredningens överväganden och förslag om förmåner i kapitel 10 samt ovanstående förslag till ny förordning om frivillig totalförsvarsverksamhet, innebär att förmånsförordningarna behöver ändras på ett flertal punkter. 
 Utredningen belyser i kapitel 3 att hemvärnsrörelsen skulle kunna ingå i kretsen av frivilliga totalförsvarsorganisationer. Om beslut tas om detta är det utredningens bedömning att det finns möjligheter att renodla och förtydliga förmånsbestämmelserna genom att slå samman förmånsförordningarna för frivilliga och hemvärnsmän till en ny, gemensam förordning. En sådan förmånsförordning bör omfatta bestämmelser för frivilliga och hemvärnsmän under höjd beredskap samt för frivilliga vid fredstida utbildnings- och övningsverksamhet och insatser i samhälls- beredskapen. 
 Om hemvärnsrörelsen inte skall anses vara en frivillig total- försvarsorganisation, måste nuvarande förordning om förmåner till frivilliga revideras och anpassas till den av utredningen föreslagna definitionen av frivillig totalförsvarsverksamhet. I det följande presenteras först ett förslag till en sådan reviderad förordning. Därefter presenteras ett förslag till ny sammanslagen förordning om förmåner till frivilliga, där även hemvärnsrörelsen ingår som en frivillig totalförsvarsorganisation. 
 Reviderad förordning om förmåner till frivilliga 
 I det följande markeras ändringsförslag med kursiverad stil. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Inledande bestämmelser 
  
 Inledande bestämmelser 
  
 1 § I denna förordning avses med frivillig den som är medlem i en sådan frivillig försvarsorga- nisation som anges i bilagan till 
 1 § I denna förordning avses med frivillig den som är medlem i en sådan frivillig  
 total 
 försvars- organisation som  
 uppfyller 
  
 281 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 förordningen 
  
 (1994:524) 
  
 om 
  
 kriterier i förordning (2001:00 
 ) 
  
 frivillig försvarsverksamhet. 
  
 om frivillig  
 total 
 försvarsverk- 
  
 samhet  
 och som anges i rege- 
  
 ringsbeslut. 
  
 Enligt överenskommelse mel- 
  
 Enligt överenskommelse mel- 
  
 lan en frivillig försvarsorganisa- 
  
 lan en frivillig  
 total 
 försvarsorga- 
  
 tion och en berörd myndighet 
  
 nisation och en berörd myn- 
  
 kan även någon annan än den 
  
 dighet kan även någon annan än 
  
 som är medlem i en sådan 
  
 den som är medlem i en sådan 
  
 organisation anses som 
  
 frivillig 
  
 organisation 
  
 adjungeras 
  
 som 
  
 under viss tjänstgöring. 
  
 medlem och därmed  
 anses som 
  
 frivillig under viss tjänstgöring. 
  
 Förmåner i fredstid 
  
 Förmåner i fredstid 
  
 avseende 
  
 utbildning till och tjänst- 
  
 göring i befattning i krigs- 
  
 eller anpassningsorganisation 
  
 Dagpenning, 
  
 dagersättning 
  
 Dagpenning, 
  
 dagersättning 
  
 m.m. 
  
 m.m. 
  
 2 § När en 
  
 frivillig tjänstgör 
  
 2 § När en  
 medlem i en frivillig 
  
 under tid då det inte råder höjd 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 tjänst- 
  
 beredskap, får han eller hon 
  
 gör under tid då det inte råder 
  
 dagpenning, 
  
 om 
  
 tjänstgöringen 
  
 höjd beredskap, får han eller 
  
 avser 
  
 hon dagpenning, om tjänst- 
  
 göringen avser 
  
 1. utbildning i mer än två 
  
 1. utbildning i mer än två 
  
 dagar 
  
 till en 
  
 krigsbefattning 
  
 dagar till  
 befattning i krigs- eller 
  
 eller 
  
 vidareutbildning 
  
 i 
  
 en 
  
 anpassningsorganisation 
  
 eller 
  
 krigsbefattning 
  
 eller 
  
 vidareutbildning i en krigsbe- 
  
 vidareutbildning till instruktör, 
  
 fattning eller 
  
 vidareutbildning 
  
 2. 
  
 deltagande 
  
 i ledningsöv- 
  
 till instruktör, 
  
 ning för totalförsvaret eller i 
  
 2. deltagande 
  
 i ledningsöv- 
  
 lokal totalförsvarsövning. 
  
 ning för totalförsvaret eller i 
  
 lokal totalförsvarsövning, 
  
 3. medverkan i uppgifter som 
  
 syftar till att upprätthålla Sveriges 
  
 försvarsberedskap, 
  
 4. deltagande 
  
 i 
  
 samövning 
  
 282 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
 med förband under krigsför- bandsövning eller motsvarande övning. 
  
 Vid 
  
 annan 
  
 tjänstgöring 
  
 än 
  
 Vid utbildning 
  
 enligt 
  
 första 
  
 som avses i första stycket får 
  
 stycket 1 som är kortare än tre 
  
 den 
  
 frivillige 
  
 dagersättning 
  
 dagar 
  
 betalas 
  
 dagersättning. 
  
 såvida tjänstgöringen inte gäller 
  
 Dagpenning utbetalas dock för 
  
 räddningstjänst. Vid utbildning 
  
 dag för vilken den frivillige visar 
  
 enligt första stycket 1 som är 
  
 att han eller hon förlorar arbets- 
  
 kortare än tre dagar betalas 
  
 inkomst på grund av tjänst- 
  
 dock dagpenning för dag för 
  
 göringen. 
  
 vilken den frivillige visar att han 
  
 eller hon förlorar arbetsinkomst 
  
 på grund av tjänstgöringen. 
  
 När personal med avtal för 
  
 tjänstgöring i hemvärnet enligt 
  
 förordningen 
  
 (1994:524) 
  
 om 
  
 frivillig 
  
 försvarsverksamhet 
  
 tjänstgör i hemvärnet under tid 
  
 då 
  
 hemvärnsberedskap 
  
 inte 
  
 råder, får han eller hon er- 
  
 sättning 
  
 för 
  
 arbete 
  
 och 
  
 tidsspillan om 
  
 tjänstgöringen 
  
 avser 
  
 räddningstjänst. 
  
 Ersätt- 
  
 ningen lämnas enligt de grunder 
  
 som senast har avtalats i fråga 
  
 om 
  
 motsvarande ersättning 
  
 till 
  
 deltidsanställda brandmän. 
  
 3 § 
  
 En 
  
 frivillig 
  
 på lägst 
  
 grupp- 
  
 chefsnivå har rätt till befattnings- 
  
 penning 
  
 enligt 
  
 bestämmande av 
  
 den myndighet som anges i 16 §. 
  
 4 § 
  
 En frivillig som är funktionär 
  
 3  
 § En  
 medlem i en frivillig be- 
  
 inom en frivillig försvars- 
  
 manningsorganisation 
  
 som 
  
 är 
  
 organisation och är avtalsbunden 
  
 funktionär inom en frivillig  
 total 
 - 
  
 för samverkan med totalförsvars- 
  
 försvarsorganisation 
  
 och 
  
 är 
  
 myndigheter har rätt till befatt- 
  
 avtalsbunden för samverkan med 
  
 ningspenning under verksamhet 
  
 totalförsvarsmyndigheter har rätt 
  
 som funktionär enligt 
  
 bestäm- 
  
 till 
  
 befattningspenning 
  
 under 
  
 283 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 mande av den myndighet som anges i 16 §. 
 verksamhet som funktionär enligt bestämmande av den myndighet som anges i  
 22  
 §. 
  
 Myndigheten skall bestämma 
  
 Myndigheten skall bestämma 
  
 det högsta belopp som får 
  
 det högsta belopp som får 
  
 betalas som årligt arvode till 
  
 betalas som årligt arvode till 
  
 övriga funktionärer inom de 
  
 övriga funktionärer inom de 
  
 frivilliga försvarsorganisationer- 
  
 frivilliga  
 total 
 försvarsorganisa- 
  
 na. 
  
 tionerna. 
  
 5 § Dagpenning och dagersätt- ning betalas med belopp som motsvarar vad en totalförsvars- pliktig får enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. 
 4  
 § En  
 medlem i en frivillig bemanningsorganisation  
 har rätt till befattningspenning enligt be- stämmande av den myndighet som anges i  
 22  
 §. 
  
 5  
 § Dagpenning och dagersätt- ning betalas med belopp som motsvarar vad en totalförsvars- pliktig får enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. 
 Dagpenning betalas dock inte ut för in- och utryckningsdagar som infaller på lördag, söndag eller helgdag, såvida inte den frivillige visar att han eller hon förlorar arbetsinkomst på grund av tjänstgöringen. 
 6 § Om en tjänstgöringsdag omfattar mindre än sex timmar, betalas dagpenning och dagersätt- ning endast om den genomsnitt- liga tjänstgöringen per dag under tjänstgöringsperioden uppgår till minst 6 timmar. 
  
 6  
 § Om en tjänstgöringsdag omfattar mindre än sex timmar, betalas dagpenning och dager- sättning  
 enligt bestämmande av den myndighet som anges i 22 §. 
  
 284 
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 7 § En 
  
 frivillig 
  
 får en 
  
 utbild- 
  
 7  
 § 
  
 En 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 ningspremie när han eller hon 
  
 bemanningsorganisation 
  
 får 
  
 en 
  
 1. fullgjort 
  
 en 
  
 avtalsenlig 
  
 utbildningspremie när han eller 
  
 repetitionsutbildning, 
  
 hon 
  
 2. godkänts vid en befälskurs 
  
 1. fullgjort 
  
 en 
  
 avtalsenlig 
  
 för avtalsbunden personal, 
  
 repetitionsutbildning, 
  
 3. godkänts 
  
 vid 
  
 en 
  
 2. godkänts vid en  
 befäls 
 -, 
  
 befordringskurs 
  
 inom 
  
 frivillig 
  
 befattnings- eller specialkurs  
 för 
  
 befälsutbildning eller 
  
 avtalsbunden personal, 
  
 4. godkänts vid en utbildning 
  
 3. godkänts vid en beford- 
  
 till instruktör. 
  
 ringskurs inom frivillig befäls- 
  
 Premiens belopp fastställs av 
  
 utbildning eller 
  
 den myndighet som anges i 16 
  
 4. godkänts vid en utbildning 
  
 §. 
  
 till instruktör. 
  
 Premiens belopp fastställs av 
  
 den myndighet som anges i  
 22 
  
 §. 
  
 Reseförmåner 
  
 Reseförmåner i fredstid av- 
  
 seende 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 och 
  
 tjänstgöring 
  
 i 
  
 befattning i 
  
 krigs- eller anpassningsorga- 
  
 nisation 
  
 8 § En frivillig får vid inryck- 
  
 8 § 
  
 En 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 ning till och utryckning från 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 får 
  
 vid 
  
 tjänstgöring fri 
  
 resa 
  
 mellan 
  
 inryckning 
  
 till 
  
 och 
  
 utryckning 
  
 bostaden eller arbetsplatsen och 
  
 från 
  
 utbildning 
  
 eller 
  
 annan 
  
 tjänstgöringsplatsen. 
  
 tjänstgöring 
  
 fri 
  
 resa 
  
 mellan 
  
 Vid tjänstledighetsresor 
  
 får 
  
 bostaden eller arbetsplatsen och 
  
 den frivillige fri hemresa enligt 
  
 tjänstgöringsplatsen. 
  
 bestämmelser som meddelas av 
  
 Vid tjänstledighetsresor 
  
 får 
  
 den myndighet som anges i 16 
  
 den frivillige fri hemresa enligt 
  
 §. 
  
 bestämmelser som meddelas av 
  
 den myndighet som anges i  
 22 
  
 §. 
  
 9 § Om 
  
 en 
  
 färdbiljett 
  
 inte 
  
 9 §  
 Om 
  
 en 
  
 färdbiljett 
  
 inte 
  
 tillhandahålls, 
  
 har 
  
 den 
  
 frivillige 
  
 tillhandahålls, har  
 medlem i en 
  
 rätt till 
  
 resekostnadsersättning. 
  
 frivillig 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 285 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 Denna utgör högst det belopp 
  
 rätt 
  
 till resekostnadsersättning. 
  
 som motsvarar 
  
 kostnaden 
  
 för 
  
 Denna utgör högst det belopp 
  
 resa med tåg eller fartyg i andra 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 kostnaden 
  
 för 
  
 klass. 
  
 resa med tåg eller fartyg i andra 
  
 Om en fri resa företas med 
  
 klass. 
  
 egen bil, betalas ersättning en- 
  
 Om en fri resa företas med 
  
 ligt 5 § allmänt reseavtal (ARA) 
  
 egen bil, betalas ersättning en- 
  
 i dess lydelse enligt Statens 
  
 ligt 5 § allmänt reseavtal (ARA) 
  
 arbetsgivarverks cirkulär. 
  
 i dess lydelse enligt Statens 
  
 arbetsgivarverks cirkulär. 
  
 10 § En 
  
 frivillig 
  
 får 
  
 under 
  
 10 § 
  
 En 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 tjänstgöring fri inkvartering och 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 får 
  
 fri förplägnad. Samma förmåner 
  
 under  
 utbildning eller  
 tjänst- 
  
 får den frivillige då han eller 
  
 göring fri inkvartering och fri 
  
 hon efter kallelse färdas från 
  
 förplägnad. Samma förmåner får 
  
 bostaden eller arbetsplatsen 
  
 till 
  
 den frivillige då han eller hon 
  
 tjänstgöringsplatsen 
  
 samt 
  
 vid 
  
 efter kallelse färdas från bosta- 
  
 återresa 
  
 därifrån. 
  
 Om 
  
 dessa 
  
 den 
  
 eller 
  
 arbetsplatsen 
  
 till 
  
 förmåner inte kan tillhanda- 
  
 tjänstgöringsplatsen 
  
 samt 
  
 vid 
  
 hållas har den frivillige rätt till 
  
 återresa 
  
 därifrån. 
  
 Om 
  
 dessa 
  
 ersättning som motsvarar vad en 
  
 förmåner inte kan tillhanda- 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 får 
  
 enligt 
  
 hållas har den frivillige rätt till 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 ersättning som motsvarar vad en 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvars- 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 får 
  
 enligt 
  
 pliktiga. 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvars- 
  
 pliktiga. 
  
 Förmåner för tjänstgöring och 
  
 ianspråktagande 
  
 i 
  
 den 
  
 fredstida samhällsberedskapen 
  
 11 § 
  
 När en medlem i en frivillig 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 deltar i 
  
 kompetensutvecklings-, 
  utbild- 
  
 nings- och övningsverksamhet i 
  
 fredstid för att stärka samhälls- 
  
 beredskapen får han eller hon 
  
 ersättning enligt bestämmande av 
  
 den statliga myndighet eller kom- 
  
 286 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 mun som tar den frivillige i an- språk. 
 12 § Vid tjänstgöring i fredstid enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) får frivilliga ersätt- ning för arbete och tidsspillan som avses i 48 § räddnings- tjänstlagen enligt de grunder som senast har avtalats i fråga om motsvarande ersättning till del- tidsanställda brandmän. 
 13 § Vid tjänstgöring i fredstid då det inte är räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) får frivilliga ersätt- ning för arbete och tidsspillan enligt bestämmande av den statliga myndighet eller kommun som tar frivilliga i anspråk. 
 Reseförmåner för tjänstgöring och ianspråktagande i den fredstida samhällsberedskapen 
 14 § Vid annan tjänstgöring i fredstid enligt 11§ och 13 § får en medlem i en frivillig totalför- svarsorganisation reseersättning enligt vad som bestäms av den statliga myndighet eller kommun som tar medlemmen i anspråk. 
 15 § Vid tjänstgöring i fredstid enligt 12 § får frivilliga reseersätt- ning enligt 48 § räddningstjänst- lagen (1986:1102). 
 287 
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 Övriga förmåner 
  
 Övriga förmåner 
  
 11 § 
  
 En 
  
 frivillig 
  
 har 
  
 under 
  
 16 §  
 En  
 medlem 
  
 i en 
  
 frivillig 
  
 tjänstgöring 
  
 rätt 
  
 till 
  
 samma 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 har 
  
 sjukvårdsförmåner 
  
 och 
  
 begrav- 
  
 under  
 utbildning till eller  
 tjänst- 
  
 ningshjälp som en totalförsvars- 
  
 göring  
 i befattning i krigs- eller 
  
 pliktig 
  
 får enligt 
  
 förordningen 
  
 anpassningsorganisation 
  
 rätt 
  
 till 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 samma sjukvårdsförmåner 
  
 och 
  
 totalförsvarspliktiga. 
  
 begravningshjälp som en total- 
  
 försvarspliktig får enligt förord- 
  
 ningen (1995:239) om förmåner 
  
 till totalförsvarspliktiga. 
  
 12 § 
  
 En frivillig har samma rätt 
  
 17 §  
 En  
 medlem 
  
 i en 
  
 frivillig 
  
 till 
  
 familjepenning, 
  
 bostadsbi- 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 har 
  
 vid 
  
 drag, näringsbidrag och begrav- 
  
 utbildning till eller tjänstgöring i 
  
 ningsbidrag enligt 7 kap. 2 § 
  
 befattning i krigs- eller anpass- 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 ningsorganisation  
 samma rätt till 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvars- 
  
 familjepenning, bostadsbidrag, 
  
 pliktiga som den som tjänstgör 
  
 näringsbidrag och begravnings- 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1994:1809) 
  
 om 
  
 bidrag enligt 7 kap. 2 § för- 
  
 totalförsvarsplikt, om den fri- 
  
 ordningen (1995:239) om för- 
  
 villiges 
  
 tjänstgöring 
  
 skall pågå 
  
 måner till 
  
 totalförsvarspliktiga 
  
 minst fyra dagar i följd och inte 
  
 som den som tjänstgör enligt 
  
 ger rätt till dagpenning eller rätt 
  
 lagen (1994:1809) om totalför- 
  
 till lön enligt de grunder som 
  
 svarsplikt, 
  
 om 
  
 medlemmens 
  
 gäller för anställd personal. Vid 
  
 tjänstgöring 
  
 skall 
  
 pågå minst 
  
 annan 
  
 tjänstgöring 
  
 har 
  
 den 
  
 fyra dagar i följd och inte ger 
  
 frivillige 
  
 rätt 
  
 till 
  
 näringsbidrag 
  
 rätt till dagpenning eller rätt till 
  
 enligt samma förordning. 
  
 lön enligt de grunder som gäller 
  
 En frivillig har samma rätt till 
  
 för anställd personal. Vid annan 
  
 grupplivförsäkring 
  
 för 
  
 dödsfall 
  
 tjänstgöring har  
 medlemmen  
 rätt 
  
 som 
  
 en 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 har 
  
 till näringsbidrag 
  
 enligt 
  
 samma 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 förordning. 
  
 om förmåner till totalförsvars- 
  
 En medlem i en frivillig 
  
 pliktiga. 
  
 totalförsvarsorganisation 
  
 har 
  
 vid 
  
 Särskilda 
  
 företeelser 
  
 om 
  
 rätt 
  
 utbildning till eller tjänstgöring i 
  
 till ersättning för skada och 
  
 befattning i krigs- eller anpass- 
  
 sjukdom under 
  
 tjänstgöringen 
  
 ningsorganisation  
 samma rätt till 
  
 finns 
  
 i 
  
 lagen 
  
 (1977:265) 
  
 om 
  
 grupplivförsäkring 
  
 för 
  
 dödsfall 
  
 288 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 statligt personskadeskydd och 
  
 som en totalförsvarspliktig har 
  
 lagen 
  
 (1977:266) 
  
 om 
  
 statlig 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 ersättning vid ideell skada m.m. 
  
 om förmåner till totalför- 
  
 svarspliktiga. 
  
 Särskilda företeelser om rätt 
  
 till ersättning för skada och 
  
 sjukdom under tjänstgöringen 
  
 finns i lagen (1977:265) om 
  
 statligt 
  
 personskadeskydd och 
  
 lagen 
  
 (1977:266) 
  
 om 
  
 statlig 
  
 ersättning vid ideell skada m.m. 
  
 13 § 
  
 Deltagare i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 18 §  
 Deltagare i en frivillig 
  
 försvarsorganisations ungdoms- 
  
 total 
 försvarsorganisations 
  
 ung- 
  
 utbildning får fria resor och 
  
 domsutbildning får 
  
 fria 
  
 resor 
  
 andra naturaförmåner eller er- 
  
 och andra naturaförmåner eller 
  
 sättning för sådana förmåner, 
  
 ersättning för sådana förmåner, 
  
 med undantag av kontant er- 
  
 med undantag av kontant er- 
  
 sättning för måltid, i samma 
  
 sättning för måltid, i samma 
  
 omfattning som andra frivilliga. 
  
 omfattning som andra  
 med- 
  
 lemmar. 
  
 19 § Förtroendevalda i frivilliga 
  
 totalförsvarsorganisationer 
  
 som 
  
 deltar i årlig uppdragsdialog med 
  
 behörig beredskapsmyndighet har 
  
 rätt till fri resa enligt 8 § och 
  
 traktamente. Sådan 
  
 förtroende- 
  
 vald har även rätt till ledighet för 
  
 sådant uppdrag i högst två dagar 
  
 per år. 
  
 Förmåner under höjd bered- 
  
 Förmåner under höjd bered- 
  
 skap 
  
 skap 
  
 14 § En frivillig får vid tjänstgöring under höjd bered- skap befattningspenning enligt 3 §, dagpenning enligt 5 § och andra förmåner enligt 8 12 §§. 
 20 §  
 En  
 medlem i en frivillig totalförsvarsorganisation  
 får vid tjänstgöring under höjd bered- skap befattningspenning enligt  
 4  
 §, dagpenning enligt  
 5  
 § och andra förmåner enligt  
 8 10 
 ,  
 16 17  
 §§. 
  
 289 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 Dessutom 
  
 betalas 
  
 fälttrakta- 
  
 Dessutom 
  
 betalas 
  
 fälttrakta- 
  
 mente som fastställs av rege- 
  
 mente som fastställs av rege- 
  
 ringen i särskild ordning. 
  
 ringen i särskild ordning. 
  
 Förmåner 
  
 enligt första 
  
 och 
  
 Förmåner 
  
 enligt första 
  
 och 
  
 andra styckena betalas även till 
  
 andra styckena betalas även till 
  
 de 
  
 frivilliga 
  
 försvarsorganisa- 
  
 de 
  
 frivilliga 
  
 tionernas egen avtalspersonal. 
  
 totalförsvarsorganisationernas 
  
 egen avtalspersonal. 
  
 15 § Föreskrifterna i 11 kap. 1 
  
 21 §  
 Föreskrifterna i 11 kap. 1 
  
 3 §§, 12 kap. 1 § och 13 kap. 1 § 
  
 3 §§, 12 kap. 1 § och 13 kap. 1 § 
  
 1 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 1 förordningen (1995:239) om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvars- 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvars- 
  
 pliktiga 
  
 skall 
  
 tillämpas 
  
 under 
  
 pliktiga 
  
 skall 
  
 tillämpas 
  
 under 
  
 höjd beredskap i fråga om 
  
 höjd beredskap i fråga om 
  
 dagpenning. Underlag till Riks- 
  
 dagpenning. Underlag till Riks- 
  
 försäkringsverket enligt 11 kap. 
  
 försäkringsverket enligt 11 kap. 
  
 2 § skall dock lämnas av För- 
  
 2 § skall dock lämnas av För- 
  
 svarsmakten i fråga om det 
  
 svarsmakten i fråga om det 
  
 militära försvaret och av Över- 
  
 militära försvaret och av Över- 
  
 styrelsen för civil beredskap i 
  
 styrelsen för civil beredskap i 
  
 övrigt. 
  
 Vid 
  
 tillämpningen 
  
 av 
  
 övrigt. 
  
 Vid 
  
 tillämpningen 
  
 av 
  
 13 kap. 1 § 1 skall Riksförsäk- 
  
 13 kap. 1 § 1 skall Riksförsäk- 
  
 ringsverket även höra Översty- 
  
 ringsverket även höra Översty- 
  
 relsen för civil beredskap. 
  
 relsen för civil beredskap. 
  
 Övriga bestämmelser 
  
 Övriga bestämmelser 
  
 16 § 
  
 Beslut som avses i 3, 4, 7 
  
 22 §  
 Beslut som avses i  
 3 
 ,  
 7  
 och 
  
 och 8 §§ skall meddelas, i fråga 
  
 8  
 §§ skall meddelas, i fråga om 
  
 om 
  
 verksamheten 
  
 inom 
  
 det 
  
 verksamheten inom det militära 
  
 militära försvaret, av Försvars- 
  
 försvaret, 
  
 av 
  
 Försvarsmakten 
  
 makten och i övrigt av Över- 
  
 och i övrigt av Överstyrelsen 
  
 styrelsen 
  
 för 
  
 civil 
  
 beredskap. 
  
 för 
  
 civil 
  
 beredskap. 
  
 Innan 
  
 Innan 
  
 Försvarsmakten 
  
 eller 
  
 Försvarsmakten 
  
 eller 
  
 Över- 
  
 Överstyrelsen för civil bered- 
  
 styrelsen 
  
 för 
  
 civil 
  
 beredskap 
  
 skap meddelar ett sådant beslut 
  
 meddelar ett sådant beslut skall 
  
 skall de samråda med varandra. 
  
 de samråda med varandra. 
  
 17 § De 
  
 föreskrifter 
  
 som 
  
 be- 
  
 23 §  
 De 
  
 föreskrifter 
  
 som 
  
 be- 
  
 hövs 
  
 för 
  
 verkställigheten 
  
 av 
  
 hövs 
  
 för 
  
 verkställigheten 
  
 av 
  
 290 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 denna förordning får meddelas, efter hörande av berörda myn- digheter och organisationer, av Försvarsmakten i fråga om verksamheten inom det militära försvaret och av Överstyrelsen för civil beredskap i övrigt. 
 denna förordning får meddelas, efter hörande av berörda myn- digheter och organisationer, av Försvarsmakten i fråga om verksamheten inom det militära försvaret och av Överstyrelsen för civil beredskap i övrigt. 
 Ny sammanslagen förordning om förmåner till frivilliga, inklu- sive hemvärnsrörelsen 
 I det följande markeras ändringar med kursiverad stil. 
  
 Nuvarande 
  
 lydelse 
  
 Nuvarande 
  
 lydelse 
  
 Förslag till lydelse av 
  
 av 
  
 förordning 
  
 av 
  
 förordning 
  
 en ny gemensam för- 
  
 (1994:523) om för- 
  
 (1997:147) 
  
 om för- 
  
 månsförordning 
  
 måner till frivilliga 
  
 måner 
  
 till 
  
 hem- 
  
 värnsmän 
  
 Inledande 
  
 Inledande 
  
 Inledande 
  
 bestämmelser 
  
 bestämmelser 
  
 bestämmelser 
  
 1 § I denna förord- 
  
 1 § 
  
 I 
  
 denna 
  
 förord- 
  
 1 § I denna förord- 
  
 ning avses med fri- 
  
 ning används begrepp 
  
 ning avses med fri- 
  
 villig den 
  
 som är 
  
 i fråga om hemvärnet 
  
 villig den 
  
 som 
  
 är 
  
 medlem i en sådan 
  
 i 
  
 samma 
  
 betydelse 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en sådan 
  
 frivillig 
  
 försvarsor- 
  
 som 
  
 i 
  
 hemvärns- 
  
 frivillig 
  
 ganisation 
  
 som 
  
 förordningen 
  
 total 
 försvarsorganisati 
  
 anges i 
  
 bilagan till 
  
 (1997:146). 
  
 on som  
 uppfyller kri- 
  
 förordningen 
  
 terier 
  
 i 
  
 förordning 
  
 (1994:524) 
  
 om 
  
 (2001:00 
 ) om frivillig 
  
 frivillig 
  
 försvars- 
  
 total 
 försvarsverksamh 
  
 verksamhet. 
  
 et  
 och anges i rege- 
  
 ringsbeslut. 
  
 I denna 
  
 förordning 
  
 används 
  
 begrepp 
  
 i 
  
 fråga om hemvärnet i 
  
 samma betydelse som i 
  
 hemvärnsförordningen (2001:00). 
 291 
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 Enligt 
  
 överens- 
  
 Enligt 
  
 överens- 
  
 kommelse 
  
 mellan 
  
 kommelse 
  
 mellan 
  
 en 
  
 en frivillig försvars- 
  
 frivillig 
  
 total 
 försvars- 
  
 organisation och en 
  
 organisation 
  
 och 
  
 en 
  
 berörd 
  
 myndighet 
  
 berörd 
  
 myndighet 
  
 kan 
  
 även 
  
 någon 
  
 kan även någon annan 
  
 annan än den som 
  
 än den som är med- 
  
 är 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 lem i en sådan orga- 
  
 sådan 
  
 organisation 
  
 nisation 
  
 adjungeras 
  
 anses 
  
 som 
  
 frivillig 
  
 som medlem och där- 
  
 under 
  
 viss 
  
 tjänst- 
  
 med  
 anses som fri- 
  
 göring. 
  
 villig 
  
 under 
  
 viss 
  
 tjänstgöring. 
  
 Förmåner 
  
 i 
  
 freds- 
  
 Förmåner 
  
 i 
  
 fredstid 
  
 tid 
  
 avseende 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 och 
  
 tjänstgöring 
  
 i befattning i krigs- 
  
 eller 
  
 anpassnings- 
  
 organisation 
  
 Dagpenning, 
  
 dag- 
  
 Dagpenning, 
  
 dag- 
  
 Dagpenning, 
  
 dag- 
  
 ersättning m.m. 
  
 ersättning m.m. 
  
 ersättning m.m. 
  
 2 § När en frivillig 
  
 2 § När 
  
 en 
  
 2 § När en  
 medlem i 
  
 tjänstgör 
  
 under 
  
 tid 
  
 hemvärnsman 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 totalför- 
  
 då det 
  
 inte 
  
 råder 
  
 tjänstgör i hemvärnet 
  
 svarsorganisation 
  
 höjd beredskap, får 
  
 under 
  
 tid 
  
 då 
  
 tjänstgör under tid då 
  
 han eller hon dag- 
  
 hemvärnsberedskap 
  
 det 
  
 inte råder 
  
 höjd 
  
 penning, om tjänst- 
  
 inte 
  
 råder, får 
  
 han 
  
 beredskap, 
  
 får 
  
 han 
  
 göringen avser 
  
 eller hon dagpenning, 
  
 eller hon dagpenning, 
  
 om tjänstgöringen av- 
  
 om tjänstgöringen av- 
  
 ser 
  
 ser 
  
 1. 
  
 utbildning 
  
 i 
  
 1. 
  
 utbildning i mer 
  
 1. 
  
 utbildning i mer 
  
 mer än två dagar till 
  
 än två dagar till en 
  
 än två dagar till en 
  
 en 
  
 krigsbefattning 
  
 krigsbefattning 
  
 eller 
  
 krigsbefattning 
  
 eller 
  
 eller 
  
 vidareutbild- 
  
 vidareutbildning 
  
 i en 
  
 för befattning i krigs- 
  
 ning i en krigs- 
  
 krigsbefattning, 
  
 eller 
  
 anpassningsorga- 
  
 befattning 
  
 eller 
  
 vi- 
  
 2. 
  
 deltagande i led- 
  
 nisation 
  
 eller 
  
 vidare- 
  
 dareutbildning 
  
 till 
  
 ningsövning för total- 
  
 utbildning i en krigs- 
  
 instruktör, 
  
 försvaret, 
  
 befattning 
  
 eller 
  
 vida- 
  
 292 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 2. deltagande 
  
 i 
  
 3. 
  
 medverkan 
  
 i 
  
 reutbildning till in- 
  
 ledningsövning 
  
 för 
  
 uppgifter 
  
 som syftar 
  
 struktör, 
  
 totalförsvaret eller i 
  
 till 
  
 att 
  
 upprätthålla 
  
 2. deltagande i led- 
  
 lokal 
  
 totalförsvars- 
  
 Sveriges 
  
 försvarsbe- 
  
 ningsövning för total- 
  
 övning. 
  
 redskap 
  
 försvaret 
  
 eller 
  
 i 
  
 lokal 
  
 4. 
  
 deltagande 
  
 i 
  
 totalförsvarsövning, 
  
 samövning 
  
 med 
  
 för- 
  
 3. medverkan 
  
 i 
  
 band 
  
 under 
  
 uppgifter 
  
 som 
  
 syftar 
  
 krigsförbandsövning. 
  
 till 
  
 att 
  
 upprätthålla 
  
 Sveriges 
  
 försvarsberedskap, 
  
 4. 
  
 deltagande 
  
 i 
  
 samövning 
  
 med 
  
 för- 
  
 band 
  
 under 
  
 krigsför- 
  
 bandsövning. 
  
 Vid 
  
 annan 
  
 tjänst- 
  
 2 a § När 
  
 en 
  
 hem- 
  
 Vid utbildning enligt 
  
 göring än som avses 
  
 värnsman 
  
 tjänstgör i 
  
 första 
  
 stycket 
  
 1 
  
 som 
  
 i första 
  
 stycket 
  
 får 
  
 hemvärnet 
  
 under 
  
 tid 
  
 är kortare än tre dagar 
  
 den frivillige dager- 
  
 då 
  
 hemvärnsbered- 
  
 betalas 
  
 dagersättning. 
  
 sättning 
  
 såvida 
  
 skap 
  
 inte 
  
 råder, 
  
 får 
  
 Dagpenning utbetalas 
  
 tjänstgöringen 
  
 inte 
  
 han eller hon ersätt- 
  
 dock 
  
 för 
  
 dag 
  
 för 
  
 gäller 
  
 räddnings- 
  
 ning 
  
 för 
  
 arbete 
  
 och 
  
 vilken 
  
 den 
  
 frivillige 
  
 tjänst. Vid 
  
 utbild- 
  
 tidsspillan 
  
 om 
  
 tjänst- 
  
 visar att han eller hon 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 första 
  
 göringen 
  
 avser rädd- 
  
 förlorar 
  
 arbetsin- 
  
 stycket 
  
 1 
  
 som 
  
 är 
  
 ningstjänst. 
  
 Ersätt- 
  
 komst 
  
 på 
  
 grund av 
  
 kortare än tre dagar 
  
 ningen lämnas 
  
 enligt 
  
 tjänstgöringen. 
  
 betalas 
  
 dock 
  
 dag- 
  
 de 
  
 grunder 
  
 som 
  
 Dagpenning 
  
 eller 
  
 penning för dag för 
  
 senast har 
  
 avtalats i 
  
 vilken den frivillige 
  
 fråga 
  
 om 
  
 dagersättning 
  
 betalas 
  
 visar 
  
 att han 
  
 eller 
  
 motsvarande 
  
 inte till hemvärnsmän 
  
 hon förlorar arbets- 
  
 ersättning till deltids- 
  
 i 
  
 driftvärnet 
  
 för 
  
 inkomst 
  
 på 
  
 grund 
  
 anställda brandmän. 
  
 tjänstgöring 
  
 under 
  
 av tjänstgöringen. 
  
 arbetstid 
  
 på 
  
 ordinarie 
  
 arbetsplats. 
  
 När 
  
 personal 
  
 med 
  
 3 § Vid annan tjänst- 
  
 avtal 
  
 för 
  
 tjänst- 
  
 göring under 
  
 tid då 
  
 göring i hemvärnet 
  
 hemvärnsberedskap 
  
 enligt förordningen 
  
 inte råder får hem- 
  
 (1994:524) 
  
 om 
  
 fri- 
  
 värnsmannen 
  
 dager- 
  
 293 
  
 Författningsstöd 
 villig försvarsverk- samhet tjänstgör i hemvärnet under tid då hemvärns- beredskap inte rå- der, får han eller hon ersättning för arbete och tidsspillan om tjänstgöringen avser räddningstjänst. Er- sättningen lämnas enligt de grunder som senast har av- talats i fråga om motsvarande ersätt- ning till deltids- anställda brandmän. 
 sättning. Vid utbild- ning enligt 2 § 1 som är kortare än tre dagar betalas dock dagpenning för dag för vilken hemvärns- mannen visar att han eller hon förlorar arbetsinkomst på grund av tjänst- göringen. 
 3 § En frivillig på lägst gruppchefs- nivå har rätt till befattningspenning enligt bestämmande av den myndighet som anges i 16 §. 
 4 § Vid tjänstgöring under hemvärns- beredskap får hem- värnsmän dagpen- ning. 
 5 § Dagpenning eller dagersättning betalas inte till hemvärnsmän i driftvärnet för tjänstgöring under ordinarie arbetstid. 
 6 § Dagpenning och dagersättning betalas med belopp som mot- svarar vad en totalför- svarspliktig får enligt förordningen (1995:239) om för- 
 294 
 SOU 2001:15 
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
 måner till totalför- svarspliktiga. 
 Under tid då hem- värnsberedskap inte råder betalas dock inte dagpenning för in- och utrycknings- dagar som infaller på lördag, söndag eller helgdag, såvida inte hemvärnsmannen visar att han eller hon förlorar arbetsin- komst på grund av 
  
 tjänstgöringen. 
  
 4 § En frivillig som 
  
 3  
 § En 
  
 medlem i 
  
 en 
  
 är funktionär inom 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 en frivillig försvars- 
  
 organisation 
  
 som 
  
 är 
  
 organisation och är 
  
 funktionär 
  
 inom 
  
 en 
  
 avtalsbunden 
  
 för 
  
 frivillig 
  
 total 
 försvars- 
  
 samverkan 
  
 med 
  
 organisation 
  
 och 
  
 är 
  
 totalförsvarsmyndig 
  
 avtalsbunden för sam- 
  
 heter 
  
 har 
  
 rätt 
  
 till 
  
 verkan med 
  
 totalför- 
  
 befattningspenning 
  
 svarsmyndigheter har 
  
 under 
  
 verksamhet 
  
 rätt 
  
 till 
  
 befattnings- 
  
 som funktionär en- 
  
 penning 
  
 under verk- 
  
 ligt 
  
 bestämmande 
  
 samhet som funktio- 
  
 av den myndighet 
  
 när 
  
 enligt 
  
 bestäm- 
  
 som anges i 16 §. 
  
 mande av den myn- 
  
 dighet 
  
 som 
  
 anges 
  
 i 
  
 27  
 §. 
  
 Myndigheten 
  
 Myndigheten skall 
  
 skall bestämma det 
  
 bestämma det högsta 
  
 högsta belopp 
  
 som 
  
 belopp som får beta- 
  
 får betalas som år- 
  
 las som 
  
 årligt arvode 
  
 ligt 
  
 arvode 
  
 till 
  
 till 
  
 övriga 
  
 funktio- 
  
 övriga 
  
 funktionärer 
  
 närer inom de fri- 
  
 inom 
  
 de 
  
 frivilliga 
  
 villiga 
  
 total 
 försvars- 
  
 försvarsorganisa- 
  
 organisationerna. 
  
 tionerna. 
  
 295 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 4  
 § En 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 organisation 
  
 har 
  
 rätt 
  
 till 
  
 befattningspen- 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 bestäm- 
  
 mande av den myn- 
  
 dighet 
  
 som 
  
 anges 
  
 i 
  
 27  
 §. 
  
 5 § Dagpenning 
  
 5  
 § Dagpenning 
  
 och 
  
 och 
  
 dagersättning 
  
 dagersättning 
  
 betalas 
  
 betalas med belopp 
  
 med belopp som mot- 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 vad 
  
 svarar vad en totalför- 
  
 en 
  
 totalförsvars- 
  
 svarspliktig 
  
 får 
  
 enligt 
  
 pliktig 
  
 får 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 förordningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 för- 
  
 (1995:239) om för- 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 måner till totalför- 
  
 svarspliktiga. 
  
 svarspliktiga. 
  
 Dagpenning betalas 
  
 dock inte ut för in- 
  
 och utryckningsdagar 
  
 som infaller på lör- 
  
 dag, 
  
 söndag 
  
 eller 
  
 helgdag, 
  
 såvida 
  
 inte 
  
 den frivillige visar att 
  
 han eller hon förlorar 
  
 arbetsinkomst 
  
 på 
  
 grund 
  
 av 
  
 tjänst- 
  
 göringen. 
  
 6 § Om 
  
 en 
  
 tjänst- 
  
 7 § Om 
  
 en 
  
 tjänst- 
  
 6  
 § Om 
  
 en 
  
 tjänst- 
  
 göringsdag omfattar 
  
 göringsdag under 
  
 tid 
  
 göringsdag 
  
 omfattar 
  
 mindre än sex tim- 
  
 då 
  
 hemvärnsbered- 
  
 mindre 
  
 än 
  
 sex 
  
 tim- 
  
 mar, 
  
 betalas 
  
 dag- 
  
 skap inte råder om- 
  
 mar, betalas 
  
 dagpen- 
  
 penning och dager- 
  
 fattar 
  
 mindre 
  
 än 
  
 sex 
  
 ning 
  
 och 
  
 dagersätt- 
  
 sättning 
  
 endast 
  
 om 
  
 timmar, 
  
 betalas dag- 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 bestäm- 
  
 den 
  
 genomsnittliga 
  
 penning 
  
 och 
  
 dager- 
  
 mande av 
  
 den 
  
 myn- 
  
 tjänstgöringen 
  
 per 
  
 sättning 
  
 endast 
  
 om 
  
 dighet 
  
 som 
  
 anges 
  
 i 
  
 dag 
  
 under 
  
 tjänst- 
  
 den 
  
 genomsnittliga 
  
 27 §. 
  
 göringsperioden 
  
 tjänstgöringen 
  
 per 
  
 296 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 uppgår 
  
 till 
  
 minst 6 
  
 dag 
  
 under 
  
 tjänstgö- 
  
 timmar. 
  
 ringsperioden 
  
 uppgår 
  
 till minst sex timmar. 
  
 7 § En 
  
 frivillig 
  
 får 
  
 8 § Hemvärnsmän 
  
 i 
  
 7  
 § En 
  
 medlem 
  
 i en 
  
 en 
  
 utbildnings- 
  
 allmänna 
  
 hemvärnet 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 premie när han eller 
  
 får 
  
 en 
  
 utbildnings- 
  
 organisation  
 får en ut- 
  
 hon 
  
 premie när de full- 
  
 bildningspremie 
  
 när 
  
 1. 
  
 fullgjort 
  
 en 
  
 gjort 
  
 en 
  
 avtalsenlig 
  
 han eller hon 
  
 avtalsenlig 
  
 repeti- 
  
 repetitionsutbildning 
  
 1. fullgjort en av- 
  
 tionsutbildning, 
  
 och 
  
 när 
  
 de 
  
 godkänts 
  
 talsenlig 
  
 repetitions- 
  
 2. 
  
 godkänts 
  
 vid 
  
 vid en befäls- eller 
  
 utbildning, 
  
 en 
  
 befälskurs 
  
 för 
  
 specialkurs 
  
 inom 
  
 2. 
  
 godkänts vid en 
  
 avtalsbunden 
  
 per- 
  
 hemvärnet. 
  
 Hem- 
  
 befäls 
 -, 
  befattnings- 
  
 sonal, 
  
 värnsmän inom drift- 
  
 eller 
  
 specialkurs 
  
 för 
  
 3. 
  
 godkänts 
  
 vid 
  
 värnet får 
  
 också 
  
 en 
  
 avtalsbunden 
  
 en befordringskurs 
  
 utbildningspremie när 
  
 personal, 
  
 inom 
  
 frivillig 
  
 de godkänts 
  
 vid 
  
 en 
  
 3. 
  
 godkänts vid en 
  
 befälsutbildning 
  
 befattningskurs inom 
  
 befordringskurs inom 
  
 eller 
  
 hemvärnet. 
  
 frivillig 
  
 4. 
  
 godkänts 
  
 vid 
  
 befälsutbildning eller 
  
 en 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 4. 
  
 godkänts vid en 
  
 instruktör. 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 in- 
  
 Premiens 
  
 belopp 
  
 struktör. 
  
 fastställs 
  
 av 
  
 den 
  
 Premiens 
  
 belopp 
  
 myndighet som an- 
  
 fastställs 
  
 av 
  
 den 
  
 ges i 16 §. 
  
 myndighet som anges 
  
 i  
 27  
 §. 
  
 9 § Hemvärnsmän 
  
 har rätt till befatt- 
  
 ningspenning 
  
 enligt 
  
 föreskrifter som För- 
  
 svarsmakten 
  
 med- 
  
 delar. 
  
 10 § Om 
  
 det 
  
 finns 
  
 8 § Om det finns sär- 
  
 särskilda 
  
 skäl, 
  
 får 
  
 skilda skäl får För- 
  
 Försvarsmakten före- 
  
 svarsmakten 
  
 och 
  
 skriva att 
  
 hemvärns- 
  
 Överstyrelsen för civil 
  
 män 
  
 skall 
  
 få 
  
 ett 
  
 beredskap 
  
 föreskriva 
  
 297 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 särskilt arvode. 
  
 11 § Under 
  
 hem- 
  
 värnsberedskap 
  
 beta- 
  
 las ett fälttraktamente som bestäms av rege- ringen 
 att frivilliga skall få ett särskilt arvode 
 Förmåner för tjänst- göring och ianspråk- tagande i den freds- tida samhällsbered- skapen 
 9 § När en medlem i en frivillig totalför- svarsorganisation del- tar i kompetensutveck-  
 lings-, 
  utbildnings- och övningsverksam- het i fredstid för att stärka samhällsbered- skapen får han eller hon ersättning enligt bestämmande av den kommun eller statliga myndighet som tar den frivillige i anspråk. 
 10 § Vid tjänstgöring i fredstid enligt rädd- ningstjänstlagen (1986:1102) får fri- villiga ersättning för arbete och tidsspillan som avses i 48 § rädd- ningstjänstlagen enligt de grunder som senast har avtalats i fråga om motsvarande ersätt- ning till deltidsan- 
 298 
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 ställda brandmän. 
  
