Utjämning av kommunernas LSS-kostnader - översyn och förslag 
 Till statsrådet Ramirez 
 Regeringen beslutade den 26 januari 2006 att tillkalla en särskild utredare (dir. 2006:15) för att följa upp och se över det nationella kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). 
 Genom tilläggsdirektiv (dir. 2007:65) den 26 april 2007 förläng- des utredningstiden till senast den 15 september 2007. 
 Som särskild utredare förordnades generaldirektören vid Fortifi- kationsverket, Hodge, fr.o.m. den 26 januari 2006. 
 Den 10 februari 2006 förordnades som sakkunniga att biträda utredningen departementsrådet Martin, departementssek- reteraren Bean samt ekonomen Ramos. Som experter förordnades samma datum enhetschef Marshall, departementssekreteraren Faulkner, avdelningsdirektör Chambers, rättssakkunnige Turner samt statistiker Nunez. Bean entledigades från uppdraget den 13 november 2006 och samma dag förordnades departementssekrete- raren Jackson som sakkunnig. 
 Sekreterare har varit ämnesrådet Meyers. Utredningen har antagit namnet  
 LSS-utjämningskommittén. 
  
 Utredningen överlämnade i juni 2006 delbetänkandet Uppfölj- ning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  (SOU 2006:69). 
 Härmed överlämnar utredningen slutbetänkandet Utjämning av kommunernas  
 LSS-kostnader 
  – översyn och förslag (SOU 2007:62). Utredningens uppdrag är härmed slutfört. 
 Stockholm i september 2007 
 Hodge 
 Brown 
 Innehåll 
  
 Förkortningar..................................................................... 
  
 11 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 21 
  
 1 
  
 Förslag till lag om utjämning av kostnader för stöd och 
  
 service till vissa funktionshindrade ........................................ 
  
 21 
  
 2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:269) med 
  
 särskilda bestämmelser om kommuns och annan 
  
 menighets utdebitering av skatt, m.m.................................... 
  
 24 
  
 1 
  
 Utredningsuppdraget .................................................. 
  
 27 
  
 1.1 
  
 Utredningsuppdraget............................................................... 
  
 27 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetets inriktning och uppläggning.................... 
  
 29 
  
 1.2.1 Del 1 och utredningens delbetänkande sommaren 
  
 2006 ............................................................................... 
  
 29 
  
 1.2.2 Del 2 och utredningens slutbetänkande i 
  
 september 2007 ............................................................. 
  
 30 
  
 2 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade 
  
 (LSS) ........................................................................ 
  
 33 
  
 2.1 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade 
  
 (LSS) ......................................................................................... 
  
 33 
  
 2.2 Lagen (1993:389) om assistansersättning – LASS ................. 
  
 36 
  
 2.3 
  
 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska regleringar 
  
 och länsvisa mellankommunala kostnadsutjämningar........... 
  
 37 
  
 5 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2007:62 
  
 2.4 
  
 Tidigare utredningar om kostnadsutjämning för LSS- 
  
 verksamhet................................................................................ 
  
 38 
  
 2.4.1 
  
 Strukturkostnadsutredningen ...................................... 
  
 38 
  
 2.4.2 
  
 Landstingsekonomiska utredningen............................ 
  
 39 
  
 2.4.3 
  
 Statsbidragsberedningen............................................... 
  
 39 
  
 2.4.4 
  
 Arbetsgrupp inom Socialdepartementet...................... 
  
 39 
  
 2.4.5 
  
 Kommunala utjämningsutredningen ........................... 
  
 40 
  
 2.4.6 Arbetsgrupp med uppdrag att ta fram förslag till 
  
 ett statsbidrag för utjämning mellan kommuner 
  
 av kostnader för verksamhet enligt LSS ...................... 
  
 41 
  
 2.4.7 Kommittén Utjämning av  
 LSS-kostnader................... 
  
 42 
  
 2.5 Statliga bidrag för utjämning av kostnadsskillnader .............. 
  
 43 
  
 2.6 
  
 Nationell kostnadsutjämning för verksamhet enligt LSS 
  
 införs 
  
 ......................................................................................... 
  
 43 
  
 2.7 
  
 Systemet för kommunalekonomisk utjämning ...................... 
  
 44 
  
 3 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas LSS- 
  
 verksamhet ................................................................ 
  
 49 
  
 3.1 
  
 Systemets .............................................................uppbyggnad 
  
 49 
  
 3.2 
  
 Underlaget .................................................för beräkningarna 
  
 50 
  
 3.3 
  
 Antalet .................................................................LSS-insatser 
  
 50 
  
 3.3.1 ....................... 
  
 Kommunernas räkenskapssammandrag 
  
 51 
  
 3.3.2 ............Genomsnittskostnader för olika  
 LSS-insatser 
  
 52 
  
 3.3.3 ................................. 
  
 Grundläggande standardkostnad 
  
 53 
  
 3.3.4 .............. 
  
 Koncentrations - och personalkostnadsindex 
  
 53 
  
 3.3.5 ..................Slutlig standardkostnad, bidrag och avgift 
  
 55 
  
 3.3.6 .............................................................. 
  
 Införanderegler 
  
 55 
  
 3.4 
  
 Möjligheter .....................att ändra i kommunernas underlag 
  
 56 
  
 4 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 
  
 20042007 ................................................................ 
  
 59 
  
 4.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 59 
  
 4.2 
  
 Kostnadsutvecklingen för LSS och de olika LSS- 
  
 insatserna .................................................................................. 
  
 59 
  
 6 
  
 SOU 2007:62 
  
 Innehåll 
  
 4.2.1 Stora kostnadsskillnader för LSS mellan län och 
  
 kommuner..................................................................... 
  
 63 
  
 4.3 
  
 Utvecklingen av antalet  
  
 LSS-insatser 
  i landet och 
  
 skillnader mellan kommuner................................................... 
  
 68 
  
 4.4 
  
 Hur skillnader i insatser och kostnader beaktas i 
  
 kostnadsutjämningen............................................................... 
  
 69 
  
 4.5 
  
 Resultat av uppföljningen........................................................ 
  
 75 
  
 4.5.1 Jämförelser mellan kostnadsutjämningen och 
  
 redovisade kostnader .................................................... 
  
 75 
  
 4.5.2 Måluppfyllelsen i kostnadsutjämningen...................... 
  
 82 
  
 4.6 
  
 Kommunernas underlag i utjämningssystemet ...................... 
  
 84 
  
 4.6.1 Ändringar i underlagen och överklaganden ................ 
  
 84 
  
 4.6.2 Aktualitet i underlagen för utjämningssystemet ........ 
  
 84 
  
 4.7 
  
 Kostnads- och volymutvecklingen för 
  
 handikappomsorgen................................................................. 
  
 86 
  
 5 
  
 Påverkbarhet och påverkan.......................................... 
  
 89 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................... 
  
 89 
  
 5.2 
  
 Hur kommunala beslut kan påverka utjämningen................. 
  
 89 
  
 5.3 
  
 Har utjämningssystemet påverkat  
 LSS-verksamheten? ........ 
  
 91 
  
 5.4 
  
 Synpunkter från kommuner och fältundersökning ............... 
  
 92 
  
 5.5 
  
 Intervjuundersökningen .......................................................... 
  
 96 
  
 5.6 
  
 Har  
 LSS-utjämningen 
  förändrat verksamheten?.................... 
  
 98 
  
 5.7 
  
 Hur avtal om kostnadsansvar för  
  
 LSS-insatser 
  påverkat 
  
 utjämningen.............................................................................. 
  
 99 
  
 6 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för 
  
 LSS ........................................................................ 
  
 101 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter för kostnadsutjämningen och behov av 
  
 förändringar............................................................................ 
  
 101 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2007:62 
  
 6.2 
  
 Förutsättningar att begränsa påverkbarheten på 
  
 underlaget för beräkningarna................................................. 
  
 102 
  
 6.2.1 Finns det opåverkbara faktorer för LSS- 
  
 utjämning? ................................................................... 
  
 102 
  
 6.2.2 Möjligheter att utnyttja information från 
  
 socialförsäkringssystemet för 
  
 kostnadsutjämningen.................................................. 
  
 103 
  
 6.3 
  
 Olika utjämningsmodeller ..................................................... 
  
 106 
  
 6.4 
  
 Utredningens förslag – en förbättring av nuvarande 
  
 LSS-utjämning ........................................................................ 
  
 107 
  
 6.4.1 
  
 Underlag för kostnadsutjämningen ........................... 
  
 108 
  
 6.4.2 
  
 Ekonomiska effekter................................................... 
  
 116 
  
 6.5 Kan  
 LSS-utjämningen 
  förenklas? .......................................... 
  
 123 
  
 6.5.1 
  
 Ekonomiska effekter................................................... 
  
 127 
  
 6.6 
  
 En opåverkbar kostnadsutjämning, men först på längre 
  
 sikt........................................................................................... 
  
 130 
  
 7 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna i 
  
 kostnadsutjämningen ................................................ 
  
 137 
  
 7.1 
  
 När bör de föreslagna förändringarna införas? .................... 
  
 137 
  
 7.2 
  
 Förslag till nya införanderegler ............................................. 
  
 138 
  
 8 
  
 LSS-utjämningens 
  fortlevnad ..................................... 
  
 141 
  
 9 
  
 Författningskommentar ............................................. 
  
 143 
  
 9.1 
  
 Förslaget till lag om utjämning av kostnader för stöd 
  
 och service till vissa funktionshindrade ................................ 
  
 143 
  
 9.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan 
  
 menighets utdebitering av skatt, m.m 
  
 ...................................144 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 2006:15................................... 
  
 145 
  
 Bilaga 2 
  
 Tilläggsdirektiv 2007:65...................................... 
  
 155 
  
 8 
 SOU 2007:62 Innehåll 
  
 Bilaga 3 Fältundersökning om insatser och behov för 
  
 personer med funktionshinder ................................... 
  
 157 
  
 Bilaga 4 
  
 Genomgång av möjliga faktorer för ett nationellt 
  
 utjämningssystem för kommunernas  
 LSS-insatser........ 
  
 199 
  
 Bilaga 5 
  
 Beräkningar av förslag till opåverkbart system för 
  
 kommunal kostnadsutjämning av  
 LSS-verksamheten.... 
  
 211 
  
 Bilaga 6 
  
 Stordriftsfördelar och koncentrationsindex i 
  
 kommunernas  
 LSS-verksamhet .................................. 
  
 243 
  
 Bilaga 7 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 
  
 2007 ...................................................................... 
  
 249 
  
 9 
 Förkortningar 
  
 HVB 
  
 Hem för vård och boende 
  
 dir. 
  
 Kommittédirektiv 
  
 LASS 
  
 Lagen (1993:388) om assistansersättning 
  
 LSS 
  
 Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa 
  
 funktionshindrade 
  
 K-IX 
  
 Koncentrationsindex 
  
 PK-IX 
  
 Personalkostnadsindex 
  
 prop. 
  
 Regeringens proposition 
  
 RS 
  
 Räkenskapssammandraget 
  
 SCB 
  
 Statistiska centralbyrån 
  
 SoL 
  
 Socialtjänstlagen (2001:453) 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 11 
 Sammanfattning 
 Utredningen har haft regeringens uppdrag att följa upp och se över kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  och vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt. I direktiven anges två redovisningstidpunkter. Utredningsarbetet har därför delats upp i två delar, där del 1 redovisades i delbetänkandet Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verk- 
  samhet (SOU 2006:69). Där föreslog vi i juni 2006 vissa föränd- ringar på kort sikt med införande från och med januari 2007. 
 Del 1 omfattade bl.a. frågan om och hur personalkostnads- och koncentrationsindex skulle uppdateras inför 2007. Dessa index ska ta hänsyn till hur kostnaderna påverkas av stödets omfattning och av s.k. stordriftsfördelar i verksamheten. Inför bidrags- och avgifts- året 2007 föreslog vi att båda indexen uppdateras till 2005 års nivå. Vi bedömde vidare att kommuner vars bidrag eller avgift, till följd av indexuppdateringen, försämras med mer än ett belopp som mot- svarar 200 kronor per invånare borde ges möjlighet att söka statsbidrag från regeringen. 
 Regeringen beslutade den 31 augusti 2006 att uppdatera LSS- utjämningen i enlighet med utredningens förslag. I budgetproposi- tionen för 2007 föreslogs att det särskilda bidraget, till följd av uppdateringens effekter för vissa kommuner skulle inrättas för 2007. 
 Resultatet av uppföljningen 
 I del 2 av utredningens arbete, som presenteras i detta slutbetän- kande, har kostnadsunderlag och utjämningsberäkningar för ytter- ligare ett och i vissa fall två år kunnat analyseras och jämföras. 
 Den uppföljning av kostnadsutjämningen för åren  
 2004–2007, 
  som redovisas i kapitel 4, visar på betydande skillnader mellan kommuner i antalet insatser och i nettokostnader per invånare. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kostnaderna är ojämnt fördelade mellan länen och mellan kommu- nerna. Kostnaderna i Jämtlands län översteg 2006 riksgenomsnittet med över 1 000 kronor per invånare samtidigt som Skånes kostna- der är 650 kronor lägre per invånare än riksgenomsnittet. Under perioden har kostnaderna ökat i samtliga län men med vissa undantag något snabbare i län med låga kostnader och något lång- sammare i län med höga kostnader. Det finns således en tendens till att kostnadsskillnaderna mellan länen utjämnats. 
 Det är stora skillnader mellan kommuner i antalet personer med  
 LSS-insatser. 
  Vännäs kommun med 147 personer per 10 000 invå- nare har således mer än sex gånger fler än Ydre kommuns 23 perso- ner per 10 000 invånare. Även om man exkluderar de kommuner med lägst och de med högst andel är variationen för övriga kom- muner fortfarande mycket hög. Skillnaderna mellan kommuner i antalet insatser leder självfallet till betydande skillnader i netto- kostnader per invånare mellan kommuner. 
 Kostnadsskillnaderna är betydligt större inom än mellan länen. I Habo kommun i Jönköpings län var nettokostnaderna drygt 600 kronor per invånare 2006. Det kan jämföras med Hedemora kom- muns i Dalarnas län på ca 6 300 kronor per invånare. Skillnaden motsvarar ett skatteuttag på närmare 4 procent (4 kronor) vid en riksgenomsnittlig skattekraft. Inom länen är det i de flesta fall samma kommuner som har högst respektive lägst kostnader från år till år. 
 I  
 LSS-utjämningen 
  omfördelas årligen närmare 2 miljarder kro- nor mellan kommunerna för en verksamhet vars nettokostnader är drygt 28 miljarder kronor. Nettoomfördelningen i den kommunal- ekonomiska kostnadsutjämningen är ca 5 miljarder kronor för kommunerna på verksamheter som sammantaget kostar ca 260 miljarder kronor. För landstingen omfördelas drygt 1,5 miljarder kronor inom hälso- och sjukvården vars kostnader är ca 145 miljar- der kronor. 
 De årliga förändringarna av utfallet i kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet 
  beror på att underlaget för beräkningarna uppdate- ras. I vårt delbetänkande konstaterades att stabiliteten varit betyd- ligt lägre i  
 LSS-utjämningen 
  jämfört med den kommunalekono- miska utjämningen, där förändringar i de olika verksamheterna i en kommun i stor utsträckning går åt olika håll och i viss mån tar ut varandra. För många kommuner är det fråga om stora årliga föränd- ringar i en jämförelsevis liten verksamhet. Förändringarna kan vara särskilt svåra att hantera för kommuner med liten folkmängd där en 
 14 
  
 SOU 2007:62 
  
 Sammanfattning 
  
 relativt liten förändring av antalet insatser kan få stora effekter på såväl kostnader som kostnadsutjämning. Det förefaller dock som att stabiliteten i  
 LSS-utjämningen 
  ökat något sedan införandet. Antalet kommuner i förändringsintervallet +- 250 kronor per invånare har ökat samtidigt som kommuner i förändringsinter- vallen +- 500 kronor per invånare eller mer har minskat i antal. 
 Som utjämningssystemets mått på träffsäkerheten har vi här jämfört kommunens beräknade standardkostnad i kostnadsutjäm- ningen för  
 LSS-verksamhet 
  med kommunens redovisade netto- kostnad för verksamheten två år tidigare. 
 För de fyra år som  
 LSS-utjämningen 
  tillämpats är antalet kom- muner med större avvikelser mellan standardkostnad och netto- kostnad högst 2005 då ingen uppdatering av personalkostnads- och koncentrationsindex gjordes och lägst 2007 då en uppdatering till årsvärde på dessa index gjordes. Näst minst avvikelse var det 2004 då också en uppdatering av index till årsvärde gjordes. Träffsäker- heten, mätt som andel kommuner där skillnaden mellan utfallet i kostnadsutjämning och nettokostnad hamnar inom en felmarginal på +- 15 procent, uppgår 2007 till drygt 90 procent. Tidigare år har träffsäkerheten varit lägre. 
 I uppdraget ingår att bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekono- miska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skillnader i andelen personer med  
 LSS-insatser 
  och kostnader för  
 LSS-verksamhet. 
  
 Kostnadsskillnaderna mellan kommunerna före utjämningen upp- gick till över 6 500 kronor per invånare 2005. Över 30 kommuner hade en nettokostnad som översteg riksgenomsnittet med 1 000 kro- nor per invånare eller mer. Samtidigt hade över 40 kommuner en nettokostnad som var 1 000 kronor lägre per invånare än riksgenom- snittet. 
 Efter kostnadsutjämningen, med 2007 års bidrag och avgifter, hade ingen kommun en nettokostnad som avvek från riksgenom- snittet med mer än 1 000 kronor per invånare. Närmare 78 procent av kommunerna låg i intervallet +/- 250 kronor per invånare efter kostnadsutjämningen jämfört med 23 procent före utjämningen. För 89 procent av kommunerna minskade skillnaden gentemot riksgenomsnittet genom utjämningen. 
 Genom utjämningen reduceras skillnaden mellan kommunerna betydligt och de ekonomiska förutsättningarna blir således mer lik- värdiga för det stora flertalet kommuner. Vi anser därför att målet 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:62 
  
 med utjämningen i stor utsträckning har uppnåtts även om det sker med en viss tidseftersläpning. 
 Föreslagna förändringar i kostnadsutjämningen 
 Vi har diskuterat och prövat olika principiella lösningar på kost- nadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet. 
  Utgångspunkterna för arbetet har varit att försöka förbättra träffsäkerheten, förenkla utjämningssystemet och att minska de enskilda kommunernas påverkbarhet på beräkningarna av bidrag och avgifter. 
 Parallellt med vårt utredningsarbete har  
 LSS-kommittén 
  upp- draget att se över lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Uppdraget har utvidgats genom tilläggsdirektiv i juni 2006 och i juni och juli 2007. Då vi lämnar våra förslag innan  
 LSS-kommittén 
  ska redovisa sitt uppdrag (senast den 30 juni 2008) är förutsättningarna att i våra förslag kunna ta hänsyn till de förslag  
 LSS-kommittén 
  lämnar således mycket begränsade. Vi har därför i våra förslag utgått från nuvarande ansvarsfördelning för LSS och LASS och nuvarande  
 LSS-insatser. 
  
 Vi har försökt finna opåverkbara strukturella faktorer som kan användas för en kostnadsutjämning, men i likhet med tidigare utredningar inte lyckats. Det har visat sig att ersättningar från socialförsäkringen inte kan ligga till grund för utjämningen av de kommunala kostnaderna för  
 LSS-verksamheten. 
  Med dessa utgångspunkter har utredningen diskuterat olika modellalternativ. 
 Vårt förslag utgår från i nuvarande  
 LSS-utjämning 
  använda LSS- insatser men där vissa delar utvecklas och justeras med utgångs- punkt från vad som framkommit i utredningens uppföljnings- arbete. Kostnadsfördelningen mellan olika  
 LSS-insatser 
  uppdateras och vissa insatsers hantering i utjämningen omdefinieras. Utred- ningen har följt upp denna fördelning genom att utnyttja underlag från Sveriges Kommuner och Landstings handikappnycklar avse- ende 2005 och som omfattar uppgifter från ca 80 kommuner. Antalet personer med  
 LASS-beslut 
  föreslås ingå i beräkningarna, personer som bor i särskilt anpassad bostad föreslås utgå ur beräk- ningen och vissa dubbelräkningar tas bort vid beräkningen av standardkostnaden. Vårt förslag att ta bort koncentrationsindex från standardkostnadsberäkningen innebär samtidigt en förenkling av utjämningssystemet. 
 16 
  
 SOU 2007:62 
  
 Sammanfattning 
  
 I delbetänkandet konstaterades att träffsäkerheten blir högre när koncentrations- och personalkostnadsindex uppdateras jämfört med om ingen uppdatering av dessa index görs. De beräkningar som därefter gjorts för 2007 och inför 2008 pekar entydigt på en betydligt bättre träffsäkerhet när personalkostnadsindex uppdate- ras jämfört med om ingen uppdatering av detta index görs. 
 Våra analyser och alternativa beräkningar pekar tydligt på att personalkostnadsindex har avgörande betydelse för att en accepta- bel träffsäkerhet ska kunna uppnås. Vi föreslår därför att personal- kostnadsindex ska finnas kvar men att det måste räknas om med utgångspunkt från de förändringar som föreslås i övrigt. 
 Det är viktigt att upprätthålla en hög träffsäkerhet och särskilt för mindre kommuner kan ett fåtal och t.o.m. enstaka tillkom- mande personer med omfattande behov av stöd och service med- föra kostnader som avsevärt överstiger de genomsnittskostnader för  
 LSS-insatserna 
  som tillämpas i utjämningen. Utan en uppdate- ring ökar då skillnaderna mellan verksamhetskostnader och utjäm- ning. Det motsatta uppkommer då personer med omfattande behov av vård och service flyttar från kommunen eller avlider. 
 De förändringar och uppdateringar som här föreslås innebär att också personalkostnadsindex samtidigt uppdateras, dvs. från och med 2009. Vi anser också att personalkostnadsindex bör uppdateras ofta, kanske varje år, för att en hög träffsäkerhet ska kunna upp- rätthållas. 
 Underlaget för beräkningarna av  
 LSS-utjämningen 
  är påverkbart eftersom det utgörs av beslut om insatser som kommunerna själva fattat och beräkningen av varje kommuns personalkostnadsindex baseras bl.a. på de kostnader för verksamheten som kommunen redovisat till SCB i räkenskapssammandraget. 
 Då våra förslag inte ändrar denna påverkbarhet i någon större utsträckning finns ingen grund för att föreslå att  
 LSS-utjämningen 
  redan 2009 överförs som en delmodell till det kommunalekono- miska utjämningssystemet. Vi anser att kostnadsutjämningen för LSS, i likhet med systemet för kommunalekonomisk utjämning, bör bli föremål för en motsvarande löpande uppföljning och utvär- dering. 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2007:62 
  
 Utfall och införanderegler 
 De största förändringarna i utfall beror på att antalet personer med LASS ingår i beräkningarna och att det samtidigt görs en uppdel- ning av kostnaderna för personlig assistans på LSS respektive LASS. Vidare påverkas ett antal kommuner av att personer boende i särskilt anpassad bostad tas bort från utjämningsberäkningarna. Uppdateringen av kostnadsfördelningen på de olika insatserna ger däremot endast upphov till begränsade omfördelningseffekter. För ett flertal kommuner dämpas dock de totala omfördelningseffek- terna av att personalkostnadsindex samtidigt räknas om. 
 Knappt 60 procent av kommunerna får förändrade bidrag/avgifter som är mindre än 100 kronor per invånare. 
 Cirka 15 kommuner förlorar över 200 kronor per invånare och som mest drygt 400 kronor per invånare. Närmare 35 kommuner får en förbättring med över 200 kronor per invånare och som mest över 900 kronor per invånare. 
 För det stora flertalet kommuner leder vårt förslag till begrän- sade förändringar av bidrag och avgifter varför någon motsvarande införandeperiod som när systemet infördes inte behövs. Vi anser att de kommuner som får en avgiftshöjning eller en bidragsminsk- ning till följd av de föreslagna förändringarna som överstiger 200 kronor per invånare bör få ett bidrag motsvarande det belopp som överstiger 200 kronor per invånare och bidraget bör endast utgå under införandeåret 2009. Om de föreslagna förändringarna införts 2007 har kostnaderna för införandereglerna beräknats till ca 20 miljoner kronor. 
 Författningskonsekvenser 
 Våra förslag föranleder ändringar i  
 LSS-utjämningslagarna 
  och änd- ringar i  
 LSS-utjämningsförordningen. 
  Vi föreslår att de två lagarna sammanförs till en lag, lag om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. Lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 2009, samtidigt som nuvarande  
 LSS-utjämningslagar 
  före- slås upphävas. 
 18 
  
 SOU 2007:62 
  
 Sammanfattning 
  
 Andra utjämningsalternativ 
 Utredningen redovisar också två andra möjliga lösningar på kost- nadsutjämningen. Ett av dessa alternativ utgår också från antalet  
 LSS-insatser, 
  men beräkningarna av standardkostnaderna begränsas till att enbart omfatta de insatser där kostnadsskillnaderna mellan kommunerna är störst och i störst behov av utjämning. 
 Det tredje alternativet avser att inte bygga på antalet  
 LSS-insat- 
  ser utan på andra och för kommunerna opåverkbara faktorer som ska kunna beakta skillnader i verksamhetens omfattning i utgångs- läget och hur denna beräknas förändras. Denna lösning är dock mindre lämplig att tillämpa redan 2009 utan först i ett längre tids- perspektiv på minst fem års sikt och då längre erfarenheter av förändringstakten av antalet personer med  
 LSS-insatser 
  och kostnader i kommuner med olika mycket  
 LSS-verksamhet 
  kan dokumenteras ytterligare. 
 19 
 Författningsförslag 
  
 1 
  
 Förslag till 
  
 lag om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade 
 Härigenom föreskrivs följande. 
 Inledande bestämmelse 
  
 1 §  
 Denna lag innehåller bestämmelser om utjämningsbidrag och utjämningsavgifter för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och lagen (1993:389) om assistansersättning. 
 Beräkning av bidrag och avgifter 
  
 2 §  
 För varje kommun beräknas en standardkostnad för 
  
 1. 
  
 insatser enligt 9 §  
  
 2–8 
  och 10 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 
  
 2. 
  
 bostad med särskild service för vuxna, och 
  
 3. 
  
 den ersättning varje kommun betalar till Försäkringskassan enligt 20 § lagen (1993:389) om assistansersättning. 
  
 Om en person har beviljats både insatsen biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assi- stans och insatsen bostad med särskild service för vuxna skall endast sistnämnda insats ingå i beräkningen. 
 Med standardkostnad avses en för varje kommun beräknad teo- retisk kostnad för de verksamheter och den ersättning som anges i första stycket. 
 21 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:62 
  
 3 
  
 §  
 En kommun vars standardkostnad per invånare överstiger den för landet genomsnittliga standardkostnaden per invånare har rätt till ett bidrag som motsvarar mellanskillnaden, multiplicerad med antalet invånare i kommunen den 1 november året före det år bidraget skall lämnas (utjämningsåret). 
 En kommun vars standardkostnad per invånare understiger den för landet genomsnittliga standardkostnaden per invånare skall betala en avgift som motsvarar mellanskillnaden, multiplicerad med antalet invånare i kommunen den 1 november året före utjämnings- året. 
 Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om beräkningen av bidraget och avgiften. 
  
 4 
  
 §  
 Bidrag och avgifter beräknas på grundval av den indelning av kommuner som gäller vid början av utjämningsåret. 
 Hur bidrag och avgifter fastställs 
  
 5 §  
 Skatteverket beslutar senast den 20 januari under utjämnings- året preliminärt om bidrag respektive avgifter för varje kommun. 
 En kommun får senast den 15 februari under utjämningsåret till Skatteverket påtala brister och oriktiga uppgifter i underlaget för beslutet. 
 Skatteverket fastställer bidrag respektive avgifter för varje kom- mun senast den 15 april under utjämningsåret. 
 Utbetalning och betalning 
  
 6 §  
 Bidrag och avgifter skall betalas respektive avräknas i samband med och på motsvarande sätt som vid utbetalning av kommunal- skattemedel enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 Överklagande 
  
 7 §  
 Skatteverkets beslut enligt denna lag får överklagas hos regeringen. 
 Vid prövningen av ett beslut enligt 5 § tredje stycket får sådana fel och brister i underlaget för beslutet som har påtalats först efter 
 22 
  
 SOU 2007:62 
  
 Författningsförslag 
  
 den tidpunkt som anges i 5 § andra stycket, beaktas endast om det finns synnerliga skäl. 
  
 1. 
  
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2009. Genom lagen upp- 
  
 hävs 
 a) lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, och 
 b) lagen (2003:887) om utjämningsbidrag till kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 
  
 2. 
  
 De upphävda lagarna gäller fortfarande i fråga om bidrag och avgifter för år 2008 och tidigare år. 
  
 3. 
  
 En kommun vars bidrag eller avgift år 2008 minskar respektive ökar med mer än 200 kronor per invånare enligt de lagar som upp- hävs genom denna lag jämfört med en kommuns bidrag respektive avgift enligt  
  
 Lewis 
  §§ om dessa bestämmelser skulle ha gällt för år 2008, har rätt till ett tillfälligt införandebidrag under år 2009 mot- svarande det belopp som överstiger 200 kronor per invånare. 
 23 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:62 
  
 2 Förslag till 
 lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
 1 
  
 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. skall ha följande lydelse. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 4 § 
 2 
  
 Det som sägs i denna paragraf om kommun och kommunal- skattemedel tillämpas också i fråga om landsting och landstings- skattemedel samt kommuns begravningsavgiftsmedel. I fråga om slutavräkning av begravningsavgiftsmedel gäller dock i stället bestämmelserna i sjätte stycket. 
 En kommun har rätt att under visst år (beskattningsåret) av staten uppbära preliminära kommunalskattemedel med ett belopp som motsvarar produkten av de sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i kommunen enligt Skatteverkets beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) om taxering till kommunal inkomstskatt (skatteunderlaget) året före beskattningsåret, den skattesats som har beslutats för beskattningsåret och de uppräk- ningsfaktorer enligt tredje stycket som har fastställts senast i september året före beskattningsåret. 
 Senast i september varje år skall regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, fastställa två uppräkningsfaktorer som skall svara mot den uppskattade procentuella förändringen av skatte- underlaget i riket. Den ena skall avse förändringen mellan andra och första året före beskattningsåret. Den andra skall avse föränd- ringen mellan året före beskattningsåret och beskattningsåret. Under år då riksdagsval hålls i september, får regeringen dock ändra redan fastställda uppräkningsfaktorer. Detta skall ske senast 
  
 en vecka efter att regeringen avlämnat budgetpropositionen. 
  
 Innan Skatteverket betalar ut 
  
 Innan Skatteverket betalar ut 
  
 kommunalskattemedel 
  
 till 
  
 kommunalskattemedel 
  
 till 
  
 kommunerna 
  
 skall 
  
 avräkning 
  
 kommunerna 
  
 skall avräkning 
  
 och tillägg 
  
 för bidrag göras 
  
 och tillägg 
  
 för bidrag 
  
 göras 
  
 1 
  
 Lagen omtryckt 1973:437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:191. 
  
 2 
  
 Senaste lydelse 2004:774. 
  
 24 
 SOU 2007:62 Författningsförslag 
  
 enligt 19 § lagen (2004:773) om 
  
 enligt 19 § lagen (2004:773) om 
  
 kommunalekonomisk 
  
 utjäm- 
  
 kommunalekonomisk 
  
 utjäm- 
  
 ning. 
  
 Vidare 
  
 skall 
  
 avräkning 
  
 ning och 6 § lagen (2008:000) 
  
 göras enligt 6 § lagen (2003:886) 
  
 om utjämning av kostnader för 
  
 om utjämningsavgift för kommu- 
  
 stöd och service till vissa funk- 
  
 ner för kostnader enligt lagen 
  
 tionshindrade. 
  
 Vidare 
  
 skall 
  
 (1993:387) om stöd och service 
  
 avräkning 
  
 göras enligt 
  
 16 kap. 
  
 till 
  
 vissa 
  
 funktionshindrade 
  
 och 
  
 8 § 
  
 skattebetalningslagen 
  
 16 kap. 
  
 8 § 
  
 skattebetalnings- 
  
 (1997:483). Det belopp som 
  
 lagen 
  
 (1997:483) 
  
 samt 
  
 tillägg 
  
 framkommer 
  
 skall 
  
 betalas 
  
 ut 
  
 göras för bidrag enligt 6 § lagen 
  
 med en tolftedel per månad den 
  
 (2003:887) om utjämningsbidrag 
  
 tredje vardagen räknat från den 
  
 till 
  
 kommuner 
  
 för 
  
 kostnader 
  
 17 i månaden, varvid dag som 
  
 enligt lagen (1993:387) om stöd 
  
 enligt 2 § lagen (1930:173) om 
  
 och service till vissa funktions- 
  
 beräkning av lagstadgad tid jäm- 
  
 hindrade. Det belopp som fram- 
  
 ställs med allmän helgdag inte 
  
 kommer skall betalas ut med en 
  
 skall medräknas. Är kommu- 
  
 tolftedel per månad den tredje 
  
 nens fordran inte uträknad vid 
  
 vardagen räknat från den 17 i 
  
 utbetalningstillfällena 
  
 i 
  
 måna- 
  
 månaden, varvid dag som enligt 
  
 derna januari och februari, skall 
  
 2 § lagen (1930:173) om beräk- 
  
 utbetalningarna dessa 
  
 månader 
  
 ning av lagstadgad tid jämställs 
  
 grundas på samma belopp som 
  
 med allmän helgdag inte skall 
  
 utbetalningen i december månad 
  
 medräknas. 
  
 Är 
  
 kommunens 
  
 det föregående året. När sär- 
  
 fordran 
  
 inte 
  
 uträknad 
  
 vid 
  
 skilda skäl föranleder det får 
  
 utbetalningstillfällena 
  
 i 
  
 måna- 
  
 Skatteverket dock 
  
 förordna 
  
 att 
  
 derna januari och februari, skall 
  
 utbetalningen 
  
 skall 
  
 grundas 
  
 på 
  
 utbetalningarna 
  
 dessa 
  
 månader 
  
 ett annat belopp. Om något av 
  
 grundas på samma belopp som 
  
 de belopp som utbetalningen i 
  
 utbetalningen i december månad 
  
 månaderna januari, februari och 
  
 det föregående året. När sär- 
  
 mars grundats på inte motsvarar 
  
 skilda skäl föranleder det får 
  
 en tolftedel 
  
 av 
  
 kommunens 
  
 Skatteverket 
  
 dock 
  
 förordna 
  
 att 
  
 fordran, skall den jämkning som 
  
 utbetalningen 
  
 skall 
  
 grundas 
  
 på 
  
 föranleds av detta ske i fråga om 
  
 ett annat belopp. Om något av 
  
 utbetalningen i april eller, om 
  
 de belopp som utbetalningen i 
  
 det är fråga om ett större 
  
 månaderna januari, februari och 
  
 belopp, 
  
 fördelas 
  
 på 
  
 mars grundats på inte motsvarar 
  
 utbetalningarna i april, maj och 
  
 en 
  
 tolftedel 
  
 av 
  
 kommunens 
  
 juni månader. 
  
 fordran, skall den jämkning som 
  
 föranleds av detta ske i fråga om 
  
 25 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2007:62 
  
 utbetalningen i april eller, om det är fråga om ett större belopp, fördelas på utbetalningarna i april, maj och juni månader. 
 En slutavräkning av kommunalskattemedlen skall ske när den årliga taxeringen under året efter beskattningsåret har avslutats. Därvid skall en kommun som inte ingår i ett landsting behandlas som om den även utgjorde ett landsting. Produkten av skatte- underlaget enligt den taxeringen och den skattesats som har beslu- tats för beskattningsåret utgör de slutliga kommunalskattemedlen. Om summan av dessa överstiger summan av de preliminära kommunalskattemedlen enligt andra stycket skall skillnaden betalas ut till kommunerna med ett enhetligt belopp per invånare den 1 november året före beskattningsåret. I motsatt fall skall skillnaden återbetalas av kommunerna med ett enhetligt belopp per invånare den 1 november året före beskattningsåret. Utbetalning eller åter- betalning skall göras i januari andra året efter beskattningsåret. 
 En slutavräkning av kommunens begravningsavgiftsmedel skall ske när den årliga taxeringen under året efter beskattningsåret har avslutats. Produkten av skatteunderlaget enligt den taxeringen och den avgiftssats för begravningsavgiften som har beslutats för beskattningsåret utgör de slutliga begravningsavgiftsmedlen. Om dessa överstiger de preliminära begravningsavgiftsmedlen enligt andra stycket skall skillnaden betalas ut till kommunen. I motsatt fall skall skillnaden återbetalas av kommunen. Utbetalning eller återbetalning skall göras i januari andra året efter beskattningsåret. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2009. 
 26 
 1 Utredningsuppdraget 
  
 1.1 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 Utredarens uppdrag enligt direktiven (dir. 2006:15) är att följa upp och se över kostnadsutjämningssystemet för  
 LSS-verksamhet 
  och vid behov föreslå förändringar. Uppdraget gäller i korthet att bedöma om målet med systemet uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS, och hur tidseftersläpningen och påverkbarheten på beräkningsunderlaget samt kvalitén i kommunernas uppgiftslämnande inverkar på resultatet. Vidare ingår att undersöka förenklingsmöjligheter i systemet som samtidigt innebär att påverkbarheten minskas, samt om utjämningssy- stemet påverkar  
 LSS-verksamheten. 
  Om det finns oklarheter i regel- verket för LSS som har inverkan på kostnadsutjämningen bör sådana påtalas. 
 Sammanfattningsvis ska utredaren enligt direktiven 
  
 – 
  
 svara för en uppföljning och utvärdering av det nationella kost- nadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS och vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt, 
  
 – 
  
 bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts och om systemets utformning ger resultat som kan betraktas som rättvisa, 
  
 – 
  
 undersöka effekterna av tidseftersläpningen i underlaget för utjämningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan åren och om systemet, trots viss eftersläpning, ger ett rättvisande resultat, 
  
 – 
  
 följa upp och vid behov se över de genomsnittskostnader för olika  
  
 LSS-insatser 
  som ska användas i beräkningarna av standard- kostnaderna, 
 27 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2007:62 
  
 – 
  
 undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten på underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i LSS- utjämningen och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för att begränsa påverkbarheten, samt 
  
 – 
  
 undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet och förändringar inom kommunens  
  
 LSS-verksamhet. 
  
 Eftersom underlaget för  
 LSS-utjämningen 
  i stor utsträckning utgörs av beslut om insatser som kommunerna själva fattat är systemet påverkbart. Dessutom baseras beräkningen av varje kommuns personalkostnadsindex huvudsakligen på de kostnader för verk- samheten som kommunen redovisat i sitt räkenskapssammandrag. Utredaren ska därför undersöka om och i så fall hur och i vilken omfattning denna påverkbarhet kan ha inverkat på utfallet i LSS- utjämningen. 
 I uppdraget ingår att granska de statistiska uppgifter som kom- munerna lämnar till statistikansvariga myndigheter. Utredaren ska därvid se över möjligheterna att öka kvaliteten i uppgiftslämnandet och formerna för detta. Utredaren ska också överväga om det går att ge kommunerna bättre planeringsförutsättningar genom att tidigarelägga den tidpunkt då Statistiska centralbyrån (SCB) ska lämna preliminära uppgifter om bidrag och avgifter till kommu- nerna året före  
 bidrags-/avgiftsåret. 
  
 Mot bakgrund av den påverkbarhet som finns ingår i uppdraget att pröva om stora skillnader i verksamhetskostnader som beror på mycket kvalificerade stödinsatser kan beaktas på annat sätt än genom personalkostnads- och koncentrationsindex. Utredaren bör bl.a. pröva lösningar som innebär att systemet kan förenklas och att påverkbarheten samtidigt minskas. Om en förenkling kan komma att leda till att systemet ger en sämre träffsäkerhet bör utredaren föreslå hur denna kan förbättras. Utgångspunkten för förslagen på lång sikt ska dock i första hand vara ett utjämningssystem med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda kommunen. 
 Förslaget på kort sikt ska avse hur kostnadsutjämningen för 2007 och 2008 bör utformas så att påverkbarheten minskar och träffsäkerheten ökar. Utformningen av kostnadsutjämningen på lång sikt skall avse tiden efter införandeperiodens slut, dvs. från och med 2009. 
 28 
  
 SOU 2007:62 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 Direktiven redovisas i bilaga 1. Genom tilläggsdirektiv den 26 april 2007 förlängdes utredningstiden till senast den 15 september 2007. Tilläggsdirektiven redovisas i bilaga 2. 
  
 1.2 
  
 Utredningsarbetets inriktning och uppläggning 
  
 1.2.1 
  
 Del 1 och utredningens delbetänkande sommaren 2006 
  
 I direktiven anges två redovisningstidpunkter till regeringen. Utredningsarbetet har därför delats upp i två delar, där del 1 avser den del av uppdraget som redovisades i delbetänkandet Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas LSS- verksamhet (SOU 2006:69) sommaren 2006. Utredningsarbetet under vintern/våren 2006 inriktades därför mot de förslag till förändringar som enligt utredarens bedömning kunde genomföras från och med 2007. Förslag i del 1 begränsades därför till förändringar av  
 LSS-utjämningsförordningen. 
 1 
  
 Några förändringar av  
 LSS-utjämningslagarna 
 2 
  
 bedömdes inte möjliga att genomföra på den korta tid som stod till buds. Del 1 omfattade bl.a. att ta ställning till och föreslå om och hur personalkostnads- och koncentrationsindex borde uppdateras inför i första hand 2007. 
 Del 1 omfattar enligt utredningens arbetsplan i huvudsak delar av de tre första punkterna i direktiven, men även vissa frågor som huvudsakligen avses bli behandlade i del 2 men som av tidsskäl påbörjats redan innan delbetänkandets avrapportering till regeringen. 
 Arbetet i del 1 har inletts med en genomgång av kostnadsut- jämningsmodellen för  
 LSS-verksamhet, 
  vilket omfattat analyser av beräkningar och utfall för enskilda kommuner och grupper av kommuner samt jämförelser med de kostnader kommunerna redo- visat för verksamheten. Delar av beräknings- och analysarbetet har lagts ut som uppdrag till SCB. Analyser av modellens träffsäkerhet har gjorts genom att jämföra beräknade standardkostnader för utjämningsåret med faktiska kostnader för olika kommungrupper 
  
 1 
  
 Förordningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 
  
 2 
  
 Lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och lagen (2003:887) om utjäm- ningsbidrag till kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade.. 
  
 29 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2007:62 
  
 och enskilda kommuner två år tidigare eftersom utjämningen sker med två års eftersläpning. Träffsäkerheten har bl.a. bedömts med hjälp av statistiska metoder. Analyser av hur personalkostnads- och koncentrationsindex påverkar resultatet har gjorts som underlag för förslag om vilka uppdateringar som kan behöva göras av dessa index. 
 I arbetet används relevant material från tidigare gjorda utred- ningar som underlag. Vidare utnyttjas och kompletteras det underlag som SCB tagit fram under våren 2005 i samband med uppdraget att föreslå lämplig metod för att öka stabiliteten i kostnadsutjämningen. 
 En hearing med företrädare för ett drygt tiotal kommuner har genomförts i april 2006 med syftet att ge underlag för det fortsatta arbetet att bedöma systemets måluppfyllelse, upplevda träffsäker- het, påverkbarhet och brister samt för att få fram förslag till för- bättringar. 
 Regeringen beslutade den 31 augusti 2006 att uppdatera LSS- utjämningen för 2007 i enlighet med vad som föreslogs i utred- ningens delbetänkande. I budgetpropositionen för 2007 föreslogs att det av utredningen föreslagna särskilda bidraget, till följd av uppdateringens effekter för vissa kommuner, skulle inrättas för 2007. 
  
 1.2.2 
  
 Del 2 och utredningens slutbetänkande i september 2007 
  
 I del 2 av utredningens arbete har kostnadsunderlag och utjäm- ningsberäkningar för ytterligare två år kunnat analyseras och jäm- föras. Modellens träffsäkerhet har därigenom kunnat analyseras ytterligare genom att jämföra beräknade standardkostnader med faktiska kostnader för olika kommungrupper och enskilda kom- muner. Vidare har ytterligare analyser av stabiliteten i beräknings- resultaten och av hur personalkostnads- och koncentrationsindex påverkar utfallen gjorts. SCB har, i uppföljningen av koncentra- tionsindex, på utredningens uppdrag skattat stordriftsfördelar i kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  och därvid gett underlag för utred- ningens slutsatser om hur detta index bör hanteras. Delar av beräk- nings- och analysarbetet i del 2 i övrigt har på utredningens upp- drag genomförts av SCB. 
 30 
  
 SOU 2007:62 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 En arbetsgrupp inom utredningen har med utgångspunkt från kostnadsdata från ca 80 kommuner följt upp kostnadsfördelningen mellan olika  
 LSS-insatser 
  i utjämningsberäkningarna och lämnat underlag för en uppdatering av denna fördelning. Dessa kostnads- data har insamlats och bearbetats av Sveriges Kommuner och Landsting. Arbetsgruppen har även tagit fram underlag för hur vissa  
 LSS-insatser 
  kan omdefinieras i utjämningsberäkningarna. 
 En konsult, docent Hudson, har på utredningens upp- drag dels undersökt förskjutningarna mellan insatser enligt social- tjänstlagen (SoL) och insatser enligt LSS i olika kommuner, dels genom fältstudier i 12 kommuner undersökt hur stora insatser enligt SoL och LSS en person får beroende på funktionshinder och hur stor variationen är mellan kommuner i dessa avseenden. Denna fältstudie har bl.a. legat till grund för utredningens slutsatser om de kommunala  
 LSS-beslutens 
  inverkan på utjämningen. 
 Under hösten 2006 påbörjades arbetet att undersöka möjligheter till förenklingar av utjämningsmodellen och hur olika förenklingar påverkar utfall och träffsäkerhet. 
 Utgångspunkten för förslagen på lång sikt ska, enligt direktiven, vara ett utjämningssystem med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda kommunen. En central fråga är om skillnader i omsorgsbehov kan beaktas på annat sätt än genom nuvarande personalkostnadsindex. 
 Hudson har på utredningens uppdrag även undersökt om kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  kan baseras på, för den enskilda kommunen, opåverkbara faktorer. De förmåner som undersökts är sjukersättning/aktivitetsersättning, handikappersättning och det vårdbidrag, som utgår per barn som ersättning för förälderns merarbete och/eller de merkostnader som barnets sjukdom eller funktionshinder ger upphov till. I uppdraget har ingått att med hjälp av tillgängliga data söka empiriskt bestämma sambandet mellan dessa ersättningar och kommunernas verkställda  
 LSS-insatser 
  och/eller kommunernas faktiska kostnader för  
 LSS-verksamheten. 
  Även möjligheter att kombinera vårdbidra- get med andra socialförsäkringar som  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  respektive handikappersättningen har undersökts. Inom ramen för uppdraget om opåverkbara faktorer har en simuleringsmodell som bygger på den historiska fördelningen och förändringarna av kost- nader och verksamhet tagits fram. 
 Frågor om kommunernas påverkbarhet på utfallet av kostnads- utjämningen, om det finns samband mellan utjämningssystemet 
 31 
  
 Utredningsuppdraget 
  
 SOU 2007:62 
  
 och förändringar inom kommunens  
 LSS-verksamhet 
  samt om det finns oklarheter i regelverket för LSS som kan ha inverkan på kost- nadsutjämningen har undersökts genom intervjuer med ett urval av 13 kommuner, däribland de kommuner som deltagit i utredningens fältstudie. 
 Parallellt med vårt utredningsarbete har det pågått en översyn av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).  
 LSS-kommitténs 
  (S 2004:06, f.d. Assistanskommittén) upp- drag utvidgades genom tilläggsdirektiv (dir. 2006:68) i juni 2006 till att omfatta en bred översyn av LSS. Uppdraget inkluderar frågan vem som ska vara huvudman för LSS samt insatsen personlig assistans. I juni 2007 fick  
 LSS-kommittén 
  genom ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2007:84) uppdraget att undersöka hur personer med psykiska funktionshinder som ingår i personkrets 3 ska få till- gång till meningsfull sysselsättning som ryms i insatsen daglig verksamhet enligt LSS. Ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2007:109) beslutades i juli 2007. 
 Vi har samrått med  
 LSS-kommitténs 
  sekretariat men lämnar våra förslag innan denna avslutar sitt arbete.  
 LSS-kommittén 
  ska redovisa sitt slutbetänkande senast den 30 juni 2008. Förutsätt- ningarna att i våra förslag kunna ta hänsyn till de förslag LSS- kommittén lämnar är således mycket begränsade. Vi har därför i våra förslag utgått från nuvarande ansvarsfördelning för LSS och LASS och nuvarande  
 LSS-insatser. 
  
 32 
  
 2 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 2.1 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 Den 1 januari 1994 trädde lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) i kraft. I samband med detta upp- hörde lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. (omsorgslagen) att gälla. Omsorgslagen gav personer, som i dag omfattas av personkretsgrupperna 1 och 2 i LSS, rätt till stöd- och serviceinsatser. Ansvaret för insatserna åvilade landstingen. 
 LSS utgör en väsentlig del av den handikappreform som riksda- gen beslutade om 1993. En särskild lagstiftning ansågs nödvändig för att stärka funktionshindrades ställning i samhället. Lagens inriktning är att främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktig- het i samhällslivet för de personer som ingår i lagens personkrets. Målet ska vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra. Enligt 1 § LSS kan insatser beviljas till personer med 
  
 1. 
  
 utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, 
  
 2. 
  
 betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom, 
  
 3. 
  
 andra varaktiga fysiska eller psykiska funktionshinder som up- penbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och för- orsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd och service. 
  
 De personer som tillhör någon av de tre personkretsgrupperna har enligt 7 § rätt till insatser i form av särskilt stöd och särskild service 
 33 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 till de i lagen tio definierade insatserna om de behöver dessa insat- ser i sin livsföring och om deras behov inte tillgodoses på annat sätt. Att en person tillhör personkretsen i LSS innebär således inte att den enskilde med automatik har rätt till insatser enligt lagen. Avgörande är att den enskilde har behov av de insatser som definie- ras i lagen. 
 Insatserna ska vara varaktiga och samordnade. Den enskilde ska i största möjliga utsträckning ges inflytande och medbestämmande över insatser som ges. Att en person får insatser enligt LSS innebär inte att personens möjligheter att få insatser enligt andra lagar, framför allt socialtjänstlagen (2001:453), begränsas. Insatser enligt LSS ska dessutom ges den enskilde endast om han eller hon begär det (8 §). 
 Insatserna för stöd och service enligt LSS regleras i 9 § och är 
  
 1. 
  
 rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livsbetingelser för människor med stora varaktiga funktionshinder, 
  
 2. 
  
 biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av ekonomiskt stöd inte täcks av assistansersättningen enligt lagen (1993:389) om assistansersättning, 
  
 3. 
  
 ledsagarservice, 
  
 4. 
  
 biträde av kontaktperson, 
  
 5. 
  
 avlösarservice i hemmet, 
  
 6. 
  
 korttidsvistelse utanför det egna hemmet, 
  
 7. 
  
 korttidstillsyn för skolungdom över 12 år utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov, 
  
 8. 
  
 boende i familjehem eller i bostad med särskild service för barn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet, 
  
 9. 
  
 bostad och särskild service för vuxna eller annan särskilt an- passad bostad för vuxna, 
  
 10. 
  
 daglig verksamhet för personer i yrkesverksam ålder som saknar förvärvsarbete och inte utbildar sig. 
  
 Insatsen daglig verksamhet har endast personer som ingår i per- sonkretsgrupperna 1 och 2 rätt till (7 § första stycket). 
 34 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 För att ha rätt till insatsen personlig assistans krävs att personen har vissa grundläggande hjälpbehov utöver att personen ska ha stora och varaktiga funktionshinder (9 a §). För att över huvud ta- get vara berättigad till insatsen krävs att personen behöver praktisk hjälp med personlig hygien, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om personen. Behov av insatser för att förmå en person att klä på sig, äta etc. berättigar inte till personlig assistans (prop. 1995/96:146). 
 Den som har behov av personlig assistans för sina grund- läggande behov har även rätt till insatsen för andra personliga behov om behoven inte tillgodoses på annat sätt. 
 Punkt 9 reglerar vuxnas rätt till bostad med särskild service eller annan särskilt anpassad bostad. I regeringens proposition Stöd och service till vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159) anges att en bostad enligt denna punkt kan utformas på olika sätt. Tre huvudformer kan dock urskiljas. Med servicebostad avses en fullvärdig bostad med god tillgänglighet där omfattande stöd och service ges dygnet runt. Bostaden upplåts på sedvanligt sätt. Servicehus är beteckning för en anläggning som har flera servicebostäder, visst fast basstöd för hela anläggningen samt gemensamma utrymmen för service och gemenskap. I en gruppbostad ska finnas nödvändig fast kollektiv bemanning som i huvudsak ska täcka de boendes hela stödbehov. Gruppbostaden är tänkt för den som har ett så omfattande tillsyns- och omvårdnadsbehov att mer eller mindre kontinuerlig närvaro av personal är nödvändig. Antalet boende i en gruppbostad bör vara litet. En särskilt anpassad bostad är en vanlig bostad med viss grundanpassning. Bostaden har ingen fast bemanning. 
 Kommunerna har ansvaret för alla insatser utom för rådgivning och annat personligt stöd som landstingen i de flesta fall har ansva- ret för (2 §). Kommuner och landsting kan dock sluta avtal enligt 17 § andra stycket om en annan ansvarsfördelning och det har också skett i några län avseende råd och stöd. 
 35 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 2.2 
  
 Lagen (1993:389) om assistansersättning – LASS 
  
 Den statliga assistansersättningen regleras i lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS). Assistansersättningen är ett bidrag inom socialförsäkringen för att bekosta personlig assistans enligt 9 § 2 LSS. 
 Med personlig assistans menas ett personligt utformat stöd. Den som beviljas assistansersättning har ett mycket stort infly- tande över vem eller vilka som ska ge den personliga assistansen, när den ska lämnas och vem som ska ha arbetsgivaransvaret för assistenten (kommun, brukarkooperativ, enskilt företag eller den ersättningsberättigade själv). 
 Enligt 2 § LASS handläggs frågor om assistansersättning av För- säkringskassan. 
 En förutsättning för att erhålla assistansersättning är att perso- nen i fråga bedöms tillhöra personkretsen i LSS och har behov av och rätt till personlig assistans för sina grundläggande behov i den dagliga livsföringen under i genomsnitt mer än 20 timmar i veckan (3 §). 
 Tidigare gavs enbart assistansersättning till personer yngre än 65 år, men sedan den 1 januari 2001 gäller att assistansersättning även kan ges till personer äldre än 65 år i de fall assistans beviljats till den enskilde innan denne fyllt 65 år. Insatsen får dock inte utökas även om behoven växer. Däremot kan personen i fråga ansöka om bistånd enligt socialtjänstlagen till de utökade behoven i form av t.ex. hemtjänst. 
 Assistansersättning lämnas med ett schablonbelopp per timme (228 kronor 2007). Assistansersättning betalas inte ut för tid då den ersättningsberättigade vårdas på sjukhus eller vistas i barn- omsorg, skola eller daglig verksamhet, såvida det inte finns sär- skilda skäl. Ersättning lämnas inte heller till person som bor i en gruppbostad eftersom det i en sådan bostad finns en fast kollektiv bemanning och behovet därmed tillgodoses på annat sätt (4 §). 
 Kommunerna ska ersätta kostnaderna för de första 20 assistans- timmarna per vecka oavsett vem som utför assistansen medan staten har kostnadsansvaret för övriga timmar (19 §). Utöver kost- nadsansvaret för de första 20 assistanstimmarna per vecka kan kommunerna även ha kostnader för behov av utökad assistans när t.ex. den ordinarie personliga assistenten är sjuk eller vid tillfälligt 
 36 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 utökat behov. Det saknas dock statistik om hur många timmar per år det kan röra sig om. 
  
 2.3 
  
 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska regleringar och länsvisa mellankommunala kostnadsutjämningar 
  
 I och med införandet av LSS överfördes huvudmannaskapet för bl.a. stöd- och serviceinsatser till personer med utvecklingsstörning från landstingen till kommunerna. Huvudmannaskapet för stöd och serviceinsatser till personer med omfattande fysiska och psykiska funktionshinder låg kvar hos kommunerna men stöd kunde nu utgå både enligt LSS och socialtjänstlagen. Staten tog genom assistansersättningen över ansvaret från kommunerna för en stor del av kostnaderna för insatsen personlig assistent eller det stöd som då motsvarande assistansen. 
 Huvudmannaskapsförändringen för omsorgsverksamheten genomfördes successivt under perioden  
 1991–1996. 
  I de flesta länen skedde överföringen vid årsskiftet 1994/95 eller 1995/96. 
 Den ekonomiska regleringen skedde genom att landstinget sänkte skattesatsen och kommunerna höjde skattesatsen i motsva- rande mån. 
 I LSS regleras att kommuner kan lämna ekonomiska bidrag till varandra om det behövs för kostnadsutjämning mellan kommunerna förutsatt att en överlåtelse av verksamhet skett från ett landsting till samtliga kommuner i ett landsting (17 § tredje stycket). I samtliga län har kommunerna också funnit skäl att försöka utjämna kostnads- skillnaderna mellan sig för den övertagna verksamheten. Detta har gjorts genom länsvisa överenskommelser, s.k. mellankommunala utjämningssystem. 
 Utjämningssystem mellan kommuner kräver lagstöd. Sådant lagstöd finns förutom i 17 § LSS också i 16 § lagen (1990:1404) om kommunernas betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård. 
 Om en överlåtelse av huvudmannaskap skett så att ansvaret för en uppgift genom avtal flyttats över från ett landsting till en kom- mun eller från en kommun till ett landsting får överlåtaren lämna ekonomiskt bidrag till mottagaren (17 § tredje stycket). Denna möjlighet finns för att de huvudmannaskapsförändringar, som är motiverade av lokala förhållanden, ska kunna regleras ekonomiskt 
 37 
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) SOU 2007:62 
 mellan parterna och därmed underlättas. Detta framgår av regeringens proposition 1992/93:159. 
 Den länsvisa kostnadsutjämningen har lösts särskilt i varje län för sig, vilket resulterat i att det funnits flera olika typer av model- ler för utjämning mellan kommuner med olika varaktighetstider. I några län kunde kommunerna inte komma överens om hur utjäm- ningen skulle ske. Regeringen utsåg därför en förhandlingsdelega- tion i dessa län som bistod kommunerna i förhandlingarna. 
 I många länsvisa utjämningssystem har det funnits klausuler som innebär att den länsvisa utjämningen ska upphöra eller omför- handlas i det fall ett nationellt utjämningssystem införs. 
 År 2006 har samtliga mellankommunala utjämningssystem upp- hört. 
  
 2.4 
  
 Tidigare utredningar om kostnadsutjämning för  
  
 LSS-verksamhet 
  
 2.4.1 
  
 Strukturkostnadsutredningen 
  
 Strukturkostnadsutredningen (SOU 1993:53), vars förslag i stor utsträckning ligger till grund för nuvarande kostnadsutjämning för kommunerna, föreslog att ett framtida mer generellt övertagande från kommunerna av de särskilda omsorgerna skulle inkluderas i inkomst- och kostnadsutjämningen. Vidare föreslogs att skatteväx- lingar på grund av huvudmannaskapsförändringar endast borde genomföras när förändringen genomförts i alla län. Skatteväxlingen skulle då genomföras med en enhetlig skattesats i utjämningssy- stemet som motsvarar det vägda genomsnittet av de länsvisa skat- teväxlingarna. Strukturella skillnader utjämnas i kostnadsutjäm- ningen. Om endast några län genomfört huvudmannaskapsföränd- ringar bör sådana förändringar genomföras avtalsvägen och regleras inom länen. 
 Principerna för inkomstutjämningen har helt förändrats sedan Strukturkostnadsutredningen lämnade sitt betänkande varför för- slagen i dessa delar inte längre är tillämpliga. Dessutom har skatte- växlingar därefter genomförts i samtliga län. Den länsvisa skattesat- sen i utjämningssystemet justerades initialt utifrån skatteväxlingen i respektive län, men har senare ersatts av en riksgenomsnittlig läns- vis skattesats där skillnader i skatteväxlingsnivåer mellan länen beaktas. 
 38 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 2.4.2 
  
 Landstingsekonomiska utredningen 
  
 Landstingsekonomiska utredningen (SOU 1994:70) fann att det inte fanns några större strukturella behovsskillnader om man ser till var omsorgstagarna är födda. Däremot konstaterades att det fanns stora kostnadsskillnader mellan kommunerna som bl.a. berodde på var omsorgstagarna var bosatta, vilket i sin tur hade ett samband med utbudet av vårdresurser. 
 Utredningen framhöll vikten av att skyndsamt utreda hur ett betalningsansvar för omsorgstagare på institutioner av nationell och regional karaktär skulle kunna konstrueras. I annat fall skulle enskilda kommuner där dyra vårdanläggningar byggts upp drabbas oförskyllt av huvudmannaskapsförändringen. 
  
 2.4.3 
  
 Statsbidragsberedningen 
  
 Beredningen för statsbidrag och utjämning i kommunsektorn (SOU 1994:144), vars förslag med vissa justeringar ligger till grund för kostnadsutjämningen i det nuvarande systemet för kommunal- ekonomisk utjämning för kommuner och landsting, gjorde den bedömningen att en kostnadsutjämning för omsorgsverksamhet kunde utformas först när ett bättre underlag om kostnadsskillnader fanns tillgängligt och när frågan om det framtida betalningsansvaret var löst. 
  
 2.4.4 
  
 Arbetsgrupp inom Socialdepartementet 
  
 Under våren 1995 fick en arbetsgrupp inom Socialdepartementet i uppdrag att utreda frågan om behovet av en utjämning av kostnads- skillnader mellan kommuner med anledning av LSS. Enligt uppdra- get skulle arbetsgruppen särskilt belysa om inrättandet av ett na- tionellt kostnadsutjämningssystem för  
 LSS-insatser 
  var önskvärt samt – i så fall – vilka faktorer som kunde ligga till grund för en sådan kostnadsutjämning. 
 Arbetsgruppen konstaterade i promemorian Utjämning av kost- nadsskillnader för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) att kost- nadsskillnaderna mellan kommunerna för  
 LSS-insatser 
  var så stora att någon form av åtgärd för att utjämna skillnaderna var önskvärd. Man gjorde bedömningen att ett nationellt utjämningssystem var det mest lämpliga alternativet för att utjämna kostnadsskillnaderna 
 39 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 mellan kommuner för  
 LSS-insatser 
  och att ett sådant system borde kunna infogas i det existerande nationella bidrags- och utjämnings- systemet. 
 Ett sådant utjämningssystem skulle också komma att ta hänsyn till förändringar över tiden och beakta tillkommande verksamhet, vilket nuvarande länsvisa system inte gjorde och som därför på lång sikt inte gav tillräcklig kostnadstäckning. 
 Arbetsgruppen fann det inte möjligt att bygga en utjämning av skillnader i behov av  
 LSS-verksamhet 
  på andra än verksamhetsan- knutna faktorer. En sådan modell skulle enligt gruppen ge en rela- tivt bra överensstämmelse mellan beräknade strukturkostnader och kommunens kostnader. Man skissade på en modell där man utgick från genomsnittskostnader för tre av de för kommunerna mest kostsamma insatserna, nämligen barn boende i familjehem eller i bostad med särskild service, vuxna boende i bostad med särskild service samt personer med daglig verksamhet. Arbetsgruppens slut- sats var att kommunernas möjligheter att påverka utfallet i kost- nadsutjämningen med en sådan lösning i praktiken var begränsade. Man konstaterade emellertid att nödvändig statistik saknades vid denna tidpunkt. 
 Samma arbetsgrupp genomförde under hösten 1996 en fält- studie i ett urval av kommuner för att undersöka kostnaderna för kommunernas  
 LSS-insatser 
  (Ds 1997:34). 
  
 2.4.5 
  
 Kommunala utjämningsutredningen 
  
 Kommunala utjämningsutredningen, som i december 1998 lade fram betänkandet Kostnadsutjämning för kommuner och landsting 
 – en översyn av statsbidrags- och utjämningssystemet (SOU 1998:151), inledde ett arbete med att utreda förutsättningarna för att föra in en kostnadsutjämning av  
 LSS-verksamheten 
  i det natio- nella utjämningssystemet. 
 Utredningen gjorde bedömningen att skillnaderna mellan kom- muner och mellan olika delar av landet i övertagna kostnader för  
 LSS-verksamhet, 
  liksom antalet personer med  
 LSS-insatser, 
  är så stora att någon form av utjämning behövs. 
 Vidare gjordes bedömningen att det endast är möjligt att åstad- komma en utjämning av kostnadsskillnaderna om den baseras på av kommunerna beslutade insatser. Eftersom en påverkbarhet inte kan uteslutas bör en utjämning för  
 LSS-verksamhet 
  inte ske inom 
 40 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 ramen för det kommunala utjämningssystemet. Utredningen bedöm- de att en utjämning av  
 LSS-insatser 
  borde ske genom särskilda stats- bidrag. 
  
 2.4.6 
  
 Arbetsgrupp med uppdrag att ta fram förslag till ett statsbidrag för utjämning mellan kommuner av kostnader för verksamhet enligt LSS 
  
 Våren 1999 tillsattes en arbetsgrupp med uppgift att utforma ett förslag till ett statsbidrag för utjämning mellan kommuner av kost- nader för verksamhet enligt LSS. Arbetsgruppens resultat presente- rades i promemorian Förslag till utjämning mellan kommuner av kostnader för  
 LSS-verksamhet 
  (Ds 1999:72). 
 Arbetsgruppen fann inte någon grund för en kostnadsutjämning som utgår från strukturella faktorer då kostnadsskillnaderna i för- sta hand beror på individuella behov och att verksamhet har kon- centrerats till vissa kommuner. Även nytillkommande verksamhet är ojämnt fördelad, eftersom det inte finns underlag att bygga upp vissa specialresurser i varje kommun. 
 Förslaget var huvudsakligen ett utjämningssystem baserat på antal  
 LSS-insatser 
  och tre kostnadsschabloner. En strukturkostnad beräknas utifrån antalet personer i personkrets 1 och 2, med vissa undantag, samt antalet insatser i särskilt boende och daglig verk- samhet. Strukturkostnaden relaterades till ett riksgenomsnitt. 
 De kostnadsskillnader som fanns kunde därför inte utjämnas nog mycket med den föreslagna schablonmetoden. För att ändå åstadkomma en utjämning föreslog utredningen att kommunerna skulle omfattas av spärregler, vilket för många kommuner innebar att deras egna kostnader skulle ligga till grund för utjämningssy- stemet. 
 Kommuner som dessutom hade personer i särskilt kostnadskrä- vande vårdformer, och som samtidigt hade en genomsnittlig kost- nad över riksgenomsnittet, föreslogs därutöver ges möjlighet att ansöka om ett särskilt statsbidrag för de mest kostnadskrävande insatserna. Slutligen ingick också en utvidgad möjlighet att skriva avtal om kostnadsansvar mellan kommuner för  
 LSS-insatser. 
  
 Arbetsgruppen beskrev också en alternativ modell för utjämning utifrån individuella behov av stöd, service och omvårdnad för per- soner i personkrets 1 och 2. Modellen avsågs framför allt gälla per- soner med stora omvårdnadsbehov, dvs. behovet av personalinsat- 
 41 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 ser, vilka skulle summeras per kommun och ligga till grund för en utjämning jämfört med ett riksgenomsnittligt behov. Modellen utreddes inte närmare av tidsskäl. 
  
 2.4.7 
  
 Kommittén Utjämning av  
  
 LSS-kostnader 
  
 I december 2000 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté för att utreda hur utjämningen skulle ske för kostnadsskillnader mellan kommuner avseende verksamhet enligt LSS. 
 Kommittén föreslog att ett utjämningssystem skulle införas som skulle omfatta alla kommuner och ha en långtgående utjäm- ning som stödjer kommuner som både har och utvecklar verksam- het. Det föreslagna systemet skulle också stimulera kommuner som hade liten verksamhet i förhållande till invånarantalet att bygga upp en egen verksamhet. 
 Kommitténs förslag som redovisades i betänkandet Utjämning av  
 LSS-kostnader 
  (SOU 2002:103) omfattar såväl alla personkret- sar som alla  
 LSS-insatser, 
  exklusive råd och stöd, samt de 20 första timmarna av assistansersättningen enligt LASS. 
 Kommittén föreslog att en grundläggande strukturkostnad skulle beräknas för varje kommun. Därutöver skulle ett koncentra- tions- och ett personalkostnadsindex justera den beräknade struk- turkostnaden. Den modell som kommittén förespråkade var den s.k. genomsnittsmodellen. Kommittén hade också en alternativ modell, bruttoutjämningsmodellen, som till skillnad från genom- snittsmodellen innebar att alla kommuner skulle få ett bidrag som motsvarade den beräknade strukturkostnaden. Skillnaden mellan dessa två modeller var finansieringen. Genomsnittsmodellen inne- bar att systemet finansierade sig självt genom omfördelning av medel mellan kommunerna, medan bruttomodellen innebar att riksdagen skulle besluta om en nivåsänkning av det tidigare gene- rella statsbidraget, men också att de framtida kostnadsökningar som skulle uppkomma i  
 LSS-verksamheten 
  skulle finansieras genom en reglering av det generella statsbidraget. 
 42 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 2.5 
  
 Statliga bidrag för utjämning av kostnadsskillnader 
  
 Efter den remissomgång som följde av promemorian Förslag till utjämning mellan kommuner av kostnader för  
 LSS-verksamheten 
  (Ds 1999:72), konstaterade regeringen att remissinstanserna hade stora invändningar mot det förslag som arbetsgruppen hade lämnat. Regeringen ansåg dock att det fanns ett behov av utjämning, men inte enligt den modell som hade föreslagits. Regeringens förslag var att införa ett högkostnadsskydd för kommuner med höga kostna- der för verksamhet enligt LSS. 
 Regeringen beslutade att två specialdestinerade statsbidrag skulle införas. Ett statsbidrag administrerades av regeringen (Finansdepartementet) och bestod av en beräkningsmodell som tog hänsyn till kommunernas nettokostnader, men endast vissa insatser för personkretsgrupperna 1 och 2. Dessutom togs hänsyn till intäkter/kostnader som kommunerna hade som en följd av de länsvisa mellankommunala kostnadsutjämningssystemen. 
 Det andra statsbidraget som administrerades av Socialstyrelsen innebar ett ansökningsförfarande där kommuner med  
 LSS-kostna- 
  der som översteg en viss nivå kunde ansöka om medel. 
 Regeringen gav Socialstyrelsen i uppdrag att utvärdera de två statsbidragen och Socialstyrelsens slutsats var att vissa kommuner blev överkompenserade eftersom de fick statsbidrag för höga kost- nader efter två olika principer (Dnr Fi2002/995). 
  
 2.6 
  
 Nationell kostnadsutjämning för verksamhet enligt LSS införs 
  
 Den 1 mars 2004 infördes en nationell kostnadsutjämning för verk- samhet enligt LSS som baserade sig på Kommitténs utjämning av  
 LSS-kostnader 
  betänkande (SOU 2002:103, prop. 2002/03:151). Remissyttrandena över betänkandet vittnade om att behovet av att införa en sådan kostnadsutjämning var stort. Remissinstanserna hade visserligen med kraftig majoritet förespråkat den s.k. brutto- utjämningsmodellen, men eftersom beräkningstekniken för kost- nadsutjämningen var densamma i båda modellerna ansåg regeringen att den s.k. genomsnittsmodellen borde genomföras. Till skillnad från kommittén ansåg regeringen att verksamhetsstatistik och verksamhetens redovisade kostnader från samma år skulle ligga till 
 43 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 grund för beräkningarna. Kommittén hade föreslagit att  
 LSS-stati- 
  stiken året före bidrags- och avgiftsåret skulle ligga till grund för beräkningarna, medan regeringen ansåg att detta skulle leda till att någon preliminär beräkning inte skulle kunna göras. Det skulle i så fall ge kommunerna dåliga planeringsförutsättningar. 
 Remissinstansernas övriga synpunkter gällde givetvis finansie- ringsfrågan, men också förslaget om koncentrations- och personal- kostnadsindex ifrågasattes. Det var främst den teoretiska grunden för de s.k. stordriftsfördelar som låg bakom koncentrationsindexet som var ifrågasatt. Kritiken av personalkostnadsindexet gällde i för- sta hand kompensationsgraden, 70 procent, som vissa instanser ville sänka medan andra ville höja. En annan kritik som framfördes var att personalkostnadsindexet, som bygger på enskilda kommu- ners redovisade kostnader, skulle leda till en minskad effektivitet och att det statistiska underlaget var möjligt att påverka. 
  
 2.7 
  
 Systemet för kommunalekonomisk utjämning 
  
 Under större delen av  
 1900-talet 
  har kommuner och landsting fått någon form av statligt bidrag i syfte att utjämna skillnader i eko- nomiska förutsättningar. Det har således sedan lång tid tillbaka funnits en bred politisk uppslutning om att medborgarna bör ha tillgång till likvärdiga välfärdstjänster oavsett var i Sverige de är bosatta. Ett kommunalt utjämningssystem i egentlig mening infördes dock först 1966. Större omläggningar i utjämningssystemen har skett 1993 och 1996 och från och med 2005 infördes ett nytt system för kommunalekonomisk utjämning. Systemet regleras i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning (utjämningslagen) och i förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning (utjämningsförordningen). 
 Förutsättningarna att uppnå ett mål om tillgång till likvärdiga välfärdstjänster är emellertid ganska olika och i vissa fall mycket olika mellan kommunerna i landet. För det första finns det skillna- der i beskattningsbara inkomster, vilket påverkar skatteintäkterna. För det andra finns skillnader i åldersstruktur, social struktur och geografisk struktur, vilket påverkar behoven av kommunala välfärdstjänster och kostnaderna för att utföra dessa tjänster. 
 Utan utjämning för skillnader i skattekraft skulle exempelvis invånarna i Årjängs kommun behöva betala mer än dubbelt så hög 
 44 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 kommunalskatt som de som bor i Danderyds kommun för att båda kommunerna skulle få in lika stora skatteintäkter per invånare. 
 Kostnaderna för de kommunala verksamheterna varierar inte minst på grund av skillnaderna i befolkningens ålder, från i genom- snitt ca 8 000 kronor per år per invånare i åldrarna  
 19–64 
  år till över 250 000 kronor per invånare i åldrarna över 90 år. Kostnaderna för äldreomsorgen i Håbo kommun, där andelen äldre är lägst i landet, har i kostnadsutjämningen beräknats till ca 2 700 kronor per invå- nare i kommunen. I Åsele kommun, med en mycket hög andel äldre, har kostnaderna på motsvarande sätt beräknats till närmare 15 000 kronor per invånare i kommunen. Denna skillnad motsvarar 8 procent i kommunalskatt räknat på ett riksgenomsnittligt skatte- underlag per invånare. En liten glesbygdskommun med många äldre som behöver vård och omsorg skulle, om ingen utjämning fanns, få svårt att erbjuda äldreomsorg utan att ta ut en mycket hög kom- munalskatt. 
 Det nya utjämningssystemet kan delas upp i fem olika delar: inkomstutjämning, kostnadsutjämning, strukturbidrag, införandebi- drag och  
 regleringsbidrag/-avgift. 
  Genom systemet fördelades 2005 netto drygt 55 miljarder kronor från staten till kommuner och landsting. 
 Inkomstutjämningsbidrag ges till kommuner med en skattekraft under 115 procent av medelskattekraften i landet och en inkomst- utjämningsavgift betalas över dessa nivåer  
 (4–6 
  §§ utjämningsla- gen). I inkomstutjämningen tas även hänsyn till skatteväxlingarna mellan kommuner och landsting i respektive län från och med 1991, dvs. även de växlingar som gjordes till följd av ändrat huvud- mannaskap för  
 LSS-verksamhet. 
  Det innebär att kommunerna i län som övertagit en större  
 LSS-verksamhet 
  från landstinget och därför skatteväxlat på en högre nivå får ett större inkomstutjämningsbi- drag än kommunerna i län som skatteväxlat på en lägre nivå. Landstinget får samtidigt ett lägre inkomstutjämningsbidrag. 
 Kostnadsutjämningen sker genom bidrag och avgifter enligt samma principer som i kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet 
 (8–10 
  §§). 
 Ett strukturbidrag har införts för de kommuner och landsting som uppfyller särskilda kriterier  
 (11–12 
  §§). Det utbetalas till vissa kommuner och landsting med ett belopp som motsvarar utfallet av vissa delar av tidigare men senare slopad kostnadsutjämning samt den del av bidragsminskningen till följd av de gjorda systemföränd- ringarna som överstiger en viss nivå. 
 45 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 Särskilda införandebidrag tillämpas för åren  
 2005–2010 
  för kommuner och landsting med negativa intäktsförändringar till följd av att det nya systemet införs  
 (13–14 
  §§). Genom införandebidrag begränsas den årliga negativa bidragsförändringen under perioden. 
 Slutligen har regleringsavgifter och regleringsbidrag införts för att summan av alla bidrag och avgifter i det nya systemet ska över- ensstämma med ramanslaget för Kommunalekonomisk utjämning  
 (15–16 
  §§). De används även för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. 
 Skillnaderna mellan 2004 och 2005 samt fördelningen på olika bidrag och avgifter inom anslaget 48:1 kommunalekonomisk utjämning framgår av tabell 2.1. Observera att det generella statsbi- draget upphört 2005 och att strukturbidraget och regleringsavgif- ten tillkommer från och med 2005. Till följd av systemförändring- arna ligger inkomstutjämningsbidrag och  
 -avgifter 
  på helt skilda nivåer 2004 och 2005. Därefter har anslaget höjts ytterligare genom överföringar av tidigare riktade bidrag, ekonomiska regleringar mellan staten och nya tillskott. 
 Tabell 2.1 Generellt statsbidrag och utjämningssystemet 2004 och kommunal ekonomisk utjämning 2005 och 2007. Miljarder kronor, löpande priser 
  
 Kommuner 
  
 Landsting 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2007 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2007 
  
 Generellt statsbidrag 
  
 34,0 
  
 7,5 
  
 Inkomstutjämningsbidrag 
  
 13,8 
  
 45,0 
  
 48,1 
  
 5,3 
  
 14,9 
  
 15,8 
  
 Inkomstutjämningsavgift 
  
 -13,2 
  
 -3,4 
  
 -3,3 
  
 -5,7 
  
 -2,2 
  
 -2,0 
  
 Kostnadsutjämningsbidrag 
  
 5,3 
  
 4,6 
  
 4,9 
  
 1,5 
  
 1,2 
  
 1,2 
  
 Kostnadsutjämningsavgift 
  
 -5,3 
  
 -4,7 
  
 -4,9 
  
 -1,5 
  
 -1,3 
  
 -1,2 
  
 Införandebidrag 
  
 1,6 
  
 1,5 
  
 0,5 
  
 1,6 
  
 0,6 
  
 0,2 
  
 Nivåjustering 
  
 -1,7 
  
 -1,6 
  
 Strukturbidrag 
  
 1,5 
  
 1,5 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 Regleringsbidrag 
  
 8,3 
  
 0,9 
  
 Regleringsavgift 
  
 -2,0 
  
 -1,5 
  
 Totalt 
  
 34,5 
  
 42,6 
  
 55,2 
  
 7,1 
  
 12,6 
  
 15,7 
  
 Källa: Utveckling inom den kommunala sektorn, regeringens skrivelse 2005/06:102 och 2007 års ekonomiska vårproposition. 
 46 
  
 SOU 2007:62 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 I kostnadsutjämningen beräknas för varje kommun en struktur- kostnad med hjälp av ett antal delmodeller, en för varje verksamhet som omfattas av kostnadsutjämningen. För varje ingående verk- samhet beräknas en standardkostnad per kommun efter principer som liknar  
 LSS-utjämningens. 
  Summan av en kommuns standard- kostnader utgör kommunens strukturkostnad. Bidrag/avgifter beräknas kommunvis efter skillnaden mot den genomsnittliga strukturkostnaden i landet, dvs. på liknande sätt som i LSS- utjämningen. 
 Kostnadsutjämningen omfattar obligatoriska verksamheter och ska enbart utjämna för strukturellt betingade kostnadsskillnader. Med strukturellt betingade kostnader avses kostnader som är opå- verkbara för den enskilda kommunen respektive landstinget och som hänger samman med t.ex. befolkningsstruktur, sociala förhål- landen eller geografiska förutsättningar. Systemet syftar alltså inte till att utjämna för sådana faktiska kostnadsskillnader som hänger samman med val av avgiftssättning, servicenivå eller andra kvalitets- aspekter på utbudet av kommunal service och det är på denna punkt som  
 LSS-utjämningen 
  avviker från kostnadsutjämningen för övriga kommunala verksamheter. 
 Utjämningen för övriga verksamheter ska bara ta sikte på att balansera skillnader i behov av kommunal service såsom det kan bestämmas med utgångspunkt från befolkningens sammansättning och andra förutsättningar för att producera service. Skillnader av detta slag kan kommunerna och landstingen inte själva råda över. Utjämning sker efter den kostnad kommunen eller landstinget skulle ha haft om verksamheten bedrivits vid en genomsnittlig  
 avgifts-, 
  ambitions- och effektivitetsnivå. I de fall statsmakten vill påverka utvecklingen av verksamheterna förutsätter det att styr- ningen sker av verksamheterna och inte via utformningen av kost- nadsutjämningssystemet. 
 Från och med 2005 omfattar kostnadsutjämningen för kommu- nerna nio verksamheter och kostnadsslag. Av sammanställningen framgår de faktorer som ligger till grund för beräkningen av stan- dardkostnaden i några av dessa delmodeller. 
 47 
  
 Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) 
  
 SOU 2007:62 
  
 Exempel på verksamheter och faktorer i kostnadsutjämningen fr.o.m. 2005 
  
 Verksamhet/kostnadsslag 
  
 Faktorer 
  
 Kommuner 
  
 Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg 
  
 Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens, 
  
 skattekraft och befolkningstäthet. 
  
 Förskoleklass och grundskola 
  
 Åldersstruktur, glesbygd samt barn med utländsk 
  
 bakgrund. 
  
 Gymnasieskola 
  
 Åldersstruktur, bebyggelsestruktur och programval. 
  
 Äldreomsorg 
  
 Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund, 
  
 civilstånd, utomnordisk bakgrund och glesbygd. 
  
 Individ- och familjeomsorg 
  
 - Barn- och ungdomsvård 
  
 Barn till ensamstående föräldrar, barn med ut- 
  
 ländsk bakgrund, lagförda ungdomar och folk- 
  
 mängdsstorlek upp till 75 000 invånare. 
  
 - Övrig verksamhet 
  
 Ensamstående kvinnor med barn, arbetssökande 
  
 utan ersättning, flyktingar och övriga utländska 
  
 medborgare, män med låg inkomst samt befolk- 
  
 ningstäthet. 
  
 Landsting 
  
 Hälso- och sjukvård 
  
 Kön, ålder, civilstånd, sysselsättningsstatus, in- 
  
 komst, boendeform, personer i vårdtunga grupper 
  
 samt gles byggelsestruktur. 
  
 Från och med 2008 kommer strukturellt betingade lönekostnads- skillnader för kommuner och landsting att ingå i kostnadsutjäm- ningen. 
 48 
  
 3 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
  
 LSS-verksamhet 
  
 3.1 
  
 Systemets uppbyggnad 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  regleras i lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och lagen (2003:887) om utjämningsbidrag till kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade  
 (LSS-utjämningslagarna) 
  samt i förordningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämnings- avgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade  
 (LSS-utjämningsförord- 
  ningen). 
 I ett första steg beräknas en kostnad per kommun som utgår från antalet personer med verkställda beslut om  
 LSS-insatser 
  per insatstyp multiplicerad med en nationell genomsnittskostnad per insats. Produkterna summeras och till den erhållna summan adderas kommunens ersättning till Försäkringskassan för de 20 första tim- marna enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS). 
 I steg 2 och 3 multipliceras denna kostnad med ett för varje kommun beräknat koncentrations- respektive personalkostnadsindex. 
 De för kommunerna beräknade standardkostnaderna räknas upp till bidrags- och avgiftsårets nivå med hjälp av den av regeringen prognostiserade förändringen av nettoprisindex. 
 Den slutliga kostnaden divideras sedan med antalet invånare i kommunen, vilket ger kommunens standardkostnad. 
 49 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 SOU 2007:62 
  
 3.2 
  
 Underlaget för beräkningarna 
  
 Underlaget för beräkningarna per kommun härrör från två källor: verksamhetsstatistiken från Socialstyrelsen och räkenskaps- sammandraget från Statistiska centralbyrån (SCB). Statistik samlas in av SCB på Socialstyrelsens uppdrag vilket innebär att myndig- heterna har ett gemensamt ansvar för denna. Den statistik som ligger till grund för  
 bidrags-/avgiftsåret 
  avser uppgifter som ligger två år tillbaka i tiden. Det innebär t.ex. att inför utjämningsåret 2007 används verksamhetsstatistiken från den 1 oktober 2005 och räkenskapssammandraget 2005. 
  
 3.3 
  
 Antalet  
  
 LSS-insatser 
  
 Samtliga  
 LSS-insatser, 
  förutom råd och annat personligt stöd, ingår som faktorer i beräkning av standardkostnaden (2 § första stycket  
 LSS-utjämningslagarna). 
  
 För bidrags- och avgiftsåret 2007 fördelade sig insatserna enligt följande: 
 Tabell 3.1 Antalet insatser 2005 
  
 Insats 
  
 Antal insatser 
  
 Personlig assistans 
  
 3 640 
  
 Ledsagarservice 
  
 9 562 
  
 Kontaktperson 
  
 16 683 
  
 Avlösarservice 
  
 3 596 
  
 Korttidsvistelse 
  
 10 504 
  
 Korttidstillsyn 
  
 4 714 
  
 Boende 
  
 Barn, övrigt 
  
 1 048 
  
 Barn i familjehem 
  
 199 
  
 Vuxna 
  
 20 387 
  
 Daglig verksamhet 
  
 25 051 
  
 Totalt antal insatser 
  
 95 384 
  
 Källa: Socialstyrelsens statistik den 1 oktober som den redovisas inför bidrags- och avgiftsåret 2007. Vissa justeringar har gjorts jämfört med den officiella statistiken. 
 50 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 Antalet insatser var 2005 ca 95 400 samtidigt som antalet personer med insatser endast var ca 54 400. Att summan av antalet insatser inte överensstämmer med antalet personer med insatser beror på att en person kan ha två eller flera insatser samtidigt. 
 Bortsett från råd och stöd och assistansersättning enligt LASS hade knappt hälften en insats, en tredjedel två insatser och 20 procent tre eller flera insatser. 
  
 3.3.1 
  
 Kommunernas räkenskapssammandrag 
  
 Kommunernas räkenskapssammandrag (RS) innehåller information om kommunernas bokslut och samlas årligen in av SCB. 
 Syftet med insamlingen är att både på kommun- och riksnivå få information om kommunernas ekonomi, nuläge och utveckling. RS används av nationalräkenskaperna som källa för att beräkna kom- munernas del av BNP, finansiellt sparande, kommunernas inve- steringar, transfereringar samt de kommunala affärsverkens drift- överskott. RS är även en viktig källa för staten vid uppföljning och utvärdering av kommunal ekonomi och verksamhet såväl totalt som på kommunnivå. 
  
 LSS-utjämningssystemet 
  är det enda  
 statsbidrags-/ut- 
  jämningssystem som direkt använder sig av enskilda kommuners redovisade kostnader som fördelningsgrund. I systemet för kommunalekonomisk utjämning används också uppgifter från RS men då för att beräkna genomsnittliga kostnader för olika verk- samheter på riksnivå. Uppgifter från RS för enskilda kommuner används således inte. 
 Från och med uppgiftsinsamlingen 1998 samordnas den ekono- miska statistiken i RS Vård och omsorg med verksamhets- indelningen i socialtjänststatistiken så att kostnader ska fördelas på en mer detaljerad nivå än tidigare. Kommunernas ekonomiska förvaltningar ansvarar för driftredovisningen där kostnader/intäkter på den mer övergripande nivån redovisas. I RS förs dessa kostnader/intäkter automatiskt över till avdelningen Vård och omsorg, där de ska fördelas på en mer detaljerad nivå av kom- munens socialförvaltning. I Jämförelsetal för socialtjänsten anges att flera kommuner haft problem med att ange denna fördelning bl.a. på grund av bristande internt underlag. Fortfarande kan det även förekomma olikheter mellan kommuner som t.ex. beror på att 
 51 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 SOU 2007:62 
  
 anvisningarna tolkas på olika sätt och att det finns skilda uppfatt- ningar om hur kostnader ska fördelas på de olika verksamheterna. 
  
 3.3.2 
  
 Genomsnittskostnader för olika  
  
 LSS-insatser 
  
 Kostnader för en insats skiljer sig åt mellan kommuner och mellan olika individer i samma kommun. I beräkningen av standardkost- naden används genomsnittliga nettokostnaden för olika  
 LSS-insat- 
  ser. Eftersom Sverige inte har ett system där man kan urskilja kost- nader per person för ett verkställt beslut enligt LSS används i utjämningssystemet genomsnittliga kostnader. 
 Teoretiskt innebär det att kostnaden för en insats på riksnivå divideras med antalet insatser i landet, vilket ger genomsnittskostna- den. 
 Den genomsnittliga kostnaden per insats baseras på dels räken- skapssammandragets redovisning av kostnaden för fyra grupper av insatser: boende, daglig verksamhet, personlig assistans och övriga insatser, dels Socialstyrelsens statistik över antalet personer med verkställda beslut av någon av dessa insatser den 1 oktober. 
 För att beräkna den genomsnittliga kostnaden för de insatser som inte är redovisade i RS används uppskattningar som gjordes av Kommittén Utjämning av  
 LSS-kostnader 
  utifrån uppgifter från ett urval av kommuner. Dessa uppskattningar utgår från att en bostad med särskild service för barn och ungdom motsvarar 140 procent av kostnaden för en bostad med särskild service för vuxna eller en annan särskild bostad för vuxna samtidigt som kostnaden för familjehem motsvarar 30 procent av kostnaden för en sådan bostad. Vidare uppskattas avlösarservice kosta 25 procent av insatsen kort- tidsvistelse eller insatsen korttidstillsyn. Ledsagarservice och kon- taktperson antas motsvara 12,5 procent av kostnaden för korttids- vistelse. 
 I proposition 2002/03:151 ansåg regeringen att kommitténs uppskattningar skulle ligga till grund för beräkningarna, men att den relativa fördelningen borde uppdateras vid en tidpunkt som regeringen beslutar om. Utredningen redovisar i kapitel 4 en upp- följning av dessa uppskattningar samt föreslår där hur de bör upp- dateras. 
 52 
 SOU 2007:62 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 Tabell 3.2 
  
 Genomsnittskostnader bidrags- och avgiftsåret 2007 
  
 Insats 
  
 Genomsnittskostnad per insats 
  
 Personlig assistans 
  
 599 925 
  
 Ledsagarservice 
  
 23 065 
  
 Kontaktperson 
  
 23 065 
  
 Avlösarservice 
  
 46 131 
  
 Korttidsvistelse 
  
 184 522 
  
 Korttidstillsyn 
  
 184 522 
  
 Boende 
  
 Barn, övrigt 
  
 857 735 
  
 Barn i familjehem 
  
 183 800 
  
 Vuxna 
  
 612 668 
  
 Daglig verksamhet 
  
 166 034 
  
 Källa: SCB. Avser nettokostnader före uppräkning med NPI. 
  
 3.3.3 
  
 Grundläggande standardkostnad 
  
 Den grundläggande standardkostnaden beräknas genom att antalet verkställda beslut per insats enligt 9 §  
 2–10 
  LSS i varje kommun multipliceras med rikets genomsnittliga kostnad för respektive insats. Produkterna summeras därefter och adderas med kommunens ersättning till Försäkringskassan avseende LASS  
 (2–3 
  §§  
 LSS-ut- 
  jämningslagarna). 
 Den grundläggande standardkostnaden uttrycker vad det skulle kosta att bedriva verksamheten om kommunen har en riksgenom- snittlig kostnad. Det finns ingen koppling till kommunens egna faktiska kostnad för verksamheten, men det är inte heller syftet med denna grundläggande standardkostnad. 
  
 3.3.4 
  
 Koncentrations- och personalkostnadsindex 
  
 Koncentrationsindexet utgår ifrån att kommuner som har många personer med insatser enligt LSS i förhållande till totalfolkmängden har lägre kostnader per  
 LSS-insats 
  på grund av s.k. stordrifts- fördelar och motsatt. Indexet står, enligt Kommittén utjämning av  
 LSS-kostnader, 
  för cirka 10 procent av utjämningen. Detta index innebär att om andelen personer med beslut om  
 LSS-insatser 
  i pro- portion till totalfolkmängden i kommunen är större än motsva- 
 53 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 SOU 2007:62 
  
 rande beräkning för landet erhåller kommunen ett index som är lägre än 1,0. 
 Personalkostnadsindexet skall avspegla hur mycket kommunens personalkostnader avviker från motsvarande genomsnittskostnader i landet. I direktiven till Kommittén utjämning av  
 LSS-kostnader 
  angavs att om kommittén fann det möjligt borde utjämningen baseras på behov av stöd och service, vilket i realiteten förutsätter någon form av mätning av stödets omfattning. Ett sådant behov är tämligen komplicerat att mäta över hela landet så att det sker på exakt samma sätt i alla kommuner. 
 Regeringen konstaterade i proposition 2002/03:151 att det finns behovsmätningar eller vårdtyngdsmätninar i olika delar av landet och även utomlands. Svårigheterna med dessa mätningar har dock bl.a. varit att definiera faktiskt behov och uppskattat behov. I stället för att mäta omsorgsbehovet hos varje individ, vilket kräver en stor administration, ansåg regeringen, i likhet med kommittén, att ett personalkostnadsindex som bygger på uppgifter i räken- skapssammandraget ska tillämpas. Kommittén konstaterade att ett enkelt sätt att mäta stödets omfattning var att ta hänsyn till de personalkostnader som kommunen har eftersom det bör avspegla omfattningen på stödet, dvs. antalet anställda men också kvalitet i insatsen. 
 Mot denna bakgrund konstruerades ett index så att inte hela kostnadsskillnaden utan enbart 70 procent av denna skulle beaktas. Syftet var att minska risken för att systemet utjämnar för skillnader i kvalitet eller effektivitet mellan kommunerna. Indexet utformades så att det är neutralt för om kommunen bedriver  
 LSS-verksamhet 
  i egen regi eller på entreprenad. De faktorer som ligger till grund för beräkningen omfattar i stort sett alla kostnader och intäkter som finns i verksamheten såsom löner, internt fördelade kostnader, ersättning till/från Försäkringskassan, entreprenader och köp av verksamhet. Nackdelen med indexet är att det är påverkbart. Därför föreslog regeringen att indexet inte skulle uppdateras årligen utan endast vid den tidpunkt som regeringen bestämmer. Indexet står enligt Kommittén utjämning av  
 LSS-kostnader 
  för 45 procent av hela utjämningen vilket innebär att det har stor bety- delse vilket värde kommunen får inledningsvis. 
 Av proposition 2002/03:151 framgår att vissa remissinstanser framförde kritiska synpunkter avseende indexen. Några remissin- stanser, t.ex. Socialstyrelsen, var tveksam till koncentrationsindexet eftersom det konstrueras utifrån historiska kostnader, men styrel- 
 54 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 sen var även tveksam till om det finns några stordriftsfördelar. Svenska Kommunförbundet ansåg att personalkostnadsindexet leder till risk att kostnader konserveras. 
  
 3.3.5 
  
 Slutlig standardkostnad, bidrag och avgift 
  
 Efter att SCB har beräknat en grundläggande standardkostnad justeras den med koncentrations- och personalkostnadsindex. Den slutliga standardkostnaden per kommun divideras sedan med anta- let invånare den 1 november året före  
 bidrags-/avgiftsåret, 
  varvid en standardkostnad i kronor per invånare fås (4 §  
 LSS-utjämningsför- 
  ordningen). 
 En summering av alla kommuners slutliga standardkostnader dividerad med befolkningen i landet den 1 november året före  
 bidrags-/avgiftsåret 
  ger landets genomsnittliga standardkostnad i kronor per invånare. För 2007 är den genomsnittliga standard- kostnaden efter uppräkning med nettoprisindex 2 936 kronor per invånare. 
 En kommun som har en högre slutlig standardkostnad i kronor per invånare än landets genomsnittliga standardkostnad i kronor per invånare erhåller ett bidrag från staten motsvarande mellan- skillnaden och motsatt (3 §  
 LSS-utjämningslagarna). 
  För 2007 är summan av alla bidrag knappt 2 014 miljoner kronor och summan av alla avgifter exklusive införanderegler 2 013 miljoner kronor. De sammanlagda bidragen respektive avgifterna är således i stort sett lika stora. Exklusive införanderegler är systemet således ett noll- summespel för staten. 
  
 3.3.6 
  
 Införanderegler 
  
 Riksdagen har beslutat att systemet skall införas successivt genom att bidrags- och avgiftskommuner inledningsvis inte får fullt bidrag respektive inte får betala full avgift till systemet. Bakgrunden till detta är att avgiftskommunerna har svårare att anpassa sig till en situation där de blir tvungna att betala medel till staten som sedan omfördelar medlen till bidragskommunerna. Övergångsperioden sträcker sig under perioden  
 2004–2008. 
  
 År 2004 begränsas den avgift som en kommun skall betala till högst 250 kronor per invånare, 2005 till högst 550 kronor per invå- 
 55 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 SOU 2007:62 
  
 nare, 2006 till högst 850 kronor per invånare, 2007 till högst 1 150 kronor per invånare och 2008 till högst 1 450 kronor per invånare. 
 År 2004 reduceras det bidrag som en kommun har rätt till med högst 270 kronor per invånare, 2005 med högst 70 kronor per invånare och 2006 med högst 15 kronor per invånare. 
 Efter att hänsyn tagits till införandereglerna är summan av alla bidrag 2 014 miljoner kronor och summan av alla avgifter 1 949 miljoner kronor 2007. Underskottet om 65 miljoner kronor regle- ras med ett års eftersläpning genom en motsvarande minskning av anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning. 
  
 3.4 
  
 Möjligheter att ändra i kommunernas underlag 
  
 Den statistik som används i beräkningar och som ligger till grund för Skatteverkets beslut om bidrag respektive avgifter avser en tid- punkt/period ett till två år innan beslutet fattas av Skatteverket. 
 Normalt sett har kommunerna goda möjligheter att ändra i statistiken efter uppgiftslämnandet, men Regeringskansliet och berörda myndigheter har observerat att det i många fall inte är förrän de preliminära beräkningarna erhållits från SCB som kvalitetskontrollen i kommunerna påbörjas. 
 Kommunerna har möjlighet att ändra lämnade uppgifter i sam- band med statistikinsamlingen men även efter att statistiken publi- ceras som officiell statistik och ända fram till och med den tid som dessa kan anmärka på Skatteverkets preliminära beslut i februari under bidrags- och avgiftsåret (5 § andra stycket  
 LSS-utjämnings- 
  lagarna). Omfattningen av sådana rättningar redovisas i kapitel 4. 
 Fram t.o.m. 2005 kunde kommuner vända sig till regeringen och påtala fel i underlaget för de slutliga besluten även efter att Skatte- verket hade fastställt dem. Eftersom fel emellertid i princip endast kan rättas till förmån för en kommun fick staten kompensera den kommun som klagat till regeringen utanför ramen för utjämnings- systemet. Hade en sådan uppgift kommit Skatteverket tillkänna före det att verket fastställt bidrag och avgifter i kostnads- utjämningen kunde en omräkning i stället ha skett av beräkningarna för samtliga kommuner. 
 Mot denna bakgrund gäller sedan den 1 januari 2006 att regeringen bara, om det finns synnerliga skäl, får beakta sådana fel och brister i underlaget för beslutet som inte påtalats hos 
 56 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kostnadsutjämningssystemet för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  
 Skatteverket senast den 15 februari under  
 avgifts-/bidragsåret 
  (7 § andra stycket, prop. 2006/07:7). 
 57 
  
 4 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
  
 2004–2007 
  
 4.1 
  
 Inledning 
  
 Kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet, 
  som infördes från och med 2004, tillämpas 2007 för fjärde året i följd. I utredningens delbetänkande Uppföljning av kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  (SOU 2006:69) redovisas utvecklingen av antalet personer med verkställda beslut om LSS- insatser, antalet  
 LSS-insatser, 
  kostnadsutvecklingen och föränd- ringar i kostnadsutjämningen samt jämförelser mellan kommuner- nas utfall i kostnadsutjämningen och deras redovisade nettokost- nader. Då fanns tillgång till uppgifter om  
 LSS-insatser 
  t.o.m. 2005, kostnadsdata för verksamheten t.o.m. 2004 samt utjämningsberäk- ningar t.o.m. 2006. Nu finns uppgifter för ytterligare ett år med insatsstatistik och ytterligare två år med kostnadsdata. Det bör observeras att de uppgifter om kostnader och  
 LSS-insatser 
  som redovisas för tidigare år är hämtade från Statistiska centralbyråns slutliga beräkningar för respektive bidrags- och avgiftsår. De redo- visade värdena kan därför avvika från den officiella statistiken efter- som denna inte innehåller de rättningar som gjorts i vissa kommu- ners uppgifter efter den officiella statistikens publicering. 
  