 11 § 
  
 Vid 
  
 tjänstgöring 
  
 i fredstid då det inte är 
  
 räddningstjänst 
  
 enligt 
  
 räddningstjänstlagen 
  
 (1986:1102) 
  
 får 
  
 fri- 
  
 villiga 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 arbete 
  
 och 
  
 tidsspillan 
  
 enligt bestämmande av 
  
 den 
  
 kommun 
  
 eller 
  
 statlig 
  
 myndighet 
  
 som 
  
 tar de frivilliga i an- 
  
 språk. 
  
 Reseförmåner 
  
 Reseförmåner 
  
 Reseförmåner 
  
 i 
  
 fredstid avseende ut- 
  
 bildning 
  
 till 
  
 och 
  
 tjänstgöring i befatt- 
  
 ning i krigs- eller 
  
 anpassningsorganisa 
  
 tion 
  
 8 § En 
  
 frivillig 
  
 får 
  
 12 § Hemvärnsmän i 
  
 12 §  
 En  
 medlem i en 
  
 vid 
  
 inryckning 
  
 till 
  
 allmänna hemvärnet 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 och utryckning från 
  
 får vid inryckning till 
  
 organisation 
  
 får 
  
 vid 
  
 tjänstgöring fri resa 
  
 och 
  
 utryckning 
  
 från 
  
 inryckning till och ut- 
  
 mellan 
  
 bostaden 
  
 tjänstgöring 
  
 fri 
  
 resa 
  
 ryckning 
  
 från 
  
 utbild- 
  
 eller 
  
 arbetsplatsen 
  
 mellan bostaden eller 
  
 ning eller  
 tjänstgöring 
  
 och 
  
 tjänstgörings- 
  
 arbetsplatsen 
  
 och 
  
 fri resa mellan bosta- 
  
 platsen. 
  
 tjänstgöringsplatsen. 
  
 den 
  
 eller 
  
 arbets- 
  
 Vid 
  
 tjänstledig- 
  
 Hemvärnsmän 
  
 i 
  
 platsen 
  
 och 
  
 tjänst- 
  
 hetsresor får 
  
 den 
  
 driftvärnet får fri resa 
  
 göringsplatsen. 
  
 frivillige fri hemresa 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket 
  
 Hemvärnsmän 
  
 i 
  
 enligt bestämmelser 
  
 vid 
  
 tjänstgöring 
  
 på 
  
 driftvärnet får fri resa 
  
 som 
  
 meddelas 
  
 av 
  
 annan ort än den där 
  
 enligt 
  
 första 
  
 stycket 
  
 den myndighet som 
  
 de normalt utför ar- 
  
 vid 
  
 tjänstgöring 
  
 på 
  
 anges i 16 §. 
  
 bete i sin anställning. 
  
 annan ort än den där 
  
 Vid 
  
 tjänstledighet 
  
 de 
  
 normalt 
  
 utför 
  
 får 
  
 hemvärnsmän fri 
  
 arbete i sin anställ- 
  
 hemresa. 
  
 ning. 
  
 299 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
 Vid tjänstledighets- resor får  
 medlemmen  
 fri hemresa enligt be- stämmelser som med- delas av den myndig- 
  
 het som anges i 27 §. 
  
 9 § Om en 
  
 färd- 
  
 13 § Om 
  
 det 
  
 inte 
  
 13 §  
 Om 
  
 en 
  
 färd- 
  
 biljett 
  
 inte 
  
 till- 
  
 lämnas ut någon färd- 
  
 biljett 
  
 inte 
  
 tillhanda- 
  
 handahålls, 
  
 har den 
  
 biljett 
  
 till 
  
 den 
  
 som 
  
 hålls, har  
 medlem i en 
  
 frivillige 
  
 rätt 
  
 till 
  
 har rätt till fri resa 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 resekostnadsersättn 
  
 enligt 12 §, har han 
  
 organisation 
  
 rätt till 
  
 ing. 
  
 Denna 
  
 utgör 
  
 eller hon i stället rätt 
  
 resekostnadsersätt- 
  
 högst 
  
 det 
  
 belopp 
  
 till 
  
 resekostnads- 
  
 ning. 
  
 Denna 
  
 utgör 
  
 som 
  
 motsvarar 
  
 ersättning. 
  
 Ersätt- 
  
 högst det belopp som 
  
 kostnaden 
  
 för 
  
 resa 
  
 ningen 
  
 motsvarar 
  
 motsvarar kostnaden 
  
 med tåg eller fartyg 
  
 kostnaden 
  
 för 
  
 resa 
  
 för resa med tåg eller 
  
 i andra klass. 
  
 med tåg eller fartyg i 
  
 fartyg i andra klass. 
  
 Om 
  
 en 
  
 fri 
  
 resa 
  
 andra klass eller med 
  
 Om 
  
 en 
  
 fri 
  
 resa 
  
 företas 
  
 med 
  
 egen 
  
 buss. 
  
 företas med egen bil, 
  
 bil, 
  
 betalas 
  
 ersätt- 
  
 Om 
  
 en 
  
 fri 
  
 resa 
  
 betalas ersättning en- 
  
 ning 
  
 enligt 
  
 5 § 
  
 företas med egen bil, 
  
 ligt 5 § allmänt rese- 
  
 allmänt 
  
 reseavtal 
  
 betalas ersättning enl- 
  
 avtal (ARA) 
  
 i 
  
 dess 
  
 (ARA) 
  
 i 
  
 dess 
  
 igt 
  
 5 
  
 § 
  
 allmänt 
  
 lydelse 
  
 enligt 
  
 Statens 
  
 lydelse 
  
 enligt 
  
 Salazar 
  
 reseavtal (ARA) 
  
 arbetsgivarverks 
  
 cir- 
  
 tens 
  
 arbetsgivar- 
  
 kulär. 
  
 verks cirkulär. 
  
 14 § Hemvärnsmän 
  
 har vid 
  
 sammanträde 
  
 med 
  
 rikshemvärns- 
  
 rådet, 
  
 rikshemvärns- 
  
 tinget och med något 
  
 annat 
  
 av 
  
 hemvärnets 
  
 särskilda 
  
 organ 
  
 för 
  
 medinflytande rätt till 
  
 fri resa enligt 12 § 
  
 och 
  
 traktamente. 
  
 Traktamentet betalas 
  
 enligt 
  
 de 
  
 bestämmelser 
  
 som 
  
 300 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 enligt 
  
 kollektivavtal 
  
 gäller för arbetstagare 
  
 i Försvarsmakten. 
  
 10 § En frivillig får 
  
 15 § Hemvärnsmän 
  
 14 §  
 En  
 medlem i en 
  
 under 
  
 tjänstgöring 
  
 får 
  
 fri 
  
 inkvartering 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 fri inkvartering och 
  
 och 
  
 fri 
  
 förplägnad 
  
 organisation  
 får under 
  
 fri förplägnad. Sam- 
  
 under 
  
 sin 
  
 tjänst- 
  
 utbildning eller  
 tjänst- 
  
 ma 
  
 förmåner 
  
 får 
  
 göring. 
  
 Samma 
  
 för- 
  
 göring fri 
  
 inkvarte- 
  
 den frivillige då han 
  
 måner 
  
 lämnas under 
  
 ring och fri för- 
  
 eller 
  
 hon 
  
 efter 
  
 den tid då hem- 
  
 plägnad. Samma 
  
 för- 
  
 kallelse 
  
 färdas 
  
 från 
  
 värnsmannen 
  
 efter 
  
 måner får  
 medlemmen 
  
 bostaden 
  
 eller 
  
 kallelse 
  
 färdas 
  
 från 
  
 då han eller hon efter 
  
 arbetsplatsen 
  
 till 
  
 bostaden eller arbets- 
  
 kallelse 
  
 färdas 
  
 från 
  
 tjänstgöringsplatsen 
  
 platsen 
  
 till 
  
 tjänst- 
  
 bostaden eller arbets- 
  
 samt 
  
 vid 
  
 återresa 
  
 göringsplatsen 
  
 samt 
  
 platsen 
  
 till 
  
 tjänst- 
  
 därifrån. Om 
  
 dessa 
  
 vid 
  
 återresa 
  
 därifrån. 
  
 göringsplatsen 
  
 samt 
  
 förmåner 
  
 inte 
  
 kan 
  
 Om 
  
 dessa 
  
 förmåner 
  
 vid 
  
 återresa 
  
 därifrån. 
  
 tillhandahållas 
  
 har 
  
 inte 
  
 kan 
  
 lämnas, har 
  
 Om 
  
 dessa 
  
 förmåner 
  
 den frivillige rätt till 
  
 hemvärnsmannen rätt 
  
 inte 
  
 kan 
  
 tillhanda- 
  
 ersättning 
  
 som 
  
 till 
  
 ersättning 
  
 som 
  
 hållas har  
 medlemmen 
  
 motsvarar 
  
 vad en 
  
 motsvarar 
  
 vad 
  
 en 
  
 rätt 
  
 till 
  
 ersättning 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 som motsvarar vad en 
  
 får 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 får 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 får 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 totalförsvarspliktiga 
  
 totalförsvarspliktiga. 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvarspliktiga. 
  
 Reseförmåner 
  
 för 
  
 tjänstgöring 
  
 i 
  
 den 
  
 fredstida 
  
 samhälls- 
  
 beredskapen 
  
 15 § 
  
 Vid annan tjänst- 
  
 göring i fredstid enligt 9 
  
 och 11 §§ får en med- 
  
 lem i en frivillig total- 
  
 försvarsorganisation 
  
 reseersättning enligt vad 
  
 som 
  
 bestäms 
  
 av 
  
 den 
  
 301 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 kommun 
  
 eller 
  
 statliga 
  
 myndighet 
  
 som 
  
 tar 
  
 medlemmen i anspråk. 
  
 16 § Vid 
  
 tjänstgöring 
  
 i 
  
 fredstid enligt 10 § får 
  
 frivilliga 
  
 reseersättning 
  
 enligt 48 § räddnings- 
  
 tjänstlagen (1986:1102). 
  
 Övriga förmåner 
  
 Övriga förmåner 
  
 Övriga förmåner 
  
 11 § En frivillig har 
  
 16 § Hemvärnsmän i 
  
 17 §  
 En  
 medlem i en 
  
 under 
  
 tjänstgöring 
  
 allmänna 
  
 hemvärnet 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 rätt till samma sjuk- 
  
 har 
  
 under 
  
 tjänst- 
  
 organisation 
  
 har 
  
 vårdsförmåner 
  
 och 
  
 göring rätt till samma 
  
 under 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 begravningshjälp 
  
 sjukvårdsförmåner 
  
 eller 
  
 tjänstgöring 
  
 i 
  
 som 
  
 en 
  
 totalför- 
  
 och 
  
 begravningshjälp 
  
 befattning i krigs- eller 
  
 svarspliktig 
  
 får 
  
 en- 
  
 som 
  
 en 
  
 totalför- 
  
 anpassningsorganisatio 
  
 ligt 
  
 förordningen 
  
 svarspliktig 
  
 får enligt 
  
 n 
  
 rätt 
  
 till 
  
 samma 
  
 (1995:239) om för- 
  
 förordningen 
  
 sjukvårdsförmåner 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 för- 
  
 och 
  
 begravningshjälp 
  
 svarspliktiga. 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 som 
  
 en 
  
 totalför- 
  
 svarspliktiga. 
  
 svarspliktig får 
  
 enligt 
  
 Hemvärnsmän 
  
 i 
  
 förordningen 
  
 driftvärnet 
  
 har också 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 för- 
  
 rätt till dessa för- 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 måner 
  
 under tjänst- 
  
 svarspliktiga. 
  
 göring, 
  
 om 
  
 de 
  
 inte 
  
 har 
  
 rätt 
  
 till 
  
 motsvarande 
  
 förmåner enligt andra 
  
 bestämmelser. 
  
 12 § En frivillig har 
  
 17 § Hemvärnsmän 
  
 18 §  
 En  
 medlem i en 
  
 samma rätt 
  
 till 
  
 har 
  
 samma 
  
 rätt 
  
 till 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 familjepenning, 
  
 bo- 
  
 familjepenning, 
  
 bo- 
  
 organisation 
  
 har 
  
 vid 
  
 stadsbidrag, 
  
 nä- 
  
 stadsbidrag, 
  
 nä- 
  
 utbildning 
  
 till 
  
 eller 
  
 ringsbidrag 
  
 och 
  
 ringsbidrag 
  
 och 
  
 tjänstgöring 
  
 i 
  
 befatt- 
  
 begravningsbidrag 
  
 begravnings-bidrag 
  
 ning i krigs- eller 
  
 enligt 7 kap. 2 § 
  
 som 
  
 totalför- 
  
 anpassningsorganisa- 
  
 302 
  
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 förordningen 
  
 svarspliktiga 
  
 som 
  
 tion 
  
 samma 
  
 rätt 
  
 till 
  
 (1995:239) om för- 
  
 fullgör längre grund- 
  
 familjepenning, 
  
 bo- 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 utbildning 
  
 än 
  
 60 
  
 stadsbidrag, 
  
 närings- 
  
 svarspliktiga 
  
 som 
  
 dagar har enligt 7 kap. 
  
 bidrag 
  
 och 
  
 begrav- 
  
 den 
  
 som 
  
 tjänstgör 
  
 2 
  
 § 
  
 förordningen 
  
 ningsbidrag 
  
 enligt 
  
 7 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 för- 
  
 kap. 2 § förordningen 
  
 (1994:1809) 
  
 om 
  
 måner 
  
 till 
  
 totalför- 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 totalförsvarsplikt, 
  
 svarspliktiga, 
  
 om 
  
 förmåner till 
  
 total- 
  
 om 
  
 den 
  
 frivilliges 
  
 tjänstgöringen 
  
 skall 
  
 försvarspliktiga 
  
 som 
  
 tjänstgöring 
  
 skall 
  
 pågå minst fyra dagar 
  
 den 
  
 som 
  
 tjänstgör 
  
 pågå 
  
 minst 
  
 fyra 
  
 i följd och inte ger 
  
 enligt 
  
 lagen 
  
 dagar 
  
 i 
  
 följd 
  
 och 
  
 rätt 
  
 till 
  
 dagpenning 
  
 (1994:1809) om total- 
  
 inte 
  
 ger 
  
 rätt 
  
 till 
  
 eller rätt till lön enligt 
  
 försvarsplikt, 
  
 om 
  
 dagpenning 
  
 eller 
  
 de grunder som gäller 
  
 medlemmens 
  
 tjänst- 
  
 rätt till lön enligt de 
  
 för 
  
 anställd 
  
 personal. 
  
 göring 
  
 skall 
  
 pågå 
  
 grunder 
  
 som 
  
 gäller 
  
 Vid 
  
 annan 
  
 tjänst- 
  
 minst 
  
 fyra 
  
 dagar 
  
 i 
  
 för 
  
 anställd 
  
 perso- 
  
 göring har hemvärns- 
  
 följd och inte ger rätt 
  
 nal. 
  
 Vid 
  
 annan 
  
 män rätt till nä- 
  
 till 
  
 dagpenning eller 
  
 tjänstgöring har den 
  
 ringsbidrag 
  
 enligt 
  
 rätt till lön enligt de 
  
 frivillige 
  
 rätt 
  
 till 
  
 samma förordning. 
  
 grunder 
  
 som 
  
 gäller 
  
 näringsbidrag enligt 
  
 Hemvärnsmän 
  
 har 
  
 för 
  
 anställd 
  
 personal. 
  
 samma förordning. 
  
 samma 
  
 rätt 
  
 till 
  
 Vid 
  
 annan 
  
 tjänst- 
  
 En 
  
 frivillig 
  
 har 
  
 grupplivförsäkring 
  
 göring 
  
 har 
  
 med- 
  
 samma 
  
 rätt 
  
 till 
  
 för 
  
 dödsfall 
  
 som 
  
 en 
  
 lemmen 
  
 rätt 
  
 till 
  
 grupplivförsäkring 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 näringsbidrag 
  
 enligt 
  
 för dödsfall som en 
  
 har 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 samma förordning. 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 En 
  
 medlem 
  
 i 
  
 en 
  
 har 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 frivillig 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 totalförsvarspliktiga. 
  
 totalförsvarsorganisa- 
  
 om förmåner till to- 
  
 Särskilda 
  
 företeel- 
  
 tion har vid utbildning 
  
 talförsvarspliktiga. 
  
 ser om rätt till er- 
  
 till eller 
  
 tjänstgöring i 
  
 Särskilda 
  
 sättning för skada och 
  
 befattning i krigs- eller 
  
 företeelser 
  
 om 
  
 rätt 
  
 sjukdom 
  
 under 
  
 anpassningsorganisa- 
  
 till 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 tjänstgöringen finns i 
  
 tion 
  
 samma 
  
 rätt 
  
 till 
  
 skada och sjukdom 
  
 lagen (1977:265) 
  
 om 
  
 grupplivförsäkring 
  
 under 
  
 tjänstgö- 
  
 statligt 
  
 personskade- 
  
 för 
  
 dödsfall 
  
 som 
  
 en 
  
 ringen finns i lagen 
  
 skydd 
  
 och 
  
 lagen 
  
 totalförsvarspliktig 
  
 (1977:265) om stat- 
  
 (1977:266) om statlig 
  
 har 
  
 enligt 
  
 förord- 
  
 ligt 
  
 personskade- 
  
 ersättning vid 
  
 ideell 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 skydd 
  
 och 
  
 lagen 
  
 skada m.m. 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 (1977:266) om stat- 
  
 totalförsvarspliktiga. 
  
 303 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 lig 
  
 ersättning 
  
 vid 
  
 Särskilda 
  
 före- 
  
 ideell skada m.m. 
  
 teelser 
  
 om 
  
 rätt 
  
 till 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 skada 
  
 och 
  
 sjukdom 
  
 under 
  
 tjänstgöringen finns i 
  
 lagen 
  
 (1977:265) 
  
 om 
  
 statligt 
  
 personskade- 
  
 skydd 
  
 och 
  
 lagen 
  
 (1977:266) om statlig 
  
 ersättning 
  
 vid 
  
 ideell 
  
 skada m.m. 
  
 13 § 
  
 Deltagare i en 
  
 19 §  
 Deltagare 
  
 i 
  
 en 
  
 frivillig 
  
 försvars- 
  
 frivillig 
  
 total 
 försvars- 
  
 organisations ung- 
  
 organisations 
  
 ung- 
  
 domsutbildning 
  
 får 
  
 domsutbildning 
  
 får 
  
 fria resor och andra 
  
 fria resor 
  
 och 
  
 andra 
  
 naturaförmåner 
  
 naturaförmåner 
  
 eller 
  
 eller 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 ersättning 
  
 för 
  
 sådana 
  
 sådana 
  
 förmåner, 
  
 förmåner, 
  
 med 
  
 un- 
  
 med 
  
 undantag 
  
 av 
  
 dantag 
  
 av 
  
 kontant 
  
 kontant 
  
 ersättning 
  
 ersättning för måltid, 
  
 för måltid, i samma 
  
 i samma 
  
 omfattning 
  
 omfattning 
  
 som 
  
 som 
  
 andra 
  
 med- 
  
 andra frivilliga. 
  
 lemmar. 
  
 20 § Medlemmar 
  
 i 
  
 frivilliga totalförsvars- 
  
 organisationer 
  
 med 
  
 avtal 
  
 om 
  
 krigspla- 
  
 cering 
  
 i 
  
 hemvärnet 
  
 eller 
  
 annat 
  
 krigsför- 
  
 band 
  
 i 
  
 Försvars- 
  
 makten har vid sam- 
  
 manträde 
  
 med 
  
 riks- 
  
 hemvärnsrådet, 
  
 riks- 
  
 hemvärnstinget 
  
 eller 
  
 med 
  
 något 
  
 annat 
  
 av 
  
 Försvarsmaktens 
  
 sär- 
  
 skilda organ för med- 
  
 inflytande 
  
 rätt 
  
 till 
  
 fri 
  
 304 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 resa enligt 12 § och traktamente. Trakta- mentet betalas enligt de bestämmelser som enligt kollektivavtal gäller för arbetstagare i Försvarsmakten. 
 Samma rätt till- kommer förtroende- valda i frivilliga total- försvarsorganisationer som deltar i årlig upp- dragsdialog med behö- rig beredskaps- myndighet. Sådan förtroendevald har även rätt till ledighet för sådant uppdrag i högst två dagar per år. 
 Förmåner för hem- värnsmän och med- lemmar i frivilliga totalförsvarsorganisa tioner med avtal om krigsplacering i hemvärnet vid tjänstgöring under hemvärnsberedskap 
 21 § Vid tjänstgöring under hemvärnsbe- redskap får hemvärns- män och medlemmar i frivilliga totalförsvars- organisationer med avtal om krigsplace- ring i Försvarsmakten dagpenning. 
  
 22 § Under 
  
 hem- 
  
 305 
  
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 värnsberedskap betalas 
  
 ett fälttraktamente som 
  
 bestäms av regeringen. 
  
 Förmåner 
  
 under 
  
 Förmåner 
  
 under 
  
 höjd beredskap 
  
 annan 
  
 höjd 
  
 bered- 
  
 skap 
  
 än 
  
 hemvärns- 
  
 beredskap 
  
 14 § En frivillig får 
  
 23 §  
 En  
 medlem i en 
  
 vid 
  
 tjänstgöring 
  
 frivillig 
  
 totalförsvars- 
  
 under 
  
 höjd 
  
 bered- 
  
 organisation 
  
 får 
  
 vid 
  
 skap 
  
 befattnings- 
  
 tjänstgöring 
  
 under 
  
 penning enligt 3 §, 
  
 höjd 
  
 beredskap 
  
 be- 
  
 dagpenning 
  
 enligt 
  
 fattningspenning 
  
 en- 
  
 5 § 
  
 och 
  
 andra 
  
 ligt  
 4 
  
 §, 
  
 dagpenning 
  
 förmåner 
  
 enligt 8 
  
 enligt  
 5  
 § och andra 
  
 12 §§. 
  
 förmåner 
  
 enligt 
  
 12 
  
 14 
 ,  
 17 18  
 §§. 
  
 Dessutom betalas 
  
 Dessutom 
  
 betalas 
  
 fälttraktamente som 
  
 fälttraktamente 
  
 som 
  
 fastställs 
  
 av 
  
 rege- 
  
 fastställs 
  
 av 
  
 rege- 
  
 ringen 
  
 i 
  
 särskild 
  
 ringen i särskild ord- 
  
 ordning. 
  
 ning. 
  
 Förmåner 
  
 enligt 
  
 Förmåner 
  
 enligt 
  
 första 
  
 och 
  
 andra 
  
 första 
  
 och 
  
 andra 
  
 styckena 
  
 betalas 
  
 styckena betalas även 
  
 även till de frivilliga 
  
 till de frivilliga  
 total- 
  
 försvarsorganisatio 
  
 försvarsorganisationer 
  
 nernas 
  
 egen 
  
 avtals- 
  
 nas  
 egen 
  
 avtalsperso- 
  
 personal. 
  
 nal. 
  
 20 § Andra verk- ställighetsföreskrifter än som anges i 
  
 13 kap. 
  
 1 § 1 förord- 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvarspliktiga 
  
 får 
  
 meddelas 
  
 av 
  
 Försvarsmakten. 
  
 306 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 15 § 
  
 Föreskrifterna 
  
 i 11 
  
 kap. 
  
 1 3 
  
 §§, 
  
 12 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 och 
  
 13 kap. 
  
 1 
  
 § 
  
 1 
  
 förordningen (1995:239) om för- måner till to- talförsvarspliktiga skall tillämpas under höjd bered- skap i fråga om dagpenning. Underlag till Riksför- säkringsverket en- ligt 11 kap. 2 § skall dock lämnas av Försvarsmakten i fråga om det mili- tära försvaret och av Överstyrelsen för civil beredskap i övrigt. Vid tillämp- 
  
 ningen 
  
 av 
  
 13 kap. 
  
 1 § 1 
  
 skall 
  
 Riks- 
  
 försäkringsverket 
  
 även 
  
 höra 
  
 Över- 
  
 styrelsen 
  
 för 
  
 civil 
  
 beredskap. 
  
 24 §  
 Föreskrifterna i 
  
 11 
  
 kap. 
  
 1 3 
  
 §§, 
  
 12 kap. 1 
  
 § 
  
 och 
  
 13 
  
 kap. 
  
 1 § 
  
 1 
  
 förord- 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvarspliktiga 
  
 skall 
  
 tillämpas under 
  
 höjd beredskap i fråga om dagpenning. Underlag till Riksförsäkringsverket enligt 11 kap. 2 § skall dock lämnas av Försvarsmakten i fråga om det militära försvaret och av Överstyrelsen för civil beredskap i övrigt. Vid tillämp- ningen av 13 kap. 1 § 1 skall Riksförsäk- ringsverket även höra Överstyrelsen för civil beredskap. 
  
 Övriga 
  
 Övriga 
  
 Övriga 
  
 bestämmelser 
  
 bestämmelser 
  
 bestämmelser 
  
 18 § 
  
 Föreskrifterna i 
  
 11 kap. 1 6 och 8 §§, 
  
 12 
  
 kap. 
  
 1 § 
  
 och 
  
 13 kap. 1 § 1 förord- 
  
 ningen 
  
 (1995:239) 
  
 om 
  
 förmåner 
  
 till 
  
 totalförsvarspliktiga 
  
 307 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 tilllämpas i fråga om dagpenning och familjebidrag. Under- lag till Riksförsäk- ringsverket enligt 11 kap. 2 § den för- ordningen skall dock lämnas av Försvars- makten. 
 19 § Andra förmåner än dagpenning och familjebidrag beslutas och betalas ut av Försvarsmakten. För- svarsmaktens beslut får överklagas till Överklagandenämnde n för totalförsvaret. Överklagandenämnde ns beslut får inte överklagas. 
  
 25 §  
 Andra förmåner än dagpenning och familjebidrag  
 till hem- värnsmän och med- lemmar i frivilliga totalförsvarsorganisati oner  
 beslutas och betalas ut 
 , i fråga om verksamheten inom det militära försvaret  
 av Försvarsmakten  
 och i övrigt av Över- styrelsen för civil beredskap 
 .  
 Innan För- svarsmakten eller Överstyrelsen för civil beredskap meddelar ett sådant beslut skall de samråda med varand- ra.  
 Försvarsmaktens  
 och Överstyrelsen för civil beredskaps  
 beslut får överklagas till Överklagande- nämnden för total- försvaret. Överkla- gandenämndens be- slut får inte över- klagas. 
 308 
 SOU 2001:15 
 16 § Beslut som avses i 3, 4, 7 och 8 §§ skall meddelas, i fråga om verk- samheten inom det militära försvaret, av Försvarsmakten och i övrigt av Överstyrelsen för civil beredskap. Innan Försvars- makten eller Över- styrelsen för civil beredskap meddelar ett sådant beslut skall de samråda med varandra. 
 Författningsstöd 
  
 26 §  
 Andra verk- ställighetsföreskrifter 
  
 än som 
  
 anges i 
  
 13 kap. 1 
  
 § 1 för- 
  
 ordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga  
 avseende hemvärns- män och medlemmar i frivilliga totalförsvars- organisationer  
 får meddelas av För- svarsmakten  
 och Överstyrelsen för civil beredskap. Innan Försvarsmakten eller Överstyrelsen för civil beredskap meddelar ett sådant beslut skall de samråda med var- andra. 
  
 27 §  
 Beslut som avses i  
 3 
 ,  
 4 
 , 7 och  
 12  
 §§ skall meddelas, i fråga om verksamheten inom det militära försvaret, av För- svarsmakten och i övrigt av Över- styrelsen för civil beredskap. Innan Försvarsmakten eller Överstyrelsen för civil beredskap med- delar ett sådant beslut skall de samråda med varandra. 
 309 
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 17 § 
  
 De 
  
 föreskrif- 
  
 28 §  
 De föreskrifter 
  
 ter som behövs för 
  
 som 
  
 behövs 
  
 för 
  
 verkställigheten 
  
 av 
  
 verkställigheten 
  
 av 
  
 denna 
  
 förordning 
  
 denna förordning får 
  
 får meddelas, 
  
 efter 
  
 meddelas, 
  
 efter 
  
 hö- 
  
 hörande av berörda 
  
 rande 
  
 av 
  
 berörda 
  
 myndigheter 
  
 och 
  
 myndigheter 
  
 och 
  
 organisationer, 
  
 av 
  
 organisationer, 
  
 av 
  
 Försvarsmakten 
  
 i 
  
 Försvarsmakten 
  
 i 
  
 fråga 
  
 om 
  
 verk- 
  
 fråga 
  
 om 
  
 verksam- 
  
 samheten inom det 
  
 heten 
  
 inom 
  
 det 
  
 militära 
  
 försvaret 
  
 militära försvaret och 
  
 och 
  
 av 
  
 Översty- 
  
 av Överstyrelsen 
  
 för 
  
 relsen 
  
 för 
  
 civil 
  
 civil 
  
 beredskap 
  
 i 
  
 beredskap i övrigt. 
  
 övrigt. 
  
 12.4 
  
 Övrigt författningsstöd som berör frivillig försvarsverksamhet 
  
 12.4.1 
  
 Förordning (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion 
  
 Utredningen nämner i några kapitel och i förslaget till ny förordning om frivillig totalförsvarsverksamhet att länsstyrelserna bör få en tydligare samordnande roll när det gäller frivillig totalförsvarsverksamhet. Det finns därför, enligt utredningens bedömning, behov av att ändra vissa paragrafer i förordning (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion. Ändringar och tillägg markeras med kursiverad stil. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Beredskapsförberedelser m.m. Beredskapsförberedelser m.m. 
 52 § Länsstyrelsen skall sam- verka med Försvarsmakten för att åstadkomma en enhetlig inriktning och ledning av totalförsvarets olika delar och en ändamålsenlig användning av civila och militära resurser. 
 52 § Länsstyrelsen skall sam- verka med Försvarsmakten  
 och Överstyrelsen för civil beredskap  
 för att åstadkomma en enhetlig inriktning och ledning av totalförsvarets olika delar och en ändamålsenlig användning av 
 310 
 SOU 2001:15 Författningsstöd 
  
 Förordning (2000:536). 
  
 civila 
  
 och 
  
 militära 
  
 resurser. 
  
 Förordning (2000:536). 
  
 53 § 
  
 Länsstyrelsen 
  
 skall 
  
 inom 
  
 53 § 
  
 Länsstyrelsen 
  
 skall 
  
 inom 
  
 länet 
  
 länet 
  
 1. 
  
 bevaka att risk- och bered- 
  
 1. 
  
 bevaka att risk- och bered- 
  
 skapshänsyn tas i samhällsplane- 
  
 skapshänsyn tas i samhällsplane- 
  
 ringen samt främja arbetet med 
  
 ringen samt främja arbetet med 
  
 kommunala riskanalyser, 
  
 kommunala riskanalyser, 
  
 2. verka för att beredskaps- 
  
 2. verka för att beredskaps- 
  
 förberedelserna 
  
 för 
  
 den 
  
 civila 
  
 förberedelserna 
  
 för 
  
 den 
  
 civila 
  
 verksamhet som bedrivs i länet 
  
 verksamhet som bedrivs i länet 
  
 får en enhetlig inriktning och 
  
 får en enhetlig inriktning och 
  
 att 
  
 nödvändig 
  
 samverkan 
  
 att 
  
 nödvändig 
  
 samverkan 
  
 kommer till stånd, 
  
 kommer till stånd, 
  
 3. medverka i operativa stu- 
  
 3. medverka i operativa stu- 
  
 dier som underlag för planlägg- 
  
 dier som underlag för planlägg- 
  
 ningen inom det civila försvaret, 
  
 ningen inom det civila försvaret, 
  
 4. samordna planeringen, in- 
  
 4. samordna planeringen, in- 
  
 riktningen, genomförandet och 
  
 riktningen, genomförandet och 
  
 uppföljningen 
  
 av 
  
 lednings- 
  
 uppföljningen 
  
 av 
  
 lednings- 
  
 övningar 
  
 inom 
  
 det 
  
 civila 
  
 övningar 
  
 inom 
  
 det 
  
 civila 
  
 försvaret, 
  
 försvaret, 
  
 5. ge 
  
 kommunerna 
  
 och 
  
 5. ge 
  
 kommunerna 
  
 och 
  
 berörda myndigheter, organisa- 
  
 berörda myndigheter, 
  
 frivilliga 
  
 tioner, trossamfund och företag 
  
 totalförsvars 
 organisationer, 
  
 stöd och underlag för deras 
  
 andra organisationer, 
  
 trossam- 
  
 beredskapsförberedelser, 
  
 fund och företag stöd och 
  
 underlag för deras beredskaps- 
  
 förberedelser, 
  
 6. följa upp kommunernas till- 
  
 6. 
  
 samordna 
  
 den 
  
 frivilliga 
  
 lämpning av lagen (1994:1720) 
  
 totalförsvarsverksamheten i sam- 
  
 om civilt försvar och de 
  
 råd med kommuner och lands- 
  
 föreskrifter som har meddelats 
  
 tingskommun/regioner 
  
 inom sitt 
  
 med stöd av lagen, bland annat i 
  
 verksamhetsområde i länet. 
  
 samband med övningar. 
  
 7 
 . följa upp kommunernas till- 
  
 lämpning av lagen (1994:1720) om civilt försvar och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, bland annat i 
 311 
 Författningsstöd SOU 2001:15 
  
 samband med övningar. 
  
 Länsstyrelsen skall årligen till 
  
 Länsstyrelsen skall årligen till 
  
 Överstyrelsen för civil bered- 
  
 Överstyrelsen för civil bered- 
  
 skap rapportera vilka bered- 
  
 skap rapportera vilka bered- 
  
 skapsförberedelser 
  
 som 
  
 skapsförberedelser som 
  
 vid- 
  
 vidtagits 
  
 av kommunerna i 
  
 tagits av kommunerna i länet 
  
 länet. 
  
 Länsstyrelsen 
  
 skall 
  
 och hur kommunernas sam- 
  
 samtidigt 
  
 redovisa 
  
 en 
  
 verkan med frivilliga och fri- 
  
 bedömning av effekten av de 
  
 villiga totalförsvarsorganisationer 
  
 vidtagna 
  
 förberedelserna. 
  
 bedrivits 
 . 
  
 Länsstyrelsen 
  
 skall 
  
 Förordning (1999:1425). 
  
 samtidigt 
  
 redovisa 
  
 en 
  
 bedömning av effekten av de 
  
 vidtagna 
  
 förberedelserna. 
  
 Förordning (1999:1425). 
  
 54 § Länsstyrelsen har inom länet ett särskilt ansvar för be- redskapsförberedelser inom föl- jande funktioner enligt bilagan till beredskapsförordningen (1993:242): 
 civil ledning, 
 ordning och säkerhet m.m., 
 befolkningsskydd och räddningstjänst, 
 psykologiskt försvar, 
 socialtjänst samt miljö- och hälsoskydd, 
 transporter, 
 livsmedelsförsörjning m.m., 
 flyktingverksamhet, 
 energiförsörjning, 
 försörjning med industrivaror. 
 54 § Länsstyrelsen har inom länet ett särskilt ansvar för be- redskapsförberedelser inom föl- jande funktioner enligt bilagan till beredskapsförordningen (1993:242): 
 civil ledning, 
 ordning och säkerhet m.m., 
 befolkningsskydd och räddningstjänst, 
 psykologiskt försvar, 
 socialtjänst samt miljö- och hälsoskydd, 
 transporter, 
 livsmedelsförsörjning m.m., 
 flyktingverksamhet, 
 energiförsörjning, 
 försörjning med industrivaror 
 frivillig totalförsvarsverksamhet 
 . 
  
 312 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 12.4.2 
  
 Hemvärnsförordningen (1997:146) 
  
 Som en följd av utredningens förslag till ny förordning om frivillig totalförsvarsverksamhet och överväganden angående hemvärnet i kapitel 3, bör viss författningstext i nuvarande hemvärnsförordning (1997:146) ändras. Personal ur hemvärnsrörelsen kommer, om förslaget genomförs, att räknas som frivilliga i fredstid och som hemvärnsmän under höjd beredskap och krig. I det följande markeras ändringar med kursiverad stil. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Hemvärnets ändamål 
 1 § Hemvärnet har till uppgift att skydda viktiga totalförsvars- anläggningar i hembygden (all- mänt hemvärn) och att skydda en myndighets eller ett företags egna anläggningar och verk- samhet (driftvärn). Det allmän- na hemvärnet får även delta i annan verksamhet där Försvars- makten medverkar. 
 Hemvärnet ingår i Försvars- makten. 
 2 § Tillstånd för myndigheter och företag att organisera drift- värn meddelas av Försvars- makten. 
 1 § Hemvärnet har till uppgift att skydda viktiga totalförsvars- anläggningar i hembygden (all- mänt hemvärn) och att skydda en myndighets eller ett företags egna anläggningar och verk- samhet (driftvärn). Det allmän- na hemvärnet får även delta i annan verksamhet där Försvars- makten medverkar. 
 Hemvärnet ingår i Försvars- makten. 
 2 § Tillstånd för myndigheter och företag att organisera drift- värn meddelas av Försvars- makten  
 i samråd med Över- styrelsen för civil beredskap 
 . 
  
 Hemvärnets personal 
  
 Hemvärnets personal 
  
 3 § Deltagande i hemvärnet är frivilligt. 
 4 § Hemvärnets personal består av hemvärnsmän och personal 
 3 § Deltagande i hemvärnet är frivilligt. 
 4 § Hemvärnets personal består  
 av personal som rekryterats från 
  
 313 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 med avtal för tjänstgöring i 
  
 frivilliga 
  
 bemannings- 
  
 hemvärnet 
  
 enligt 
  
 förordningen 
  
 organisationer 
  
 enligt förordning 
  
 (1994:524) om frivillig försvars- 
  
 (2001:00) om frivillig total- 
  
 verksamhet 
  
 samt 
  
 av 
  
 anställda 
  
 försvarsverksamhet och som teck- 
  
 vid Försvarsmakten 
  
 som är 
  
 nat avtal för tjänstgöring i 
  
 krigsplacerade i hemvärnet. 
  
 hemvärnet samt  
 av anställda vid 
  
 Försvarsmakten som är krigs- 
  
 placerade i hemvärnet. 
  
 5 § Försvarsmakten får anta personal till hemvärnet genom att ingå avtal med en person om att han eller hon skall tjänstgöra som hemvärnsman. Innan avtal ingås skall hemortskommunen ha fått tillfälle att yttra sig. 
 Avtal om sådan tjänstgöring får ingås med den som har fyllt 18 år, är svensk medborgare och är lämplig för tjänstgöring i hemvärnet. 
 Av avtalet skall framgå tjänstgöringens art, tjänst- göringsskyldighetens omfatt- ning och tjänstgöringstidens längd. Av avtalet skall det vidare framgå att hemvärnsmannen är skyldig att tjänstgöra under hemvärnsberedskap och inte får säga upp avtalet under sådan beredskap. 
 6 § Beslut i ärenden om antag- ning till hemvärnet får inte överklagas. 
 5 § Försvarsmakten får anta personal till hemvärnet genom att ingå avtal med en person om att han eller hon skall tjänstgöra som hemvärnsman. Innan avtal ingås skall hemortskommunen ha fått tillfälle att yttra sig. 
 Avtal om sådan tjänstgöring får ingås med den som har fyllt 18 år, är svensk medborgare och är lämplig för tjänstgöring i hemvärnet. 
 Av avtalet skall framgå tjänstgöringens art, tjänst- göringsskyldighetens omfatt- ning och tjänstgöringstidens längd. Av avtalet skall det vidare framgå att hemvärnsmannen är skyldig att tjänstgöra under hemvärnsberedskap och inte får säga upp avtalet under sådan beredskap. 
 6 § Beslut i ärenden om antag- ning till hemvärnet får inte överklagas. 
 Hemvärnsberedskap Hemvärnsberedskap 
 7 § Vid höjd beredskap eller annars efter särskilt beslut av regeringen skall hemvärnet inta 
 7 § Vid höjd beredskap eller annars efter särskilt beslut av regeringen skall hemvärnet inta 
 314 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 hemvärnsberedskap. Om För- svarsmakten hos regeringen har gjort framställning om hem- värnsberedskap och landets försvar eller säkerhet kräver att hemvärnet tas i anspråk omedel- bart, får Försvarsmakten besluta om hemvärnsberedskap för tiden intill dess att regeringen meddelat beslut i frågan. 
 hemvärnsberedskap. Om För- svarsmakten hos regeringen har gjort framställning om hem- värnsberedskap och landets försvar eller säkerhet kräver att hemvärnet tas i anspråk omedel- bart, får Försvarsmakten besluta om hemvärnsberedskap för tiden intill dess att regeringen meddelat beslut i frågan. 
  
 Medinflytande 
  
 Medinflytande 
  
 8 § Medinflytande inom hem- värnet utövas av förtroende- valda. För hela landet utövas medinflytande av rikshemvärns- tinget och rikshemvärnsrådet. 
 Rikshemvärnstingets syfte är att ge ombuden tillfälle att diskutera frågor av betydelse för hemvärnet. 
 Försvarsmakten skall höra rikshemvärnsrådet i viktiga frågor som rör hemvärnet. 
 9 § I rikshemvärnstinget skall valda ombud ur hemvärnets personal delta. Rikshemvärns- chefen är ordförande vid riks- hemvärnstinget. När rikshem- värnschefen har förhinder skall rikshemvärnsrådets vice ord- förande vara ersättare. 
 10 § Rikshemvärnsrådet består av rikshemvärnschefen, som är ordförande, en ledamot som förordnas av regeringen, leda- möter och ersättare som utses av rikshemvärnstinget och i 
 8 § Medinflytande inom hem- ärnet utövas av förtroendevalda. För hela landet utövas medin- flytande av rikshemvärnstinget och rikshemvärnsrådet. 
 Rikshemvärnstingets syfte är att ge ombuden tillfälle att diskutera frågor av betydelse för hemvärnet. 
 Försvarsmakten skall höra rikshemvärnsrådet i viktiga frågor som rör hemvärnet. 
 9 § I rikshemvärnstinget skall valda ombud ur hemvärnets personal delta. Rikshemvärns- chefen är ordförande vid riks- hemvärnstinget. När rikshem- värnschefen har förhinder skall rikshemvärnsrådets vice ord- förande vara ersättare. 
 10 § Rikshemvärnsrådet består av rikshemvärnschefen, som är ordförande, en ledamot som förordnas av regeringen, leda- möter och ersättare som utses av rikshemvärnstinget och i 
 315 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 övrigt ledamöter enligt För- svarsmaktens bestämmande. Rikshemvärnsrådet skall inom sig utse en vice ordförande. 
 11 § En kommun har rätt att utse minst en ledamot i ett hemvärnsråd som organiseras inom kommunen. 
 övrigt ledamöter enligt För- svarsmaktens bestämmande. Rikshemvärnsrådet skall inom sig utse en vice ordförande. 
 11 § En kommun har rätt att utse minst en ledamot i ett hemvärnsråd som organiseras inom kommunen. 
  
 Förmåner 
  
 Förmåner 
  
 12 § I förordningen (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän finns bestämmelser om förmå- ner till hemvärnsmän vid tjänstgöring enligt denna för- ordning. Bestämmelser om för- måner för personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet finns i förordningen (!994:523) om förmåner till frivilliga. 
 12 § I förordningen ( 
 2001:00 
 ) om förmåner till hemvärns 
 -  
 män 
 /frivilliga  
 finns bestämmel- ser om förmåner till hemvärns- män vid tjänstgöring enligt denna förordning. Bestämmel- ser om förmåner för personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordning ( 
 2001:00 
 ) om frivillig  
 total 
 för- svarsverksamhet finns i förord- ningen ( 
 2001:00 
 ) om förmåner till frivilliga. 
 Verkställighetsföreskrifter Verkställighetsföreskrifter 
 13 § Föreskrifter om tillämp- ningen av denna förordning får meddelas av Försvarsmakten. 
 13 § Föreskrifter om tillämp- ningen av denna förordning får meddelas av Försvarsmakten. 
 316 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 12.4.3 
  
 Förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmateriel hos Försvarsmakten 
  
 I maj 2000 utfärdade regeringen förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmateriel hos Försvarsmakten. Förordningens 7 § bör ändras som en följd av utredningens övriga överväganden och förslag. Ändringar markeras med kursiverad stil. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 Frivilliga 
  
 Frivilliga 
  
 försvarsorganisationer 
  
 total 
 försvarsorganisationer 
  
 7 § Försvarsmakten får genom gåva överlåta överskottsmateriel till en sådan frivillig försvars- organisation som nämns i bi- lagan till förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet. 
 7 § Försvarsmakten får genom gåva överlåta överskottsmateriel till en sådan frivillig  
 total 
 - försvarsorganisation som  
 upp- fyller kriterier i förordning (2001:00) om  
 frivillig  
 total 
 - försvarsverksamhet  
 och anges i regeringsbeslut 
 . 
  
 12.4.4 
  
 Förordning (FFS 1987:8) om frivillig tjänstgöring vid Försvarsmakten 
  
 Som en följd av utredningens förslag till ny förordning om frivillig totalförsvarsverksamhet måste viss författningstext i denna förordning ändras, enligt följande förslag. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 2 § För frivillig tjänstgöring får förordnas 
  
 1. 
  
 reservofficerare, 
  
 2. 
  
 den som avslutat grund- utbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt vid Försvarsmakten, 
  
 2 § För frivillig tjänstgöring får förordnas 
  
 1. 
  
 reservofficerare, 
  
 2. 
  
 den som avslutat grundu- tbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt vid Försvarsmakten, 
  
 317 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 3. 
  
 kvinnor som har genom- gått utbildning enligt lagen (1980:1021) om militär grund- utbildning för kvinnor, 
  
 4. 
  
 krigsfrivillig personal, 
  
 5. 
  
 medlemmar i frivilliga för- svarsorganisationer, 
  
 6. 
  
 yrkesofficerare som sam- tidigt innehar en civil statlig anställning. 
  
 Förordning (FFS 1995:10) 
  
 3. 
  
 kvinnor som har genom- gått utbildning enligt lagen (1980:1021) om militär grund- utbildning för kvinnor, 
  
 4. 
  
 krigsfrivillig personal, 
  
 5. 
  
 medlemmar i frivilliga  
  
 total 
 försvarsorganisationer, 
  
 6. 
  
 yrkesofficerare som sam- tidigt innehar en civil statlig anställning. 
  
 Förordning (FFS 1995:10) 
  
 12.5 
  
 Förslag till nytt författningsstöd 
  
 12.51 
  
 Ny lag (2001:XX) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Rådet för frivillig samhällsberedskap 
  
 1 § Rådet för frivillig samhällsberedskap prövar enligt regeringens bestämmande frågor om frivillig totalförsvarsverksamhet inklusive fördelning av statsbidrag till sådan verksamhet. 
  
 12.5.2 
  
 Förordning (2001:XX) om statsbidrag och representation rörande frivillig totalförsvarsverksamhet 
  
 Tillämpningsområde 
  
 1 § Denna 
  
 förordning innehåller föreskrifter om sådant 
  
 statsbidrag 
  
 till frivillig totalförsvarsverksamhet som avses i lagen 
  
 (2001:00) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Rådet för frivillig samhällsberedskap. 
 318 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 Definitioner 
 2 § Med frivillig totalförsvarsverksamhet avses i denna förordning ett frivilligt, medborgerligt engagemang för att dels främja totalförsvaret, dels skapa, vidmakthålla och utveckla individens och samhällets förmåga att förebygga och minska skadeverkningar på liv, hälsa, miljö och egendom, dels kunna medverka vid extraordinära situationer i fred och i krig. 
 En organisation som bedriver frivillig totalförsvarsverksamhet benämns i denna förordning frivillig totalförsvarsorganisation. Frivilligförsvaret används som ett samlingsbegrepp för de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. 
 Frivilliga totalförsvarsorganisationer är demokratiskt styrda, rikstäckande organisationer som med statligt stöd bedriver fri- villigverksamhet av betydelse för samhällsberedskapen och för totalförsvaret. De hänförs till någon av undergrupperna frivillig bemanningsorganisation eller frivillig främjandeorganisation. 
  
 1. 
  
 Frivilliga bemanningsorganisationer stärker genom direkta in- satser samhällsberedskapen och kan tillgodose behöriga statliga myndigheter och/eller kommuners behov av personal vid extraordinära situationer. De främjar och stödjer samhälls- beredskapen och totalförsvaret genom dels information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar, dels insatser för totalförsvarets folkliga förankring. 
  
 2. 
  
 Frivilliga främjandeorganisationer främjar och stödjer sam- hällsberedskapen och totalförsvaret genom dels information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar, dels insatser för totalförsvarets folkliga förankring. 
  
 3 § Med ungdomar avses i denna förordning personer från 12 till och med 24 år. 
 Syftet med statsbidrag 
 4 § Statsbidraget utgår för att stödja frivilliga totalförsvars- organisationer i deras arbete för 
  
 1. 
  
 totalförsvarets folkförankring och demokratiska utveckling, 
  
 2. 
  
 totalförsvarets anpassningsförmåga i fred och krig, 
  
 3. 
  
 att stärka individens och samhällets förmåga att förebygga och hantera extraordinära situationer i fred och krig, 
  
 319 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 4. 
  
 att främja frivilligt engagemang i samhällsberedskapen i fred och krig, och 
  
 5. 
  
 att främja långsiktigheten och stabiliteten i det frivilliga arbetet för samhällsberedskapen och totalförsvaret. 
  
 Förutsättningar för statsbidrag 
 5 § I enlighet med de syften som anges i 4 § kan statsbidrag lämnas enligt denna förordning för att bidra till att ersätta kostnader för 
  
 1. 
  
 intern ledning och administration, 
  
 2. 
  
 utbildning av egna funktionärer, 
  
 3. 
  
 information till medlemmar om samhällets säkerhet och bered- skap i fred och krig, 
  
 4. 
  
 utbildning av dem som skall genomföra organisationens in- formation om samhällets säkerhet och beredskap i fred och krig, 
  
 5. 
  
 rekrytering av bemanningspersonal och 
  
 6. 
  
 kompetensutveckling av bemanningspersonal. 
  
 6 § Statsbidrag kan utgå till 
  
 1. 
  
 frivilliga totalförsvarsorganisationer som är medlemmar i Rådet för frivillig samhällsberedskap för verksamhet enligt 5 § 1 6, 
  
 2. 
  
 frivilliga totalförsvarsorganisationer som uppfyller kriterier för frivillig totalförsvarsverksamhet enligt 2 §. 
  
 Former av statsbidrag 
 7 § Statsbidrag utgår i form av 
  
 1. 
  
 grundbidrag 
  
 2. 
  
 ungdomsbidrag 
  
 3. 
  
 kompetensbidrag 
  
 4. 
  
 särskilda projektbidrag 
  
 320 
  
 SOU 2001:15 
  
 Författningsstöd 
  
 Beslut om statsbidrag 
 8 § Fördelning av statsbidrag enligt denna förordning beslutas av Rådet för frivillig samhällsberedskap. 
 (Under en övergångsperiod bör lydelsen vara: Förslag om för- delning av statsbidrag enligt denna förordning bereds och insänds till regeringen av Rådet för frivillig samhällsberedskap) 
 Ansökan om statsbidrag skall göras skriftligen av frivilliga totalförsvarsorganisationer till Rådet för frivillig samhällsberedskap senast den dag och enligt de anvisningar i övrigt som Rådet bestämmer. 
 Redovisning 
 9 § En frivillig totalförsvarsorganisation som har beviljats statsbidrag enligt denna förordning skall lämna Rådet för frivillig samhällsberedskap de redovisningshandlingar, verksamhetsbe- rättelser och andra uppgifter som Rådet bestämmer. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap skall avge årsberättelse med verksamhetsberättelse och ekonomisk redovisning enligt rege- ringens budgetanvisningar. 
 Avslag och återbetalning 
 10 § Rådet för frivillig samhällsberedskap får besluta att ett beviljat statsbidrag inte skall betalas ut, om det kan antas att bidraget har beviljats på grund av felaktiga uppgifter. 
 (Under en övergångsperiod bör lydelsen vara: Rådet för frivillig samhällsberedskap får lämna förslag till regeringen att ett beviljat statsbidrag inte skall betalas ut, om det kan antas att bidraget har beviljats på grund av felaktiga uppgifter). 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap får vidare besluta att ett bidrag skall betalas tillbaka 
 (Under en övergångsperiod bör lydelsen vara: Rådet för frivillig samhällsberedskap får vidare lämna förslag till regeringen att ett bidrag skall betalas tillbaka 
  
 1. 
  
 om det har beviljats på grund av felaktiga uppgifter, 
  
 2. 
  
 om det inte används för det ändamål det beviljats för, eller 
  
 321 
  
 Författningsstöd 
  
 SOU 2001:15 
  
 3. 
  
 om mottagaren inte lämnar sådana handlingar och andra upp- gifter som avses i 9 §. 
  
 (Under en övergångsperiod bör följande text läggas till: När rådet för frivillig samhällsberedskap lämnar ett sådant förslag skall yttrande från berörd organisation bifogas förslaget). 
 Överklagande 
 11 § Beslut från Rådet för frivillig samhällsberedskap enligt denna förordning får inte överklagas. 
 Övriga bestämmelser 
 12 § Rådet för frivillig samhällsberedskap skall utfärda de närmare bestämmelser som erfordras för att utveckla frivilligförsvaret i enlighet med regeringens inriktning av verksamheten. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap skall därvid samråda med Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap. 
 13 § Rådet för frivillig samhällsberedskap skall företräda frivillig- försvaret i Totalförsvarets chefsnämnd och i Försvarsrådet. 
 322 
  
 13 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 13.1 
  
 Sammandrag 
  
 Utredningen konstaterar att det i dag saknas generella kriterier och enhetliga principer för beräkning och fördelning av organisations- stödet. Det nya finansieringssystemet föreslås bestå av en bidrags- del och en ersättningsdel. Utredningen anger för respektive del de kriterier och beräkningsnormer som bör tillämpas. Organisations- stöd föreslås utgå till alla frivilliga totalförsvarsorganisationer och vara indelat i grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. Uppdragsersättningar bör inrymmas i de berörda totalförsvars- myndigheternas anslag och redovisas där. 
 Myndigheter och kommuner har i dag svårt att ge en rimligt säker uppskattning av det samlade behovet av frivilliga. Regeringen bör ålägga de beredskapsansvariga att lämna ett sådant behovs- underlag inom en tvåårsperiod. Under övergångsperioden bör en något modifierad beräkningsnorm tillämpas för kompetensbidra- get. Med utredningens förslag kan antalet frivilliga totalförsvars- organisationer komma att utökas. Det kan också tillkomma fler organisationer med ungdomsverksamhet. Den totala ramen för organisationsstöd kan därmed öka något, enligt utredningens be- dömning till högst cirka 95 miljoner kronor i dagens penningvärde. Om myndigheter och kommuner lägger kraft på att ta frivillig- försvaret i anspråk kan kostnaderna för uppdragsmedel komma att öka. Utredningen redovisar en tids- och åtgärdsplan för hur för- slagen bör genomföras. 
 323 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 13.2 
  
 Det nuvarande statliga stödet till frivilliga försvarsorganisationer 
  
 Utredningen har kartlagt omfattningen av det ekonomiska stöd som staten ger till dagens frivilliga försvarsorganisationer och hemvärnet. Det har inte varit möjligt att göra en total beräkning av stödet, bl.a. därför att uppgifter om exempelvis skattelättnader till ideella föreningar och indirekt verksamhetsstöd i olika former från statliga myndigheter inte har kunnat verifieras. 
 Vidare har utredningen funnit att det finns en viss oklarhet om vad som ingår i det som anges som organisationsstöd respektive vad som bokförs som overheadkostnader på de uppdrag som många av organisationerna utför åt statliga myndigheter och andra. 
 En översiktlig sammanställning av hur den statliga finansieringen av i dag fördelar sig framgår av figuren i bilaga 10. Där framgår dels de medel som Försvarsmakten avdelar till den verksamhet som bedrivs inom ramen för hemvärnet, dels de medel som via särskilda anslag är riktade direkt till frivilligförsvaret eller som avdelas ur vissa myndigheters ordinarie anslag. I några fall redovisas medel som ligger utanför utgiftsområde 6 Totalförsvar, t.ex. de ungdomsbidrag som rör frivillig försvarsverksamhet och som betalas ut via Ungdomsstyrelsen. 
 Det sammanlagda statliga stödet till de frivilliga försvars- organisationerna och hemvärnet uppgår således, enligt bilaga 10, till drygt 900 miljoner kronor. Det bör noteras att av dessa tilldelas 535 miljoner kronor hemvärnet, som ingår i Försvarsmakten. De frivilliga försvarsorganisationerna erhåller årligen organisations- stöd, uppdragsersättning och andra stöd samt stöd till en ungefärlig summa av 370 miljoner kronor. 
 Som en följd av de oklarheter som nämns ovan går det inte att göra en direkt jämförelse mellan å ena sidan dagens statliga stöd till de frivilliga försvarsorganisationerna och andra organisationer, som verkar inom totalförsvarssektorn och å andra sidan de belopp, som enligt de föreslagna beräkningsnormerna och fördelnings- kriterierna bör utgå till frivilliga totalförsvarsorganisationer i framtiden. Utredningen bedömer emellertid att den totala belastningen på statsbudgeten inte kommer att öka. 
 324 
  
 SOU 2001:15 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 13.3 
  
 Ekonomiska konsekvenser av utredningen förslag 
  
 Dagens nivåer på de anslag som är särskilt avdelade till de frivilliga totalförsvarsorganisationerna har i huvudsak varit oförändrade under senare år, samtidigt som totalförsvaret i övrigt varit utsatt för besparingar. Det kan anses vara ett tecken på den vikt som statsmakterna fäster vid den frivilliga försvarsverksamheten. Sam- tidigt sätter självfallet de snävare budgetramar som myndigheterna disponerar en press även på frivilligförsvaret, eftersom myndig- heterna måste göra en total avvägning varvid även uppdragen till frivilligorganisationerna kan påverkas. Frivilligorganisationerna måste samtidigt kunna ges en långsiktig och rimligt stabil grund för sin verksamhet. Organisationsstödet bör utformas mot den bakgrunden och beloppen bör årligen justeras enligt principer som gäller för prisomräkning av övriga försvarsanslag. 
 Dagens finansieringssystem har inte, enligt utredningens upp- fattning, givit den önskade mål- och resultatstyrning som stats- makterna har eftersträvat. För att bättre kunna nå dessa syften har utredningen utformat ett delvis nytt system för styrning och finansiering. Det innebär ett finansieringssystem, som inte bara knyter an till organisationernas omfattning och inriktning utan också till frivilligorganisationernas kompetens och förmåga att medverka i samhällsberedskapen och till hur omfattande deras engagemang är i totalförsvarssammanhang. Vissa av organisationer- na kan uppträda som enbart främjande och understödjande orga- nisationer, medan andra kan vara både främjande organisationer och åta sig uppdrag och ingå på olika sätt i samhällets totala beredskapsorganisation. 
 Finansieringssystemet föreslås bestå av en bidragsdel och en ersättningsdel. 
 Organisationsstöd föreslås utgå till alla frivilliga totalförsvars- organisationer och vara indelat i ett grundbidrag, ett ungdoms- bidrag och ett kompetensbidrag. Därutöver kan organisationerna söka bidrag för särskilda projekt. Utredningen anger för respektive del de kriterier och beräkningsnormer som bör tillämpas. 
 Utredningen konstaterar att det i dag saknas generella kriterier och enhetliga principer för beräkning och fördelning av orga- nisationsstödet. Utredningen har vägt flera olika beräknings- och fördelningsmodeller mot varandra. Med ledning av de senaste årens utfall, regeringens budgetförslag och utredningens olika beräk- ningar bedömer utredningen det vara rimligt att cirka 10 procent 
 325 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 av dagens samlade statliga stöd bör avsättas som en ram för organisationsstöd till de framtida frivilliga totalförsvarsorga- nisationerna. Det innebär att högst cirka 95 miljoner kronor i dagens penningvärde kommer att utgå i form av organisationsstöd. 
 Kriteriet för att en organisation skall kunna benämnas frivillig totalförsvarsorganisation är att organisationen informerar sina medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt total- försvar. Att nå ut med denna information innebär, enligt utred- ningens uppfattning, en bred och stark folkförankring av sam- hällsberedskapen och totalförsvaret samt att den enskilde medborgarens kunskaper och medvetenhet om sådana frågor stärks. Organisationsstödet bör, enligt utredningens uppfattning, vara långsiktigt och omfatta treårsperioder. 
 I budgetpropositionen (2000/2001:1) föreslår regeringen att anslaget 6:18 skall omfatta 88,265 miljoner kronor för åren 2001, 2002 och 2003. Om statsmakterna delar utredningens uppfattning att frivillig totalförsvarsverksamhet bör betraktas som en allt viktigare resurs för samhällets säkerhet och beredskap, kan detta innebära att fler organisationer bör beredas möjlighet att ingå i kretsen frivilliga totalförsvarsorganisationer, främst som främjan- deorganisationer. 
 I sådana fall kan kostnaderna för organisationsstödet komma att öka något. Utredningen har bedömt att med ett utökat antal frivilliga totalförsvarsorganisationer kan det totala organisations- stödet komma att öka till omkring 95 miljoner kronor. Detta förutsätter naturligtvis att alla de organisationer som utredningen anser bör ingå också vill det själva. I denna summa ligger även organisationsstöd för medlemmar ur hemvärnsrörelsen. 
 I den budgetram som Försvarsmakten i dag har avdelat till hemvärnet ingår sannolikt visst stöd, som ges till hemvärnsföre- ningar. De har ett nära samband med hemvärnsförband som är en del av Försvarsmaktens krigsorganisation. Om hemvärnsrörelsen kommer att inkluderas i kretsen av frivilliga totalförsvarsorganisa- tioner, skulle det möjligen kunna innebära att vissa belopp bör överföras från andra anslagsposter till anslaget för organisations- stöd till frivilliga totalförsvarsorganisationer. Om detta stöd läggs till det organisationsstöd om knappt 90 miljoner kronor som i dag utgår till frivilliga försvarsorganisationer, så ligger det totala beloppet på dagens organisationsstöd sannolikt i intervallet 90 95 miljoner kronor. 
 326 
  
 SOU 2001:15 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 Enligt utredningens förslag bör en frivillig totalförsvarsorga- nisation bedriva sin ungdomsverksamhet inom den egna orga- nisationen för att vara berättigad till ungdomsbidrag inom organisationsstödet. Om de organisationer som i dag bedriver ungdomsverksamheten i separata organisationer med bidrag från Ungdomsstyrelsen inordnar den i den frivilliga totalförsvarsorga- nisationen, kan kostnaderna för totalförsvarets organisationsstöd komma att öka. Utredningen anser dock att bidragsmedel från Ungdomsstyrelsen bör kunna omfördelas till totalförsvarsanslagen. Den totala belastningen på statsbudgeten för organisationsstöd kommer då att påverkas marginellt. 
 Utredningen vill särskilt framhålla att det för närvarande inte finns ett säkert underlag för att fullt ut tillämpa den modell för fördelning av kompetensbidrag inom ramen för organisations- stödet som bygger på kompetensintyg som föreslås i kapitel 11. 
 Utredningen anser att den föreslagna modellen är att föredra på sikt, eftersom den bygger på behov av personal med kompetens- intyg/avtal och premierar de organisationer som gör konkreta in- satser för att höja medlemmarnas användbarhet i samhällsbered- skapen. På kort sikt har dock myndigheterna svårigheter att ange sina behov av personal från frivilliga totalförsvarsorganisationer på grund av den omställning som pågår. Frivilligorganisationerna har därmed också svårigheter att ange det antal kompetensbevis som behövs bland medlemmarna för att tillgodose det framtida beman- ningsbehovet. 
 Utredningen konstaterar att det för närvarande är svårt att ge en rimligt säker uppskattning av myndigheters och kommuners sam- lade behov av frivilliga. Regeringen bör därför ålägga de bered- skapsansvariga att lämna ett sådant underlag inom en tvåårsperiod. I avvaktan på detta föreslår utredningen att regeringen under en övergångsperiod bör tillämpa en något modifierad beräknings- norm, när det gäller kompetensbidraget till frivilliga bemannings- organisationer. 
 Utredningen föreslår därför att den del av organisationsstödet som avser kompetensbidrag övergångsvis beräknas enligt en schablonmodell baserad på bemanningsorganisationernas medlemsantal. Bidraget ges till de organisationer som genom uppdrag, från statliga myndigheter och/eller kommuner, skall kompetensutveckla personal som kommer att ingå i olika insatsorganisationer inklusive militära insatsförband, nationella skyddsstyrkor och hemvärn. Syftet med schablonbidraget är att ge 
 327 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 organisationerna möjlighet att utveckla och anpassa sin förmåga att rekrytera och utbilda medlemmar för framtida bemannings- uppdrag. 
 Utredningen anser att denna schablonmodell för beräkning av kompetensbidrag är enkel och tydlig. Vidare är bidraget, inom ramen för hela organisationsstödet, lätt att administrera och särredovisa vilket underlättar statsmakternas uppföljning och kontroll. 
 Beräkningen av kompetensbidragen enligt denna modell bygger på en finfördelad klassindelning (se bilaga 9) och ger ett utfall för de enskilda organisationerna, som i huvudsak motsvarar det stöd som i dag utgår. För de organisationer som får större avvikelser bör det övergångsvis kunna utgå särskilda projektbidrag, för att organisationerna skall kunna ställa om sin verksamhet till de nya uppgifter som skall lösas i framtiden. 
 Utredningens förslag om att inrätta Rådet för frivillig sam- hällsberedskap syftar bl.a. till att förbättra samverkan mellan de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. Detta bör, enligt utred- ningens uppfattning, kunna leda till besparingar i administration m.m. Samtidigt innebär ett inrättande av rådet naturligtvis kostnader. Utredningen har uppskattat kostnaderna för detta till cirka fem miljoner kronor per år – en kostnad som på sikt bör kunna balanseras mot uppnådda rationaliseringsbesparingar och högre effektivitet. 
 Utredningen har uppskattat att organisationsstödet kommer att fördelas på följande sätt. 
  
 grundbidrag 
  
 cirka 10 miljoner kronor 
  
 ungdomsbidrag 
  
 cirka 
  
 5 miljoner kronor 
  
 Rådet för frivilligsamhälls- 
  
 cirka 
  
 5 miljoner kronor 
  
 beredskap 
  
 kompetensbidrag 
  
 cirka 70 miljoner kronor 
  
 Summa årligt organisationsstöd 
  
 90 95 miljoner kronor 
  
 När det gäller uppdragsersättning innebär utredningens förslag om tydligare mål- och resultatstyrning från uppdragsmyndigheter, att frivilliga totalförsvarsorganisationer skall ha full kostnadstäckning för sina uppdrag, dvs. uppdragskostnaderna skall även omfatta alla  
 administrations-, 
  personal- och overheadkostnader som uppkom- mer i samband med uppdraget. Varje uppdragsgivare bör därmed få 
 328 
 SOU 2001:15 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
 bättre förutsättningar att bedöma vad uppdragen till frivilliga total- försvarsorganisationer kostar och att precisera uppdragen. 
 Utredningens förslag bedöms ge bättre förutsättningar att rela- tera uppdragsersättningar till förväntade prestationer. Det bidrar också till att renodla organisationsstödet och hålla det åtskilt från uppdragsersättningarna. Tydligare inriktningsmål från statsmakter- na för frivillig totalförsvarsverksamhet och bättre uppföljning av både organisationsstöd och myndigheternas uppdragsersättningar bör, enligt utredningens bedömning, bidra till att öka kostnads- effektiviteten i den statliga finansieringen av frivillig totalförsvars- verksamhet. 
 Med utredningens förslag kommer större ansvar att läggas på uppdragsgivande myndigheter och kostnaderna för uppdrag kom- mer att variera beroende på i vilken grad uppdragsgivande myndig- heter tar frivilliga totalförsvarsorganisationer i anspråk. Samtidigt finns det stora möjligheter att behoven av frivilliga i den fredstida samhällsberedskapen ökar, om myndigheter och kommuner lägger kraft på att ta samhällsresursen frivilligförsvaret i anspråk. 
 På sikt finns det därför mycket som talar för att uppdrags- ersättningen för frivillig totalförsvarsverksamhet kan komma att öka i omfattning. Samhällsekonomiskt torde det ändå innebära en vinst om så skulle bli fallet. 
 Beräkningar av de samhällsekonomiska effekterna av frivilligt arbete visar att det årligen i Sverige bedrivs ideellt, oavlönat arbete motsvarande cirka 300 000 heltidsarbeten, till ett uppskattat värde av 70 miljarder kronor. 
 1  
 Sektorerna idrott och fritid har flest fri- villigarbetare. Även inom sektorn frivillig totalförsvarsverksamhet sker omfattande ideella insatser och verksamheten engagerar många människor. De medel som satsas på frivillig totalförsvars- verksamhet är därför, enligt utredningens uppfattning, väl använda eftersom de ger tillbaka så mycket mer för samhället och de enskilda medborgarna. 
 Utredningens förslag om informationssatsningar rörande samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar medför kost- nader. Kostnaderna för informationsmaterial, som Styrelsen för psykologiskt försvar bör få i uppdrag att utarbeta, bör regleras inom ramen myndighetens normala budgetprocess. Styrelsen för 
  
 psykologiskt 
  
 försvar 
  
 uppskattar initialkostnaderna till 
  
 cirka 
  
 2,5 miljoner 
  
 kronor. 
  
 Årskostnaden för att vidmakthålla 
  
 och 
  
 successivt aktualisera materialet kan uppskattas till cirka en miljon 
  
 1  
  
 Kommunaktuellt  
 nr 30 från den 12 oktober 2000. 
 329 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 kronor. För denna kostnad skapas förutsättningar för att bedriva en bred information om samhällsberedskapen och totalförsvaret med utnyttjande av den kompetens som finns inom de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. 
  
 13.4 
  
 Genomförande 
  
 13.4.1 
  
 Övergripande inriktning 
  
 Utredningen föreslår ett styrnings- och finansieringssystem, som inte bara knyter an till organisationernas omfattning och inriktning utan också till frivilligorganisationernas kompetens och förmåga att medverka i samhällsberedskapen samt till hur omfattande deras engagemang är i totalförsvarssammanhang. Förslagen syftar till att reglera formerna för det offentliga stödet till frivilliga total- försvarsorganisationer. Deras deltagande i samhällsberedskapen i fred och krig bör underlättas dels genom det långsiktiga organisa- tionsstöd som statsmakterna riktar direkt till organisationerna, dels genom att beredskapsansvariga instanser åläggs att ta frivilliga i anspråk i så stor utsträckning som möjligt. 
 Utredningens förslag syftar också till att utveckla förutsätt- ningarna för statsmakternas mål- och resultatstyrning av fri- villigförsvaret. 
 I regeringens årliga regleringsbrev bör anges tydliga verk- samhetsmål för och resultatkrav på den frivilliga totalförsvars- verksamheten. Organisationsstödet bör redovisas som en särskild anslagspost i regleringsbrevet. Där bör anges organisationsstödets omfattning och vilka organisationer som är berättigade till sådant stöd. I förberedelserna för och i genomförandet av den ordinarie budgetprövningen bör Rådet för frivillig samhällsberedskap på kort sikt föreslå regeringen och på längre sikt besluta vilka orga- nisationer som är berättigade till organisationsstöd. 
 För att få en bättre bild över myndigheternas bemanningsbehov, styrning av uppdragsgivandet till de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna, kostnader samt hur uppdragsmedlen fördelas är det utredningens uppfattning att någon form av funktionssamordning bör ske på civil sida. Utredningen anser att en lämplig samord- ningsmyndighet för detta är Överstyrelsen för civil beredskap. Uppdragsersättningar bör inrymmas i de berörda totalförsvars- myndigheternas anslag och redovisas där. 
 330 
  
 SOU 2001:15 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 13.4.2 
  
 Tidpunkt för förändringar 
  
 Det är många formella regler som skall ändras i samband med genomförandet av utredningens förslag. Det är fråga om införande av eller ändring i författningsstöd, avtal, anslagskonstruktioner, bi- dragssystem, vidare skall Rådet för frivillig samhällsberedskap organiseras, kansli skall upprättas, m.m. Sammantaget talar detta för att en förändring bör ske vid ett årsskifte. 
 Utredningen har gjort bedömningen att efter beslut av regering och riksdag om att genomföra förändringen krävs ett års för- beredelsetid. Grundat på detta kan följande tids- och åtgärdsplan redovisas. 
 År 2001 
 Frivilligorganisationsutredningens betänkande remitteras under våren 2001. Beredningen av ärendet i Regeringskansliet bör resul- tera i ett ställningstagande i budgetpropositionen eller annan proposition under hösten 2001. Med propositionen som grund kan de praktiska förberedelserna för att genomföra förslagen påbörjas i samarbete med de frivilliga totalförsvarsorganisationerna, Försvarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap och övriga berörda totalförsvarsmyndigheter. 
 År 2002 
 År 2002 slutförs förberedelsearbetet. Lokala och regionala sam- arbetsorgan organiseras i kommuner och län. Rådet för frivillig samhällsberedskap och dess kansli bör successivt ta över den centrala samordningen. Dialoger genomförs mellan frivilligför- svaret och beredskapsansvariga instanser om de uppdrag som frivilligförsvaret skall utföra. Myndigheternas behov av frivilliga klarläggs och kompetensnivåer och former för att utfärda kompe- tensbevis beslutas. 
 331 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 År 2003 
 Från och med budgetåret 2003 bör utredningens förslag kunna tillämpas på de frivilliga totalförsvarsorganisationerna och i deras samarbete med beredskapsansvariga samhällsorgan. Kompetens- bidrag bör kunna beräknas med ledning av myndigheternas behov av frivilliga och de kompetensbevis som de frivilliga totalför- svarsorganisationerna utfärdar till sina medlemmar. Då kan kompetensbidraget enligt schablonmodellen upphöra och i stället beräknas enligt den av utredningen föreslagna modellen med kompetensintyg. 
 År 2005 
 Regeringen bör under året låta utvärdera Rådet för frivillig sam- hällsberedskap och dess verksamhet. 
  
 13.5 
  
 Särskilda redovisningar 
  
 Kommittéer som tillkallats p.g.a. ett regeringsbeslut och som har ett utredningsuppdrag är enligt 14, 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474) skyldiga att redovisa ekonomiska och andra kon- sekvenser som ett genomförande av kommitténs förslag får för olika samhällsfunktioner och samhällsintressen. I kommittéförord- ningen nämns bl.a. ekonomiska konsekvenser, kommunal själv- styrelse, brottslighet och brottsförebyggande arbete, jämställdhet och integrationspolitik. 
 Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen 
 Utredningen föreslår att samverkansformer mellan kommuner och frivilliga totalförsvarsorganisationer utvecklas och att någon form av lokala samverkansråd bildas så att kommuner har möjlighet att ta frivilliga totalförsvarsorganisationer och andra frivilligorganisa- tioner i anspråk vid extraordinära situationer. Utredningen anser att förslagen bör få positiva regionala och lokala effekter genom de förebyggande och direkta insatser som frivilliga kan bidra med inom sina respektive områden. 
 332 
  
 SOU 2001:15 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 När kommunerna bildar lokala samarbetsstrukturer, som skulle kunna inrymmas i kommunernas beredskapsplanering, uppstår sannolikt vissa nya kostnader för bl.a. information, utbildning, övningar, administration eller annan stödverksamhet som rör samverkan med frivilliga totalförsvarsorganisationer. Staten bör mot den bakgrunden stödja kommunerna inom ramen för de beredskapsmedel som enligt 2 kap. 6 § lagen (1994:1720) om civilt försvar och 2 kap. 5 § förordningen (1995:128) om civilt försvar tilldelas kommunerna. 
 Brottslighet och brottsförebyggande arbete 
 Flera av utredningens förslag syftar till att stödja ungdoms- verksamheten i frivilliga totalförsvarsorganisationer och hemvärnet så att ungdomar av båda könen engagerar sig. Ungdoms- verksamheten bidrar, enligt utredningens uppfattning, till demo- kratisk fostran, sociala nätverk mellan ungdomar och kunskap om föreningsliv. Utredningen delar Rikspolisstyrelsens uppfattning, som kommit till uttryck i andra sammanhang, att detta också är en form av brottsförebyggande arbete. Frivilligorganisationernas och hemvärnets ungdomsverksamhet kan erbjuda en innehållsrik och meningsfull sysselsättning för ungdomar, som för huvuddelen kan innebära att de blir medvetna och goda medborgare, som kan ta avstånd från kriminalitet och missbruk. 
 Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män samt integration 
 Utredningens förslag om att frivilliga totalförsvarsorganisationer skall informera sina medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar, bör bidra till att öka kunskapen om dessa frågor hos både män och kvinnor. Vidare bör utredningens förslag om att utvidga kretsen av frivilliga totalförsvarsorga- nisationer möjliggöra för fler kvinnor att engagera sig inom frivillig totalförsvarsverksamhet. 
 Utredningens förslag om hemvärnsrörelsen som en frivillig totalförsvarsorganisation möjliggör att till hemvärnsrörelsen rekrytera både ordinarie och extra hemvärnsmän med kontrakt och andra – veteraner, hemvärnsungdomar eller övriga intresserade i olika medborgargrupper. Det kan vara exempelvis kvinnor och 
 333 
  
 Ekonomiska konsekvenser, plan för genomförande och särskilda redovisningar 
  
 SOU 2001:15 
  
 personer med invandrarbakgrund. En sådan bredd i medlemskadern kan bli mycket betydelsefull, när bara en liten del av befolkningen tas ut för värnpliktsutbildning i fred. Alla som är med i en hemvärnsförening får dessutom tillgång till viktig information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar. 
 Den samlade föreningsrörelsen inom frivilligförsvaret skulle alltså kunna vara ett instrument för folkförankring, demokratisk fostran och integrering, och samtidigt utgöra en varmhållen till- växtpool om världsläget skulle försämras. 
 334 
 14 Utredningens förslag 
 Utredningen presenterar i kapitlet en sammanställning av de förslag som har lagts i tidigare kapitel. Förslagen är grupperade i funktionsområden. 
 Övergripande förslag om frivillig totalförsvarsverksamhet 
 Utredningen föreslår att 
 den frivilliga totalförsvarsverksamheten anpassas, utvecklas och utformas enligt de behov och förutsättningar som gäller för framtidens totalförsvar. Det ställer nya krav på kompetens- utveckling om frivilliga skall kunna användas i extraordinära situationer i hela hotskalan från fred till och med krig, 
 frivilligorganisationerna utvecklar sin förmåga att ställa upp med resurser utifrån samhällets behov, 
 kommuner och statliga myndigheter ökar ambitionen att ta frivilliga totalförsvarsorganisationer i anspråk i samhällsbered- skapen, 
 författningsstödet anpassas till totalförsvarets ändrade inrikt- ning så att möjligheterna att utnyttja frivilligorganisationer utökas, 
 begreppet frivillig försvarsverksamhet omdefinieras och att nu- varande definition av begreppet totalförsvar ses över, 
 frivilliga totalförsvarsorganisationer indelas i två kategorier; frivilliga främjandeorganisationer och frivilliga bemannings- organisationer, 
 nya kriterier införs för vad som definierar en frivillig total- försvarsorganisation. En lägsta nivå på motprestation bör vara att en sådan organisation bedriver information om samhällets 
 335 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2001:15 
  
 säkerhet och beredskap samt totalförsvar till sina egna med- lemmar, 
 nuvarande förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksam- het ersätts av en ny förordning om frivillig totalförsvarsverk- samhet, 
 frivilligförsvarets föreningsverksamhet hålls åtskild från myn- digheters ansvarsområde. Det berör särskilt Försvarsmakten och dess hemvärnsförband. Hemvärnsföreningar bör betraktas som en frivillig totalförsvarsorganisation – hemvärnsrörelsen. Denna bidrar i hög grad till totalförsvarets folkförankring och främst Försvarsmaktens personalförsörjning. Offentliga bidrag bör kunna utgå till hemvärnsrörelsen enligt samma normer som för övriga frivilliga totalförsvarsorganisationer. 
 Mål- och resultatstyrning, uppdragsstyrning m.m. 
 Utredningen föreslår att 
 regeringen (Försvarsdepartementet) utformar tydliga inrikt- ningsmål, som uttrycker statsmakternas krav på den frivilliga totalförsvarsverksamheten. Exempel på sådana mål är att bidra till folkupplysningen rörande samhällets hot och risker, att stärka samhällets beredskap att hantera extraordinära situationer eller att förebygga omfattande skadeverkningar på liv, hälsa, miljö och egendom, 
 dialoger och uppdragsstyrning inom den frivilliga totalförsvars- verksamheten utvecklas och koordineras på ett bättre sätt än i dag. Utredningen föreslår att 
 organisationsstödet även i fortsättningen renodlas och redo- visas för sig, 
 ersättning för uppdrag även i fortsättningen inbegriper alla kostnader och att uppdrag skall kunna särredovisas, tydligare, mer konkreta och långsiktiga uppdrag (cirka tre år) utformas i dialoger med statliga myndigheter, 
 uppdrag grundas på behov, 
 tydligare och mer funktionella system för uppföljning och utvärdering av genomförda uppdrag utarbetas och att 
 tydliga och mätbara mål sätts upp för uppdragen, 
 336 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredningens förslag 
  
 regeringen (Försvarsdepartementet) följer upp hur uppdrags- myndigheterna genomför uppdragsstyrningen, och hur upp- dragen uppfyller de av statsmakterna uppställda inriktnings- målen, 
 regeringen uppdrar åt Försvarsmakten att i samråd med Över- styrelsen för civil beredskap och övriga uppdragsgivande myn- digheter samt frivilligförsvarets centrala samarbetsorgan göra en översyn av former för redovisning och återrapportering av frivilligorganisationernas verksamhet och verka för för- enklingar. Statsmakternas inriktning av mål- och resultat- styrning bör ligga till grund för en sådan översyn, 
 regeringen uppdrar åt Överstyrelsen för civil beredskap att göra en behovssammanställning vart tredje år över hur civila, statliga myndigheter och kommuner avser utnyttja frivilliga och att motsvarande redovisning åläggs Försvarsmakten, 
 regeringen uppdrar åt Överstyrelsen för civil beredskap att dels samordna de civila, statliga uppdragsgivande myndigheternas bemanningsbehov, dels redovisa hur kostnader och uppdrag fördelas mellan olika frivilliga totalförsvarsorganisationer, 
 uppdrag till frivilliga totalförsvarsorganisationer skall ha full kostnadstäckning, dvs. uppdragstagarna (frivilliga totalförsvars- organisationer) måste i dialogerna med uppdragsgivarna ange alla  
 administrations-, 
  personal- och övriga overheadkostnader som uppkommer i samband med det enskilda uppdraget. 
 Samverkan och samordning 
 Utredningen föreslår att 
 frivillig totalförsvarsverksamhet och frivilliga totalförsvarsorga- nisationer betraktas som en viktig del i den framtida folk- rörelsepolitiken, utan att kopplingen till säkerhets- och försvarspolitiken för den skull försvagas, 
 frivilligförsvaret, vid sidan av militärt och civilt försvar, betrak- tas som och ges förutsättningar att utvecklas till en viktig aktör i det framtida totalförsvaret, 
 det samlade frivilligförsvaret ges en stärkt ställning i förhållande till de statliga och kommunala beredskapsmyndigheterna genom 
 337 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2001:15 
  
 att markera frivilligförsvaret som både folkrörelse och resurs i samhällsberedskapen, 
 ett centralt samordningsorgan, Rådet för frivillig samhällsbered- skap, inrättas. Rådets huvuduppgift föreslås vara att företräda det samlade frivilligförsvaret i vissa frågor, 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap blir representerat i Total- försvarets Chefsnämnd och i Försvarsrådet, 
 staten stödjer kommunerna i deras arbete med att bilda lokala samarbetsstrukturer med frivilligförsvaret. Detta bör till del finansieras med de beredskapsmedel som tilldelas kommunerna enligt 2 kap. 6 § lagen (1994:1720) om civilt försvar och 2 kap. 5 § förordningen (1995:128) om civilt försvar, 
 kommunens behov av förmågor för att stärka samhällsbered- skapen, dvs. kompetenser och resurser ur bl.a. frivilliga total- försvarsorganisationer, tydliggörs i de beredskapsplaner som skall upprättas enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:1720) om civilt för- svar och 2 kap. 1 § förordningen (1995:128) om civilt försvar, 
 regeringen uppdrar åt Överstyrelsen för civil beredskap att utveckla reglerna för fördelning och uppföljning av beredskaps- medel till kommunerna, 
 länsstyrelserna i förordning (1997:1258) med länsstyrelse- instruktion får en tydligare roll som samordnande organ gentemot den frivilliga totalförsvarsverksamheten i länet. 
 Utbildning och kompetensutveckling samt meritvärdering 
 Utredningen föreslår att 
 regeringen uppdrar åt Försvarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap, Arbetsmarknadsstyrelsen, Socialstyrelsen, Statens jordbruksverk och Statens räddningsverk samt frivilligförsvarets centrala samordningsorgan att i samråd se över möjligheterna till samordning av utbildningar inom frivillig försvarsverksam- het och att vid behov föreslå lämpliga åtgärder för ökad sam- ordning och effektivitet, 
 regeringen uppdrar åt Överstyrelsen för civil beredskap, För- svarsmakten, Värnpliktsrådet, Civilpliktsrådet och frivilligför- svarets centrala samordningsorgan att i samråd utreda dels vilka 
 338 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredningens förslag 
  
 utbildningar inom ramen för frivilligförsvaret som skulle kunna tillgodoräknas i samband med mönstring och garantera att den enskilde får rätt att göra värnplikt eller civilplikt, dels vilka krav som bör ställas på sådana utbildningar, 
 regeringen uppdrar åt Försvarshögskolan att i samråd med fri- villigförsvarets centrala samordningsorgan utreda kriterier för meritvärdering av utbildningar inom frivillig försvars- verksamhet och hur sådana utbildningar kan relateras till likartade utbildningar i samhället i övrigt. 
 Materielförsörjning 
 Utredningen föreslår att 
 Försvarsmakten alltjämt ansvarar för att utbildning och utrust- ning av frivilliga i krigsorganisationens förband uppfyller de krav som Försvarsmakten ställer. Försvarsmakten svarar för kostnaderna för denna verksamhet och ger uppdrag till behöriga totalförsvarsorganisationer att rekrytera och bemanna sådana förband, 
 respektive myndighet, som har överlämnat överskottsmateriel eller annan materiel till en frivillig totalförsvarsorganisation, efter överlämnandet inte har några åtaganden för underhåll och reparationer. Dessa åtaganden åvilar respektive frivillig total- försvarsorganisation, 
 Försvarsmakten och respektive frivillig bemanningsorganisation får i uppdrag att genom avtal eller överenskommelser reglera hur förbandsmateriel, som Försvarsmakten tillhandahåller de frivilliga bemanningsorganisationerna och hemvärnet, kan användas vid insatser i den fredstida samhällsberedskapen, 
 uppdragsgivande kommun eller myndighet som tar frivilliga totalförsvarsorganisationer i anspråk vid insatser i den fredstida samhällsberedskapen, eller för utbildning/övning för sådana insatser, bör svara för uppkomna kostnader för användning av utrustning, fordon m.m. 
 339 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2001:15 
  