 4.2 
  
 Kostnadsutvecklingen för LSS och de olika LSS- insatserna 
  
 Enligt kommunernas räkenskapssammandrag (RS) har kommuner- nas nettokostnader för LSS och LASS ökat från 20,7 miljarder kronor 2002 till närmare 23,2 2003, 24,9 2004, 26,2 2005 och 28,1 
 59 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 miljarder kronor 2006. Nettokostnaderna motsvarar kommunernas bruttokostnader för verksamheten minskat med verksamhetens intäkter. Det är dessa belopp som använts i beräkningarna i kostnadsutjämningen två år senare. Mellan 2002 och 2003 var nettokostnadsökningen avsevärt högre än för kommunernas övriga verksamheter, medan de under de senaste åren inte ökat lika mycket. Totalt har dock kostnaderna ökat med mellan 7 och 8 mil- jarder kronor på fyra år samtidigt som assistansersättningen ökat med 6,2 miljarder samma period, således en mycket kraftig kost- nadsökning. Mer ingående analyser om orsaker till denna ökning saknas. 
 I RS är kostnaderna för  
 LSS-verksamhet 
  uppdelade på fyra verk- samhetsområden, bostad med särskild service, daglig verksamhet, personlig assistans enligt LSS samt övriga insatser. Kommunernas nettokostnader för  
 LSS-insatser 
  var 2006 enligt RS knappt 24,8 miljarder kronor. Skillnaden mellan de totala nettokostnaderna och nettokostnaderna för de insatser som kommunerna beslutat om är de 20 första timmarna för Försäkringskassans beslut om LASS. Detta betalar kommunerna 3,2 miljarder kronor för. Bostad med särskild service svarade 2006 för drygt 59 procent av kommunernas nettokostnader för LSS exklusive LASS och daglig verksamhet för drygt 17 procent. 
 60 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.1 Nettokostnader för kommunernas  
 LSS-insatser 
 2002–2006 
  i tusental kronor 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 25 000 
  
 20 000 
  
 kronor 
  
 15 000 
  
 Miljoner 
  
 10 000 
  
 5 000 
  
 0 
  
 Bostad med 
  
 Daglig 
  
 Övriga insatser 
  
 Personlig 
  
 Summa 
  
 särskild service 
  
 verksamhet 
  
 assistans 
  
 Källa: SCB. 
 Genomsnittskostnaderna i landet för de olika  
 LSS-insatserna 
  för- delas i kostnadsutjämningen enligt de riktlinjer som angavs i pro- positionen (prop. 2002/03:151). Det innebär att de genomsnitts- kostnader för olika insatser som ingår i  
 RS-raderna 
  för bostad med särskild service respektive för övriga insatser fördelats efter de rikt- värden som togs fram av Kommittén utjämning av  
 LSS-kostnader 
  (SOU 2002:103). Underlaget för denna fördelning har setts över av utredningen och det har gett en delvis annan kostnadsfördelning mellan vissa insatser (se avsnitt 6.2). 
 Kostnaderna för personlig assistans har ökat mycket kraftigare än kostnaderna för övriga insatser och mellan 2001 och 2004 mer än fördubblades kostnaden per insats. Den snabba kostnads- ökningen beror främst på att det i kommunernas redovisade kost- nader ingår både personlig assistent enligt LSS och de kostnader kommunerna har för LASS och att den totala kostnaden här endast sätts i relation till antalet personer med assistent enligt LSS. Kom- munerna har även kostnader för personer med beslut enligt LASS utöver de 20 första timmarna. Detta beror på att den statliga 
 61 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 timersättningen inte täcker hela den faktiska kostnaden, att antalet beviljade timmar överstiger de som ersätts, kommunala kostnader under Försäkringskassans handläggningstid för LASS och vid pri- vata assistenters sjukdom, tillfälligt utökat behov m.m. 
 Diagram 4.2 Riksgenomsnittliga kostnader för  
 LSS-insatser 
 2001–2006 
  i kronor 
  
  Bostad med särskild service, riktvärde vuxna 
  
  Daglig verksamhet 
  
  Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse 
  
  Personlig assistans 
  
 700000 
  
 600000 
  
 500000 
  
 Kronor 
  
 400000 
  
 300000 
  
 200000 
  
 100000 
  
 0 
  
 2 001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Källa: Proposition 2002/03:151 och SCB. 
 Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet (100 %) för vuxna och för övriga insatser anges riktvärdet (100 %) för korttidsvistelse. 
 Kostnadsökningen beror även på att definitionen av personlig assi- stans i verksamhetsstatistiken har förändrats och förtydligats från insamlingen 2004, vilket innebär att uppgifterna inte är helt jäm- förbara med tidigare års uppgifter. 
 62 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.3 Riksgenomsnittliga kostnader för  
 LSS-insatser 
 2001–2006. 
  Index 2001=100 
  
  Bostad med särskild service, riktvärde vuxna 
  
  Daglig verksamhet 
  
  Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse 
  
  Personlig assistans 
  
 250 
  
 225 
  
 200 
  
 2001=100 
  
 175 
  
 Index 
  
 150 
  
 125 
  
 100 
  
 75 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Källa: Beräkning från Proposition 2002/03:151 och SCB. 
  
 Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet (100 %) för vuxna och för övriga insatser 
  
 anges riktvärdet (100 %) för korttidsvistelse. 
  
 För insatsen daglig verksamhet och för övriga insatser minskade till och med kostnaden per insats i löpande priser mellan 2003 och 2004. Även mellan 2005 och 2006 minskade genomsnittskostnaden för övriga insatser.  
 LSS-kommittén 
  (S 2004:06, f.d. Assistans- kommittén) har regeringens uppdrag att bl.a. analysera orsakerna till kostnadsutvecklingen för LSS. 
  
 4.2.1 
  
 Stora kostnadsskillnader för LSS mellan län och kommuner 
  
 Kostnaderna för LSS är ojämnt fördelade mellan länen och mellan kommunerna. Kostnaderna per invånare är högst i Jämtlands län och lägst i Skåne län. Kostnaderna i Jämtlands län översteg 2006 riksgenomsnittet med över 1 000 kronor per invånare, motsvarande 34 procent. Skånes kostnader är 650 kronor lägre per invånare än 
 63 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 riksgenomsnittet. Jämtland har nästan 70 procent högre kostnader per invånare än Skåne. Kostnaderna i Stockholms län ligger i nivå med riksgenomsnittet. Under perioden har kostnaderna ökat i samtliga län men med vissa undantag något snabbare i län med låga kostnader och något långsammare i län med höga kostnader. Det finns således en svag tendens till att kostnadsskillnaderna mellan länen utjämnats. 
 Diagram 4.4 Genomsnittliga nettokostnader per län för  
 LSS-verksamhet 
  2003– 2006 i kronor per invånare 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 4 500 
 4 000 
 3 500 
  
 Kronor per invånare 
 3 000  
  
 2 500 
 2 000 
 1 500 
 1 000 
 500 
 0 
  
 Riket 
  
 A 
  
 B 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 I 
  
 K 
  
 LM 
  
 N 
  
 OPR 
  
 S 
  
 T 
  
 U 
  
 W 
  
 X 
  
 Y 
  
 Z 
  
 AC BD 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Det är stora skillnader mellan kommuner i antalet personer med  
 LSS-insatser. 
  Vännäs kommun med 147 personer per 10 000 invå- nare har således mer än sex gånger fler än Ydre med 23 personer per 10 000 invånare. Även om man exkluderar de kommuner med lägst och de med högst andel är variationen för övriga kommuner fortfarande mycket hög. Skillnaderna mellan kommuner i antalet insatser leder självfallet till betydande skillnader i nettokostnader per invånare mellan kommuner, vilket redovisats ovan. 
 64 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.5 Kommunerna fördelade efter redovisade nettokostnader 2006 i kronor per invånare 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 kommuner 
  
 40 
  
 Antal 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 00 
  
 -1499 
  
 -1999 
  
 499 
  
 999 
  
 499 
  
 999 
  
 499 
  
 999 
  
 >5000 
  
 0 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 3 
  
 4 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1000 
  
 1500 
  
 2000 
  
 2500 
  
 3000 
  
 3500 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 40 
  
 45 
  
 Nettokostnader i kronor per invånare 
 Källa: SCB. 
 Hur kommunernas nettokostnader för LSS förändrats under senare år framgår av diagram 4.6. För det stora flertalet kommuner, över 80 procent 2005/06, ligger den årliga förändringen av nettokostna- derna i förhållande till den riksgenomsnittliga förändringen inom intervallet +- 250 kronor per invånare. Antalet kommuner med förändringar som understiger +- 250 kronor per invånare i förhål- lande till den riksgenomsnittliga förändringen har ökat både mellan 2004 och 2005 och mellan 2005 och 2006. 
 65 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 4.6 Kommunerna fördelade efter förändring av nettokostnader för LSS- verksamhet  
 2002–2006. 
  Kronor per invånare jämfört med riksgenomsnittlig förändring 
  
 2002/2003 
  
 2003/2004 
  
 2004/2005 
  
 2005/2006 
  
 140 
  
 120 
  
 kommuner 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 Antal 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 -499 
  
 9 
  
 9 
  
 99 
  
 -749 
  
 0 
  
 -75 
  
 -74 
  
 4 
  
 -24 
  
 5 
  
 2 
  
 4 
  
 >7 
  
 - 
  
 - 
  
 -500 
  
 -250 
  
 - 
  
 0 
  
 250 
  
 0 
  
 -1 
  
 50 
  
 Nettokostnadsförändring i kronor per invånare 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 För ett fåtal kommuner har dock förändringen varit i storleksord- ningen uppåt eller till och med över 2 000 kronor per invånare. De största variationerna mellan åren finns i första hand i de kommuner med de allra högsta kostnaderna, t.ex. Hedemora, Boden och Mellerud men även i kommuner med relativt genomsnittliga kost- nader. 
 Kostnadsskillnaderna är betydligt större mellan kommunerna inom länen än mellan genomsnittskostnaderna för länen. Högst kostnader 2006 hade Hedemora kommun i Dalarnas län med ca 6 300 per invånare. Även kommunerna Boden i Norrbottens, Vännäs i Västerbottens, Kungsör i Västmanlands, Hultsfred i Kalmar och Mellerud i Västra Götalands län hade 2006 nettokostnader översti- gande 5 000 kronor per invånare. 
 66 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.7 Kommuner med lägsta respektive högsta nettokostnader per län för  
 LSS-verksamhet 
  2003 respektive 2006 i kronor per invånare 
  
 Kronor per invånare 
  
 2003 Lägst 
  
 2003 Högst 
  
 2006 Lägst 
  
 2006 Högst 
  
 7000 
 6000 
 5000 
 4000  
  
 3000 
 2000 
 1000 
 0 
  
 t 
  
 AB 
  
 C 
  
 D 
  
 E 
  
 F 
  
 G 
  
 H 
  
 K 
  
 LM 
  
 N 
  
 OPR 
  
 S 
  
 T 
  
 U 
  
 W 
  
 X 
  
 Y 
  
 Z 
  
 AC BD 
  
 Rike 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Habo kommun hade lägst kostnader 2006. Ydre kommun har haft landets lägsta kostnader tidigare år medan Bräcke kommun hade högst kostnader 2002 och 2003 men överträffades av Hedemora kommun de tre senaste åren. Av diagram 4.7 framgår att variatio- nerna inom länen är mycket olika, men i de flesta län är det en eller möjligen två kommuner med liten folkmängd som avviker kraftigt uppåt eller nedåt. I vissa län, t.ex. Kronoberg (G), har skillnaderna mellan kommuner med högsta och lägsta kostnader minskat medan de i andra län, t.ex. Örebro (T) och Västerbotten (AC), har ökat ytterligare under perioden. I Blekinge (K) och Västernorrlands län 
 (Y) är variationsvidden avsevärt lägre än i Västmanlands (U), Dalarnas (W) och Västerbottens län (AC). I de två förstnämnda länen är skillnaden från knappt 1 700 till drygt 1 800 kronor per invånare och i Västerbotten närmare 5 000 kronor per invånare 2006. Inom länen är det i de flesta fall samma kommuner som har högst respektive lägst kostnader från år till år. I flera län, t.ex. Dalarna, Västra Götaland (OPR), Västerbotten och Norrbotten ökade spännvidden kraftigt mellan 2003 och 2004 i samband med 
 67 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 att betalningsansvaret mellan kommuner ändrades och att tidigare inomlänsutjämning avvecklades. 
  
 4.3 
  
 Utvecklingen av antalet  
  
 LSS-insatser 
  i landet och skillnader mellan kommuner 
 I de årliga utjämningsberäkningarna för LSS används per kommun och för hela landet både antalet personer med insatser enligt LSS och antalet insatser per typ av insats exklusive råd och stöd. Det beror på att råd och stöd med några undantag sker genom lands- tingens försorg. Dessutom ingår den ersättning som kommunerna betalar till Försäkringskassan för personlig assistans enligt LASS. Antalet personer som har verkställda beslut om insatser enligt LSS har i beräkningsunderlaget ökat från ca 49 400 den 1 september 2002 till ca 55 800 personer den 1 oktober 2006, dvs. med 13,1 pro- cent. Samtidigt har antalet kommunala insatser i underlaget (exklu- sive råd och stöd) ökat från ca 86 300 den 1 september 2002 till ca 97 700 den 1 oktober 2006, dvs. med 13,3 procent vilket motsvarar ökningen av antalet personer med insatser. 
 Daglig verksamhet är den insats som är vanligast förekom- mande, med ca 25 800, följd av boende för vuxna med drygt 20 900. Boende för barn är den minst frekventa insatsen, drygt 1 200. Som framgår av diagram 4.8 har antalet insatser ökat utom för boende barn och avlösarservice. Insatsen personlig assistans har minskat enligt statistiken, vilket främst beror på att definitionen av vilka personer med insatsen som skulle rapporteras i statistiken för 2004 har förtydligats. 
 68 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.8 Antalet insatser enligt LSS  
 2002-–2006. 
  Exklusive råd och stöd 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 30 000 
  
 25 000 
  
 insatser 
  
 20 000 
  
 15 000 
  
 Antal 
  
 10 000 
  
 5 000 
  
 0 
  
 uxna 
  
 n 
  
 het 
  
 e 
  
 lsyn 
  
 ice 
  
 ce 
  
 S 
  
 ar 
  
 els 
  
 rvi 
  
 LS 
  
 b 
  
 am 
  
 v 
  
 Kontaktperson 
  
 e 
  
 ist 
  
 il 
  
 er 
  
 e 
  
 v 
  
 dsv 
  
 idst 
  
 rs 
  
 ans 
  
 oende 
  
 Boend 
  
 erks 
  
 sa 
  
 ars 
  
 ist 
  
 i 
  
 rtt 
  
 ag 
  
 v 
  
 rtt 
  
 ö 
  
 ass 
  
 B 
  
 ig 
  
 o 
  
 Avl 
  
 s 
  
 o 
  
 K 
  
 ed 
  
 agl 
  
 K 
  
 D 
  
 L 
  
 Pers 
  
 Källa: Socialstyrelsen och SCB. 
 Anm. En person kan ha en eller flera insatser. bostad. För 2002 avses 1 sept. och övriga år 1 
 I boende vuxna ingår här boende i särskilt anpassad okt. 
  
 4.4 
  
 Hur skillnader i insatser och kostnader beaktas i kostnadsutjämningen 
  
 Standardkostnaden för varje kommun beräknas i ett första steg genom att antalet verkställda beslut om  
 LSS-insatser 
  av viss typ multipliceras med den nationella genomsnittskostnaden för respektive insats. Genom att summera dessa produkter och därtill lägga kommunens ersättning till Försäkringskassan för personlig assistans enligt LASS erhålls kommunens grundläggande standard- kostnad. Den slutliga standardkostnaden erhålls genom att den grundläggande standardkostnaden multipliceras med två index, koncentrationsindex  
 (K-IX) 
  och personalkostnadsindex  
 (PK-IX), 
  för att i kostnadsutjämningen kunna ta hänsyn till skillnader i stor- driftsfördelar/smådriftsnackdelar och skillnader i behov av stöd. 
 Antalet insatser av viss typ per kommun och den nationella genomsnittskostnaden per insatstyp har hittills uppdaterats inför varje bidrags- och avgiftsår sedan systemet infördes 2004, med utgångspunkt från Socialstyrelsens statistik över antalet  
 LSS-insat- 
  
 69 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 ser för åren 2002, 2003, 2004 och 2005 och det för riket summerade räkenskapssammandraget för respektive år. 
 De båda indexen  
 (K-IX 
  respektive  
 PK-IX) 
  beräknades för 2004 per kommun utifrån antalet personer med  
 LSS-insatser 
  2002 och personalkostnaden i kommunens räkenskapssammandrag samma år. På grund av den påverkbarhet som särskilt personalkostnads- indexet har föreslog regeringen i propositionen 2002/03:151 att indexen inte bör uppdateras årligen utan det bör ankomma på regeringen att besluta om när uppdatering bör ske. Identiska indexvärden per kommun användes i 2005 års kostnadsutjämning, dvs. utan varken uppdatering av personer med  
 LSS-insatser 
  2003 eller personalkostnaderna i 2003 års räkenskapssammandrag. I 2006 års utjämning beräknades de båda indexen utifrån ett genomsnitt av 2002 och 2004 års statistik över antalet personer med  
 LSS-insatser 
  respektive personalkostnader enligt RS. Efter två år gjordes således en halv indexuppdatering. I 2007 års kostnadsutjämning gjordes en indexuppdatering till 2005, vilket då var det senaste år för vilka uppgifter om kostnader och  
 LSS-insatser 
  fanns tillgängliga. 
  
 Diagram 4.9 Koncentrationsindex i  
 LSS-utjämningen 
  2004 och 2005 samt 2007 
  
 År 2004 och 2005 
  
 År 2007 
  
 1,30 
  
 1,25 
  
 1,20 
  
 1,15 
  
 Indexvärde 
  
 1,10 
  
 1,05 
  
 1,00 
  
 0,95 
  
 0,90 
  
 0,85 
  
 0,80 
  
 1 
  
 11 
  
 21 
  
 31 
  
 41 
  
 51 
  
 61 
  
 71 
  
 81 
  
 91 
  
 101 
  
 111 
  
 121 
  
 131 
  
 141 
  
 151 
  
 161 
  
 171 
  
 181 
  
 191 
  
 201 
  
 211 
  
 221 
  
 231 
  
 241 
  
 251 
  
 261 
  
 271 
  
 281 
  
 Kommunerna rangordnade efter index 2007 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 70 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 I diagram 4.9 har kommunerna rangordnats efter koncentrations- index i 2004 och 2005 respektive 2007 års utjämning. Ramsey kom- mun har högst värde alla år, vilket innebär att andelen personer med  
 LSS-insatser 
  varit lägst. Lomma kommun har haft näst högst indexvärde samtliga år. Vännäs kommun har haft lägst index samt- liga år och högst andel personer med  
 LSS-insatser. 
  Endast ett fåtal kommuner har ett värde på koncentrationsindex som ligger över 1,1 respektive under 0,9, dvs. avviker med mer än 10 procent från genomsnittet. Ett trettiotal kommuner har ett indexvärde över 1,05 och ungefär lika många har indexvärden under 0,95, dvs. avviker med mer än 5 procent från genomsnittet. 
 Skillnaderna i personalkostnadsindex, dvs. spridningen mellan kommunerna är, som framgår av diagram 4.10, större än för koncentrationsindex. Personalkostnadsindex får därigenom en större inverkan på de slutliga standardkostnaderna än vad koncent- rationsindex får. Förändringarna från år till år för enskilda kommuner är också större än för koncentrationsindex. Nykvarns kommun har högst indexvärden samtliga år och Aneby och Sorsele kommuner de lägsta. Över 10 procent av kommunerna har ett värde på personalkostnadsindex som ligger över 1,1 ,dvs. avviker med mer än 10 procent från genomsnittet. Över 20 procent av kommunerna har ett värde på personalkostnadsindex som ligger under 0,9 dvs. avviker nedåt med mer än 10 procent från genomsnittet. 
 71 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 4.10 Personalkostnadsindex i  
 LSS-utjämningen 
  2004 och 2005 samt 
  
 2007 
  
 År 2004 och 2005 
  
 År 2007 
  
 1,75 
  
 1,60 
  
 1,45 
  
 Indexvärde 
  
 1,30 
  
 1,15 
  
 1,00 
  
 0,85 
  
 0,70 
  
 0,55 
  
 1 
  
 11 
  
 21 
  
 31 
  
 41 
  
 51 
  
 61 
  
 71 
  
 81 
  
 91 
  
 101 
  
 111 
  
 121 
  
 131 
  
 141 
  
 151 
  
 161 
  
 171 
  
 181 
  
 191 
  
 201 
  
 211 
  
 221 
  
 231 
  
 241 
  
 251 
  
 261 
  
 271 
  
 281 
  
 Kommunerna rangordnade efter index 2007 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 I vilken utsträckning uppdateringarna av antalet insatser och index- värden påverkat förändringarna av bidrag och avgifter framgår av avsnitt 4.5 där också jämförelser med kommunernas redovisade nettokostnader görs. Vi kan dock konstatera att stora förändringar i de båda indexen främst uppstår i kommuner med liten folkmängd. 
 Hur utfallet av 2007 års utjämning, exklusive införanderegler, fördelar sig på kommunerna framgår av diagram 4.11. Kostnadsut- jämningen sker genom att kommuner med en beräknad standard- kostnad under riksgenomsnittet betalar en avgift till staten som motsvarar skillnaden mellan detta och kommunens standardkost- nad. Kommuner med en beräknad standardkostnad över riks- genomsnittet får på motsvarande sätt ett bidrag av staten. Summan av bidragen i landet motsvarar i stort summan av avgifterna. Infö- randereglerna tillämpas för vissa kommuner längst t.o.m. 2008, varefter de upphör. 
 Den sammanlagda standardkostnaden i  
 LSS-utjämningen 
  uppgår 2007 till drygt 26,7 miljarder kronor och 133 kommuner erhåller 
 72 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 2 013 miljoner kronor i bidrag och 157 kommuner betalar utjäm- ningsavgifter på 1 948 miljoner kronor. 
 Diagram 4.11 Kommunerna fördelade efter bidragets/avgiftens storlek i kronor per 
  
 invånare 2007 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 kommuner 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 Antal 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 1500 
  
 1400 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 -999 
  
 14 
  
 99 
  
 1500 
  
 Martin 
  
 -4 
  
 -4 
  
 - 
  
 - 
  
 00 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 > 
  
 -1000 
  
 - 
  
 50 
  
 000 
  
 -5 
  
 1 
  
 Avgift/Bidrag i kronor per invånare 
  
 Källa: SCB. 
 I diagram 4.12 visas hur utfallet av kostnadsutjämningen förändrats mellan kommuner sedan det infördes 2004. Mellan 2/3 och 3/4 av kommunerna ligger 2004/05 och 2005/06 i intervallet +/- 250 kronor per invånare i årlig förändring i bidrag/avgift. 2006/07 ökar andelen till ca 80 procent. 
 73 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 Figur 4.12 
  
 Kommunerna fördelade efter förändringar i bidrag/avgift i LSS- 
  
 utjämningen  
 2004–2007. 
  Kronor per invånare 
  
 2004/2005 
  
 2005/2006 
  
 2006/2007 
  
 2004/2007 
  
 140 
  
 120 
  
 100 
  
 kommuner 
  
 80 
  
 60 
  
 Antal 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 -750 
  
 9 
  
 -499 
  
 -249 
  
 -249 
  
 99 
  
 -749 
  
 0 
  
 -74 
  
 5 
  
 4 
  
 >7 
  
 - 
  
 0 
  
 -250 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 500 
  
 -50 
  
 -1 
  
 25 
  
 Bidrags-/avgiftsförändring 
  i kronor per invånare 
  
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Om man studerar den sammantagna nettoförändringen över alla verksamheter i det kommunalekonomiska utjämningssystemet är variationsvidden mindre i  
 LSS-utjämningen 
  och förändringarna över en treårsperiod mer koncentrerad till intervallen +/- 250 och +/- 500 kronor per invånare. Stabiliteten är dock lägre i LSS- utjämningen jämfört med det kommunalekonomiska utjämnings- systemet, där förändringar i de olika verksamheterna i en kommun i stor utsträckning går åt olika håll och i viss mån tar ut varandra. 
 I  
 LSS-utjämningen 
  omfördelas årligen närmare 2 miljarder kronor mellan kommunerna på en verksamhet vars nettokostnader är drygt 26 miljarder kronor. Nettoomfördelningen i den kommu- nalekonomiska kostnadsutjämningen är ca 5 miljarder kronor för kommunerna på verksamheter som sammantaget kostar ca 260 miljarder kronor. Om man räknar varje verksamhet för sig omför- delas dock avsevärt mer, sammanlagt ca 22 miljarder kronor. Störst omfördelning i förhållande till kostnaderna finns inom individ- och familjeomsorg, närmare 4 miljarder kronor omfördelas inom en verksamhet vars nettokostnader ungefär motsvarar kommunernas 
 74 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 LSS-verksamhet. 
  En förklaring till den stora omfördelningen inom individ- och familjeomsorg är att de högsta standardkostnaderna finns i de allra största kommunerna. För landstingen omfördelas drygt 1,5 miljarder kronor inom hälso- och sjukvården vars kost- nader är ca 145 miljarder kronor. 
 I utredningens delbetänkande (SOU 2006:69) redovisades jäm- förelser av stabiliteten i förändringarna mellan åren i den kommu- nalekonomiska kostnadsutjämningen och  
 LSS-utjämningen 
  för de år det sistnämnda systemet varit i bruk. Där konstaterades att sta- biliteten varit betydligt lägre i  
 LSS-utjämningen 
  jämfört med den kommunalekonomiska, där förändringar i de olika verksamheterna i en kommun i stor utsträckning går åt olika håll och i viss mån tar ut varandra. För många kommuner är det i  
 LSS-utjämningen 
  fråga om stora årliga förändringar i en jämförelsevis liten verksamhet. Förändringarna kan vara särskilt svåra att hantera för kommuner med liten folkmängd där en relativt liten förändring av antalet insatser kan få stora effekter på såväl kostnader som kostnadsut- jämning. Det förefaller dock som att stabiliteten i  
 LSS-utjämningen 
  ökat något sedan införandet. Antalet kommuner i förändrings- intervallet +- 250 kronor per invånare har ökat samtidigt som kommuner i förändringsintervallen +- 500 kronor per invånare eller mer har minskat i antal. Trots att den maximala kostnaden för  
 LSS-verksamhet 
  ökat över åren, samtidigt som den lägsta kostna- den varit ungefär densamma, har skillnaden mellan de största posi- tiva och negativa avvikelserna mellan nettokostnad och standard- kostnad successivt minskat från  
 2002–2004 
  fram till  
 2005–2007. 
  Samtidigt som kostnaderna för LSS ökat markant har med andra ord kostnadsskillnaderna mellan kommunerna utjämnats. 
  
 4.5 
  
 Resultat av uppföljningen 
  
 4.5.1 
  
 Jämförelser mellan kostnadsutjämningen och redovisade kostnader 
  
 Som utjämningssystemets mått på träffsäkerheten har vi här jäm- fört kommunens beräknade standardkostnad i kostnadsutjäm- ningen för  
 LSS-verksamhet 
  med kommunens redovisade netto- kostnad för samma verksamhet. Vilka års standardkostnad respek- tive nettokostnad som skall sättas i relation till varandra i en sådan jämförelse kan diskuteras. I SCB:s och SKL:s årliga publikation 
 75 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 Vad kostar verksamheten i Din kommun? (VKV) jämförs bl.a. de i den kommunalekonomiska utjämningen beräknade standard- kostnaderna för olika kommunala verksamheter med nettokostna- derna för det år som underlaget för beräkningarna baseras på. Det innebär att de beräknade standardkostnaderna för ett visst år i VKV jämförs med nettokostnaderna för verksamheten två år tidigare. Anledningen till detta är att det är den struktur som stämmer överens med verksamhetsåret. Uppgifter om befolkningen, som är det viktigaste av underlagen för den kommunalekonomiska kostnads- utjämningen, liksom flertalet övriga uppgifter, avser 2005 i de beräkningar som ligger till grund för utjämningsåret 2007. Även i kostnadsutjämningen för LSS används uppgifter om antalet LSS- insatser av olika typ och deras kostnader m.m. för 2005 till grund för beräkningarna av standardkostnaderna 2007. 
 Om vi tillämpar samma resonemang vid jämförelser mellan kostnadsutjämning och nettokostnader för  
 LSS-verksamhet 
  blir tidsförskjutningen således två år. Vid dessa jämförelser räknas den genomsnittliga nettokostnaden upp till utjämningsårets nivå. I de redovisade beräkningarna ingår inte några utfallseffekter av de övergångsregler som gäller för åren  
 2004–2008. 
  
 Eftersom stabiliteten i utjämningssystemet för LSS är betydligt lägre än för den kommunalekonomiska utjämningen och det kan röra sig om stora årliga förändringar i förhållandevis små verksam- heter är det viktigt att jämföra utfallet av kostnadsutjämningen för ett år med det år som kostnaderna faktiskt avsåg. Jämförelser mellan kostnadsutjämning och nettokostnader utan eller med annan tidsförskjutning än två år redovisas därför också i detta avsnitt (diagram 4.16 – 4.17 samt tabell 4.2). 
 I diagram 4.13 har standardkostnaden för 2007 beräknats utan inverkan av koncentrations- och personalkostnadsindex  
 (K-IX 
  resp.  
 PK-IX), 
  dvs. de nationella genomsnittliga kostnaderna per typ av insats slår igenom utan hänsyn till stödets omfattning och s.k. stor- driftsfördelar/smådriftsnackdelar (s.k. grundläggande standardkost- nad). För många kommuner är skillnaderna mellan nettokostnad 2005 och grundläggande standardkostnad i  
 LSS-utjämningen 
  2007 relativt stor. 
 76 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.13 Jämförelse mellan nettokostnad 2005 och grundläggande standardkostnad i  
 LSS-utjämning 
  2007 i kronor per invånare där  
 K-IX 
  och  
 PK-IX 
  getts värdet 1. Kronor per invånare 
  
 Nettokostnad 2005 
 7000 
 6000 
 5000 
 4000 
 3000 
 2000 
 1000 
 0 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 7000 
  
 Grundläggande standardkostnad 2007 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 I diagram 4.14 redovisas motsvarande jämförelse mellan nettokost- naderna för 2005 och 2007 års  
 LSS-utjämning 
  inklusive koncentra- tions- och personalkostnadsindex. Överensstämmelsen mellan kostnader och utjämning är betydligt bättre än i föregående dia- gram och träffsäkerheten, mätt som andelen modellskattningar som hamnar inom en felmarginal på +/- 15 procent, ökar från 59 till 90 procent. 
 77 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 4.14 Jämförelse mellan nettokostnad 2005 och standardkostnad i LSS- utjämning 2007 i kronor per invånare med 2005 års värden på  
 K-IX 
  och  
 PK-IX 
  
 Nettokostnad 2005 
 7000 
 6000 
 5000 
 4000 
 3000 
 2000 
 1000 
 0 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 7000 
  
 Standardkostnad 2007 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 För de fyra år som  
 LSS-utjämningen 
  tillämpats är antalet kommu- ner med större avvikelser mellan standardkostnad och nettokost- nad högst 2005 då ingen indexuppdatering gjordes och lägst 2007 då en uppdatering till årsvärde på dessa index gjordes. Näst minst avvikelse var det 2004 då också en uppdatering av index till årsvärde gjordes. Träffsäkerheten, mätt som andel kommuner där skillnaden mellan utfallet i kostnadsutjämning och nettokostnad hamnar inom en  
 15-procentig 
  felmarginal, uppgår 2007 till drygt 90 procent. Tidigare år har träffsäkerheten varit lägre. 
 78 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Tabell 4.1 Jämförelser av träffsäkerhet mellan slutlig standardkostnad och redovisade nettokostnader två år tidigare 
  
 Nettokostnad, år 
  
 Slutlig standardkostnad, år 
  
 Träffsäkerhet, % 
  
 2002 
  
 2004 
  
 89 
  
 2003 
  
 2005 
  
 73 
  
 2004 
  
 2006 
  
 80 
  
 2005 
  
 2007 
  
 90 
  
 Källa: SCB. 
 Anm. Med träffsäkerhet avses andelen modellskattningar som hamnar inom en felmarginal på +/– 15 procent. 
 Skillnaderna i kronor per invånare räknat mellan standardkostnad och nettokostnad två år tidigare redovisas i diagram 4.15. Även här framgår att utjämningsåren 2007 och 2004 uppvisar en bättre träff- bild än de två åren däremellan. 
 Diagram 4.15 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan standardkostnad 2004– 2006 och nettokostnad två år tidigare. Kronor per invånare 
  
 2004/2002 
  
 2005/2003 
  
 2006/2004 
  
 2007/2005 
  
 140 
  
 120 
  
 kommuner 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 Antal 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 - 
  
 5 
  
 4 
  
 9 
  
 4 
  
 4 
  
 9 
  
 4 
  
 9 
  
 4 
  
 0 
  
 7 
  
 7 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 7 
  
 9 
  
 2 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 0 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 0 
  
 > 
  
 -5 
  
 -2 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 Skillnad i kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 79 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 För 2006 ligger antalet kommuner med större avvikelser antals- mässigt mellan 2004 och 2005. Inför 2006 gjordes en halv upp- datering av de båda indexen. Variationsvidden i avvikelserna var dock högst 2004 och lägst 2007. 
 De beräknade standardkostnaderna för ett visst år jämförs oftast med nettokostnaderna för verksamheten två år tidigare. Anled- ningen till detta är, som nämnts, att det beräkningsunderlag som används avser verksamheten två år tidigare. En jämförelse av netto- kostnader och standardkostnader utan en sådan tvåårig tidseftersläpning kan också vara av intresse. En jämförelse mellan standardkostnader och nettokostnader för samma år redovisas i diagrammen 4.16 och 4.17. 
 Diagram 4.16 Jämförelse mellan nettokostnad 2004 och standardkostnad i LSS- utjämning 2004 i kronor per invånare 
  
 Nettokostnad 2004 
 6000 
 5000 
 4000 
 3000 
 2000 
 1000 
 0 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 Standardkostnad 2004 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Träffbilden är förvånansvärt god och trots att underlaget för beräkningarna avviker från nettokostnadsredovisningen med två år är träffbilden bättre än i diagram 4.13 där standardkostnaderna redovisas exklusive personalkostnads- och koncentrationsindex. 
 80 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.17 Jämförelse mellan nettokostnad 2005 och standardkostnad i LSS- utjämning 2005 i kronor per invånare 
  
 Nettokostnad 2005 
 7000 
 6000 
 5000 
 4000 
 3000 
 2000 
 1000 
 0 
  
 0 
  
 1000 
  
 2000 
  
 3000 
  
 4000 
  
 5000 
  
 6000 
  
 7000 
  
 Standardkostnad 2005 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Tabell 4.2 Jämförelser av träffsäkerhet mellan slutlig standardkostnad och redovisade nettokostnader samma år respektive ett år tidigare 
  
 Nettokostnad, år 
  
 Slutlig standardkostnad, år 
  
 Träffsäkerhet, % 
  
 2004 
  
 2004 
  
 79 
  
 2005 
  
 2005 
  
 72 
  
 2003 
  
 2004 
  
 80 
  
 2004 
  
 2005 
  
 74 
  
 2005 
  
 2006 
  
 80 
  
 Källa: SCB. 
 Anm. Med träffsäkerhet avses andelen modellskattningar som hamnar inom en felmarginal på +/– 15 procent. 
 Som framgår av tabell 4.2 är träffsäkerheten 2004/2004 högre än  
 bidrags-/avgiftsåret 
  2005 jämfört med nettokostnaderna 2003 och nästan lika hög som  
 bidrags-/avgiftsåret 
  2006 jämfört med netto- kostnaderna 2004. Inför  
 bidrags-/avgiftsåren 
  2005 och 2006 skedde 
 81 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 ingen respektive en begränsad uppdatering av personalkostnads- och koncentrationsindex. 
 Kostnadsutjämning för 2007 kan jämföras med 2007 års netto- kostnader först sommaren 2008 när RS från respektive kommun finns tillgängligt. 
  
 4.5.2 
  
 Måluppfyllelsen i kostnadsutjämningen 
  
 I uppdraget ingår att bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekono- miska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skillnader mellan kommunerna i andelen personer med beslut om insatser enligt LSS och kostnader för  
 LSS-verksamhet. 
  
 Vi har i detta kapitel redovisat vår uppföljning av kostnadsut- jämningen. Kostnadsskillnaderna mellan kommunerna före utjäm- ningen 2005 uppgick till över 6 500 kronor per invånare. Före utjämning hade 32 kommuner en nettokostnad som översteg riks- genomsnittet med 1 000 kronor per invånare eller mer och som mest över 4 000 kronor per invånare. Samtidigt hade 42 kommuner en nettokostnad som var 1 000 kronor lägre per invånare än riksgenomsnittet och som mest ca 2 500 kronor per invånare. 
 82 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Diagram 4.18 Antal kommuner efter skillnad mellan nettokostnad och riksgenomsnittlig nettokostnad 2005 före och efter tillägg av bidrag och avgift i 2007 års  
 LSS-utjämning. 
  Kronor per invånare 
  
 Före kostnadsutjämning 
  
 Efter kostnadsutjämning 
  
 140 
  
 120 
  
 kommuner 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 Antal 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 1500 
  
 9 
  
 9 
  
 -999 
  
 -749 
  
 9 
  
 49 
  
 49 
  
 99 
  
 9 
  
 9 
  
 49 
  
 99 
  
 0 
  
 49 
  
 24 
  
 9 
  
 4 
  
 9 
  
 50 
  
 -4 
  
 -2 
  
 -2 
  
 -4 
  
 -7 
  
 Martin 
  
 2 
  
 14 
  
 1 
  
 1 
  
 -750 
  
 -500 
  
 -250 
  
 0 
  
 1 
  
 50 
  
 00 
  
 50 
  
 1 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 > 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 -125 
  
 -100 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 00 
  
 25 
  
 1 
  
 1 
  
 Kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. 
 Efter kostnadsutjämningen, med 2007 års bidrag och avgifter, hade ingen kommun en nettokostnad som avvek från riksgenomsnittet med mer än 1 000 kronor per invånare. Närmare 78 procent av kommunerna låg i intervallet +/- 250 kronor per invånare efter kostnadsutjämningen jämfört med 23 procent före utjämningen. För 89 procent av kommunerna minskade skillnaden gentemot riksgenomsnittet genom utjämningen. 
 Genom utjämningen reduceras skillnaden mellan kommunerna betydligt och de ekonomiska förutsättningarna blir således mer lik- värdiga för det stora flertalet kommuner. Vi anser därför att målet med utjämningen i stor utsträckning har uppnåtts även om det sker med en viss tidseftersläpning. 
 83 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 4.6 
  
 Kommunernas underlag i utjämningssystemet 
  
 4.6.1 
  
 Ändringar i underlagen och överklaganden 
  
 Den statistik som används i beräkningar och som ligger till grund för beslut om bidrag respektive avgift för varje kommun avser en tidpunkt/period ett till två år innan beslutet fattas av Skatteverket. 
 Frågan om kommunernas möjligheter att påverka underlagen behandlas utförligt i kapitel 5. Här redovisas endast utvecklingen av ändringar i kommunernas underlag som redovisats till SCB eller Socialstyrelsen. 
  
 Tabell 4.3 
  
 Ändringar i kommunernas underlag 
  
 Utjämningsår 
  
 Antal kommuner som ändrat i 
  
 Antal kommuner som ändrat i Räken- 
  
 insatsstatistiken 
  
 skapssammandraget 
  
 2004 
  
 40 
  
 14 
  
 2005 
  
 39 
  
 - 
  
 2006 
  
 7 
  
 7 
  
 2007 
  
 24 
  
 1 
  
 Överklagande av de slutliga beslut från Skatteverket, som ska fattas senast den 15 april samma år som utjämningen gäller, har gjorts av tre kommuner sedan införandet. Möjligheterna för kommunerna att överklaga Skatteverkets beslut har begränsats genom en lagänd- ring som infördes den 1 januari 2006. Fel och brister i underlaget för beslut beaktas endast om det finns synnerliga skäl. Syftet med lagändringen var att öka kommunernas uppmärksamhet på kvalitén på inlämnade uppgifter. 
  
 4.6.2 
  
 Aktualitet i underlagen för utjämningssystemet 
  
 I utredningens direktiv ingår att undersöka effekter av eftersläp- ningen i underlagen. Dessutom har frågan om hur tidigareläggning av någorlunda säkra beräkningar som publiceras för att ge kommu- nerna bättre planeringsförutsättningar diskuterats. 
 I utredningen som föregick införandet av utjämningssystemet (SOU 2002:103) föreslogs att uppgifterna om antalet insatser per kommun skulle baseras på statistik från året innan utjämningsåret. 
 84 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 När utjämningssystemet infördes 2004 valde regeringen ändå att använda senast kända officiella statistik för insatser enligt LSS, dvs. från oktober två år före utjämningsåret. Detta eftersom man ansåg att ekonomiska uppgifter från RS och insatsstatistiken bör avse samma år. 
 Socialstyrelsen har fått i uppgift att utveckla personnummer- baserad statistik inom kommunal äldre- och handikappomsorg enligt SoL och HSL. Uppgifter ska samlas in med start den 1 okto- ber 2007, då statistiken avser en mätdag. Fr.o.m. den 1 juli 2008 påbörjas en kontinuerlig registrering av insatser m.m. om äldre- och handikappomsorgen. Dessa uppgifter insamlas fr.o.m. januari 2009. Uppgifterna på årsbasis kommer att omfatta vid vilka datum en insats inleds respektive upphör i stället för att som i dag bara omfatta uppgifter om hur många som har en viss insats vid ett visst datum. 
 De ekonomiska uppgifterna från RS som används i utjämningen finns i allmänhet tillgängliga tidigast i juni året före utjämningsåret. Att använda uppgifter från ett år senare är i praktiken omöjligt eftersom kommunerna då inte skulle få utfallet i utjämningen förrän en stor del av året som avses har gått. Däremot skulle en tidigareläggning av insändande av RS till SCB från kommunerna kunna möjliggöra preliminära beräkningar som skulle ge bättre planeringsförutsättningar. Om det datum som gäller för sista insändningsdag, 31 mars, skulle uppnås av de flesta kommuner så skulle preliminära beräkningar kunna göras redan i maj. Eftersom endast  
 15–20 
  procent av kommunerna de senaste åren har klarat det officiella insändningsdatumet och många har en lång eftersläpning, så har preliminära beräkningar istället inte kunnat utföras förrän i augusti. 
 Åtgärder för att få en snabbare insamling av den ekonomiska statistiken skulle alltså kunna ge kommunerna ett bättre plane- ringsunderlag i deras budgetarbete. Vad som krävs för att i prakti- Rubio få en snabb insamling av statistiken från alla kommuner är oklart. Några faktorer som lyfts fram i betänkandet Jämförelsevis (SOU 2005:110) från Rådet för kommunala analyser och jämförel- ser är att publicera preliminära uppgifter som senare kan revideras och att öka statusen på statistikarbetet i kommunsektorn. Några möjligheter att öka aktualiteten i underlaget så att eftersläpningen minskar till ett år föreligger dock inte vad gäller RS. 
 85 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 SOU 2007:62 
  
 4.7 
  
 Kostnads- och volymutvecklingen för handikappomsorgen 
  
 Införandet av utjämningssystemet kan tänkas ha påverkat kost- nadsutvecklingen för verksamheten eftersom underlaget utgörs av kommunernas egna beslut om insatser. Dessutom finns en viss överlappning mellan insatser som beslutas enligt LSS och insatser som beslutas enligt SoL vilket kan ge incitament att välja  
 LSS-insat- 
  ser före  
 SoL-insatser. 
  
 Tabell 4.4 
  
 Kostnader för handikappomsorg 
  
 Miljarder kronor 
  
 Verksamhet 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 Insats enligt SoL/HSL 
  
 5 
  
 6,4 
  
 6,5 
  
 6,7 
  
 7,1 
  
 7,2 
  
 Särskilt boende 
  
 2,5 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 2,8 
  
 Ordinärt boende enligt SoL 
  
 2,5 
  
 2,9 
  
 3 
  
 3,2 
  
 3,6 
  
 3,9 
  
 Öppen verksamhet 
  
 - 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 0,6 
  
 Insatser enligt LSS och LASS 
  
 20,3 
  
 22,5 
  
 25,2 
  
 26,4 
  
 27,7 
  
 29,7 
  
 Bostad med särskild service 
  
 11,1 
  
 12 
  
 13,3 
  
 13,8 
  
 14,3 
  
 15,7 
  
 Daglig verksamhet 
  
 3,5 
  
 3,8 
  
 4,1 
  
 4,2 
  
 4,4 
  
 4,6 
  
 Personlig assistans* 
  
 3,2 
  
 4 
  
 4,6 
  
 5,1 
  
 5,3 
  
 5,7 
  
 Övriga insatser enligt LSS 
  
 2,5 
  
 2,7 
  
 3,2 
  
 3,3 
  
 3,7 
  
 3,7 
  
 SUMMA 
  
 25,3 
  
 28,9 
  
 31,7 
  
 33,1 
  
 34,8 
  
 36,9 
  
 *enligt LSS och kommunernas andel av LASS 
  
 Utveckling 
  
 Enligt LSS/LASS 
  
 11% 
  
 12% 
  
 5% 
  
 5% 
  
 7% 
  
 Enligt SoL 
  
 28% 
  
 2% 
  
 3% 
  
 6% 
  
 1% 
  
 Totalt 
  
 14% 
  
 10% 
  
 4% 
  
 5% 
  
 6% 
  
 Källa: SCB. 
 Kostnadsutvecklingen ger inte något stöd för farhågorna om att utjämningssystemet skulle verka kostnadsdrivande, åtminstone inte på nationell nivå. Tvärtom har kostnadsökningen dämpats, både för SoL- och  
 LSS-insatser. 
  
 86 
  
 SOU 2007:62 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS  
 2004-2007 
  
 Att undersöka möjligheterna till ett utjämningssystem som även innefattar kostnader för kommunernas handikappomsorg enligt SoL ingår inte i utredningens direktiv. 
 Tabell 4.5 Antal insatser och personer med insatser i kommunal handikappomsorg 
  
 År 
  
 2003 
  
 2006 
  
 Förändring  
 03-06 
  
 Insatser enl LSS exkl råd och stöd 
  
 90 500 
  
 97 700 
  
 + 7,9 % 
  
 Antal personer med insatser enl LSS exkl. råd och stöd 
  
 51 800 
  
 55 800 
  
 + 8,3 % 
  
 Antal insatser enl. LSS per person 
  
 1,76 
  
 1,75 
  
 Antal insatser enl. SoL 
  
 23 400 
  
 28 600 
  
 + 22 % 
  
 Källa: Socialstyrelsen. 
 Inte heller volymutveckling eller antal insatser per brukare verkar ha påverkats av införandet av utjämningssystemet. Kostnadsök- ningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  drivs av ökningen av antalet personer med insatser, inte av förändringar av antal insatser eller kostnad per insats. 
 Antalet personer med insatser enligt SoL finns inte insamlat i officiell statistik. Utvecklingen av antal  
 SoL-insatser 
  är svårare att koppla till kostnadsutvecklingen än för  
 LSS-insatserna. 
  Det beror på att SoL insatserna till ca 67 procent består av hemtjänst där antal timmar kan variera mycket. 
 87 
 5 Påverkbarhet och påverkan 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Enligt utredningsdirektiven ingår att undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten på underlaget kan ha inverkat på utfallet i  
 LSS-utjämningen 
  och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för att begränsa påverkbarheten. 
 Dessutom ska utredningen undersöka om det finns ett samband mellan utjämningssystemet och förändringar inom kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  Förändringar av kostnader och insatser är då av särskilt intresse. 
 Det statistiska underlaget, som ligger till grund för beräkningarna av standardkostnaden, härrör från beslut  
 (LSS-statistik) 
  och redo- visning av kostnader (räkenskapssammandraget) och lämnas som statistik från kommunerna. Därför finns det i varierande grad en möjlighet för kommunerna att påverka utfallet i detta system som är större än för de verksamheter som ingår i kostnadsutjämning inom den kommunalekonomiska utjämningen. 
 Påverkan på verksamheten skulle kunna yttra sig i t.ex. ändringar i personaldimensionering, högre ambitionsnivå vid val av insats eller att man beviljar flera insatser än tidigare för en person som är berättigad till  
 LSS-insatser. 
  
 5.2 
  
 Hur kommunala beslut kan påverka utjämningen 
  
 Den första möjligheten att kunna påverka utfallet i utjämnings- systemet är vid individens ansökan om insatser enligt socialtjänst- lagen (SoL) alternativt LSS. I lagen framgår att individens ansökan om bistånd i första hand ska prövas enligt LSS i andra hand enligt SoL. Denna möjlighet bedömer vi därför som tämligen liten. En viss påverkan på individen kan finnas via information, utbud av insatser m.m. Dessutom finns det möjlighet att anhöriga, god man 
 89 
 Påverkbarhet och påverkan SOU 2007:62 
 eller andra personer i den enskildes närhet kan påverka den enskilde i dennes val vid ansökan om bistånd. 
 Det kan finnas skäl från kommunerna att ge insatser enligt SoL före LSS. I vissa fall kan SoL vara att föredra framför LSS eftersom det ger kommunerna mer flexibilitet och individen en mer adekvat insats än den mer rigida  
 LSS-lagstiftningen, 
  utan att sänka kvalitén för individen. Ytterst är det personkretsbedömningen som ska avgöra om en person ska få tillgång till  
 LSS-insatser. 
  I den fält- undersökning som utredningen låtit göra är andelen som har någon insats enligt SoL trots att de tillhör personkretsen enligt LSS ca 10 procent av totala antalet med  
 SoL-insatser. 
  Det är alltså inte ovan- ligt att personer har insatser enligt bägge lagstiftningarna vilket innebär att en viss överlappning finns. Dessutom beviljas daglig verksamhet till personkretsgrupp 3 enligt SoL. 
 Redovisning av insatser 
 Den verksamhetsstatistik som används i utjämningen baseras på de uppgifter som kommunerna redovisat till den officiella statistiken över insatser enligt LSS två år före utjämningsåret. Vid datainsam- lingen sker en omfattande granskning av de insamlade uppgifterna. Innan statistiken publiceras som officiell statistik återsänds den granskade och rättade statistiken till respektive kommun för en sista kontroll varefter socialchefen eller motsvarande ska intyga att statistiken är korrekt. Möjlighet till påverkan på statistiken bedöms sammantaget som låg. 
 När Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) sedan presente- rar sin prognos över utfallet i maj månad och när SCB gör sin första preliminära beräkning i oktober, året före utjämningsåret, påbörjas en ny kontroll av kommunens lämnade uppgifter på lokal nivå och de kommuner som anser att uppgifterna är felaktiga har då återigen möjlighet att rätta sin statistik. Några större rättningar sker dock inte utan det handlar om totalt som mest 400 insatser per år av totalt 93 000 insatser för 53 000 personer (se avsnitt 4.6). Antalet rättningar, var som störst inför första utjämningsåret 2004, och har därefter successivt sjunkit. Att någon kommun eller hand- läggare skulle missbruka systemet genom att medvetet lämna fel- aktiga uppgifter till Socialstyrelsen är straffbart om det är uppen- bart att kommunen handlat med uppsåt för att få ett högre bidrag alternativt lägre avgift. 
 90 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 Redovisning av kostnader och intäkter 
 Liknande vägval kan följas när det gäller redovisning av kostnader och intäkter som för redovisning av verkställda beslut om insatser. I och med att beslutet verkställs förutsätts att kostnader och intäkter för insatsen bokförs rätt i kommunens redovisnings- system. Här är påverkbarheten stor eftersom t.ex. boendet för LSS ska vara kodat som boende LSS och inte SoL. Under de år som någon form av statsbidrag eller utjämningssystem för LSS har funnits dvs. fr.o.m. 2001 har några kommuner upptäckt att deras gruppboende som varit kodade som  
 SoL-boende 
  egentligen varit  
 LSS-boende. 
  