 Traditioner och minnen 
 Utredningen föreslår att 
 totalförsvarets myndigheter och organisationer svarar för sin respektive interna historiska dokumentation och traditions- bevarande verksamhet samt kostnader för detta, 
 Statens försvarshistoriska museer ges ett utvidgat tillsyns- och kvalitetsansvar för traditions- och minnesbevarande verksamhet inom totalförsvaret, 
 regeringen uppdrar åt Statens försvarshistoriska museer att i samråd med Försvarsmakten och Statens sjöhistoriska museer utforma styrande riktlinjer för hur totalförsvarsinriktad tradi- tions- och minnesbevarande verksamhet skall bedrivas i berörda föreningar, organisationer och myndigheter, 
 läns- respektive hembygdsmuseerna på regional och lokal nivå genom överenskommelser med Statens försvarshistoriska museer, Statens sjöhistoriska museer och Försvarsmakten anförtros uppgiften att tydliggöra och vårda även totalförsvarets kulturarv och att göra denna samhällssektor känd och förankrad hos breda medborgargrupper. Totalförsvarets myndigheter och frivilliga totalförsvarsorganisationer skall understödja den minnesbevarande verksamheten och medverka vid insamling, dokumentation och information, 
 Sveriges Hembygdsförbund medverkar i arbetet med traditioner och minnen från hela totalförsvaret. 
 Information om samhällets säkerhet och beredskap samt total- försvar 
 Utredningen föreslår att 
 regeringen uppdrar åt Styrelsen för psykologiskt försvar att i samråd med frivilligförsvarets centrala samordningsorgan, För- svarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap, Statens rädd- ningsverk och Totalförsvarets pliktverk utarbeta ett informa- tionspaket om information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar som stöd för frivilliga totalförsvars- organisationer. Uppdraget bör bedrivas i samverkan med Civilpliktsrådet, Värnpliktsrådet och i anslutning till det sam- 
 340 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredningens förslag 
  
 arbete mellan Försvarsmaktens rekryteringscentrum och fri- villiga försvarsorganisationer som nyligen inletts. 
 Förmåner 
 Utredningen föreslår att 
 staten på motsvarande sätt som i dag ansvarar för förmåns- systemen (ersättningar, försäkringar m.m.), när frivilliga tas i anspråk vid höjd beredskap, vid statlig räddningstjänst och internationella fredsfrämjande eller humanitära insatser, 
 systemet med dagersättning och dagpenning gäller även i fort- sättningen för fredstida  
 utbildnings-, 
  övnings- och kompetens- utvecklingsinsatser för frivillig personal, som är krigsplacerad eller kommer att bli det under ett anpassningsskede. Detta ersättningssystem bör liksom i dag vara knutet till förmåner för totalförsvarspliktiga, 
 instruktörer inom frivillig försvarsutbildning får rätt att betrakta bostaden som tjänsteställe, enligt förslag i betänkandet (1999:94) från Utredningen om avdrag för ökade levnads- kostnader m.m., 
 när Försvarsmakten kommenderar yrkesofficerare eller reserv- officerare, som är inkallade för tjänstgöring, såsom instruktörer till frivillig försvarsutbildning eller i uppdragsdialoger åtar sig att tillhandahålla instruktörer, behåller yrkesofficerarna och reservofficerarna Försvarsmakten som arbetsgivare. De får därmed ersättning som statsanställda. Om däremot en frivillig totalförsvarsorganisation utnyttjar en yrkesofficer eller en reservofficer efter frivilligt åtagande, svarar frivillig- organisationen för resor, kost, logi m.m. för instruktören. Den tid som en sådan instruktör ägnar åt frivillig totalförsvars- verksamhet skall inte betraktas som ordinarie arbetstid för instruktören i fråga. Utgångspunkt för förmånsberäkningarna föreslås vara instruktörens ordinarie mantalsskrivningsort, 
 regeringen ger Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap i uppdrag att i enlighet med utredningens förslag och i samråd utfärda erforderliga interna tillämpningsföreskrifter till förordning (1994:522) om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning, 
 341 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2001:15 
  
 frågan om ledighet från ordinarie arbetsplats, då en frivillig tas i anspråk för andra insatser i fred än räddningstjänst, i första hand löses lokalt genom avtal/överenskommelse mellan den frivillige, kommunen/myndigheten och arbetsgivaren (arbetsmarknadens parter), 
 frågan om rätt till ledighet för förtroendevalda i första hand löses genom överenskommelser mellan frivilligorganisationen, berörd myndighet och berörd arbetsgivare. Om detta inte är möjligt tillämpas en ny bestämmelse i förordningen om för- måner till frivilliga, 
  
 kompetensutvecklings-, 
  utbildnings- och övningsverksamhet, som erfordras för frivilliga som planeras tas i anspråk som kom- munal förstärkningsresurs, bekostas med delar av de bered- skapsmedel som kommunerna tilldelas enligt förordningen om civilt försvar, 
 kommuner ansvarar för förmånssystemen (ersättningar, försäk- ringsskydd m.m.), när kommunen tar frivilliga i anspråk vid andra insatser i fred än räddningstjänst. Det bör lämnas stort utrymme för lokala variationer med hänsyn till rådande förut- sättningar och förhållanden, 
 principerna och nivåerna för ersättning enligt räddningstjänst- agen (1986:1102) och räddningstjänstförordningen (1986:1107) bör vara vägledande för kommunernas och de statliga myn- digheternas ersättning till frivilliga, som tas i anspråk vid andra insatser än räddningstjänst i fredstid. 
 Finansiering 
 Utredningen föreslår att 
 ett nytt system för fördelning av organisationsstöd till frivilliga totalförsvarsorganisationer införs, 
 organisationsstödet indelas i grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. Under en treårig övergångsperiod föreslår utredningen en annan fördelningsmodell för kompetensbidra- get, i form av en schablonmodell baserad på bemanningsorga- nisationernas medlemsantal, 
 342 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredningens förslag 
  
 kriterier fastställs för respektive bidrag inom organisations- stödet, 
 det av utredningen föreslagna Rådet för frivillig samhälls- beredskap tilldelas vissa myndighetsuppgifter och på sikt rätten att fördela organisationsstödet till frivilliga totalförsvarsorga- nisationer, 
 regeringen (Försvarsdepartementet) i det årliga budgetarbetet, på förslag av Rådet för frivillig samhällsberedskap, fastställer dels vilka organisationer som skall ingå i kretsen frivilliga total- försvarsorganisationer, dels totalsumman av organisationsstöd som skall utgå, 
 regeringen uppdrar åt berörda totalförsvarsmyndigheter, främst Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap, att lämna underlag till Rådet för frivillig samhällsberedskap för fördelning av organisationsstöd till de frivilliga totalförsvars- organisationerna, 
 kostnaderna för Rådet med kansli finansieras inom ramen för utgiftsområde 6 Totalförsvar, anslag 6:18 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret. 
 Författningsstöd 
 Utredningen föreslår att 
 texten i följande författningar revideras, enligt utredningens förslag i kapitel 12: 
 förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet, förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga, förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän, förordning (1997:1258) med länsstyrelseinstruktion, hemvärnsförordningen (1997:146), 
 förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av över- skottsmateriel hos Försvarsmakten, 
 förordning (FFS 1987:8) om frivillig tjänstgöring vid För- svarsmakten, 
 följande nya författningar införs, enligt utredningens förslag i kapitel 12: 
 lag (2001:XX) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till Rådet för frivillig samhällsberedskap, 
 343 
  
 Utredningens förslag 
  
 SOU 2001:15 
  
 förordning (2001:XX) om statsbidrag och representation rörande frivillig totalförsvarsverksamhet, 
 utredningens definitioner av frivillig totalförsvarsverksamhet, frivillig totalförsvarsorganisation och totalförsvar beaktas, då ställning skall tas till de förslag som kommer att lämnas av Ut- redningen om översyn av räddningstjänstlagen m.m. (Fö 1999:03), Sårbarhets- och säkerhetsutredningen (Fö 1999:04) och Personalförsörjningsutredningen (Fö 1999:05). 
 344 
 Särskilt yttrande 
 Av Wright / Generalmajor, Försvarsmakten 
 Utredningen lämnar i vissa avseenden förslag som jag finner ange- läget att särskilt kommentera. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap 
 Utredaren föreslår att ett Råd för frivilligverksamheten, med vissa myndighetsuppgifter, inrättas för att ge frivilligförsvaret bättre för- utsättningar att åstadkomma en bättre samordning av och större tyngd i för frivilligförsvaret gemensamma angelägenheter. Jag delar utredarens uppfattning att det är angeläget att så sker men anser att det kan åstadkommas på ett mindre kostnadskrävande och framför allt på ett sätt som kan upplevas stå i samklang med frivillig- rörelsens inneboende demokratiska styrningssätt. Jag förordar således i stället att dagens organ för central samordning och samverkan, Frivilligorganisationernas samarbetskommitté (FOS), ges ett större inflytande och tydlighet. Detta kan åstadkommas genom att FOS ges inflytande motsvarande utredarens förslag och att regeringskansli och myndigheter använder FOS som prioriterad remissinstans i frågor som påverkar frivilligförsvaret. FOS skulle också på detta sätt få ett stort inflytande för utformning och fördelning av organisationsstöd. 
 Hemvärnsrörelsen 
 Enligt min uppfattning finns det redan i dag en tydlig gräns- dragning mellan den föreningsverksamhet som å ena sidan hem- värnsföreningarna och frivilligorganisationerna bedriver och å andra sidan den verksamhet som Försvarsmakten ansvarar för. Detta upplevs inte som ett problem inom Försvarsmakten och jag 
 345 
  
 Särskilt yttrande 
  
 SOU 2001:15 
  
 tycker det är oklart vad som motiverar utredarens förslag i detta avseende. 
 Hemvärnsföreningarna skulle i detta avseende kunna jämställas med andra personalföreningar inom Försvarsmakten dvs. organise- rade direkt som resultat av Försvarsmaktens organisation. Jag anser därför inte att offentligt stöd skall ges till dessa föreningar på samma sätt som till frivilliga totalförsvarsorganisationer 
 Styrning av stöd och uppdrag/Finansiering 
 Utredaren vill ytterligare renodla vad som är organisationsstöd och vad som är att betrakta som uppdrag. Det är angeläget att stats- makterna enligt utredarens förslag uttalar vilka kriterier som skall gälla för organisationsstöd och uppdrag. Jag ser emellertid en väsentlig nackdel att separera ansvaret för styrning av organisa- tionsstödet från uppdragsstyrningen. Det finns ett ömsesidigt beroende mellan stöd och uppdrag vilket ökar risken för att resurserna inte används rationellt eller att orättvisor uppstår. Denna helhetssyn har, utanför regeringskansliet, myndigheterna Försvarsmakten och ÖCB de bästa förutsättningarna att utöva. 
 Ett sätt att minska denna starka koppling mellan stöd och uppdragsstyrning är att stödet endast omfattar det föreslagna grundbidraget och inte omfattar beställning av utbildning och kompetenser. 
 346 
 Figurförteckning 
 Figur 2.1 Tidigare och nuvarande anslagsbeteckningar för frivillig försvarsverksamhet 
 Figur 2.2 Försvarsmaktens behov av avtalspersonal år 2000 
 Figur 2.3 Försvarsmaktens bedömda behov av frivilliga med avtal från frivilliga försvarsorganisationer samt hemvärnsmän med kontrakt 
 Figur 2.4 Försvarsmaktens fördelning av organisationsstöd år 2000 (tkr) 
 Figur 2.5 Försvarsmaktens fördelning av uppdragsmedel år 2000 (tkr) 
 Figur 2.6 Överstyrelsen för civil beredskaps fördelning av organisa- tionsstöd år 2000 (tkr) 
  
 Figur 2.7 
  
 Arbetsmarknadsstyrelsens 
  
 fördelning 
  
 av 
  
 uppdragsmedel 
  
 år 2000 (tkr) 
  
 Figur 2.8 
  
 Statens räddningsverks 
  
 fördelning 
  
 av 
  
 uppdragsmedel 
  
 år 2000 (tkr) 
  
 Figur 2.9 Socialstyrelsens fördelning av uppdragsmedel år 2000 (tkr) Figur 2.10 Den enskildes ersättning i relation till inkomst 
 Figur 3.1 Nya definitioner av begreppen frivillig försvarsverksamhet och frivillig försvarsorganisation 
 Figur 3.2 Ny definition av begreppet totalförsvar 
 Figur 3.3 Personalkategorier i hemvärnet – tillgång och behov Figur 5.1 Organisation av  
 FIG-grupp 
  i Örnsköldsviks kommun Figur 5.2 Skiss över organisation av lokalt samverkansråd 
 Figur 5.3 Sammanfattning av de tre alternativen till central samord- ningsform 
 Figur 6.1 Struktur för rekrytering, ungdomsverksamhet och utbild- ning 
 Figur 8.1 Försvarsmaktsanknuten museiverksamhet 
 347 
  
 Figurförteckning 
  
 SOU 2001:15 
  
 Figur 8.2 Uppgifter och aktörer i traditionsvården inom Försvars- makten 
 Figur 8.3 Uppgifter och aktörer i en nedläggningssituation 
 Figur 10.1 Principer för ersättning och försäkring inom frivillig- försvaret 
 Figur 11.1 Fördelning av organisationsstöd till frivilliga försvarsorga- nisationer från anslaget D6 år 2000 (tkr) 
 Figur 11.2 Fördelning av uppdragsmedel till frivilliga försvarsorganisa- tioner från anslagen A1, B1, B3 och B6 år 2000 (tkr) 
 Figur 11.3 Indelning i storleksklasser för grundbidrag Figur 11.4 Indelning i storleksklasser för ungdomsbidrag Figur 11.5 Indelning i storleksklasser för kompetensintyg 
 Figur 11.6 Indelning i storleksklasser för kompetensbidrag under övergångsperioden 
 348 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Den frivilliga försvarsverksamhetens framtida 
  
 Dir. 
  
 inriktning och uppgifter inom totalförsvaret 
  
 1999:95 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 18 november 1999. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare skall lämna förslag om den frivilliga försvars- verksamhetens framtida inriktning och uppgifter inom totalför- svaret. I uppdraget ingår att 
  
 - 
  
 utreda vilken roll den frivilliga försvarsverksamheten skall ha i framtiden inom totalförsvaret, 
  
 - 
  
 utreda den frivilliga försvarsverksamhetens betydelse och upp- gifter vid situationer där vårt land hotas av eller blir utsatt för ett väpnat angrepp, 
  
 - 
  
 utreda vilken roll de frivilliga försvarsorganisationerna skall ha när det gäller att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred, 
  
 - 
  
 utreda de frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att medverka i internationell verksamhet, 
  
 - 
  
 utvärdera och vid behov föreslå ett nytt system för den statliga finansieringen av frivilligorganisationerna med hänsyn till ny inriktning och nya uppgifter och även föreslå en ändamålsenlig prioritering vid tilldelning av medel. Vid utvärderingen skall utredaren särskilt undersöka i vilken mån det nu gällande finansieringssystemet möjliggjort resultatstyrning av verksamheten och vid behov hur ett framtida förändrat finansieringssystem skall utformas för att förbättra möjligheterna till resultatstyrning, 
  
 - 
  
 utreda möjligheterna att rekrytera till de frivilliga försvars- organisationerna samt hemvärnet så att dessa kan lösa de upp- gifter eller krav totalförsvaret ställer, 
  
 - 
  
 utreda och vid behov föreslå förändringar som rör ersättningar, försäkringar, utrustning, materiel samt frivilligavtalets för- 
  
 349 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 hållande till ordinarie arbetsgivare för frivilliga, hemvärnsmän och frivilliga instruktörer samt 
  
 - 
  
 utreda behov av och former för förstärkning av de frivilliga försvarsorganisationerna med materiel som framledes avvecklas från Försvarsmakten. 
  
 Den frivilliga försvarsverksamhetens uppgifter i dag 
 Den frivilliga försvarsverksamheten omfattar militära och civila frivilliga försvarsorganisationer samt hemvärnet. 
 De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet regleras i förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. Enligt förordningen avses med frivillig försvarsverksamhet sådan verk- samhet som främjar totalförsvaret och som omfattar försvarsupp- lysning samt rekrytering och utbildning av frivilliga för uppgifter inom totalförsvaret. 
 Hemvärnets verksamhet regleras bl.a. i hemvärnsförordningen (1997:146). 
 De frivilliga försvarsorganisationerna medverkar, var och en på sitt sätt, till den del av totalförsvarets samlade verksamhet som baseras på anställningsavtal eller pliktlagstiftning. I samarbete med berörda myndigheter rekryterar, informerar och utbildar de fri- villiga försvarsorganisationerna frivilliga för beredskaps- och krigs- organisationen samt vidareutbildar personal inom totalförsvaret. 
 Redan i samband med den ändrade inriktning av totalförsvaret som lades fast i 1996 års totalförsvarsbeslut (prop.1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109) förutspåddes de frivilliga försvarsorganisationerna få förändrade uppgifter och förutsätt- ningar. Detta främst mot bakgrund av reduceringen av den militära grundorganisationen och användningen av totalförsvarsresurser för att dels genomföra internationella fredsfrämjande och humanitära insatser, dels stärka samhällets samlade förmåga att möta svåra påfrestningar på samhället i fred. 
 I den totalförsvarspropositionen framhöll regeringen bl.a. att de frivilliga försvarsorganisationerna genom sitt starka engagemang och sin breda kompetens inom skilda områden i samhället utgör en viktig resurs för landets försvar. Regeringen ansåg det vara en tillgång för landet att ha ett folkförsvar där var och en efter sin förmåga och kunskap bidrar till landets försvar. 
 350 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 1 
  
 Behovet av en utredning 
  
 Ändrad inriktning av totalförsvaret påverkar den frivilliga  
 försvars- verksamheten 
 I regeringens propositioner 1998/99:74 Förändrad omvärld om- danat försvar och 1999/2000:30 Det nya försvaret konstateras att det förändrade omvärldsläget måste innebära en ändrad inriktning och struktur för landets framtida försvar. Under de närmaste tio åren är ett invasionsföretag syftande till ockupation av Sverige inte möjligt att genomföra så länge Sverige har en grundläggande försvarsförmåga. Vi kan däremot inte avskriva väpnade angrepp mot begränsade mål i Sverige. Inriktningen av det militära och civila försvaret har utgått från hotet om ett väpnat angrepp i form av en militär invasion. Det militära försvaret skall alltmer utvecklas mot en insatsorganisation, som främst skall bestå av krigsförband för att försvara landet mot ett väpnat angrepp, hävda territoriell integritet samt kunna delta i internationell fredsfrämjande och humanitär verksamhet. 
 Regeringen anser att förmågan att lösa de operativa uppgifterna, inom militärt respektive civilt försvar, är av betydande vikt för vår förmåga att motstå begränsade angrepp till exempel i form av sabotageattacker eller med fjärrbekämpningsvapen. Det är av stor vikt att den frivilliga försvarsverksamhetens roll förnyas i takt med totalförsvaret i övrigt och att denna verksamhet utvecklar nya förmågor och kompetenser för att kunna bidra till vår förmåga att möta nya hot och risker. 
 Totalförsvarets ändrade inriktning innebär ett behov av nya förmågor och kompetenser. Detta innebär att de prioriteringar, förmågor och satsningar på kompetensutveckling som gäller för totalförsvaret också påverkar de frivilliga försvarsorganisationerna. 
 Hemvärnet är en del av Försvarsmakten. Med sin anpassade beredskap utgör hemvärnet en viktig resurs vid väpnat angrepp samt kan stödja samhället i fred såväl vid svåra påfrestningar som vid mer normala händelser inom till exempel räddningstjänsten. Förnyelse av hemvärnet måste ske i samma takt som övriga delar av Försvarsmaktens kompetens breddas och fördjupas. 
 Såväl militärt som civilt försvar måste kunna anpassas till nya säkerhetspolitiska lägen i omvärlden inom ett år och tillväxt skall kunna ske inom en period om fem till tio år. Därutöver skall det 
 351 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 alltid finnas en förmåga att genomföra förändringar om och när förutsättningarna ändrats. 
 När det gäller inriktningen av planeringen inom civilt försvar anger regeringen i prop. 1998/99:74 Förändrad omvärld omdanat försvar och prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret att civilt försvar på kort tid skall kunna utveckla en sådan förmåga hos viktiga sam- hällsfunktioner att samhället kan motstå mer omfattande insatser av fjärrstridsmedel och begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Det civila försvaret skall även på längre sikt kunna bidra till den samlade förmågan att möta ett väpnat angrepp genom såväl mer omfattande militära operationer som nya typer av väpnade angrepp. 
  
 Användning av frivilliga försvarsresurser i beredskapen mot svåra  
 påfrestningar på samhället i fred 
 Enligt lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap skall totalförsvarsresurser utformas så att de även kan användas för att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrest- ningar på samhället i fred. Dessa resurser skall även kunna användas vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. 
 Mot bakgrund av bl.a. det vidgade säkerhetsbegreppet beslutade riksdagen våren 1997 om en ambition för beredskapen mot svåra fredstida påfrestningar med anledning av propositionen Hoover skapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred (prop. 1996/97:11, bet. 1996/97:FöU5, rskr. 1996/97:203). Enligt propo- sitionen är det bl.a. inom områdena nedfall av radioaktiva ämnen, kemikalieolyckor och utsläpp av farliga ämnen till sjöss, allvarlig smitta och svåra störningar i viktiga infrastruktursystem, till exem- pel elförsörjning, telekommunikationer och försörjning med vatten, särskilt viktigt med en god beredskap. 
 Frågan om finansiering av de frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet 
 Vad gäller den statliga finansieringen av de frivilliga försvars- organisationerna gäller fr.o.m. år 1994 ett system som har till syfte att ge organisationerna möjligheter att verka i en större ekonomisk 
 352 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 1 
  
 trygghet och stabilitet än tidigare. Detta sker genom att en del av de belopp som tilldelas organisationerna blir relativt oberoende av eventuella fluktuationer i utbildningsverksamheten. 
 Genom införandet av systemet avsåg regeringen även att för- tydliga de frivilliga försvarsorganisationernas ställning som enskilda frivilliga sammanslutningar samt ge dem ökad självständighet. Ett annat syfte med det nya finansieringssystemet var att ge statsmakterna bättre möjligheter till resultatstyrning. 
 Systemet innebär att statliga medel till de frivilliga försvars- organisationerna utgår dels som stöd till organisationerna i form av statsbidrag, dels som ersättning för den utbildning som bedrivs inom organisationerna för att tillgodose behov inom olika delar av totalförsvaret. 
 Statsbidragsdelen avser bidrag till organisationernas ledning och administration till rekrytering och försvarsupplysning och finan- sieras genom ett särskilt anslag under sjätte utgiftsområdet. Den andra delen avser de frivilliga försvarsorganisationernas utbild- ningsverksamhet och finansieras från sjätte utgiftsområdets anslag till funktionerna Befolkningsskydd och räddningstjänst, Arbets- kraft samt Hälso- och sjukvård inom det civila försvaret samt från Försvarsmaktens anslag Förbandsverksamhet och beredskap m.m. inom det militära försvaret. 
 Regeringen beslöt i november 1996 om direktiv till en särskild utredare med uppgift att pröva gällande finansieringssystem för tilldelning av statliga medel för de frivilliga försvarsorganisa- tionernas verksamhet (dir. 1996:102). Utredaren skulle även föreslå förändringar av finansieringssystemet med inriktning mot att organisationerna skulle tilldelas statliga medel i förhållande till den betydelse respektive organisation bedömdes ha för totalförsvaret. 
 Utredaren lämnade i betänkandet Totalförsvaret och frivillig- organisationerna uppdrag, stöd och ersättning (SOU 1997:70) förslag till ett delvis nytt finansieringssystem. Detta finansie- ringssystem innebär att de frivilliga försvarsorganisationerna bör tilldelas statligt stöd i förhållande till organisationernas förmåga att verka för totalförsvaret vid, i angelägenhetsordning, väpnat an- grepp, under en anpassningsperiod, svåra påfrestningar på samhället i fred och internationella insatser. Regeringen har anslutit sig till utredarens förslag i skrivelse till riksdagen (skr. 1997/98:4) hösten 1997. 
 353 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 Överstyrelsen för civil beredskap föreslår, i en skrivelse till regeringen i oktober 1998, att den gällande prioriteringsordningen vid bedömning av respektive frivillig försvarsorganisations bety- delse ändras så att de civila frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet inriktas mot en omedelbar förmåga att medverka vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid internationella insatser samt en förmåga att på sikt kunna medverka till per- sonalförsörjningen inom totalförsvaret inför ett väpnat angrepp. 
 Användning av frivilliga försvarsorganisationer i internationell freds- främjande och humanitär verksamhet 
 De frivilliga försvarsorganisationerna bedriver sedan några år ett samarbete med motsvarande verksamheter i de baltiska länderna. Syftet med samarbetet är att stödja dessa länders uppbyggnad av ett försvar under demokratisk kontroll. Under år 1999 har organisationerna på uppdrag av regeringen kartlagt intresse och behov av sådant samarbete även från Polens och från Rysslands sida. 
 Uppdraget 
 Den särskilde utredaren skall lämna förslag om den frivilliga för- svarsverksamhetens framtida inriktning och uppgifter inom total- försvaret. 
 Utredaren skall i sitt arbete utgå från vad regeringen framfört i propositionen (1998/99:74) Förändrad omvärld omdanat försvar samt prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret om totalförsvarets framtida inriktning. 
 Följande frågor och områden skall behandlas. 
  
 Den frivilliga försvarsverksamhetens roll i det framtida total- försvaret. 
 Det i regeringens propositioner 1998/99:74 Förändrad omvärld omdanat försvar och prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret redo- visade förändrade omvärldsläget kommer att innebära ändrad inriktning och struktur för vårt lands försvar. Det militära försvaret kommer alltmer att utvecklas mot en insatsorganisation. Denna organisation skall främst bestå av krigsförband och vara 
 354 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 1 
  
 dimensionerad för att försvara landet mot väpnat angrepp, hävda territoriell integritet samt kunna delta i internationell fredsfrämjande och humanitär verksamhet. Det är därför av betydande vikt att militärt respektive civilt försvar har en förmåga att lösa de operativa uppgifter som behövs för att motstå begränsade angrepp till exempel i form av sabotageattacker eller med fjärrbekämpningsvapen. I takt med dessa förändringar inom totalförsvaret är det av stor vikt att även den frivilliga försvarsverksamhetens roll inom totalförsvaret förnyas, så att dess kompetens och förmåga kan bidra till att möta hot och risker. 
  
 Den frivilliga försvarsverksamhetens betydelse och uppgifter vid situationer där vårt land hotas av eller blir utsatt för ett väpnat angrepp. Analysen skall avse dels ett väpnat angrepp i nuvarande omvärldsläge, dels ett sådant angrepp som föregåtts av en så kallad anpassningsperiod. 
 Det nya säkerhetspolitiska läget och den härmed förändrade inrikt- ningen av vårt lands totalförsvar innebär att såväl militärt som civilt försvar måste ha förmåga att kunna anpassas till nya säkerhets- politiska lägen i vår omvärld inom ett år. Tillväxt skall kunna ske inom en period om fem till tio år. För en situation där de säker- hetspolitiska förutsättningarna ändras skall det härutöver alltid finnas en förmåga att genomföra förändringar. 
  
 Den frivilliga försvarsverksamhetens betydelse för samhällets för- måga att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. 
 Enligt lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap skall totalförsvarsresurser utformas så att de även kan användas för att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrest- ningar på samhället i fred. Dessa resurser skall även kunna användas vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. 
  
 De frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att medverka i internationell verksamhet. 
 De frivilliga försvarsorganisationerna bedriver i dag ett samarbete med motsvarande verksamheter i de baltiska länderna med syfte att stödja dessa länders uppbyggnad av ett försvar under demokratisk kontroll. För år 1999 har de frivilliga försvarsorganisationerna på 
 355 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 uppdrag av regeringen genomfört en kartläggning av behov och intresse av ett sådant samarbete även från Polens och Rysslands sida. I uppdraget skall ingå att belysa framtida inriktning och avgränsning av samarbetet samt formerna för detta. 
 Den fredsfrämjande och humanitära verksamheten är en av totalförsvarets viktigaste uppgifter och det är därför av vikt att även de frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att bidra utreds. 
  
 Frågan om nuvarande system för den statliga finansieringen av de frivilliga försvarsorganisationerna i relation till ny inriktning och nya uppgifter för de frivilliga försvarsorganisationerna. 
 I samband med tidigare utredning av de frivilliga försvarsorganisa- tionernas finansieringssystem (dir. 1996:102) angav regeringen att utredaren, förutom att pröva gällande finansieringssystem, även skulle föreslå förändringar av finansieringssystemet med inriktning mot att organisationerna skulle tilldelas statliga medel i förhållande till den betydelse respektive organisation bedömdes ha för totalförsvaret. Regeringen anslöt sig till utredarens förslag vilket innebär att de frivilliga försvarsorganisationerna skall tilldelas stat- ligt stöd i förhållande till organisationernas förmåga att verka för totalförsvaret vid, i angelägenhetsordning, väpnat angrepp, under en anpassningsperiod, svåra påfrestningar på samhället i fred och internationella insatser. 
  
 Det av Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap lämnade förslaget till fördelningsprinciper vid myndigheters fördel- ning av statsbidraget till de frivilliga försvarsorganisationerna. 
 Mot bakgrund av ovan redovisade prioriteringsprinciper vid tilldelning av statsbidrag till de frivilliga försvarsorganisationerna gav regeringen Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil bered- skap i 1998 års regleringsbrev uppdraget att vidareutveckla principer för tilldelning av dessa medel. Myndigheternas förslag har lämnats till regeringen den 22 februari 1999. 
  
 I vilken mån det nu gällande finansieringssystemet möjliggjort resultatstyrning av verksamheten samt hur ett framtida, förändrat finansieringssystem skall utformas för att utveckla möjligheterna till resultatstyrning, med utgångspunkt från den frivilliga försvarsverksamhetens roll i det framtida totalförsvaret. 
 356 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 1 
  
 Gällande system för finansiering av de frivilliga försvarsorga- nisationerna infördes år 1994 och hade till syfte att ge organisa- tionerna möjligheter att verka i en större ekonomisk trygghet och stabilitet än tidigare. Systemet skulle även förtydliga de frivilliga försvarsorganisationernas ställning som enskilda frivilliga samman- slutningar samt ge dem ökad självständighet. Det var även viktigt att ge statsmakterna möjligheter till resultatstyrning. Utredaren bör ta del av planerat utvecklingsarbete inom Regeringskansliet vad gäller resultatstyrning av statsbidrag till folkrörelser och förenings- liv. 
  
 Möjligheterna att rekrytera till de frivilliga försvarsorganisationerna samt hemvärnet så att dessa kan lösa de uppgifter och uppfylla de krav totalförsvaret ställer. 
 Rekryteringen till hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisa- tionerna har varit av stor betydelse för förmågan att lösa de opera- tiva uppgifterna, inom det militära och civila försvaret. Detta gäller även deras roll för den folkliga förankringen. Det är av särskild vikt att rekryteringen till hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisa- tionerna kan säkerställas till den kvantitativa och kvalitativa nivå som befinns lämplig. 
  
 Frågor om ersättningar, försäkringar, utrustning, materiel samt frivilligavtalets förhållande till ordinarie arbetsgivare för frivilliga, hemvärnsmän och frivilliga instruktörer. 
 För att verksamheten skall kunna bedrivas på ett lämpligt sätt och med beaktande av de särskilda förutsättningar för fullgörande av tjänstgöring som frivilliga, hemvärnsmän och frivilliga instruktörer har är det av stor vikt att regler för ersättningar, försäkringar, utrustning, materiel samt dessa gruppers förhållande till ordinarie arbetsgivare utreds och vid behov förändras. 
  
 Behovet av och formerna för förstärkning av de frivilliga försvars- organisationerna med materiel som framledes avvecklas från För- svarsmakten. 
 Det kan finnas behov av att förstärka de frivilliga försvarsorga- nisationerna med materiel eller andra resurser. För att detta skall vara möjligt måste bl.a. behovet, kostnader, ansvar, utbildning samt förvaring utredas. Sådana resurser kan till exempel utgöras av materiel som Försvarsmakten framledes kan komma att avveckla. 
 357 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 Utredaren skall samråda med övriga pågående utredningar inom totalförsvarets personalförsörjningsområde såsom Utredningen om översyn av totalförsvarspliktens tillämpning och andra pliktfrågor (dir. 1997:106, dir. 1998:49 och 1999:85) samt Utredningen om översyn av Försvarsmaktens personalförsörjning (dir. 1999:84). Utredaren skall även samråda med utredningen om principer för bättre helhetssyn vid planering för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred (dir. 1999:63). 
 Författningsreglering 
 Om behov finnes skall utredaren lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. 
 Redovisning av uppdraget m.m. 
 Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2000. En delredovisning av arbetsläget skall ske senast den 1 augusti 2000. 
 Utredaren skall bedriva sitt arbete i samverkan med Försvars- makten och Överstyrelsen för civil beredskap. 
 Utredaren skall hålla Försvarsberedningen och berörda total- försvarsmyndigheter samt de frivilliga försvarsorganisationerna informerade om sitt arbete och ge dem tillfälle att framföra syn- punkter. 
 (Försvarsdepartementet) 
 358 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till Utredningen om den 
  
 frivilliga försvarsverksamhetens framtida 
  
 Dir. 
  
 inriktning och uppgifter inom totalförsvaret 
  
 2000:25 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 30 mars 2000. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Utöver tidigare beslutade direktiv (dir. 1999:95) skall i uppdraget även ingå att: 
  
 - 
  
 utreda om militära traditioner och militärkulturhistorisk verk- samhet kan utvecklas och bevaras inom ramen för den frivilliga försvarsverksamheten samt 
  
 - 
  
 utreda vilka organisationer som bör inordnas i den frivilliga försvarsverksamheten. Utredaren skall i detta avseende lämna förslag till nödvändig författningsreglering. 
  
 Bakgrund 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 18 november 1999 (dir. 1999:95) tillkallade chefen för Försvarsdepartementet den 18 november 1999 en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag om den frivilliga försvarsverksamhetens framtida inriktning och uppgifter inom totalförsvaret. Utredningen skall enligt direktiven vara slutförd senast den 31 december 2000. 
 Uppdraget 
 Flera frivilliga grupper och organisationer genomför i dag ett om- fattande arbete för att bevara militära traditioner och militär- kulturhistorisk verksamhet. Dessa grupper har ofta samverkat och 
 359 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2001:15 
  
 genomfört evenemang tillsammans med bl.a. Försvarsmakten. Dessa evenemang har en betydelsefull roll när det gäller folk- förankringen och möjligheten att skapa en positiv bild av landets försvarsverksamhet. 
 Det är angeläget att pröva möjligheten att utveckla dessa grupper och organisationers arbete, t.ex. genom att, inom ramen för hem- värnets verksamhet, organisera någon form av samordnings- och stödfunktion. 
 Utredaren skall därför pröva den frivilliga försvarsverksam- hetens, främst hemvärnets, möjligheter att bidra till att utveckla och bevara militära traditioner och militärkulturhistorisk verk- samhet i samverkan med övriga aktörer inom totalförsvaret. 
 De frivilliga försvarsorganisationerna har sedan lång tid bedrivit ett omfattande och värdefullt arbete inom ramen för landets för- svarsverksamhet. Förändrade krav och behov inom denna verk- samhet kommer att innebära förändringar när det gäller de orga- nisationer som skall ingå i den frivilliga försvarsverksamheten. För en del uppgifter kan behovet av stöd från den frivilliga försvars- verksamheten ha minskat, för andra uppgifter kan det finnas nya behov av stöd från den frivilliga försvarsverksamheten. Exempel på nya behov kan t.ex. vara frivillig försvarsverksamhet till stöd för totalförsvaret och internationella fredsfrämjande insatser. Andra områden kan t.ex. vara personalvård och krishantering. Det är angeläget att utreda hur förändringar i den frivilliga försvars- verksamheten påverkar behovet av resurser. 
 Utredaren skall mot denna bakgrund bedöma vilka orga- nisationer som enligt förordningen (1994:524) om frivillig för- svarsverksamhet skall tillhöra den kategori frivilligorganisationer som ingår i den frivilliga försvarsverksamheten. I uppdraget ingår att lämna förslag till nödvändig författningsreglering. 
 Redovisning av uppdraget 
 Tidpunkten för när uppdraget skall redovisas flyttas fram. Utred- ningen skall i sin helhet vara slutförd senast den 28 februari 2001. En delredovisning av arbetsläget skall ske senast den 1 september 2000. 
 (Försvarsdepartementet) 
 360 
 Bilaga 2 
 Utredningens intervjuer och kontakter 
 Frivilligorganisationsutredningen har under arbetets gång haft kontakt med ett stort antal myndigheter, organisationer och privatpersoner. Dessa återfinns i nedanstående lista. Personliga kontakter och intervjuer markeras med *. Övriga kontakter har skett via brev,  
 e-post, 
  fax eller telefon. 
 Frivilliga försvarsorganisationer och andra frivilligorganisationer 
 Befälsföreningen Militärtolkar* Centralförbundet för Befälsutbildning* Flygfältsingenjörsföreningarnas Riksförbund* Flygvapenfrivilligas Riksförbund* Fredsbaskrarna Sverige* 
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund* Frivilliga Flygkåren* 
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund* Frivilliga radioorganisationen* 
 Frivilliga Skytterörelsen* 
 Förbundet Fältpostbefäl* 
 Förbundet Sveriges Reservofficerare, SVEROF* Förbundet Sveriges Ungdomsbrandkårer* Försvarets Fältartistförening* 
 Försvarets Personaltjänstförbund* Hemvärnsbefälets riksförbund* Kustjägarveteranerna* Riksförbundet Sveriges lottakårer* 
 Riksförbundet Sveriges Militärkulturhistoriska Föreningar* Sjöräddningssällskapet* 
 Sjövärnskårernas Riksförbund* Svenska Blå Stjärnan* 
 Svenska Brandförsvarsföreningen* 
 361 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:15 
  
 Svenska Brukshundklubben* 
 Svenska Fallskärmsförbundet* 
 Svenska Flottans Reservofficersförbund* 
 Svenska Livräddningssällskapet* 
 Svenska Pistolskytteförbundet* 
 Svenska Sportskytteförbundet* 
 Svenska Röda Korset* 
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet* 
 Sveriges Civilförsvarsförbund* 
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund* 
 Sveriges Hembygdsförbund* 
 Sveriges Militära Kamratföreningars Riksförbund* 
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund* 
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund* 
 Myndigheter, organisationer, politiska ungdomsförbund och övriga 
 Myndigheter 
 Arbetarskyddsverket Arbetsdomstolen Arbetsgivarverket 
 Arbetsmarknadsstyrelsen* ansvar för funktionen  
 Arbets- kraft  
 omfattande arbetskrafts- försörjning, arbetsmarknads- utbildning, arbetarskydd, arbetsmarknadstvister 
 Banverket 
 Civilbefälhavaren i Södra civil- området 
 Civilbefälhavaren i Mellersta civil- området 
 Civilbefälhavaren i Norra civil- området 
 Elsäkerhetsverket 
 Exportkreditnämnden 
 Finansinspektionen ansvar för funktionen  
 Finan- siella tjänster 
  
 Fiskeriverket Försvarsmakten* 
 362 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 2 
  
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 14 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 15 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 17 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 23 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 31 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 32 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 43 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 44 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 47 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 51 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 52 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 53 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 53 
 Försvarsområdesbefälhavaren i Fo 63 Försörjningskommissionen Generaltullstyrelsen 
 Institutet för framtidsstudier 
 Kommerskollegium Ansvar för funktionen 
 Utrikeshandel 
 Krigsförsäkringsnämnden Kustbevakningen 
 Lantmäteriverket ansvar för funktionen  
 Land- skaps- och fastighetsinforma- tion 
  
 Luftfartsverket Läkemedelsverket Länsstyrelsen i Stockholms län Länsstyrelsen i Uppsala län 
 Länsstyrelsen i Södermanlands län Länsstyrelsen i Östergötlands län Länsstyrelsen i Jönköpings län Länsstyrelsen i Kronobergs län Länsstyrelsen i Kalmar län Länsstyrelsen i Gotlands län Länsstyrelsen i Blekinge län Länsstyrelsen i Skåne Länsstyrelsen i Hallands län Länsstyrelsen i Västra Götalands län* 
 Länsstyrelsen i Värmlands län Länsstyrelsen i Örebro län 
 363 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:15 
  
 Länsstyrelsen i Västmanlands län 
  
 Länsstyrelsen i Dalarnas län 
  
 Länsstyrelsen i Gävleborgs län 
  
 Länsstyrelsen i Västernorrlands län* 
  
 Länsstyrelsen i Jämtlands län 
  
 Länsstyrelsen i Västerbottens län 
  
 Länsstyrelsen i Norrbottens län 
  
 Militärbefälhavaren i Södra militär- 
  
 området 
  
 Militärdistriktsstaben i Södra 
  
 militär- 
  
 området* 
  
 Militärbefälhavaren i Mellersta 
  
 militärområdet 
  
 Militärbefälhavaren i Norra militär- 
  
 området 
  
 Militärkommando Gotland 
  
 Naturvårdsverket 
  
 Post- och telestyrelsen 
  
 ansvar för funktionerna  
 Post- 
  
 befordran  
 och  
 Telekommuni- 
  
 kationer 
  
 Riksförsäkringsverket 
  
 ansvar för funktionen  
 Social- 
  
 försäkring m.m.  
 omfattande 
  
 administration av socialför- 
  
 säkringen samt arbetslöshets- 
  
 och tjänstegrupplivförsäkring 
  
 Rikspolisstyrelsen 
  
 ansvar för funktionen  
 Ord- 
  
 ning och säkerhet m.m.  
 om- 
  
 fattande upprätthållande av 
  
 allmän ordning och säkerhet 
  
 Riksskatteverket 
  
 ansvar för funktionen  
 Skatte- 
  
 och uppbördsväsende 
  
 Riksåklagaren 
  
 Rättsmedicinalverket 
  
 Sjöfartsverket 
  
 Smittskyddsinstitutet 
  
 Socialstyrelsen* 
  
 ansvar för funktionen  
 Hälso- 
  
 och sjukvård m.m.  
 omfattande 
  
 hälso- och sjukvård, social- 
  
 tjänst, miljö- och hälsoskydd 
  
 Browning 2001:15 Bilaga 2 
  
 Statens energimyndighet 
  
 ansvar för funktionen  
 Energi- 
  
 försörjning  
 omfattande för- 
  
 sörjning med bränslen, driv- 
  
 medel, elkraft 
  
 Statens förlikningsmannaexepdition 
  
 Statens försvarshistoriska museer* 
  
 Statens invandrarverk 
  
 ansvar för funktionen  
 Flyk- 
  
 tingverksamhet 
  
 Statens jordbruksverk* 
  
 ansvar för funktionen  
 Cain 
  
 medelsförsörjning m.m. 
  
 omfattande försörjning med 
  
 livsmedel inkl. vatten, regle- 
  
 rings- och ransonerings- 
  
 åtgärder avseende livsmedel, 
  
 livsmedelshygien, civil vete- 
  
 rinärverksamhet 
  
 Statens järnvägar 
  
 Statens kriminaltekniska 
  
 laboratorium 
  
 Statens kärnkraftinspektion 
  
 Statens livsmedelsverk 
  
 Statens pensionsverk 
  
 Statens räddningsverk* 
  
 ansvar för funktionen  
 Befolk- 
  
 ningsskydd och räddnings- 
  
 tjänst 
  
 Statens strålskyddsinstitut 
  
 Styrelsen för psykologiskt försvar* 
  
 ansvar för funktionen  
 Psyko- 
  
 logiskt försvar 
  
 Svenska Kraftnät 
  
 ansvar för delfunktionen 
  
 Elförsörjning 
  
 Sveriges geologiska undersökning 
  
 Sveriges meteorologiska och 
  
 hydrologiska institut 
  
 Totalförsvarets pliktverk* 
  
 Ungdomsstyrelsen 
  
 Vägverket 
  
 365 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:15 
  
 Överstyrelsen för civil beredskap* 
  
 ansvar för funktionerna  
 Civil 
  
 ledning, Transporter  
 om- 
  
 fattande transportsamordning, 
  
 transporter via järnväg, lands- 
  
 väg, flyg, till sjöss samt väg- 
  
 och banhållning samt 
  
 Försörjning med industrivaror 
  
 Organisationer och föreningar 
  
 Allmänna Försvarsföreningen* 
  
 Centralförbundet Folk och Försvar* 
  
 Civilpliktsrådet* 
  
 Förbundet för Sveriges folkförsvar* 
  
 Föreningen Sveriges Sjöfart  Sjö- 
  
 försvar* 
  
 Försvarsfrämjandet* 
  
 Kungliga Krigsvetenskapsakademien 
  
 Kungliga Örlogsmannasällskapet 
  
 Landstingsförbundet* 
  
 Svenska Kommunförbundet* 
  
 Svenska Lokaltrafikföreningen* 
  
 Värnpliktsrådet* 
  
 Politiska ungdomsförbund 
  
 Centerpartiets Ungdomsförbund 
  
 Grön Ungdom 
  
 Kristdemokratiska Ungdoms- 
  
 förbundet 
  
 Liberala Ungdomsförbundet 
  
 Moderata Ungdomsförbundet 
  
 Sveriges Socialdemokratiska Ung- 
  
 domsförbund 
  
 Ung Vänster 
  
 366 
 SOU 2001:15 Bilaga 2 
  
 Övriga 
  
 Arbetsgruppen Frivilligförsvar i 
  
 Utveckling (Ag FU) 
  
 Docent Bishop 
  
 Lunds universitet 
  
 Avdelningsdirektör Gonzales 
  
 Överstyrelsen för civil bered- 
  
 Bergvall* 
  
 skap 
  
 Clark 
  
 Informationschef Barnett 
  
 Strömstads kommun, med- 
  
 verkade i utredningens semi- 
  
 narium på Försvarshögskolan 
  
 Bollnäs kommun 
  
 den 19 oktober 2000 
  
 Kommunstyrelsens ord- 
  
 Chefsrådgivare Gonzalez 
  
 förande 
  
 Svenska Röda Korset 
  
 Hovrättsassessor Jimenez 
  
 Malmö tingsrätt, medverkade i 
  
 utredningens seminarium på 
  
 Försvarshögskolan den 19 
  
 Beredskapssamordnare Huff 
  
 oktober 2000 
  
 Malmö stad, medverkade i 
  
 Rocha 
  
 utredningens seminarium på 
  
 Försvarshögskolan den 19 
  
 Försvarsberedningen* 
  
 oktober 2000 
  
 Försvarsutskottet* 
  
 Representanter för samtliga 
  
 Departementssekreterare Miller 
  
 partier 
  
 Enheten för kulturarvsfrågor, 
  
 Williams 
  
 Kulturdepartementet 
  
 Räddningschef Cervantes 
  
 Strömstads kommun, med- 
  
 verkade i utredningens 
  
 seminarium på Försvars- 
  
 högskolan den 19 oktober 
  
 Överbefälhavare, general White 
  
 2000 
  
 Försvarsmakten 
  
 Livingston* 
  
 Överste 1 Schaefer 
  
 Civilingenjör Robertson* 
  
 Departementsråd Irwin 
  
 Länsstyrelseenheten, Finans- 
  
 Parker* 
  
 departementet 
  
 MKO Hemvärnsråd* 
  
 Enhetschef Vega* 
  
 Sida 
  
 367 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2001:15 
  
 Överste Coleman 
  
 Södra Militärdistriktet 
  
 Kommunalråd Cross* 
  
 Strömstads kommun 
  
 Departementssekreterare Jenkins 
  
 Kulturdepartementet, med- 
  
 Young 
  
 verkade i utredningens semi- 
  
 narium på Försvarshögskolan 
  
 Generaldirektör Yoder 
  
 den 19 oktober 2000 
  
 Regional rådgivare Cochran 
  
 Rädda Barnen, Mellanöstern- 
  
 Räddningschef White 
  
 programmet 
  
 Ånge kommun, medverkade i 
  
 utredningens seminarium på 
  
 Försvarshögskolan den 19 
  
 Överste Hernandez 
  
 oktober 2000 
  
 Utbildningskonsult Rice 
  
 Hemvärnschef, Rådmansö 
  
 Pettersson* 
  
 Rikshemvärnsavdelningen* 
  
 Jurist Taylor* 
  
 Sida 
  
 Sundsvalls kommun* 
  
 Representanter för kommun- 
  
 Docent Church* 
  
 kansliet och räddningstjänsten 
  
 Sköndalsinstitutet 
  
 Head of Delegation Valdez 
  
 Svenska Röda Korset 
  
 Professor  
 Turner 
  
 Kungliga Krigsvetenskapsaka- 
  
 demien, moderator vid utred- 
  
 ningens seminarium på För- 
  
 svarshögskolan den 19 okto- 
  
 Professor Vazquez 
  
 ber 2000 
  
 Uppsala universitet 
  
 Kommendör Singh 
  
 Försvarsmakten 
  
 Generalmajor Davis* 
  
 James 
  
 368 
 SOU 2001:15 Bilaga 2 
  
 Ekonomie doktor Anderson 
  
 Handelshögskolan i 
  
 Örnsköldsviks kommun* 
  
 Stockholm 
  
 Representanter för 
  
 kommunledningen och 
  
 kommunkansliet 
  
 369 
 Bilaga 3 
 Mallar för inhämtande av skriftligt underlag 
 Utredningen har skrivit till ett stort antal frivilligorganisationer och beredskapsmyndigheter för att få in skriftligt underlag till utredningens fortsatta arbete. För att strukturera underlaget på lämpligt sätt har respektive organisation och myndighet ombetts svara enligt nedanstående mallar. 
 Mall för frivilliga försvarsorganisationer och andra frivillig- organisationer 
 Utredningen önskar få underlag från frivilligorganisationerna enligt nedanstående frågemall. Vi vore tacksamma att få underlaget dels skriftligt, dels på diskett (PC). Redovisningen enligt nedanstående punkter bör vara så kortfattad som möjligt, gärna i punktform där det går. 
  