 Kommunen ska årligen fylla i uppgifter till räkenskapssamman- draget (RS) till SCB som bygger på kommunens bokslut och där- med i grunden på kommunens redovisningssystem. 
 RS är vanligtvis ett samarbete mellan olika ekonomer på olika kommunala nivåer. Att kommuner medvetet lämnar oriktiga upp- gifter med syfte att gynnas i utjämningssystemet behöver alltså bygga på samförstånd mellan flera inblandade. Detta bör verka återhållande på de inblandade. Dessutom har kommunens revisorer insyn i processer kring insamlingen av den ekonomiska statistiken och möjligheter att granska denna. Vår bedömning är att medvetna felaktigheter har liten inverkan på utjämningssystemet. Denna hypotes stöds också av att kostnadsökningstakten för kommuner- nas totala  
 LSS-verksamhet 
  minskat sedan utjämningssystemet infördes, se avsnitt 4.7. 
  
 5.3 
  
 Har utjämningssystemet påverkat LSS- verksamheten? 
  
 Eftersom utjämningssystemet bygger på kommunernas redovis- ningar av verkställda beslut och kostnader för verksamheten så har det framförts från olika aktörer att införandet kan komma att påverka verksamheten på olika sätt. Som exempel kan nämnas att en överströmning av personer med mindre omfattande funktions- hinder från insatser enligt SoL till insatser enligt LSS skulle kunna få negativa konsekvenser för möjligheten att bevilja insatser som är väl anpassade till denna grupp. 
 I utredningen som föregick införandet av utjämningssystemet (SOU 2002:103) pekas på vikten av att en utjämning för kommu- 
 91 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 SOU 2007:62 
  
 nernas  
 LSS-kostnader 
  måste ta hänsyn till kostnader för personer med omfattande behov av stödinsatser för att motverka negativa incitament för att ge kvalificerade insatser för dessa. 
  
 5.4 
  
 Synpunkter från kommuner och fältundersökning 
  
 Med syfte att undersöka om kommunernas beslut och redovisning av insatser påverkat utfallet i utjämningen och huruvida verksam- heten påverkats av införandet av ett utjämningssystem har följande aktiviteter genomförts: 
  
 En hearing med ett urval av 11 kommuner våren 2006. 
  
 En fältstudie i 12 kommuner med syfte att studera skillnader i insatser för funktionshindrade i förhållande till behovskriterier. Studien utfördes av en konsult hösten 2006 (se bilaga 3). 
  
 En intervjuundersökning i 13 kommuner med frågor om påverkbarhet och påverkan våren 2007. 
  
 Hearingen hade karaktären av en startpunkt för utredningens arbete där kommunerna gav allmänna synpunkter och redovisade hur man såg på vikten att belysa olika aspekter på utjämningen utifrån direktiven. Den refereras därför inte. Såväl fältstudien som intervjuundersökningen omfattade, med vissa utökningar och bortfall, de kommuner som deltog i hearingen. 
 Fältundersökningen 
 Fältundersökningen avseende kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  har haft tre syften: 
  
 att bestämma vilka och hur stora insatser en person i genom- snitt får givet olika grad/typ av funktionshinder, 
  
 att kartlägga variationer mellan kommunerna när det gäller insatsernas omfattning givet olika mått på behoven, 
  
 att belysa den individuella variationen i insatser givet behovs- mått. 
  
 92 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 För att ge en helhetsbild av den kommunala servicen till funktions- hindrade personer har undersökningen inte enbart varit begränsad till dem med  
 LSS-insatser 
  utan också omfattat de under 65 år, som enbart har  
 SoL-insatser 
  eller ersättning för personlig assistans enligt lagen assistansersättning (LASS). Denna grupp omfattade omkring en tredjedel av de registrerade personerna. Variationer i kostnader i de ingående kommunerna har inte studerats. 
 Som mått på behovet har dels använts indelningen i person- kretsgrupper enligt  
 LSS-lagen, 
  dels en indelning i fem behovs- grupper som skapats med hjälp av ett index. Detta index – benämnt  
 LSS-index 
  – består av tre komponenter avseende  
 ADL-beroende, 
  rörelsehinder och kommunikativa hinder. Den senare kompo- nenten innefattar variabler, som beskriver behov av tillsyn, svår- hanterligt beteende, kommunikation, syn och hörsel. De båda behovsmåtten har i resultatredovisningen använts parallellt. Tyvärr finns det ett relativt stort bortfall när det gäller  
 LSS-index, 
  efter- som det på den korta undersökningstiden inte varit möjligt att kräva in uppgifter, som inte tidigare varit dokumenterade i kom- munen. 
 Resultatet av undersökningen visar att det råder ganska stora skillnader mellan personkretsgrupperna när det gäller graden av funktionsnedsättning. Personer i personkretsgrupp 2 (personer med hjärnskada som erhållits vid vuxen ålder) är som genomsnitt mer nedsatta än personer i övriga personkretsgrupper. När det gäller kommunikativa hinder är dock personkretsgrupp 1 (utveck- lingsstörda) som genomsnitt mer nedsatta. Minst funktionsned- satta är de som inte tillhör personkretsen enligt LSS. 
 Antalet  
 LSS-insatser 
  per person är högst i personkretsgrupp 1 och 
 – naturligt nog – lägst bland dem som inte tillhör personkretsen. Insatsprofilen skiljer ganska starkt mellan personkretsgrupperna: LASS är vanligast förekommande i grupp 2 och 3 (övriga med varaktiga, betydande funktionshinder), personlig assistans i grupp 3, kontaktperson, avlösarservice och korttidsvistelse samt boende för vuxna och daglig verksamhet i grupp 1 samt verksamheter enligt SoL bland dem utanför personkretsen. Omfattningen av insatserna – uttryckt som genomsnitt timmar per vecka för dem med insatsen – skiljer dock som genomsnitt inte mycket mellan personkretsgrupperna. 
 Delar man i stället upp personerna efter behovsgrupp (LSS- index) finner man inga större skillnader i antalet  
 LSS-insatser 
  utom när det gäller den grupp som har minst omfattande behov som 
 93 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 SOU 2007:62 
  
 domineras av personer utanför personkretsen i LSS. Däremot skil- jer andelen med assistansersättning och personlig assistans starkt mellan behovsgrupperna. Genomgående är dock skillnaderna i andelen med insatser mycket mindre mellan behovsgrupperna än mellan personkretsgrupperna. Det omvända gäller dock när man jämför insatsernas storlek för dem som får insatser. Där skiljer ganska starkt beroende på behovsgrupp. 
 För att jämförelsen ska vara så rättvisande som möjligt har medelvärden av andelen med insats respektive insatsens storlek beräknats standardiserat för personkretsgrupp respektive behovs- grupp. Detta innebär att man beräknar det värde som skulle ha erhållits, om samtliga kommuner haft samma fördelning av de regi- strerade personerna med avseende på respektive behovsmått. 
 Oavsett om standardiseringen gjorts med avseende på det ena eller det andra behovsmåttet är dock resultatet entydigt. Det råder mycket stora skillnader mellan kommunerna såväl när det gäller behoven av insatser som de insatser man får och hur stora insatser man får vid ett givet behov. Skillnaderna förefaller större när man standardiserar per behovsgrupp än per personkretsgrupp. En del av dessa skillnader kan förmodligen förklaras med att liknande verk- samheter rubriceras på olika sätt. Det finnas också en tendens att kommuner, där en låg andel av befolkningen får insatser, också ger insatserna i mindre omfattning. 
 Det tredje syftet med undersökningen var att undersöka de individuella skillnaderna i tilldelningen av insatser givet behovet. Undersökningen visar här återigen på mycket stora skillnader i insatsernas omfattning vid samma behovsnivå. Ett mått på dessa skillnader är förhållandet mellan den tredje (P75) och första (P25) kvartilen. Genomgående visar det sig här att denna kvot uppgår till det dubbla eller mer. Mellan 95:e och 5:e percentilen är motsva- rande kvot genomgående  
 5–10 
  gånger – oberoende av insats och behovsmått! 
 Slutsatser 
 Undersökningen bör ge en bild av läget i Sveriges kommuner efter- som de deltagande kommunerna ligger i olika delar av landet och såväl glesbygd som stadsbygd finns representerade. Det finns kommuner med mycket hög andel  
 LSS-insatser 
  och kommuner med låg andel. Inga större problem har inrapporterats vid genomfö- 
 94 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 randet av undersökningen. Bortfallet när det gäller behovsgrupp påverkar knappast undersökningens huvudresultat. En kontroll av bortfallet visar att det fördelar sig på personkretsgrupp och insatser ungefär som övriga personer. Även insatserna är fördelade på i stort sett samma sätt. Den återstående frågan blir då: Vad är det som gör att skillnaderna i här studerade avseenden blir så stora? 
 Det ligger närmast till hands att ifrågasätta mätningen av beho- vet. Personkretsgrupp är en indelning som i sig inte säger något om behovet av insatser – en hjärnskada för en person i grupp 2 kan vara mer eller mindre allvarlig, en utvecklingsstörning för en person i grupp 1 mer eller mindre grav. I några kommuner är antalet i varje grupp så få, speciellt i personkretsgrupp 2, vilket kan göra slumpens inverkan på medelvärden stor. 
 På genomsnittsnivå finns stora skillnader mellan personkrets- grupperna i såväl andelen med olika insatser som – fast i något mindre grad – insatsernas omfattning. Indelningen i behovsgrupper är gjord utgående från ett index sammansatt av 11 olika variabler, som tillsammans avser att beskriva behovet av insatser. Urvalet av variabler bygger till en del på en lång vetenskaplig tradition när det gäller äldreomsorg och rehabilitering och till en del på diskussioner med kommunala företrädare för  
 LSS-verksamheten. 
  Det är givetvis mycket svårt att fånga in den komplicerade behovsbilden hos funktionshindrade personer, som kan ha problem av mycket mång- skiftande slag. Det faktum att insatserna skiljer starkt mellan de fem behovsgrupper, som skapats utgående från indexet, pekar dock på att indexet och gruppindelningen säger något om behoven av insatser på genomsnittlig nivå. 
 En kritik som har riktats mot undersökningen är att begåvningshandikapp inte vägts in i  
 LSS-indexet, 
  vilket för vissa kommuner kan ha påverkat utfallet. Anledningen till att detta inte kunnat vägas in är främst etiskt eftersom sådana tillstånd inte har någon vedertagen avgränsning. 
 Det faktum att man genomgående får ganska låga förklarings- värden, när det gäller sambandsanalyser av insatser mot de variabler och index, som avser beskriva behov, talar för att det kan saknas något i beskrivningen av behovet. En annan förklaring kan vara att olika traditioner och värderingar i kommunerna påverkar behovs- bedömningen mer än vad man tidigare trott. Givetvis kan ingen förvänta sig att tilldelningen av  
 LSS-insatser 
  skulle kunna vara en automatisk process, som bygger på ett matematiskt samband med ett behovsindex. Men det kan ändå finnas anledning att fråga sig 
 95 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 SOU 2007:62 
  
 om de skillnader – mellan kommuner och individuellt – som här kunnat observeras är rimliga. 
 Insatser enligt både SoL och LSS bygger på individuella behovs- bedömningar och den enskilde ska ha inflytande över insatserna. LSS förutsätter en flexibel tillämpning av de i lagen definierade insatserna. 
  
 5.5 
  
 Intervjuundersökningen 
  
 Totalt 13 kommuner av varierande storlek, varierande andel med  
 LSS-insatser 
  och med geografisk spridning intervjuades via telefon- samtal. Urvalet är delvis detsamma som i fältundersökningen, fyra kommuner som tillfrågades var inte intresserade eller hade inte möjlighet att svara. Bortfallet bestod i huvudsak av mindre kom- muner. 
  
 Kommun 
  
 Antal inv 2006 
  
 Personer med  
 LSS-ins / 
  
 LSS-utjämning 
  2007 
  
 tusental 
  
 10000 inv 
  
 kr/inv 
  
 Norrköping 
  
 125,3 
  
 79 
  
 306 
  
 Helsingborg 
  
 122,1 
  
 49 
  
 -814 
  
 Södertälje 
  
 80,6 
  
 81 
  
 1 070 
  
 Trollhättan 
  
 53,3 
  
 62 
  
 132 
  
 Piteå 
  
 40,9 
  
 65 
  
 -133 
  
 Söderhamn 
  
 26,5 
  
 97 
  
 1 638 
  
 Kristinehamn 
  
 23,9 
  
 70 
  
 -286 
  
 Stenungsund 
  
 22,9 
  
 56 
  
 -327 
  
 Hedemora 
  
 15,5 
  
 101 
  
 3 045 
  
 Mönsterås 
  
 13,1 
  
 56 
  
 434 
  
 Mellerud 
  
 9,6 
  
 96 
  
 1 658 
  
 Vännäs 
  
 8,4 
  
 146 
  
 2 332 
  
 Nykvarn 
  
 8,4 
  
 41 
  
 595 
  
 Frågorna rörde sig om införandet av utjämningssystemet påverkat kommunernas sätt att bevilja insatser, hur insatserna dimensione- ras, hur man samverkar med andra kommuner och hur kostnader redovisas. Dessutom tillfrågades de intervjuade om oklarheter i regelverket kring utjämningen som kunde tänkas påverka deras agerande och om de hade haft problem med insatsstatistiken till Socialstyrelsen. 
 96 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 Det samstämmiga svaret var att införandet av ett utjämnings- system inte påverkat kommunernas agerande på något markant sätt. Däremot påpekade vissa kommuner att en viss påverkbarhet, exempelvis om insatser skulle beviljas enligt SoL eller LSS, kunde finnas men att den individuella behovsbedömningen och tillämp- ningen av lagstiftningen vägde betydligt tyngre i de enskilda fallen. I de flesta fall var också biståndsbedömningen organisatoriskt skild från utförandet av verksamheten vilket underlättade att insatserna beviljades utifrån behoven hos den enskilde. Dessutom påverkade inte utfallet i utjämningssystemet budgeten för den förvaltning som ansvarade för  
 LSS-verksamheten 
  direkt vilket också sades underlätta en oberoende biståndsbedömning. 
 Vad gäller samarbete och samverkan med andra kommuner sva- rar majoriteten av de tillfrågade att detta inte påverkats av införan- det av utjämningssystemet. I några fall har tvister vid uppsägning av avtal eller avveckling av länsvisa kostnadsutjämningar påverkat samarbetsklimatet. 
 På frågan om oklarheter i utjämningssystemet som kan ha påverkat kommunernas agerande tog flera upp osäkerheten kring tidpunkten för uppdatering av personalkostnads- och koncentra- tionsindex. Eftersom regeringen inte lämnat besked om eller beslutat om en eventuell indexuppdatering förrän tidigast i september året före utjämningsåret har kommunernas övergripande planeringsförutsättningar påverkats negativt jämfört med om denna information getts redan före sommaren. 
 Vad gäller statistiken över antalet verkställda beslut om insatser enligt LSS så hade de problem som funnits vid införandet av utjäm- ningssystemet lösts och alla sa sig vara i huvudsak nöjda med nuva- rande rutiner. 
 Slutsats 
 I och med att utjämningssystemet bygger på beslut om insatser från kommunerna och kostnadsredovisning på kommunnivå finns det en risk att systemet går att påverka i olika steg. Eftersom vi inte heller i denna utredning om utjämning för  
 LSS-kostnader 
  kunnat hitta några helt opåverkbara faktorer går det inte att undvika en viss påverkbarhet. Möjligheten för individen och kommunen att välja mellan SoL och LSS är inte en effekt av utjämningssystemet utan en effekt av dessa lagstiftningar. 
 97 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkan på underlag som används i utjämningssystemet 
 Att direkta felaktigheter i kommunernas inrapportering till räken- skapssammandrag och Socialstyrelsens insatsstatistik skulle påverka utjämningen i någon nämnvärd omfattning förefaller osannolikt. Eftersom flera personer alltid är inblandade i dessa aktiviteter så krävs ett samförstånd bland tjänstemännen. 
 Eftersom lagstiftningen är otydlig i LSS, t.ex. i definitionerna kring insatserna, är det en risk att kommunerna gör olika tolkningar av vad som ingår i insatsen och hur den skall bedömas. Läkarintyg krävs för de två första personkretsgrupperna men inte för den tredje personkretsen vilket också gör att det finns olikheter och ojämlikhet och därmed kostnadsskillnader mellan kommu- nerna. Bland handläggare och chefer i kommuner pågår ett omfat- tande arbete bl.a. i nätverk där diskussioner förs om definitioner och hur man ska handlägga ärenden och lämna statistik såväl till Socialstyrelsen som SCB. SKL:s projekt Handikappnycklar är en typ av systematiska jämförelser mellan kommuner som förutsätter analys och jämförelse av kostnader och myndighetsutövning. 
 De argument som förts fram i debatten om att kommunerna inte kan påverka LSS verkar vara direkt felaktig. När väl individen tillhör personkretsen har individen rätt till insatser, men kommu- nerna och individerna har stora möjligheter att påverka valet av insats och därmed också kostnaderna för kommunerna. 
 Slutsatsen är att påverkbarhet finns i systemet i och med att det bygger på beslut som fattas i kommunerna. Vi har dock inte funnit några belägg för att kommunerna systematiskt anpassar sina ageranden för att maximera sina utfall i utjämningssystemet. 
  
 5.6 
  
 Har  
  
 LSS-utjämningen 
  förändrat verksamheten? 
 Det finns, som visats i tidigare avsnitt, flera sätt som utjämnings- systemet för  
 LSS-insatser 
  skulle kunna påverka verksamheten för funktionshindrade personer i kommunerna. Utredningen har på olika sätt undersökt om det är troligt att denna påverkan på verk- samheten verkligen ägt rum. 
 98 
  
 SOU 2007:62 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 Överströmning från SoL till LSS 
 Att kommunerna i utjämningssystemet tjänar på att fatta beslut om insatser enligt LSS i stället för enligt SoL där så är möjligt är uppenbart. Men vare sig kostnadsutvecklingen eller utvecklingen av antalet insatser visar att några sådana tendenser kan utläsas på nationell nivå sedan utjämningssystemet för LSS infördes 2004. Inte heller de undersökningar som kommittén genomfört pekar på att kommunernas agerande i någon högre grad påverkats av att ett utjämningssystem för  
 LSS-verksamheten 
  införts. 
 Fler  
 LSS-beslut 
  per person eller uppdelning (omdefinition) av insatser 
 Antalet  
 LSS-beslut 
  per person med insatser har varit nära nog konstant under de senaste fem åren, se tabell 4.5. Någon omfördel- ning mellan andelen insatser med hög genomsnittskostnad till insatser med låg genomsnittskostnad har inte heller skett. Inte heller här tycks utjämningssystemets införande ha gett några mätbara effekter. 
  
 5.7 
  
 Hur avtal om kostnadsansvar för  
  
 LSS-insatser 
  påverkat utjämningen 
 När kostnadsutjämningssystemet för  
 LSS-verksamheten 
  infördes 2004 så förutsattes i betänkandet SOU 2002:103 att huvuddelen av de existerande avtalen om tjänsteköp mellan kommuner skulle avvecklas. Även de mellankommunala länsvisa utjämnings- systemen, som i några fall innebar tjänsteköp mellan kommuner, förutsattes bli avvecklade. 
 I ett fåtal fall ledde uppsägningar av individuella avtal, som skedde med hänvisning till utjämningssystemet, till konflikter mellan de inblandade kommunerna. Socialstyrelsen fick därför i uppdrag av regeringen att tillsammans med länsstyrelserna följa upp utvecklingen av avtal om kostnadsansvar för  
 LSS-insatser. 
  I rapporten som publicerades i december 2005 (Nästan hemma – Uppföljning av avtal enligt 17 a § LSS och andra äldre avtal) och som följde utvecklingen av avtalen under perioden oktober 2003 till juni 2005 konstaterades följande: 
 – Antalet avtal som gällde boende för barn och ungdomar 
 99 
  
 Påverkbarhet och påverkan 
  
 SOU 2007:62 
  
 (9 § 8 LSS ) minskade något, från ca 550 till ca 500. Efter att avtalen upphörde flyttade ca 70 procent av brukarna tillbaka till den kost- nadsansvariga kommunen eller till en annan kommun. Drygt hälften av avtalen har tecknats med anledning av att ungdomarna ska gå i skolan (främst gymnasiesärskola) på annan ort. 
 – Antalet avtal som gäller boende för vuxna har minskat från ca 1 200 till ca 800 under perioden. Efter att avtalen upphörde bodde 82 procent av brukarna kvar i samma bostad som avtalet gällt för. De avtal som tecknats efter oktober 2003 (150 stycken) rör nästan enbart privata verksamheter i annan kommun. Av de skäl som anges för avtal som tecknats efter 2001 så dominerar sådana som har med individen att göra. 
 De konflikter som rapporterats handlar uteslutande om avtal som rör insatser för vuxna. De mellankommunala utjämnings- systemen har avvecklats som förutsattes. I ett län pågår ett rättsligt efterspel till avtalet om länsvis kostnadsutjämning. 
 Den kritik som riktats mot utjämningssystemet i samband med diskussioner om uppsägning av individuella avtal mellan kommuner har dels avsett eftersläpningen i systemet, dels kompensations- graden för brukare med kostnadskrävande insatser. Dessa frågor behandlas i andra delar av betänkandet. 
 Enligt de tilläggsdirektiv till  
 LSS-kommittén 
  som beslutades i juni 2006 ska kommittén lämna förslag till hur funktionshindrade, som är i behov av insatser enligt LSS, kan erbjudas professionella och specialiserade insatser i en annan kommun än hemkommunen utan att det påverkar den kommunens eller, om annan huvudman föreslås, den huvudmannens ansvar.  
 LSS-kommittén 
  ska lämna sitt slutbetänkande i juni 2008. Förslag vad gäller brukare som har insatser i annan kommun och som kan komma att påverka förut- sättningarna för utjämningssystemet kan därför genomföras tidi- gast 2010. 
 100 
  
 6 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 6.1 
  
 Utgångspunkter för kostnadsutjämningen och behov av förändringar 
  
 Enligt direktiven ska utredaren svara för en uppföljning och utvärdering av det nationella kostnadsutjämningssystemet för verk- samhet enligt LSS och vid behov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt. I uppdraget ingår att bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skillnader mellan kommunerna i andelen personer med beslut om insatser enligt LSS och kostnader för  
 LSS-verksamhet. 
  
 Utgångspunkten för förslagen på lång sikt ska vara ett utjäm- ningssystem med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverk- bara för den enskilda kommunen. I ett delbetänkande Uppföljning av kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet 
  (SOU 2006:69) läm- nades i juni 2006 förslag till justeringar i kostnadsutjämnings- systemet för  
 LSS-verksamhet 
  inför bidrags- och avgiftsåret 2007. Mot bakgrund av det underlag som togs fram och analyserades i uppföljningsarbetet föreslogs att personalkostnads- och kon- centrationsindex skulle uppdateras till 2005 års nivå. Vi bedömde vidare att kommuner vars bidrag eller avgift, till följd av indexupp- dateringen, försämrades med mer än 200 kronor per invånare borde ges möjlighet att ansöka om ett statsbidrag hos regeringen för 2007 för den del som överstiger nämnda gräns. Förslagen har genom- förts, men utan ansökningsförfarande. 
 Utgångspunkten för det fortsatta arbetet har varit att ta fram och analysera ytterligare underlag för att kunna lämna förslag till om och i så fall hur utjämningssystemet bör förändras på längre sikt, dvs. från och med 2009 efter det att nuvarande systems infö- randeperiod upphört. 
 101 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 6.2 
  
 Förutsättningar att begränsa påverkbarheten på underlaget för beräkningarna 
  
 6.2.1 
  
 Finns det opåverkbara faktorer för  
  
 LSS-utjämning? 
  
 Kostnadsutjämningen i den kommunalekonomiska utjämningen omfattar de viktigaste verksamheterna i kommuner och landsting. Standardkostnaderna för de där ingående verksamheterna beräknas med utgångspunkt från för enskilda kommuner opåverkbara fakto- rer som åldersstruktur, socioekonomiska förhållanden och bebyg- gelsestruktur (se avsnitt 2.7). En grundprincip i den kommunal- ekonomiska kostnadsutjämningen är således att de faktorer som ligger till grund för utjämningsberäkningarna ska vara opåverkbara från kommunens sida samtidigt som de ska ta hänsyn till de struk- turella skillnader mellan kommuner som finns i de olika verksam- heterna. Dessa faktorer ska således kunna beakta såväl skillnader i behov av de kommunala tjänsterna som skillnader i kostnader att tillgodose dessa behov. 
 Denna princip har visat sig mycket svår att följa i utjämnings- systemet för  
 LSS-verksamheten. 
  Genom att verksamheten tidigare låg inom landstingens ansvar och ofta var koncentrerad till större enheter blev fördelningen mellan kommunerna inom länen mycket ojämn. Ojämnheten har sedan legat kvar och även förstärkts genom specialiserad inriktning på olika typer av behov. Till följd härav har utjämningen inte ansetts kunna utgå från strukturella skillnader i kommunernas befolkning utan har byggts på beslut som kommu- nen har fattat och de redovisade kostnaderna för kommunernas verksamhet, vilka inte är opåverkbara. Det finns därför ett kvar- stående starkt önskemål att söka bestämma opåverkbara faktorer till grund för utjämningen. 
 I detta avsnitt sammanfattas de studier och analyser som utred- ningen låtit göra av data från socialförsäkringen och den fältunder- sökning som genomförts hösten 2006 avseende  
 LSS-verksamheten 
  i tolv kommuner. I avsnitt 6.6 lämnas ett förslag till hur utjäm- ningen skulle kunna baseras på historiska förhållanden i kombina- tion med den empiriskt belagda utjämning av dessa som successivt pågår. 
 102 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 6.2.2 
  
 Möjligheter att utnyttja information från socialförsäkringssystemet för kostnadsutjämningen 
  
 En avgörande svaghet med nuvarande utjämning är att den bygger på  
 LSS-insatser 
  som kommunerna beslutat samt deras redovisade kostnader för  
 LSS-verksamheten. 
  Även om det är fråga om att tillämpa en rättighetslagstiftning ger denna utrymme för tolkningar både när det gäller vem som ska anses tillhöra personkretsen, hur omfattande insatserna ska vara och vilka insatser som ska ges. Att så är fallet framgår av den fältundersökning som gjorts på utred- ningens uppdrag (de studier utredningen uppdragit åt Hudson redovisas i bilaga 3). I denna har behovet av stödinsatser beskrivits genom att mäta funktionsnedsättningen. Behovet av stödinsatser per personkretsgrupp uppvisar stor variation mellan kommunerna, vilket antyder stora skillnader när det gäller var man lägger gränsen för beslut om  
 LSS-insatser. 
  Sammanfattningsvis ger fältundersökningen inget stöd för uppfattningen att  
 LSS-insatser- 
  nas omfattning och kostnader skulle vara opåverkbara från kom- munernas sida. Det är i sig inte så konstigt eftersom lagen endast definierar insatserna och förutsätter att de tillämpas flexibelt där den enskilde ges stort inflytande över utformningen. 
  
 Sjuk-, 
  aktivitets- och handikappersättning 
 Departementspromemorian Utjämning av kostnadsskillnader för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) behandlar möjligheterna att utforma ett nationellt utjämningssystem för kommunernas LSS- verksamhet baserat på faktorer, som inte ska vara påverkbara från kommunernas sida. Bland annat diskuterades faktorer som ankny- ter till olika socialförsäkringsförmåner. 
 Eftersom tilldelningen av socialförsäkringsförmåner beslutas av Försäkringskassan uppfyller de kravet på opåverkbarhet från kom- munernas sida. De förmåner som där undersöktes var förtids- pensionen (numera: sjukersättning/– aktivitetsersättning) och handikappersättningen. I promemorian anförs emellertid vägande skäl för att inte välja förekomsten av dessa ersättningar som utgångspunkt för en utjämning. Problemet med förtidspensionen eller  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  är att den har ett mycket svagt samband med funktionshinder som berättigar till stöd- och serviceinsatser. Långt ifrån alla med  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  har 
 103 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 behov av  
 LSS-insatser. 
  Det är omkring tio gånger fler som får ersättningen än som har insatser. Omvänt kan en person behöva stödinsatser utan att ha  
 sjuk-/aktivitetsersättning. 
  Skälen för att få ersättning kan variera beroende på var man bor i landet och ande- len, som får ersättningen, varierar också i hög grad. Denna variation har dock ett mycket svagt samband med variationen i andelen som har  
 LSS-insatser. 
  
 Utredningen har uppdragit åt Hudson att genomföra motsvarande analyser på aktuellt underlag. Dessa analyser omfattar även vårdbidraget (se bilaga 4). Dessa analyser visar att korrelatio- nen är låg och ännu lägre blir korrelationen när man jämför med kostnaden för  
 LSS-verksamheten 
  per invånare. Detta beror på att kostnaderna för  
 LSS-insatserna 
  varierar ännu mer än andelen med insatser. 
 Handikappersättningen lämnas till den som fyllt 19 år och som för avsevärd tid fått sin funktionsförmåga nedsatt innan han eller hon fyllt 65 år och som behöver mer tidskrävande stöd i sin dagliga livsföring eller för att kunna förvärvsarbeta. Ersättningen lämnas dock inte eller endast i begränsad omfattning till personer som bor i boende med särskild service. Detta innebär att personer i många fall inte uppbär handikappersättning. Omvänt kan personer med små eller inga behov av stöd i vissa fall få ersättning. 
 Precis som för  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  visar utredningens beräkningar att det är en stor variation mellan kommunerna i andelen av befolkningen, som får handikappersättning, men ett svagt samband med variationen i andelen med  
 LSS-insatser 
  och ännu lägre med kostnaderna för  
 LSS-verksamheten. 
  Korrelationen är i detta fall något bättre än för  
 sjuk-/aktivitetsersättningen, 
  men långt ifrån tillräcklig för att kunna ligga till grund för ett utjäm- ningssystem. 
 Tyvärr saknas statistik över antalet personer per kommun, som har båda formerna av ersättning, varför det inte går att analysera utfallet av ett sådant alternativ på kommunnivå. När utredningen söker förklara andelen med  
 LSS-insatser 
  respektive kostnaden per invånare med andelen med  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  respektive handikappersättning – enskilt eller i kombination – får man mycket låga eller, när det gäller kostnaderna, till och med obefintliga för- klaringsvärden. En jämförelse mellan ersättningar,  
 LSS-insatser 
  och kostnader per invånare för de kommuner som deltog i utred- ningens fältundersökningen hösten 2006 visar att en rangordning av kommunerna efter andelen med  
 LSS-insatser 
  inte alls följs av 
 104 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 någon motsvarande rangordning för  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  eller handikappersättning per invånare. 
 Vårdbidrag 
 Utredningen har även prövat om vårdbidraget, vilket utgår per barn som en ersättning för föräldrarnas merarbete för särskild tillsyn och vård och/eller de merkostnader som barnets sjukdom eller funktionshinder ger upphov till kan ligga till grund för ett utjäm- ningssystem. Vårdbidraget kan utgå längst till det år barnet fyller 
  
 19 
  
 år. 
  
 Statistik från Försäkringskassan över antalet barn med bidrag 
 visar att det är en stor variation mellan kommunerna. Eftersom vårdbidraget endast utgår till barn under 20 år kan det vara av intresse att jämföra med  
 LSS-insatserna 
  i samma åldersgrupp. Det saknas dock kostnadsstatistik som delar upp kostnaderna på åldersgrupper. Statistisk analys visar här en jämförelsevis hög korrelation mellan andelen barn med vårdbidrag och andelen barn/ungdomar med  
 LSS-/LASS-insatser. 
  Verksamheten för barn och ungdomar är dock endast en del av  
 LSS-verksamheten 
  och som visats tidigare i detta avsnitt är dessutom sambandet mellan antalet hjälpta personer och kostnaderna per invånare ganska svagt. Det visar sig att förklaringsgraden mellan kostnaderna för  
 LSS-verk- 
  samheten per invånare och andelen barn med vårdbidrag är för låg och klart otillfredsställande för ett utjämningssystem. 
 Kombination av socialförsäkringar 
 Att kombinera vårdbidraget med andra socialförsäkringar som  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  respektive handikappersättningen ger ingen större förbättring, eftersom sambandet med kostnaderna för  
 LSS-/LASS-verksamheten 
  är i det närmaste obefintligt. 
 Analysen av vårdbidraget som en möjlig opåverkbar faktor för den kommunala utjämningen av kostnaderna för  
 LSS/LASS-verk- 
  samheten visar ett likartat resultat som analyser av  
 sjuk- /aktivitetsersättningen 
  respektive handikappersättningen. Visserli- gen erhålls här ett visst samband med andelen barn och ungdomar med  
 LSS-insatser. 
  Detta är dock bara en del av  
 LSS-/LASS-insat- 
  serna och kostnaderna per invånare varierar dessutom i hög grad 
 105 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 mellan kommunerna givet andelen med insatser. På grund härav försvinner detta samband till största delen när man anknyter ande- len med vårdbidrag till kostnaderna per invånare. En kombination med övriga diskuterade ersättningar från socialförsäkringen kan inte ändra detta, eftersom sambandet med  
 LASS-/LSS-kostnaderna 
  här är mycket svagt. Slutsatsen blir därför att ersättningar från socialförsäkringen inte kan ligga till grund för utjämningen av de kommunala kostnaderna för  
 LSS-/LASS-verksamheten. 
  
 6.3 
  
 Olika utjämningsmodeller 
  
 Enligt direktiven är målet för utredningsarbetet att på lång sikt dels öka träffsäkerheten i  
 LSS-utjämningen 
  dels att minska påverk- barheten, – mål som kan vara svåra att uppnå samtidigt. Utred- ningen har diskuterat och prövat olika principiella lösningar på kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet. 
  Utgångspunkterna för arbetet har varit att försöka förbättra träffsäkerheten, förenkla utjämningssystemet och att minska de enskilda kommunernas påverkbarhet på beräkningarna av bidrag och avgifter. 
 Parallellt med vårt utredningsarbete har pågått en översyn av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).  
 LSS-kommitténs 
  (S 2004:06, f.d. Assistanskommittén) upp- drag utvidgades genom tilläggsdirektiv (dir. 2006:68) i juni 2006 till att omfatta en bred översyn av LSS. Uppdraget inkluderar frågan vem som ska vara huvudman för LSS samt insatsen personlig assi- stans. I juni 2007 fick  
 LSS-kommittén 
  genom ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2007:84) uppdraget att undersöka hur personer med psykiska funktionshinder som ingår i personkrets 3 ska få tillgång till meningsfull sysselsättning som ryms i insatsen daglig verksamhet enligt LSS. Ytterligare ett tilläggsdirektiv (dir. 2007:109) beslutades i juli 2007. 
 Vi har samrått med  
 LSS-kommitténs 
  sekretariat men lämnar våra förslag innan denna avslutar sitt arbete.  
 LSS-kommittén 
  ska redovisa sitt slutbetänkande senast den 30 juni 2008. Förutsätt- ningarna att i våra förslag kunna ta hänsyn till de förslag LSS- kommittén lämnar är således mycket begränsade. Vi har därför i våra förslag utgått från nuvarande ansvarsfördelning för LSS och LASS och nuvarande  
 LSS-insatser. 
  Med dessa utgångspunkter har utredningen diskuterat olika modellalternativ. 
 106 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Utredningens förslag är att i nuvarande  
 LSS-utjämning 
  använda  
 LSS-insatser 
  ska vara utgångspunkten, men kostnadsfördelningen mellan olika insatser samt personalkostnadsindex uppdateras och att vissa insatser omdefinieras. Vidare föreslås att koncentrations- index utgår ur beräkningarna av standardkostnaden. 
 Utredningen redovisar också två andra möjliga lösningar på kostnadsutjämningen. Ett av dessa alternativ utgår också från anta- let  
 LSS-insatser, 
  men beräkningarna av standardkostnaderna begränsas till att enbart omfatta de insatser som har störst bety- delse för utjämningen. 
 Det tredje alternativet avser att inte bygga på antalet  
 LSS-insat- 
  ser utan på andra och för kommunerna opåverkbara faktorer som ska kunna beakta skillnader i verksamhetens omfattning i utgångs- läget och hur denna beräknas förändras. Denna lösning är dock mindre lämplig att tillämpa redan 2009 utan först i ett längre tids- perspektiv på minst fem års sikt och då längre erfarenheter av förändringstakten av antalet personer med  
 LSS-insatser 
  och kost- nader i kommuner med olika mycket  
 LSS-verksamhet 
  kan doku- menteras ytterligare. 
  
 6.4 
  
 Utredningens förslag – en förbättring av nuvarande  
  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag:  
 Vid beräkningen av en kommuns stan- dardkostnad uppdateras kostnadsfördelningen mellan olika LSS- insatser. 
 Vissa  
 LSS-insatser 
  omdefinieras i beräkningarna enligt föl- jande. 
  
 - 
  
 I insatsen enligt 9 § 9 LSS, bostad och särskild service för vuxna, ingår inte personer boende i särskilt anpassad bostad. 
  
 - 
  
 Både antalet personer med personlig assistent enligt LSS och personlig assistent enligt LASS ingår i beräkningarna. 
  
 - 
  
 För personer som har både insatsen boende och insatsen personlig assistent ingår endast en insats i beräkningen av stan- dardkostnaden. 
  
 - 
  
 En omräkning av personalkostnadsindex görs. Koncentrationsindex ingår inte i beräkningarna. 
  
 107 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Vi har i avsnitt 4.5 redovisat att skillnaden mellan kommunerna reduceras betydligt genom utjämningen så att de ekonomiska förutsättningarna blir mer likvärdiga för det stora flertalet kommu- ner. Vi anser därför att målet med utjämningen i stor utsträckning har uppnåtts även om det sker med en viss tidseftersläpning. 
 Utredningens förslag utgör en förändring av nuvarande LSS- utjämning. Den utgår från i nuvarande  
 LSS-utjämning 
  använda  
 LSS-insatser 
  men där vissa delar justeras med utgångspunkt från vad som framkommit i utredningens uppföljningsarbete. Kost- nadsfördelningen mellan olika  
 LSS-insatser 
  uppdateras och vissa insatsers hantering i utjämningen omdefinieras. Förslaget ger ungefär samma träffsäkerhet som nuvarande  
 LSS-utjämning 
  men innebär ingen minskning av kommunernas påverkbarhet. Denna påverkbarhet var man dock medveten om när beslutet om att införa kostnadsutjämningen fattades. I utjämningssystemet accepteras således kommunens hantering av LSS och de beslut kommunen fattar om insatser eftersom man hittills inte funnit någon annan utjämningsmetod som skulle ge en acceptabel träffsäkerhet. Den fältstudie som utredningen genomfört samt annat underlag från kommuner pekar samtidigt på att kommunerna har stora möjlig- heter att påverka sina kostnader för  
 LSS-verksamheten. 
  
 Påverkbarheten kan minskas något genom att, som framgår av avsnitt 6.5, begränsa antalet  
 LSS-insatser 
  som ska beaktas i utjäm- ningen. Detta skulle dock kunna ge upphov till styreffekter i valet mellan olika  
 LSS-insatser. 
  
 För att minska kommunernas påverkbarhet har vi diskuterat möjligheterna att ersätta personalkostnadsindex med möjligheten att söka ett riktat statsbidrag för kommuner med funktions- hindrade med omfattande vårdbehov. Detta skulle dock skapa behov av administrativa resurser och en viss påverkbarhet för berörda kommuner skulle ändå kvarstå i samband med ansök- ningsförfarandet. 
  
 6.4.1 
  
 Underlag för kostnadsutjämningen 
  
 Ändring av genomsnittskostnader för  
 LSS-insatser 
  
 För varje typ av insats enligt LSS beräknas i nuvarande kostnads- utjämning en riksgenomsnittlig kostnad. Den riksgenomsnittliga kostnaden baseras på räkenskapssammandragets (RS) redovisning 
 108 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 av nettokostnaderna för fyra grupper av  
 LSS-insatser, 
  boende, dag- lig verksamhet, personlig assistans samt övriga insatser. Det är således endast insatserna daglig verksamhet och personlig assistent som är särredovisade i RS och där en riksgenomsnittlig kostnad per insats kan beräknas direkt med hjälp av RS. Från RS för 2005 finns en uppdelning av kostnaderna för boende på vuxna, barn och barn i familjehem, men eftersom det är första gången uppgifterna begärts in har de bedömts som osäkra. Kostnader för övriga insatser sär- redovisas inte i RS. 
 Utredningen har följt upp denna fördelning genom att utnyttja underlag från Sveriges Kommuner och Landstings (SKL) handi- kappnycklar avseende 2005 och som omfattar uppgifter från ca 80 kommuner. Underlaget har därvid omräknats till samma nivå som det kommunala räkenskapssammandraget på riksnivå för 2005. Även underlag avseende 2004 från SKL och från Göteborgsregionens kommunalförbund har studerats. De olika  
 LSS-insatsernas 
  kostnadsvikter föreslås ändras efter SKL:s handikappnycklar 2005 då dessa bygger på bredare och aktuellare underlag än det nu använda underlaget. Värdena avrundas till närmaste 5 procentenheter (se tabell 6.1). På sikt bör dock genomsnitts- kostnaderna för boende kunna fastställas med ledning av uppgifter från RS. 
 Uppdelning av kostnader för personlig assistent på LSS och LASS 
 Den genomsnittskostnad som tillämpas för personlig assistent är i  
 LSS-utjämningen 
  mycket hög. De i RS redovisade kostnaderna för personlig assistans har ökat mycket kraftigt efter 2001 samtidigt som antalet personer med personlig assistans enligt LSS minskat. Genom det nuvarande sättet att beräkna genomsnittskostnaden för personlig assistent har genomsnittskostnaden per insats under perioden  
 2001–2006 
  ökat med ca 130 procent. Den höga kostnads- nivån och den snabba kostnadsökningen beror främst på att det i kommunernas redovisade kostnader ingår både personlig assistent enligt LSS och de kostnader kommunerna har för LASS och att den totala kostnaden i utjämningen endast sätts i relation till antalet personer med assistent enligt LSS. Vad den snabba kostnads- ökningen beror på ingår i  
 LSS-kommitténs 
  uppdrag att utreda. 
 109 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kommunerna kan även ha kostnader för de beslut enligt LASS som Försäkringskassan fattar, men antalet  
 LASS-beslut 
  ingår inte utjämningsberäkningarna. Antalet personer med  
 LASS-beslut 
  var per 1 oktober 2005 ca 13 300, dvs. mer än tre gånger fler än de drygt 3 600 personer med personlig assistent enligt LSS. 
 Till den 1 oktober 2006 hade antalet personer med  
 LASS-beslut 
  ökat till över 14 000, samtidigt som antalet personer med personlig assistent enligt LSS endast ökat med drygt 50 personer. Att kom- muner kan ha kostnader för personer med insatser enligt LASS beror på att den statliga ersättningen inte avser att täcka hela den faktiska kostnaden utan endast det antal timmar som överstiger 20 per vecka enligt Försäkringskassans beslut. Kommuner kan dock ge personer insatser, t.ex. genom att antalet beviljade timmar översti- ger de som ersätts av LASS, kommunala kostnader under Försäk- ringskassans handläggningstid, privata assistenters sjukdom, tillfällig utökning m.m. Kostnader för sådana insatser ingår sanno- likt i de kostnader som redovisas för personlig assistent i RS, men det finns i dag ingen möjlighet att särredovisa dessa kostnader. 
 Vi anser att den i nuvarande utjämning tillämpade genomsnitts- kostnaden för personlig assistans enligt LSS är orimligt hög. Kom- munernas genomsnittskostnader för insatser till personer med per- sonlig assistans enligt LSS respektive enligt LASS föreslås, i brist på bättre underlag, utgå från de handikappnycklar som Sveriges Kommuner och Landsting tagit fram i samarbete med ett  
 80-tal 
  kommuner. 
 Antalet personer med LASS per kommun har erhållits från Försäkringskassan. Kostnaderna för personlig assistent enligt LSS hamnar därigenom på en betydligt lägre nivå än i de nuvarande utjämningsberäkningarna. 
 Boende i särskilt anpassad bostad för vuxna ska inte ingå 
  
 LSS-insatsen 
  enligt 9 § 9 LSS rymmer såväl bostad med särskild service för vuxna som särskilt anpassad bostad för vuxna. Vuxna boende i särskilt anpassad bostad behandlas i standardkostnads- beräkningarna på samma sätt som bostad med särskild service för vuxna dvs. med en insatskostnad på drygt 610 000 kronor per person. Den faktiska kostnaden för boende i särskilt anpassad bostad kan antas vara avsevärt lägre och i många fall mycket låg och personer med denna insats föreslås därför utgå ur standard- 
 110 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 kostnadsberäkningen. Av de drygt 20 000 personerna med denna insats bor drygt 500 personer i ca 100 kommuner i särskilt anpassad bostad. När vuxna boende i särskilt anpassad bostad tas bort från beräkningen av standardkostnaden ökar genomsnittskostnaden för insatsen med närmare 20 000 kronor. 
 I tabell 6.1 redovisas genomsnittskostnader för  
 LSS-insatser 
  i 2007 års kostnadsutjämning före och efter de föreslagna föränd- ringarna. Kostnaderna utgår från 2005 års RS. Det bör påpekas att antalet  
 LSS-insatser 
  per kommun av vissa typer samtidigt förändras och att ca 13 300 personer med LASS tillkommer. 
 Tabell 6.1 I beräkningarna för 2007 använda genomsnittskostnader per LSS- insats och LASS 
  
 Typ av insats 
  
 Nuvarande 
  
 Nuvarande 
  
 Fördelning enligt 
  
 Genomsnitts- 
  
 fördelning, 
  
 fördelning, 
  
 Handikappnycklar, 
  
 kostnad, 
  
 procent 
  
 kr/insats 
  
 procent 
  
 kr/insats 
  
 Bostad med särskild 
  
 service 
  
 -vuxna 
  (riktvärde) 
  
 100 
  
 612 668 
  
 100 
  
 631 882 
  
 -barn 
  
 140 
  
 857 735 
  
 125 
  
 789 852 
  
 -barn 
  i familjehem 
  
 30 
  
 183 800 
  
 45 
  
 284 347 
  
 Daglig verksamhet 
  
 100 
  
 166 034 
  
 100 
  
 166 034 
  
 Övriga insatser 
  
 -korttidsvistelse 
  
 100 
  
 184 522 
  
 100 
  
 198 249 
  
 (riktvärde) 
  
 -korttidstillsyn 
  
 100 
  
 184 522 
  
 55 
  
 109 037 
  
 -avlösarservice 
  
 25 
  
 46 131 
  
 25 
  
 49 562 
  
 -ledsagarservice 
  
 12,5 
  
 23 065 
  
 25 
  
 49 562 
  
 -kontaktperson 
  
 12,5 
  
 23 065 
  
 10 
  
 19 825 
  
 Personlig assistent 
  
 100 
  
 599 925 
  
 212 168 
  
 (LSS) 
  