 1. 
  
 Medlemmar 
  
 Antal medlemmar i organisationen  
 2000-01-01 
  
 Utveckling och trender: Redovisning av medlemstal enligt ovanstående punkt för åren 1985, 1990 och 1995. Medlemsfördelning (om möjligt), vad beträffar ålder, kön, geografisk spridning, avtal/inte avtal (i förekommande fall) Ungdomsverksamhet, i förekommande fall: Vilken ålder riktar den sig till? Omfattning? Vad innehåller den? Hur finansieras den? 
 Rekrytering av nya medlemmar: Hur och hur mycket? 
 371 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2001:15 
  
 2. 
  
 Verksamhet  
  
 (2000-01-01) 
  
 Huvudsakliga uppgifter, enligt stadgar (motsv.). Tyngdpunkt i Er verksamhet? 
 Utbildning: Hur mycket? Vad omfattar utbildningsverksam- heten? Hur ofta genomförs utbildningar? Var (kursgårdar etc.)? Hur genomförs utbildningar? 
 Övningsverksamhet: Typ av övning, materiel och materiel- försörjning? 
 Försvarsupplysning: Vad omfattar den? Till vem/vilka riktas den? Hur genomförs den (t.ex. via kurser, medlemsblad, hem- sida)? 
 Finansiering av verksamheten: Statliga medel, ersättning, med- lemsavgifter, övriga avgifter m.m., omfattning samt fördelning av dessa olika intäktsformer? 
 Samverkan med andra frivilligorganisationer: Med vilka? Hur mycket? Vad samverkar man om? 
 Myndigheter: Vilka är centrala? Hur ser Ni på dem och på statlig styrning av frivilligorganisationer? 
 Samverkan med kommuner, landsting och länsstyrelser? Internationell verksamhet: Medverkan i sådan? Var sker den internationella verksamheten? Vad omfattar den (i tid, antal personer m.m.)? Hur ofta genomförs den? Hur fungerar samordning, styrning, finansiering? 
  
 3. 
  
 Organisation  
  
 (2000-01-01) 
  
 Inre struktur (t.ex. styrelse, administration,  
 regional-lokal 
  nivå). Geografisk spridning. 
 Kursgårdar: Äger organisationen kursgård? Hur många? Var finns de? Hur finansieras kursgårdarna? 
  
 4. 
  
 Den framtida rollen 
  
 Hur ser Ni på Er framtida roll? 
 Hur definierar Ni begreppet totalförsvar? 
 Vad kan organisationen bidra med för kompetens och hur bör den enligt Er användas i det framtida totalförsvaret (vid väpnat angrepp, svåra påfrestningar på samhället i fred, internationell verksamhet)? 
 372 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 3 
  
 Behöver Ni få andra/tydligare definierade uppgifter i det fram- tida totalförsvaret? I så fall vilka? 
 Vilka befogenheter har Er organisation? Vilka befogenheter bör den ha? 
 Ändrade former för samordning, styrning, finansiering (fördel- ningsprinciper)? Vad är bra i dag, och vad behöver ev. ändras? Vad i Er verksamhet skall finansieras med statliga medel? Vad skall finansieras på annat sätt? 
 Kan och/eller behöver stödet och styrningen från myndigheter utvecklas? 
 Finns det exempel på områden där samverkan med kommuner, landsting och länsstyrelser skulle kunna utvecklas? 
 Hur kan en framtida givande samverkan mellan frivilligorga- nisationer se ut? Vilka områden kan man i så fall samverka på? Hur kommer er framtida inre struktur (organisation, nivåer m.m.) att utformas? 
 Om det föreligger ett stort rekryteringsbehov, hur planerar Ni att åtgärda det? 
 Kan systemet för ersättningar, avtal med arbetsgivare m.m. utvecklas, i så fall hur och på vilket sätt? 
 Har Ni behov av materiel från Försvarsmakten, i så fall vilken och hur mycket? 
 Mall för myndigheter inom beredskapsområdet 
 Utredningen önskar få underlag från myndigheterna enligt nedan- stående frågemall. Vi vore tacksamma att få underlaget dels skrift- ligt, dels på diskett (PC). Redovisningen enligt nedanstående punkter bör vara så kortfattad som möjligt, gärna i punktform där det går. 
  
 1. 
  
 Behov av frivilliga och frivilliga försvarsorganisationer 
  
 Vilka behov har myndigheten av frivilliga och frivilligorganisa- tioner i dag? Hur ser behovet ut? 
 Vilka behov ser myndigheten av frivilliga och frivilligorga- nisationer i framtidens totalförsvar, relaterat till huvudupp- gifterna för militärt respektive civilt försvar? 
 Vilken kompetens kan organisationerna bidra med? 
 373 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2001:15 
  
 Vilka krav ställer myndigheterna på en frivillig försvarsorga- nisation? 
 Kriterier för att bedöma och värdera frivilligorganisationerna (inför fördelning av statliga medel), bör dessa ändras och i så fall hur? 
 Myndighetens uppfattning om frivilligorganisationernas sam- arbete med kommuner, landsting och länsstyrelser? Myndighetens möjligheter till stöd med materielförsörjning? Plikt eller frivillighet: Synpunkter på principer för att människor deltar i totalförsvaret? Bör pliktområdet utökas eller bör frivillighet bli mer framträdande? 
  
 2. 
  
 Finansiering 
  
 Omfattning av statliga medel till organisationerna? Granskning/revidering av organisationernas verksamhet och ekonomi? Vem utför detta? 
 Synpunkter på finansieringen så som den är utformad i dag? Vad skall finansieras med statliga medel? Vad skall finansieras på annat sätt? 
 Systemet med avtalstecknande med enskilda och ersättningar: Synpunkter och kommentarer? 
  
 3. 
  
 Styrning 
  
 Principer för styrning, planering, målformulering, återrapporte- ring från organisationerna m.m. Synpunkter? 
 Fördelning av ansvar mellan myndigheter, organisationer, kom- muner, landsting och länsstyrelser? Synpunkter? Författningsreglering: Är den över lag funktionell och ända- målsenlig? Om inte, vad behöver ändras och på vilket sätt? Syn- punkter på frivilligförordningen (1994:524)? 
 Styrning av och dialoger med frivilligorganisationerna: Kan detta förbättras och i så fall hur? 
 Finns avtal eller annan form överenskommelse mellan myndig- heter och frivilligorganisationerna? Hur ser sådana i så fall ut? (Skicka kopia, om möjligt). 
 374 
 Bilaga 4 
 Frivilliga försvarsorganisationer och andra frivilliga organisationer 
 I bilagan ges en kortfattad beskrivning av de 24 organisationer som i dag definieras som frivilliga försvarsorganisationer enligt förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. Därutöver beskrivs hemvärnet, fem rikstäckande organisationer under Centralförbundet för Befälsutbildning samt ytterligare ett antal organisationer som enligt utredningens uppfattning skulle kunna ingå i kretsen av frivilliga totalförsvarsorganisationer. Beskriv- ningarna bygger på fakta från organisationerna själva och på intervjuer med respektive organisation. Organisationerna presente- ras för tydlighetens skull i bokstavsordning. 
 Allmänna Försvarsföreningen 
 Allmänna Försvarsföreningen bildades år 1890 för att  
 söka skapa en levande och kraftig övertygelse om behovet av att stärka och utveckla vårt försvar.  
 År 1968 gick Allmänna Försvarsföreningen samman med Riksförbundet för Sveriges Försvar. I dag är Allmänna För- svarsföreningen medlem i Centralförbundet Folk och Försvar och samverkar med Frivilligorganisationernas Samarbetskommitté (FOS). Allmänna Försvarsföreningen deltar i dag som obunden förening i den säkerhets- och försvarspolitiska debatten på olika sätt och anordnar årligen ett  
 50-tal 
  arrangemang över hela landet (föredrag, diskussioner, spel och studiebesök). Föreningen har också en egen tidning, Vårt försvar som utkommer fyra gånger per år, och en debattsida på sin hemsida. Allmänna Försvars- föreningen omfattar 13 länsorganisationer, en central stämma, en central styrelse och ett centralt kansli i Stockholm. De cirka 2 000 enskilda medlemmarna finns över hela landet, med tyngdpunkt i Göteborg och Stockholm samt den samverkande Föreningen för Göteborgs försvar. 
 375 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Befälsföreningen Militärtolkar 
 Befälsföreningen Militärtolkar är en rikstäckande förening under Centralförbundet för befälsutbildning. Föreningen har som huvud- uppgifter att bedriva försvarsupplysning samt att rekrytera, utbilda och vidareutbilda frivilliga tolkar för Försvarsmakten. Varje som- mar anordnar Befälsföreningen Militärtolkar en tvåveckorskurs i ryska och polska. Därutöver anordnas ett antal språkkurser och förhörskurser på Försvarets Tolkskola. Föreningen anordnar också ett antal seminarier med föredragshållare, primärt för föreningens medlemmar och i andra hand allmänheten. Den internationella verksamheten kommer att utvecklas i framtiden. Befälsföreningen Militärtolkar är en rikstäckande förening med drygt 350 medlem- mar, antalet har varit tämligen konstant under en längre tid. 
 Befälsföreningen Militärtolkar ser framtida uppgifter i att sam- verka med andra frivilligorganisationer samt med civila och militära myndigheter. Föreningen skulle t.ex. kunna vara en resurs vid övningar eller hålla förberedande kurser om språk, seder, politiska system m.m. i länder dit Försvarsmakten eller civila myndigheter skall skicka personal. 
 Centralförbundet för Befälsutbildning 
 Centralförbundet för Befälsutbildning är en befälsutbildande orga- nisation som i första hand vänder sig till värnpliktigt befäl, reserv- officerare och hemvärnsbefäl inom Armén och Kustartilleriet. Utbildningens övergripande syfte är att komplettera den obli- gatoriska militära utbildningen och att bibehålla samt utveckla målgruppernas kompetens. Förbundet bedriver också försvarsupp- lysning och har en omfattande ungdomsverksamhet. Central- förbundet för Befälsutbildning består av 28  
 FBU-förbund 
  (Frivillig Befälsutbildning) och cirka 260 lokala föreningar. Under riksförbundets paraply finns också fem rikstäckande, i praktiken självständiga, förbund som här redovisas separat. Dessa är Befälsföreningen Militärtolkar, Förbundet Fältpostbefäl, Försvarets Fältartistförening, Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund och Totalförsvarets Psykförsvarsförbund. Centralförbundet för Befälsutbildning har totalt drygt 36 000 medlemmar och antalet har varit tämligen konstant under  
 1990-talet. 
  I medlemsantalet ingår medlemmarna i Befälsföreningen Militärtolkar, Försvarets 
 376 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Fältartistförening, Förbundet Fältpostbefäl, Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund och Totalförsvarets Psykförsvarsförbund. 
 Centralförbundet för Befälsutbildning ser positivt på framtiden eftersom behovet av frivillig befälsutbildning för försvarets huvud- uppgifter bedöms öka när Försvarsmakten minskas och repeti- tionsövningar m.m. blir färre. Utbildning kommer att bli en viktigare profilfråga. 
 Flygfältsingenjörsföreningarnas Riksförbund 
 Flygfältsingenjörsföreningarnas Riksförbund har till uppgift att rekrytera och utbilda, befordringsutbilda och kompletterings- utbilda frivilliga för deras krigsbefattningar som flygfältsingenjörer eller flygfältstekniker inom Flygvapnet. Därutöver skall Flyg- fältsingenjörsföreningarnas Riksförbund bedriva försvarsupplys- ning. Organisationens medlemmar kommer alla från bygg- och anläggningsbranschen, de har alla avtal och är krigsplacerade men har i dag ingen egentlig uppgift annat än i händelse av höjd beredskap eller krig. Det behövs år 2000 omkring 750 personer med avtal. Riksförbundet har 694 medlemmar år 2000, vilket är en minskning sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Riksförbundet består av tre föreningar och en gemensam förbundsstyrelse. 
 Flygfältsingenjörsföreningarnas Riksförbund ser framtida upp- gifter i att kunna biträda hela totalförsvaret med sin kompetens, och även utnyttja den vid internationella militära och civila insatser. Det kan gälla t.ex. minröjning, vägbyggnad och uppbyggnad av infrastruktur. 
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund 
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund bildades ur äldre föreningar år 1962 och har till uppgift att bedriva utbildning  
 (krigs-/kompetens- 
  uppgifter, instruktörer, befordrings- och kompletteringsutbildning m.m.), medlemsvårdande aktiviteter, försvarsupplysning och ungdomsverksamhet. Utbildningen riktar sig mot medlemmar verksamma inom Flygvapnets basförband och/eller luft- och markobservationssystemet LOMOS. Flygvapenfrivilligas Riksför- bund samverkar med flera andra frivilligorganisationer beträffande utbildning. Internationellt verkar förbundet i Norden, Estland och Polen. Medlemsantalet är år 2000 cirka 11 500, varav cirka 2 400 
 377 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 med avtal. Medlemsantalet har ökat sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Förbundet består av ett centralt kansli och elva flygvapenförbund. 
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund ser positivt på framtiden efter- som förbundets specialområden, främst LOMOS och BAS 2004, förstärks i det nya försvaret, samtidigt som det finns behov av att bibehålla kompetens hos krigsplacerade och värnpliktiga samt därför att ungdomsverksamheten kontinuerligt ökar i omfattning. 
 Fredsbaskrarna Sverige 
 Fredsbaskrarna Sverige är en rikstäckande förening, ursprungligen en kamratförening som nu vill erkännas som frivillig försvars- organisation. Fredsbaskrarna Sverige utbildar kamratstödjare och bedriver kris- och kamratstödjande verksamhet för personer som har gjort  
 FN-tjänst 
  eller annan likvärdig utlandstjänst. Enligt ett avtal med Försvarsmakten skall Fredsbaskrarna Sverige även stödja dem som inte är medlemmar i föreningen. Det finns 24 special- utbildade kamratstödjare i föreningen. Föreningen har sedan en tid tillbaka kontakt med Stanley, författare till boken Att komma hem från  
 FN-tjänst, 
  som tjänstgör vid Etiska Institutet i Uppsala. Syftet med kontakten är att redan före den planerade starten av utbildningar på förbundsnivå få in etiska regler och bestämmelser med riktlinjer för hur kamratstödsarbetet skall be- drivas. Därutöver vårdar föreningen  
 FN-traditioner 
  och samverkar både nationellt och internationellt med liknande organisationer. Medlemsantalet har stigit kraftigt sedan mitten av  
 1980-talet 
  och uppgår nu till cirka 5 600 personer. 
 Fredsbaskrarna Sverige ser kris- och kamratstöd som en viktig verksamhet i framtiden. Försvarsmaktens internationAnderson insatser skall öka i omfattning vilket ökar behovet av kris- och kamratstöd. Det är också tänkbart att Chapman kan erbjuda sina tjänster åt civila, t.ex. personal från Statens räddningsverk, som tjänstgjort utomlands. En annan viktig framtidsuppgift är att sprida information om FN och utlandstjänst på skolor. 
 378 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund 
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund har till uppgift att rekrytera och utbilda frivilliga som genom avtal tjänstgör som motorfordonsförare åt totalförsvaret vid höjd beredskap och i krig. Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund utbildar också instruk- törer och funktionärer med avtal, bedriver försvarsupplysning och ställer frivilliga till samhällets förfogande i fredstid. Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund består av 27 kårer. Dessa är självständiga ekonomiska enheter med redovisningsskyldighet gentemot Riksförbundet som leder verksamheten genom mål- och ramstyrning. I kårstyrelserna ingår representanter för åkerinäringen, trafiklärare, yrkesförare och ombudsmän för Svenska Åkeriförbundet och Transport. Samverkan är större med transportnäringen än med Försvarsmakten. Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund har drygt 12 000 medlemmar, varav cirka 10 800 med avtal. Antalet medlemmar har ökat sedan mitten av  
 1980-talet. 
  
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund ser en framtida roll i att bibehålla nuvarande verksamhet och att skapa fungerande nät- verk med både transportnäringen, andra frivilligorganisationer och kommuner. Förbundet vill också inrikta sig på fortbildning av civila yrkesförare, t.ex. om farligt gods eller körning under svåra förhållanden. 
 Frivilliga Flygkåren 
 Frivilliga Flygkåren (FFK) har till uppgift att rekrytera och utbilda medlemmar, och att genom frivilligavtal ställa dem till räddnings- tjänstens, civila försvarsmyndigheters och Försvarsmaktens för- fogande såväl i fred som i krig. I krig lyder den civila delen (CF- grupperna) av FFK under länsstyrelserna och den militära delen  
 (MD-flyggrupperna) 
  utgör en del av hemvärnet inom Försvars- makten. Därutöver bedriver FFK totalförsvarsupplysning och medverkar i flygsäkerhetsarbete. Cirka 50 procent av verksamheten utgörs under fredstid av uppdragsflyg där FFK regelbundet (flera gånger per vecka) sedan mer än tio år flyger på uppdrag åt myndigheter och andra aktörer. Uppdragsflyget får inte vara kommersiellt. Resterande 50 procent av verksamheten är uppdrag från huvudmyndigheten Statens räddningsverk, Överstyrelsen för civil beredskap och Försvarsmakten för utbildning, krigsplacering 
 379 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 och övningar. FFK samverkar med ett flertal andra frivilligorganisationer samt med kommuner, länsstyrelser och andra myndigheter. 
 FFK har år 2000 omkring 2 200 medlemmar, varav drygt 1 000 med avtal. Medlemmarna har ökat i antal sedan mitten av 1980- talet. Kåren består av 23 flygavdelningar och en central kårstab. Organisationen äger inga egna flygplan. I stället hyrs flygplan in från, i första hand, de flygklubbar där medlemmarna bedriver annan ideell flygverksamhet. FFK ser positivt på framtiden eftersom det finns ett ökande behov av flygresurser inom ett flertal områden, bl.a. flygräddning, skogs- och havsövervakning, flygfotografering m.m. för räddningstjänst och andra myndigheter. FFK är ett etablerat och växande komplement i många olika samhällsfunktioner. 
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund 
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund bildades år 1929 och har till huvuduppgift att rekrytera, utbilda och komplette- ringsutbilda motorcykelordonnanser för krigsplacering i totalför- svaret (främst hemvärnet med avtal om tjänstgöring) samt att bedriva försvarsupplysning. Organisationen skall också kunna ställa sina medlemmar till samhällets förfogande i fredstid och under höjd beredskap. Uppdragen åt det militära och civila försvaret kommer från Försvarsmakten respektive Överstyrelsen för civil beredskap. Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund arbetar också med trafiksäkerhetsfrågor, bedriver tävlings- verksamhet och har ungdomsverksamhet. Organisationens struktur kommer troligen att förändras från år 2002 genom att den centrala styrelsen och de 30 lokala kårerna kompletteras med åtta regionala förbund. År 2000 har Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund 5 099 medlemmar, varav cirka 1 000 med avtal. Det totala avtalsbehovet är omkring 1 700. Efter några år med minskande antal medlemmar ökar nu antalet igen, både totalt och antalet frivilligavtal. 
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund ser framtida upp- gifter i att utbilda egna instruktörer med förordnande vid För- svarets Motorskola för att stödja Försvarsmakten, att utöka del- tagandet i militära och civila internationella insatser samt att 
 380 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 utveckla samverkan med andra frivilligorganisationer och kommu- ner. 
 Frivilliga radioorganisationen 
 Frivilliga radioorganisationen bildades år 1946 och har bl.a. till uppgift att bedriva försvarsupplysning, rekrytera och utbilda frivilliga för avtalstecknande och krigsplacering, ställa personal och sambandsmateriel till samhällets förfogande och bedriva ungdoms- verksamhet. Frivilliga radioorganisationen genomför uppdrags- utbildning åt Försvarsmakten (Armén, Flygvapnet och Marinen, sambandspersonal och  
 -befäl 
  i hemvärnet) samt åt Överstyrelsen för civil beredskap och Socialstyrelsen (personal för samband inom länsstyrelser och landsting). Organisationen verkar också i Lettland och Litauen. Frivilliga radioorganisationen är organiserat i 27 regionala förbund och cirka 120 lokala föreningar. År 2000 har organisationen omkring 7 700 medlemmar, varav cirka 2 900 med avtal. Antalet medlemmar har varit i princip oförändrat under lång tid. 
 Frivilliga radioorganisationen ser framtida uppgifter i att upp- rätthålla kunskaper i telegrafi inom Försvarsmakten, att repeti- tionsutbilda personal för Försvarsmaktens ledningssystem och att vid behov förstärka ledningssystem inom kommuner, länsstyrelser och landsting, att vara en ledande frivilligorganisation även inom  
 IT-området 
  och att tillsammans med myndigheter arbeta för ett mindre sårbart samhälle. 
 Frivilliga Skytterörelsen 
 Frivilliga Skytterörelsen bildades år 1860 och har till uppgift att bedriva skytte med gevär, korthållsgevär, luftgevär, kulsprutepistol och automatkarbin. Skytteinstruktörer utbildas för en återtag- ningssituation åt Försvarsmakten. Frivilliga Skytterörelsen består av ett centralförbund, 27 länsförbund och drygt 1 300 lokala skytteföreningar. Medlemsantalet är år 2000 cirka 90 000. Huvud- delen av verksamheten genomförs i förbunden och föreningarna på  
 300-meters- 
  och  
 200-metersbanor 
  (cirka 1 200 st.), på korthålls- banor (cirka 500 st.) och i skjuthallar (cirka 3 000 st.). Flertalet av dessa ägs av Frivilliga Skytterörelsen. Därutöver genomförs många fältskjutningar. Frivilliga Skytterörelsen erhåller statligt stöd från 
 381 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Försvarsmakten för underhåll m.m. av skjutbanorna. Stödet delas med Svenska Pistolskytteförbundet och Svenska Sportskytte- förbundet. 
 Frivilliga Skytterörelsen samverkar nationellt med Försvars- makten, kommuner, m.fl. i första hand om miljöfrågor (buller och bly) och utbildningsfrågor samt med andra frivilligorganisationer, främst de andra skytteorganisationerna och hemvärnet. Frivilliga skytterörelsen administrerar också besiktningen av skjutbanor genom Statens skytteombud, med ett ombud i varje förbund. Internationellt samarbetar Frivilliga skytterörelsen främst med Norge, Danmark och Finland samt Polen och de baltiska länderna (de sistnämnda med statliga Baltikummedel kanaliserade genom Försvarsmakten). Frivilliga Skytterörelsen ser som sin framtida roll att kombinera folkrörelsen, folksporten och folkförsvarstanken och att utbilda människor i vapenhantering för att därigenom aktivt medverka till totalförsvarets folkförankring. 
 Förbundet Fältpostbefäl 
 Förbundet Fältpostbefäl bildades i sin nuvarande form år 1960 och det är ett rikstäckande förbund under Centralförbundet för befälsutbildning. Huvuduppgiften är att bedriva försvarsupplysning samt att rekrytera och utbilda frivillig fältpostpersonal ingående i Försvarsmakten. Förbundet har drygt 700 medlemmar och antalet har minskat de senaste åren. Det krävs enligt förbundets stadgar anställning i Posten för att bli medlem. Fältpostverksamheten bygger på den kompetens medlemmarna har i sina ordinarie arbeten, oftast som postkassörer. Årligen anordnas både centrala och regionala kurser. Fältpostfunktionen omfattar hantering av försändelser och kassaservice. Förbundet Fältpostbefäl medverkar också i internationella insatser, vilket ger värdefulla övningstillfällen. 
 Förbundet Fältpostbefäl står inför förändringar bl.a. eftersom Post- och telestyrelsen har avsagt sig ansvaret för fältposten och överfört det till Försvarsmakten. Förbundet ser nya möjligheter att samverka mer med andra frivilligorganisationer och att stödja civila myndigheter och organisationer vid internationella insatser där Försvarsmakten upprättar ett fältpostkontor. 
 382 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Förbundet för Sveriges folkförsvar 
 Förbundet för Sveriges folkförsvar bildades under hösten 1999. Förbundets huvudsakliga uppgifter är att slå vakt om försvarets folkliga förankring, verka för en utvidgad värnplikt och arbeta för den allmänna värnpliktens bevarande samt att väcka opinion för en förstärkning av försvarets lokala organisation. I arbetet för att bibehålla försvarets folkliga förankring lägger Förbundet för Ward folkförsvar särskild vikt vid den stora folkrörelse som frivilligförsvaret utgör. Förbundet för Sveriges folkförsvar arbetar genom utskick av medlemstidskrift, deltagande i försvarsdebatten, uppvaktningar av beslutsfattare i försvarsfrågor, tidningsartiklar och övrig påverkan genom central och lokal organisation. För närvarande befinner sig Förbundet i ett organisationsskede. Under våren 2001 kommer en lokal organisation av verksamheten ute i landet att påbörjas och medlemmar att rekryteras. Målet är att i slutet av år 2001 ha cirka 500 medlemmar. 
 Förbundet Sveriges Reservofficerare, SVEROF 
 Kustartilleriets reservofficersförbund och Svenska Arméns och Flygvapnets reservofficersförbund gick samman under hösten 2000 och bildade den nya organisationen Förbundet Sveriges Reserv- officerare, SVEROF. Svenska Flottans Reservofficersförbund ingår inte i SVEROF. Den nya organisationen har år 2000 cirka 5 200 medlemmar, med drygt 700 från Kustartilleriets reservofficersförbund och omkring 4 500 från Svenska Arméns och Flygvapnets Officersförbund. SVEROF är organiserat i sektioner med en amfibiekårsektion, en armésektion och en flygvapensektion. Därtill kommer den fackliga verksamheten som bedrivs inom ramen för det  
 SACO-anslutna 
  Sveriges Reservofficersförbund (SROF). SROF ger också ut tidningen Reservofficeren som distribueras fyra gånger per år i cirka 7 500 exemplar. 
 SVEROF:s huvudsakliga uppgifter är att bevaka reservoffice- rarnas intressen, erbjuda olika utbildningar och kurser, upprätthålla och utveckla internationella kontakter, bedriva försvarsupplysning och idrotts- och tävlingsverksamhet. Förbundet ser, när försvaret minskas och repetitionsövningarna blir färre, en viktig framtida uppgift i att säkerställa tillgången på kompetent personal åt Försvarsmakten samt att utveckla och bibehålla reservofficerarnas 
 383 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 och andra officerares kompetens som anställda. SVEROF arbetar också internationellt i paraplyorganisationen Conféderation Interalliée des Officiers de Reserve (CIOR) genom SWEROF, som i detta sammanhang är ett svenskt paralyorgan för både SVEROF och Svenska Flottans reservofficersförbund. 
 Förbundet Sveriges Ungdomsbrandkårer 
 Förbundet Sveriges Ungdomsbrandkårer bildades år 1990 men fri- villiga ungdomsbrandkårer har funnits på flera platser i södra Sverige sedan slutet av  
 1950-talet. 
  Förbundet vänder sig till ung- domar mellan 12 och 18 år. Huvudmålet är att göra ungdomar riskmedvetna samtidigt som de får lära sig brandsläckning, förebyggande säkerhetsarbete, första  
 hjälpen-sjukvård 
  och mycket annat. Utbildningarna följer en utbildningspärm som förbundet har tagit fram tillsammans med Räddningsverket. Förbundets kårer och deras medlemmar fungerar som ambassadörer för räddnings- tjänst och människors säkerhet i samhället. Dessutom bedriver förbundet en intensiv internationell verksamhet med bl.a. läger och tävlingar där ett tiotal nationer deltar. För närvarande finns ung- domsbrandkårer i 48 kommuner, främst i södra Sverige. Totalt har förbundet cirka 2 000 medlemmar år 2000. Antalet medlemmar har ökat kraftigt sedan förbundet bildades, liksom kårerna som har ökat från tio till 48. Målet är en ungdomsbrandkår i varje kommun. 
 Förbundet Sveriges Ungdomsbrandkårer vill erkännas som fri- villig försvarsorganisation och ser framtida uppgifter i att bedriva upplysning om skydd och säkerhet i samhället, att fortsätta vara ett komplement till kommunal räddningstjänst, att utbilda ungdomar och rekrytera dem till räddningstjänster och att i större utsträck- ning än i dag fånga upp och utnyttja de räddningsmän och flyg- platsbrandmän som har utbildats tidigare. 
 Föreningen Sveriges Sjöfart  Sjöförsvar (FSSS) – The Maritime 
 League 
 Föreningen Sveriges Sjöfart och Sjöförsvar (FSSS) är en ideell, politiskt och fackligt obunden organisation med omkring 1 700 medlemmar som arbetar för att skapa insikt, kunskap och förståelse för alla verksamhetsfält i det maritima området, från sjöförsvar till sjöfart. FSSS är en del av det maritima nätverket, där 
 384 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 huvudintressenterna är: Sveriges Fartygsbefälsförening, Sjöbefälsförbundet, Allen, Sjöfartsverket, Svenska Transportarbetarförbundet, Sveriges Redareförening, Sveriges Fiskares Riksförbund, Sjöassuradörernas Förening, Sjöfartsforum, Kustbevakningen, Marinen, Stiftelsen Sveriges Sjömanshus. Dessa organisationer är på olika sätt engagerade i och stödjer FSSS. FSSS ändamål är att samla i Sverige maritimt engagerade och intresserade personer och organisationer samt att verka för ett ökat samarbete mellan dem allt för att främja Sveriges maritima intressen. 
 FSSS har en centralstyrelse för policyutveckling och gemen- samma frågor samt lokalavdelningar i Göteborg, Helsingborg, Malmö, Ystad, Karlskrona, Kalmar, Visby och Stockholm. De arrangerar möten, studiebesök etc. En aktiv ungdomsverksamhet bedrivs på Vitsgarn i Hårsfjärden och vid Bovik på Björkö i Göteborgs skärgård av Ungdomsförbundet Sveriges Flotta, som sedan 1964 bedriver sin verksamhet fristående med eget eko- nomiskt och juridiskt ansvar. Verksamheten omfattar seglarläger, konfirmations- och seglarläger samt småläger och kursverksamhet under höst, vinter och vår. FSSS har ansatt en målbild som innebär en tydlig ungdomsprofil. FSSS ger ut tidningen Sjöfart och Sjö- försvar – Under svensk flagg med sex nummer per år. Tidningens syfte är att hålla medlemmarna och andra intresserade à jour med vad som händer över hela den maritima bredden samt kunna utgöra forum för debatter och synpunkter inom hela det maritima området. 
 Försvarets Fältartistförening 
 Försvarets Fältartistförening bildades år 1956 och är ett riks- täckande förbund under Centralförbundet för befälsutbildning. Huvuduppgifterna är att rekrytera och utbilda fältartister samt att organisera dessa i grupper för krigsplacering i Försvarsmakten, att planera för regelbundna fältartistuppdrag utomlands (2 5 st/år) genom att gentemot Swedint ha en framförhållning beträffande ledare för grupperna samt att ansvara för gruppsammansättningen. Dessutom bedriver Försvarets Fältartistförening försvarsupplys- ning och genomför flera fältartistuppdrag i Sverige i form av underhållning eller som PR åt försvaret. Försvarets Fältartistförening håller årligen två centrala kurser med totalt 35 
 385 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 40 elever. Kurserna genomförs i Centralförbundet för Befälsutbildnings regi på Falsterbo kursgård i Höllviken. Kurserna har en militär del av  
 AMU-karaktär 
  där även krishantering ingår, och en fältartistdel där olika typer av stora och små rent akustiska shower genomförs. Försvarets Fältartistförening har i dag cirka 480 medlemmar bestående av professionella musiker, sångare, skådespelare, dansare, ståuppare från hela Sverige. Ungefär hälften har krigsfrivilligavtal och är krigsplacerade. 
 Försvarets Fältartistförening ser positivt på framtiden. Före- ningen har inga problem att rekrytera nya medlemmar. Under- hållning är alltid viktig, inte minst i tider av kris, och föreningens medlemmar gör viktiga insatser hemma och utomlands och mark- nadsför Sverige och totalförsvaret på ett positivt sätt. 
 Försvarets Personaltjänstförbund 
 Försvarets Personaltjänstförbund bildades år 1955 och har till huvuduppgift att bedriva försvarsupplysning samt att rekrytera och utbilda personal som handhar frågor om personaltjänstverksamhet inom Försvarsmakten. Det krävs utbildning inom personalfrågor, själavård eller sociala frågor för att bli medlem och Försvarets Personaltjänstförbund. Förbundet är därför ett fackkompetens- förbund. År 2000 har förbundet 467 medlemmar i de fyra före- ningarna. Det är en kraftig minskning sedan mitten av  
 1980-talet, 
  bl.a. beroende på att Försvarets Fältartistförening och Totalför- svarets Psykförsvarsförbund tidigare ingick i Försvarets Personal- tjänstförbund. Förbundet satsar på krishantering och hemkomst- verksamhet för utlandssoldater, och man har härigenom viss samverkan med SWEDINT. Årligen anordnas kurser på Central- förbundet för Befälsutbildnings kursgård i Tylöbäck. 
 Försvarets Personaltjänstförbund ser möjligheter i att krishante- ring, hemkomstverksamhet och socialt stöd kan användas inom flera områden, både i Sverige och i andra länder, och att behovet av kompetens på området kommer att öka. 
 386 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Försvarsfrämjandet 
 År 1939 bildades 1939 års försvarsförbund, som redan år 1940 bytte namn till Försvarsfrämjandet. Under  
 1940-, 
  50- och  
 60-talen 
  hade organisationen som mest över 40 000 medlemmar. Försvars- intresset har avtagit markant genom åren och Försvarsfrämjandets medlemmar har minskat i antal varje år, ner till cirka 400 år 1999. Genom förnyelse av styrelsen och en målmedveten inriktning mot kortsiktiga mål, har trenden vänt och år 2000 har Försvars- främjandet drygt 450 medlemmar. Medlemsstocken har dessutom föryngrats samtidigt som flera föreningar har anslutit sig som medlemmar. Försvarsfrämjandet ger ut tidskriften Fritt Militärt Forum fyra gånger om året. Tidskriften är ett öppet debattforum där kritiska artiklar blandas med information om teknisk utveck- ling. Främjandet anordnar även två offentliga möten per år, med inbjudna talare och efterföljande debatt. 
 Hemvärnet 
 Hemvärnet är inte en frivillig försvarsorganisation enligt fri- villigförordningen (1994:524) utan en del av Försvarsmaktens krigsorganisation. Hemvärnet består av allmänna hemvärnet och driftvärn. Driftvärnet är myndigheters och organisationers eget skydd vid höjd beredskap. Sedan början av  
 1990-talet 
  har drift- värnet minskat kraftigt i omfattning. Allmänna hemvärnet har till uppgift att bevaka och skydda totalförsvarets viktigaste infra- struktur (kraftförsörjning, ledningssystem, kommunikationer och andra krigsviktiga anläggningar) främst mot sabotage, bevaka och skydda viktiga anläggningar vid flygets och marinens baser mot sabotage, bevaka och skydda prioriterade ammunitions- och mobiliseringsförråd mot sabotage, starta upp vissa anläggningar och vid behov även kunna betjäna dessa, bevaka och skydda infallsportar mot sabotage och vid behov kunna utföra fördröjande fältarbeten i anknytning till dessa samt att medverka i ytöver- vakningen. Det finns också hemvärn med marina uppgifter. 
 Hemvärnet har år 2000 cirka 72 000 medlemmar, varav omkring 4 000 i hemvärn med marina uppgifter. Medlemsantalet sjunker stadigt. Målet är att vara 90 000 medlemmar år 2004 och 125 000 
 387 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 inom ett år i ett tillväxtskede. Medlemmar från åtta 
 1  
 andra fri- villigorganisationer har sin personal krigsplacerad i olika funktioner i hemvärnet. Hemvärnet är inom varje kommun organiserat i hemvärnsområden som leds av en hemvärnschef. Hemvärnsområdena är organiserade i hemvärnskretsar som leds av en kretshemvärnschef. Varje krets omfattar mellan fyra och åtta hemvärnsområden och hemvärnskretsens område är anpassat till försvarsområdesgruppernas ansvarsområden. Ett hemvärns- områdes personalstyrka, bestående av ordinarie hemvärnsmän och avtalspersonal, bör vara minst 75 och högst 200 personer. 
 Hemvärnet ser framtida uppgifter i att utveckla samverkan mellan frivilligorganisationer, inrikta sin verksamhet mer mot civila uppgifter, att kunna vara en resurs för kommuner vid svåra påfrestningar i fredstid och att utveckla lokala nätverk på kom- munal nivå. 
 Hemvärnsbefälets riksförbund 
 Hemvärnsbefälets riksförbund förvandlades från intresseorganisa- tion till frivillig försvarsorganisation år 1994. Förbundets huvud- sakliga verksamhet och uppgift är att stödja hemvärnet genom kompetenshöjande utbildning (ledarskap, taktik), rekrytera befäl och hemvärnsmän genom utbildning samt bedriva försvarsupp- lysning. Tyngdpunkten ligger på ledarskapsutbildning och rekry- tering. Hemvärnsbefälets riksförbund omfattar ett centralt kansli och 23 regionala sektioner. År 2000 har förbundet drygt 9 000 medlemmar vilket är en kraftig ökning sedan 1994. Hemvärns- befälets riksförbund samverkar med flera andra frivilligorganisa- tioner som bedriver utbildning, och har verksamhet i de baltiska länderna samt Polen. 
 Hemvärnsbefälets riksförbunds framtida roll är av naturliga skäl knuten till utvecklingen av hemvärnet och förbundet har stor insikt i hemvärnets behov av utbildning och rekrytering. Utbildning av reservofficerare för tjänstgöring i hemvärnet, utbild- ning av ungdomar (som inte sker i dag) och förbandsinstruktörer är också viktiga framtidsområden. 
  