 Insatser till personer 
  
 Ingår ej 
  
 106 083 
  
 med LASS 
  
 Källa: SCB, SKL och egna beräkningar. 
 Som framgår av tabell 6.1 uppkommer de största förändringarna av genomsnittskostnaden när personlig assistans enligt LASS till- 
 111 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 kommer och en uppdelning av kostnaderna för personlig assistans görs på LSS respektive LASS. 
 Vissa dubbelräkningar tas bort 
 Enligt den insatsstatistik som utgör underlag för utjämningsberäk- ningarna hade 2005 ca 90 kommuner tillsammans drygt 170 perso- ner med båda insatserna personlig assistent enligt LSS och bostad med särskild service. I nuvarande utjämning ger denna dubbel- räkning för berörda kommuner ett bidrag till den grundläggande standardkostnaden på över 1,2 miljoner kronor per person och år. Utredningen anser det rimligt att endast en av dessa insatser bör ingå i beräkningen av standardkostnaden. Med övriga föreslagna förändringar anser vi att det ligger närmast till hands att dessa per- soner i kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet 
  endast beräknas efter insatskostnaden för boende med särskild service. Personer som har LASS i kombination med andra  
 LSS-insatser 
  har dock inte kunnat justeras eftersom Socialstyrelsen i sin uppgiftsinsamling inte har tillgång till personnummer för personer med LASS. 
 Koncentrationsindex tas bort 
 SCB har på utredningens uppdrag skattat stordriftsfördelar i kom- munernas  
 LSS-verksamhet 
  (se bilaga 6). Resultatet pekar på att variationen i kostnaden per insats mellan kommuner är stor, särskilt i kommuner med få insatser. Dessutom skiljer sig eventuella stordriftsfördelar enligt SCB:s beräkningar åt mellan olika  
 LSS-insatser. 
  Trots att det inte finns några likartade stor- driftsfördelar behandlas samtliga insatser i detta avseende på samma sätt i nuvarande utjämning. Det är vidare otydligt om det finns ett kausalt samband mellan andel personer med funktionshinder och kostnader per insats, dvs. att höga andelar förorsakar låga kostna- der. Eventuella samband, om de finns, borde vara mellan antalet insatser och kostnader. 
 I de alternativa beräkningar som utredningen gjort av LSS- utjämningen förefaller träffsäkerheten vara lägre i de beräkningar där både personalkostnads- och koncentrationsindex ingår jämfört med de där endast personalkostnadsindex ingår. Då dessutom innebörden av koncentrationsindex är svår att förstå föreslår vi att 
 112 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 det utgår ur  
 LSS-utjämningen. 
  Vårt förslag att ta bort koncentra- tionsindex från standardkostnadsberäkningen innebär samtidigt en förenkling av utjämningssystemet. 
 Uppdatering av personalkostnadsindex 
 Personalkostnadsindex avser att mäta behovet av stöd och service hos de personer som har insatser enligt LSS. I avsnitt 3.3.4 anges möjligheter att beakta skillnader i omsorgsbehov genom behovs- eller vårdtyngdsmätningar. I den fältstudie som utredningen låtit utföra i ett urval kommuner har behovsmätningar använts (bilaga 3). I promemorian Förslag till utjämning mellan kommuner av kostnader för  
 LSS-verksamhet 
  (Ds 1999:72) föreslogs som ett alternativ ett utjämningssystem baserat på individuellt bedömt behov av stöd, service och omvårdnad. 
 I proposition 2002/03:151 konstaterade regeringen att en indi- viduell mätning av omsorgsbehovet kräver en stor administration och ansåg, i likhet med kommittén, att ett personalkostnadsindex som bygger på uppgifter i räkenskapssammandraget ska tillämpas. Vi avstår därför från att föreslå en kostnadsutjämning som bygger på individuella mätningar av skillnader i vårdbehov. 
 I utredningens delbetänkande Uppföljning av kostnadsutjäm- ningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  (SOU 2006:69) kon- staterades att träffsäkerheten dvs. överensstämmelsen mellan beräknade standardkostnader och nettokostnader två år tidigare blir högre när koncentrations- och personalkostnadsindex uppdate- ras jämfört med om ingen uppdatering av index görs. På utredningens förslag beslutade regeringen att uppdatera de båda indexen till 2005 års nivå inför 2007 års kostnadsutjämning. De beräkningar som därefter gjorts för 2007 och utredningens beräk- ningar inför 2008 pekar entydigt på en betydligt bättre träffsäker- het när personalkostnadsindex uppdateras jämfört med om ingen uppdatering av detta index görs. Om ingen uppdatering gjorts av index inför 2007 års kostnadsutjämning skulle träffsäkerheten, dvs. andelen modellskattningar som hamnar inom en felmarginal på +/– 15 procent, stanna vid 76 procent jämfört med drygt 90 procent vid den gjorda indexuppdateringen. Preliminära beräkningar inför 2008 års kostnadsutjämning pekar på att utan en uppdatering av de båda indexen skulle träffsäkerheten stanna vid ca 80 procent jämfört med ca 90 procent vid en indexuppdatering. 
 113 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Utredningens analyser och alternativa beräkningar pekar tydligt på att personalkostnadsindex har avgörande betydelse för att en hög träffsäkerhet, dvs. överensstämmelse mellan i utjämningen beräknade standardkostnader och redovisade nettokostnader för verksamheten, ska kunna uppnås. Vi föreslår därför att personal- kostnadsindex ska finnas kvar men att det måste räknas om med utgångspunkt från de förändringar som föreslås i övrigt. Våra ana- lyser pekar även på att personalkostnadernas andel av nettokostna- derna bör sänkas från nuvarande 86 till 85 procent. Vid beräk- ningen av personalkostnadsindex bör även den andel som kommu- nerna betalar till Försäkringskassan för privat assistansverksamhet sänkas från nuvarande 23 till 20 procent. Anledningen är att det ökade antalet timmar som en person med LASS beviljas i genom- snitt gör att kommunernas andel av finansieringen minskat sedan utjämningssystemet infördes. 
 Det är viktigt att upprätthålla en hög träffsäkerhet och särskilt för mindre kommuner kan ett fåtal och t.o.m. enstaka tillkom- mande personer med omfattande behov av stöd och service med- föra kostnader som avsevärt överstiger de genomsnittskostnader för  
 LSS-insatserna 
  som tillämpas i utjämningen. Utan en uppdate- ring ökar då skillnaderna mellan verksamhetskostnader och utjäm- ning. Det motsatta uppkommer då personer med omfattande behov av vård och service flyttar från kommunen eller avlider. 
 De förändringar och uppdateringar som här föreslås innebär att också personalkostnadsindex samtidigt uppdateras, dvs. från 2009. Vi anser också att personalkostnadsindex bör uppdateras ofta, kanske varje år, för att en hög träffsäkerhet ska kunna upprätt- hållas. Tidseftersläpningen i genomslaget av indexuppdateringen blir även med en årlig indexuppdatering uppemot två år. Eftersläp- ningen är dock densamma som i den kommunalekonomiska kost- nadsutjämningen för andra kommunala verksamheter. 
 Genom personalkostnadsindex kompenseras kommunerna till 70 procent av skillnaden mellan kommunens beräknade personal- kostnader och de personalkostnader som ingår i standardkost- naden. Motivet till att endast kompensera för 70 procent av skill- naden är, enligt propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) att minska risken för att kompensation utgår för skillnader i effektivi- tet eller politiska ambitioner. 
 Vi har beräknat effekterna av att sänka kompensationen till 60 respektive 50 procent med syfte att ytterligare minska risken för att 
 114 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 kompensation utgår för skillnader i effektivitet eller politiska ambitioner. 
 Diagram 6.1  
 Bidrag-/avgiftsförändring 
  vid sänkning av personalkostnadsindex 
  
 Differens 70/50 %. Turner Min  
 -387 
  
 Differens 70/60 %. Lane 189 Min  
 -192 
  
 180 
  
 160 
  
 140 
  
 kommuner 
  
 120 
  
 100 
  
 80 
  
 Antal 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 200 
  
 199 
  
 -99 
  
 -99 
  
 9 
  
 >200 
  
 19 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 0 
  
 - 
  
 00 
  
 - 
  
 00 
  
 -1 
  
 1 
  
 Kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 Vid en sänkning av kompensationen till 60 procent skulle föränd- ringen för drygt 95 procent av kommunerna hamna inom inter- vallet +/- 100 kronor per invånare. Sänks kompensationen till 50 procent skulle 75 procent av kommunerna hamna inom detta inter- vall. Träffsäkerheten skulle sjunka från drygt 91 till ca 87 respektive 82 procent. En sänkning av kompensationsgraden skulle få till följd att kommuner med nettokostnader som överstiger standardkost- naden skulle få en lägre kompensation än i dag. Beror de höga kostnaderna på låg effektivitet vore en sänkning rimlig men då skulle samtidigt kommuner med personer med omfattande vård- behov inte bli kompenserade för detta och då skulle syftet med personalkostnadsindex inte uppnås. Nuvarande kompensation på 70 procent är godtyckligt valt för att inte full kompensation ska utgå för skillnader i effektivitet och politiska ambitioner. Vi har inte funnit några motiv för att ändra den nuvarande kompensationsgraden varken uppåt eller nedåt. 
 115 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Författningskonsekvenser 
 De föreslagna förändringarna föranleder ändringar i  
 LSS-utjäm- 
  ningslagarna och ändringar i  
 LSS-utjämningsförordningen. 
  För- fattningsförslag har redovisats som första avsnitt efter samman- fattningen av betänkandet. Där föreslås förändringar i  
 LSS-utjäm- 
  ningslagarnas 3 § samt att de två lagarna sammanförs till en lag, lag om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funk- tionshindrade. Lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 2009. Sam- tidigt föreslås att nuvarande  
 LSS-utjämningslagar 
  upphävs. De förändringar som våra förslag innebär för  
 LSS-utjämningsförord- 
  ningen redovisas inte särskilt i detta betänkande, men framgår av texten i olika avsnitt. 
 Dessutom lämnas förslag till lag om ändring i 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
  
 6.4.2 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 Utfallseffekterna för varje kommun av de här föreslagna föränd- ringarna har beräknats som om de införts 2007. Som ett mått på utjämningssystemets träffsäkerhet har vi jämfört kommunens utfall i kostnadsutjämningen med kommunens redovisade nettokostnad för  
 LSS-verksamhet. 
  Det är i nuläget inte möjligt att jämföra utjämningsberäkningarna för 2007 med senare nettokostnader än för 2005. Måttet på träffsäkerheten är, bl.a. av det skälet, identiskt med den metod som tillämpades i förra årets delbetänkande (SOU 2006:69). Med träffsäkerhet avsågs därvid andel modellskattningar som hamnar inom en  
 15-procentig 
  felmarginal, dvs. andelen kommuner där skillnaden mellan utfallet i kostnadsutjämningen avviker från den redovisade nettokostnaden med mindre än 15 procent. Med grundläggande standardkostnad avses utfallet utan inverkan av nuvarande koncentrations- och personalkostnadsindex. Standardkostnaden beräknas då som antalet insatser multiplicerade med den nationella genomsnittskostnaden för respektive insats. Den slutliga standardkostnaden, vilken ligger till grund för kost- nadsutjämningen, erhålls efter att den grundläggande standard- kostnaden multiplicerats med de båda indexen. 
 116 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Tabell 6.2 Träffsäkerhet vid alternativa beräkningar av  
 LSS-utjämningen 
  för 2007 
  
 Modellalternativ 
  
 Grundläggande standard- 
  
 Slutlig standardkostnad 
  
 kostnad 
  
 Nuvarande system 
  
 59,3 
  
 90,5 
  
 Föreslagen modell inkl. 
  
 57,7 
  
 89,9 
  
 koncentrationsidex 
  
 Föreslagen modell exkl. 
  
 57,7 
  
 91,6 
  
 koncentrationsidex 
  
 Källa: SCB. 
 Träffsäkerheten, som vi valt att mäta den, blir något lägre jämfört med nuvarande utjämning om koncentrationsindex bibehålls i utjämningen. Vårt förslag att ta bort koncentrationsindex från standardkostnadsberäkningen innebär en förbättrad träffsäkerhet, samtidigt med en förenkling av utjämningssystemet. Genom att ta bort koncentrationsindex blir flera kommuner med hög andel LSS- insatser inte längre underkompenserade i förhållande till sina kost- nader. På motsvarande sätt blir kommuner med låg andel LSS- insatser överkompenserade i lägre grad. Påverkbarheten förblir ungefär densamma som i nuvarande utjämning. 
 Av diagram 6.2 framgår att skillnaderna mellan kommunernas beräknade standardkostnader 2007 enligt nuvarande och föreslagen utjämning och deras redovisade nettokostnader två år tidigare är relativt likartade. 
 Även de grundläggande standardkostnaderna beräknade enligt nuvarande och föreslagen modell skiljer sig på ungefär likartat sätt från nettokostnaderna. Skillnaderna mellan slutlig standardkostnad och grundläggande standardkostnad visar betydelsen av indexen. I utredningens förslag tillämpas dock endast personalkostnadsindex. 
 117 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 6.2 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan standardkostnad 2007 enligt nuvarande och föreslagen modell och redovisade nettokostnader 2005 
  
 140 
  
 2007 års utjämning 
  
 A-modell 
  
 120 
  
 Grundlägg stdk  
 A-Modell 
  
 Grundlägg stdk 2007 
  
 100 
  
 kommuner 
  
 80 
  
 Antal 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 4 
  
 9 
  
 4 
  
 4 
  
 9 
  
 4 
  
 9 
  
 0 
  
 0 
  
 Martin 
  
 -7 
  
 -4 
  
 -2 
  
 -2 
  
 -4 
  
 -7 
  
 Martin 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 > 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 - 
  
 5 
  
 0 
  
 5 
  
 -7 
  
 -5 
  
 -2 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 Differens i kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 Trots att träffbilden mellan nuvarande utjämning och utredningens förslag är relativt lika kan ändå skillnaderna i utfall för enskilda kommuner bli märkbara. De största förändringarna i utfall beror på att personlig assistans enligt LASS läggs in i beräkningarna och att det samtidigt görs en uppdelning av de i RS redovisade kostnaderna för personlig assistans på LSS respektive LASS. Vidare påverkas ett antal kommuner av att personer som bor i särskilt anpassad bostad tas bort från utjämningsberäkningarna. Uppdateringen av kost- nadsfördelningen på de olika insatserna ger däremot endast upphov till begränsade omfördelningseffekter. För ett flertal kommuner dämpas dock de totala omfördelningseffekterna av att personal- kostnadsindex samtidigt räknas om. 
 Knappt 60 procent av kommunerna får förändrade bidrag/avgifter som är mindre än 100 kronor per invånare. 
 118 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Diagram 6.3 Utfallsförändring jämfört med 2007 års utjämning 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 kommuner 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 Antal 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 Martin 
  
 Martin 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 9 
  
 0 
  
 4 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 > 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 -3 
  
 -2 
  
 -1 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 Kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 Cirka 15 kommuner förlorar över 200 kronor per invånare och som mest drygt 400 kronor per invånare. Närmare 35 kommuner får en förbättring med över 200 kronor per invånare och som mest över 900 kronor per invånare. 
 Att träffsäkerheten förbättras marginellt med de föreslagna förändringarna och uppdateringarna framgår inte speciellt tydligt vid en jämförelse av skillnaderna mellan nettokostnader och stan- dardkostnader. 
 119 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 6.4 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan standardkostnad 2007 och nettokostnad 2005 med nuvarande och föreslagen 
  
 kostnadsutjämning 
  
 Nuvarande utjämning 
  
 Förslag 
  
 140 
  
 120 
  
 kommuner 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 Antal 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 00 
  
 99 
  
 -749 
  
 9 
  
 -249 
  
 9 
  
 9 
  
 -749 
  
 50 
  
 -49 
  
 4 
  
 -49 
  
 0 
  
 -9 
  
 -2 
  
 7 
  
 -1 
  
 0 
  
 -500 
  
 0 
  
 -1 
  
 0 
  
 0 
  
 00 
  
 > 
  
 -75 
  
 -25 
  
 5 
  
 2 
  
 5 
  
 Kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 I diagram 6.5 görs en kommunvis jämförelse mellan nettokostna- den 2005 och standardkostnaden i föreslagen kostnadsutjämning om denna hade gällt för 2007. 
 120 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Diagram 6.5 Kommunvis jämförelse mellan nettokostnad 2005 och 
  
 standardkostnad i 2007 års utjämning 
  
 Nettokostnad 2005 
  
 Standardkostnad 2007 enl förslag 
  
 8 000 
  
 7 000 
  
 6 000 
  
 invånare 
  
 5 000 
  
 per 
  
 4 000 
  
 Kronor 
  
 3 000 
  
 2 000 
  
 1 000 
  
 0 
  
 1 
  
 11 
  
 21 
  
 31 
  
 41 
  
 51 
  
 61 
  
 71 
  
 81 
  
 91 
  
 101 111 121 131 141 151 161 171 181 191 201 211 221 231 241 251 261 271 281 
  
 Kommunerna rangordnade efter nettokostnad 
  
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 Överensstämmelsen är förhållandevis god även om det finns några större avvikelser och det finns kommuner som genom utjämningen blir både överkompenserade och underkompenserade i förhållande till sina kostnader. 
 Utfallet av de föreslagna förändringarna per kommun för 2007 för samtliga kommuner framgår av bilaga 7. 
 Vi har uppdragit åt SCB att göra utjämningsberäkningar för 2008 enligt nuvarande och enligt föreslaget system. Dessa beräk- ningar är preliminära beroende på att samtliga kommuners inläm- nade RS för 2006 inte var helt färdiggranskade vid beräknings- tillfället  
 (2007-08-14). 
  Dessutom har några kommuner efter nämnda beräkningstillfälle gjort vissa ändringar i den inlämnade insatsstatistiken för 2006 vilket inte heller kunnat beaktas. Detta påverkar både de beräknade genomsnittskostnaderna för olika LSS- insatser enligt både nuvarande och föreslaget system och enskilda kommuners beräknade standardkostnad och index. Regeringen har den 6 september 2007 beslutat att en uppdatering av index ska göras inför 2008 års utjämning. I våra jämförelser mellan nuvarande och föreslaget system har därför en sådan uppdatering gjorts. 
 121 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Genomsnittskostnaderna har samma relativa fördelning som i 2007 års utjämning men utgår från RS ett år senare, dvs. 2006. 
 Tabell 6.3 I preliminära beräkningarna för 2008 använda genomsnittskostnader per  
 LSS-insats 
  och LASS 
  
 Typ av insats 
  
 Nuvarande 
  
 Nuvarande 
  
 Fördelning enligt 
  
 Genomsnitts- 
  
 fördelning, 
  
 fördelning, 
  
 Handikappnycklar. 
  
 kostnad, 
  
 procent 
  
 kr/insats 
  
 procent 
  
 kr/insats 
  
 Bostad med 
  
 särskild service 
  
 -vuxna 
  (riktvärde) 
  
 100 
  
 651 697 
  
 100 
  
 674 274 
  
 -barn 
  
 140 
  
 912 376 
  
 125 
  
 842 830 
  
 -barn 
  i familjehem 
  
 30 
  
 195 509 
  
 45 
  
 303 419 
  
 Daglig verksamhet 
  
 100 
  
 166 582 
  
 100 
  
 166 582 
  
 Övriga insatser 
  
 -korttidsvistelse 
  
 100 
  
 181 658 
  
 100 
  
 195 943 
  
 (riktvärde) 
  
 -korttidstillsyn 
  
 100 
  
 181 658 
  
 55 
  
 107 769 
  
 -avlösarservice 
  
 25 
  
 45 415 
  
 25 
  
 48 986 
  
 -ledsagarservice 
  
 12,5 
  
 22 707 
  
 25 
  
 48 986 
  
 -kontaktperson 
  
 12,5 
  
 22 707 
  
 10 
  
 19 594 
  
 Personlig assistent 
  
 100 
  
 621 258 
  
 213 374 
  
 (LSS) 
  
 Insatser till personer 
  
 Ingår ej 
  
 106 687 
  
 med LASS 
  
 Källa: SCB, SKL och egna beräkningar. 
 Träffsäkerheten vid en  
 15-procentig 
  felmarginal jämfört med 2006 års nettokostnader ligger för nuvarande utjämning i nivå med 2007 års utjämning om index uppdateras till 2006 års nivå, men ca 9 pro- centenheter lägre om ingen indexuppdatering görs. 
 122 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Tabell 6.4 Träffsäkerhet vid alternativa preliminära beräkningar av LSS- utjämningen för 2008 
  
 Modellalternativ 
  
 Grundläggande stan- 
  
 Slutlig standard- 
  
 dardkostnad 
  
 kostnad 
  
 Nuvarande system, uppdaterade index 
  
 56,6 
  
 90,3 
  
 Nuvarande system, ej uppdaterade index 
  
 56,6 
  
 81,5 
  
 Föreslagen modell inkl. koncentrationsidex, upp- 
  
 56,9 
  
 92,4 
  
 daterade index 
  
 Föreslagen modell exkl. koncentrationsidex, upp- 
  
 56,9 
  
 92,3 
  
 daterat personalkostnadsindex 
  
 Källa: SCB. 
 Träffsäkerheten med den föreslagna utjämningen blir något högre än med den nuvarande med uppdaterade index samt något högre än för 2007. 
 Utfallet av de föreslagna förändringarna per kommun för 2008 redovisas inte för enskilda kommuner i betänkandet. 
  
 6.5 
  
 Kan  
  
 LSS-utjämningen 
  förenklas? 
 Utredningen vill även redovisa andra möjliga lösningar på hur en utjämning av skillnader i  
 LSS-kostnader 
  mellan kommuner skulle kunna lösas. Ett alternativ som övervägts innebär en förenkling av utjämningsberäkningarna som leder till att påverkbarheten samti- digt begränsades något. Beräkningen av en kommuns standard- kostnad begränsas därvid till de  
 LSS-insatser 
  som har de största kostnadsvariationerna mellan kommunerna, dvs. boende för vuxna, daglig verksamhet och personlig assistans enligt LSS och LASS. Kostnadsfördelningen mellan de ingående  
 LSS-insatserna 
  uppdate- ras där det är aktuellt i enlighet med utredningens förslag i avsnitt 6.4.1 och personer boende i särskilt anpassad bostad ingår ej. För personer som har både insatsen boende för vuxna och insatsen personlig assistans ingår, liksom i utredningens förslag, endast den första insatsen i beräkningen av standardkostnaden. Koncentra- tionsindex ingår inte i beräkningarna och en omräkning av personalkostnadsindex görs. 
 123 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Kostnadsutjämningen skulle således begränsas till att omfatta de insatser där kostnadsvariationerna mellan kommunerna är störst och där variationer av betydelse mellan kommuner förekommer. I beräkningen av standardkostnaden ingår därför inte de  
 LSS-insatser 
  där kostnadsvariationerna mellan kommunerna är små. Att begränsa antalet insatser i beräkningen av standardkostnaden inne- bär både en förenkling och en minskad påverkbarhet i utjämningen. Samtidigt ökar risken för att utjämningen kan få styrningseffekter på besluten om  
 LSS-insatser. 
  Det finns ett incitament för kommu- nerna att förorda sådana insatser som beaktas i kostnadsutjäm- ningen framför sådana som inte ingår i beräkningen under förut- sättning att de olika insatserna är utbytbara. Valet av  
 LSS-insatser 
  i en förenklad utjämning bör i så fall göras så att risken för att de utvalda insatserna är utbytbara mot de som inte valts ut är så liten som möjligt. 
 Vissa insatser, t.ex. barn i särskilt boende, förekommer inte i alla kommuner medan andra insatser, t.ex. daglig verksamhet, före- kommer i samtliga kommuner. Barn i familjehem förekommer inte alls i 2/3 av kommunerna och endast ett fåtal kommuner har fler än tre personer som beviljats insatsen. 
 Diagram 6.6 Antal  
 LSS-insatser 
  per kommun efter typ av insats 2005 
  
 250 
  
 kommuner 
  
 200 
  
 150 
  
 Antal 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 Barn 
  
 e 
  
 son 
  
 na 
  
 t 
  
 n 
  
 vic 
  
 amhe 
  
 ista 
  
 Korttidstillsyn 
  
 r 
  
 tper 
  
 Vux 
  
 familjehem 
  
 de 
  
 Avlösarservice 
  
 s 
  
 agarse 
  
 rttidsvistelse 
  
 Boende 
  
 s 
  
 s 
  
 rk 
  
 n 
  
 a 
  
 e 
  
 i 
  
 Boe 
  
 glig 
  
 v 
  
 Barn 
  
 rsonlig 
  
 Leds 
  
 a 
  
 e 
  
 D 
  
 P 
  
 Typ av insats 
  
 0 
  
 1-3 
  
 4-9 
  
 10-24 
  
 25-49 
  
 50-99 
  
 100-249 
  
 250+ 
  
 Källa: Bearbetning av Socialstyrelsens insatsstatistik. 
 124 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Det är även betydande skillnader i den totala kostnaden för de olika insatserna och hur mycket var och en av insatserna omfördelar i kostnadsutjämningen. Insatsen barn i familjehem omfördelar endast 20 miljoner kronor medan insatsen boende vuxna omförde- lar 1,9 miljarder kronor. 
 Tabell 6.5 Beräknad kostnad per insatstyp och omfördelning i  
 LSS-utjämningen 
  exklusive inverkan av  
 K-IX 
  och  
 PK-IX 
  
 Personlig 
  
 Ledsagar- 
  
 Kontakt- 
  
 Avlösar- Korttids- Korttids- Boende 
  
 Daglig 
  
 assistans 
  
 service 
  
 person 
  
 service 
  
 vistelse 
  
 tillsyn 
  
 Barn, 
  
 Barn i 
  
 Vuxna 
  
 verksam- 
  
 övrigt 
  
 familjehem 
  
 het 
  
 Totkost, mnkr 
  
 2 184 
  
 221 
  
 385 
  
 166 
  
 1 938 
  
 870 
  
 897 
  
 37 
  
 12 492 
  
 4 159 
  
 Kr/inv i riket 
  
 241 
  
 24 
  
 43 
  
 18 
  
 214 
  
 96 
  
 99 
  
 4 
  
 1381 
  
 460 
  
 Lane, kr/inv 
  
 2 179 
  
 208 
  
 142 
  
 60 
  
 578 
  
 291 
  
 1 576 
  
 364 
  
 4 260 
  
 1 165 
  
 Min, kr/inv 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 29 
  
 Omfördeln, mnkr 
  
 516,8 
  
 53,9 
  
 80,4 
  
 34,6 
  
 256,7 
  
 138,3 
  
 311,8 
  
 20,3 
  
 1933,5 
  
 498,8 
  
 % omfördeln inom insats 
  
 23,7 
  
 24,5 
  
 20,9 
  
 20,8 
  
 13,2 
  
 15,9 
  
 34,7 
  
 Davis 
  
 15,5 
  
 12,0 
  
 % av tot omfördeln netto 
  
 18,8 
  
 2,0 
  
 2,9 
  
 1,3 
  
 9,3 
  
 5,0 
  
 11,3 
  
 0,7 
  
 70,3 
  
 18,1 
  
 % av tot omfördeln brutto 
  
 12,4 
  
 1,3 
  
 1,9 
  
 0,8 
  
 6,1 
  
 3,3 
  
 7,5 
  
 0,5 
  
 46,3 
  
 11,9 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
 Den i utjämningen schablonberäknade standardkostnaden för insatsen boende vuxna varierar för 2005 mellan 0 och 4 260 kronor per invånare. Skillnaderna är betydligt mindre för flertalet övriga insatser även om höga värden kan förekomma för enstaka mindre kommuner. Av diagram 6.7 framgår att variationerna i kostnad för boende vuxna varierar betydligt, medan summan av de fem insatser med lägst kostnad varierar avsevärt mindre. 
 125 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 6.7 Kostnad per invånare för vissa  
 LSS-insatser. 
  Schablonberäknat och rangordnat efter insatsen boende vuxna 
  
 4500 
  
 Boende vuxna 
  
 4000 
  
 Daglig verksamhet 
  
 Fyra insatser med liten variation 
  
 3500 
  
 per invånare 
  
 3000 
  
 2500 
  
 2000 
  
 Kronor 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 1 
  
 11 
  
 21 
  
 31 
  
 41 
  
 51 
  
 61 
  
 71 
  
 81 
  
 91 
  
 101 111 121 131 141 151 161 171 181 191 201 211 221 231 241 251 261 271 281 
  
 Kommunerna rangornade efter beräknad kostnad för insatsen boende vuxna 
  
 Källa: Egna beräkningar. 
  
 Denna förenklade utjämningsmodell har beräknats i två alternativ, ett som utgår från de två insatserna särskilt boende för vuxna och daglig verksamhet. Det andra alternativet utgår från de två nämnda insatserna plus personlig assistans enligt både LSS och LASS, dvs. fyra insatser. I förekommande delar har genomsnittskostnaderna för olika insatser uppdaterats som i utredningens förslag liksom att antalet boende i särskilt anpassad bostad inte ingår. Genom att begränsa antalet insatser i förhållande till nuvarande utjämning och utredningens förslag uppnår man inte den totala nettokostnaden för kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  En uppräkning görs därför till den riksgenomsnittliga nettokostnaden för LSS. Koncentrations- index tas bort och personalkostnadsindex beräknas utifrån de totala personalkostnaderna, dvs. i praktiken inklusive samtliga insatser trots att endast de dyraste insatserna ingår. Att utgå från de totala personalkostnaderna vid beräkningen av personalkostnadsindex i en utjämningsmodell som inte omfattar samtliga insatser innebär en viss schablonisering. Genom RS ges dock inga möjligheter att beräkna de enskilda kommunernas personalkostnader för delar av  
 LSS-verksamheten. 
  Som framgår av tabellerna 6.4 och 6.6 är det 
 126 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 nödvändigt att ett personalkostnadsindex ingår i beräkningarna för att en tillräckligt hög träffsäkerhet ska kunna uppnås. 
 De här skisserade förändringarna skulle föranleda ändring i 3 §  
 LSS-utjämningslagarna 
  och ändringar i  
 LSS-utjämningsförord- 
  ningen. Under förutsättning att  
 LSS-kommittén 
  inte föreslår föränd- ringar i nuvarande ansvarsfördelning för LSS och LASS eller föreslår större förändringar av innehållet i nuvarande  
 LSS-insatser 
  borde det vara fullt möjligt att införa även dessa förändringar från den 1 januari 2009. 
 Då denna förenklade lösning skulle innebär en viss begränsning av påverkbarheten blir förutsättningarna att överföra  
 LSS-utjäm- 
  ningen till det kommunalekonomiska utjämningssystemet något större i förhållande till utredningens förslag. 
  
 6.5.1 
  
 Ekonomiska effekter 
  
 Utfallseffekterna för varje kommun av de här föreslagna föränd- ringarna har beräknats som om de införts 2007. Utfallet för enskilda kommuner redovisas dock inte i betänkandets bilagor. Som ett mått på utjämningssystemets träffsäkerhet har vi jämfört kommunens utfall i kostnadsutjämningen med kommunens redovi- sade nettokostnad för  
 LSS-verksamhet. 
  
 Tabell 6.6 
  
 Träffsäkerhet vid alternativa beräkningar av  
 LSS-utjämningen 
  för 
  
 2007 
  
 Modellalternativ 
  
 Grundläggande standard- 
  
 Slutlig 
  
 kostnad 
  
 standardkostnad 
  
 Nuvarande system 
  
 59,3 
  
 90,5 
  
 Beräkningsalternativ med 2 insatser 
  
 53,5 
  
 57,7 
  
 exkl. pkindex 
  
 Beräkningsalternativ med 4 insatser 
  
 50,9 
  
 59,7 
  
 exkl.  
 pk-index 
  
 Beräkningsalternativ med 2 insatser 
  
 53,5 
  
 90,4 
  
 inkl.  
 pk-index 
  
 Beräkningsalternativ med 4 insatser 
  
 50,9 
  
 90,0 
  
 inkl.  
 pk-index 
  
 Källa: SCB. 
 127 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Träffsäkerheten med två alternativt fyra  
 LSS-insatser 
  och med ett personalkostnadsindex blir i nivå med nuvarande utjämningssystem vilket innebär att någon nämnvärt försämrad träffsäkerhet inte uppkommer trots begränsningen till betydligt färre faktorer i beräkningarna. Utjämningssystemet förenklas därigenom samtidigt som påverkbarheten blir något mindre än i nuvarande utjämning och enligt utredningens förslag. Samtidigt finns det en viss risk för att kommunernas i sina beslut om insatser, då det är möjligt, tende- rar att prioritera insatser som ingår i kostnadsutjämnings- beräkningarna framför de som inte ingår. 
 Av diagram 6.8 framgår att skillnaderna mellan kommunernas beräknade standardkostnader 2007 enligt nuvarande utjämnings- modell och de förenklade utjämningsmodellerna och deras redovi- sade nettokostnader två år tidigare är relativt likartade. Utan personalkostnadsindex blir dock träffsäkerheten för den grund- läggande standardkostnaden sämre än motsvarande för nuvarande utjämningsmodell och enligt utredningens förslag. 
 Diagram 6.8 Kommunerna fördelade efter skillnad mellan standardkostnad 2007 enligt nuvarande utjämning förenklad modell och redovisade nettokostnader 2005 
  
 140 
  
 2007 års utjämning 
  
 120 
  
 B-modell 
  2 insatser utan index 
  
 B-modell 
  4 insatser utan index 
  
 100 
  
 B-modell 
  2 insatser med  
 PK-index 
  
 kommuner 
  
 80 
  
 B-modell 
  4 insatser med  
 PK-index 
  
 Antal 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 1000 
  
 -999 
  
 -749 
  
 -499 
  
 9 
  
 -249 
  
 99 
  
 49 
  
 99 
  
 >1000 
  
 24 
  
 4 
  
 7 
  
 9 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 -750 
  
 -500 
  
 50 
  
 -- 
  
 0 
  
 250 
  
 500 
  
 750 
  
 1 
  
 - 
  
 -2 
  
 Differens i kronor per invånare 
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 128 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 Knappt 60 procent av kommunerna får med två  
 LSS-insatser 
  förändrade bidrag/avgifter på mindre än 100 kronor per invånare. Med fyra insatser ökar denna andel till 65 procent. 
  
 Diagram 6.9 
  
 Utfallsförändring 
  
 med 
  
 förenklad 
  
 utjämning 
  
 jämfört 
  
 med 
  
 2007 
  
 års 
  
 utjämning 
  
 100 
  
 B-modell 
  2 insatser med  
 PK-index 
  
 90 
  
 B-modell 
  4 insatser med  
 PK-index 
  
 80 
  
 kommuner 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 Antal 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 9 
  
 9 
  
 99 
  
 99 
  
 -99 
  
 -99 
  
 99 
  
 99 
  
 9 
  
 499 
  
 0 
  
 50 
  
 49 
  
 39 
  
 39 
  
 0 
  
 2 
  
 1 
  
 - 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 >5 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 -400 
  
 0 
  
 -200 
  
 -100 
  
 - 
  
 0 
  
 0 
  
 300 
  
 400 
  
 -30 
  
 10 
  
 0 
  
 2 
  
 Förändring i kronor per invånare 
  
 Källa: Bearbetning av underlag från SCB. 
 Liksom i utredningens förslag skulle ca 15 kommuner förlora över 200 kronor per invånare och som mest närmare 550 kronor per invånare om fyra insatser ingår i beräkningarna. Cirka 10 kommu- ner får en förbättring med över 200 kronor per invånare och som mest drygt 500 kronor per invånare. Om endast två  
 LSS-insatser 
  ingår i beräkningarna blir skillnaderna något större. 
 Preliminära beräkningar för 2008 ger ungefär samma träffsäker- het som 2007, dvs. runt 90 procent och i nivå med nuvarande utjämning med uppdaterade index men något sämre än den av utredningen föreslagna. 
 129 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 6.6 
  
 En opåverkbar kostnadsutjämning, men först på längre sikt 
  
 En viktig uppgift för utredningen har varit att undersöka möjlig- heterna att minska påverkbarheten på utfallet i  
 LSS-utjämningen 
  för den enskilda kommunen. Men enligt tidigare analyser och enligt de undersökningar utredningen låtit göra (se avsnitt 6.2 och bilaga 3) finns det uppenbarligen inga strukturella faktorer som i tillräck- ligt hög grad samvarierar med omfattningen av kommunernas LSS- insatser eller kostnaderna för verksamheten. 
 Orsaken till att det inte går att hitta opåverkbara strukturella faktorer, som förklarar de stora kostnadsskillnaderna mellan kom- munerna är som nämnts tidigare att söka i historiska förhållanden. Före 1995 tillhörde vård och service för funktionshindrade perso- ner till största delen landstingens ansvarsområde och när kommu- nerna övertog ansvaret för  
 LSS-verksamheten 
  enligt den nya lag- stiftningen fick de ordna bostäder, vård och service inom kommu- nen och strukturen blev på detta sätt mer eller mindre permanen- tad, trots att det egentligen inte fanns något skäl för att just denna kommun skulle göra stora insatser. Till bilden hör också att de kommuner, som var framstående i detta arbete, kom att fungera som vårdmagneter och dra till sig funktionshindrade personer, som var i behov av olika specialiserade verksamheter. Så länge kommunerna får full kostnadskompensation är detta inget större problem för kommunen, men om finansieringssystemet inte funge- rar tillfredsställande kan det uppstå en besvärlig situation för kommunen. 
 På sikt bör man kunna räkna med att de nuvarande stora skill- naderna jämnas ut. För detta talar att tillflödet av nya funktions- hindrade personer inte är bestämt av den nuvarande strukturen. Kvarstående orsaker till de kommunala skillnaderna skulle dock kunna vara genetiska faktorer, när det gäller utvecklingsstörning, samt den ovan nämnda specialiseringstrenden. 
 För att undersöka om det sker någon utjämning av den nuva- rande strukturen har samtliga Sveriges kommuner utom två rang- ordnats utgående från andelen med  
 LSS-insatser 
  i åldersgruppen  
 23–64 
  år 2000 och på basis av denna rangordning indelats i 10 decilgrupper om vardera  
 28–29 
  kommuner. Tabell 6.7 visar genom- snittet för andelen med insatser år 2000 respektive år 2005 samt den procentuella ökningen av genomsnittet mellan åren för 
 130 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 respektive decilgrupp. Genomsnittet per grupp är beräknat oviktat, dvs. utan hänsyn till antalet personer i respektive kommun. 
 Tabell 6.7 Genomsnittlig andelen med  
 LSS-insatser 
  per decilgrupp år 2000 och år 2005 samt procentuell ökning. 
  
 Decilgrupp 
  
 Andel 
  
 Andel 
  
 Ökning 
  
 Förändring jämfört 
  
 Förändring 
  
 jämfört 
  
 2000 
  
 2005 
  
 00-05 
  
 med totalt 
  
 med totalt per år 
  
 1 
  
 94 
  
 108 
  
 14.3% 
  
 -13.6% 
  
 -2.9% 
  
 2 
  
 73 
  
 90 
  
 22.9% 
  
 -7.1% 
  
 -1.5% 
  
 3 
  
 62 
  
 80 
  
 28.9% 
  
 -2.6% 
  
 -0.5% 
  
 4 
  
 57 
  
 78 
  
 35.4% 
  
 2.4% 
  
 0.5% 
  
 5 
  
 52 
  
 69 
  
 32.6% 
  
 0.2% 
  
 0.0% 
  
 6 
  
 47 
  
 65 
  
 37.9% 
  
 4.2% 
  
 0.8% 
  
 7 
  
 43 
  
 61 
  
 41.3% 
  
 6.8% 
  
 1.3% 
  
 8 
  
 38 
  
 53 
  
 38.3% 
  
 4.6% 
  
 0.9% 
  
 9 
  
 32 
  
 48 
  
 50.3% 
  
 13.6% 
  
 2.6% 
  
 10 
  
 22 
  
 39 
  
 77.5% 
  
 34.2% 
  
 6.1% 
  
 Totalt 
  
 52 
  
 69 
  
 32.3% 
  
 Som framgår av tabellen är ökningstakten  
 2000–2005 
  högre, ju högre decilgrupp, dvs. det pågår en successiv utjämning av andelen i befolkningen med  
 LSS-insatser. 
  För kommunerna med den största  
 LSS-verksamheten 
  - räknat i andel av befolkningen med insatser – ökade som genomsnitt andelen med insatser under perioden 2000– 2005 relativt lite under det att den ökade kraftigt i kommunerna med medelstor och liten  
 LSS-verksamhet. 
  I kolumnen näst längst till höger beräknas ökningstakten i förhållande till genomsnittet för alla kommuner. I kolumnen längst till höger är detta omräknat till årsbasis. 
 En ny princip för  
 LSS-utjämning 
  skulle kunna vara att utgå från de historiska förhållandena och till dessa foga en mekanism för successiv utjämning av kostnaderna. Den senare skulle kunna Palmer ras på den trend som uppmätts för en basperiod, exempelvis den senaste femårsperioden. Den uppmätta förändringen är i efterhand opåverkbar för den enskilda kommunen eftersom den redan inträffat och den successiva utjämningen är en förändring som direkt kan observeras och mätas. 
 131 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tekniskt skulle detta kunna gå till så att för ett givet år beräknas för varje kommun en standardkostnad för  
 LSS-verksamheten 
  genom att kommunens kostnad för verksamheten basåret multipli- ceras med ett utvecklingsindex, som förändras med en årlig, negativ eller positiv procentsats. Procentsatsen görs beroende av den rela- tiva omfattningen av kommunens verksamhet per invånare jämfört med riksgenomsnittet för basåret och kalibreras så att den överens- stämmer med trenden för kommuner med samma relativa omfatt- ning av verksamheten under en basperiod. Den erhållna standard- kostnaden används sedan för att beräkna utjämningen mellan kommunerna. 
 Ett sätt att beräkna procentsatsen kan vara att indela kommu- nerna i klasser beroende på omfattningen av  
 LSS-verksamheten 
  mätt som andel personer med  
 LSS-insatser 
  i förhållande till befolk- ningen. För varje klass bestäms utvecklingen av kostnaden per invånare i fasta priser under basperioden. Utvecklingstakten räknas om till en årlig förändring. Den reduceras sedan med den motsva- rande årliga, totala utvecklingen för samtliga kommuner så att den blir positiv för den kommunklass, som haft en snabbare utveckling, och negativ för den som haft en långsammare. 
 Genom att kostnadsutvecklingen på senare år genomsnittligt varit lägre för kommuner med höga kostnader per invånare än för dem med låga, skulle de förra erhålla ett lägre utvecklingsindex än de senare. Kostnadsskillnaderna mellan kommunerna skulle på detta sätt successivt komma att avklinga i takt med den uppmätta trenden. 
 Metoden behöver analyseras närmare i olika avseenden för att se vilka effekter den skulle medföra under olika antaganden. En simuleringsmodell har därför utvecklats, där det är möjligt att stu- dera utfallet såväl totalt för kommunerna som för enskilda kom- muner under olika förutsättningar (se bilaga 5). 
 De alternativ som studerats avser dels valet av intervall för upp- datering av systemet (basperiodens längd), dels om uppdateringen också skall omfatta beräkning av ett nytt utjämningsindex som då baseras på den senast tillgängliga kostnadsutvecklingen. Simule- ringsmodellen har utvecklats i fyra basvarianter med olika uppdate- ringsintervall – 2, 3, 4 och 6 år. Initial basperiod för beräkningen är i tvåårsmodellen  
 2004–2006, 
  i treårsmodellen  
 2003–2006 
  etc. 
 De faktiska kostnaderna, som normkostnaderna ska utgå från, avser initialt i samtliga fall år 2006. Modellberäkningarna utgår från redovisningen av kostnader och insatser för  
 LSS-verksamheten 
  
 132 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 under åren  
 2000–2006. 
  För ett  
 70-tal 
  kommuner saknas uppgifter på antingen kostnader eller insatser under ett eller flera av dessa år. För att få full jämförbarhet mellan olika tidsperioder har därför dessa kommuner uteslutits. 
 Utjämningsindex för den första perioden bestäms genom regression avseende kostnadsutvecklingen under respektive bas- period. Indexet anges i procent, där 100 betyder oförändrad kost- nad. Genom att kommunerna med höga kostnader per innevånare som genomsnitt haft en lägre kostnadsutveckling än kommuner med låga kostnader blir utjämningsindex för de förra lägre än 100 och för de senare högre. 
 Formeln för utjämningsindex är: 
 U = K*Kost + L, 
 där U = Utjämningsindex och 
 Kost = Kostnad per invånare för  
 LSS-verksamheten 
  samt K och L = de skattade koefficienterna. 
 I tabell 6.8 visas koefficienterna K och L skattade för olika tids- perioder. Som exempel visas också utfallet för en kommun med en årskostnad på 4 250 respektive 1 700 kronor per invånare. Den högre siffran är omkring medelvärdet för de 10 procent av kom- munerna som ligger högst och den lägre för de 10 procent som ligger lägst. 
  
 Tabell 6.8 
  
 Koefficienter och utfall av utjämningsindex skattat på olika 
  
 basperioder 
  
 Basperiod 
  
 K-koefficient 
  
 L-koefficient 
  
 Utfall vid kostnad 
  
 Utfall vid kostnad 
  
 4 250 kr/inv 
  
 1 700 kr/inv 
  
 2000–2003 
  
 -0.0012 
  
 103.0 
  
 97.9 
  
 101.0 
  
 2000–2006 
  
 -0.0017 
  
 104.5 
  
 97.3 
  
 101.6 
  
 2002–2006 
  
 -0.0020 
  
 105.5 
  
 97.0 
  
 102.1 
  
 2003–2006 
  
 -0.0018 
  
 105.2 
  
 97.6 
  
 102.1 
  
 2004–2006 
  
 -0.0013 
  
 103.8 
  
 98.3 
  
 101.6 
  
 133 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 SOU 2007:62 
  
 Som framgår av tabellen varierar skattningarna något beroende på vilken tidsperiod som använts. 
 Utjämningsindex avser i tvåårsmodellen initialt åren  
 2006–2009 
  och är då baserat på kostnadsutvecklingen  
 2004–2006 
  samt kostna- den per innevånare år 2004, dvs. med två års fördröjning beroende på den tid det tar innan kostnadsdata blir tillgängliga. Med hjälp av utjämningsindex och den faktiska kostnaden per invånare år 2006 beräknas normkostnaden för åren  
 2008–2009. 
  I modellen beräknas också en simulerad faktisk kostnad för åren  
 2007–2009. 
  
 Utjämningsindex uppdateras sedan på basis av den simulerade kostnadsutvecklingen  
 2006–2008 
  samt kostnaderna per invånare år 2006. Simuleringen fortsätter sedan på samma sätt med beräkning av utjämningsindex för följande period. 
 De simuleringar som utredningen låtit göra, och som redovisas i bilaga 5, pekar på att den här redovisade metoden skulle kunna vara en möjlig lösning på  
 LSS-utjämningen, 
  men att det skulle ta relativt lång tid, förmodligen ett par decennier, innan fördelningen av LSS- kostnaderna skulle vara jämn. 
 Spridningen i kommunernas faktiska kostnadsutveckling är en mycket kritisk parameter för  
 LSS-kostnadsutjämningen. 
  Om spridningen är hög blir avvikelsen stor mellan normkostnad och faktisk kostnad, dvs. utjämningen fungerar dåligt. Som anförts ovan har spridningen initialt bestämts empiriskt med utnyttjande av data från  
 2000–2006 
  beroende på modellvariant. Kostnads- spridningen antas sedan vara konstant under hela simuleringsperio- den. 
 Å andra sidan är det rimligt att anta att införandet av ett utjäm- ningssystem baserat på normkostnad leder till en minskad sprid- ning i den faktiska kostnadsutvecklingen mellan kommuner efter- som det inte längre blir möjligt att få kostnadstäckning genom utjämning för kostnader som överstiger normkostnaden. Systemet skulle vidare kunna innehålla incitament till besparingar genom att kompensation inte ges för en kostnadsutveckling snabbare än genomsnittet för kommuner på samma kostnadsnivå. Effekterna av en reducerad spridning i kommunernas faktiska kostnadsutveckling skulle, som redovisas i bilaga 5, leda till ett bättre fungerande utjämningssystem. 
  
 LSS-verksamheten 
  är mycket speciell genom att det i små kommuner kan uppstå eller försvinna mycket stora kostnader per invånare genom enstaka, mycket kostsamma fall, som kan till- komma eller avvecklas inom en kort tidsperiod. Detta är omöjligt 
 134 
  
 SOU 2007:62 
  
 Överväganden och förslag om kostnadsutjämning för LSS 
  
 att förutse i ett utjämningssystem. En rimlig lösning kan vara att man antingen löser detta på försäkringsbasis i någon form, genom undantagsbestämmelser för det enskilda fallet eller genom riktade statsbidrag som utbetalas efter ansökan. 
 Utredningen har här redovisat en möjlig lösning som bygger på för de enskilda kommunerna opåverkbara faktorer. I korthet inne- bär den att det för varje kommun beräknas en standardkostnad genom att kommunens kostnad för  
 LSS-verksamheten 
  multiplice- ras med ett utvecklingsindex som förändras med en årlig negativ eller positiv procentsats. Procentsatsen relateras till verksamhetens omfattning i kommunen. Allt eftersom nya kostnadsdata kommer fram blir det möjligt att med hjälp av simuleringsmodellen göra ytterligare analyser för att belysa systemets egenskaper i olika avse- enden och bestämma en slutlig systemutformning. 
 Metoden måste dock utvecklas ytterligare och kan införas först när tillräckligt empiriskt underlag finns tillgängligt vilket uppskat- tas ta omkring fem år. 
 135 
  
 7 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna i kostnadsutjämningen 
  
 7.1 
  
 När bör de föreslagna förändringarna införas? 
  
 Utredningens förslag:  
 Förändringarna i kostnadsutjämningen för  
 LSS-verksamhet 
  bör införas från och med den 1 januari 2009. 
 Införandeperioden för kostnadsutjämningen för kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  pågår till och med 2008. 
 1  
 Under 2008 begränsas avgiften som en kommun ska betala till högst 1 450 kronor per invånare och endast ett begränsat antal kommuner torde komma att beröras. År 2007, då avgiftsgränsen var 1 150 kronor per invånare, begränsades avgiften för 15 kommuner. Fram till och med 2006 skedde en reducering av det bidrag som en kommun hade rätt till. 
 Under förutsättning att  
 LSS-kommittén 
  inte föreslår förändringar i nuvarande ansvarsfördelning för LSS och LASS eller föreslår större förändringar av innehållet i nuvarande  
 LSS-insatser 
  bör våra förslag kunna införas från och med den 1 januari 2009. 
 I propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) bedömde regeringen att frågan om huruvida verksamhet enligt LSS kan infogas i det ordinarie kostnadsutjämningssystemet bör övervägas på nytt när införande- perioden har avslutats. Införandeperioden pågår till och med 2008. 
 Skälet till att  
 LSS-utjämningen 
  lagts som ett separat system skiljt från det kommunalekonomiska utjämningssystemet är att underlaget för beräkningen av standardkostnaden skiljer sig från 
 Se punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till  
 LSS-utjämningslagarna. 
  
 137 
  
 Införandet av de föreslagna förändringarna i kostnadsutjämningen 
  
 SOU 2007:62 
  
 underlaget i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen. Där utgörs underlaget för beräkningarna av faktorer som anses uppfylla kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda kommunen. Underlaget i 
  
 LSS-utjämningen 
  utgörs däremot av beslut om insatser som kommunerna själva fattat och som kommunen redovisat till Social- styrelsen. Dessutom baseras beräkningen av varje kommuns perso- nalkostnadsindex bl.a. på de kostnader för verksamheten som kommunen redovisat till SCB i räkenskapssammandraget. 
 Då våra förslag inte ändrar denna påverkbarhet i någon större utsträckning finns ingen grund för att föreslå att  
 LSS-utjämningen 
  redan 2009 överförs till det kommunalekonomiska utjämnings- systemet. Om personalkostnadsindex kunde tas bort och effek- terna av detta index kunde beaktas på annat sätt vore det inte helt orimligt att föra in kostnadsutjämningen för LSS som en delmodell i den kommunalekonomiska kostnadsutjämningen. 
 För att minska kommunernas påverkbarhet har vi diskuterat möjligheterna att ersätta personalkostnadsindex med möjligheten att söka ett riktat statsbidrag för kommuner med funktions- hindrade med omfattande vårdbehov. Detta skulle dock skapa behov av administrativa resurser och en viss påverkbarhet för berörda kommuner skulle ändå kvarstå i samband med ansök- ningsförfarandet. 
  
 7.2 
  
 Förslag till nya införanderegler 
  
 Utredningens förslag:  
 Kommuner som till följd av utredningens förslag får en utfallsförsämring överstigande 200 kronor per invånare har rätt till ett tillfälligt införandebidrag under 2009 motsvarande det belopp som överstiger 200 kronor per invånare. 
 De föreslagna förändringarna leder för det stora flertalet kommu- ner till begränsade förändringar av bidrag och avgifter varför någon motsvarande införandeperiod som när systemet infördes inte behövs. Genom de föreslagna förändringarna är det ca 15 kommu- ner som förlorar mer än 200 kronor per invånare och som mest drygt 400 kronor per invånare. 
 138 
 SOU 2007:62 Införandet av de föreslagna förändringarna i kostnadsutjämningen 
 Vi anser att de kommuner som får en avgiftshöjning eller en bidragsminskning till följd av de föreslagna förändringarna som överstiger 200 kronor per invånare bör få ett bidrag motsvarande det belopp som överstiger 200 kronor per invånare. Mot bakgrund av att den största försämringen är ca 400 kronor per invånare bör bidraget endast utgå under ett år, dvs. införandeåret 2009. 
 Bidraget bör beräknas enligt följande. En kommun vars bidrag 2008 minskar eller vars avgift 2008 ökar med mer än 200 kronor per invånare enligt förslaget jämfört med en kommuns bidrag respek- tive avgift enligt nuvarande system om de föreslagna föränd- ringarna skulle ha gällt för 2008 har rätt till ett tillfälligt införande- bidrag under 2009 motsvarande det belopp som överstiger 200 kronor per invånare. Om de föreslagna förändringarna införts 2007 har kostnaderna för införandereglerna beräknats till ca 20 miljoner kronor. Vi föreslår att kostnaderna för införandereglerna finansie- ras antingen genom en motsvarande minskning av anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning eller genom en motsvarande nivåjustering av anslaget 48:2 Statligt utjämningsbidrag för LSS- kostnader. 
 De föreslagna införandereglerna återfinns i utredningens för- fattningsförslag. 
 139 
 8  
 LSS-utjämningens 
  fortlevnad 
 Utredningens förslag: Utjämningssystemet bör bli föremål för en löpande uppföljning och utvärdering. 
 Regeringen redovisade i propositionen Utjämning av vissa kostna- der för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp och ses över. Dessförinnan hade Kommittén utjämning av LSS- kostnader föreslagit att en uppföljningsgrupp skulle tillsättas för att årligen följa upp utjämningssystemet. 
  
 LSS-utjämningskommittén 
  har under ca ett och ett halvt år följt upp utjämningssystemet och drar nu slutsatsen att en löpande uppföljning av systemet behövs även fortsättningsvis för att följa kostnadsutvecklingen och träffsäkerheten. 
 Det kommunalekonomiska utjämningssystemet och dess före- gångare har varit under mer eller mindre ständig uppföljning och utredning sedan början av  
 1990-talet. 
  I 2007 års ekonomiska vår- proposition aviserade regeringen att den avser att ge Statskontoret i uppgift att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning och att senare ta ställning till den närmare utformningen av detta. Vi anser att kostnadsutjämningen för LSS, i likhet med systemet för kommunalekonomisk utjämning, bör bli föremål för en motsvarande löpande uppföljning och utvärdering. Det kan finnas fördelar med att förlägga uppföljningen av  
 LSS-utjämningen 
  till samma organisation som kommer att ansvara för uppföljningen av den kommunalekonomiska utjämningen. Vi avstår dock ifrån att lämna förslag om i vilken form eller var en sådan uppföljning bör ske. 
 Socialstyrelsen har uppdraget att utveckla statistiken inom kommunal äldre- och handikappomsorg. Den kontinuerliga regi- strering av insatser m.m. inom äldre- och handikappomsorgen som avses insamlas fr.o.m. januari 2009 bör göras på ett sådant sätt att 
 141 
  
 LSS-utjämningens 
  fortlevnad 
  
 SOU 2007:62 
  
 den kan utnyttjas för att utveckla  
 LSS-utjämningen 
  (se avsnitt 4.6.2). 
 Sedan kostnadsutjämningen för LSS infördes har Socialstyrelsen och SCB svarat för uppgiftsinsamling, granskning och publicering av insatsstatistik och räkenskapssammandrag från kommunerna. SCB har ansvarat för utjämningsberäkningarna och Skatteverket för beslut om bidragens och avgifternas storlek och deras utbetal- ning och avräkning i samband med utbetalning av kommunal- skattemedel. Kommunerna kan påtala brister i underlaget för beslutet till Skatteverket. 
 En samrådsgrupp med representanter från dessa tre myndighe- ter samt Försäkringskassan, Regeringskansliet och Sveriges Kom- muner och Landsting samråder kring olika frågor som uppkommer inför de årliga utjämningsberäkningarna. Vår bedömning är att denna samrådsgrupp har en viktig funktion för att upprätthålla och förbättra kvalitén i underlaget för beräkningarna. 
 Vi ser ingen anledning att föreslå förändringar i de olika myn- digheternas ansvar vad rör  
 LSS-utjämningen. 
  Samrådsgruppens roll kan eventuellt behöva preciseras när formerna för en löpande upp- följning av  
 LSS-utjämningen 
  ska utformas och fastställas. 
 142 
 9 Författningskommentar 
  
 9.1 
  
 Förslaget till lag om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade 
  
 1 § 
 Bestämmelsen överensstämmer med motsvarande bestämmelser i 1 §  
 LSS-utjämningslagarna. 
  I bestämmelsen har dock, för tydlighets skull, även lagts till en hänvisning till LASS. 
 2 § 
 I paragrafens  
 första  
 och  
 andra stycke 
 , som motsvarar 2 § första stycket  
 LSS-utjämningslagarna, 
  anges vilka kostnader för kommu- nerna som ska ingå i kostnadsutjämningen. Insatsen enligt 9 § 9 LSS rymmer såväl bostad med särskild service för vuxna som insat- sen annan särskilt anpassad bostad för vuxna. Till skillnad från vad som gäller i dag ska sistnämnda insats inte ingå i kostnadsutjäm- ningen. Av andra stycket framgår att inte heller biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assi- stans enligt 9 § 2 LSS ska ingå i beräkningen om en person har beviljats både den insatsen och insatsen bostad med särskild service. 
 En bestämmelse motsvarande  
 tredje stycket  
 återfinns i 2 § andra stycket  
 LSS-utjämningslagarna. 
  
 Gomez§§ 
 Bestämmelserna överensstämmer i huvudsak med  
 3–7 
  §§ LSS- utjämningslagarna. 
 143 
  
 Författningskommentar 
  
 SOU 2007:62 
  
 9.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 
  
 4 § 
 Föreslagna ändringar utgör endast följdändringar. Hänvisningar till  
 LSS-utjämningslagarna 
  har ersatts av en hänvisning till 6 § i den här föreslagna lagen om utjämning av kostnader för stöd och service till vissa funktionshindrade. 
 144 
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Uppföljning av kostnadsutjämningssystemet 
  
 Dir. 
  
 för verksamhet enligt LSS 
  
 2006:15 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 26 januari 2006 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare får i uppdrag att följa upp och se över det na- tionella kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). 
 Sammanfattningsvis skall utredaren 
 svara för en uppföljning och utvärdering av det nationella kost- nadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS och vid be- hov föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt, 
 bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts och om systemets utformning ger resultat som kan betraktas som rättvisa, 
 undersöka effekterna av tidseftersläpningen i underlaget för utjämningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan åren och om systemet, trots viss eftersläpning, ger ett rättvisande re- sultat, 
 följa upp och vid behov se över de genomsnittskostnader för olika  
 LSS-insatser 
  som skall användas i beräkningarna av stan- dardkostnaderna, 
 undersöka om, hur och i vilken omfattning påverkbarheten på underlaget för beräkningarna kan ha inverkat på utfallet i LSS- utjämningen och vid behov föreslå åtgärder som kan vidtas för att begränsa påverkbarheten, samt 
 undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet och förändringar inom kommunens  
 LSS-verksamhet. 
  
 Utgångspunkten för förslagen på lång sikt skall vara ett utjäm- ningssystem med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverk- bara för den enskilda kommunen. 
 145 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:62 
  
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i systemet inför bidrags- och avgiftsåret 2007, skall förslag till sådana redovi- sas till regeringen senast den 1 juni 2006. Resterande delar av upp- draget skall redovisas senast den 1 juni 2007. 
 Bakgrund 
 Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 
 Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) trädde i kraft den 1 januari 1994. LSS skall främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Målet är att per- soner med omfattande funktionshinder skall ha möjlighet att leva som andra medborgare i samhället. Genom att ansvaret för de olika insatserna ligger hos kommunerna, markeras att personer med funktionshinder skall ha samma ställning i kommunerna som alla andra kommunmedborgare. 
 LSS är en rättighetslag. Alla som ingår i LSS personkrets och dessutom uppfyller villkoren för de i lagen angivna insatserna har rätt till dessa. Insatserna skall anpassas till mottagarens individuella behov och den enskilde skall i största möjliga utsträckning ges in- flytande och medbestämmande över de insatser som ges. Av re- geringens proposition om stöd och service till vissa funktionshind- rade (prop. 1992/93:159) framgår att LSS inte är en detaljstyrande lag utan syftar till att definiera rättigheter för människor med funktionshinder. Kommuner och brukare skall tillsammans ut- forma stödet på bästa möjliga sätt. 
 Huvudmannaskapsförändring, ekonomiska regleringar och tidigare utjämning 
 I och med införandet av LSS överfördes huvudmannaskapet för bl.a. omsorgen om personer med utvecklingsstörning från lands- ting till kommuner. Huvudmannaskapsförändringen för omsorgs- verksamheten genomfördes länsvis successivt under perioden  
 1991–1996. 
  Huvudmannaskapet för stödet till personer med fy- siska och psykiska funktionshinder åvilade vid denna tidpunkt re- dan kommunerna. 
 Den ekonomiska regleringen av huvudmannaskapsförändringen skedde genom en skatteväxling, dvs. att landstinget sänkte skatte- 
 146 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 1 
  
 satsen så mycket att det motsvarade kostnaderna för den överförda verksamheten och att kommunerna i länet höjde skattesatsen i motsvarande mån. Till följd av ojämnt fördelade övertagna kostna- der mellan kommunerna inom respektive län träffades länsvisa överenskommelser om s.k. mellankommunala utjämningssystem. Den länsvisa kostnadsutjämningen löstes på olika sätt i enskilda län, vilket resulterade i att det uppstod flera olika typer av modeller för utjämning mellan kommuner – modeller med olika varaktig- hetstider. 
 Införandet av ett nationellt kostnadsutjämningssystem för LSS- verksamhet från och med 2004 föregicks av ett omfattande utred- ningsarbete av olika kommittéer och arbetsgrupper. Frågan och därmed sammanhängande problem blev därmed belyst i flera be- tänkanden och promemorior (SOU 1994:70, SOU 1994:144, Ds 1996:47, Ds 1997:34, SOU 1998:151 och Ds 1999:72). En slutsats i dessa var att det fanns behov av en utjämning av de stora kostnads- skillnader för  
 LSS-verksamhet 
  som fanns mellan kommuner. Det var dock svårt att skapa ett utjämningssystem som inte var påverk- bart. 
 Under perioden  
 2001–2003 
  lämnades två statsbidrag till kom- muner som kompensation för höga kostnader avseende verksamhet enligt LSS (prop. 1999/2000:115 för  
 2001–2002 
  och prop. 2002/03:1 för 2003). Dessa bidrag infördes i avvaktan på att ett na- tionellt system för utjämning av kostnader för verksamhet enligt LSS skulle införas. Statsbidragen har varit en form av högkostnads- skydd för vissa kommuner. Det ena statsbidraget på 350 miljoner kronor per år kompenserade kommuner med höga redovisade kostnader och det andra statsbidraget på 100 miljoner kronor per år lämnades, efter ansökan, till kommuner som hade särskilt höga kostnader på individnivå. Regeringen gav Socialstyrelsen i uppdrag att utvärdera fördelningsmodellen för dessa statsbidrag. Socialsty- relsens slutsats i slutrapporten (dnr Edwards) var bl.a. att vissa kommuner överkompenserades genom den valda modellen. I syfte att få säkrare statistik fick Socialstyrelsen i uppdrag att fr.o.m. 2000 inhämta statistik för  
 LSS-insatser 
  på individnivå. 
 Regeringen tillsatte i december 2000 en parlamentarisk kom- mitté med uppgift att föreslå hur en utjämning av kostnadsskillna- der mellan kommuner för verksamhet enligt LSS skulle kunna ut- formas. I november 2002 redovisade kommittén, som antog nam- net Kommittén för utjämning av  
 LSS-kostnader, 
  sitt förslag till ut- jämningssystem i betänkandet Utjämning av  
 LSS-kostnader 
  (SOU 
 147 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:62 
  
 2002:103). Sedan betänkandet remissbehandlats och Lagrådets ytt- rande över lagförslagen inhämtats, överlämnade regeringen i sep- tember 2003 propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade till riksdagen (prop. 2002/03:151). 
 Ett nationellt system för utjämning av  
 LSS-kostnader 
  
 Ett kostnadsutjämningssystem för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) infördes från och med den 1 mars 2004 (prop. 2002/03:151, bet. 2003/04:FiU9, rskr. 2003/04:40). Systemet regleras i lagen (2003:886) om utjämningsavgift för kommuner för kostnader en- ligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade respektive lagen (2003:887) om utjämningsbidrag för kom- muner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade  
 (LSS-utjämningslagarna) 
  samt i förord- ningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och ser- vice till vissa funktionshindrade  
 (LSS-utjämningsförordningen). 
  Hittills har utjämningssystemet tillämpats under 2004 och 2005. Huvudsyftet med utjämningen är att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skillnader i andelen personer med beslut om insatser enligt LSS och stora kostnadsskillnader för  
 LSS-verksamhet. 
  Kostnads- utjämningssystemet för LSS är nationellt, och utjämningen sker i ett separat system helt skiljt från det ordinarie utjämningssystemet för kommuner och landsting. 
 Kostnadsutjämningssystemet omfattar samtliga kommuner. För varje kommun beräknas en standardkostnad i kronor per invånare för  
 LSS-verksamhet. 
  Kostnadsutjämningen sker genom att kom- muner med en beräknad standardkostnad under riksgenomsnittet betalar en avgift till staten som motsvarar skillnaden mellan kom- munens standardkostnad och den genomsnittliga standardkostna- den i landet. Kommuner med en beräknad standardkostnad över riksgenomsnittet får på motsvarande sätt ett bidrag av staten. Sär- skilda införanderegler tillämpas under  
 2004–2008 
  och kostnaderna för införandereglerna finansieras under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. När systemet är fullt infört kommer sum- man av bidragen i landet att motsvara summan av avgifterna. Sta- 
 148 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 1 
  
 tistiska centralbyrån (SCB) svarar för beräkningarna i systemet och Skatteverket beslutar om bidrag till och avgifter för kommunerna. Under 2005 omfördelades i  
 LSS-utjämningen 
  närmare 1,8 miljarder kronor mellan kommunerna. 
 Varje kommuns standardkostnad beräknas genom att antalet personer med verkställda beslut om insatser enligt LSS multiplice- ras med en nationell genomsnittskostnad för respektive insats. Alla tre personkretsar i LSS och samtliga insatser enligt lagen, med un- dantag av insatsen råd och stöd, samt assistansersättning enligt 20 § lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS) ingår i beräk- ningen av standardkostnaden och omfattas således av utjämningen. För att i kostnadsutjämningen även kunna ta hänsyn till skillnader i vårdtyngd och till stordriftsfördelar i verksamheten beräknas för varje kommun ett personalkostnadsindex och ett koncentrations- index. 
 Skälet till att  
 LSS-utjämningen 
  lagts i ett separat system skiljt från det ordinarie utjämningssystemet är att underlaget för beräk- ningen av standardkostnaden skiljer sig från underlaget i det ordi- Vazquez kostnadsutjämningssystemet. I det ordinarie utjämningssy- stemet utgörs underlaget av faktorer som anses uppfylla kriteriet att vara opåverkbara för den enskilda kommunen. Underlaget i sy- stemet för kostnadsutjämning för  
 LSS-kostnader 
  utgörs däremot av beslut om insatser som kommunerna själva fattat och som kommunen redovisat till Socialstyrelsen. Dessutom baseras beräk- ningen av varje kommuns personalkostnadsindex bl.a. på de kost- nader för verksamheten som kommunen redovisat till SCB i det s.k. räkenskapssammandraget. 
 I propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och ser- vice till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) bedömde reger- ingen att frågan om huruvida verksamhet enligt LSS kan infogas i det ordinarie kostnadsutjämningssystemet bör övervägas på nytt när lagens införandeperiod har avslutats. Införandeperioden pågår, enligt ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till  
 LSS-ut- 
  jämningslagarna, till och med 2008. 
 Regeringen beslutar inför varje bidrags- och avgiftsår om de för- ändringar som skall göras i bestämmelserna om beräkningarna av bidrag och avgifter. Koncentrations- och personalkostnadsindex har hittills endast uppdaterats inför 2006 års utjämning. Skälet för att inte göra årliga uppdateringar är att minska påverkbarheten på underlaget för systemet. 
 149 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:62 
  
 Riksdagen beslutade i november 2005 att vissa ändringar i LSS- utjämningslagarna skulle träda i kraft den 1 januari 2006. Lagänd- ringarna innebär bl.a. att sådana fel och brister i underlaget för be- slut om bidrag och avgifter i utjämningssystemet som påtalas först i samband med ett överklagande av Skatteverkets slutliga beslut, skall beaktas av regeringen endast om det finns synnerliga skäl (7 § andra stycket  
 LSS-utjämningslagarna, 
  prop. 2005/06:7, bet. 2005/06:FiU13, rskr. 2005/06:19). Frågan aktualiserades genom att kommuner i överklaganden påtalade felaktigheter i sina inlämnade underlag efter det att Skatteverket fastställt bidrag och avgifter i 2004 respektive 2005 års kostnadsutjämning för verksamhet enligt LSS. 
 Andra regeringsuppdrag med anknytning till  
 LSS-utjämningen 
  
 För att belysa vissa frågeställningar med anknytning till kostnads- utjämningssystemet för LSS, som uppkommit efter att systemet infördes, har regeringen lämnat uppdrag till Socialstyrelsen och SCB. 
 Socialstyrelsen fick i december 2004 (dnr S2004/9430) uppdraget att följa upp hur bestämmelsen om möjligheten för kommunerna att sluta avtal enligt 17 a § LSS fungerar, följa upp vad som händer med de äldre individuella avtalen, hur vanligt det är att kommuner upphäver beslut m.m. Uppdraget redovisades den 5 december 2005 i rapporten Nästan hemma – Uppföljning av avtal enligt 17 a § och andra äldre avtal. En slutsats som dras är att 17 a § LSS i huvudsak tillämpas på ett korrekt sätt. Det finns dock enligt rapporten en risk att kommuner ger insatser i en annan kommun i stället för att planera för att bygga egen verksamhet. Det framkommer vidare att ett stort antal äldre avtal som träffats före kommunaliseringen har sagts upp. 
 SCB fick i december 2004 (dnr Fi2004/6593) uppdraget att lämna förslag på en lämplig metod för att öka stabiliteten i kost- nadsutjämningssystemet. Uppdraget redovisades den 1 maj 2005 i promemorian Ökad stabilitet i  
 LSS-utjämningen. 
  SCB:s promemo- ria har utgjort ett av flera underlag för regeringens beslut om upp- datering av nämnda index för 2006. 
 Assistanskommittén (S 2004:06) skall bl.a. analysera orsakerna till kostnadsutvecklingen för personlig assistans och konsekven- serna av det delade finansieringsansvaret mellan staten och kom- 
 150 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 1 
  
 munerna samt om detta förskjutit kostnader mellan staten, kom- munerna och landstingen. Uppdraget skall slutredovisas senast den 31 mars 2007. 
 Behov av uppföljning 
 Regeringen redovisade i propositionen Utjämning av vissa kostna- der för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151) bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp och ses över eftersom det är första gången som kostnader för insat- ser enligt LSS kommer att utjämnas genom ett nationellt system. Frågan om utformningen av ett utjämningssystem för insatser en- ligt LSS är enligt propositionen komplicerad och olika former av beräkningar och antaganden ledde fram till förslaget. Regeringen ansåg mot denna bakgrund att en kontinuerlig granskning bör ske av hur utjämningssystemet fungerar och om dess utformning i olika delar leder till rättvisa resultat m.m. En annan viktig fråga att granska kan enligt vad regeringen uttrycker i propositionen vara om det finns kopplingar mellan utjämningssystemet och föränd- ringar i kommunernas  
 LSS-verksamhet. 
  
 Det finns således ett behov av att följa upp och se över utjäm- ningssystemet för verksamhet enligt LSS. Eftersom systemet bör- jade gälla under 2004 har det först nu blivit möjligt att tillgodose detta uppföljningsbehov genom att t.ex. jämföra den för varje kommun beräknade standardkostnaden för systemets första ut- jämningsår, dvs. 2004, med de faktiska kostnaderna för verksam- heten samma år. Men det kan även vara av intresse att t.ex. följa åren dessförinnan. Skillnader i effektivitet, servicenivå och sättet att beräkna och redovisa kostnader och intäkter m.m. innebär att nå- gon exakt överensstämmelse mellan de båda kostnaderna inte går att uppnå ens med ett utjämningssystem som kan beakta alla skill- nader i insatser och vårdbehov. Jämförelserna bör emellertid kunna användas som ett underlag för att bedöma i vilken utsträckning målet med systemet uppnåtts. Däri ingår även att bedöma om sy- stemets utformning ger resultat som kan betraktas som rättvisa. 
 För att i kostnadsutjämningen även kunna ta hänsyn till skillna- der i vårdtyngd och till stordriftsfördelar i verksamheten beräknas för varje kommun ett personalkostnadsindex och ett koncentra- tionsindex. Beräkningen av varje kommuns personalkostnadsindex baseras bl.a. på de kostnader för verksamheten som kommunen re- 
 151 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:62 
  
 dovisat till SCB i räkenskapssammandraget. För att begränsa den kommunala redovisningens påverkbarhet på kostnadsutjämningen uppdateras inte personalkostnads- och koncentrationsindex inför varje års utjämning. Graden av påverkbarhet i systemets alla delar behöver följas upp för att det skall bli möjligt att bedöma i vilken utsträckning de av kommunerna lämnade underlagen kan ha inver- kat på utfallet. 
 I olika sammanhang har synpunkter framförts på tidseftersläp- ningen i redovisningen av de  
 LSS-insatser 
  som används i utjäm- ningsberäkningarna samt stabiliteten i utfallet mellan åren. Till- sammans med annat underlag, bl.a. från SCB:s ovan nämnda pro- memoria Ökad stabilitet i kostnadsutjämningen, bör kostnadsre- dovisningen kunna bidra till bedömningen av hur utjämningssy- stemet fungerar och om det, trots viss eftersläpning, ger rättvisande resultat. 
 Kostnadsutjämningen för LSS har kritiserats för att de prelimi- nära beräkningarna kommer sent, vilket inte ger tillräckliga plane- ringsförutsättningar för kommunerna. Även i det ordinarie kost- nadsutjämningssystemet lämnar SCB preliminära beräkningar till kommuner och landsting först den 1 oktober året före utjämnings- året. SCB:s möjlighet att lämna preliminära beräkningar tidigare styrs av  
 LSS-utjämningsförordningen, 
  men skulle kunna tidigare- läggas om de uppgifter som kommunerna lämnar i samband med räkenskapssammandraget lämnades in på utsatt tid. 
 De genomsnittskostnader för olika  
 LSS-insatser 
  som används i beräkningarna av standardkostnaderna har baserats dels på kom- munernas räkenskapssammandrag, dels på uppgifter från ett urval kommuner som lett fram till vissa uppskattningar om hur kostna- derna fördelas mellan de olika insatserna. Dessa uppskattningar be- höver följas upp och eventuellt uppdateras. Med hänsyn till att in- satser kan ha olika utformning och variera stort i kostnader kan eventuellt även insatser behöva omdefinieras. 
 Finansutskottet konstaterar i sitt betänkande Vissa kommunal- ekonomiska frågor (bet. 2005/06:FiU13) att regeringen aviserar en uppföljning av systemet för  
 LSS-utjämning 
  i propositionen Vissa kommunalekonomiska frågor (prop. 2005/06:7). Utskottet förut- sätter att uppföljningen bl.a. kommer att omfatta uppföljning av hanteringen av fel i underlaget för beslut om bidrag och avgifter, kommunernas kontrollverksamhet samt rättssäkerheten i Skatte- verkets respektive regeringens bedömningar vid överklagande. 
 152 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 1 
  
 Uppdraget 
 En särskild utredare får i uppdrag att följa upp och utvärdera det nationella kostnadsutjämningssystemet för  
 LSS-verksamhet. 
  Vid behov skall utredaren föreslå förändringar på såväl kort som lång sikt. 
 I uppdraget ingår att bedöma i vilken utsträckning målet med sy- stemet uppnåtts, dvs. att ge alla kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet enligt LSS trots stora skill- nader mellan kommunerna i andelen personer med beslut om insat- ser enligt LSS och kostnader för  
 LSS-verksamhet. 
  Däri ingår även att bedöma om systemets utformning ger resultat som kan betrak- tas som rättvisa. 
 Utredaren skall undersöka effekterna av tidseftersläpningen för de  
 LSS-insatser 
  som används i utjämningsberäkningarna samt sta- biliteten i utfallet mellan åren. Annat underlag, bl.a. från SCB:s uppdrag om systemets stabilitet, bör kunna bidra till att bedöma hur utjämningssystemet fungerar och om det, trots viss eftersläp- ning, ger rättvisande resultat. 
 Det förekommer att kommuner har sagt upp kostnadsavtal om  
 LSS-insatser 
  och hänvisat till kostnadsutjämningen trots att syste- mets införande inte ändrat de legala förutsättningarna för detta. Om det finns oklarheter i nuvarande regelverk som har direkt in- verkan på kostnadsutjämningen bör sådana påtalas av utredaren. Det ingår dock inte i utredarens uppdrag att föreslå förändringar i sådan lagstiftning. 
 De genomsnittskostnader för olika  
 LSS-insatser 
  som skall an- vändas i beräkningarna av standardkostnaderna skall följas upp och vid behov uppdateras. Med hänsyn till att insatserna kan ha olika utformning och variera stort i kostnader kan eventuellt även insat- serna behöva omdefinieras. 
 Eftersom underlaget för  
 LSS-utjämningen 
  utgörs av beslut om insatser som kommunerna fattat kan en påverkbarhet inte uteslu- tas. Dessutom baseras beräkningen av varje kommuns personal- kostnadsindex bl.a. på de kostnader för verksamheten som kom- munen redovisat. Utredaren skall undersöka om och i så fall hur och i vilken omfattning denna påverkbarhet kan ha inverkat på ut- fallet i  
 LSS-utjämningen. 
  En särskild granskning skall göras av de statistiska uppgifter som kommunerna lämnar till statistikansvariga myndigheter. I detta avseende är det av stor vikt att utredaren granskar hur räkenskapssammandraget förändras sedan kommu- 
 153 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2007:62 
  
 nerna har lämnat uppgifter till SCB året före utjämningsåret fram till det datum Skatteverket fastställer bidrag och avgifter. Utreda- ren skall särskilt belysa förändringar i räkenskapssammandraget för 2004. 
 Utredaren skall se över möjligheterna att öka kvaliteten i upp- giftslämnandet och formerna för det och i det sammanhanget be- akta finansutskottets uttalande om hantering av fel i underlaget. Mot bakgrund av den påverkbarhet som finns skall utredaren över- väga om stora skillnader i verksamhetskostnader som beror på mycket kvalificerade stödinsatser kan beaktas på annat sätt än ge- nom personalkostnads- och koncentrationsindex. Utredaren bör bl.a. pröva lösningar som innebär att systemet kan förenklas och att påverkbarheten samtidigt minskas. Om en förenkling kan komma att leda till att systemet ger en sämre träffsäkerhet bör utredaren föreslå hur denna kan förbättras. Utgångspunkten för förslagen på lång sikt skall dock i första hand vara ett utjämningssystem med faktorer som uppfyller kriteriet att vara opåverkbara för den en- skilda kommunen. 
 Utredaren skall också överväga om det går att ge kommunerna bättre planeringsförutsättningar genom att tidigarelägga den tid- punkt då SCB skall lämna preliminära uppgifter till kommunerna året före utjämningsåret. 
 I uppdraget ingår att undersöka om det finns samband mellan utjämningssystemet och förändringar inom kommunernas LSS- verksamhet. Förändringar av kostnader och insatser är då av sär- skilt intresse. 
 Förslaget på kort sikt skall avse hur kostnadsutjämningen för 2007 och 2008 bör utformas så att påverkbarheten minskar och träffsäkerheten ökar. Utformningen av kostnadsutjämningen på lång sikt skall avse tiden efter införandeperiodens slut, dvs. från och med 2009. 
 Utredaren bör under arbetet samråda med Assistanskommittén. 
 Redovisning av uppdraget 
 Om utredaren anser att det finns behov av justeringar i systemet inför bidrags- och avgiftsåret 2007, skall sådana förslag redovisas till regeringen senast den 1 juni 2006. Resterande delar av uppdra- get skall redovisas senast den 1 juni 2007. 
 (Finansdepartementet) 
 154 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till  
 LSS-utjämnings- 
  
 Dir. 
  
 kommittén (Fi 2006:02) 
  
 2007:65 
  
 155 
 Bilaga 3 
 Fältundersökning om insatser och behov för personer med funktionshinder 
 Hudson 
 1 Bakgrund 
 Som ett led i  
 LSS-utjämningskommitténs 
  översyn av kostnads- utjämningssystemet för  
 LSS-verksamhet 
  har en studie genomförts av sambandet mellan vårdbehov och omfattningen av  
 LSS-insatser 
  i ett antal kommuner. Skillnader mellan kommunerna när det gäller  
 LSS-insatser 
  kan dels avse antalet personer som får insatser i rela- tion till antalet personer i befolkningen, dels omfattningen av insat- serna för de som får insatser. I båda fallen är det av betydelse att se hur dessa förhåller sig till något mått på behov, t.ex. grad av funk- tionshinder mätt i termer av beroende i aktiviteter för dagligt liv (ADL). 
 Undersökningen har genomförts i tolv svenska kommuner under  
 juli–augusti 
  månader 2006. De deltagande kommunerna representerar olika delar av landet med olika boendestrukturer. Bland kommunerna ingår såväl kommuner med mycket stor LSS- verksamhet som kommuner med mer begränsad sådan. Undersök- ningens syfte har varit att bestämma vilka och hur stora insatser en person som genomsnitt får givet olika grad/typ av funktionshinder. Ett syfte har vidare varit att kartlägga variationer mellan kommu- nerna när det gäller insatsernas omfattning givet olika mått på behoven samt att belysa den individuella variationen i insatser givet behovsmått. 
 Ett antal kommuner inbjöds i maj 2006 genom brev till kommunstyrelsen att delta i undersökningen. De tolv kommuner 
 157 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 som valde att vara med framgår av tabell 1.1. Kommunerna har sorterats efter andel i befolkningen med  
 LSS-insatser. 
  Uppgifterna avseende antal personer med  
 LSS-insats 
  – totalt respektive per 10 000 innevånare – är hämtade från Sveriges officiella statistik 2005 (Socialstyrelsen; Socialtjänst 2006:2, tabell 2) och gäller exklusive personer med råd och stöd som enda  
 LSS-insats. 
  
 Som framgår av tabell 1.1 är det en stor spännvidd mellan de deltagande kommunerna när det gäller antalet personer med insats per 10 000 invånare – från 41 (Nykvarn) till 146 (Vännäs). Totalt utgör befolkningen i de deltagande kommunerna omkring 5 % av Sveriges befolkning. Totala andelen personer med insats stämmer ganska väl med riksgenomsnittet – 60 personer per 10 000 invånare. 
  
 Tabell 1.1 
  
 Deltagande kommuner i  
 LSS-fältundersökningen 
  2006 
  
 Kommuner 
  
 Antal invånare 
  
 Antal personer med 
  
 D:o per 10 000 pers. 
  
 (1  
 000-tal) 
  
 LSS-insats 
  
 i befolkn. 
  
 Vännäs 
  
 8.4 
  
 123 
  
 146 
  
 Hedemora 
  
 15.5 
  
 157 
  
 101 
  
 Söderhamn 
  
 26.5 
  
 256 
  
 97 
  
 Mellerud 
  
 9.6 
  
 93 
  
 96 
  
 Södertälje 
  
 80.6 
  
 655 
  
 81 
  
 Kristinehamn 
  
 23.9 
  
 168 
  
 70 
  
 Piteå 
  
 40.9 
  
 267 
  
 65 
  
 Trollhättan 
  
 53.3 
  
 333 
  
 62 
  
 Finspång 
  
 20.9 
  
 127 
  
 61 
  
 Stenungssund 
  
 22.9 
  
 129 
  
 56 
  
 Helsingborg 
  
 122.1 
  
 603 
  
 49 
  
 Nykvarn 
  
 8.4 
  
 34 
  
 41 
  
 Totalt 
  
 433 
  
 2 945 
  
 68 
  
 Representanter från de deltagande kommunerna samlades vid två möten i juni respektive augusti 2006 före igångsättningen av under- sökningen för genomgång av syfte, tillvägagångssätt, undersök- ningsprotokoll och tidplan. Vid detta tillfälle gavs möjlighet att ge synpunkter på uppläggning och protokoll, varvid särskilt det senare modifierades på ett flertal punkter. 
 Undersökningen genomfördes under augusti månad 2006 och avser läget per den 1 augusti 2006. Nedan följer en redovisning av 
 158 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 datamaterial och metodik för undersökningen. Härefter presente- ras olika resultat avseende insatser per personkrets respektive behovsgrupp – totalt respektive per kommun. Rapporten avslutas med en sammanfattning av resultaten och en diskussion av vilka slutsatser som undersökningen berättigar till. 
 Fältundersökningen 2006 utgör en mycket rik kunskapskälla för information om och analys av den kommunala verksamheten för de funktionshindrade. De resultat som presenteras i det följande representerar endast en liten del av de analyser som är möjliga att göra. Ytterligare bearbetningar kan göras per kommun eller sammantaget för studium av olika speciella frågeställningar. 
 2 Material 
 Den genomförda undersökningen omfattade registrering av alla personer med  
 LSS-insatser 
  (exkl. enbart råd och stöd), varvid dels noterades typ av insats och i förekommande fall omfattning, dels olika faktorer som bedömts påverka behovet av insatser.  
 LSS-verk- 
  samheten omfattar förutom råd och stöd följande insatser (för närmare specifikation, se t.ex. Socialstyrelsens statistikrapport 2006:2): 
  
 Personlig assistans 
  
 Ledsagarservice 
  
 Kontaktperson 
  
 Avlösarservice 
  
 Korttidsvistelse 
  
 Korttidstillsyn 
  
 Boende, barn 
  
 Boende, vuxna 
  
 Daglig verksamhet 
  
 Samtliga dessa verksamheter ligger inom kommunens ansvars- område. Förutom  
 LSS-verksamheten 
  registrerades i undersök- ningen även samtliga personer med insatser enligt LASS (Lagen om assistansersättning) samt personer under 65 år med insatser enligt Socialtjänstlagen (SoL). Följande insatser inom  
 SoL-verksamheten 
  registrerades: 
  
 Hemtjänst 
  
 Boendestöd 
  
 159 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Daglig verksamhet 
  
 Särskilt boende 
  
 Skälet till att ta med även personer med LASS- respektive SoL- insatser var att söka skapa en helhetsbild av insatserna för funk- tionshindrade personer. Bland annat förekommer skillnader i praxis mellan kommunerna om psykiskt funktionshindrade personer får bistånd enlig LSS eller SoL. Genom att båda formerna av insatser här ingår kommer dessa personer med i undersökningen i vilket fall, men typen av insats kommer självfallet noteras olika. För insatserna enligt LASS samt personlig assistans, ledsagarservice, avlösarservice och hemtjänst noterades antal (beslutade) timmar per vecka och för korttidsvistelse antal dygn per månad. 
 I tabell 2.1 nedan visas andelen av de registrerade personerna med respektive typ av insats per kommun. 
 Tabell 2.1 Andel av vårdtagarna med olika insatser per kommun 
 LSS 
  
 LASS 
  
 Personlig 
  
 Ledsag- 
  
 Kontakt 
  
 Avlös- 
  
 Korttids- 
  
 Korttids- 
  
 assistans 
  
 ning 
  
 person 
  
 ning 
  
 vistelse 
  
 tillsyn 
  
 Vännäs 
  
 7.3 % 
  
 1.3 % 
  
 55.0 % 
  
 25.8 % 
  
 9.3 % 
  
 11.9 % 
  
 10.6 % 
  
 Hedemora 
  
 21.9 % 
  
 25.9 % 
  
 1.8 % 
  
 33.9 % 
  
 1.8 % 
  
 8.9 % 
  
 2.7 % 
  
 Söderhamn 
  
 12.8 % 
  
 2.9 % 
  
 3.9 % 
  
 24.3 % 
  
 0.7 % 
  
 9.3 % 
  
 2.0 % 
  
 Mellerud 
  
 9.1 % 
  
 1.7 % 
  
 10.7 % 
  
 24.0 % 
  
 1.7 % 
  
 9.1 % 
  
 7.4 % 
  
 Södertälje 
  
 12.0 % 
  
 2.9 % 
  
 3.9 % 
  
 12.4 % 
  
 1.9 % 
  
 7.5 % 
  
 4.4 % 
  
 Kristinehamn 
  
 9.8 % 
  
 5.1 % 
  
 16.6 % 
  
 24.1 % 
  
 4.1 % 
  
 8.5 % 
  
 3.7 % 
  
 Piteå 
  
 17.1 % 
  
 2.9 % 
  
 17.1 % 
  
 18.1 % 
  
 3.1 % 
  
 8.1 % 
  
 3.3 % 
  
 Trollhättan 
  
 10.5 % 
  
 3.1 % 
  
 13.8 % 
  
 13.8 % 
  
 2.1 % 
  
 11.2 % 
  
 7.9 % 
  
 Finspång 
  
 17.1 % 
  
 3.2 % 
  
 2.3 % 
  
 25.2 % 
  
 1.8 % 
  
 15.3 % 
  
 5.4 % 
  
 Stenungssund 
  
 14.4 % 
  
 4.8 % 
  
 5.7 % 
  
 10.5 % 
  
 1.0 % 
  
 30.6 % 
  
 5.8 % 
  
 Helsingborg 
  
 17.0 % 
  
 2.9 % 
  
 12.9 % 
  
 10.2 % 
  
 4.0 % 
  
 10.2 % 
  
 6.3 % 
  
 Nykvarn 
  
 21.7 % 
  
 6.7 % 
  
 3.3 % 
  
 11.7 % 
  
 3.3 % 
  
 15.0 % 
  
 10.0 % 
  
 Totalt 
  
 13.9 % 
  
 4.1 % 
  
 10.3 % 
  
 16.3 % 
  
 2.7 % 
  
 10.3 % 
  
 5.1 % 
  
 160 
 SOU 2007:62 Bilaga 3 
  
 LSS 
  
 SoL 
  
 Boende barn 
  
 Boende 
  
 Daglig 
  
 Hemtjänst 
  
 Boende 
  
 Daglig 
  
 Särskilt 
  
 vuxna 
  
 verksamhet 
  
 stöd 
  
 verksamhet 
  
 boende 
  
 Vännäs 
  
 0.0 % 
  
 41.1 % 
  
 55.0 % 
  
 16.6 % 
  
 2.0 % 
  
 1.3 % 
  
 3.3 % 
  
 Hedemora 
  
 1.8 % 
  
 28.1 % 
  
 37.1 % 
  
 0.0 % 
  
 27.2 % 
  
 12.1 % 
  
 0.5 % 
  
 Söderhamn 
  
 0.7 % 
  
 33.1 % 
  
 29.7 % 
  
 11.0 % 
  
 9.3 % 
  
 13.2 % 
  
 3.4 % 
  
 Mellerud 
  
 2.5 % 
  
 42.1 % 
  
 35.5 % 
  
 12.4 % 
  
 3.3 % 
  
 0.0 % 
  
 11.6 % 
  
 Södertälje 
  
 1.3 % 
  
 21.1 % 
  
 30.0 % 
  
 15.6 % 
  
 11.6 % 
  
 27.9 % 
  
 7.4 % 
  
 Kristinehamn 
  
 1.0 % 
  
 18.0 % 
  
 24.1 % 
  
 17.0 % 
  
 11.2 % 
  
 0.0 % 
  
 12.2 % 
  
 Piteå 
  
 0.2 % 
  
 22.7 % 
  
 25.2 % 
  
 16.7 % 
  
 5.0 % 
  
 3.9 % 
  
 6.0 % 
  
 Trollhättan 
  
 0.7 % 
  
 20.9 % 
  
 29.1 % 
  
 22.0 % 
  
 13.2 % 
  
 2.3 % 
  
 10.1 % 
  
 Finspång 
  
 0.0 % 
  
 29.7 % 
  
 25.2 % 
  
 14.4 % 
  
 8.6 % 
  
 5.4 % 
  
 4.1 % 
  
 Stenungssund 
  
 2.9 % 
  
 15.8 % 
  
 22.0 % 
  
 12.0 % 
  
 19.1 % 
  
 14.8 % 
  
 5.7 % 
  
 Helsingborg 
  
 1.0 % 
  
 13.2 % 
  
 29.9 % 
  
 21.9 % 
  
 11.2 % 
  
 6.5 % 
  
 4.1 % 
  
 Nykvarn 
  
 1.7 % 
  
 15.0 % 
  
 36.7 % 
  
 1.7 % 
  
 15.0 % 
  
 25.0 % 
  
 5.0 % 
  
 Totalt 
  
 1.0 % 
  
 21.9 % 
  
 24.7 % 
  
 16.3 % 
  
 11.3 % 
  
 12.1 % 
  
 6.3 % 
  
 Det framgår av tabell 2.1 att det är stora skillnader mellan kommu- nerna när det gäller andelen med olika typer av insatser. Skillna- derna är i en del fall så stora att man kan ifrågasätta om insatserna rubricerats på ett likartat sätt. En orsak till skillnaderna skulle kunna vara skillnader i behov. Ett sätt att specificera behovet är uppdelningen på personkretsar. 
 Insatser enligt LSS ges till personer som tillhör tre olika person- kretsar: 
  
 Personkrets 1:  
 Personer med utvecklingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd. 
  
 Personkrets 2:  
 Personer med betydande och bestående begåv- ningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föran- ledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. 
  
 Personkrets 3:  
 Personer med andra varaktiga fysiska eller psy- kiska funktionshinder, som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. 
 Vid undersökningen noterades vilket personkrets personen tillhör. Eftersom undersökningen också omfattade personer med andra insatser än enligt LSS ingår ett betydande antal personer som inte tillhör någon krets. Totalt ingick i undersökningen 5 236 per- 
 161 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 soner. Fördelningen av de registrerade personerna på personkrets per kommun framgår av tabell 2.2 nedan. 
 Tabell 2.2 Antal vårdtagare i undersökningen per personkrets och kommun 
  
 Ingen 
  
 Krets 1 
  
 Krets 2 
  
 Krets 3 
  
 S:a i 
  
 Totalt 
  
 personkrets 
  
 personkrets 
  
 Vännäs 
  
 10 
  
 124 
  
 3 
  
 14 
  
 151 
  
 151 
  
 Hedemora 
  
 37 
  
 143 
  
 6 
  
 38 
  
 187 
  
 224 
  
 Söderhamn 
  
 113 
  
 205 
  
 11 
  
 79 
  
 295 
  
 408 
  
 Mellerud 
  
 24 
  
 81 
  
 2 
  
 14 
  
 97 
  
 121 
  
 Södertälje 
  
 589 
  
 646 
  
 26 
  
 139 
  
 811 
  
 1 400 
  
 Kristinehamn 
  
 104 
  
 146 
  
 4 
  
 41 
  
 191 
  
 295 
  
 Piteå 
  
 148 
  
 275 
  
 10 
  
 87 
  
 372 
  
 520 
  
 Trollhättan 
  
 226 
  
 266 
  
 8 
  
 73 
  
 347 
  
 573 
  
 Finspång 
  
 39 
  
 127 
  
 5 
  
 51 
  
 183 
  
 222 
  
 Stenungssund 
  
 71 
  
 123 
  
 0 
  
 15 
  
 138 
  
 209 
  
 Helsingborg 
  
 320 
  
 504 
  
 30 
  
 199 
  
 733 
  
 1 053 
  
 Nykvarn 
  
 21 
  
 32 
  
 2 
  
 5 
  
 39 
  
 60 
  
 Summa 
  
 1702 
  
 2672 
  
 107 
  
 755 
  
 3534 
  
 5236 
  
 För Vännäs kommun har endast de personer tilldelats personkrets 0, som saknar såväl LSS- som  
 LASS-insatser, 
  vilket kan innebära en viss underskattning av antalet registrerade personer utanför LSS- personkretsen. 
 Uppgift på personkrets saknas sedan år 2002 i den officiella sta- tistiken. Undersökningen tillför härmed ny viktig information om  
 LSS-verksamheten 
  i och med att det blir möjligt att se vilka insatser som ges till respektive personkrets. Som framgår av tabell 2.2 är fördelningen på personkrets mycket ojämn – personkrets 1 (utvecklingsstörda) dominerar och personkrets 2 är betydlig mindre än de övriga. Omkring två tredjedelar (66 %) av de registre- rade personerna i undersökningen tillhörde personkrets enligt LSS. Fördelningen på personkrets per kommun illustreras också av dia- gram 2.1 nedan. 
 En viktig del av undersökningen har bestått i att på individnivå ställa samman olika serviceinsatser för personer med funktions- hinder med faktorer som är avsedda att beskriva behovet av insat- ser. För detta ändamål har registrerats olika former av beroenden i 
 162 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 dagligt liv (ADL), grad av rörelsehinder samt olika kommunikativa hinder. Med hjälp av dessa uppgifter har konstruerats ett index och på basis av detta har en indelning gjorts av de undersökta perso- nerna i behovsgrupper. Genom att relatera insatserna till behovs- grupp kan man se i vilken grad insatserna påverkas av graden av funktionshinder. 
 Diagram 2. 1 Fördelning av personerna i undersökningen på personkrets per kommun. 
  
 Vännäs 
  
 Hedemora 
  
 Söderhamn 
  
 Mellerud 
  
 Södertälje 
  
 Ingen 
  
 Kristinehamn 
  
 Krets 1 
  
 Piteå 
  
 Krets 2 
  
 Trollhättan 
  
 Krets 3 
  
 Finspång 
  
 Stenungssund 
  
 Hälsingborg 
  
 Nykvarn 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Som kommer att framgå av nedanstående skiljer behov och insatser i hög grad mellan personkretsarna. De omfattar också olika ålders- grupper i befolkningen. Tabell 2.3 nedan visar fördelningen på åldersgrupp per personkrets. 
 163 
 Bilaga 3 SOU 2007:62 
  
 Tabell 2.3 
  
 Fördelning på åldersgrupper per personkrets 
  
 Åldersgrupp 
  
 0 – 22 år 
  
 23–44 
  år 
  
 45 – 54 år 
  
 55 – 64 år 
  
 65 - år 
  
 Tillhör ej personkrets 
  
 3.5 % 
  
 30.8 % 
  
 25.6 % 
  
 37.8 % 
  
 2.4 % 
  
 Personkrets 1 
  
 32.1 % 
  
 37.2 % 
  
 11.9 % 
  
 10.6 % 
  
 8.3 % 
  
 Personkrets 2 
  
 0.0 % 
  
 21.5 % 
  
 27.1 % 
  
 43.0 % 
  
 8.4 % 
  
 Personkrets 3 
  
 12.9 % 
  
 22.0 % 
  
 15.2 % 
  
 31.5 % 
  
 18.4 % 
  
 Totalt 
  
 19.4 % 
  
 32.6 % 
  
 17.1 % 
  
 23.1 % 
  
 7.8 % 
  
 Andel personer i befolkningen 
  
 27.2 % 
  
 29.2 % 
  
 12.9 % 
  
 13.3 % 
  
 17.5 % 
  
 Som man ser i tabell 2.3 är andelen barn och ungdomar mycket högre i personkrets 1 än i de övriga. I personkrets 2 förkommer dessa inte alls. Detta är en naturlig följd av hur personkretsarna definierats. Den största åldersgruppen är  
 23–44 
  år, men om hänsyn tas till att antalet personer i befolkningen i respektive åldersgrupp är insatser för personer med funktionshinder vanligast i ålders- gruppen  
 55–64 
  år . Anmärkningsvärt är kanske att så stor del av de registrerade personerna är över 65 år – speciellt i krets 3. Före- komsten av personer över 65 år utan personkrets enligt LSS kan ifrågasättas. 
 Antalet personer i undersökningen med typ av insats per per- sonkrets framgår av tabell 2.4 nedan. Det genomsnittliga antalet insatser per person uppgår till 1,56 - inräknas endast  
 LSS-insatser 
  (exkl. råd och stöd) reduceras det genomsnittliga antalet till 0,96. För de som tillhör personkrets blir dock det genomsnittliga antalet  
 LSS-insatser 
  högre – 1,73. Det bör då också noteras att det i per- sonkretsarna ingår personer med LASS , av vilka omkring två tredjedelar inte har någon  
 LSS-insats. 
  
 164 
 SOU 2007:62 Bilaga 3 
  
 Tabell 2.4 
  
 Antal personer med typ av insats per personkrets 
  
 Ingen 
  
 Krets 1 
  
 Krets 2 
  
 Krets 3 
  
 Summa 
  
 LASS 
  
 4 
  
 320 
  
 46 
  
 359 
  
 729 
  
 LSS - Personlig assistans 
  
 2 
  
 85 
  
 10 
  
 117 
  
 214 
  
 LSS – Ledsagarservice 
  
 2 
  
 379 
  
 17 
  
 144 
  
 542 
  
 LSS – Kontaktperson 
  
 12 
  
 771 
  
 9 
  
 60 
  
 852 
  
 LSS – Avlösarservice 
  
 0 
  
 117 
  
 1 
  
 21 
  
 139 
  
 LSS – Korttidsvistelse 
  
 3 
  
 500 
  
 1 
  
 33 
  
 537 
  
 LSS – Korttidstillsyn 
  
 15 
  
 245 
  
 0 
  
 9 
  
 269 
  
 LSS - Boende barn 
  
 1 
  
 51 
  
 0 
  
 2 
  
 54 
  
 LSS - Boende vuxna 
  
 9 
  
 1010 
  
 22 
  
 103 
  
 1144 
  
 LSS – Daglig verksamhet 
  
 11 
  
 1471 
  
 63 
  
 13 
  
 1558 
  
 SoL – Hemtjänst 
  
 664 
  
 114 
  
 12 
  
 65 
  
 855 
  
 SoL – Boendestöd 
  
 489 
  
 85 
  
 1 
  
 14 
  
 589 
  
 SoL – Daglig verksamhet 
  
 562 
  
 25 
  
 5 
  
 41 
  
 633 
  
 SoL – Särsk. boende 
  
 277 
  
 28 
  
 9 
  
 16 
  
 330 
  
 Summa insatser 
  
 2040 
  
 5001 
  
 196 
  
 997 
  
 8445 
  
 D:o per person 
  
 1.20 
  
 1.87 
  
 1.83 
  
 1.32 
  
 1.61 
  
 Summa  
 LSS-insatser 
  
 55 
  
 4629 
  
 123 
  
 502 
  
 5309 
  
 D:o per person 
  
 0.03 
  
 1.73 
  
 1.15 
  
 0.66 
  
 1.01 
  
 3 Metod 
 Som nämndes inledningsvis genomfördes undersökningen i juli/augusti 2006 i tolv kommuner. Förberedelserna omfattade genomgång av syfte, undersökningsprotokoll, genomförande och tidplan vid två sammanträden med representanter för de deltagande kommunerna. Flera förändringar gjordes därvid i undersöknings- protokollet. Alla synpunkter som kom fram beaktades och full enighet rådde om protokollets slutliga utformning. 
 Undersökningsprotokollet omfattade följande delar: 
  
 Administrativa data (löpnummer, födelseår, kön) 
  
 Strickland (timmar per vecka) 
  
 LSS-insatser 
  
  (exkl. råd och stöd); Timmar per vecka för personlig assistans, ledsagarservice, avlösarservice – dygn per månad för korttidsvistelse 
 165 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 SoL-insatser 
  
  (hemtjänst (tim/v), boendestöd, daglig verksam- het, särskilt boende) 
  
 Personkrets 
  
 ADL-beroende 
  
  (bad o dusch, klädsel, toalett, förflyttning, födointag) 
  
 Rörelsehinder 
  
 Kommunikativa hinder (behov av tillsyn, svårhanterligt bete- ende, kommunikation, syn, hörsel). 
  