 1  
 Enligt beslut av Försvarsmaktens grundorganisationsledning den 5 september 2000 (dnr 16 137:71705) tillkommer Sjövärnskårernas Riksförbund som en åttonde avtalsorga- nisation f rån och med den 1 januari 2001. Sjövärnskårernas Riksförbund kan därmed teckna avtal med marinens krigsorganisation och hemvärn med marina uppgifter. 
 388 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Riksförbundet Sveriges lottakårer 
 Riksförbundet Sveriges lottakårer bildades år 1924 och har till upp- gift att ge totalförsvarsinformation samt att rekrytera och utbilda kvinnor för totalförsvaret. Tyngdpunkten ligger på  
 avtals-, 
  funk- tionärs- och medlemsutbildning. Organisationen utbildar avtalspersonal för Armén med hemvärnet, Marinen och Flygvapnet i uppgifter inom tolv kompetensområden/tjänstegrenar, bl.a. sjukvård, förplägnad, personalvård, underrättelsetjänst, stabs- och sambandstjänst, LOMOS och bevakningstjänst. Organisationen har en omfattande ungdomsverksamhet i den separata organisationen Sveriges unglottor. Lottorna omfattar 24 regionala lottaförbund och 432 lokala lottakårer. År 2000 har organisationen drygt 26 000 medlemmar, varav drygt 9 000 med avtal. Avtalsbehovet år 2000 är drygt 11 300. Medlemsantalet har minskat sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Riksförbundet Sveriges lottakårer samverkar med flera andra frivilligorganisationer och arbetar internationellt med övriga nordiska länder, i Estland, Lettland och Litauen. Under år 2000 har samarbete påbörjats med Polen och Ryssland. 
 Lottorna ser som sin framtida uppgift i att fånga upp engagerade kvinnor med intresse för försvars- och säkerhetspolitik, att vidga inriktningen mot kvinnligt ledarskap, insatser i det fredstida sam- hället, internationella uppdrag samt totalförsvarsinformation, bl.a. i skolor. Organisationen avser också att utveckla all utbildning mot internationell verksamhet, öka utbildningen av totalförsvarsinfor- matörer och instruktörer samt att utöka samverkan med både andra frivilliga försvarsorganisationer (bl.a. om administration och utbildning) betydligt och internationellt. 
 Riksförbundet Sveriges Militärkulturhistoriska föreningar 
 Riksförbundet Sveriges Militärkulturhistoriska föreningar bildades år 1999. Det är en intresseorganisation för frivilliga uppvisnings- grupper som övar och uppträder i olika offentliga sammanhang. Förbundet vill erkännas som frivillig försvarsorganisation. Förbun- dets uppgifter är att verka för att levandehålla militärkulturhistoria, verka för samarbete mellan militärkulturhistoriska föreningar och att vara ett informations- och samverkansorgan för medlemmarna i gemensamma frågor i förhållande till Försvarsmakten, myndig- heter och andra organisationer. Förbundet bedriver försvars- 
 389 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 upplysning, bl.a. genom uppvisningar, och föreningarna anordnar olika utbildningar i exempelvis excersis eller fältövningar. 
 I Riksförbundet Sveriges Militärkulturhistoriska föreningar ingår 34 föreningar varav åtta musikkårer spridda över hela landet, men med huvudsaklig anknytning till orter där regementen finns eller har funnits. Förbundets föreningar återfinns över hela landet och representerar olika epoker: två från 1500- och  
 1600-talen, 
  fem från karolinertiden, två från gustavianska tiden, 13 från  
 1800-talet, 
  två från beredskapstiden, två  
 1900-tals 
  motorhistoriska och åtta musikkårer från  
 m/ä-tiden. 
  Totalt har förbundet 2 400 betalande medlemmar och tillgång till 190 hästar. 
 Riksförbundet Sveriges Militärkulturhistoriska föreningar ser framtida uppgifter i att vidmakthålla och stärka Sverigebilden och bidra till försvarets folkförankring genom lokala och nationella uppvisningar, tillhandahålla enheter med specialkompetens till statsceremonielet och att representera Sverige internationellt i t.ex.  
 PR-aktiviteter, 
  minnesceremonier, parader eller tattooer. 
 Sjöräddningssällskapet 
 Svenska sällskapet för Räddning af Skeppsbrutne började sin verk- samhet som ideell och frivillig organisation år 1907. Sjörädd- ningssällskapet, som tilltalsnamnet är i dag, är fortfarande en ideell och frivillig förening med sjöräddning som huvuduppgift. Säll- skapet har i dag omkring 25 000 medlemmar och 45 sjöräddnings- stationer runt Sveriges kust. Dessa stationer bemannas av omkring 600 frivilliga sjöräddare och åtta fast anställda som förfogar över ett  
 80-tal 
  båtar, från tunga räddningskryssare till snabba rädd- ningsbåtar. Under år 1999 utförde sällskapet totalt drygt 1 600 uppdrag. Målet är att sjöräddarna skall kunna lämna stationen inom 15 minuter, dygnet runt, året runt, på larm, som oftast kommer från 112 eller sjöräddningen i Göteborg. 
 Sjöräddningssällskapet begär inga statliga eller kommunala bidrag, utan verksamheten bygger helt på medlemskap, försäljning av medlemsartiklar, donationer, testamenten och sponsorsintäkter. Sällskapet får dock ett visst kommunalt stöd från vissa kustkom- muner. Sedan januari 1995 har sällskapet fått in drygt 230 miljoner kronor i donerade medel. Till Sjöräddningssällskapet hör sällskapet Livbojen, vars cirka 8 000 medlemmar i 25 föreningar främjar Sjöräddningssällskapets verksamhet och samlar in pengar. Sjörädd- 
 390 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 ningssällskapet var 1924 en av initiativtagarna till bildandet av International Lifeboat Federation (ILF), som i dag omfattar 57 medlemmar från drygt 40 länder. Sjöräddningssällskapet erbjuder också tjänsten Trossen Sjöassistans för båtägare. Sedan år 1998 driver sällskapet, tillsammans med Fiskets Utbildnings- centrum (FUC), Sjösäkerhetsskolan på Öckerö. På skolan finns bl.a. utbildningar i sjösäkerhet för yrkesfiskare och  
 Fast-Rescue- 
 Boat-kurser 
  för besättningsmän. 
 Sjövärnskårernas Riksförbund 
 Sjövärnskårernas Riksförbund har till uppgift att medverka i fri- villigutbildning inom Shelton krigsorganisation, att leda sådan utbildning och verksamhet som Försvarsmakten inte anordnar, att medverka i rekrytering till och utbildning av hemvärn med marina uppgifter, att bedriva försvarsupplysning samt maritim ungdoms- verksamhet. Utbildningsverksamheten omfattar både ungdoms- utbildning och vuxenutbildning. Förbundet samverkar främst med hemvärn med marina uppgifter. Sjövärnskårernas Riksförbund är organiserat i 17 sjövärnskårer längs kusten och ett centralt förbund med kansli. Organisationen har år 2000 cirka 4 600 medlemmar, antalet har sjunkit något under  
 1990-talet. 
  Från och med den 1 januari 2001 är Sjövärnskårernas Riksförbund en avtals- organisation. Därmed kan Sjövärnskårernas Riksförbund teckna avtal med marinens krigsorganisation och hemvärn med marina uppgifter. Avtalsbehovet uppges vara 950 personer. Sjövärns- kårernas Riksförbund ser framtida uppgifter att utbilda ungdomar ur utbildningsreserven som underlag för rekrytering till officerare/reservofficerare, att samverka med civila maritima myndigheter som Kustbevakningen och Sjöfartsverket och att vara en resurs för hela samhället vid behov. 
 Svenska Blå Stjärnan 
 Svenska Blå Stjärnan bildades år 1917 och har till uppgift att rekrytera och utbilda frivilliga i djurskötsel och djursjukvård för tjänst inom totalförsvaret, verka för god djurskötsel och djur- sjukvård, informera om totalförsvaret och att genom ungdoms- verksamhet stimulera medlemmar till fortsatt engagemang. Tyngd- punkten ligger på djurvård och djursjukvård syftande till livs- 
 391 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 medelssäkerhet vid kris och krig. Sedan år 1987 är Svenska Blå Stjärnan öppen även för män. Organisationen består av en central- styrelse, 24 regionala förbund och 25 lokala kårer inom några av de stora förbunden. År 2000 har organisationen drygt 5 000 med- lemmar, varav cirka 3 000 med avtal. Antalet medlemmar har varit oförändrat under lång tid. Länsvisa djurskötargrupper med olika kompetenser har upprättats som resurs för samhället. 
 Svenska Blå Stjärnan samverkar både med andra frivilliga för- svarsorganisationer och ideella organisationer i samhället. Inter- nationellt samarbetar organisationen främst med Estland och Ryssland. Svenska Blå Stjärnan ser en framtida uppgift i att bidra till folkförankringen av totalförsvaret och att vara en kompetent resurs i det sårbara samhället. 
 Svenska Brandförsvarsföreningen 
 Svenska Brandförsvarsföreningen är en ideell förening som bildades år 1919 Föreningens huvuduppgift är att utan vinstintresse arbeta för ett bättre brandskydd, att öka kunskapen om bränder och brandrisker samt att minska konsekvenserna av bränder. Detta sker genom påverkan av enskilda människor, företag, regelsystem (lagstiftning, försäkringsvillkor, normer, rekommendationer) och tillverkare, konsulter samt entreprenörer. Som medel för detta används bl.a. utbildningar och utbildningspaket, kampanjer och projekt, information, handböcker, statistik, forskning och genom olika nätverk. Svenska Brandförsvarsföreningen har ett eget förlag, en egen tidning och producerar egna nyhetsbrev till företag. 
 Föreningen har också kanslierna för Svenska Brandförsvars- föreningens Elektriska Nämnd (försäkringsbolagens centrala organ i elsäkerhetsfrågor), Sjöfartens Brandskyddskommitté, Lantbrukets Brandskyddskommitté och BRANDFORSK. Föreningen anordnar årligen utbildningar i skolor och förskolor för ett stort antal barn och ungdomar (bl.a. Bamses brandskola). Internationellt samverkar Svenska Brandförsvarsföreningen med motsvarande organisationer, främst inom ramen för CFPA(Confederation of Fire Protection Associations). Svenska Brandförsvarsföreningen samverkar således med ett stort antal aktörer och når ut i landet genom 23 regionala, självständiga brandförsvarsföreningar och nära kontakter med de kommunala räddningstjänsterna som alla är medlemmar i Svenska 
 392 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Brandförsvarsföreningen. Föreningen har cirka 1 500 organisa- tioner, t.ex. försäkringsbolag, kommuner och företag, som med- lemmar men det finns även ett  
 60-tal 
  enskilda medlemmar. 
 Svenska Brandförsvarsföreningen ser samverkansmöjligheter och samverkansvinster med att vara en frivillig totalförsvars- organisation samtidigt som det skulle öka trovärdigheten för Svenska Brandförsvarsföreningen att tillhöra den kretsen. 
 Svenska Brukshundklubben 
 Svenska Brukshundklubben bildades år 1918 och har till uppgift att utbilda hundar för totalförsvaret, anordna tävlingar och utställningar, sprida kunskap om hundvård och fostran samt att anordna kurser för hundar av alla raser. Svenska Brukshundklubben består av ett centralt kansli, 18 distrikt och drygt 280 lokala klubbar. Därutöver ingår 14 rikstäckande rasklubbar som ansvarar för 22 olika raser. År 2000 var medlemsantalet cirka 60 000, vilket är en stor ökning sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Drygt 1 800 medlemmar har avtal. Det totala avtalsbehovet år 2000 uppges vara drygt 4 900 personer. Varje år går cirka 23 000 personer kurser hos Svenska Brukshundklubben. Den frivilliga försvarsverksamheten omfattar utbildning av  
 bevaknings-, 
  räddnings- och minhundar, avtalsutbildning och instruktörsutbildning för Flygvapnets, Shelton och Arméns (hemvärnets) krigsorganisation. Svenska Brukshundklubben arbetar också internationellt med instruktörsutbildningar i Estland, Lettland, Litauen, Polen och Ryssland. Svenska Brukshundklubben har också en omfattande samverkan med andra frivilliga försvarsorganisationer. 
 Svenska Brukshundklubben har en välkänd verksamhet utöver den frivilliga försvarsverksamheten som kommer att fortgå. Planer finns på att utbilda olika sorters servicehundar som fyller funk- tioner i fredstid, t.ex. åt myndigheter eller kommuner, och behovet av specialutbildade hundar inom totalförsvaret kommer att finnas kvar. 
 393 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet 
 Svenska Fallskärmsförbundet bildades år 1955 och har till uppgift att främja, leda och administrera fallskärmshoppning i Sverige samt i samarbete med Svenska Flygsportförbundet företräda svensk fallskärmshoppning i utlandet. Förbundet bedriver också nationell och internationell tävlingsverksamhet. Utbildning genomförs på lokal, regional och central nivå. Svenska Fallskärmsförbundet har uppdrag från Försvarsmakten att upprätthålla och utveckla hopp- kunskaperna hos krigsplacerade fallskärmsjägare och annan nyckel- personal, att utbilda instruktörer i fallskärmshoppning, att rekry- tera frivilliga till detta samt att bedriva försvarsupplysning. Förbundet hade år 1999 omkring 2 800 medlemmar varav cirka 100 krigsplacerade fallskärmsjägare. Avtalsbehovet år 2000 uppges vara 15 personer. Antalet medlemmar har varierat något sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Förbundet består av 22 lokala fallskärmsklubbar och ett centralt kansli. 
 Svenska Fallskärmsförbundet ser framtida uppgifter i att kunna tillhandahålla klubbarnas cirka 30 flygplan med piloter som en samhällsresurs, bl.a. för flygfotografering, landsättning av personer eller hundar och flygspaning. Uppdraget med fallskärmsjägarna skulle också kunna utvidgas om förbundet får utökade resurser. 
 Svenska Flottans Reservofficersförbund 
 Svenska Flottans Reservofficersförbund bildades 1935 och har till uppgift att tillvarata medlemmarnas kårintressen, att verka för ett gott samarbete mellan örlogs- och handelsflottorna samt att be- driva utbildning för medlemmarna. Förbundet är organiserat i tre kretsar (Stockholm, Malmö och Göteborg) med flest antal medlemmar i Stockholm. År 2000 har förbundet cirka 1 000 medlemmar vilket är en kraftig ökning sedan början av  
 1990-talet. 
  Svenska Flottans Reservofficersförbund anordnar många utbild- ningar, bl.a. i förbandsledning, samband, stridsledning, navigation, skyddsvakt folk- och havsrätt och räddningstjänst. Förbundet samverkar internationellt med Estland, bl.a. om utbildning. Nationellt har förbundet mycket nära samverkan med Försvars- makten, örlogsskolorna, KA1 (stöd till tävlingar) och krigsför- banden inom flottan. 
 Svenska Flottans Reservofficersförbund avser att fortsätta med att bedriva kvalitativ utbildning för reservofficerare i flottan efter- 
 394 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 som dessa också är en viktig resurs som anställd personal. Det finns också förutsättningar för ökad samverkan med andra frivilliga försvarsorganisationer inom utbildningsområdet. 
 Svenska Livräddningssällskapet 
 Svenska Livräddningssällskapet bildades år 1898 och är i dag en utbildningsorganisation för vattensäkerhet. Arbetet med att ge alla en grundläggande simkunskap, och därmed ökad trygghet och livskvalitet, är basen i verksamheten. Svenska Livräddningssäll- skapet utbildar årligen ett stort antal simlärare, livräddare och badbevakare, och organisationen har ett mycket nära samarbete med simhallar och skolor för att genom undervisning och infor- mation stärka det personliga säkerhetsmedvetandet. De centrala projekten Barnens Livräddningsskola och Ett tryggt bad är två exempel. Svenska Livräddningssällskapet är, tillsammans med bland annat kommunala räddningstjänster och Sjöräddnings- sällskapet, en länk i den kommunala räddningskedjan genom livräddningsstationerna på flera svenska stränder. Organisationen bedriver också tävlingsverksamhet inom livräddning. Svenska Livräddningssällskapet omfattar en riksstyrelse, 24 länsförbund och ett  
 30-tal 
  lokala föreningar. År 2000 har Svenska Livräddningssällskapet 6 500 7 000 medlemmar. 
 Svenska Livräddningssällskapet ser framtida uppgifter i att fort- sätta bedriva utbildning inom vattensäkerhet, att försöka forma barns och ungdomars attityder och att fungera som en resurs i den kommunala räddningskedjan. Andra uppgifter skulle kunna vara att utnyttjas som utbildningsresurs av bl.a. Försvarsmakten och Kustbevakningen och att, vid verksamheten i simhallar och skolor, sprida information om samhällets säkerhets- och skyddssystem i stort. 
 Svenska Pistolskytteförbundet 
 Svenska Pistolskytteförbundet bildades 1936 och är riksorganisa- tion för landets pistolskytteföreningar. Svenska Pistolskytteför- bundet har till uppgift att främja och utveckla skyttet med pistol och revolver samt att verka för ökad skjutskicklighet och ansvars- full hantering av vapen. Förbundet är en idrottsorganisation där medlemmarna tränar och tävlar målskjutning på bana eller vid 
 395 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 fältskjutningar. Kopplingarna till totalförsvaret finns av tradition men är i dag mindre framträdande. Svenska Pistolskytteförbundet har cirka 45 000 medlemmar varav cirka 20 000 aktivt tävlande. Medlemsantalet har minskat generellt. Förbundet består av 26 kretsar, cirka 600 lokala skytteföreningar samt riksförbundet. 
 Svenska Pistolskytteförbundet samarbetar nationellt med de andra skytteorganisationerna och internationellt med Danmark, Norge, Finland, Estland, Lettland och Litauen (bl.a. träningsläger i de nordiska länderna och utbildning i skytte och föreningskunskap för de baltiska länderna). Svenska Pistolskytteförbundet ser en framtida roll som en bred nationell idrottsorganisation och frivillig försvarsorganisation med medlemmar som också kan göra insatser i samhället åt kommuner, t.ex. vid eftersök av försvunna personer. 
 Svenska Röda Korset 
 Svenska Röda Korset är en av Internationella rödakorskommittén erkänd nationell förening som medverkar i humanitärt arbete i fred och krig. Svenska Röda Korset medverkar i totalförsvarets sjukvård och arbetar för skydd av civilbefolkningen i händelse av krig. Organisationen utbildar också sjukvårdare till hemvärnet och ett stort antal medborgare i första hjälpen samt arbetar med krishantering. Svenska Röda Korset har år 2000 cirka 340 000 medlemmar, varav cirka 7 200 med avtal med hemvärnet. Avtalsbehovet år 2000 uppges vara omkring 7 500 personer. Det finns också ett självständigt ungdomsförbund med cirka 8 000 medlemmar. Organisationen består av en centralstyrelse, tio regionkontor och omkring 2 000 lokala kretsar. 
 Svenska Röda Korset ser stora möjligheter att i framtiden vara en utbildande organisation som genom frivilliga i större utsträckning fungerar som en resurs för det civila samhället, bl.a. som medmänskligt stöd i allmänhet och inom vård och omsorg. 
 396 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 Svenska Sportskytteförbundet 
 Svenska Sportskytteförbundet bildades 1943 och är den samlande organisationen för svenskt sportskytte. Förbundet har till uppgift att främja utbredningen av skytte enligt Internationella Sport- skyttefederationens (ISSF) program, i avsikt att bl.a. nå en fram- gångsrik internationell representation. Svenska Sportskytteför- bundets kopplingar till totalförsvaret är främst vård och använd- ning av skjutbanor (tillsammans med övriga skytteorganisationer) m.m. samt försvarsupplysning vid utbildningar av medlemmar. Medlemsantalet har ökat sedan mitten av  
 1980-talet 
  och uppgår år 2000 till cirka 90 000. Förbundet består av en central förbundsstyrelse, 23 självständiga distriktsförbund och drygt 870 lokala klubbar. Svenska Sportskytteförbundet har  
 barn-, 
  ungdoms- bredd- och elitidrottsverksamhet inom gevärs- och pistolskytte, lerduveskytte och viltmålsskytte. 
 Svenska Sportskytteförbundet ser en framtid som fortsatt bred skytteorganisation inom den svenska idrotten, där man verkar för en stor bredd och en framgångsrik elit samt som utbildare av kunniga skytteinstruktörer. Förbundet önskar också enligt sina måldokument ett samgående med Frivilliga skytterörelsen, Skytte- rörelsens Ungdomsorganisation och Svenska Pistolskytteförbun- det, som man redan i dag samverkar mycket med. 
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet 
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet har till uppgift att bedriva försvarsupplysning, utbilda värnpliktsofficerare, rekrytera och utbilda instruktörer samt att vara intresse- och kamratorganisation för värnpliktsofficerare och verka för ökad förståelse för värn- pliktsofficerens situation. Målgruppen är främst värnpliktiga kom- panibefäl. Förbundet erbjuder utbildning som syftar till att vidmakthålla eller utveckla kompetensen hos värnpliktsofficerare. Utbildningen är vanligtvis truppslagsöverskridande och har på senare tid fokuserat på skjutsäkerhet. Svenska Värnpliktsofficers- förbundet har år 2000 cirka 1 700 medlemmar organiserade i åtta föreningar och en central styrelse. 
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet är sedan den 1 januari 2001 ett specialförbund inom Centralförbundet för Befälsutbildning. 
 397 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund 
 Sveriges Civilförsvarsförbund bildades år 1937 och arbetar med förebyggande och förberedande verksamhet, avhjälpande verksam- het i samband med särskilda händelser och verksamhet för en grundläggande försvarsförmåga och anpassning till höjd beredskap på 5 10 års sikt. I fred är den första grenen mest omfattande, att stärka människors risk- och säkerhetsmedvetande och motstånds- kraft för att klara grundläggande behov (mat, vatten. värme, skydd och information), att människor skall kunna förebygga och hantera olycksfall och skador samt att ge befolkningen verktyg för att undvika att bli brottsoffer. 
 Förbundet utbildar hemskyddsombud och genomför själv- skyddsutbildningar i skolor m.m. på uppdrag av Räddningsverket. Förbundet bedriver också försvarsupplysning. Sveriges Civilför- svarsförbund har år 2000 drygt 34 700 medlemmar, vilket är en minskning sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Av dessa har drygt 18 600 avtal som hemskyddsombud. Organisationen består av en för- bundsstyrelse, ett centralt kansli, 22 distrikt och cirka 300 lokala föreningar. Sveriges Civilförsvarsförbund samverkar nationellt främst med de avtalstecknande frivilligorganisationerna, med kommuner och länsstyrelser och flera centrala myndigheter, och internationellt arbetar förbundet i de baltiska länderna, Polen och Ryssland. 
 Sveriges Civilförsvarsförbund ser en framtida roll i att som bred utbildningsorganisation bidra till att skapa trygga och motstånds- kraftiga människor i ett humant, robust och säkert samhälle, genom information och utbildning i olika former. Den enskilda människan behöver ta ett större ansvar i framtidens sårbara sam- hälle och det kräver utbildning. 
 Sveriges Hembygdsförbund 
 Sveriges Hembygdsförbund är riksorganisation för Sveriges 1 800 hembygdsföreningar. Dessa är i sin tur organiserade i 26 regionala hembygdsförbund. Hembygdsrörelsens arbete syftar allmänt till att göra människor medvetna om vårt gemensamma kultur- och naturhistoriska arv. Hembygdsföreningarna har tillsammans cirka 450 000 medlemmar. Antalet medlemmar har ökat under  
 1990-talet 
  och bara de fem senaste åren har cirka 300 nya hembygds- föreningar anslutits. Sveriges Hembygdsförbund ger stöd till 
 398 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 hembygdsföreningarna och har fyra huvuduppgifter; medlems- service (t.ex. rådgivning, försäkringar), informationsverksamhet (mot föreningar, politiker, allmänhet m.m.), opinionsbildning (remissinstans, delta i offentlig debatt) och projektutveckling (av projekt av riks- eller särintresse). I stort sett allt arbete utförs däremot ideellt i de lokala föreningarna. Hembygdsföreningarna samverkar med bl.a. kommuner och skolor. Hembygdsförbunden har täta kontakter med länsmuseer och landsting. Det finns också ett flertal exempel på att hembygdsföreningar driver t.ex. turistbyråer, postkontor och gallerier. 
 Hembygdsrörelsen har en stark och bred lokal förankring och engagerade medlemmar som gärna ställer upp för samhället om något inträffar. Sveriges Hembygdsförbund ser också naturliga kopplingar mellan lokala hembygdsfrågor och traditionsfrågor inom totalförsvaret där förbundet skulle kunna göra något, even- tuellt tillsammans med Statens försvarshistoriska museer. 
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund 
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund är en helt kvinnlig orga- nisation med uppgift att ge totalförsvarsinformation och att rekrytera och utbilda bilförare åt totalförsvaret. Därutöver verkar Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund för trafiksäkerhet och samverkar med andra frivilliga försvarsorganisationer, myndigheter, trafiksäkerhets- och motororganisationer samt humanitära sammanslutningar. Utbildningen omfattar avtalsutbildning, med krigsplacering inom både Försvarsmakten (bl.a. i hemvärnet) och för det civila behovet, allmän bilkåristutbildning, funktionärsutbildning och ledarskaps- utbildning. Medlemsantalet år 2000 är drygt 10 000, varav cirka 4 500 med avtal. Det totala avtalsbehovet år 2000 uppges vara 5 300 personer. Antalet medlemmar har minskat sedan mitten av 1980- talet. Förbundet består av 26 distrikt och 130 lokala kårer. Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund samverkar med ett flertal andra frivilligorganisationer samt med kommuner, landsting och länsstyrelser. Internationellt arbetar Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund helt på eget initiativ med trafiksäkerhetsarbete i Lettland, Litauen och Polen. Samverkan med Ryssland har även påbörjats under år 2000. Detta finansieras med särskilda medel via Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap. 
 399 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund ser att behovet av kvinnor som engagerar sig inom totalförsvaret kommer att öka i framtiden. En möjlig framtida uppgift är att rekrytera unga flickor och ge dem en utbildning med  
 B-körkort 
  inkluderat för total- försvarets behov. Organisationen kan då bidra med välutbildade och förberedda medlemmar som kan tjänstgöra i både krig och fred (kris/katastrof m.m.), även åt civila uppdragsgivare som t.ex. Statens räddningsverk. En annan viktig del som Kvinnliga Bilkåren ser är att ytterligare öka totalförsvarsinformationen, och då gärna till dagens skolelever. 
 Sveriges Militära Kamratföreningars Riksförbund 
 Sveriges Militära Kamratföreningars Riksförbund vill erkännas som frivillig försvarsorganisation. Riksförbundet är en central sam- manslutning av i stort sett alla militära kamratföreningar i Sverige, som tillsammans omfattar drygt 45 000 medlemmar år 2000. Lee Riksförbund har till uppgift att stödja och utveckla den militära kamratföreningsverksamheten, förmedla kontakter mellan föreningar och mellan Sverige och grannländerna samt att verka i frågor som rör försvaret. Organisa- tionen bedriver också totalförsvarsupplysning genom att de lokala föreningarna ofta anordnar seminarier och föreläsningar om aktuella frågor rörande försvaret samt ger ut informationsskrifter. Det är också en social verksamhet där människor träffas. 
 Sveriges Militära Kamratföreningars Riksförbund ser en för- stärkt framtida roll inom sin nuvarande verksamhet, när rege- menten m.m. läggs ned, och inom traditionsvården där lokala kamratföreningar redan i dag i flera fall helt eller delvis svarar för förbandsmuseernas löpande verksamhet. 
 Sällskapet Kustjägarveteraner (Kustjägarveteranerna) 
 Kustjägarveteranerna bildades 1992 som en ren kamratförening. Medlemmar är värnpliktiga och reservofficerare som genomgått kustjägarutbildning samt tidigare befäl och andra med kopplingar till kustjägarverksamhet. Föreningen hade år 2000 ca 1 100 med- lemmar, varav en stor del ur senare årsklasser. Kustjägar- veteranerna strävar efter att bli en frivillig försvarsorganisation. Föreningen bedriver en rad verksamheter och har en 
 400 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 4 
  
 ytterförläggning på ön Vitsgarn. Bland aktiviteter med militär anknytning kan nämnas demonstration av ny militär materiel och utrustning, provskjutning av vapen och de årliga veterandistanspaddlingarna, som föregås av ett flertal övningspaddlingar i skärgården. Dessa aktiviteter genomförs till dels i samarbete med militären. Till detta kommer inslag av försvarsupplysningskaraktär, information om utvecklingen inom amfibiekåren, befälsträffar, korandet årets kustjägare m.m. Före- ningen har en medlemstidning och hemsida. 
 Med detta som bakgrund är det föreningens ambition att som frivillig försvarsorganisation upprätthålla kustjägarkompetens åt Försvarsmakten, genom att erbjuda övningar inom kustjägar- verksamhet (spaning, genomsökning, attackdykning, eldledning, överfall, anfall, sabotage m.m.). Om Försvarsmakten inte skulle ha behov av eller visa intresse för kustjägarverksamhet kommer Kustjägarveteranerna att fortleva som en vanlig militär kamrat- förening. Kustjägarveteranerna har diskuterat samverkan med bl.a. Centralförbundet för Befälsutbildning, hemvärnet och Sjövärns- kårernas Riksförbund. 
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund 
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund är ett rikstäckande förbund under Centralförbundet för Befälsutbildning och bildades i sin nuvarande form år 1977. Förbundet är ett fackkompetensförbund för miljö- och hälsoskyddsinspektörer. Av Sveriges cirka 1 300 inspektörer är 400 medlemmar i Totalförsvarets Hälsoskydds- förbund. Förbundet anordnar årligen en kurs på Centralförbundet för Befälsutbildnings gård på Fårö, där miljö- och hälsoskydds- inspektörerna utbildas i att hantera en kris- eller krigssituation inom både den civila och militära delen av totalförsvaret. Ett stort antal medlemmar har deltagit i internationella insatser. Förbundet har av naturliga skäl nära samverkan med kommuner och myn- digheter som Livsmedelsverket och Smittskyddsinstitutet. 
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund ser möjligheter i att utöka sitt deltagande i internationella insatser, som nu prioriteras inom Försvarsmakten, och i utvärderingar av genomförda insatser. Behovet av kunskap om sjukdomar, smittspridning, hantering av vatten, mat, miljöskyddsfrågor m.m. i samhället och inom För- svarsmakten är stort och kommer att öka. 
 401 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2001:15 
  
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund 
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund är ett rikstäckande förbund under Centralförbundet för Befälsutbildning. Förbundet har till uppgift att bedriva försvarsupplysning samt att rekrytera och utbilda personal som är krigsplacerad i det psykologiska försvarets organisationer eller i övrigt i krig och vid svåra påfrestningar i fred har uppgifter inom det psykologiska försvarets verksamhetsområ- den. Totalförsvarets Psykförsvarsförbund är ett kompetensförbund inom information, informationshantering och informationskrigföring. Många av de cirka 650 medlemmarna är journalister eller informatörer. Medlemsantalet har ökat sedan mitten av  
 1980-talet. 
  Förbundet består av en central styrelse och sex regionala föreningar. Årligen anordnar förbundet och föreningarna två utbildningsomgångar vardera. 
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund ser framtida uppgifter i att vara en kompetensresurs för kommuner i fred där certifierad per- sonal med avtal kan användas samt att utbilda professionella informatörer som kan ställas till samhällets förfogande vid större olyckor och svåra påfrestningar i fred. 
 402 
 Bilaga 5 
 Frivilligorganisationsutredningens enkätundersökningar 
 I det följande presenteras sammanfattningar av de två undersök- ningar som utredningen medverkat i. Utredningen har dels låtit Styrelsen för psykologiskt försvar inkludera ett antal frågor om frivilligförsvar i sin årliga undersökning om medborgarnas försvars- vilja, dels låtit Totalförsvarets pliktverk ställa samma frågor till drygt 500 mönstrande vid sina regionkontor. Sist i bilagan följer frågorna som har ställts i de båda undersökningarna. 
 Styrelsen för psykologiskt försvar – Opinion 2000 
 Utredningen har i dialog med Styrelsen för psykologiskt försvar medverkat i myndighetens årliga undersökning om svenskarnas syn på samhället, säkerhetspolitiken, omvärlden och försvaret med några frågor som gäller inställningen till frivilligförsvaret och viljan att engagera sig. Frågornas utformning diskuterades också med Sår- barhets- och säkerhetsutredningen (Fö 1999:04). 
 Till grund för studien ligger telefonintervjuer med ett repre- sentativt urval bosatta i Sverige i åldern 18 till 74 år. Totalt inter- vjuades 760 personer, vilka representerar 6,13 miljoner människor. Bortfallet uppgick i år till 37 procent. Intervjuerna genomfördes under perioden mellan den 4 och den 26 september 2000. För en fullständig redovisning av opinionsläget hänvisas till rapporten Opinion 2000 från Styrelsen för psykologiskt försvar. 
 Av undersökningen framgår bl. a att 63 procent anser att Sverige absolut bör ha ett militärt försvar vilket dock är färre än 1998 och 1999 då 71 respektive 67 procent ansåg detta. Omkring tio procent är tveksamma eller tar avstånd från det militära försvaret. Det för- hållandet har gällt de senaste åren i Styrelsens för psykologiskt för- svarstudier. 
 Drygt en femtedel – 23 procent – är för ökade statsanslag till det militära försvaret, 16 procent tycker att anslagen bör minskas medan 
 403 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2001:15 
  
 majoriteten, 54 procent, förespråkar oförändrad tilldelning. Jämfört med åren 1996 1999 ligger opinionsläget i stort sett fast, men relaterat till åren dessförinnan har andelen för ökade anslag vuxit medan gruppen som förespråkar lägre militärutgifter minskat. Lite över hälften av befolkningen, 52 procent, förespråkar oförändrade anslag till den civila delen av totalförsvaret medan 30 procent önskar ökade anslag. 
 Tilläggas skall att 57 procent av de tillfrågade anser att deras kunskaper om totalförsvaret är dåliga eller obefintliga, medan tre procent betecknar dem som mycket goda. Hälften, 49 procent, föredrar att Sverige har ett militärt försvar som bygger på plikt men 42 procent hellre ser ett försvar med enbart anställda, dvs. ett yrkesförsvar. 
 En fråga med direkt anknytning till utredningen är befolkningens uppfattning om huvuduppgifterna för den militära respektive den civila delen av totalförsvaret. På frågan vilken av det militära försvarets huvuduppgifter man tror blir den viktigaste under den kommande tioårsperioden, dvs. vilket man bör lägga resurserna på, anser 38 procent att dessa bör läggas på (förmågan till) deltagande i internationella fredsfrämjande insatser. Frekvensmässigt på andra hand nämns uppgiften att freda våra gränser mot illegala intrång (24 procent) och i tredje hand stödet till det civila samhällets förmåga att klara av svåra påfrestningar i fred (20 procent). Elva procent anger att möta ett väpnat angrepp mot vårt land som huvud- uppgift. 
 När det gäller huvuduppgifterna inom den civila delen de kommande tio åren framhåller 38 procent att resurserna bör läggas så att man i fred skall kunna stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga samhällsstörningar, större olyckor och katastrofer. Förmågan att i händelse av väpnat angrepp mot vårt land trygga den livsnödvändiga försörjningen nämns av 29 procent medan 19 procent nämner förmågan att bidra till fred och säkerhet i vår omvärld, dvs. internationella insatser. Uppgiften att stödja det militära försvaret nämns av sex procent. 
 Två tredjedelar, män oftare än kvinnor, kan namnge en eller flera av de cirka 40 frivilligorganisationer i vårt land som arbetar med inriktning mot säkerhet, försvar, internationellt fredsarbete och social omvårdnad. Klart oftast nämns hemvärnet (42 procent), Svenska Röda Korset och Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund (36 procent i bägge fallen) samt Riksförbundet Sveriges Lottakårer (31 procent). I övrigt ligger frekvenserna strax under 10 procent 
 404 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 5 
  
 (Rädda Barnen, Amnesty, Centralförbundet för Befälsutbildning, Sveriges Civilförsvarsförbund) eller lägre. 
 Få, tre procent, uppger sig vara aktiva medlemmar i en fri- villigorganisation med verksamheter som vetter mot säkerhet, för- svar, internationellt fredsarbete eller social omvårdnad, nio procent är passiva medan det stora flertalet – 88 procent – svarar nej på frågan. Andelen aktiva eller passiva medlemmar är högst i åldersgruppen 50 till 64 år (16 procent) samt bland dem i åldern 30 till 39 år (13 procent), bland högutbildade (15 procent) samt bland boende i mindre orter eller på landsbygden (14 procent). 
 Bland  
 icke-medlemmarna 
  kan strax över hälften, 57 procent (vilket motsvarar omkring 3 miljoner personer i åldern 18 till 74 år), tänka sig att engagera sig i någon frivilligorganisation för att kunna hjälpa till om samhället skulle drabbas av en allvarlig samhälls- störning, 13 procent är tveksamma medan 28 procent tar avstånd från tanken. Andelen som kan tänka sig att engagera sig är högst i åldersgrupperna 18 24 år (65 procent) och 40 49 år (70 procent), bland medel- och högutbildade (cirka 60 procent) och bland stor- stadsbor (64 procent). 
 Vilken verksamhet skulle man föredra att engagera sig i? Bland de  
 icke-medlemmar 
  som kan tänka sig ett engagemang (totalt omkring 2,3 miljoner) anges oftast verksamheter som har att göra med befolkningsskydd och räddningstjänst (totalt 75 procent, oftast män, 84 procent), vård, omsorg, hälso- och sjukvård (68 procent, oftast kvinnor, 77 procent), flyktinghjälp och humanitärt bistånd (63 procent, oftast kvinnor, 70 procent) samt djur- och miljöskydd (62 procent). 
 Aktiviteter som omfattar skydd och bevakning av samhällsviktiga anläggningar föredras av 49 procent (oftast män, 71 procent) medan 28 procent (också i störst utsträckning män, 43 procent) väljer akti- viteter med inriktning på vapenträning och militära verksamheter. Jämförs svaren i åldersgrupperna är andelen som kan tänka sig verk- samheter som har att göra med befolkningsskydd och räddnings- tjänst respektive vård, omsorg, hälso- och sjukvård högst i åldrarna 18 24 och 40 49 år, flyktinghjälp och humanitärt bistånd anges oftast i intervallet 30 64 medan arbete inom djur- och miljöskydd oftast föredras i åldern 25 29 och 40 49 år. Vapenträning och militära verksamheter nämns oftast av personer i åldern 18 till 29 år. 
 Kan man tänka sig att ställa upp som frivillig i en fredsfrämjande  
 FN-insats 
  någonstans i världen? Ja absolut svarar 18 procent (omkring 1,1 miljoner i befolkningen), 23 procent svarar ja kanske 
 405 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2001:15 
  
 medan 43 procent inte alls kan tänka sig detta. Andelen helt över- tygade är större bland männen än bland kvinnorna (22 mot 14 pro- cent) och högre i åldersgrupperna 18 24, 25 29 och 30 39 år än i övriga åldersgrupper. Majoriteten (73 procent) menar att engage- manget främst skulle gälla civila verksamheter medan 8 procent föredrar militär verksamhet. 
 Avslutningsvis – i vilken utsträckning samvarierar tanke och handling? Bland dem som anser att huvuduppgiften för det militära försvaret de kommande tio åren är att delta i internationella freds- främjande och humanitära insatser respektive som anser att huvuduppgiften blir att stödja det civila samhällets förmåga att klara av svåra påfrestningar är 87 respektive 86 procent inte med i någon frivilligorganisation, men 65 respektive 56 procent av dessa – eller 57 och 48 procent räknat på samtliga med respektive uppfattning om huvuduppgift - kan tänka sig ett engagemang i en sådan. 
 När det gäller medverkan i en fredsfrämjande  
 FN-insats 
  kan 23 respektive 16 procent i grupperna med olika uppfattning om det militära försvarets huvuduppgifter absolut och 28 respektive 23 procent kanske tänka sig att medverka i en sådan. En klar majo- ritet bland dessa föredrar i så fall civila verksamheter. 
 86 procent av dem som anser att huvuduppgiften de kommande tio åren är att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga samhällsstörningar samt 88 procent av dem som anser att huvuduppgiften blir att bidra till fred och säkerhet i omvärlden är inte medlemmar i någon frivilligorganisation. Bland dessa kan 58 respektive 57 procent tänka sig ett engagemang vilket motsvarar cirka 50 procent beräknat på samtliga med respektive uppfattning om huvuduppgifter. 
 En femtedel bland dem som anser att huvuduppgiften för den civila delen av totalförsvaret blir att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga samhällsstörningar och 17 procent bland dem som menar att huvuduppgiften blir att bidra till fred och säkerhet i omvärlden kan absolut tänka sig att medverka i en fredsfrämjande insats, medan 21 och 24 procent i respektive grupp kanske kan det. Även här dominerar önskemål om medverkan av civila karaktär. 
 406 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 5 
  
 Totalförsvarets pliktverk – undersökning bland mönstrande 
 Det årliga värnpliktsuttaget har de senaste åren minskat stadigt, även om nästan 50 000 ungdomar fortfarande mönstrar varje år. I sam- band med mönstringen får de information om totalförsvaret. Det är viktigt att på olika sätt försöka fånga upp de mönstrande som inte tas ut till värnplikt, bl.a. som potentiella medlemmar i frivilliga försvarsorganisationer. 
 Det är här intressant och viktigt att undersöka vilken kunskap om frivillig försvarsverksamhet som de mönstrande har och i vilken utsträckning de är benägna att engagera sig i någon frivillig för- svarsorganisation. Utredningen har därför låtit Totalförsvarets plikt- verk distribuera samma frågor som inkluderades i Styrelsen för psykologiskt försvars årliga undersökning till mönstrande vid Total- försvarets pliktverks fem regionkontor. Sammanlagt har undersök- ningen omfattat drygt 530 personer under hösten 2000. 
 Resultaten från denna undersökning stöder i huvudsak resultaten från undersökningen från Styrelsen för psykologiskt försvar. På frågan vilken av det militära försvarets huvuduppgifter man tror blir den viktigaste under den kommande tioårsperioden, dvs. vilket man bör lägga resurserna på, anser 221 av 537 tillfrågade att dessa bör läggas på (förmågan till) deltagande i internationella fredsfrämjande insatser. Frekvensmässigt på andra hand nämns uppgiften att freda våra gränser mot illegala intrång (100 av 537 tillfrågade) och i tredje hand stödet till det civila samhällets förmåga att klara av svåra påfrestningar i fred (80 av 537 tillfrågade). 65 av 537 tillfrågade anger att möta ett väpnat angrepp mot vårt land som huvuduppgift. 
 När det gäller huvuduppgifterna inom den civila delen de kom- mande tio åren framhåller 186 av 537 tillfrågade att resurserna bör läggas så att man i fred skall kunna stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga samhällsstörningar, större olyckor, katastrofer etc. När det gäller förmågan att i händelse av väpnat angrepp mot vårt land trygga den livsnödvändiga försörjningen anser 109 av 537 det som viktigast medan 139 tillfrågade nämner förmågan att bidra till fred och säkerhet i vår omvärld, dvs. internationella insatser. Uppgiften att stödja det militära försvaret nämns av 47 tillfrågade. 
 Drygt 340 tillfrågade kan namnge en eller flera av de cirka 40 fri- villigorganisationer i vårt land som arbetar med inriktning mot säkerhet, försvar, internationellt fredsarbete och social omvårdnad. Oftast nämns Rädda Barnen (248), hemvärnet (244), Amnesty (232) 
 407 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2001:15 
  
 och Svenska Röda Korset (224). 20 tillfrågade är i dag aktiva (16) eller passiva (4) medlemmar i någon sådan frivilligorganisation, medan 141 tillfrågade skulle kunna tänka sig att aktivt engagera sig i någon frivilligorganisation som arbetar med inriktning mot säkerhet, försvar, internationellt fredsarbete och social omvårdnad. I första hand är det befolkningsskydd och räddningstjänst (86) och vapenträning (82) som man då vill engagera sig i. 
 245 tillfrågade kan absolut eller kanske tänka sig att delta i fredsfrämjande insatser. I första hand är det militär verksamhet som är intressant (95) följt av att det inte spelar någon roll om det är militär eller civil verksamhet (77). 
 301 av 537 tillfrågade anser sig ha ganska dåliga eller mycket dåliga kunskaper om totalförsvaret. När det gäller statsutgifterna anser 169 tillfrågade att statsutgifterna för det militära försvaret bör behållas oförändrade. 214 tillfrågade anser att motsvarande gäller även för det civila försvaret. 
 Frågor 
 I det följande redovisas de frågor som utredningen har låtit Styrelsen för psykologiskt försvar och Totalförsvarets pliktverk ställa i de två redovisade undersökningarna. I det följande har frågorna andra nummer än i rapporten från Styrelsen för psykologiskt försvar. 
  
 1. 
  
 Sveriges totalförsvar, dvs. det militära och det civila försvaret, har ett antal  
  
 huvuduppgifter 
 . Jag kommer nu att läsa upp dessa huvuduppgifter och Du ombedes tala om vilken av dessa upp- gifter som Du tror är den  
 viktigaste under den närmaste tioårsperioden.  
 Om vi börjar med  
 det militära försvaret,  
 vilken av följande fyra huvuduppgifter tror Du blir den viktigaste att lägga resurser på under  
 de närmaste tio åren?  
 Att kunna 
  
 1. 
  
 möta ett väpnat angrepp  
 på vårt land (krig råder) 
  
 2. 
  
 freda våra gränser  
 mot illegala intrång (t.ex. ubåtskränk- ningar, smuggling, överflygning) (fred råder) 
  
 3. 
  
 delta i internationella  
 fredsfrämjande militära och humani- tära insatser 
  
 4. 
  
 stödja  
 det civila samhällets förmåga att klara av svåra på- frestningar i fred 
 408 
 SOU 2001:15 Bilaga 5 
 Viktigaste är 1 2 3 4 vet inte 
  
 2. 
  
 Om Du sedan tänker på den  
 civila delen av totalförsvaret. 
 Vilken av följande fyra huvuduppgifter tror Du blir den vik- tigaste att lägga resurser på under den  
 närmaste tioårsperio- den?  
 Förmåga att 
  
 1. 
  
 i händelse av väpnat angrepp mot vårt land och krig i vår omvärld skydda civilbefolkningen och trygga den livsnöd- vändiga försörjningen (t.ex. mat, vatten, el och värme) (krig råder) 
  
 2. 
  
 i händelse av väpnat angrepp mot vårt land och krig i vår omvärld stödja det militära försvaret (krig råder) 
  
 3. 
  
 i fred verka för att stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga samhällsstörningar, större olyckor, katastrofer (så att samhället trots störningen fungerar så normalt som möjligt) 
  
 4. 
  
 bidra till fred och säkerhet i vår omvärld 
  
 Viktigaste är 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 vet inte 
  
 3. 
  
 I dag finns i Sverige nästan 40 s.k. frivilliga organisationer med inriktning mot säkerhet, försvar, internationellt fredsarbete och social omvårdnad. Kan Du namnge någon eller några av dem? 
  
 00 nej 
 01 Amnesty  
 (inter-/nationell) 
  
 02 Befälsföreningen Militärtolkar (MT) 
 03 Centralförbundet för Befälsutbildning (FBU) 
 04 Flygfältsingenjörsföreningarnas Riksförbund (FIFF) 
 05 Flygvapenfrivilligas Riksförbund (FVRF) 
 06 Fredsbaskrarna (FB) 
 07 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund (FAK) 
 08 Frivilliga Flygkåren (FFK) 
 09 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund (FMCK) 
 10 Frivilliga radioorganisationen (FRO) 
 11 Frivilliga skytterörelsen (FSR) 
 12 Förbundet Fältpostbefäl (FFPB) 
 13 Försvarets Fältartistförening (FA) 
 14 Försvarets Personaltjänstförbund 
 15 Hemvärnet (HV) 
 16 Hemvärnsbefälets riksförbund (HBR) 
 409 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2001:15 
  
 17 
  
 Kustartilleriets Reservofficersförbund (KAROF) 
  
 18 
  
 Kustjägarveteranerna (KJV) 
  
 19 
  
 Läkare utan gränser (LUG) 
  
 20 
  
 Riksförbundet Sveriges Lottakårer (SLK) 
  
 21 
  
 Rädda Barnen (RB) 
  
 22 
  
 Sjöräddningssällskapet (SSRS) 
  
 23 
  
 Sjövärnskårernas Riksförbund (SVK) 
  
 24 
  
 Svenska Arméns och Flygvapnets Reservofficersförbund (SAFR) 
  
 25 
  
 Svenska Blå Stjärnan (SBS) 
  
 26 
  
 Svenska Brukshundklubben (SBK) 
  
 27 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet (SFF) 
  
 28 
  
 Svenska Flottans Reservofficersförbund (SFRO) 
  
 29 
  
 Svenska Freds- och skiljedomsföreningen 
  
 30 
  
 Svenska Officersförbundet (SO) 
  
 31 
  
 Svenska Pistolskytteförbundet (SPF) 
  
 32 
  
 Svenska Reservofficersförbundet (SROF) 
  
 33 
  
 Svenska Röda Korset (SRK) 
  
 34 
  
 Svenska Sportskytteförbundet (SSPF) 
  
 35 
  
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet (SVOF) 
  
 36 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund (SCF) 
  
 37 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund (SKBR) 
  
 38 
  
 Sveriges Militära Kamratföreningars Riksförbund (SMKR) 
  
 39 
  
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund (THF) 
  
 40 
  
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund (TOPF) 
  
 41 
  
 Annan 
  
 4. 
  
 Är Du  
  
 i dag  
 själv  
 medlem  
 i någon frivilligorganisation med inriktning mot säkerhet, försvar, internationellt fredsarbete eller social omvårdnad? OM JA – i vilken eller vilka? 
  
 0 
  
 nej inte medlem 
  
 1 
  
 ja, aktiv medlem 
  
 2 
  
 ja, passiv medlem 
  
 3 
  
 minns inte / vet inte 
  
 410 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 5 
  
 OM INTE MEDLEM 
  
 5. 
  
 Skulle Du kunna tänka dig att  
  
 aktivt  
  
 engagera  
 dig i någon frivilligorganisation för att kunna vara en resurs /kunna hjälpa till / om samhället skulle drabbas av en allvarlig samhällsstörning, t ex en stor olycka, katastrof och liknande? 
  
 1 
  
 ja 
  
 2 
  
 tveksamt, knappast, osäkert  
 --- 
  direkt till fråga 7 
  
 3 
  
 nej  
 --- 
  direkt till fråga 7 
  
 4 
  
 vet inte, har inte funderat på detta  
 --- 
  direkt till fråga 7 
  
 OM TÄNKA SIG FRIVILLIGT ENGAGEMANG 
  
 6. 
  
 Inom vilken eller vilka  
  
 verksamheter  
 skulle Du i så fall kunna  
 tänka Dig  
 att aktivt engagera Dig? Skulle Du kunna tänka Dig att arbeta med (LÄS UPP) 
  
 ja 
  
 nej 
  
 kansk 
  
 e 
  
 1 
  
 befolkningsskydd och räddningstjänst 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 2 
  
 vatten- och livsmedelsförsörjning, 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 energiförsörjning 
  
 3 
  
 tele- och datakommunikation, 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 informationshantering 
  
 4 
  
 flyktinghjälp och humanitärt bistånd 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 5 
  
 djur- och miljöskydd 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 6 
  
 transporter, trafiksäkerhet, sjösäkerhet 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 7 
  
 vård, omsorg, hälso- och sjukvård 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 8 
  
 skydd och bevakning av samhällsviktiga 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 anläggningar 
  
 9 
  
 vapenträning, militära verksamheter 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 10 
  
 någon annan verksamhet 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 7. 
  
 Antag att  
  
 Förenta Nationerna  
 (FN) ber Sverige att medverka i en fredsfrämjande insats någonstans i världen. Kan Du tänka dig att  
 delta som frivillig  
 i en sådan insats? 
 1 är redan/har varit engagerad  
 --- 
  direkt till fråga 9 
  
 2 
  
 ja absolut 
  
 3 
  
 ja kanske 
  
 411 
 Bilaga 5 SOU 2001:15 
  
 4 
  
 tveksamt, knappast, osäkert  
 ---- 
  direkt till fråga 9 
  
 5 
  
 nej  
 --- 
  direkt till fråga 9 
  
 6 
  
 vet inte, har inte funderat på detta  
 --- 
  direkt till fråga 9 
  
 OM ENGAGEMANG 
  
 8. 
  
 Skulle Ditt engagemang i så fall främst gälla  
  
 militär verksamhet  
 eller  
 civil verksamhet? 
  
 0 inte relevant 
 1 främst militär verksamhet 
 2 främst civil verksamhet 
 3 spelar ingen roll (där jag gör mest nytta) 
 4 vet inte, kan inte säga 
  
 9. 
  
 Allmänt sett – vilka  
  
 kunskaper  
 tycker Du att Du har om det  
 svenska totalförsvaret,  
 dvs. om vårt militära och civila försvar? 
 1 mycket goda 
 2 ganska goda 
 3 ganska dåliga 
 4 mycket dåliga 
 5 inga alls 
 Och till slut Din inställning i några frågor kring försvaret 
  
 10. 
  
 Sveriges försvar består förutom det militära försvaret också av civila försvarsresurser. Om Du först tänker på det  
  
 militära  
 försvaret Anser Du att  
 statsutgifterna  
 för det militära för- svaret bör ökas, bibehållas oförändrade eller minskas? Bör de 
  
 1 
  
 ökas 
  
 2 
  
 bibehållas oförändrade  
 --- 
  direkt till fråga 12 
  
 3 
  
 minskas 
  
 4 
  
 saknar uppfattning - kan inte besvara frågan  
 --- 
  direkt till 
  
 fråga 12 
  
 412 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 5 
  
 OM ÖKAS/MINSKAS 
  
 11. 
  
 När Du säger att statsutgifterna för det militära försvaret bör ökas /bör minskas/ tänker Du då  
  
 generellt  
 eller på  
 någon speciell del  
 av det militära försvaret? I så fall främst på vilken del? 
 1 generellt, överlag 
 2 armén (markförsvaret) 
 3 marinen (sjöförsvaret) 
 4 flyget (luftförsvaret) 
 5 kan inte motivera uppfattningen 
  
 12. 
  
 Om Du sedan tänker på de  
  
 civila  
 delarna av totalförsvaret (t ex energiförsörjning, ledning och samordning, transporter, livs- medel, skyddsrum, andningsskydd m.m.) Anser Du att  
 statsutgifterna  
 för de civila delarna av totalförsvaret bör ökas, bibehållas oförändrade eller minskas? Bör de 
  
 1 
  
 ökas 
  
 2 
  
 bibehållas oförändrade  
 --- 
  direkt till fråga 13 
  
 3 
  
 minskas 
  
 4 
  
 saknar uppfattning kan inte besvara frågan  
 --- 
  direkt till 
  
 fråga 13 
  
 OM ÖKAS/MINSKAS 
  
 13. 
  
 Tänker Du då på det civila försvaret  
  
 generellt  
 eller på  
 någon speciell sektor  
 (funktion) inom detta? I så fall främst på vilken? 
 01 generellt (överlag) 
 02 befolkningsskydd och räddningstjänst 
 03 vatten- och livsmedelsförsörjning, energiförsörjning 
 04 tele- och datakommunikation, informationshantering 
 05 flyktinghjälp och humanitärt bistånd 
 06 djur- och miljöskydd 
 07 transporter, trafiksäkerhet, sjösäkerhet 
 08 vård, omsorg, hälso- och sjukvård 
 09 skydd och bevakning av samhällsviktiga anläggningar 
 10 annan 
 11 kan inte motivera uppfattningen 
 413 
 Bilaga 6 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap 
 1. Inledning 
 Den frivilliga totalförsvarsverksamheten präglas av mångfald. Det finns ett stort antal aktörer, bl.a. statliga myndigheter och kom- muner, som för olika behov efterfrågar de frivilliga totalförsvars- organisationerna. Det finns också flera uppgifter som kan vara svåra och komplexa för enskilda frivilligorganisationer. 
 Utredningen föreslår i kapitel 5 att ett nytt centralt samord- ningsorgan, Rådet för frivillig samhällsberedskap, bör inrättas. I det följande presenteras dels en modell för hur Rådet kan utformas, dels ett utkast till stadgar för Rådet. Den slutgiltiga utformningen av Rådets organisation och stadgar måste naturligtvis utarbetas av de frivilliga totalförsvarsorganisationerna själva. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap (RFS) skall utgöra ett centralt samordningsorgan med uppgift att stödja medlems- organisationerna och företräda den samlade frivilliga totalförsvars- rörelsen gentemot kommuner, statliga myndigheter, riksdag och regering samt medborgarna. 
 För att kunna bli medlemmar i Rådet för frivillig samhälls- beredskap måste organisationer uppfylla kriterier i förordning (2001:00) om frivillig totalförsvarsverksamhet. RFS för frivillig samhällsberedskap bör föreslå vilka organisationer som uppfyller kriterierna och vilka som därmed bör ingå i Rådet– och på sikt tilldelas myndighetsuppgiften att fördela bidrag till dessa. Att gentemot politiker aktivt verka med en styrka som en samlad folkrörelse utgör har hög prioritet. Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av den förändrade samhällsbilden och statsmakternas tydliga uttalanden om att stärka samhällsberedskapen genom att utnyttja bl.a. totalförsvarets resurser i extraordinära situationer i fred och krig. 
 415 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 I det här sammanhanget behöver den frivilliga totalförsvars- verksamheten en stark plattform som ständigt tydliggör det ansvar förmåga och resurser som den frivilliga totalförsvarsrörelsen kan bidra med i samhällsberedskapen, såväl i fred som krig. 
 Därför har RFS också en viktig roll som samarbetspartner till statliga myndigheter och kommuner. Det kan gälla t.ex. Försvars- makten och Överstyrelsen för civil beredskap i fråga om behov, uppdragsstyrning och uppdragsersättningar eller Skolverket och kommuner angående information till skolorna. RFS kan också vara remissinstans i vissa fall, exempelvis i övergripande frågor. 
 2. Övergripande organisationsstruktur och ansvarsfördelning 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap är ett permanent, centralt samordningsorgan för de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. 
 Varje enskild frivillig totalförsvarsorganisation verkar som en självständig enhet gentemot sina medlemmar och företräder dessa i Rådet för frivillig samhällsberedskap. 
 De enskilda organisationerna stöds av Rådet i sitt strategiska arbete och i övergripande frivilligfrågor. I dessa avseenden före- träder Rådet för frivillig samhällsberedskap det samlade fri- villigförsvaret gentemot riksdag och regering, Försvarsmakten, Överstyrelsen för civil beredskap, andra statliga myndigheter och kommuner. Rådet för frivillig samhällsberedskap företräder således det frivilliga totalförsvaret på liknande sätt som Riksidrotts- förbundet gör för idrottsrörelsen och Folkbildningsrådet för studieförbund och folkhögskolor. Rådets huvudsakliga uppgifter bör vara att 
 företräda frivilligförsvaret mot regering och riksdag i gemen- samma frågor, 
 stödja och vid behov företräda sina medlemsorganisationer gentemot statliga myndigheter, kommuner och samhället i övrigt, 
 bevaka frivilligförsvarets roll i samhällsberedskapen, 
 föreslå regeringen (Försvarsdepartementet) vilka organisationer som enligt en ny frivilligförordning skall räknas som frivilliga totalförsvarsorganisationer, 
 bereda beslut om och administrera organisationsstöd till dessa organisationer. Rådet övertar därmed motsvarande uppgifter från Försvarsmakten och Överstyrelsen för civil beredskap, 
 416 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 företräda frivilligförsvaret i Totalförsvarets Chefsnämnd och i Försvarsrådet, 
 bevaka frivilligförsvarets intressen i folkrörelsepolitiken och verka för en demokratisk utveckling, folkförankring och etiska regler i frivilligförsvaret. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap bör ha en övergripande orga- nisationsstruktur med stämma, styrelse och ett kansli. Till Rådet bör knytas ett antal fasta utskott, t.ex. internationellt utskott, informationsutskott och utbildningsutskott. Därtill kan tillfälliga utskott bildas vid behov, t.ex. för större projekt, inför stora evenemang, eller för att samordna likartade funktioner inom flera frivilligorganisationer. Rådet för frivillig samhällsberedskap kan därigenom flexibelt anpassas till antalet frivilliga totalförsvars- organisationer och till förändringar i omvärlden. Det bör kunna ge service och stöd till de organisationer som uppfyller kriterierna för att vara frivilliga totalförsvarsorganisationer. 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap skall ha fastställda stadgar som reglerar verksamheten och avgränsar Rådets arbete gentemot de enskilda organisationernas interna angelägenheter. Rådet kan också på sikt, i likhet med Riksidrottsförbundet, Folkbildnings- rådet och Samarbetsnämnden för statsbidrag till trossamfund, tilldelas vissa myndighetsuppgifter enligt en ny lag och en ny förordning om fördelning av statsbidrag till frivilliga totalförsvars- organisationer. 
 Det är viktigt att statsmakterna tydligt anger sina övergripande mål och åtaganden för frivillig totalförsvarsverksamhet. Detta måste emellertid göras efter en avvägningsprocess som rör militärt försvar, civilt försvar och frivilligförsvar. Genom att ge Total- försvarets chefsnämnd en roll i processen kan regeringen skapa ett fungerande forum för totalförsvarets högsta företrädare för militärt och civilt försvar tillsammans med motsvarigheten inom frivilligförsvaret. Rådet bör vara representerat i Totalförsvarets Chefsnämnd och i Försvarsrådet. 
 3. Beskrivning 
 I det följande presenteras exempel på hur Rådet för frivillig samhällsberedskap skulle kunna organiseras och hur stadgar skulle kunna formuleras. 
 417 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 Riksstämma 
 Riksstämma hålls en gång årligen. 
 Riksstämman beslutar om stadgar, verksamhetsinriktning, bud- get och årsredovisning. 
 I riksstämman ingår representanter för samtliga frivilliga total- försvarsorganisationer samt styrelsens ordförande. 
 Riksstämman fattar beslut med enkel majoritet i alla frågor utom stadgeändringar. Här erfordras godkännande av två tredjedelar av de röstberättigade Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. 
 Röstberättigade är de ombud som respektive frivillig totalför- svarsorganisation utsett samt ordföranden i Rådet. Varje frivillig totalförsvarsorganisation företräds av ett antal ombud. Antalet ombud avgörs med ledning av det antal enskilt anslutna medlem- mar som respektive organisation organiserar enligt följande: 
  
 300-1 
  000 medlemmar 
  
 1 ombud 
  
 1 001 5 000 medlemmar 
  
 2 ombud 
  
 5 001 12 000 medlemmar 
  
 3 ombud 
  
 /SPAN>12 001 medlemmar 
  
 4 ombud 
  
 Styrelsen 
 Styrelsen utses av riksstämman. 
 Styrelsen består av ordförande, tio ledamöter och tio personliga ersättare. Ordföranden utses av riksstämman. Styrelsen väljer inom sig vice ordförande och övriga erforderliga funktionärer. Styrelsens sammansättning bör vara sådan att det råder balans mellan frivilliga bemanningsorganisationer och frivilliga främjandeorganisationer. 
 Styrelsen sammanträder minst en gång varje kvartal. 
 Styrelsen är beslutsmässig när ordföranden och minst sju leda- möter är närvarande. 
 Det centrala kansliet 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap organiserar ett centralt kansli för det dagliga arbetet och för att verkställa stämmans och styrelsens beslut. 
 Kansliet leds av en chef, som utses av styrelsen. Kansliet svarar för planering och genomförande av riksstämman och styrelsens 
 418 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 sammanträden. Kansliet bereder på styrelsens uppdrag remissvar och samordnar arbetet med de olika frivilliga totalförsvars- organisationerna. I kansliets uppgifter ingår bl.a. kontakter med departement och myndigheter samt utredningsarbete enligt styrel- sens anvisningar. 
 Kansliet kan bestå av tre funktioner enligt följande: 
 Planerings- och koordineringsfunktion 
 Funktionen svarar för planering av riksstämma och styrelsemöten samt för externa kontakter med politiker, Försvarsdepartementet, berörda myndigheter och kommuner när det gäller bl.a. policy- och inriktningsfrågor och planeringsstöd. Funktionen bör i sitt arbete ha nära kontakter och samarbete med de frivilliga totalförsvarsorganisationernas samarbetsorgan på regional och vid behov även på lokal nivå. 
 I planerings- och koordineringsfunktionen ingår bl.a. juridisk kompetens i form av t.ex. deltidsbefattning eller konsultativt stöd. Kompetensen bör omfatta bl.a. föreningsjuridik och skattejuridik. Funktionen ger råd vid avtalsskrivning och vid upphandlingssitua- tioner. 
 Funktionen ger service och konsultstöd till föreningar och förbund. 
 Informationsfunktionen 
 Informationsfunktionen har tre roller. För det första en roll som innebär bl.a. arbete med strategisk informationsplanering (mark- nadsföring), policyfrågor och opinionsbildning. För det andra en serviceroll som innebär att funktionen fungerar som internkonsult i informationsfrågor, producerar informations- och utbildnings- material, sammanställer och producerar i samråd med de frivilliga totalförsvarsorganisationerna en gemensam utbildningskatalog samt medverkar i omvärldsbevakning. För det tredje en roll som medverkande i produktion av gemensam tidskrift/tidning/internetportal som kan vara ett elektroniskt informationsnät (intranät) på bl.a. förbundsnivå. 
 För grupper utanför frivilliga totalförsvarsrörelsen är Internet sannolikt den viktigaste kanalen genom en portal för den samlade frivilliga totalförsvarsrörelsen. Arbetsgruppen Frivilligförsvar i Ut- 
 419 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 veckling (Ag FU) behandlar informationsfrågor, däribland frågan om en gemensam internetportal, i sin rapport  
 Frivilligförsvar i Utveckling  
 som presenterades i juni 2000. 
 En särskild uppgift för funktionen bör vara att utforma och upprätthålla en  
 IT-standard 
  inom den frivilliga totalförsvars- rörelsen som underlättar kommunikation mellan rörelsens olika delar. Funktionen bör på sikt kunna svara för såväl egen pro- gramutveckling som stöd åt organisationerna i frågor som rör IT och utbildning. 
 Administrativa funktionen 
 Administrativa funktionen svarar för ekonomisk redovisning och kansliets personaladministration. Andra viktiga områden är att på sikt administrera fördelningen av de statliga bidragen till den frivilliga totalförsvarsrörelsen. Funktionen kan också göra sam- manställningar av uppdragsverksamhet och uppdragsstöd inom fri- villig totalförsvarsverksamhet. 
 Funktionen kan tillhandahålla de flesta ekonomiska och löne- administrativa tjänster som de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna behöver. Vidare kan funktionen svara för sammanställning av frivilligorganisationernas medlemsregister. 
 4. Sammanfattning av uppgifter för Rådet och dess kansli 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap 
 Föreslå regeringen (Försvarsdepartementet) vilka organisa- tioner som enligt förordning (2001:00) om frivillig total- försvarsverksamhet är frivilliga totalförsvarsorganisationer, Genom tilldelad myndighetsuppgift på sikt fördela medel för organisationsstöd till dessa organisationer, 
 Vara språkrör till regering och, riksdag i gemensamma frågor, Bedöma tillgången på resurser i stort som kan användas vid extraordinära situationer, 
 Verka för att använda frivilligförsvaret vid extraordinära situa- tioner nationellt och internationellt, 
 Sammanställa verksamhet och uppdrag i årliga rapporter till regeringen (Försvarsdepartementet), 
 Vara remissinstans, 
 420 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 Koordinera internationellt utvecklingssamarbete (i enlighet med förslag i betänkandet (1999:6) Effektivare totalförsvarsstöd i östersjöområdet), 
 Vid behov företräda sina medlemmar gentemot myndigheter, politiker och samhälle, 
 Vara representerat i Totalförsvarets Chefsnämnd och i Försvarsrådet, 
 Allmänt slå vakt om frivilligverksamhetens samhällsnytta, 
 Ge service till frivilliga totalförsvarsorganisationer på områden där dessa inte kan eller vill skaffa sig egen kompetens, 
 Driva policy- och utvecklingsfrågor, Bistå med rådgivning i allmänhet, 
 Vid behov sköta ett samlat medlemsregister eller organisations- register, 
 Ge stöd med utbildningshjälpmedel, t.ex. information om sam- hällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar och skolinfor- mation, 
 Bistå med vaktmästeri och posthantering, 
 Vid behov bistå med och utveckla gemensamma ekonomiadmi- nistrativa rutiner åt organisationer, 
 Bistå med utbildningssamordning och samordna gemensam utbildningskatalog, 
 Bistå med juridisk rådgivning, 
 Vara stödresurs till kommuner, länsstyrelser, andra statliga myndigheter och landsting. 
 Finansiering 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap bör finansieras genom att staten avdelar särskilda medel. Det centrala kansliet bör kunna bemannas med viss personal från de omkring 118 årsarbetskrafter som i dag finns på de centrala kanslierna hos de organisationer som definieras i förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. 
 Utredningen bedömer att Rådets kansli bör bemannas med en kanslichef och tre till fyra handläggare samt en assistent. Kostnader för kansliet bedöms till cirka fem miljoner kronor per år, fördelat enligt följande. 
 421 
 Bilaga 6 SOU 2001:15 
  
 Utgiftsområde 
  
 Kostnader (tkr) 
  
 Löne- och personalkostnader 
  
 3 000 
  
 Förvaltningskostnader 
  
 (administration, IT, 
  
 1 000 
  
 varor, tryckeri m.m.) 
  
 Verksamhetskostnader 
  
 (resor, publikationer, 
  
 900 
  
 tjänster, konsulter m.m.) 
  
 Hyreskostnader (för cirka 100 kvadratmeter) 
  
 100 
  
 Summa 
  
 5 000 
  
 422 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 Idéutkast till stadgar för 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap 
 1 kap. Den frivilliga totalförsvarsrörelsens verksamhetsidé* 
 Frivilliga totalförsvarsorganisationer (FTO) är demokratiskt styrda och politiskt obundna, rikstäckande organisationer som med statsmakternas stöd bedriver frivilligverksamhet av betydelse för samhällsberedskapen och för totalförsvaret. 
 Med frivilligverksamhet för totalförsvaret avses ett frivilligt, medborgerligt engagemang för att dels främja totalförsvaret, dels skapa, vidmakthålla och utveckla individens och samhällets förmåga att förebygga och minska skadeverkningar på liv, hälsa, miljö och egendom, dels kunna medverka vid extraordinära situationer i fred och krig. 
 Syftet med frivillig totalförsvarsverksamhet är att frivilliga totalförsvarsorganisationer skall 
 bidra till totalförsvarets folkförankring och demokratiska ut- veckling, 
 bidra till totalförsvarets anpassningsförmåga, 
 främja frivilligt engagemang i samhällsberedskapen i fred och krig, 
 bidra till att stärka individens och samhällets förmåga att före- bygga och hantera extraordinära situationer i fred och krig, främja långsiktigheten och stabiliteten i det frivilliga arbetet för samhällsberedskapen och 
 ersättas ekonomiskt för utfört arbete inom ramen för uppdrags- verksamhet. 
 Vi organiserar vår frivilliga totalförsvarsverksamhet 
 Vi organiserar vår frivilliga totalförsvarsverksamhet i självständiga, frivilliga totalförsvarsorganisationer och förbund, som tillsammans skapar en stark och livaktig folkrörelse förenad i Rådet för frivillig samhällsberedskap (RFS). 
 423 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 Vi delar in vår frivilliga totalförsvarsverksamhet 
 Vi delar in våra frivilliga totalförsvarsorganisationer i två kategorier, nämligen frivilliga bemanningsorganisationer och frivilliga främjandeorganisationer. 
  
 1. 
  
 Frivilliga bemanningsorganisationer stärker genom direkta in- satser samhällsberedskapen och kan tillgodose behöriga statliga myndigheters och/eller kommuners behov av personal vid extraordinära situationer. De främjar och stödjer totalförsvaret genom information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar och insatser för totalförsvarets folkliga förankring. 
  
 2. 
  
 Frivilliga främjandeorganisationer främjar och stödjer samhälls- beredskapen och totalförsvaret genom information om sam- hällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar till egna med- lemmar och utomstående samt genom insatser för totalförsva- rets folkliga förankring 
  
 Vår verksamhetsidé 
 Vi vill på alla nivåer bedriva frivillig totalförsvarsverksamhet så att den ger uttryck för ett frivilligt, medborgerligt engagemang för att dels främja totalförsvaret, dels skapa, vidmakthålla och utveckla individens och samhällets förmåga att förebygga och minska skade- verkningar på liv, hälsa, miljö och egendom vid extraordinära situa- tioner i hela hotskalan fred – krig. 
 Därför vill vi utforma vår frivilliga totalförsvarsverksamhet så att 
 varje organisation har en identitet i folkrörelsen frivilligt total- försvar, 
 såväl frivillig totalförsvarsverksamhet som totalförsvarets folk- förankring får hög status och legitimitet genom att frivillig- verksamheten lyfts fram i samhället, 
 den har en samlad kompetens om frivilligfrågor, 
 den samlade frivilligrörelsen kan driva övergripande frågor gentemot politiker, myndigheter, kommuner, allmänhet och andra organisationer, 
 den kan bevaka att frivilligförsvarets roll beaktas i samhälls- beredskapsplaneringen, 
 den kan samordna och följa upp information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar samt bidra till att hålla den aktuell, 
 424 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 den kan verka för en samlad marknadsföring av frivillig total- försvarsverksamhet 
 den i alla led ständigt utvecklas och förbättras till form och innehåll, 
 den ger upplevelser och skapar kontakt mellan människor ur olika samhällsgrupperingar, 
 de som deltar får vara med och bestämma om och ta ansvar för sin verksamhet och att 
 den ger alla som deltar en kamratlig och trygg social gemenskap. 
 Den frivilliga totalförsvarsrörelsens verksamhetsidé är antagen av XXXX års stämma. 
 1 §* 
 Den frivilliga totalförsvarsrörelsens verksamhetsidé 
 Frivillig totalförsvarsverksamhet skall bedrivas i enlighet med den av  
 RFS-stämman 
  beslutade verksamhetsidén 
 2 kap. Grundläggande bestämmelser för Rådet för frivillig sam- hällsberedskap (RFS) 
 1 § Uppgift 
 Rådet för frivillig samhällsberedskap (RFS) är den svenska frivilliga totalförsvarsrörelsens samlade organisation med RFS- stämman som dess högsta beslutande organ. 
 RFS har till uppgift att handha för den frivilliga totalförsvars- rörelsen gemensamma angelägenheter såväl nationellt som interna- tionellt. 
 RFS huvudsakliga uppgifter skall vara att 
 föreslå regeringen (Försvarsdepartementet) vilka organisationer som enligt en förordning (2001:XX) om frivillig totalförsvars- verksamhet räknas som frivilliga totalförsvarsorganisationer, genom tilldelad myndighetsuppgift bereda beslut om och på sikt fördela organisationsstöd till dessa organisationer, 
 vara språkrör till regering och riksdag i gemensamma frågor, vid behov företräda sina medlemmar gentemot statliga myndig- heter, kommuner och samhället i övrigt, 
 425 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 allmänt slå vakt om frivilligverksamhetens samhällsnytta, 
 vara förespråkare för att dels hålla diskussionen levande om hur folkrörelsen demokratiskt skall utvecklas, dels hur etikfrågor och andra viktiga aktuella ämnesområden som rör folkrörelsen beaktas. 
 2 § Omfattning organisatorisk uppbyggnad 
 RFS är en ideell förening. Den består av frivilliga totalförsvars- organisationer (FTO) med till dem anslutna ideella föreningar som bedriver frivilligverksamhet för totalförsvaret. 
 Såsom FTO är föreningen ansluten till RFS. 
 För att verkställa  
 RFS-stämmans 
  beslut och driva det dagliga operativa arbetet utses en styrelse för RFS som stöds av ett centralt kansli. 
 3 § Beslutande organ 
 RFS beslutande organ är  
 RFS-stämman, 
  extra  
 RFS-stämma 
  och  
 RFS-styrelsen. 
  
 4 § Verksamhets- och räkenskapsår 
 RFS verksamhets- och räkenskapsår omfattar tiden från och med den 1 januari till och med den 31 december. 
 5 § Förslag till stadgeändring 
 Förslag till ändring av stadgarna eller om RFS upplösning får skriftligen avges enligt X kap. X § 
 6 § Beslutförhet i stadgefrågor 
 För bifall till stadgeändring fordras beslut av  
 RFS-stämman 
  med kvalificerad majoritet, dvs. minst 2/3 av antalet avgivna röster. 
 426 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 6 
  
 För RFS upplösning fordras beslut härom med minst 2/3 av antalet avgivna röster vid vardera två på varandra följande RFS- stämmor. 
 X kap Styrelsen 
 1 § Sammansättning, kallelse, beslutförhet 
 Då  
 RFS-stämma 
  inte är samlad, är styrelsen RFS beslutande organ. Styrelsen har sitt säte i Stockholm. 
 Styrelsen består av ordförande och tio övriga ledamöter med tio utsedda ersättare. Ledamöterna är valda av  
 RFS-stämman 
  för en mandatperiod av två år. Hälften av ledamöterna ersätts årligen vid stämman. 
 Styrelsen utser inom sig vice ordförande. Sekreterare hämtas från RFS kansli. 
 Styrelsen är beslutför när samtliga ledamöter kallats senast åtta dagar före sammanträde och minst sju av ledamöterna och ord- föranden är närvarande. Om ordföranden finner det erforderligt kan brådskande ärende avgöras genom skriftlig omröstning eller vid telefonsammanträde (per capsulam). Sådant beslut skall proto- kollföras. Det skall anmälas vid närmast därefter följande sam- manträde. 
 2§ Åligganden 
 Styrelsen skall 
  
 1. 
  
 verka för att den av stämman antagna verksamhetsidén efter- levs, 
  
 2. 
  
 verkställa stämmans beslut, 
  
 3. 
  
 handha och ansvara för RFS medel, 
  
 4. 
  
 upprätta förvaltningsberättelse och verksamhetsberättelse för varje räkenskaps- och verksamhetsår, 
  
 5. 
  
 senast den DD MM varje år ställa förvaltningsberättelsen, räkenskaperna och övriga för revision erforderliga handlingar avseende föregående räkenskapsår till förfogande för de enligt XX kap. X § valda revisorerna, 
  
 6. 
  
 årligen utsända årsredovisning till de frivilliga totalförsvars- organisationerna och de regionala samordningsorganen, 
  
 427 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2001:15 
  
 7. 
  
 till stämman överlämna sina förvaltnings- och verksamhets- berättelser samt revisorernas berättelser för de två senaste räkenskaps- och verksamhetsåren, 
  
 8. 
  
 i övrigt bereda de ärenden som skall föreläggas stämman, 
  
 9. 
  
 bestämma tid och ort för stämma enligt kapitel XX samt ombesörja kallelser till denna, 
  
 10. 
  
 tillsätta för verksamheten inom RFS erforderliga särskilda utskott, t.ex. utbildningsutskott. 
  
 11. 
  
 vid behov fastställa inriktningen och eventuell instruktion för RFS särskilda organ samt granska deras verksamhet, 
  
 12. 
  
 bestämma om organisationen av och befattningar vid RFS kansli, 
  
 13. 
  
 företräda RFS i frågor rörande det säkerhetsfrämjande utveck- lingssamarbetet med länderna i Central- och Östeuropa samt internationella fredsfrämjande insatser i vad avser inom RFS gemensamma ärenden samt på begäran från de frivilliga total- försvarsorganisationerna lämna råd och anvisningar vid sådana frågor, samt 
  
 14. 
  
 i övrigt sköta löpande ärenden och fullgöra de skyldigheter som enligt dessa stadgar ankommer på RFS. 
  
 428 
 Bilaga 7 
 De frivilliga försvarsorganisationernas historia 
 Utredningen har uppdragit åt docent  
 Klaus-R. 
  Böhme, tidigare vid Försvarshögskolan, att skriva en översiktlig historik över de fri- villiga försvarsorganisationerna. Historiken redovisas i det följande. 
 Inledning 
 Sedan år 1953 regleras i av regeringen fastställd förordning, vilka föreningar som är frivilliga försvarsorganisationerna. Den senaste förordningen är utfärdad år 1994 SFS (1994:524). Den räknar upp följande 24 organisationer: 
  
 CFB 
  
 Centralförbundet för Befälsutbildning 
  
 FIFF 
  
 Flygfältsingenjörsföreningarna 
  
 FVRF 
  
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund 
  
 FAK 
  
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund 
  
 FFK 
  
 Frivilliga Flygkåren 
  
 FMCK 
  
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund 
  
 FRO 
  
 Frivilliga Radioorganisationen 
  
 FSR 
  
 Frivilliga Skytterörelsen 
  
 FPF 
  
 Försvarets Personaltjänstförbund 
  
 HBR 
  
 Hemvärnsbefälets riksförbund 
  
 KAROF 
  
 Kustartilleriets Reservofficersförbund 
  
 SKL 
  
 Riksförbundet Sveriges lottakårer 
  
 SVK RF 
  
 Sjövärnskårernas Riksförbund 
  
 SAFR 
  
 Svenska Arméns och Flygvapnets Reservofficers- 
  
 förbund 
  
 SBS 
  
 Svenska Blå Stjärnan 
  
 SBK 
  
 Svenska Brukshundklubben 
  
 SFF 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet 
  
 SFRO 
  
 Svenska Flottans Reservofficersförbund 
  
 429 
  
 Bilaga 7 SOU 2001:15 
  
 SRK 
  
 Svenska Röda Korset (i fråga om medverkan i 
  
 totalförsvarets sjukvård och i verksamheten för 
  
 civilbefolkningens skydd i krig) 
  
 SPSF 
  
 Svenska Pistolskytteförbundet 
  
 SSF 
  
 Svenska Sportskytteförbundet 
  
 SVOF 
  
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet 
  
 SCF 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund 
  
 SKBR 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund 
  
 Dessa organisationer indelas i tre grupper, varav den första omfattar de som bedriver frivillig befälsutbildning, den andra de föreningar som tecknar avtal för tjänstgöring vid höjd beredskap och den tredje organisationer som utvecklar medlemmars färdig- heter. 
 Till första gruppen räknas Centralförbundet för Befälsutbild- ning, Flygfältingenjörsföreningarna, Flygvapenföreningarnas Riksförbund, Försvarets Personaltjänstförbund, Hemvärnsbefälets Riksförbund, Kustartilleriets Reservofficersförbund, Sjövärns- kårernas Riksförbund, Svenska Arméns och Flygvapnets Reservofficersförbund, Svenska Flottans Reservofficersförbund och Svenska Värnpliktsofficersförbundet. 
 Andra gruppen omfattar Frivilliga Automobilkårernas Riksför- bund, Frivilliga Flygkåren, Frivilliga Motorcykelkårernas Riks- förbund, Frivilliga radioorganisationen, Riksförbundet Sveriges lottakårer, Svenska Blå Stjärnan, Svenska Brukshundklubben, Svenska Röda Korset, Sveriges Civilförsvarsförbund, Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund. 
 Den tredje gruppen utgörs av Frivilliga Skytterörelsen, Svenska Fallskärmsförbundet, Svenska Pistolskytteförbundet, Svenska Sportskytteförbundet. 
 1 
  
 Det kan förvåna att inte hemvärnet, som ju huvudsakligen rekryterar frivilliga, räknas till de frivilliga försvars- organisationerna, men detta torde förklaras av att statsmakterna allt sedan hemvärnets framväxt i början av andra världskriget mycket målmedvetet integrerade det i det militära försvaret. 
 2 
  
 1 
  
 Se försvarsmaktens 
  
 hemsida: Frivilliga försvarsorganisationer. SOU 1997:70, s. 49 ff. 
  
 Jfr vidare Rogers m.fl. (red.), Frivilligrörelsen värnar Sverige, Stockholm 1997. 
  
 2 
  
 Rhodes, Powers, Från 
  
 vårdkase till 1940 och Bojerud, Leonard, Hemvärnet 1940 1990. 
  
 I: Rios, Washington (red.), Hemvärnet 1940 1990, Stockholm 1990, s. 35 ff, 39 ff. 
 430 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Antalet frivilliga försvarsorganisationer håller på att förändras. I slutet av oktober 2000 gick KAROF och SAFR ihop till den nya organisationen Förbundet Sveriges Reservofficerare SVEROF. 
 3  
 SFRO valde däremot att stå utanför den nya organisationen. 
 4  
 Vidare eftersträvar flera föreningar status som officiell frivillig försvarsorganisation, nämligen Befälsföreningen Militärtolkar, Fredsbaskrarna Sverige, Förbundet Fältpostbefäl, Försvarets Fältartister, Kustjägarveteranerna, Riksförbundet Sveriges Militär- kulturhistoriska föreningar, Svenska Livräddningssällskapet, Burton, Totalförsvarets Häloskyddsförbund och Totalförsvarets Psykförsvarsförbund. 
 5  
 Av dessa är redan Befälsföreningen Militärtolkar, Förbundet Fältpost- befäl, Försvarets Fältartistförening, Totalförsvarets Psykförsvars- förbund och Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund anslutna till CFB. 
 6  
 I det följande behandlas endast de föreningar som f.n. offi- ciellt räknas som frivilliga försvarsorganisationer. 
 Tidigare historiker 
 Någon historik som behandlar samtliga frivilliga försvarsorga- nisationer föreligger inte. Första gången presenterades dock de frivilliga försvarsorganisationerna kortfattat av generalstaben år 1939. Vid denna tid fanns åtta sådana föreningar: Frivilliga Auto- mobilkåren, Frivilliga landstormsrörelsen, Frivilliga Skytte- rörelsen, Riksluftskyddsförbundet, Svenska Röda Korset, Svenska Röda Stjärnan, Sveriges frivilliga motorbåtskår och Sveriges frivilliga motorcykelkår. 
 7 
  
 Korta presentationer av dem finns även i fem offentliga utred- ningar. 
 8  
 Den första av dessa utredningar tillsattes år 1948 med upp- drag att kartlägga den frivilliga försvarsverksamheten och att lämna 
  
 3 
  
 Meddelande från SVEROF  
  
 2000-10-21. 
  
 4 
  
 Pressmeddelande från SFRO  
  
 2000-10-25. 
  
 5 
  
 Frivilligorganisationsutredningen, Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11 
  Bilaga X: Frivilliga försvars- organisationer och andra frivilliga organisationer, s. 1 f, 4 f, 7 f, 10, 12 f. 
  
 6 
  
 SOU 1997:70, s. 48. 
  
 7 
  
 Lopez (red.), Medborgarboken om folkförsvaret, Stockholm 1939, s. 286 ff, 295, 314. 
  
 8 
  
 SOU 1950:38 Utredning rörande Frivilligt Försvarsarbete, s. 13 ff. SOU 1968:1 Frivillig- försvaret 1. De frivilliga försvarsorganisationerna utom hemvärnet, 16 ff. SOU 1985:35 Ersättningar och förmåner inom frivilligförsvaret, s. 37 ff, 181 ff. SOU 1992:132 Frivillig verksamhet för totalförsvaret, 19 ff. Ett mål- och resultatperspektiv. SOU 1997:70 
  
 Totalförsvaret och frivilligorganisationerna uppdrag, stöd och ersättning, s. 35 ff, 100, 183 f. 
 431 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 förslag hur den kunde samordnas. Utredningen lämnade sitt betänkande år 1950. Den föreslog fastare regler för föreningarnas erkännande som frivilliga försvarsorganisationer. Vidare förordade den en ganska centralstyrd sammanordning av deras verksamhet. Det första förslaget resulterade i att Henderson Maj:t år 1953 utfärdade en särskild förordning om frivilligorganisationerna. 
 9  
 Det senare förslaget stötte på hårt motstånd från de berörda organisationerna. Statsmakterna nöjde sig med att föreslå ett samordningsorgan för dessa. Därför bildades Frivilliga Försvarsorganisationernas Sam- arbetskommitté (FOS) som började sitt arbete vid årsskiftet 1953/54. 
 10  
 Denna kommitté har en rådgivande och samordnande funktion. Ordförandeskapet alternerar mellan de olika organisa- tionerna. Dess verksamhet har aldrig behandlats vare sig i någon vetenskaplig framställning eller i några memoarer. Att undersöka dess historia kunde vara lockande, men skulle kräva en stor arbets- insats, eftersom kommittén inte tycks ha ett eget arkiv, utan dess arbete måste skildras med hjälp av de olika organisationernas arkiv. 
 11  
 FOS behandlas inte i denna framställning. 
 12 
  
 Dessutom utgav Rodriguez år 1968 en kort och odokumenterad översikt över de vid denna tid existerande frivilligorganisa 
 -  
 tionerna. 
 13  
 En liknande, år 1990 publicerad presentation finns hos Smith. 
 14 
  
 För många organisationer finns dock historiker. Dessa är emellertid av mycket skiftande karaktär. Endast enstaka har detaljerade käll- och litteraturhänvisningar. Några har summariska hänvisningar, men de flesta saknar även dessa och har mera karaktär av minnen. För vissa organisationer saknas även sådana. I det följande kommer frivilligorganisationerna att presenteras i den ordning det bildats och det kommer att uppges, varifrån uppgifterna hämtats. Vidare anges om respektive organisation har ett tillgängligt arkiv, med vars hjälp fördjupade studier i 
  
 9 
  
 Kommittédirektiv nr 1133, RA. SOU 1950:38, s. 9 ff, 92 ff, 170 ff. SFS 1953/737. Anderson, Den militära ledningens syn på SKL och dess uppgifter. I: SKL histo- riekommitté, Lottorna i samhällets tjänst, Stockholm 1984, s. 95. 
  
 10 
  
 Svenska försvarsväsendets rulla 1955. 
  
 11 
  
 Pitts t.  
  
 K-R 
  Hale  
 e-mail 
 2000-10-03. 
  
 12 
  
 Om SOF se Rodriguez, Våra frivilliga försvarsorganisationer, Stockholm 1968, s. 28. Kramer, Green. I: Taylor (red.), Försvar för frihet och fred, Stockholm 1990, s. 91. Rogers (red.), s. 9. I FOS är förutom de ovan uppräknade organisationerna även hemvärnet, Centralförbundet Folk och Försvar (CFF) och Allmänna försvarsföreningen (AFF) representerade. 
  
 13 
  
 Rodriguez, s. 8 ff. 
  
 14 
  
 Clark, 
  s. 84 ff. 
 432 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 föreningens historia skulle vara möjliga. Sådana arkivstudier har av praktiska skäl endast kunnat ske i undantagsfall för denna översikt. 
 De frivilliga försvarsorganisationerna korthistoriker 
 Frivilliga Skytterörelsen (FSR) 
 Frivilliga Skytterörelsen är den med avstånd äldsta av landets frivilligrörelser. Den härleder sitt ursprung från de frivilliga skarp- skytteföreningarna. Sådana bildades år 1860 i bl.a. Stockholm och Göteborg. Sju år senare fanns 304 föreningar i landet med över 40 000 medlemmar. Därefter följde dock en nedgångsperiod. 
 I september 1893 samlades representanter från 35 skytte- föreningar i Stockholm och beslöt att tillsätta en centralstyrelse för Sveriges frivilliga skytteföreningar. I december 1893 fastställde Henderson Maj:t stadgar för skytteväsendets organisation 
 År 1903 ersattes centralstyrelsen och allmänna representantskap av Skytteförbundens överstyrelse med ett ombud från varje förbund. 
 Sedan år 1968 finns en självständig ungdomsorganisation inom Frivilliga Skytterörelsen, Skytterörelsens ungdomsorganisation. 
 15 
  
 Strax efter krigsutbrottet 1939 spelade Frivilliga Skytterörelsen en mycket pådrivande roll vid tillkomsten av hemvärnet. 
 16 
  
 Frivilliga Skytterörelsens målsättning var ursprungligen att befrämja skjutskickligheten bland svenska folket och att väcka dess intresse att bidra till Sveriges försvar. Detta är fortfarande centralt för förbundet, som bedriver skytte med gevär, korthållsgevär, luft- gevär, kulsprutepistol och automatvapen. På senare tid har även engagerat sig i miljöfrågor, särskilt frågor rörande buller och bly- belastning. 
 Frivilliga Skytterörelsen har sedan lång tid tillbaka ett inter- nationellt samarbete, i första hand med de nordiska grannländerna. Under det senare åren har den även engagerat sig i Baltikum, framför allt i Lettland. 
 17 
  
 15  
 Rodriguez, s. 8. SOU 1950:38, s. 19 f. Smith, 
  s. 84 f. Franklin (red.), Krigsarkivet Beståndsöversikt. Del 8. Enskilda arkiv, Stockholm 1997, s. 188 ff. Arkiven efter Skytteförbundens överstyrelse och efter Skytterörelsens ungdoms- organisation förvaras i KrA. Rogers (red.), s. 39. Frivilligorganisationsutredning: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 4. 
  
 16 
  
 Morris, s. 29 ff. Trujillo, s. 39, 40 ff. 
  
 17 
  
 Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 4. 
 433 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 Frivilliga Skytterörelsen upplevde en andra storhetstid under beredskapstiden och under de första åren av Mcconnell kriget. År 1949 hade den drygt 240 000 aktiva medlemmar. År 1968 hade antalet sjunkit till 216 000. År 1998 fanns det drygt 100 000 medlemmar och år 2000 är antalet nere i 90 000 och den fortsätter att sjunka. 
 18 
  
 Svenska Röda Korset (SRK) 
 Bildades i anslutning till uppkomsten av det internationella röda korset år1864 med namnet Föreningen för frivillig vård av sårade och sjuka i fält. Året därpå kunde även kvinnor blir medlemmar. ÅR 1886 ändrades namnet till Svenska föreningen röda korset och år 1915 till Svenska Röda Korset. I enlighet med sin målsättning åtog sig Svenska Röda Korset uppgifter såväl inom det militära försvaret som i civilförsvaret. Det innebar att föreningen i krigsfall skulle inrätta vissa sjukhus och ställa sjukvårdspersonal till förfogande. Föreningen bildade också en ungdomsorganisation. 
 19 
  
 För Svenska Röda Korset innebar Försvarsmaktens inriktning under senare tid på insatser i samband med katastrofer eller utom- lands inget nytt. 
 20 
  
 Antalet medlemmar i Svenska Röda Korset har minskat sedan år 1945. År 1949 fanns det knappt 483 000 medlemmar, år 2000 är det omkring 340 000. 
 21 
  
 Centralförbundet för Befälsutbildning (CFB) 
 Sveriges landstormsföreningars centralförbund, som bildats år 1912, bedrev bl.a. utbildning av landstormsbefäl. Genom 1941 års värnpliktslag avskaffades landstormen. Förbundet ombildades därför till Centralförbundet för Befälsutbildning, som blev en sam- manslutning för förbund och föreningar som bedriver befälsut- bildning. År 2000 består det av 28 Frivilliga Befälsutbildnings- förbund. Dessutom finns där fem ännu ej som frivilliga försvarsorganisationer erkända organisationer: Befälsföreningen Militärtolkar, Förbundet Fältpostbefäl, Försvarets Fältartist- 
  
 18 
  
 SOU 1950:38, s. 22. SOU 1968:5, s. 20. Fakta om totalförsvaret 98, s. 48. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 4. 
  
 19 
  
 Heath, Svenska Röda Korset 1865 1965 de första 100 åren, Stockholm 1965, s. 57 ff, 432 ff. SOU 1950:38, s. 18 ff. Svenska Röda Korsets arkiv förvaras på RA. 
  
 20 
  
 Jfr Rogers (red.), s. 26 f. 
  
 21 
  
 SOU 1950:38, s. 19. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 11. 
 434 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 förening, Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund och Totalförsvarets Psykförsvarsförbund. Förbundet vänder sig till värnpliktigt befäl, reservofficerare och hemvärnsbefäl inom armén och kustartilleriet. År 1949 förbundet hade 38 500 medlemmar. År 2000 är det drygt 33 000. 
 22 
  
 Sjövärnskårernas Riksförbund (SVK RF) 
 Den första frivilliga motorbåtsflottiljen organiserades år 1913 i Göteborg. Strax därpå organiserades sådana flottiljer i Stockholm, Norrköping och Karlskrona. De bildade år 1915 Sveriges frivilliga motorbåtskår med marinstabschefen som chef. Kåren skulle i krigsfall och i vissa fall under fred ställa medlemmar och motorbåtar till Kungl. Maj:ts förfogande. Fram till krigsutbrottet 1939 tillkom flottiljer i Stockholms skärgård, Härnösand, Kalmarsund och Öresund. 
 År 1941 omorganiserades de frivilliga motorbåtsflottiljerna till 16 sjövärnsflottiljer, Göteborgs, Stockholm, Östergötland, Ble- kinge, Västernorrlands, Sörmlands, Södertörns, Kalmarsunds, Öre- sunds, Norra Smålands, Gävleborgs, Roslagens, Gotlands, Sydöstra Skånes, Vänerns och Norrbottens. Dessa underställdes marinen och en chef för sjövärnskåren, som måste vara sjöofficer i reserven, tillsattes. Kåren ingick således i försvarsmakten och räknades inte som frivillig försvarsorganisation i egentlig mening. Dess ställning kan jämföras med den hemvärnet intog i detta avseende. 
 År 1981 avvecklades sjövärnskåren och ersattes av Sjövärns- kårernas Riksförbund som blev erkänt som frivillig försvarsorga- nisation. 
 23 
  
 Sjövärnskårernas riksförbund, som även bedriver en omfattande ungdomsverksamhet, hade i början av  
 1990-talet 
  drygt 4 000 medlemmar. Antalet steg med omkring 1 000 till år 1997. År 2000 är det cirka 4 600.  
 24 
  
 22 
  
 SOU 1950:38, s. 13 f. Morris, s. 34 f. Franklin (red.), Krigsarkivet Beståndsöversikt, s. 181. Centralförbundets för befälsutbildning arkiv förvaras i KrA. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 1. 
  