 Samtliga ingående variabler definierades i anvisningarna. Ingen identifikation av individer har skett. Anvisningar och protokoll- blankett återfinns som bilaga. 
 De variabler, som beskriver  
 ADL-beroende, 
  har angetts på tre nivåer: oberoende (0), delvis beroende (1) samt helt beroende (2). Variablerna utgör den inom äldreomsorg och reha- biliteringsverksamhet välkända  
 Katz-skalan. 
  I tabell 3.1 nedan visas fördelningen på antalet  
 ADL-beroenden 
  per personkrets. Nivåerna delvis och helt beroende har härvid sammanförts som bero- ende – utom för bad och dusch, där som brukligt är delvis beroende sammanförs med oberoende vid övergången till en tvågradig skala. 
 Tabell 3.1 Andel av vårdtagarna med olika grad av  
 ADL-beroende 
  per personkrets 
 Antal  
 ADL-beroenden 
  
 Inget 
  
 Ett el. två 
  
 Tre till fyra 
  
 Alla 
  
 Ingen 
  
 62.9 % 
  
 23.5 % 
  
 10.2 % 
  
 3.4 % 
  
 Krets 1 
  
 29.3 % 
  
 22.9 % 
  
 28.5 % 
  
 19.3 % 
  
 Krets 2 
  
 16.3 % 
  
 11.3 % 
  
 28.8 % 
  
 43.8 % 
  
 Krets 3 
  
 12.2 % 
  
 15.8 % 
  
 29.7 % 
  
 42.4 % 
  
 Skillnaderna mellan personkretsarna är, som man kan se i tabell 3.1, mycket stora. I personkrets 2 och 3 är fyra av tio personer bero- ende i samtliga personliga  
 ADL-aktiviteter, 
  dvs. i mycket stort behov av personligt stöd och service. Som kontrast gäller detta endast en av trettio bland dem, som inte tillhör någon  
 LSS-person- 
  krets. Nästan två tredjedelar av dessa är helt  
 ADL-oberoende. 
  
 166 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Personkrets 1 tillhör ett mellanläge - en av fem är helt ADL- beroende, men närmare en tredjedel är oberoende i samtliga ADL- aktiviteter. 
 Förekomsten av rörelsehinder bland de undersökta personerna visas i den följande tabell 3.2 
 Tabell 3.2 Andel av vårdtagarna med olika grad av rörelsehinder per personkrets 
 Grad av rörelsehinder 
  
 Inga 
  
 Lätta 
  
 Svåra 
  
 Mkt svåra 
  
 Ingen 
  
 74.4 % 
  
 15.2 % 
  
 6.4 % 
  
 4.0 % 
  
 Krets 1 
  
 72.9 % 
  
 10.7 % 
  
 5.3 % 
  
 11.1 % 
  
 Krets 2 
  
 31.4 % 
  
 19.8 % 
  
 15.1 % 
  
 33.7 % 
  
 Krets 3 
  
 28.6 % 
  
 11.1 % 
  
 26.0 % 
  
 34.4 % 
  
 Mönstret här är likartat. I personkrets 2 och 3 har omkring hälften av personerna svåra eller mycket svåra rörelsehinder, innebärande att de antingen är rullstolsburna eller kan röra sig på egen hand endast inomhus. Bland dem som ej tillhör personkrets är det endast en av tio som är rörelsehindrad i så hög grad och tre fjärdedelar saknar rörelsehinder. Detsamma gäller i stort sett de utvecklings- störda i personkrets 1. 
 När det gäller kommunikativa hinder har ett index skapats för att sammanfatta informationen. Var och en av de fem ingående variablerna går från 0 till  
 3–0 
  betyder generellt inga problem, 3 mycket svåra problem. Genom att lägga ihop dessa variabler får man ett sammanfattande index som går från 0 till 15. Utifrån detta har sedan den gruppindelning gjorts, som visas i tabell 3.3, med indelning i fem grupper enligt följande: Inga hinder =0; Lätta hinder  
 1–2; 
  medelsvåra hinder  
 3–5; 
  svåra hinder  
 6–8; 
  mycket svåra hinder  
 9- . 
  
 167 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tabell 3.3 Andel av vårdtagarna med olika grad av kommunikativa hinder per personkrets 
 Grad av kommunikativa hinder 
  
 Inga 
  
 Lätta 
  
 Medelsvåra 
  
 Svåra 
  
 Mkt svåra 
  
 Ingen 
  
 48.4 % 
  
 16.4 % 
  
 25.6 % 
  
 9.3 % 
  
 0.3 % 
  
 Krets 1 
  
 12.9 % 
  
 22.9 % 
  
 29.8 % 
  
 27.6 % 
  
 6.8 % 
  
 Krets 2 
  
 7.0 % 
  
 20.9 % 
  
 43.0 % 
  
 26.7 % 
  
 2.3 % 
  
 Krets 3 
  
 29.6 % 
  
 15.8 % 
  
 36.8 % 
  
 16.2 % 
  
 1.7 % 
  
 Även här skiljer det som synes mycket starkt mellan personkret- sarna. Till skillnad från tidigare uppvisar här personkrets 1 den svå- raste problembilden. Mer än en tredjedel har svåra eller mycket svåra kommunikativa hinder – omkring dubbelt så stor andel som i personkrets 3. Krets 2 liknar i dessa avseenden mer krets 1. Liksom tidigare uppvisar personer utanför personkretsarna för LSS en betydligt lättare problembild. 
 Av de tre komponenterna  
 ADL-beroende, 
  rörelsehinder och kommunikativa hinder har skapats ett sammanlagt index – LSS- index enligt nedanstående formel: 
  
 LSS-index 
  = summan av  
 ADL-variablerna 
  + 5* rörelsehinder + index för kommunikativa hinder. 
  
 ADL-variablerna 
  (bad, påklädning, toalett, förflyttning och födointag) anges i tregradig skala  
 (0–2), 
  rörelsehinder från 0 till 3 och kommunikativt index som ovan från  
 0–15. 
  Detta betyder att  
 LSS-index 
  går från 0 (helt utan funktionshinder) till 40 (maximala funktionshinder). Utgående från  
 LSS-index 
  har en indelning skapats i behovsgrupper enligt nedanstående definition: 
  
 Tabell 3.4 
  
 Definition av behovsgrupper 
  
 LSS-index 
  
 Antal personer 
  
 Behovsgrupp 1 
  
 0–1 
  
 683 
  
 Behovsgrupp 2 
  
 2–5 
  
 819 
  
 Behovsgrupp 3 
  
 6–9 
  
 637 
  
 Behovsgrupp 4 
  
 10–17 
  
 710 
  
 Behovsgrupp 5 
  
 17– 
  
 759 
  
 Summa 
  
 3608 
  
 168 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Indelningen har valts så att grupperna blir ungefär jämnstora. Tyvärr är det ett ganska stort bortfall – framförallt avseende ADL- variablerna. Härigenom saknas behovsgrupptillhörighet för 1 628 personer. Orsaken till detta är att p g a den begränsade tid som stod till förfogande för undersökningen det inte var möjligt att begära in uppgifter, som inte redan var tillgängliga i kommunen. För en del hjälptagare har det aldrig varit aktuellt att registrera några uppgifter, eftersom detta inte haft betydelse för insatsbeslu- ten. 
 Bortfallet i behovsgrupp varierar från några få procent (Vännäs, Finspång) till hälften eller mer (Trollhättan, Helsingborg). Kon- troll har visat att bortfallet inte skiljer från populationen i övrigt med avseende på fördelningen på personkrets. Eftersom det finns ett klart samband mellan personkrets och behov (jfr tab. 3.5 och 3.6 nedan) talar detta för att bortfallet inte påverkar behovsbilden i någon högre grad. När det gäller andelen med insatser avviker bortfallet endast när det gäller boende för vuxna och daglig verk-  
 samhet-LSS, 
  där andelen med insats är väsentligt lägre i bortfallet. 
 Avsikten med indelningen i behovsgrupper är att kunna se hur andelen personer med olika typ av insats och insatsernas storlek varierar med graden av behov, sådant det mäts genom de registre- rade variablerna. Eftersom bortfallet alltså torde vara relativt jämnt fördelat med avseende på behoven saknar det i detta sammanhang större betydelse. En annan fråga är givetvis om de valda variablerna på ett uttömmande sätt fångar in hela behovsbilden. Denna fråga tas upp till behandling i diskussionsavsnittet. 
 Tabell 3.5 nedan visar fördelningen på behovsgrupper per personkrets. Som man kan förvänta sig är andelen av behovs- grupperna 4 och 5 betydligt högre i personkrets 2 och 3 än i krets 1 och för personer utanför personkretsen. Omkring två tredjedelar i kretsarna 2 och 3 faller i de två högsta behovsgrupperna mot endast en av fem av dem som inte tillhör någon  
 LSS-personkrets. 
  
 169 
 Bilaga 3 SOU 2007:62 
 Tabell 3.5 Fördelning på behovsgrupper per personkrets 
  
 Grupp 1 
  
 Grupp 2 
  
 Grupp 3 
  
 Grupp 4 
  
 Grupp 5 
  
 Ingen 
  
 34.5 % 
  
 27.7 % 
  
 18.6 % 
  
 13.3 % 
  
 5.8 % 
  
 Krets 1 
  
 15.0 % 
  
 24.0 % 
  
 18.7 % 
  
 21.2 % 
  
 21.2 % 
  
 Krets 2 
  
 8.8 % 
  
 7.5 % 
  
 15.0 % 
  
 25.0 % 
  
 43.8 % 
  
 Krets 3 
  
 3.6 % 
  
 10.1 % 
  
 12.2 % 
  
 26.0 % 
  
 48.0 % 
  
 Omvänt kan man se hur behovsgrupperna fördelar sig på person- kretsar. Tabell 3.6 visar att i den lägsta behovsgruppen dominerar personer utanför  
 LSS-personkretsarna. 
  I samtliga övriga grupper är personkrets 1 den mest talrika. Krets 2 är en minoritet i samtliga behovsgrupper beroende på att de totalt är så få till antalet. Krets 3 utgör omkring en tredjedel av den högsta behovsgruppen. 
 Tabell 3.6 Fördelning på personkrets per behovsgrupp 
  
 Ingen 
  
 Krets 1 
  
 Krets 2 
  
 Krets 3 
  
 Grupp 1 
  
 53.4 % 
  
 42.8 % 
  
 1.0 % 
  
 2.8 % 
  
 Grupp 2 
  
 35.8 % 
  
 57.0 % 
  
 0.7 % 
  
 6.5 % 
  
 Grupp 3 
  
 30.9 % 
  
 57.1 % 
  
 1.9 % 
  
 10.1 % 
  
 Grupp 4 
  
 19.9 % 
  
 58.2 % 
  
 2.8 % 
  
 19.2 % 
  
 Grupp 5 
  
 8.0 % 
  
 54.3 % 
  
 4.6 % 
  
 33.1 % 
  
 I den följande tabellen 3.7 visas fördelningen på behovsgrupper i de deltagande kommunerna samt genomsnitt för  
 LSS-index 
  – det index som legat till grund för gruppindelningen. Man ser här att det också råder betydande skillnader mellan kommunerna när det gäller fördelningen på behovsgrupper. Några kommuner – Vännäs, Hedemora, Trollhättan – har mer än hälften av de registrerade personerna i de två högsta behovsgrupperna. Andra såsom Södertälje och Kristinehamn har omkring en tredjedel i dessa grup- per. 
 170 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Tabell 3.7 Fördelning på behovsgrupp per kommun 
  
 Medelvärde 
  
 Kommun 
  
 Grupp 1 
  
 Grupp 2 
  
 Grupp 3 
  
 Grupp 4 
  
 Grupp 5 
  
 LSS-index 
  
 Vännäs 
  
 15.3 % 
  
 16.7 % 
  
 16.7 % 
  
 20.1 % 
  
 31.5 % 
  
 13.1 
  
 Hedemora 
  
 5.6 % 
  
 20.7 % 
  
 18.4 % 
  
 24.0 % 
  
 31.3 % 
  
 13.2 
  
 Söderhamn 
  
 14.3 % 
  
 12.3 % 
  
 23.7 % 
  
 22.7 % 
  
 27.0 % 
  
 12.2 
  
 Mellerud 
  
 17.8 % 
  
 29.0 % 
  
 12.1 % 
  
 28.0 % 
  
 13.1 % 
  
 8.9 
  
 Södertälje 
  
 29.8 % 
  
 25.4 % 
  
 17.1 % 
  
 14.7 % 
  
 13.0 % 
  
 7.5 
  
 Kristinehamn 
  
 28.2 % 
  
 23.0 % 
  
 13.8 % 
  
 15.5 % 
  
 19.5 % 
  
 8.8 
  
 Piteå 
  
 16.5 % 
  
 24.7 % 
  
 13.4 % 
  
 21.0 % 
  
 24.4 % 
  
 10.9 
  
 Trollhättan 
  
 3.4 % 
  
 16.3 % 
  
 28.6 % 
  
 26.8 % 
  
 24.9 % 
  
 12.9 
  
 Finspång 
  
 19.0 % 
  
 22.2 % 
  
 19.9 % 
  
 19.4 % 
  
 19.4 % 
  
 9.8 
  
 Stenungssund 
  
 6.0 % 
  
 33.1 % 
  
 18.5 % 
  
 18.5 % 
  
 23.8 % 
  
 11.8 
  
 Helsingborg 
  
 17.3 % 
  
 22.6 % 
  
 14.0 % 
  
 21.0 % 
  
 25.0 % 
  
 11.3 
  
 Nykvarn 
  
 21.2 % 
  
 32.7 % 
  
 5.8 % 
  
 21.2 % 
  
 23.8 % 
  
 9.8 
  
 Medelvärdet för  
 LSS-index 
  skiljer också i mycket hög grad. De kommuner som har en större antal hjälpta personer i relation till befolkningen (dvs. de som är överst i tabellen) har en något högre genomsnittlig behovsnivå för de som får hjälp än de med mindre antal hjälpta. Sambandet är dock inte entydigt. En förklaring till skillnaderna skulle kunna vara skillnader i fördelningen på person- krets. Det kan därför vara av intresse att se om skillnaderna kvar- står efter uppdelning på personkretsar. Att så är fallet framgår av tabell 3.8 som visar medelvärdet för  
 LSS-index 
  per personkrets och kommun. 
 171 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tabell 3.8 Medelvärde för  
 LSS-index 
  per personkrets och kommun 
  
 Ingen 
  
 Krets 1 
  
 Krets 2 
  
 Krets 3 
  
 Totalt för 
  
 pers. i krets 
  
 Vännäs 
  
 5.8 
  
 13.7 
  
 14.3 
  
 10.2 
  
 13.4 
  
 Hedemora 
  
 4.5 
  
 14.7 
  
 13.8 
  
 18.3 
  
 15.5 
  
 Söderhamn 
  
 4.2 
  
 13.7 
  
 25.7 
  
 17.0 
  
 15.1 
  
 Mellerud 
  
 5.3 
  
 8.2 
  
 28.0 
  
 18.7 
  
 10.0 
  
 Södertälje 
  
 5.0 
  
 7.6 
  
 13.6 
  
 18.6 
  
 9.4 
  
 Kristinehamn 
  
 4.2 
  
 6.9 
  
 19.0 
  
 17.1 
  
 9.6 
  
 Piteå 
  
 5.4 
  
 11.5 
  
 14.9 
  
 18.2 
  
 13.3 
  
 Trollhättan 
  
 7.0 
  
 13.7 
  
 12.0 
  
 20.5 
  
 14.8 
  
 Finspång 
  
 6.0 
  
 9.8 
  
 19.0 
  
 11.7 
  
 10.6 
  
 Stenungssund 
  
 6.7 
  
 15.5 
  
 20.5 
  
 16.2 
  
 Helsingborg 
  
 6.0 
  
 11.3 
  
 15.9 
  
 15.3 
  
 12.7 
  
 Nykvarn 
  
 7.2 
  
 9.7 
  
 22.0 
  
 18.3 
  
 11.6 
  
 Totalt 
  
 5.4 
  
 10.8 
  
 16.9 
  
 16.9 
  
 12.2 
  
 Som man kan se handlar det om mycket stora skillnader. Detta kan tolkas på så sätt att kriterierna för att bli inkluderad i en person- krets skiljer mellan kommunerna, vilket naturligtvis skulle vara ett problem i sig. En annan fråga är förstås om dessa skillnader i behov förklarar de ovan observerade skillnaderna i insatser. Det är också värt att notera att det skiljer mycket mellan personkretsarna. En kommun, som har ett högt medelvärde för en personkrets, kan ha ett lågt medelvärde för en annan. Inte heller kan man se något tyd- ligt mönster så att kommunerna med den högsta andelen med LSS- insatser, dvs. de överst i tabellen, skulle ha lägre medelvärden, som skulle antyda en större generositet när det gäller att bevilja LSS- insatser. Avvikelserna mellan kommuner verkar alltså inte syste- matiska på något uppenbart sätt. 
 Vid den fortsatta analysen av insatser i förhållande till behov kommer att användas dels indelningen efter personkrets, dels indelningen i behovsgrupper. Tillsammans bör dessa två begrepp något så när kunna fånga in den komplicerade behovsbilden hos de funktionshindrade personerna. 
 172 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 4 Resultat – insatser i förhållande till behov 
  
 4.1 
  
 Insatser per personkrets 
  
 Tabell 4.1 nedan visar fördelningen på antal insatser per person- krets. Som redan visats i tabell 2.4 skiljer det genomsnittliga antalet insatser ganska starkt mellan personkretsarna. Av de som inte till- hör  
 LSS-personkrets 
  är naturligt nog det mycket få som har LSS- insatser (Det rör sig om totalt 42 personer. Man kan eventuellt varför det är några överhuvudtaget). Flest  
 LSS-insatser 
  har man som genomsnitt i personkrets 1. Att det förekommer så många personer, som tillhör personkrets men inte har några  
 LSS-insatser, 
  beror till största delen på att personerna har LASS. Huvuddelen (64 %) av de med LASS saknar insatser enligt LSS. Mycket få per- soner har 5 eller fler insatser – även fyra insatser är ovanligt i samtliga personkretsar. 
 Tabell 4.1 Fördelning på antal  
 LSS-insatser 
  per personkrets 
 Antal  
 LSS-insatser 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4– 
  
 Medelvärde 
  
 Ingen 
  
 97.0 % 
  
 2.4 % 
  
 0.4 % 
  
 0.2 % 
  
 0.0 % 
  
 0.04 
  
 Krets 1 
  
 4.9 % 
  
 36.5 % 
  
 37.5 % 
  
 18.7 % 
  
 2.3 % 
  
 1.78 
  
 Krets 2 
  
 18.2 % 
  
 48.1 % 
  
 29.9 % 
  
 3.9 % 
  
 0.0 % 
  
 1.19 
  
 Krets 3 
  
 43.3 % 
  
 47.3 % 
  
 8.6 % 
  
 0.7 % 
  
 0.0 % 
  
 0.66 
  
 Summa 
  
 40.7 % 
  
 26.9 % 
  
 21.3 % 
  
 10.0 % 
  
 1.2 % 
  
 1.05 
  
 Andelen personer i respektive personkrets som har de olika typerna av insatser framgår av den följande tabell 4.2. Som man ser är det återigen stor skillnad mellan personkretsarna. En hög andel av dem, som inte tillhör  
 LSS-personkrets, 
  har som man kan vänta sig SoL- insatser.  
 LSS-insatser 
  förekommer endast mycket sparsamt och kan vara en felregistrering. 
 173 
 Bilaga 3 SOU 2007:62 
 Tabell 4.2 Andel med olika typer av insats per personkrets 
 Insats LSS 
  
 LASS 
  
 Pers ass 
  
 Ledsagar- 
  
 Kontakt 
  
 Avlösar- 
  
 Korttids- 
  
 Korttids- 
  
 service 
  
 person 
  
 service 
  
 vistelse 
  
 tillsyn 
  
 Ingen 
  
 0.8 % 
  
 0.1 % 
  
 0.1 % 
  
 0.7 % 
  
 0.0 % 
  
 0.2 % 
  
 0.3 % 
  
 Krets 1 
  
 12.0 % 
  
 3.2 % 
  
 14.2 % 
  
 28.9 % 
  
 4.4 % 
  
 18.7 % 
  
 9.2 % 
  
 Krets 2 
  
 43.0 % 
  
 9.4 % 
  
 15.9 % 
  
 8.4 % 
  
 0.9 % 
  
 0.9 % 
  
 0.0 % 
  
 Krets 3 
  
 47.6 % 
  
 15.5 % 
  
 19.1 % 
  
 8.0 % 
  
 2.8 % 
  
 4.4 % 
  
 1.2 % 
  
 Totalt 
  
 13.9 % 
  
 4.1 % 
  
 10.4 % 
  
 16.3 % 
  
 2.7 % 
  
 10.3 % 
  
 5.1 % 
  
 Insats SoL 
  
 Boende, 
  
 Boende, 
  
 Dagl verk- 
  
 Hemtjänst 
  
 Boende 
  
 Dagl verk- 
  
 Särsk 
  
 barn 
  
 vuxna 
  
 samhet 
  
 stöd 
  
 samhet 
  
 boende 
  
 Ingen 
  
 0.1 % 
  
 0.5 % 
  
 0.7 % 
  
 39.0 % 
  
 28.7 % 
  
 33.0 % 
  
 16.3 % 
  
 Krets 1 
  
 1.9 % 
  
 37.8 % 
  
 55.1 % 
  
 4.3 % 
  
 3.2 % 
  
 0.9 % 
  
 1.1 % 
  
 Krets 2 
  
 0.0 % 
  
 20.6 % 
  
 58.9 % 
  
 11.2 % 
  
 0.9 % 
  
 4.7 % 
  
 8.4 % 
  
 Krets 3 
  
 0.3 % 
  
 13.6 % 
  
 1.7 % 
  
 8.6 % 
  
 1.9 % 
  
 5.4 % 
  
 2.1 % 
  
 Totalt 
  
 1.0 % 
  
 21.9 % 
  
 29.8 % 
  
 16.3 % 
  
 11.3 % 
  
 12.1 % 
  
 6.3 % 
  
 I personkrets 1 är daglig verksamhet, boende för vuxna och kontaktperson de vanligaste insatserna. För krets 2 är daglig verk- samhet enligt LSS mest förekommande. Nästan hälften har LASS. Boende för vuxna är också en ganska vanlig insatsform i denna personkrets liksom ledsagarservice. Mest förekommande i person- krets 3 är LASS. Bland  
 LSS-insatserna 
  förekommer mest ledsagar- service och personlig assistans. Insatser enligt SoL är relativt ovan- liga för personer som tillhör personkrets för LSS - mest förekom- mande är hemtjänst och i personkrets2 särskilt boende. 
 Den följande tabellen 4.3 visar för varje personkrets den genom- snittliga omfattningen – uttryckt som timmar per vecka – av vissa insatser: LASS, personlig assistans, ledsagarservice, avlösarservice och hemtjänst för de personer som har insatsen ifråga. Det bör noteras att det, som framgått ovan, är mycket få personer utanför personkretsarna, som har LASS och här aktuella  
 LSS-insatser. 
  De siffror som anges för denna grupp måste därför betraktas som mycket osäkra. 
 174 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Tabell 4.3 Genomsnittligt antal timmar/vecka av olika insatser för de med insatsen per personkrets 
 Insatstyp 
  
 LASS 
  
 Wood assistans 
  
 Ledsagare 
  
 Avlösare 
  
 Hemtjänst 
  
 Ingen 
  
 (100) 
  
 (44.4) 
  
 (10.5) 
  
 – 
  
 8.4 
  
 Krets 1 
  
 102.8 
  
 42.8 
  
 4.4 
  
 7.6 
  
 11.4 
  
 Krets 2 
  
 154.4 
  
 65.6 
  
 7.3 
  
 5.0 
  
 7.8 
  
 Krets 3 
  
 103.3 
  
 42.6 
  
 6.9 
  
 7.5 
  
 11.6 
  
 Totalt 
  
 106.3 
  
 43.8 
  
 5.1 
  
 7.6 
  
 9.0 
  
 De största insatserna vad gäller LASS och personlig assistans till- faller personkrets 2. Insatserna i de två andra  
 LSS-kretsarna 
  skiljer här som genomsnitt mycket lite. För övriga insatstyper är skillna- derna mellan personkretsarna relativt måttliga. Personer i krets 2, som får hemtjänst, verkar få en mindre tilldelning än personer i de övriga kretsarna, men detta kan vara en tillfällighet, eftersom anta- let personer i krets 2 är så litet och det endast rör sig om ett  
 15-tal 
  personer som varit tilldelade hemtjänst. 
  
 4.2 
  
 Insatser per behovsgrupp 
  
 Motsvarande beskrivning som i mom.4.1 har gjorts per person- krets, kan också göras per behovsgrupp enligt den definition som presenterats ovan i avsnitt 3. Tabell 4.4 visar 
 fördelningen på antal  
 LSS-insatser 
  per behovsgrupp. 
 Tabell 4.4 Fördelning på antal  
 LSS-insatser 
  per behovsgrupp 
 Antal  
 LSS-insatser 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 Medeltal  
 LSS-insatser 
  
 Grupp 1 
  
 56.3 % 
  
 23.0 % 
  
 15.2 % 
  
 5.3 % 
  
 0.2 % 
  
 0.0 % 
  
 0.70 
  
 Grupp 2 
  
 39.7 % 
  
 20.1 % 
  
 23.9 % 
  
 14.1 % 2.2 % 0.0 % 
  
 1.19 
  
 Grupp 3 
  
 33.7 % 
  
 21.5 % 
  
 27.4 % 
  
 15.2 % 2.1 % 0.2 % 
  
 1.31 
  
 Grupp 4 
  
 29.0 % 
  
 23.0 % 
  
 30.2 % 
  
 16.0 % 1.8 % 0.0 % 
  
 1.38 
  
 Grupp 5 
  
 33.6 % 
  
 29.0 % 
  
 24.0 % 
  
 12.3 % 
  
 0.9 % 
  
 0.2 % 
  
 1.18 
  
 175 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Det framgår av tabell 4.4 att det genomsnittliga antalet  
 LSS-insatser 
  ökar med stigande behovsgrupp till en viss gräns. En förklaring härtill kan vara att i den lägsta behovsgruppen dominerar personer utanför  
 LSS-personkretsarna 
  (jfr tabell 3.6). Dessa personer har naturligt nog få  
 LSS-insatser. 
  I behovsgrupp 5 är det omvänt många personer som har LASS och därmed relativt få  
 LSS-insatser, 
  varför det genomsnittliga antalet insatser sjunker. 
 Bortsett från behovsgrupp 1 är dock skillnaderna mellan behovsgrupperna små. 
 I tabell 4.5 visas på samma sätt som i tabell 4.2 ovan andelen personer med respektive typ av insats, men denna gång uppdelat på behovsgrupper. 
 Tabell 4.5 Andel med olika typer av insats per behovsgrupp 
 Insats LSS 
  
 LASS 
  
 Pers ass 
  
 Ledsagar- 
  
 Kontakt 
  
 Avlösar- 
  
 Korttids- 
  
 Korttids- 
  
 service 
  
 person 
  
 service 
  
 vistelse 
  
 tillsyn 
  
 Grupp 1 
  
 0.3 % 
  
 1.0 % 
  
 4.3 % 
  
 19.2 % 
  
 0.4 % 
  
 6.7 % 
  
 3.2 % 
  
 Grupp 2 
  
 1.6 % 
  
 2.1 % 
  
 11.1 % 
  
 21.0 % 
  
 1.7 % 
  
 9.5 % 
  
 4.4 % 
  
 Grupp 3 
  
 4.1 % 
  
 4.9 % 
  
 10.7 % 
  
 19.5 % 
  
 2.8 % 
  
 14.6 % 
  
 6.8 % 
  
 Grupp 4 
  
 17.0 % 
  
 8.6 % 
  
 10.9 % 
  
 16.5 % 
  
 3.4 % 
  
 14.5 % 
  
 4.9 % 
  
 Grupp 5 
  
 45.7 % 
  
 10.0 % 
  
 10.0 % 
  
 9.1 % 
  
 2.2 % 
  
 12.0 % 
  
 4.0 % 
  
 Insats SoL 
  
 Boende 
  
 Boende 
  
 Dagl. verk- 
  
 Hemtjänst 
  
 Boende 
  
 Dagl. verk- 
  
 Särsk 
  
 barn 
  
 vuxna 
  
 samhet 
  
 stöd 
  
 samhet 
  
 boende 
  
 Grupp 1 
  
 0.7 % 
  
 12.6 % 
  
 14.5 % 
  
 18.0 % 
  
 21.7 % 
  
 28.7 % 
  
 7.9 % 
  
 Grupp 2 
  
 1.0 % 
  
 32.4 % 
  
 36.6 % 
  
 18.6 % 
  
 14.9 % 
  
 14.8 % 
  
 10.0 % 
  
 Grupp 3 
  
 0.9 % 
  
 35.5 % 
  
 36.1 % 
  
 16.3 % 
  
 12.2 % 
  
 11.0 % 
  
 10.2 % 
  
 Grupp 4 
  
 2.1 % 
  
 39.6 % 
  
 37.0 % 
  
 16.2 % 
  
 2.4 % 
  
 4.7 % 
  
 5.2 % 
  
 Grupp 5 
  
 1.0 % 
  
 33.5 % 
  
 36.0 % 
  
 10.0 % 
  
 0.3 % 
  
 1.7 % 
  
 3.4 % 
  
 Vad man kan se i tabell 4.5 är att det i allmänhet råder ganska stor skillnad mellan behovsgrupp 1 och de övriga när det gäller andel med insats. Denna beror som påpekats ovan till stor del på skillna- derna mellan de i personkrets och de utanför. För övrigt är skillna- derna i andel med insats påfallande små på några undantag när. 
 176 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Sålunda ökar andelen med LASS mycket starkt med behovs- gruppen. Detsamma gäller fast på en lägre nivå andelen med personlig assistans. Andelen med kontaktperson  
 minskar  
 vid ökande behovsgrupp. En närmare analys visar att detta i stort gäller för samtliga kretsar. Detsamma är fallet med minskningarna i andelen med  
 SoL-insatser. 
  Orsaken är förmodligen att dessa insat- ser för personer med stora behov ersätts av andra såsom LASS, per- sonlig assistans etc. 
 Hur stora insatserna är som genomsnitt i de olika behovs- grupperna framgår av den följande tabell 4.6. Insatserna avser som ovan LASS, personlig assistans, ledsagarservice, avlösarservice och hemtjänst. 
 Tabell 4.6 Genomsnittligt antal timmar/vecka av olika insatser för de med insatsen per behovsgrupp 
 Insatstyp 
  
 LASS 
  
 Personlig assistans 
  
 Ledsagare 
  
 Avlösare 
  
 Hemtjänst 
  
 Grupp 1 
  
 29.5 
  
 15.4 
  
 5.2 
  
 5.5 
  
 5.4 
  
 Grupp 2 
  
 95.7 
  
 32.0 
  
 4.2 
  
 4.8 
  
 9.0 
  
 Grupp 3 
  
 92.2 
  
 29.4 
  
 6.1 
  
 8.6 
  
 11.4 
  
 Grupp 4 
  
 87.1 
  
 36.0 
  
 5.1 
  
 6.0 
  
 12.4 
  
 Grupp 5 
  
 112.6 
  
 59.0 
  
 3.7 
  
 15.8 
  
 16.0 
  
 Här framträder nu tydliga ökningar med graden av behov – mätt enligt det använda indexet. Detta gäller dock i första hand LASS, personlig assistans och hemtjänst och är klarast för behovsgrupp 1 i förhållande till de övriga. För ledsagar- och avlösarservice är det svårt att avläsa tydliga tendenser. Man skall också ha klart för sig att LASS och personlig assistans är mycket ovanliga i de lägre behovsgrupperna, varför siffrorna för dessa är osäkra, samt att det är fråga om genomsnitt. Som kommer att visas längre fram är de individuella variationerna mycket större än variationen mellan behovsgrupper. 
 177 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 4.3 
  
 Kommunvisa jämförelser 
  
 Ett syfte med undersökningen har varit att jämföra de tolv delta- gande kommuner med avseende på insatser och behov – uttryckt som personkrets respektive behovsgrupp. Tabell 4.7 visar för de deltagande kommunerna antalet i respektive personkrets per 10 000 innevånare. Det bör observeras att här också ingår registrerade personer utanför  
 LSS-personkretsarna. 
  Totalandelen stämmer alltså inte med den som angavs i tabell 1.1 ovan, som avsåg andelen med  
 LSS-insatser 
  enligt den officiella statistiken. Som man ser avviker också andelen personer med  
 LSS-personkrets 
  något, vilket kan ha flera orsaker. 
 Skillnaderna mellan kommunerna är som man kan se stora. När det gäller LSS ligger, som också framgick av tabell 1.1, Vännäs och Hedemora högst. När de funktionshindrade utanför personkret- sarna lagts till kommer dock Södertälje nära Vännäs och även Söderhamn hamnar högre än Hedemora. Nykvarn, Helsingborg och Stenungssund ligger fortfarande lägst efter det att man inklu- derat de funktionshindrade personer som ej tillhör personkret- sarna. För de flesta kommunerna är det inte fråga om ett mönster, där insatser utanför personkretsarna kompenserar  
 LSS-insatserna 
  i endera riktningen. Trollhättan kan möjligen sägas vara ett undan- tag. Södertälje har extremt många utanför personkrets, men ligger högt även när det gäller andelen inom personkretsarna. 
 178 
 SOU 2007:62 Bilaga 3 
  
 Tabell 4.7 
  
 Antal per 10 000 innevånare i respektive personkrets per kommun 
  
 Ingen 
  
 Krets 1 
  
 Krets 2 
  
 Krets 3 
  
 S:a 
  
 Totalt 
  
 Andel ej 
  
 person- 
  
 i krets 
  
 krets 
  
 Vännäs 
  
 11.9 
  
 147.6 
  
 3.6 
  
 16.7 
  
 167.9 
  
 179.8 
  
 0.0 % 
  
 Hedemora 
  
 23.9 
  
 92.3 
  
 3.9 
  
 24.5 
  
 120.6 
  
 144.5 
  
 16.5 % 
  
 Söderhamn 
  
 42.6 
  
 77.4 
  
 4.2 
  
 29.8 
  
 111.3 
  
 154.0 
  
 27.7 % 
  
 Mellerud 
  
 25.0 
  
 84.4 
  
 2.1 
  
 14.6 
  
 101.0 
  
 126.0 
  
 19.8 % 
  
 Södertälje 
  
 73.1 
  
 80.1 
  
 3.2 
  
 17.2 
  
 100.6 
  
 173.7 
  
 42.1 % 
  
 Kristinehamn 
  
 43.5 
  
 61.1 
  
 1.7 
  
 17.2 
  
 79.9 
  
 123.4 
  
 35.3 % 
  
 Piteå 
  
 36.2 
  
 67.2 
  
 2.4 
  
 21.3 
  
 91.0 
  
 127.1 
  
 28.5 % 
  
 Trollhättan 
  
 42.4 
  
 49.9 
  
 1.5 
  
 13.7 
  
 65.1 
  
 107.5 
  
 39.4 % 
  
 Finspång 
  
 18.7 
  
 60.8 
  
 2.4 
  
 24.4 
  
 87.6 
  
 106.2 
  
 17.6 % 
  
 Stenungssund 
  
 31.0 
  
 53.7 
  
 0.0 
  
 6.6 
  
 60.3 
  
 91.3 
  
 34.0 % 
  
 Helsingborg 
  
 26.2 
  
 41.3 
  
 2.5 
  
 16.3 
  
 60.0 
  
 86.2 
  
 30.4 % 
  
 Nykvarn 
  
 25.0 
  
 38.1 
  
 2.4 
  
 6.0 
  
 46.4 
  
 71.4 
  
 35.0 % 
  
 Totalt 
  
 39.3 
  
 61.7 
  
 2.5 
  
 17.4 
  
 81.6 
  
 120.9 
  
 32.5 % 
  
 I den följande tabell 4.8 visas för respektive kommun den motsva- rande andelen per 10 000 innevånare per behovsgrupp enligt den definition som redovisats ovan. De personer för vilka det saknats underlag för bestämning av behovsgrupp redovisas separat. 
 179 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tabell 4.8 Antal per 10 000 innevånare i respektive behovsgrupp per kommun 
  
 Grupp 1 
  
 Grupp 2 
  
 Grupp 3 
  
 Grupp 4 
  
 Grupp 5 
  
 Grupp 
  
 saknas 
  
 Vännäs 
  
 26.2 
  
 28.6 
  
 28.6 
  
 34.5 
  
 53.6 
  
 8.3 
  
 Hedemora 
  
 6.5 
  
 23.9 
  
 21.3 
  
 27.7 
  
 36.1 
  
 29.0 
  
 Söderhamn 
  
 16.2 
  
 14.0 
  
 26.8 
  
 25.7 
  
 30.6 
  
 40.8 
  
 Mellerud 
  
 19.8 
  
 32.3 
  
 13.5 
  
 31.3 
  
 14.6 
  
 13.5 
  
 Södertälje 
  
 39.2 
  
 33.5 
  
 22.6 
  
 19.4 
  
 17.1 
  
 41.9 
  
 Kristinehamn 
  
 20.5 
  
 16.7 
  
 10.0 
  
 11.3 
  
 14.2 
  
 50.6 
  
 Piteå 
  
 17.8 
  
 26.7 
  
 14.4 
  
 22.7 
  
 26.4 
  
 19.1 
  
 Trollhättan 
  
 2.1 
  
 9.9 
  
 17.4 
  
 16.3 
  
 15.2 
  
 46.5 
  
 Finspång 
  
 19.6 
  
 23.0 
  
 20.6 
  
 20.1 
  
 20.1 
  
 2.9 
  
 Stenungssund 
  
 3.9 
  
 21.8 
  
 12.2 
  
 12.2 
  
 15.7 
  
 25.3 
  
 Helsingborg 
  
 6.5 
  
 8.4 
  
 5.2 
  
 7.9 
  
 9.3 
  
 48.9 
  
 Nykvarn 
  
 13.1 
  
 20.2 
  
 3.6 
  
 13.1 
  
 11.9 
  
 9.5 
  
 Totalt med 
  
 15.8 
  
 18.9 
  
 14.7 
  
 16.4 
  
 17.5 
  
 37.6 
  
 behovsgrupp 
  
 Värt att notera i tabell 4.8 är att de kommuner som ligger högt när det gäller andelen i befolkningen, som tillhör personkrets, också ligger högre än de övriga med avseende på andelen i de högsta behovsgrupperna. Det verkar alltså inte vara så att dessa kommuner ligger högt beroende på att de sträckt ut definitionen av funktions- hinder till att omfatta personer med mindre grad av nedsättning. Det förefaller dock som att den stora andelen personer i Södertälje utanför personkrets huvudsakligen omfattar personer med en lägre grad av behov mätt enligt det här använda  
 LSS-index. 
  
 Som framhållits i inledningen var ett syfte med undersökningen att undersöka skillnaderna mellan kommunerna när det gäller andelen med insats och insatsens storlek givet behoven. I avsnitt 2 ovan redovisades en tabell 2.1 över andelen vårdtagare som hade olika typer av insatser per kommun. Tabellen visade på stora skill- nader mellan kommunerna i detta avseende. En orsak till dessa skillnader kan vara skillnader i behov. 
 Behovet av insatser kan uttryckas genom personkrets eller behovsgrupp eller en kombination av båda. Eftersom fördelningen på personkretsar och behovsgrupper skiljer mellan kommunerna 
 180 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 blir en jämförelse inte rättvisande om man inte tar hänsyn till dessa olikheter. Ett enkelt sätt att göra detta är att beräkna medelvärden standardiserat för personkrets eller behovsgrupp. Detta innebär att man beräknar medelvärdet av andelen med insatsen ifråga under antagandet att fördelningen på personkrets respektive behovsgrupp är densamma för alla kommunerna och lika med genomsnittet över samtliga kommuner i undersökningen. I tabellerna 4.9 och 4.10 visas först resultatet av en sådan standardiserad medelvärdesberäk- ning per personkrets avseende dels andelen med respektive insats, dels storleken av vissa insatser. 
 Tabell 4.9 Andel av vårdtagarna med olika insatser per kommun – standardiserat med avseende på personkrets 
 Insats LASS; LSS 
  
 LASS 
  
 Wood 
  
 Ledsagning 
  
 Kontakt 
  
 Avlösning 
  
 Boende 
  
 Dagl verk- 
  
 Davis 
  
 person 
  
 vuxna 
  
 samhet 
  
 Vännäs 
  
 7.5 
  
 1.1 
  
 37.5 
  
 18.8 
  
 5.8 
  
 25.5 
  
 35.9 
  
 Hedemora 
  
 18.0 
  
 21.3 
  
 1.4 
  
 27.2 
  
 1.4 
  
 22.6 
  
 29.6 
  
 Söderhamn 
  
 10.0 
  
 2.5 
  
 3.2 
  
 23.5 
  
 0.7 
  
 31.7 
  
 29.5 
  
 Mellerud 
  
 8.9 
  
 2.1 
  
 11.3 
  
 18.7 
  
 1.6 
  
 32.9 
  
 28.2 
  
 Södertälje 
  
 15.5 
  
 3.6 
  
 4.6 
  
 13.7 
  
 2.2 
  
 25.3 
  
 33.1 
  
 Kristinehamn 
  
 10.5 
  
 5.3 
  
 17.3 
  
 25.1 
  
 4.2 
  
 18.5 
  
 25.2 
  
 Piteå 
  
 15.7 
  
 2.6 
  
 16.1 
  
 17.4 
  
 3.0 
  
 21.8 
  
 24.4 
  
 Trollhättan 
  
 11.7 
  
 3.6 
  
 15.2 
  
 15.2 
  
 2.3 
  
 23.0 
  
 32.3 
  
 Finspång 
  
 13.0 
  
 2.2 
  
 1.8 
  
 22.4 
  
 1.5 
  
 24.0 
  
 22.4 
  
 Stenungssund 
  
 18.9 
  
 6.5 
  
 5.8 
  
 9.3 
  
 0.8 
  
 14.1 
  
 20.0 
  
 Helsingborg 
  
 15.3 
  
 2.5 
  
 12.3 
  
 10.5 
  
 3.9 
  
 12.9 
  
 31.3 
  
 Nykvarn 
  
 23.4 
  
 7.6 
  
 4.5 
  
 10.6 
  
 4.5 
  
 14.3 
  
 34.3 
  
 181 
 Bilaga 3 SOU 2007:62 
 Insats SoL 
  
 Hemtjänst 
  
 Bo stöd 
  
 Dagl verksamhet 
  
 Särsk boende 
  
 Vännäs 
  
 43.3 
  
 9.8 
  
 1.1 
  
 2.3 
  
 Hedemora 
  
 0.0 
  
 40.1 
  
 22.2 
  
 0.3 
  
 Söderhamn 
  
 12.6 
  
 10.8 
  
 14.8 
  
 3.8 
  
 Mellerud 
  
 18.9 
  
 4.3 
  
 0.0 
  
 3.8 
  
 Södertälje 
  
 13.6 
  
 9.5 
  
 22.4 
  
 6.4 
  
 Kristinehamn 
  
 16.4 
  
 10.5 
  
 0.0 
  
 11.2 
  
 Piteå 
  
 19.1 
  
 5.7 
  
 4.4 
  
 0.7 
  
 Trollhättan 
  
 18.8 
  
 12.4 
  
 1.9 
  
 8.7 
  
 Finspång 
  
 21.7 
  
 13.0 
  
 4.0 
  
 6.0 
  
 Stenungssund 
  
 11.5 
  
 18.3 
  
 13.8 
  
 5.7 
  
 Helsingborg 
  
 22.6 
  
 12.0 
  
 6.7 
  
 4.2 
  
 Nykvarn 
  
 1.6 
  
 15.4 
  
 24.7 
  
 4.8 
  
 Värt att notera i tabell 4.9 är först och främst de mycket stora skill- naderna i andelen med insatser även efter det att hänsyn tagits till skillnader i fördelningen på personkrets. Regelmässigt skiljer det med en faktor tre till fyra mellan de högsta och de lägsta – ibland betydligt mer. Det tycks också vara så att det utbildats olika kultu- rer när det gäller vilka insatser som ges. Vissa kommuner satsar på ledsagning och avlösning eller daglig verksamhet – i andra före- kommer dessa insatser knappast. Även när det gäller LASS, som beslutas av Försäkringskassan, är skillnaderna mycket stora – upp till fyra gånger. I vissa fall är skillnaderna så stora att man måste ifrågasätta om data är korrekta – t.ex. andelen med personlig assi- stans i Hedemora eller andelen med daglig verksamhet i Mellerud. En förklaring kan vara att insatser, som till innehållet egentligen är desamma, rubriceras på olika sätt – som t.ex. personlig assistans eller ledsagning, hemtjänst eller boendestöd. . 
 Man kan knappast se något mönster som att kommuner med hög andel personer med insatser har färre insatser per hjälpt person. Högkommunerna Vännäs, Hedemora och Söderhamn skiljer sig mycket inbördes, men har alla tre har högre andel med kontaktperson, boende vuxna och daglig  
 verksamhet-LSS 
  än genomsnittligt. Omvänt har lågkommunerna Stenungssund, Helsingborg och Nykvarn lägre andel kontaktperson, boende för vuxna och särskilt  
 boende-SoL 
  än genomsnittet men i stället högre andel med boendestöd. 
 182 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Insatsernas genomsnittliga storlek - för de personer som får insatsen – varierar, som kan man se i tabell 4.10, också i hög grad mellan kommunerna även efter standardisering per personkrets. Variationen är relativt måttlig när det gäller antal timmar LASS per vecka, men betydligt högre för personlig assistans, där speciellt Hedemora står ut, avlösning och ledsagning. Också för hemtjänst är variationen stor även om man utesluter Hedemora, som inte rapporterar några insatser av detta slag. Liksom tidigare är skillna- derna stora även bland hög- kommunerna, medan  
 låg-kommu- 
  nerna uppvisar en mer samlad bild med genomgående mindre insat- ser än genomsnittligt utom för LASS. 
  
 Tabell 4.10 
  
 Genomsnittligt antal timmar/vecka av olika insatser för de med 
  
 insatsen 
  
 per kommun – standardiserat med avseende på personkrets 
  
 Insats 
  
 LASS 
  
 Pers ass 
  
 Bullock. 
  