 23 
  
 Robertson (red.), Krigsarkivet Beståndsöversikt Del 1, Stockholm 1987, s. 258. Robertson (red.), Krigsarkivet Beståndsöversikt Del 6, Stockholm 1994, s. 323 ff. Franklin, Krigsarkivet, s. 198 f. Arkiven efter vissa frivilliga motorbåtsflottiljer, vissa sjö- värnsflottiljer och chefen för sjövärnskåren förvaras i KrA. Sjövärnet Sjövärnsposten 2/98, s. 12 f; 12 f; 1/99, s. 9 ff, 17. Jfr Rogers (red.), s. 34. 
  
 24 
  
 Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 42. SOU 1997:70, s. 51. Frivilligorganisa- tionsutredning: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11 
  Bilaga X: Frivilliga försvarsorganisationer och andra frivilliga organisationer, s. 8. 
 435 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund (FAK) 
 År 1903 bildades Kungl. Automobilklubben (KAK). Hos den väcktes efter engelskt förebild tanken att organisera en frivillig automobilkår för att stödja försvaret. Efter diskussioner med gene- ralstaben förverkligades planerna år 1915. Kåren organiserades militärt med en kår- och en souschef, som förordnades av Kungl. Maj:t. Dessutom ingick en militär ledamot i styrelsen. I krigsfall skulle kåren ställa förare och fordon till försvarets förfogande. Kåren deltog fram till år 1930 i militära övningar. År 1931 ändrades inriktningen. Kåren blev en personal- och utbildningsorganisation. Den som genomgick kårens utbildning blev  
 FAK-officer 
  och krigsplacerades vid mobiliserade förband. 
 År 1958 fick kåren en riksstyrelse. Samtidigt ändrades inrikt- ningen igen. Kåren utbildar nu förare för tunga fordon åt total- försvaret. 
 25 
  
 Kåren är en av de frivilligorganisationer som ökat sitt medlems- antal sedan år 1948. Då uppgick det till drygt 900. År 1975 var det uppe i 2 500. År 2000 finns drygt 12 000 medlemmar. 
 26 
  
 Svenska Blå Stjärnan (SBS) 
 Bildades 1917 med namnet Svenska Röda Stjärnan efter förebild av den år 1914 i Genève bildade Velasquez Etoile Rouge, ett förbund vars uppgift var vård av hästar i krig. Detta var även den svenska föreningens första uppgift. Efter första världskriget vidgades den till att även gälla djurvård i fred. 
 År 1941 ändrades namnet till Svenska Blå Stjärna. Föreningen, vars ordförande utsågs av Kungl. Maj:t. Utbildade och tillhandahöll personal för djursjukvård och djurskötsel, s.k. djursystrar. Till följd av försvarets avhästning försköts förbundets uppgifter alltmer till civilförsvaret. Dess medlemmar krigsplaceras som djurskjuk- vårdare och djurvårdare inom jordbruket för att säkerställa god livsmedelsförsörjning i kris och krig. Andra krigsplaceras som veterinärbiträden. I fred kan de tjänstgöra som avbytare på bondgårdar. 
  
 25 
  
 SOU 1950:38, s. 14 f. Burnett, Arméns motorisering och FAK:s utveckling, Stockholm 1996, 13 ff, 25 ff, 31 ff, 39 ff. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 182. Fri- villiga Automobilkårens arkiv förvaras i KrA. Rogers (red.), 11 f. 
  
 26 
  
 SOU 1950:38, s. 15. Burnett, s. 41. Frivilligorganisationsutredningen: Arbets- material  
  
 2000-08-11, 
  s. 2 f. 
 436 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Föreningen var ursprungligen endast öppen för kvinnor, men sedan år 1987 kan även män bli medlemmar. 
 Svenska Blå Stjärnan hade år 1949 drygt 2 800 medlemmar. I början av  
 1990-talet 
  hade antalet stigit till knappt 5 300. År 2000 har drygt 5 000 medlemmar. 
 27 
  
 Riksförbundet Sveriges lottakårer (SLK) 
 Den första svenska lottakåren bildades 1924 i Stockholm på ini- tiativ av Young, som inspirerats av de finska Stout. Namnet blev Stockholms landstormskvinnor. Den fick under de följande åren efterföljare i hela landet. År 1930 höll kårerna sitt första riksmöte och bildade Morris. Organisa- toriskt tillhörde lottorna landstormsföreningarnas centralförbund. 1939 ändrades namnet till Sveriges lottakårer.År 1942 lämnade de landstormsrörelsen och den 1 januari 1943 bildade man den själv- ständiga organisationen Riksförbundet Sveriges lottakårer. 
 Till en början biträdde lottorna landstormen huvudsakligen vid utspisningen och inte minst genom insamlingar. Efterhand fick de alltmer kvalificerade uppgifter inom armén, marinen, flygvapnet och hemvärnet, där de krigsplaceras i staber, stridslednings- centraler, luftförsvaret, i personalvårdstjänst samt i sjukvårds- och förplägnadstjänst. 
 Sedan år1933 bedriver organisationen en omfattande utbildning för ungdomar mellan 15 och 18 år. Denna unglottaorganisation fick 1965 en självständig ställning och benämndes Sveriges Unglottor. 
 Lottorna har sedan länge ett internationellt samarbete, särskilt med motsvarande organisationer i de nordiska grannländerna. Under senare år har detta arbete utsträckts till Baltikum, Polen och Ryssland. 
 Lottornas medlemsantal steg brant under beredskapsåren. År 1944 var det som högst med knappt 111 000, unglottorna inte inräknade. Därefter sjönk medlemsantalet till drygt 81 000 år 1948. Under intryck av det Mcconnell kriget skedde under  
 1950-talet 
  en 
  
 27  
 SOU 1950:38, s. 20 f. Fakta om totalförsvaret 1992 1993, 42. Morris, Kvinnoinsatser för försvaret kring sekelskiftet. I: SLK historiekommitté (utg.), Lottorna i samhällets tjänst, Stockholm 1984, s. 17 ff. Dickerson, Stjärnan i förändring: SBS blå stjärna och dess historia, Stockholm 1997. Franklin, Krigsarkivet, s. 196. Svenska Blå Stjärnans arkiv förvaras i KrA. Rogers (red.), s. 22 f. Frivilligorganisationsutredning: Arbets- material  
 2000-08-11, 
  s. 8 f. 
 437 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 ökning till som mest drygt 99 000 lottor år 1957. Därefter har antalet medlemmar minskat kontinuerligt. År 2000 finns cirka 26 000 lottor. 
 28  
 En förklaring till denna minskning är givetvis att landet inte upplevde eller upplever ett direkt hot. Som en ren kvinnoorganisation drabbades Riksförbundet Sveriges lottakårer dessutom av att kvinnorna i allt högre grad blev förvärvsarbetande och därför fick mindre tid över för frivilligt försvarsarbete. 
 Svenska Arméns och Flygvapnets reservofficersförbund (SAFR) 
 Reservofficersinstitutionen för armén infördes i Sverige genom 1892 års härordning. Svenska arméns reservofficersförbund bilda- des år 1924. Det hade som målsättning att verka för en ända- målsenlig utveckling av reservofficersinstitutionen, för en fortsatt militär utbildning av reservofficerarna samt för deras kårintressen och sammanhållning. 
 Flygvapnets reservofficerare bildade ett förbund med samma målsättning år 1935. Tilläggas kan att flygvapnet vid denna tid hade en egen reservofficersutbildning, men ännu ingen officersutbild- ning. Den fick man först genom 1936 års försvarsbeslut. Fram till dess rekryterades aktiva officerare genom passage eller tillfälliga kommenderingar från de äldre försvarsgrenarna. 
 År 1945 gick dessa två reservofficersförbund samman i Svenska arméns och Flygvapnets reservofficersförbund. 
 29 
  
 Förbundets medlemsantal har under  
 1990-talet 
  gått ned från drygt 5 000 till cirka 4 200. 
 30 
  
 År 2000 gick Kustartilleriets reservofficersförbund ihop med Svenska Arméns och Flygvapnets reservofficersförbund i den nya organisationen Förbundet Sveriges Reservofficerare, SVEROF. 
 31 
  
 28 
  
 SOU 1950:38, s. 16 f. Wright, Den svenska lottarörelsen. Bishop, Den militära ledningens syn på SKL och dess uppgifter.  
  
 Davis, Lottorna och hem- värnet. Meyer, Länkar i luftförsvaret. Smith, Lottornas utbildnikng. Harrison, En folkrörelsens framväxt. Alexander, Unglottorna då och nu. Samtliga i: SKL historiekommitté (red.), Lottorna i samhällets tjänst, Stockholm 1984, s. 26 ff, 69 ff, 125, 143 ff, 175 ff, 209, 269 ff. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 186 ff, 199. Riksförbundet Sveriges lottakårers arkiv förvaras i KrA. Jfr Rogers (red.), s. 20 f. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 7 f. 
  
 29 
  
 SOU 1950:38, s. 23.  
  
 Klaus-Richard 
  Hale, Svenska vingar växer, Stockholm 1982, s. 12, 
  
 14 
  
 f. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 165 f. Svenska arméns och flygvapnets reservofficersförbunds arkiv förvaras i KrA. Paul (red.), Svenska arméns och flygvapnets reservofficersförbund 75 år 1924 1999, Stockholm 1999, s. 6 ff. 
  
 30 
  
 Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 42. Rogers (red.), 35. 
  
 31 
  
 Se not 3. 
  
 438 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Kustartilleriets reservofficersförbund (KAROF) 
 Kustartilleriets reservofficersförbund bildades år 1929. Målsätt- ningen var att utveckla reservofficersinstitutionen och att vidare- utbilda medlemmarna. Sedan  
 1980-talet 
  har antalet medlemmar minskat. Under  
 1990-talet 
  har det legat runt 750. 
 32 
  
 År 2000 gick Kustartilleriets reservofficersförbund ihop med Svenska Arméns och Flygvapnets reservofficersförbund i den nya organisationen Sveriges Reservofficersförbund. 
 33 
  
 Svenska Flottans Reservofficersförbund (SFRO) 
 Svenska flottans Reservofficersförbund bildades år 1935. Målsätt- ningen är att vidmakthålla medlemmarnas sjömilitära insikter och tjänstbarhet, att tillvarata deras intressen och att stärka deras kåranda samt att verka för ett gott förhållande mellan örlogs- och handelsflottorna. Förbundet har sedan början av  
 1990-talet 
  lyckats öka sitt medlemsantal från cirka 850 till 1 000 år 2000. 
 34 
  
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund (FMCK) 
 Idén om en frivillig motorcykelkår väcktes år 1913 inom Svenska Motorcykelklubben. På grund av mobiliseringen 1914 hann den dock inte förverkligas. Det dröjde sedan till år 1929 innan den bildades, nu på initiativ av dåvarande löjtnanten vid I 2 Smith. Den var då en sorts kamratförening inom Svenska Motorcykelklubben. Först år 1935 blev den en självständig före- ning. År 1938 blev den erkänd som frivillig försvarsorganisation med uppgift att utbilda och öva för militärtjänst dugliga motor- cykelförare. Kåren, i vars styrelse det ingick två av chefen för armén utsedda representanter koncentrerade sig helt på vidare- utbildning av män som fullgjort värnplikten och att förbereda manlig ungdom för tjänst som motorcykelordonnans. År 1955 fick flickor tillträde till organisationens kurser och sedan år 1974 får de 
  
 32 
  
 SOU 1950:38, s. 24. Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 42. Rogers (red.), s. 34. Paul, (red.), s. 6. Frivilligorganisationsutredning: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 7. 
  
 33 
  
 Se not 3. 
  
 34 
  
 SOU 1950:38, s. 23 f. Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 42. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 166. Svenska Flottans Reservofficersförbunds arkiv förvaras i KrA. Rogers (red.), 35. Paul (red.), s. 6. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 9 f. 
 439 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 delta i dess verksamhet fullt ut. Denna verksamhet är numera förutom på förvars- och trafiksäkerhetsupplysning helt inriktat på att utbilda motorcykelordonnanser. 
 Fram till år 1950 saknade kåren underavdelningar. Sektioner bildades under  
 1950-talet 
  i hela landet, med början i Helsingborg år 1952. År 1972 företogs en organisations- och stadgeändring. Sektionerna blev kårer som sammanslöts i Frivilliga Motorcykel- kårernas Riksförbund. 
 Spridningen över landet och inte minst ett växande intresse bland ungdomen för organisationens verksamhet har lett till att medelåldern bland dess medlemmar är relativt låg, omkring 30 år och att antalet medlemmar sedan år 1949 stigit markant. Då upp- gick det till 350. År 2000 finns cirka 5 100 medlemmar. 
 35 
  
 Svenska Pistolskytteförbundet (SPSF) 
 Fram till  
 1930-talet 
  hade det bildats en rad lokala pistolskytte- föreningar i Sverige. År 1933 föreslog ordföranden i Danderyds skytteklubb Lopez att ett pistolskyttemärke skulle införas för att höja skjutskickligheten. Detta resulterade i till- komsten av Svenska pistolskyttekommittén och att ett förslag till pistolskyttemärke utarbetades. 
 År 1936 bildades Svenska Pistolskytteförbundet genom ett samgående av befintliga pistolskytteföreningar. Förbundet var från början hårt knutet till försvarsmakten. Föreningar som ville ansluta sig till förbundet måste tillhöra försvars- eller polisväsendet eller vara föreningar för statliga och kommunala tjänstemän som hade rätt till tjänstevapen. Andra föreningar som önskade inträde måste ha en tjänsteman inom försvars- eller polisväsendet i sin styrelse. 
 Svenska Pistolskytteförbundets antal aktiva medlemmar har sedan år 1949 gått ned från drygt 28 000 till 20 000. 
 36 
  
 35 
  
 SOU 1950:38, s. 18. Cruz i Frivilliga motorcykelkårernas riksförbund 50 år, Helsingborg 1979, s. 11 ff. S. 32 ff i samma publikatiion följer historiker över de olika kårerna. Rogers (red.), s. 14 f. Frivilligutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 3. 
  
 36 
  
 SOU 1950:38, s. 22. Nationellt Pistolskytte 1986 Nr 2: Svenska Pistolskytteförbundet 1936 1986. Rogers (red.), s. 39. Frivilligutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 10. Svenska Pistolskytteförbundets arkiv förvaras i RA. Handlingar om förbundet finns även i Moran arkiv som förvaras i KrA. 
 440 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund (SCF) 
 På initiativ av överståthållare Fisher bildades år 1937 Sveriges Riksförbund för civilt luftskydd, Riksluftskyddsför- bundet. Redan under beredskapsåren stod det klart att verk- samheten måste breddas till att gälla hela civilförsvaret, vilket underströks när det genom civilförsvarslagen av år 1944 infördes allmän civilförsvarsplikt. År 1948 permanentades denna lag. 
 I de stadgar för Riksluftskyddsförbundet som i mars 1945 fastställdes av Kungl. Maj:t stadgades också att förbundet genom upplysning och propaganda skulle främja civilförsvaret och det frivilliga arbetet därför, främst beträffande hemskyddet. Förbundet skulle även utbilda personal för civilförsvarets alla grenar. År 1951 ändrade förbundet namn till Sveriges Civilförsvarsförbund. 
 Redan år 1943 föreslog den år 1941 tillsatta hemortsförsvars- utredningen en gemensam organisation för civilt och militärt försvar. Detta förslag förkastades emellertid av statsmakterna. Utvecklingen har dock gått i den riktningen. Och behovet av skydds- och hjälpinsatser i kris- och krigssituationer har breddats och ökat. 
 Förbundet utbildar hemskyddsombud och genomför utbildning i självskydd. Det har under senare år även börjat samarbeta med liknande organisationer i Baltikum, Polen och Ryssland. 
 Förbundet hade år 1949 drygt 134 000 medlemmar. Antalet har sedan dess sjunkit kraftigt. År 2000 finns knappt 35 000 medlem- mar. 
 37 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund (SKBR) 
 Redan före krigsutbrottet 1939 bestämde sig Kvinnoföreningarnas Beredskapskommitté i Göteborg för att utbilda kvinnor till lastbils- och ambulansförare. De första 20 förare var färdigutbildade i juni 1939 och de beslöt att bilda en bilkår. Det skedde i november samma år. På andra orter tog man snart efter. Dels bildades kårer, dels anordnades kurser för lastbilsförare. I maj 1942 samlades representanter för dessa kårer och kurser och bildade Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund. Fram till 1950- talet utbildade förbundet förare enbart för det militära försvaret, 
  
 37  
 SOU 1950:38, s. 17 f. Weber, Civilförsvarsstyrelsen 1944 1986, Karlstad 1986, s. 1 ff. Jfr  
 Roberts 
  Gonzalez/Barnett, 50 års frivillighet Sveriges civilförsvars- förbund CDF:s historia, Stockholm 1987. 
 441 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 men sedan  
 1960-talet 
  även för civilförsvaret. Numera utbildar man förare för alla typer av fordon. Utöver detta verka förbundet för trafiksäkerhet. Under senare år har det inlett samarbete med liknande organisationer i Baltikum och Polen. 
 Antalet medlemmar uppgick år 1949 till knappt 2 000. Därefter steg det kraftigt och låg under första hälften av  
 1990-talet 
  kring 12 500. År 2000 har förbundet drygt 10 000 medlemmar. 
 38 
  
 Svenska Brukshundklubben (SBK) 
 Svenska Brukshundklubben bildades år 1940 genom ett samgående av specialklubbar för brukshundraser. Klubben har som mål- sättning att främja aveln av sådana raser, att ge hundägarna en god kunskap om hunden, att utveckla brukshundsporten och att utbilda tjänstehundar. Sedan beredskapsåren utbildas hundar för  
 spår-, 
 rapport-, 
 sjukvårds-, 
  bevaknings- skydds- och transport- tjänst. Förbundet ställer hundförare och hundar till försvars- maktens förfogande. 
 Allt ifrån början har klubben utbildat ledarhundar för blinda. Insatserna på det civila området och inom civilförsvaret har efter- hand blivit ett allt starkare inslag i verksamheten, t.ex. kan klubben leta reda på vilsegångna personer. På senare år har klubben deltagit i internationella hjälpinsatser efter jordbävningar utomlands. Vidare har den upptagit instruktörsutbildning i Baltikum, Polen och Ryssland. 
 Svenska Brukshundklubben hade 1949 drygt 3 000 medlemmar. Sedan des har antalet ökat – dock med vissa fluktuationer. År 2000 finns det cirka 60 000 medlemmar. 
 39 
  
 38 
  
 SOU 1950:38, s. 14. Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 43. Fakta om totalförsvaret 1995, s. 41. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 192. Rogers (red.), s. 30 f. Kvinnliga bilkårens hemsida  
  
 2000-05-30. 
  Frivilligorganisationsutredningen: Arbetmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 12. 
  
 39 
  
 SOU 1950:38, s. 16. Fakta om totalförsvaret 1992 1993, s. 43. Fakta om totalförsvaret 1995, s. 41. Fakta om totalförsvaret 1998, s. 47. Rogers (red.), s. 24 f. Svenska Bruks- hundklubbens hemsida  
  
 2000-05-30. 
  Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial 2000-  
 08-11, 
  s. 9. 
 442 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Svenska Sportskytteförbundet (SSF) 
 Bildades år 1943 genom ett samgående av de organisationer som bl.a. ägnade sig åt internationellt sportskytte. Med sportskytte avsågs såväl gevärs- och pistolskytte som jaktskytte. Genom att främja skjutskickligheten och delta i sportskyttetävlingar ville för- bundet samtidigt skapa respekt för svenskt skytte och försvars- kraft. 
 Förbundet hade år 1949 3 500 medlemmar. Sedan har undan för undan skett en markant ökning ända in på mitten av  
 1990-talet, 
  då det fanns drygt 168 000 medlemmar. Sedan dess har siffran gått ned till cirka 100 000 år 2000. 
 40 
  
 Hemvärnsbefälets riksförbund (HBR) 
 Hemvärnsbefälhavarnas Riksförbund bildades den 25 mars 1942 efter förberedelser sedan oktober 1941. Tanken på ett riksförbund hade uppkommit under de kurser som anordnades för hem- värnsbefälhavarna. Den drivande kraften var rektor Howard. I början var förbundet endast en intresseorganisation för hemvärnsområdesbefälhavare. Först år 1962 öppnades det för allt hemvärnsbefäl. 
 Vid tillkomsten och under många år framåt betraktade sig för- bundet som en intresseorganisation som bl. a. skulle verka för ekonomisk ersättning åt sina medlemmar och deras inordning i det militära systemet. Men förbundet ville även verka för ökad utbild- ning och bättre utrustning samt för rekrytering till hemvärnet. Först år 1994 erhöll förbundet ställning som frivillig försvars- organisation. Numera är det framför allt inriktat på kompetens- höjande utbildning och på rekrytering. Dess medlemsantal har mellan åren 1995 och 2000 stigit från drygt 4 500 till drygt 9 000. 
 41 
  
 40 
  
 SOU 1950:38, s. 22 f. Jfr Floyd/Miller 
  Wilson/Phillips, Svenska sportskytteförbundet 50 år: 1943 1993, Farsta 1993. Svenska Sportskytteförbundets arkiv förvaras i Riksarkivet. Rogers (red.), s. 40. Frivilligorganisationsutredningen: Arbets- material  
 2000-08-11, 
  s. 11. 
  
 41 
  
 KrA: Hemvärnsbefälets riksförbunds arkiv: A I, vol. 1: Riksstämmoprotokoll 1941 1955. Protokoll 11/10 1941 och 25/3 1942. King, Hemvärnsbefälets Riksförbund 1942 1962, Södertälje 1962. Trujillo, s. 78 uppger felaktigt att förbundet bildades 1943. 
  
 Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 155 f. Hemvärnsbefälets riksförbunds arkiv förvaras i KrA. Rogers (red.), s. 36. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 6. 
 443 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 Frivilliga radioorganisationen (FRO) 
 Sveriges Sändaramatörer (SSA) beslutade år 1945 att bilda en för- svarssektion. Det skedde år 1946. Dess medlemmar utbildades så att de var användbara i militär signaltjänst. Vidare skulle ett för militär radiotrafik lämpligt amatörnät byggas upp. Redan i fredstid skulle organisationens medlemmar och utrustning kunna ställas till det militära försvarets förfogande. Organisationen utbildade fr.o.m. år 1957 även kvinnor och byggde senare upp en ungdomsverksamhet. Dess medlemmar blev krigsplacerade inom alla försvarsgrenar och inte minst i hemvärnet. 
 År 1952 lämnade Frivilliga radioorganisationen Sveriges Sändar- amatörer och bildade en självständig förening. 
 År 1966 började organisationen åta sig uppgifter inom civil- försvaret, framför allt inom räddningstjänsten. 
 Frivilliga radioorganisationen samarbeta sedan några år med motsvarande organisationer i Baltikum. 
 Organisationen hade 1949 450 medlemmar. Antalet steg fram till år 1998 till drygt 8 000. År 2000 finns drygt 7 000 medlemmar. 
 42 
  
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet (SVOF) 
 Genom 1942 års försvarsbeslut infördes en ny befälskategori, värnpliktiga underofficerare, för att fylla behovet på plutonsbefäl i den under beredskapstiden snabbt växande krigsmakten. År 1947 grundade värnpliktiga underofficerare i Stockholm en intresse- organisation. Under de följande åren bildades liknande föreningar på flera ställen i landet. Dessa sammanslöt sig år 1952 i Värnpliktiga Underofficerares Riksförbund (VUOR). Förbundet fick år 1971 ställning som frivillig försvarsorganisation. I samband med befälsreformen året därpå ändrade förbundet namn till Svenska Värnpliktsofficersförbund. 
 Under  
 1990-talet 
  har förbundet delvis till följd av energiska värvningskampanjer haft en gynnsam medlemsutveckling. År 1991 
  
 42  
 SOU 1950:38, s. 15 f. Fakta om totalförsvaret 1995, s. 41. Armstrong, När föddes egentligen FRO? Gonzalez  
 Lopez, 
  De första kvinnorna i FRO. Pitts, Uppgifter för hemvärnet. Dougherty, FRO och den civila sjukvården. Samtliga i Armstrong (red.), Frivilliga radioorganisationen 50 år, Stockholm 1996, s. 11 f, 27 ff, 122 ff, 195 ff, 195 ff. Franklin (red.), Krigsarkivet, s. 182. Delar av Frivilliga Radio- organisationens arkiv förvaras i KrA. Rogers (red.), s. 16 ff. Fakta om totalförsvaret 98, s. 47. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 4. 
 444 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 hade det 663 medlemmar. År 2000 finns det cirka 1 700 med- lemmar. 
 43 
  
 Försvarets Personaltjänstförbund (FPF) 
 Bildades redan år 1955 men togs upp som frivillig försvars- organisation först år 1998. Förbundets målsättning är att rekrytera och utbilda personal som handhar frågor om personaltjänst i ganska vid mening såsom personalfrågor, själavård och sociala frågor, men även fältartistverksamhet. Förbundet satsar bl.a. på krigshantering och hemkomstverksamhet av soldater i utlands- tjänst. 
 Förbundet hade år 1997 drygt 1 200 medlemmar. Men sedan Försvarets Fältartistförening och Totalförsvarets Psykförsvars- förbund med 466 respektive cirka 650 medlemmar år 1999 lämnat det, har det år 2000 endast 467 medlemmar kvar. 
 44 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet (SFF) 
 Svenska Fallskärmsklubben bildades år 1955. En av initiativtagarna var föregångsmannen i svensk fallskärmshoppning Mendez som var utbildad i England och som år 1951 blivit chefsinstruktör vid fallskärmjägarskolan i Karlsborg. År 1955 kommenderades han och några kamrater till annan militär verksamhet. Att bilda en privat klubb såg de som enda möjlighet att kunna fortsätta hoppa fallskärm. 
 Fram till 1959 hade klubben lokalavdelningar i Karlsborg och Stockholm. År1955 hade klubben cirka 15 medlemmar. Antalet växte sakta till omkring 80 år 1959, de flesta yrkesmilitärer. Endast enstaka civila medlemmar fanns. 
 I slutet av  
 1960-talet 
  fick klubben ställning som frivillig för- svarsorganisation. Som sådan skall den upprätthålla och utveckla de militära fallskärmhopparnas kunskaper. År 1974 bytte klubben 
  
 43 
  
 SOU 1986:35, s. 184. SOU 1992:132, s. 31. Landry, Intervju med hedersordföranden i SVOF Gonzalez. Perez, Värnpliktsofficerens roll i Försvarsmakten historik och framtid. Webb/Rasmussen, Rekrytering.  
  
 Martinez, SVOF i Stockholm. Samtliga i  
 Martinez (red.), Svenska Värnpliktsförbundet. Minnesskrift 
  
 50 
  
 år 1996 (utan paginering). SOU 1997:70, s. 53 Rogers (red.), s. 35 f. Frivillig- organisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 11. 
  
 44 
  
 SOU 1997:70, s. 49 f. Fakta om totalförsvaret 98, s. 47. Rogers (red.), s. 33 f. Fri- villigorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 5, 13. 
 445 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 namn till Svenska Fallskärmsförbundet och öppnade sig för civila, inte minst ungdomar, och bildade flera lokalföreningar. Detta har varit gynnsamt för medlemsutvecklingen. År 1968 hade förbundet cirka 400 medlemmar. Fram till år 1992 steg antalet till cirka 3 500 och 1996/97 till drygt 3 700. Sedan följde en viss nedgång. År 1999 finns cirka 2 800 medlemmar. 
 45 
  
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund (FVRF) 
 Förbundet härleder sitt ursprung från de kamratföreningar som under beredskapsåren bildats vid lufbevakningskompanierna. Den första bildades år 1940 vid luftbevakningscentralen i Göteborg. Under de följande åren tillkom liknande föreningar på flera platser i landet. I slutet av  
 1940-talet 
  lades dock några av dessa ned. Efter att luftbevakningen år 1948 överförts från armén till flygvapnet och kraftigt upprustats uppstod ett ökat behov av befäl. Tanken uppkom att bilda ett särskilt befälsutbildningsförbund. År 1956 bildades Sveriges luftbevakningsförbund (SLBF). Nya lokalföre- ningar grundades och gamla reaktiverades. Under  
 1950-talet 
  ut- byggdes även flygvapnets bastjänst med ett ökande behov av befäl till följd. Eftersom den frivilliga befälsutbildningen skulle gälla båda tjänstegrenarna ändrades förbundets namn år 1962 till Flygvapenföreningarnas Riksförbund. År 1992 lade man till Flygvapenfrivilliga. 
 Förutom befälsutbildning bedriver förbundet även ungdoms- verksamhet. Förbundet har sedan länge samarbete med liknande organisationer i de nordiska grannländerna. Under senare år har sådant samarbete inletts med Estland och Polen. 
 Föreningens medlemsutveckling har sedan  
 1980-talet 
  varit gynn- sam. Då steg antalet medlemmar till cirka 11 500 som det uppgår till även år 2000. 
 46 
  
 45 
  
 SOU 1968:5, s. 18. SOU 1992:132, s. 33. SOU 1985:35, s. 185. SOU 1997:70, s. 54. Atkins, Fallskärmens historia. Hopp i nöd och lust. Flyghistorisk Revy 1997, s. 50 51, 84. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
  
 2000-08-11, 
  s. 9. 
  
 46 
  
 SOU 1968:5, s. 18 (FVRF) redovisas under CFB. SOU 1985:35, s. 184. SOU 1992:132, s. 31 f. SOU 1997:90, s. 49. Rogers (red.), s. 33. Williams t.  
  
 K-R 
  Böhme (skriftligt svar med bilagor sommaren 2000). Förbundets arkiv förvaras i Bålsta på förbundets kansli. Frivilligorganisationsutrednngen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11m 
  s. 2. 
 446 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 7 
  
 Frivilliga Flygkåren (FFK) 
 Redan under Första världskriget hade Svenska Aeronautiska Säll- skapet planer på att bilda en frivillig flygkår för att stärka luft- försvaret. Liknande planer fanns år 1937 och igen år 1945. I brist på flygförare och flygplan men också till följd av oklarhet vad en sådan kår skulle ha för uppgifter föll tanken. 
 På chefen av försvarsstabens begäran utreddes frågan på nytt år 1952. När utredningens förslag bearbetades framstod, delvis efter förebild från amerikanska Civil Air Patrol, tre uppgifter som kåren kunde tänkas kunna lösa: rekognoscering (bl. a. Skogsbrandbevak- ning), indikering av radioaktivitet och transporter. Med dessa målsättningar byggdes kåren upp fram till år 1962, dvs. den var inriktad på att stärka civilförsvaret. Detta är fortfarande dess huvudinriktning, även om sedan efter hand vissa uppgifter för det militära försvaret tillkom. 
 Kårens uppgifter inom civilförsvaret är rekognoscering, trafik- övervakning, person- och materieltransporter, övervakning av kraftledningar, hav och skogar. Inom det militära försvaret är upp- gifterna målflygning och fällning av minifallskärmar för att simulera luftlandsättning. Sedan år 1993 ställer den också inom de olika försvarsområdena flyggrupper till hemvärnets förfogande. 
 Trots att kåren sedan  
 1960-talet 
  spelat en viktig roll inom civilförsvaret fick den först på  
 1970-talet 
  officiell status som fri- villig försvarsorganisation. Dess medlemsantal har stigit sedan  
 1980-talet 
  från cirka 1 500 till 2 100 år 2000. 
 47 
  
 Flygfältingenjörsföreningarnas Riksförbund (FIFF) 
 På initiativ av dåvarande byrådirektören vid flygförvaltningen Wilson bildades fr.o.m. år l960 flygfältingenjörsföreningar i de olika luftförsvarssektorerna Mitt år 1960, Nord år 1962 och Syd år 1966. Deras målsättning var att rekrytera och vidareutbilda fri- villiga för krigsbefattningar som flygfältsingenjörer och flygfälts- tekniker inom flygvapnet. Verksamheten stöddes finansiellt av flygvapnet, men för att säkerställa ekonomin ansökte föreningarna om status som frivillig försvarsorganisation, vilken de fick år 1985. 
  
 47  
 SOU 1968:5, s. 19. Hines, Caldwell till Montoya, Frivilliga flygkåren. Flygets årsbok special 83, Uppsala 1982, s. 7 ff. SOU 1985:35, s. 183. SOU 1992, s. 27. SOU 1997:43. Rogers (red.), s. 12 ff. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 3. 
 447 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2001:15 
  
 Föreningarna var fristående från varandra. Först år 1997 sam- manslöts de i ett riksförbund. År 1985 uppgick antalet medlemmar till drygt 900. År 2000 finns det 694 medlemmar. 
 48 
  
 48  
 SOU 1985:35, 184. Smith, 
  s. 88. SOU 1992:132, s. 32. SOU 1997:70, s. 43 f. Rogers (red.), s. 33. Frivilligorganisationsutredningen: Arbetsmaterial  
 2000-08-11, 
  s. 1 f. Muntliga uppgifter telefonledes av Lozano t.  
 K-R 
  Böhme 2000-  
 11-03. 
  
 448 
 Bilaga 8 
 Preliminär indelning av organisationer 
 Utredningen har försökt gruppera samtliga intervjuade frivillig- organisationer, utifrån den nya definition av begreppet frivillig- verksamhet för totalförsvaret som presenteras i kapitel 3. 
  
 Organisation 
  
 Möjlig 
  
 Möjlig 
  
 främjande- 
  
 bemannings- 
  
 organisation 
  
 organisation 
  
 Allmänna Försvarsföreningen** 
  
 X 
  
 Befälsföreningen Militärtolkar 
  
 X 
  
 X 
  
 Centralförbundet för Befälsutbildning 
  
 X 
  
 X 
  
 Flygfältsingenjörsföreningarnas 
  
 X 
  
 X 
  
 Riksförbund 
  
 Flygvapenfrivilligas Riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Fredsbaskrarna Sverige 
  
 X 
  
 Frivilliga Automobilkårernas Riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Frivilliga Flygkåren 
  
 X 
  
 X 
  
 Frivilliga Motorcykelkårernas Riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Frivilliga radioorganisationen 
  
 X 
  
 X 
  
 Frivilliga Skytterörelsen 
  
 X 
  
 X 
  
 Förbundet Fältpostbefäl 
  
 X 
  
 X 
  
 Förbundet för Sveriges folkförsvar* 
  
 (X) 
  
 Förbundet Sveriges Reservofficerare, 
  
 X 
  
 SVEROF 
  
 Förbundet Sveriges Ungdomsbrandkårer 
  
 X 
  
 Föreningen Sveriges Sjöfart och Sjöförsvar* 
  
 (X) 
  
 Försvarets Fältartistförening 
  
 X 
  
 X 
  
 Försvarets Personaltjänstförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Försvarsfrämjandet** 
  
 (X) 
  
 Hemvärnsbefälets riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Hemvärnsrörelsen  
  
 X 
  
 X 
  
 449 
 Bilaga 8 SOU 2001:15 
  
 Organisation 
  
 Möjlig 
  
 Möjlig 
  
 främjande- 
  
 bemannings- 
  
 organisation 
  
 organisation 
  
 Kustjägarveteranerna 
  
 X 
  
 Riksförbundet Sveriges lottakårer 
  
 X 
  
 X 
  
 Riksförbundet Sveriges Militärkultur- 
  
 X 
  
 historiska föreningar 
  
 Sjöräddningssällskapet 
  
 X 
  
 X 
  
 Sjövärnskårernas Riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Svenska Blå Stjärnan 
  
 X 
  
 X 
  
 Svenska Brandförsvarsföreningen* 
  
 (X) 
  
 Svenska Brukshundklubben 
  
 X 
  
 X 
  
 Svenska Fallskärmsförbundet 
  
 X 
  
 Svenska Flottans Reservofficersförbund 
  
 X 
  
 Svenska Livräddningssällskapet 
  
 X 
  
 Svenska Pistolskytteförbundet 
  
 X 
  
 Svenska Röda Korset 
  
 X 
  
 X 
  
 Svenska Sportskytteförbundet 
  
 X 
  
 Svenska Värnpliktsofficersförbundet 
  
 X 
  
 X 
  
 Sveriges Civilförsvarsförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Sveriges Hembygdsförbund 
  
 X 
  
 Sveriges Kvinnliga Bilkårers Riksförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Sveriges Militära Kamratföreningars 
  
 X 
  
 Riksförbund 
  
 Totalförsvarets Hälsoskyddsförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Totalförsvarets Psykförsvarsförbund 
  
 X 
  
 X 
  
 Summa 
  
 42 
  
 24 
  
 * 
  
 Organisationen kan tänka sig att ingå i kretsen av frivilliga total- försvarsorganisationer. 
  
 ** 
  
 Organisationen är tveksam till att ingå i kretsen av frivilliga total- försvarsorganisationer. 
  
 450 
 Bilaga 9 
 Finansieringskalkyler 
 Utifrån utredningens förslag om finansieringssystem i kapitel 11 redovisas här beräkningsexempel med bedömda beloppsgränser för respektive bidrag inom organisationsstödet. 
 Grundbidrag 
 Utredningen har bedömt att följande beloppsgränser skulle kunna gälla för grundbidrag. 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar 
  
 Intervall inom 
  
 Bidrag per klass 
  
 klasserna 
  
 (tkr) 
  
 1 
  
 50 000 
  
 2 
  
 501 1 000 
  
 500 
  
 75 000 
  
 3 
  
 1 001 
  
 2 000 
  
 1 000 
  
 100 000 
  
 4 
  
 2 001 
  
 4 000 
  
 2 000 
  
 150 000 
  
 5 
  
 4 001 
  
 7 000 
  
 3 000 
  
 200 000 
  
 6 
  
 7 001 11 000 
  
 4 000 
  
 250 000 
  
 7 
  
 11 001 
  
 16 000 
  
 5 000 
  
 300 000 
  
 8 
  
 16 001 
  
 22 000 
  
 6 000 
  
 350 000 
  
 9 
  
 22 001 
  
 29 000 
  
 7 000 
  
 400 000 
  
 10 
  
 29 001 
  
 37 000 
  
 8 000 
  
 450 000 
  
 11 
  
 >37 
  
 000 
  
 500 000 
  
 Om en frivillig främjandeorganisation har 2 300 medlemmar kommer den att tillhöra klass 4 och få 150 000 kronor i grund- bidrag för att stötta organisationen och bl.a. bedriva information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar till de egna medlemmarna. 
 451 
  
 Bilaga 9 
  
 SOU 2001:15 
  
 Ungdomsbidrag 
 Utredningen har bedömt att följande beloppsgränser skulle kunna gälla för ungdomsbidrag. Ungdomsbidraget omfattar dels en fast del per klass som är 100 000 kronor i den lägsta klassen och som ökar med 100 000 per klass, dels en rörlig del per ungdomsmedlem. Utredningen har uppskattat den rörliga delen till högst 300 kronor per ungdomsmedlem. 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar 
  
 Maxbidrag per klass (fast + rörligt 
  
 300 kr/ medlem) 
  
 1 
  
 100 000 + 150 000 = 250 000 
  
 2 
  
 501 – 1 000 
  
 200 000 + 300 000 = 500 000 
  
 3 
  
 1 001 – 1 500 
  
 300 000 + 450 000 = 750 000 
  
 4 
  
 1 501 – 2 000 
  
 400 000 + 600 000 
  
 = 1 000 000 
  
 5 
  
 2 001 – 2 500 
  
 500 000 + 750 000 
  
 = 1 250 000 
  
 6 
  
 2 501 – 3 000 
  
 600 000 + 900 000 
  
 = 1 500 000 
  
 7 
  
 > 3 000 
  
 700 000 + 900 000 
  
 = 1 600 000 
  
 Om en frivillig totalförsvarsorganisation med ungdomsverksamhet har 7 500 medlemmar, varav 800 är ungdomar kommer organisa- tionen att tillhöra klass 6 och få 250 000 kronor i grundbidrag. När det gäller ungdomsverksamhet tillhör organisationen klass 2 och få 440 000 (200 000 + 800 x 300 kr) kronor i ungdomsbidrag. Orga- nisationens totala organisationsstöd blir 690 000 kronor. 
 452 
  
 SOU 2001:15 
  
 Bilaga 9 
  
 Kompetensbidrag 
 Utredningen har bedömt att följande beloppsgränser skulle kunna gälla för kompetensbidrag. 
  
 Klass 
  
 Antal medlemmar per klass 
  
 Bidrag per klass 
  
 1 
  
 500 000 
  
 2 
  
 501 
  
 750 
  
 750 000 
  
 3 
  
 751 1 000 
  
 1 000 000 
  
 4 
  
 1 001 
  
 1 500 
  
 1 250 000 
  
 5 
  
 1 501 
  
 2 000 
  
 1 500 000 
  
 6 
  
 2 001 
  
 2 500 
  
 1 750 000 
  
 7 
  
 2 501 
  
 3 000 
  
 2 000 000 
  
 8 
  
 3 001 
  
 3 500 
  
 2 250 000 
  
 9 
  
 3 501 
  
 4 000 
  
 2 500 000 
  
 10 
  
 4 001 
  
 4 500 
  
 2 750 000 
  
 11 
  
 4 501 
  
 5 000 
  
 3 000 000 
  
 12 
  
 5 001 
  
 5 500 
  
 3 250 000 
  
 13 
  
 5 501 
  
 6 000 
  
 3 500 000 
  
 14 
  
 6 001 
  
 6 500 
  
 3 750 000 
  
 15 
  
 6 501 
  
 7 000 
  
 4 000 000 
  
 16 
  
 7 001 
  
 8 000 
  
 4 250 000 
  
 17 
  
 8 001 
  
 9 000 
  
 4 500 000 
  
 18 
  
 9 001 10 000 
  
 4 750 000 
  
 19 
  
 10 001 
  
 15 000 
  
 5 000 000 
  
 20 
  
 15 001 
  
 20 000 
  
 5 500 000 
  
 21 
  
 20 001 
  
 25 000 
  
 6 500 000 
  
 22 
  
 25 001 
  
 30 000 
  
 7 500 000 
  
 23 
  
 >30 
  
 000 
  
 9 000 000 
  
 Om en frivillig bemanningsorganisation med ungdomsverksamhet har 7 500 medlemmar, varav 800 är ungdomar kommer organisa- tionen att tillhöra klass 6 och få 250 000 kronor i grundbidrag. När det gäller ungdomsverksamhet kommer organisationen att tillhöra klass 2 och få 440 000 kronor i ungdomsbidrag. När det gäller kompetensbidrag kommer organisationen att tillhöra klass 16 och få 4 250 000 kronor i kompetensbidrag. Organisationens totala organisationsstöd blir 4 940 000 kronor. 
 453 
 Bilaga 10 
 Frivilligorganisationernas finansieringsvägar från staten år 2000 (mkr) 
 455 
 Frivilligorganisationernas finansieringsvägar från staten år 2000 (mkr) 
 Regeringen 
  
 Försvarsdep. 
  
 Kulturdep. 
  
 RF 
  
 Ung. 
  
 D 6 
  
 A 1 
  
 B 1/B 3/ B 6 
  
 Säk.främj. 
  
 Stöd inom 
  
 styr. 
  
 stöd 
  
 ramen för 
  
 1,3 
  
 0,78 
  
 3 
  
 andra mynd- 
  
 2 
  
 1 
  
 (SSP 
 F) 
  
 1 
  
 anslag 
  
 (SPSF) 
  
 (SLS) 
  
 ÖCB 
  
 SoS 
  
 SRV 
  
 Försvars- 
  
 Försvars- 
  
 ÖCB 
  
 Försvars- 
  
 makten 
  
 makten 
  
 makten 
  
 59, 2 
  
 29 
  
 117, 3 
  
 0,5 
  
 3,2 
  
 AMS 
  
 3,86 
  
 Försvars- 
  
 Civila 
  
 makten 
  
 mynd. 
  
 23,8 
  
 17,9 
  
 (Indirekt) 
  
 ? 
  
 110 
  
 UngLottor:  
 0, 5 
  
 2 
  
 SRV 
  
 Försvars- 
  
 SkytteUO:  
 3, 9 
  
 2 
  
 makten 
  
 SBF 
 2 
  
 SLS 
 2 
  
 535 
  
 88, 2 
  
 162,7 
  
 3,86 
  
 110 
  
 10, 2 
  
 3 
  
 9,48 
  
 HV: 
 535 
 Frivilliga försvarsorganisationer och andra frivilligorganisationer: 369 +19 
  
 Bidrag härutöver 
  
 Förkortningar 
  
 1. 
  
 Sponsring och stöd från näringslivet 
  
 AMS: Arbetsmarknadsstyrelsen 
  
 RF: Riksidrottsförbundet 
  
 2. 
  
 Frivilligorganisationernas egna fonderingar, penninggåvor (motsv.) från medlemmar 
  
 SoS: Socialstyrelsen 
  
 SPSF: Svenska Pistolskytte- 
  
 3. 
  
 Visst stöd från kommuner (lokaler, kopiering m.m.) 
  
 SRV: Statens räddningsverk 
  
 förbundet 
  
 SLS: Svenska Livräddnings- 
  
 SSPF: Svenska Sportskytte- 
  
 Fotnoter 
  
 sällskapet 
  
 förbundet 
  
 1. 
  
 Frivilliga försvarsorganisationer 
  
 SBF: Svenska Brandförsvars- 
  
 SkytteUO:Skytterörelsens 
  
 2. 
  
 Annan frivilligorganisation 
  
 föreningen 
  
 ungdomsorg