 Avlösning 
  
 Hemtjänst 
  
 Vännäs 
  
 83.9 
  
 45.4 
  
 4.4 
  
 17.1 
  
 4.6 
  
 Hedemora 
  
 107.6 
  
 80.4 
  
 2.4 
  
 7.0 
  
 0.0 
  
 Söderhamn 
  
 88.8 
  
 27.2 
  
 6.3 
  
 13.2 
  
 13.8 
  
 Mellerud 
  
 96.3 
  
 28.7 
  
 7.8 
  
 5.2 
  
 4.0 
  
 Södertälje 
  
 126.7 
  
 26.8 
  
 6.0 
  
 8.0 
  
 13.4 
  
 Kristinehamn 
  
 106.0 
  
 26.5 
  
 6.6 
  
 6.7 
  
 4.0 
  
 Piteå 
  
 119.9 
  
 27.3 
  
 5.0 
  
 5.1 
  
 7.3 
  
 Trollhättan 
  
 84.4 
  
 53.9 
  
 7.4 
  
 7.1 
  
 9.9 
  
 Finspång 
  
 104.5 
  
 26.4 
  
 3.4 
  
 5.0 
  
 6.3 
  
 Stenungssund 
  
 84.8 
  
 30.6 
  
 3.3 
  
 6.5 
  
 6.5 
  
 Helsingborg 
  
 97.2 
  
 31.6 
  
 4.3 
  
 4.8 
  
 6.3 
  
 Nykvarn 
  
 109.6 
  
 31.4 
  
 3.8 
  
 2.0 
  
 4.1 
  
 Totalt 
  
 106.3 
  
 43.8 
  
 5.1 
  
 7.6 
  
 9.0 
  
 Ett annat sätt att jämföra kommunernas insatser med hänsynsta- gande till skillnaderna i behov är att beräkna standardiserade medelvärden med avseende på behovsgrupp. En begränsning härvidlag är tyvärr det ovan nämnda bortfallet. Detta påverkar framförallt andelen med boende för vuxna och daglig verksamhet- LSS som överskattas. I övrigt saknar bortfallet nämnvärd inverkan. Tabell 4.11 visar resultatet i vad avser andelen med olika typer av insatser. 
 183 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tabell 4.11 Andel av vårdtagarna med olika insatser per kommun - standardiserat med avseende på behovsgrupp 
 Insats LASS; LSS 
  
 LASS 
  
 Personlig 
  
 Ledsag- 
  
 Kontakt 
  
 Avlös- 
  
 Boende 
  
 Dagl verk- 
  
 assistans 
  
 ning 
  
 pers 
  
 ning 
  
 vuxna 
  
 verksamhet 
  
 Vännäs 
  
 6.1 
  
 1.4 
  
 54.8 
  
 32.0 
  
 8.7 
  
 38.7 
  
 56.9 
  
 Hedemora 
  
 18.8 
  
 22.7 
  
 1.0 
  
 26.9 
  
 0.5 
  
 27.1 
  
 33.9 
  
 Söderhamn 
  
 14.3 
  
 3.6 
  
 1.4 
  
 18.8 
  
 0.8 
  
 40.5 
  
 29.4 
  
 Mellerud 
  
 14.8 
  
 1.7 
  
 5.9 
  
 20.9 
  
 0.6 
  
 45.7 
  
 36.4 
  
 Södertälje 
  
 13.1 
  
 4.8 
  
 4.1 
  
 13.1 
  
 1.5 
  
 28.1 
  
 33.5 
  
 Kristinehamn 
  
 18.4 
  
 8.3 
  
 20.4 
  
 33.0 
  
 2.9 
  
 32.1 
  
 39.7 
  
 Piteå 
  
 18.6 
  
 3.5 
  
 12.2 
  
 14.2 
  
 3.5 
  
 26.2 
  
 29.3 
  
 Trollhättan 
  
 11.7 
  
 3.7 
  
 13.4 
  
 19.1 
  
 1.3 
  
 27.3 
  
 46.4 
  
 Finspång 
  
 17.5 
  
 3.3 
  
 2.3 
  
 25.8 
  
 1.4 
  
 30.8 
  
 24.8 
  
 Stenungssund 
  
 13.1 
  
 5.3 
  
 3.6 
  
 7.3 
  
 0.0 
  
 19.8 
  
 23.3 
  
 Helsingborg 
  
 12.5 
  
 5.3 
  
 14.1 
  
 10.5 
  
 3.4 
  
 30.6 
  
 33.3 
  
 Nykvarn 
  
 24.4 
  
 11.6 
  
 7.2 
  
 10.6 
  
 1.8 
  
 9.8 
  
 32.3 
  
 Insats SoL 
  
 Hemtjänst 
  
 Boende stöd 
  
 Dagl  
 verk-samhet 
  
 Särsk boende 
  
 Vännäs 
  
 12.5 
  
 0.0 
  
 1.5 
  
 3.2 
  
 Hedemora 
  
 0.0 
  
 41.1 
  
 21.5 
  
 0.0 
  
 Söderhamn 
  
 17.7 
  
 16.1 
  
 8.7 
  
 4.3 
  
 Mellerud 
  
 13.3 
  
 3.7 
  
 0.0 
  
 12.7 
  
 Södertälje 
  
 20.4 
  
 8.7 
  
 21.2 
  
 6.8 
  
 Kristinehamn 
  
 4.6 
  
 2.7 
  
 0.0 
  
 13.7 
  
 Piteå 
  
 19.2 
  
 6.3 
  
 3.1 
  
 7.3 
  
 Trollhättan 
  
 4.0 
  
 23.7 
  
 3.3 
  
 8.4 
  
 Finspång 
  
 14.7 
  
 8.7 
  
 5.6 
  
 4.1 
  
 Stenungssund 
  
 17.6 
  
 21.3 
  
 15.8 
  
 8.3 
  
 Helsingborg 
  
 27.7 
  
 0.2 
  
 5.3 
  
 9.2 
  
 Nykvarn 
  
 1.8 
  
 18.2 
  
 31.8 
  
 9.3 
  
 Resultatet skiljer inte på något avgörande sätt från det som visades i tabell 4.9 även om enskilda siffror kan avvika. Fortfarande handlar det om mycket stora skillnader mellan kommunerna - skillnaderna är snarare större än de tidigare visade. Genom att fördelningen på personkrets och behovsgrupp skiljer sig mellan kommunerna 
 184 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 påverkas resultaten i olika riktningar beroende på om standardise- ringen görs med avseende på den ena eller den andra faktorn. 
 Motsvarande resultat avseende insatsernas storlek visas i tabell 4.12. 
  
 Tabell 4.12 
  
 Genomsnittligt antal timmar/vecka av olika insatser för de med 
  
 insatsen 
  
 per kommun - standardiserat med avseende på behovsgrupp 
  
 Insatstyp 
  
 LASS 
  
 Pers ass 
  
 Ledsag 
  
 Avlösn 
  
 Hemtjänst 
  
 Vännäs 
  
 90.3 
  
 47.5 
  
 2.8 
  
 14.5 
  
 7.8 
  
 Hedemora 
  
 117.0 
  
 74.4 
  
 4.2 
  
 9.4 
  
 0.0 
  
 Söderhamn 
  
 91.1 
  
 26.7 
  
 6.6 
  
 14.5 
  
 14.2 
  
 Mellerud 
  
 94.5 
  
 37.7 
  
 9.8 
  
 8.3 
  
 4.6 
  
 Södertälje 
  
 127.2 
  
 24.7 
  
 5.7 
  
 7.6 
  
 13.9 
  
 Kristinehamn 
  
 106.1 
  
 27.4 
  
 5.3 
  
 8.2 
  
 4.5 
  
 Piteå 
  
 118.9 
  
 32.7 
  
 4.7 
  
 4.9 
  
 7.1 
  
 Trollhättan 
  
 80.0 
  
 41.6 
  
 6.7 
  
 4.2 
  
 8.0 
  
 Finspång 
  
 111.6 
  
 25.3 
  
 3.7 
  
 7.8 
  
 6.4 
  
 Stenungssund 
  
 85.3 
  
 29.4 
  
 3.4 
  
 5.6 
  
 Helsingborg 
  
 83.5 
  
 28.2 
  
 4.2 
  
 4.4 
  
 9.1 
  
 Nykvarn 
  
 116.1 
  
 44.1 
  
 6.5 
  
 7.0 
  
 8.2 
  
 Bilden är här densamma som visats ovan i tabell 4.10. Avvikelserna är måttliga med avseende på  
 LASS-insatserna, 
  men betydligt större för de övriga typerna av insatser. Vissa kommuner får här högre värden, andra lägre men helhetsbilden av variation förändras inte. 
 Som sammanfattning av resultatet i tabell  
 4.9–4.12 
  kan man konstatera att det är uppenbart att skillnaderna mellan kommu- nerna i andelen med respektive insats och insatsernas omfattning inte kan förklaras med skillnader i behov vare sig detta uttrycks som fördelning på personkrets eller behovsgrupp. Det andra frågan, som ställdes i inledningen gällde de individuella variatio- nerna givet något mått på behovet. Detta tas upp i följande avsnitt med behovet uttryckt dels som personkrets, dels som behovs- grupp. 
 185 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 5 
  
 Individuella variationer i insatserna storlek givet behovet 
  
 5.1 
  
 Behovet uttryckt som personkrets 
  
 Den individuella variationen i antalet insatstimmar vecka per personkrets för de som fått insatsen framgår av tabell 5.1 nedan. Värdena P5, P25, P75 samt P95 avser det värde som 5 % respektive 25 %, 75 % och 95 % av hjälptagarna understiger. Detta innebär att 90 % ligger mellan P5- och  
 P95-värdena 
  samt 50 % mellan P25- och  
 P75-värdena. 
  
 Tabell 5.1 Individuell variation - percentiler för antal timmar/vecka för de med insatsen per personkrets 
  
 LASS 
  
 Personlig assistans 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Ingen 
  
 40 
  
 49 
  
 151 
  
 160 
  
 20 
  
 20 
  
 69 
  
 69 
  
 Krets 1 
  
 40 
  
 65 
  
 126 
  
 203 
  
 8 
  
 20 
  
 50 
  
 127 
  
 Krets 2 
  
 46 
  
 98 
  
 198 
  
 281 
  
 16 
  
 40 
  
 92 
  
 105 
  
 Krets 3 
  
 35 
  
 56 
  
 135 
  
 232 
  
 10 
  
 20 
  
 47 
  
 134 
  
 Totalt 
  
 38 
  
 60 
  
 133 
  
 231 
  
 9 
  
 20 
  
 52 
  
 127 
  
 Avlösarservice 
  
 Ledsagarservice 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Ingen 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 1 
  
 20 
  
 20 
  
 Krets 1 
  
 2 
  
 4 
  
 9 
  
 24 
  
 1 
  
 2 
  
 5 
  
 10 
  
 Krets 2 
  
 5 
  
 5 
  
 5 
  
 5 
  
 2 
  
 4 
  
 10 
  
 20 
  
 Krets 3 
  
 2 
  
 4 
  
 8 
  
 16 
  
 3 
  
 4 
  
 9 
  
 15 
  
 Totalt 
  
 2 
  
 4 
  
 9 
  
 24 
  
 1 
  
 3 
  
 6 
  
 12 
  
 Hemtjänst 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Ingen 
  
 1 
  
 2 
  
 11 
  
 30 
  
 Krets 1 
  
 1 
  
 3 
  
 14 
  
 40 
  
 Krets 2 
  
 2 
  
 3 
  
 13 
  
 23 
  
 Krets 3 
  
 1 
  
 4 
  
 15 
  
 40 
  
 Totalt 
  
 1 
  
 2 
  
 11 
  
 30 
  
 Det är här slående hur vida intervallen är för samtliga typer av insatser. Genomgående är  
 P75-värdet 
  dubbelt så stort eller mer som  
 P25-värdet 
  och  
 P95-värdet 
 5–10 
  gånger högre än  
 P5-värdet. 
  
 186 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Variationen i timmar avlösarservice för personkrets 2 är dock obetydlig. Skillnaderna mellan personkretserna är på några undantag när små och också här gäller samma mönster i stort sett genomgående. Såväl maximi- som minimiinsatser är på i stort sett samma nivå oavsett personkrets. Ett undantag är personkrets 2, som avviker från de övriga genom större maximala  
 LASS-insatser. 
  Det omvända gäller för dem som står utanför personkrets när det gäller LASS och personlig assistans. Dock skall man hålla i minnet att det senare rör sig om mycket få personer. De individuella skillnaderna är alltså betydligt större än skillnaderna som genomsnitt mellan personkretsarna (jfr också tabell 4.3). Variationen förblir i stort sett lika stor om man kontrollerar för personkrets som om man inte gör det! 
 Ett likartat resultat får man om man i stället jämför per behovs- grupp. Som framgår av tabell 5.2 skiljer sig dock här grupp 1 tydligt från de övriga grupperna genom dels lägre insatser, dels något mindre spännvidd. För de övriga behovsgrupperna är mönstret ungefär detsamma som visades ovan i tabell 5.1. Även här är spänn- vidden mellan P25- och  
 P75-värdet 
  två gånger eller mera i de allra flesta fall och  
 P95-värdena 
  är  
 5–10 
  gånger högre än  
 P5-värdena. 
  Inte heller att kontrollera för behovsgrupp resulterar alltså i någon minskad variation! 
 187 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Tabell 5.2 Individuell variation - percentiler för antal timmar/vecka för de med insatsen per behovsgrupp 
  
 LASS 
  
 Personlig assistans 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Grupp 1 
  
 24 
  
 24 
  
 35 
  
 35 
  
 7 
  
 10 
  
 20 
  
 23 
  
 Grupp 2 
  
 38 
  
 56 
  
 112 
  
 212 
  
 10 
  
 17 
  
 35 
  
 134 
  
 Grupp 3 
  
 30 
  
 53 
  
 112 
  
 205 
  
 8 
  
 18 
  
 32 
  
 94 
  
 Grupp 4 
  
 38 
  
 52 
  
 112 
  
 173 
  
 10 
  
 15 
  
 45 
  
 99 
  
 Grupp 5 
  
 40 
  
 63 
  
 140 
  
 267 
  
 9 
  
 20 
  
 75 
  
 239 
  
 Avlösarservice 
  
 Ledsagarservice 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Grupp 1 
  
 4 
  
 4 
  
 9 
  
 9 
  
 1 
  
 3 
  
 6 
  
 13 
  
 Grupp 2 
  
 2 
  
 3 
  
 5 
  
 12 
  
 1 
  
 2 
  
 5 
  
 10 
  
 Grupp 3 
  
 1 
  
 4 
  
 10 
  
 35 
  
 2 
  
 3 
  
 6 
  
 15 
  
 Grupp 4 
  
 2 
  
 5 
  
 8 
  
 10 
  
 1 
  
 3 
  
 5 
  
 15 
  
 Grupp 5 
  
 3 
  
 5 
  
 24 
  
 48 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 12 
  
 Hemtjänst 
  
 P5 
  
 P25 
  
 P75 
  
 P95 
  
 Grupp 1 
  
 1 
  
 2 
  
 6 
  
 20 
  
 Grupp 2 
  
 1 
  
 2 
  
 10 
  
 30 
  
 Grupp 3 
  
 1 
  
 3 
  
 19 
  
 30 
  
 Grupp 4 
  
 1 
  
 3 
  
 17 
  
 41 
  
 Grupp 5 
  
 1 
  
 5 
  
 20 
  
 46 
  
 6 Sammanfattning av resultat och diskussion 
 Som framhölls i inledningen har fältundersökningen 2006 avseende kommunernas  
 LSS-verksamhet 
  haft tre syften: 
  
 att bestämma vilka och hur stora insatser en person som genomsnitt får givet olika grad/typ av funktionshinder. 
  
 att kartlägga variationer mellan kommunerna när det gäller insatsernas omfattning givet olika mått på behoven samt 
  
 att belysa den individuella variationen i insatser givet behovs- mått. 
  
 För att ge en helhetsbild av den kommunala servicen till de funk- tionshindrade personer har undersökningen inte enbart varit begränsad till dem med  
 LSS-insatser 
  utan också omfattat de under 65 år, som enbart har  
 SoL-insatser 
  eller insatser enligt lagen om 
 188 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 personlig assistans (LASS). Denna grupp omfattade omkring en tredjedel av de registrerade personerna. 
 Som mått på behovet har dels använts indelningen i personkrets enligt  
 LSS-lagen, 
  dels en indelning i fem behovsgrupper som skapats med hjälp av ett index. Detta index – benämnt  
 LSS-index 
  – består av tre komponenter avseende  
 ADL-beroende, 
  rörelsehinder och kommunikativa hinder. Den senare komponenten innefattar variabler, som beskriver behov av tillsyn, svårhanterligt beteende, kommunikation, syn och hörsel. De båda behovsmåtten har i resultatredovisningen använts parallellt. Det är också möjligt att kombinera dem för en mer ingående analys. Tyvärr finns det ett relativt stort bortfall när det gäller index, eftersom det på den korta undersökningstiden inte varit möjligt att kräva in uppgifter, som inte tidigare varit kända i kommunen. 
 Resultatet av undersökningen visar att det råder ganska stora skillnader mellan personkretsarna när det gäller graden av funktionsnedsättning. Personer i personkrets 2 (personer med hjärnskada som erhållits vid vuxen ålder) är som genomsnitt mer nedsatta än personer i övriga personkretsar. När det gäller kom- munikativa hinder är dock personkrets 1 (utvecklingsstörda) som genomsnitt mer nedsatta. Minst nedsatta är de som inte tillhör någon personkrets enligt LSS. 
 Antalet  
 LSS-insatser 
  per person är högst i personkrets 1 och – naturligt nog – lägst bland dem som inte tillhör personkrets, där det endast förekommer enstaka  
 LSS-insatser. 
 SoL-insatser 
  bland dem som tillhör  
 LSS-personkretsen 
  är betydligt vanligare. Insats- profilen skiljer ganska starkt mellan personkretsarna: LASS är van- ligast förekommande i krets 2 och 3 (övriga med varaktiga, bety- dande funktionshinder), personlig assistans i krets 3, kontaktper- son, avlösarservice och korttidsvistelse samt boende för vuxna och daglig  
 verksamhet-LSS 
  i krets 1, verksamheter enligt SoL (hem- tjänst, boendestöd, daglig verksamhet och särskilt boende) bland dem utanför personkretsen. Omfattningen av insatserna – uttryckt som genomsnitt timmar per vecka för de med insatsen – skiljer dock som genomsnitt inte mycket mellan personkretsarna. 
 Delar man i stället upp de undersökta personerna efter behovs- grupp (för dem som sådan grupp gått att fastställa) finner man inga större skillnader i antalet  
 LSS-insatser 
  utom när det gäller den lägsta behovsgruppen som domineras av personer utanför person- krets. Däremot skiljer andelen med LASS och personlig assistans starkt mellan behovsgrupperna. Genomgående är dock skillnaderna 
 189 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 i andelen med insatser mycket mindre mellan behovsgrupperna än mellan personkretsarna. Det omvända gäller dock när man jämför insatsernas storlek för dem som får insatser. Där skiljer ganska starkt beroende på behovsgrupp. Detta gäller i särskilt hög grad LASS, personlig assistans, avlösningsservice och hemtjänst. 
 Jämförelserna mellan kommunerna har avsett dels andelen av de registrerade, som haft olika typer av insatser, dels insatserna omfattning för de som fått respektive insats. De deltagande kom- munerna skiljer sig starkt när det gäller andelen i befolkningen som får  
 LSS-insatser. 
  Inkluderandet av de funktionshindrade med enbart  
 SoL-insatser 
  har inte förändrat denna bild nämnvärt. Rangordningen mellan kommunerna i detta avseende förblir också i stort sett i stort sett oförändrad. Kommunerna skiljer sig inte bara genom olika andel av befolkningen med insats utan också genom fördelningen av de hjälpta personerna med avseende på behov. Det är dock inte så att kommuner med hög andel personer med insatser har en lägre andel hjälpta personer i de högsta behovsgrupperna. 
 För att jämförelsen skall vara så rättvisande som möjligt har medelvärden av andelen med insats respektive insatsens storlek beräknats standardiserat för personkrets respektive behovsgrupp. Detta innebär att man beräknar det värde som skulle ha erhållits, om samtliga kommuner haft samma fördelning av de registrerade personerna med avseende på respektive behovsmått. 
 Oavsett om standardiseringen gjorts med avseende på det ena eller det andra behovsmåttet är dock resultatet ensartat. Det råder mycket stora skillnader mellan kommunerna mellan kommunerna såväl när det gäller behoven av insatser, de insatser man får och hur stora insatser man får givet behov. Skillnaderna förefaller större när man standardiserar per behovsgrupp än per personkrets. En del av dessa skillnader kan förmodligen förklaras med att liknande verk- samheter rubriceras på olika sätt. Det verkar också finnas en tendens att kommuner, där en låg andel av befolkningen får insat- ser, också ger insatserna i mindre omfattning. Detta gäller i första hand personlig assistans, avlösning och hemtjänst. För övriga insat- ser är tendensen mindre klar. Ytterligare kunskap om samspelet mellan insats, personkrets och behovsgrupp skulle man kunna få genom att analysera insatserna per personkrets och behovsgrupp. 
 Det tredje syftet med undersökningen var att undersöka de individuella skillnaderna i tilldelningen av insatser givet behovet. Som tidigare har som mått på detta behov använts dels person- kretsen (inkl. utanför personkrets) dels behovsgruppen. Under- 
 190 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 sökningen visar här återigen på mycket stora skillnader i insatsernas omfattning vid samma behovsnivå. Ett mått på dessa skillnader är förhållandet mellan den tredje (P75) och första (P25) kvartilen. Genomgående visar det sig här att denna kvot uppgår till det dubbla eller mer. Mellan 95:te och 5:te percentilen är motsvarande kvot genomgående  
 5–10 
  gånger – oberoende av insats och behovs- mått! 
 Frågan är nu vilka slutsatser som är berättigade att dra av här presenterade resultat. Undersökningen får betraktas som hygglig representativ för alla Sveriges kommuner. De deltagande kommu- nerna ligger i olika delar av landet och såväl glesbygd som stads- bygd finns representerade. Det finns kommuner med mycket hög andel med  
 LSS-insatser 
  och kommuner med låg andel. Inga större problem har inrapporterats vid genomförandet av i undersök- ningen. Antalet undersökta personer överstiger i allmänhet antalet enligt Socialstyrelsens statistik, vilket tyder på att det inte är fråga om något betydande bortfall. 
 Bortfallet när det gäller behovsgrupp påverkar knappast under- sökningens huvudresultat. En kontroll av bortfallet visar att det fördelar sig på personkrets och insatser ungefär som övriga perso- ner. Även insatserna är fördelade på i stort sett samma sätt. Ett undantag är boende för vuxna, där andelen i bortfallet som har denna insats är mycket lägre än genomsnittligt. Detsamma gäller fast i mindre grad daglig verksamhet enligt LSS. 
 Sammantaget förefaller undersökningen genomförd på ett till- förlitligt sätt och resultaten såsom de här presenterats trovärdiga. Den återstående frågan blir då: Vad är det som gör att skillnaderna i här studerade avseenden förefaller så stora? 
 Det som här ligger närmast till hands att ifrågasätta är beskriv- ningen av behovet. Personkrets är en indelning som i sig inte säger något om behovet av insatser – en hjärnskada för en person i personkrets 2 kan vara mer eller mindre allvarlig, en utvecklings- störning för en person i krets 1 mer eller mindre grav. Inte desto mindre ser man på genomsnittsnivå stora skillnader mellan person- kretsarna i såväl andelen med olika insatser som – fast i något mindre grad – insatsernas omfattning. Givet att varje personkrets har samma sammansättning med avseende på behov i de olika kommunerna borde standardisering med avseende på fördelningen på personkrets leda till likartade insatser. Men så har uppenbarligen inte skett! 
 191 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Indelningen i behovsgrupper är gjord utgående från ett index sammansatt av 11 olika variabler, som tillsammans avser att beskriva behovet av insatser. Urvalet av variabler bygger till en del på en lång vetenskaplig tradition när det gäller äldreomsorg och rehabilitering och till en del på diskussioner med kommunala före- trädare för  
 LSS-verksamheten. 
  Det är givetvis mycket svårt att fånga in den komplicerade behovsbilden hos funktionshindrade personer, som kan ha problem av mycket mångskiftande slag. Detta var en viktig anledning till att komplettera behovsbeskriv- ningen med personkrets. Men det faktum att insatserna skiljer starkt mellan de fem behovsgrupper, som skapats utgående från indexet, pekar dock på att indexet och gruppindelningen säger något om behoven av insatser – åtminstone på genomsnittlig nivå. Viktigt i sammanhanget är att söka fastställa om något väsentligt saknas i behovsbeskrivningen, som skulle kunna göra den mer uttömmande. Det faktum att man genomgående får ganska låga förklaringsvärden, när det gäller regressionsanalyser av insatser mot de variabler och index, som avser beskriva behov, talar för att det kanske saknas något i beskrivningen av behovet. 
 Givetvis kan ingen förvänta sig att tilldelningen av  
 LSS-insatser 
  skulle kunna vara automatisk process, som bygger på ett matema- tiskt samband med ett behovsindex. Men det kan ändå finnas anledning att fråga sig om de skillnader – mellan kommuner och individuellt – som här kunnat observeras är rimliga. Om man finner att så knappast kan vara fallet blir naturligtvis nästa fråga om detta är något som behöver ändras på och i så fall hur. Något förvånande är det ändå att en rättighetslagstiftning ger så skiftande utfall! 
 Den genomförda fältundersökningen 2006 innebar insamling av ett unikt material för beskrivning och analys av  
 LSS-verksamheten. 
  De resultat som här presenterats utgör bara en ringa del av all information och kunskap som skulle kunna tas fram med detta material. Resultatet har därför ställts till de deltagande kommuner- nas förfogande för fortsatta analyser. Det förefaller också angeläget att sådana fortsatta analyser även görs på riksnivå. 
 192 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Anvisningar för ifyllandet av blankett vid fältundersökning avseende personer med funktionshinder som har LSS- och/eller  
 SoL-insatser 
  
 Undersökningen skall omfatta samtliga i kommunen bosatta personer med  
 LSS-insatser 
  samt alla personer under 65 år med SoL- insatser. Personer som enbart har matdistribution, trygghetslarm eller färdtjänst omfattas dock ej. Uppgifterna skall avse förhållan- dena per den 1 september 2006. 
 Uppgifter om ålder, kön mm, insatser enligt LSS respektive SoL och funktionsnedsättning skall fyllas i med en rad på blanketten per vårdtagare. Varje blankett rymmer 20 vårdtagare. Det är viktigt att alla uppgifter fylls i, eftersom det annars inte är möjligt att utnyttja informationen i beräkningarna. 
  
 Löpnummer 
 : Från 0 till 9 999 enligt det system kommunen finner lämpligt. Avser att i möjligaste mån eliminera dubbelregistrering. 
  
 Födelseår 
 :: Anges med två siffror (dvs. ej hundratal). 
  
 Kön 
 : Kvinna = K; Man = M. 
  
 Insatser enligt LASS 
 : Anges med timmar per vecka 
  
 Insatser enligt LSS 
 : 
  
 Personlig assistans: 
  
 Anges med timmar per vecka (0 om ej insats). 
  
 Ledsagarservice: 
  
 Anges med timmar per vecka (0 om ej insats). 
  
 Kontaktperson: 
  
 Anges med kryss 
  
 Avlösarservice: 
  
 Anges med timmar per vecka (0 om ej insats). 
  
 Korttidsvistelse: 
  
 Anges med antal dygn per månad 
  
 Korttidstillsyn: 
  
 Anges med kryss 
  
 Boende, barn: 
  
 Anges med kryss 
  
 Boende, vuxna: 
  
 Anges med kryss 
  
 Daglig verksamhet: 
  
 Anges med kryss 
  
 193 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2007:62 
  
 Insatser enligt SoL: 
  
 Hemtjänst : 
  
 Biståndsbeviljad insats i ordinärt boende 
  
 eller serviceboende - anges med timmar per 
  
 vecka 
  
 Boendestöd:: 
  
 Anges med kryss 
  
 Daglig verksamhet: 
  
 Anges med kryss 
  
 Särskilt boende: 
  
 Biståndsbeviljat boende med heldygns- 
  
 omsorg – anges med kryss 
  
 Personkrets:  
 Anges med siffra enligt LSS definition 
  
 ADLberoende:  
 Avser begränsningar i aktiviteter för dagligt liv. För varje variabel anges 
  
 Oberoende 
  
 = 0 
  
 Delvis 
  
 = 1 
  
 beroende 
  
 Helt 
  
 = 2enligt nedanstående definitioner. Beroende 
  
 beroende 
  
 även om personen i och för sig kan utföra uppgiften 
  
 men av olika skäl ändå inte gör det: 
  
 Bad och 
  
 innebär att ta sig till tvättplatsen och rengöra hela 
  
 dusch 
  
 kroppen, med tvättlapp vid handfat, i badkar eller 
  
 dusch. 
  
 Oberoende 
  
 = tar sig själv till handfatet eller i och ur badkaret 
  
 (ev med hjälp av stödhandtag etc) och tvättar sig 
  
 själv utan hjälp (även ryggen) och behöver inte 
  
 någon tillsyn av trygghetsskäl. 
  
 Delvis 
  
 = får tvätthjälp med ryggen 
  
 beroende 
  
 Beroende 
  
 = får hjälp att ta sig till tvättplats eller vatten fram- 
  
 buret, tillsyn i dusch, hjälp med fötter och/eller 
  
 underlivet alternativt total hjälp. 
  
 Klädsel 
  
 avser av- och påklädning, dvs. att ta sig till skåp och 
  
 lådor, klä på och av sig 
  
 Oberoende 
  
 = hämtar själv kläder, klär på och av sig (även ytter- 
  
 kläder), skor och strumpor (knytande av skor får 
  
 undvikas). 
  
 Delvis 
  
 = får hjälp att ta på sig strumpor och ev. att knyta 
  
 beroende 
  
 skor. 
  
 Beroende 
  
 = får hjälp att hämta kläder, eller med 
  
 194 
 SOU 2007:62 Bilaga 3 
  
 på/avklädning, eller förblir ofullständigt klädd, eller 
  
 total hjälp. 
  
 Toalett 
  
 innebär att ta sig till toalettrummet, komma på och 
  
 av toalettstolen, torka sig och ordna kläderna. 
  
 Oberoende 
  
 = kan själv utan hjälp göra detta – ev. med hjälp av 
  
 käpp, gåstol, rollator etc. kan använda ev. nattkärl 
  
 eller toalettstol nattetid och tömma detta. 
  
 Delvis 
  
 = får hjälp att ta sig till toaletten, eller med något av 
  
 beroende 
  
 ovanstående 
  
 Beroende 
  
 = får hjälp/övervakning, kan inte ta sig till toaletten 
  
 eller använder bäcken,blöja eller rullandet toalett- 
  
 stol. 
  
 Förflyttning 
  
 (inkl. uppstigning /sänggående) innebär att ta sig 
  
 i/ur sängen och från säng till stol. 
  
 Oberoende 
  
 = kan själv utan hjälp kan göra detta – ev. med hjälp 
  
 av stöd (käpp, gåstol, sängstolpe etc..). 
  
 Delvis 
  
 = får hjälp av en annan person, obs ej två personer. 
  
 beroende 
  
 Beroende 
  
 = sängbunden, kan eller får ej lämna sängen, eller 
  
 behöver lyftas av två personer. 
  
 Födointag 
  
 innebär att få maten från tallrik eller motsv. in i 
  
 munnen (hygien/bordskick räknas ej). 
  
 Oberoende 
  
 = kan själv föra in maten i munnen och sväljer. 
  
 Delvis 
  
 = hjälp med att skära kött, öppna förpackningar. 
  
 beroende 
  
 Beroende 
  
 = hjälp med att få in maten i munnen eller sond- 
  
 matas, eller har näringsdropp. 
  
 Rörelsehinder 
 : Avser förmågan att röra sig utomhus 
  
 respektive inomhus med eller utan hjälpme- 
  
 del 
  
 Inga rörelsehinder 
  
 = 0 
  
 Kan gå utomhus med hjälpmedel (käpp, rol- 
  
 = 1 
  
 lator) och klarar mindre trappor 
  
 Kan röra sig inomhus med hjälpmedel, men 
  
 = 2 
  
 195 
  
 Bilaga 3 SOU 2007:62 
 klarar ej trappor eller förflyttning utomhus (rullstol om personen själv kan manövrera den och själv ta sig i och ur) 
 Beroende av levande stöd och/eller rullstols- = 3 buren (och ej i stånd att själv manövrera 
 denna eller ta sig i och ur) eller sängbunden 
  
 Kommunikation  
 : 
  
 Kommunicerar med lätthet, förstår och är 
  
 = 0 
  
 lättförstådd 
  
 Har vissa svårigheter att förstå, men kan 
  
 = 1 
  
 uttrycka själv 
  
 Har stora svårigheter att förstå men kan 
  
 = 2 
  
 uttrycka sina basala behov el. besvara enkla 
  
 frågor 
  
 Kan inte kommunicera - vare sig förstå eller 
  
 = 3 
  
 uttrycka 
  
 Behov av särskild tillsyn 
 : Anges med kryss 
  
 Svårhanterligt beteende 
 : 
  
 Har det under den senaste månaden förekommit beteende hos per- sonen som upplevs som svåra att hantera i den dagliga omvårdnan- den 
  
 Nej 
  
 = 0 
  
 Lätta – tillfälliga problem 
  
 = 1 
  
 Svåra – periodvisa problem 
  
 = 2 
  
 Mycket svåra – ständiga problem 
  
 = 3 
  
 Syn 
 : 
  
 Ser bra med el. utan hjälpmedel 
  
 = 0 
  
 Nedsatt syn men ser tillräckligt bra för 
  
 = 1 
  
 att klara sin ADL 
  
 Ser endast konturer och behöver hjälp 
  
 = 2 
  
 för att sköta sin ADL 
  
 Blind 
  
 = 3 
  
 Hörsel 
 : 
  
 Hör bra med el. utan hjälpmedel 
  
 = 0 
  
 Hör om man talar med hög röst 
  
 = 1 
  
 196 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 3 
  
 Hör endast om man skriker el. endast 
  
 = 2 
  
 vissa ord 
  
 Döv 
  
 = 3 
  
 197 
 Undersökning: Personer med funktionshinder, 2006 
  
 Kommun: 
  
 Enhet: 
  
 Handläggare: 
  
 Personuppgifter 
  
 Insats enl LSS 
  
 Insats enl SoL 
  
 Funktionsnedsättning 
  
 Löpnr 
  
 Födelse- 
  
 Kön 
  
 LASS 
  
 Wood 
  
 Ledsag 
  
 Kontakt 
  
 Avlös. 
  
 Korttid- 
  
 Korttid- 
  
 Boende 
  
 Boende 
  
 Daglig 
  
 Hem- 
  
 Boende- 
  
 Daglig 
  
 Särsk 
  
 Person- 
  
 ADL - beroende 
  
 Rörelse 
  
 Behov 
  
 Svårhan 
  
 Kommun 
  
 Syn 
  
 Hörsel 
  
 år 
  
 ass 
  
 service 
  
 person 
  
 service 
  
 vistelse 
  
 tillsyn 
  
 barn 
  
 vuxna 
  
 verksam 
  
 tjänst 
  
 stöd 
  
 verksam 
  
 boende 
  
 krets 
  
 Bad o d 
  
 Klädsel 
  
 Toalett 
  
 Förflyttn 
  
 Födointa 
  
 hinder 
  
 av tillsy 
  
 beteend 
  
 kation 
  
 Bilaga 4 
 Genomgång av möjliga faktorer för ett nationellt utjämningssystem för kommunernas  
 LSS-insatser 
  
 Hudson 
 1 Inledning 
 En grundprincip i det kommunala kostnadsutjämningssystemet är att de faktorer som ligger till grund för utjämningsberäkningarna skall vara opåverkbara från kommunens sida. Denna princip har visat sig mycket svår att följa i utjämningssystemet för  
 LSS-verk- 
  samheten. Detta har till stor del historiska orsaker. Genom att verksamheten tidigare låg inom landstingens ansvar och ofta var koncentrerad till större enheter blev fördelningen mellan kommu- nerna  
 inom  
 länen mycket ojämn. Ojämnheten har sedan legat kvar och även förstärkts genom specialiserad inriktning på olika typer av omsorgsbehov. Till följd härav har utjämningen måst bygga på beslut som kommunen har fattat och de redovisade kostnaderna för kommunernas verksamhet, vilka givetvis inte alls är opåverk- bara. 
 Eftersom detta inte är en tillfredsställande lösning kvarstår ett starkt önskemål att söka bestämma opåverkbara faktorer till grund för utjämningen. I departementsskrivelsen Utjämning av kostnads- skillnader för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) analyseras möj- liga faktorer för en nationell utjämning – bl.a. koppling till social- försäkringssystemet. Det finns ett behov av att gå tillbaka till dessa analyser och återigen inventera möjligheterna att bestämma kost- nadspåverkande faktorer, som ligger utanför möjligheterna till kommunens direkta påverkan. 
 199 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2007:62 
  
 I denna promemoria granskas de olika förslag, som redovisades i den ovan nämnda departementsskrivelsen, mot bakgrund av data från socialförsäkringen och den fältundersökning som genomförs hösten 2006 avseende  
 LSS-verksamheten 
  i tolv kommuner. Vidare lämnas ett förslag till hur utjämningen skulle kunna baseras på historiska förhållanden i kombination med den empiriskt belagda utjämning av dessa som successivt pågår. 
  
 2 
  
 Granskning av förslag till faktorer för ett nationellt system för kostnadsutjämning 
  
 Departementspromemorian Utjämning av kostnadsskillnader för verksamhet enligt LSS (Ds 1996:47) behandlar möjligheterna att utforma ett nationellt utjämningssystem baserat på faktorer, som inte skall vara påverkbara från kommunernas sida. De faktorer som man valt att diskutera är dels faktorer anknyter till olika social- försäkringsförmåner, dels faktorer som är direkt kopplade till LSS- verksamheten såsom antal personer med  
 LSS-insatser 
  - eventuellt begränsat till vissa grupper eller insatser – eller kostnaderna för dessa insatser. 
 Den avgörande svagheten med de förslag som bygger på LSS- insatserna, vare sig det gäller insatser eller kostnader, är givetvis att de inte är opåverkbara från kommunernas sida. Det är represen- tanter för kommunen som fattar beslut om en person skall anses tillhöra en personkrets enligt lagen om särskild stöd och service (LSS) och vilka insatser personen enligt lagen är berättigad till. Även om det är fråga om att tillämpa en rättighetslagstiftning är det uppenbart att denna ger utrymme för varierande tolkningar både när det gäller vem som skall anses tillhöra personkretsarna och hur stora och vilka insatser som skall ges. 
 Att så är fallet framgår med all önskvärd tydlighet av resultaten av den fältundersökning som redovisas i bilaga 3 och som gjorts i tolv kommuner på uppdrag av  
 LSS-utjämningskommittén. 
  I denna har behovet av stödinsatser beskrivits genom elva olika variabler, som beskriver funktionsnedsättning. Variablerna har sedan sammanförts i ett index avsett att fungera som ett övergripande mått på graden av stödinsatsbehov. Genomsnittet av detta index- värde per personkrets räknat uppvisar stor variation mellan kom- munerna, vilket indirekt antyder stora skillnader när det gäller var man lägger gränsen för beslut om  
 LSS-insatser. 
  Man kan också se 
 200 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 4 
  
 en tendens att för kommuner med hög andel  
 LSS-insatser 
  per inne- vånare indexmedelvärdet ligger lägre än för kommuner med låg andel – även om variationer förekommer. En delförklaring till den högre andelen med insatser skulle därmed kunna vara en lägre ribba när det gäller insatsbesluten. 
 I bilaga 3 diskuteras också möjligheten att endast ta hänsyn till vissa, mer kostnadskrävande  
 LSS-insatser 
  (boende för barn respek- tive vuxna, daglig verksamhet och korttidsvistelse). Genomgående förs diskussionen endast om personkretsarna 1 och 2. Man diskute- rar även möjligheten att ta bort de som får statlig assistansersätt- ning (LASS) från beräkningsunderlaget. Förutom att detta kräver en kostnadsuppföljning på individnivå, som idag inte finns i kom- munerna, synes det i det här sammanhanget inte göra någon skill- nad. De stora skillnaderna mellan kommunerna gäller även efter uppdelning på personkrets. 
 Sammanfattningsvis ger fältundersökningen inget stöd för upp- fattningen att  
 LSS-insatsernas 
  omfattning och kostnader skulle var opåverkbara från kommunernas sida. Dessa faktorer synes därmed olämpliga att ligga till grund för ett nationellt utjämningssystem, som syftar till att utjämna för strukturella faktorer, som kommu- nerna har att leva med och som de inte kan påverka. 
 Den ovan nämnda departementspromemorian diskuterar också möjligheten att på något sätt knyta utjämningen till socialförsäk- ringarna. Eftersom tilldelningen av dessa förmåner beslutas av Försäkringskassan uppfylls här kravet på opåverkbarhet från kommunernas sida. De förmåner som behandlas i promemorian är förtidspensionen (numera: sjukersättning/aktivitetsersättning), handi- kappersättningen och vårdbidraget. I promemorian anförs emellertid vägande skäl för att inte välja förekomsten av dessa ersättningar som utgångspunkt för  
 LSS-utjämningen. 
  Problemet med förtids- pensionen eller  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  är den har ett mycket svagt samband med funktionshinder som berättigar till LSS- insatser. Ersättning ges till personer som fyllt 16 men inte 65 år och som fått sin arbetsförmåga nedsatt på grund av sjukdom eller annan nedsättning av fysisk eller psykisk prestationsförmåga. 
 Långt ifrån alla med  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  har behov av LSS- insatser. Det är omkring tio gånger fler som får ersättningen än som har insatser. Omvänt kan en person tillhöra personkretsarna för LSS utan att ha  
 sjuk-/aktivitetsersättning. 
  Det måste också beaktas att en stor del av de med  
 LSS-insatser 
  är barn under 16 år som inte har  
 sjuk-/aktivitetsersättning. 
  Skälen för att få ersättning 
 201 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2007:62 
  
 kan variera beroende på var man bor i landet och andelen, som får ersättningen, varierar också i hög grad. Denna variation har dock ett mycket svagt samband med variationen i andelen som har LSS- insatser. Beräkningar visar att korrelationen (Pearson) inte är högre än 0,25. Ännu lägre blir korrelationen när man jämför med kostna- den för  
 LSS-verksamheten 
  per innevånare – 0,11. Detta beror på att kostnaderna för  
 LSS-insatserna 
  varierar ännu mer än andelen med insatser. 
 Handikappersättningen är en merkostnadsersättning som läm- nas till den som fyllt 16 år och som för avsevärd tid fått sin funk- tionsförmåga nedsatt innan han eller hon fyllt 65 år och som behö- ver mer tidskrävande hjälp i sin dagliga livsföring eller för att kunna förvärvsarbeta. Det finns tre olika nivåer för ersättningen beroende på hjälpbehovets omfattning. Ersättningen lämnas dock inte eller endast i begränsad omfattning till personer som i boende med sär- skild service, såsom gruppbostäder. Detta innebär att personer med stora och kostsamma  
 LSS-insatser 
  i många fall inte uppbär handi- kappersättning. Omvänt kan personer med små eller inga behov av  
 LSS-insatser 
  i vissa fall få ersättning. Så har t.ex. personer som är blinda eller döva alltid rätt till ersättning. Precis som för sjuk/aktivitetsersättningen är det en stor variation mellan kommu- nerna i andelen av befolkningen, som får handikappersättning, men ett svagt samband med variationen i andelen med  
 LSS-insatser 
  och ännu lägre med kostnaderna. Korrelationen är i detta fall 0.27 resp. 0.20, dvs. något bättre än för sjuk/aktivitetsersättningen, men långt ifrån tillräcklig för att kunna ligga till grund för ett utjämnings- system. 
 I departementspromemorian övervägs också möjligheten att basera utjämningssystemet på en kombination av dessa båda ersätt- ningar, eftersom man på det sättet skulle kunna ringa in de perso- ner, som både var oförmögna att bidra till egen försörjning och hade funktionshinder som medförde avsevärda merkostnader. Arbetsgruppen gjorde dock bedömningen att detta var olämpligt av samma skäl som anförts ovan. Tyvärr saknas statistik över antalet personer per kommun, som har båda formerna av ersättning, varför det inte går att analysera utfallet av ett sådant förslag på kommun- nivå. 
 Statistisk analys med lineär regression, där man söker förklara andelen med  
 LSS-insatser 
  respektive kostnaden per innevånare med andelen med  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  respektive handikappersätt- ning - enskilt eller i kombination - visar mycket låga eller, när det 
 202 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 4 
  
 gäller kostnaderna, till och med obefintliga förklaringsvärden (R 
 2  
 0.00 – 0.08). Som illustration till de ovan nämnda förhållandena visas i tabell 1 en jämförelse mellan ersättningar,  
 LSS-insatser 
  och kostnader per innevånare för de kommuner som deltog i fältunder- sökningen avseende  
 LSS-verksamheten 
  hösten 2006. I tabellen är kommunerna rangordnade efter andelen med  
 LSS-insatser. 
  Man ser lätt att denna rangordning inte alls följs av någon motsvarande rangordning för  
 sjuk-/aktivitetsersättning 
  eller handikappersättning per invånare. Det är också värt att notera avvikelserna mellan andelen med insatser och kostnaderna per invånare för  
 LSS-insatserna. 
  
 Tabell 1 En jämförelse mellan ersättningar,  
 LSS-insatser 
  och kostnader per innevånare 2005 för de kommuner som deltog i fältundersökning 2006 
  
 Sjuk o aktivitets 
  
 Handikappersättning 
  
 Andel med LSS- 
  
 Kostnad 
  
 ersättning per 
  
 per invånare 
  
 insats per 
  
 per invå- 
  
 invånare 
  
 invånare 
  
 nare 
  
 Vännäs 
  
 766 
  
 89 
  
 146 
  
 6405 
  
 Hedemora 
  
 843 
  
 52 
  
 101 
  
 7764 
  
 Söderhamn 
  
 974 
  
 87 
  
 97 
  
 5190 
  
 Mellerud 
  
 757 
  
 85 
  
 96 
  
 5602 
  
 Södertälje 
  
 631 
  
 74 
  
 81 
  
 5654 
  
 Kristinehamn 
  
 764 
  
 61 
  
 70 
  
 4074 
  
 Piteå 
  
 822 
  
 78 
  
 65 
  
 3586 
  
 Trollhättan 
  
 622 
  
 69 
  
 62 
  
 4269 
  
 Finspång 
  
 558 
  
 74 
  
 61 
  
 3631 
  
 Stenungsund 
  
 542 
  
 54 
  
 56 
  
 2919 
  
 Helsingborg 
  
 552 
  
 59 
  
 49 
  
 2733 
  
 Nykvarn 
  
 503 
  
 55 
  
 41 
  
 5056 
  
 Även förutsättningarna att använda vårdbidraget som opåverkbar faktor för en kostnadsutjämning har prövats. Vårdbidraget utgår per barn som en ersättning för förälderns merarbete för särskild tillsyn och vård och/eller de merkostnader som barnets sjukdom eller funktionshinder ger upphov till. Vårdbidraget kan utgå längst till det år barnet fyller 19 år. Det finns möjlighet att få helt, tre fjärdedels, halvt och en fjärdedels vårdbidrag. 
 Statistik från Försäkringskassan över antalet barn med bidrag per 10 000 invånare (per dec. 2005) visar att den är en stor variation 
 203 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2007:62 
  
 mellan kommunerna. Maximalt erhåller 353 barn per 10 000 vård- bidraget (Filipstad), minimalt 87 (Ydre). Filipstad har relativt höga kostnader för  
 LSS-verksamheten 
  per invånare, Ydre ligger även här lägst i landet. Spännvidden i antal barn med bidrag per 10 000 invå- nare är dock betydligt lägre än för kostnaderna för  
 LSS-verksam- 
  heten. Kvoten mellan maximi- och minimikommunen ligger för de senare på 12,8 mot 4,0 för vårdbidraget. Motsvarande värden för kvoten mellan 90:de och 10:de percentilen är 2,29 resp. 1,85, vilket visar att det främst är ett fåtal extrema kommuner som står för den stora kostnadsvariationen. 
 Eftersom vårdbidraget endast utgår till barn under 20 år kan det ha intresse att jämföra med  
 LSS-insatserna 
  i samma åldersgrupp. Det saknas dock kostnadsstatistik som delar upp kostnaderna på åldersgrupper. Däremot redovisas i Socialstyrelsens statistik antalet personer med beslut om  
 LSS/LASS-insatser 
  per 10 000 invånare i åldersgruppen  
 0–22 
  år. Statistisk analys visar här en jämförelsevis hög korrelation mellan andelen barn med vårdbidrag och andelen barn/ungdomar med  
 LSS/LASS-insatser 
  - 0,46(Pearson). Regres- sion ger en förklaringsgrad (r 
 2 
 ) på 0,21. 
 Verksamheten för barn/ungdomar är dock endast en del av LSS- verksamheten och som visats ovan är dessutom sambandet mellan antalet hjälpta personer och kostnaderna per invånare ganska svagt. Det visar sig att korrelationen mellan kostnaderna för  
 LSS-verk- 
  samheten per invånare och andelen barn med vårdbidrag inte är högre än 0,10. Förklaringsgraden i en regressionsanalys blir inte mer än 0,009. Detta är uppenbart klart otillfredsställande för ett utjämningssystem. Om en normkostnad för  
 LSS/LASS-verksam- 
  heten bestämdes utifrån andelen barn med vårdbidrag skulle som exempel 20 procent av kommunerna få en normkostnad som avvek från den faktiska kostnaden med mer än 1 500 kronor per invånare. Att kombinera vårdbidraget med andra socialförsäkringar som  
 sjuk-/aktivitetsersättningen 
  respektive handikappersättningen gör ingen större skillnad, eftersom som tidigare visats sambandet med kostnaderna för  
 LSS/LASS-verksamheten 
  här är närmast obefint- ligt. 
 Analysen av vårdbidraget som en möjlig opåverkbar faktor för den kommunala utjämningen av kostnaderna för  
 LSS/LASS-verk- 
  samheten visar ett likartat resultat som analyserna avseende  
 sjuk- /aktivitetsersättningen 
  resp. handikappersättningen. Visserligen erhålles här ett visst samband med andelen barn och ungdomar med  
 LSS-insatser. 
  Detta är dock bara en del av  
 LSS/LASS-insatserna 
  och 
 204 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 4 
  
 kostnaderna per invånare varierar dessutom i hög grad mellan kommunerna givet andelen med insatser. På grund härav försvinner detta samband till största delen när man anknyter andelen med vårdbidrag till kostnaderna per invånare. En kombination med övriga diskuterade ersättningar från socialförsäkringen kan inte ändra detta, eftersom sambandet med  
 LSS/LASS-kostnaderna 
  här är mycket svagt. 
 Slutsatsen blir därför att ersättningar från socialförsäkringen inte kan ligga till grund för utjämningen av de kommunala kostna- derna för  
 LSS/LASS-verksamheten. 
  
 3 
  
 Ett förslag till metod för utjämning baserat på successiv avklingning av historiska förhållanden 
  
 Som framhållits ovan syftar systemet för utjämning av kostnaderna för den kommunala verksamheten till att ge kommunerna likartade ekonomiska förutsättningar att bedriva sin verksamhet för kom- munens invånare. Detta innebär att hänsyn skall tas till olikheter i strukturella förhållanden av betydelse för kostnaderna såsom åldersfördelning, social struktur, befolkningstäthet etc. Ett genom- gående krav är att dessa faktorer skall kunna betraktas som opå- verkbara från kommunens sida och att det inte skall gå att manipu- lera uppgifterna i syfte att få en högre ekonomisk utdelning. 
 När det gäller  
 LSS-verksamheten 
  har det som anförts ovan visat sig mycket svårt att finna faktorer av detta slag. Skillnaderna i kostnader mellan kommunerna är mycket stora, men dessa skillna- der har inte kunnat återföras till några strukturella förhållanden. I brist på sådana objektiva faktorer har kostnadsutjämningen fått bygga på kommunernas uppgifter om insatser, korrigerade med dels en faktor som mäter personaltäthen (personalkostnadsindex), dels en faktor avsedd at avspegla skalfördelar (koncentrations- index). Detta förhållande är självklart inte tillfredsställande, efter- som kostnadsutjämningen ger i det närmaste full kompensation för utgifterna och dessa på detta sätt i allt väsentligt bestäms av kom- munen själv. Systemet kommer härigenom att bli starkt kostnads- drivande, vilket också tydligt avspeglas i kostnadsutvecklingen för  
 LSS-verksamheten. 
  Systemet inbjuder dessutom till missbruk genom möjligheterna att på olika sätt manipulera kostnadsdata beroende på hur man väljer att rubricera olika verksamheter. 
 205 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2007:62 
  
 Att så sker kan avläsas genom en jämförelse mellan kostnads- utvecklingen för SoL- och  
 LSS-insatserna 
  för de funktions- hindrade. Det visar sig här att medan kostnaderna för  
 LSS-verk- 
  samheten kraftigt ökade under perioden  
 2000–2005 
  så minskade kostnaderna för  
 SoL-verksamheten, 
  där kommunerna inte kunde få direkt kompensation. En förklaring till detta är givetvis att kom- munerna kan flytta verksamhet från den ena sidan till den andra.  
 SoL-verksamhetens 
  omfattning skiljer också starkt mellan kom- munerna även för kommuner som ligger på samma nivå när det gäller  
 LSS-insatserna 
  och som därför skulle kunna anses ha samma behovsbild. Genom denna möjlighet till manipulation uppstår i sin tur misstroende mellan kommunerna, eftersom kostnadsutjäm- ningen väsentligt är ett system för omfördelning där den ena förlo- rar på vad den andra tjänar. 
 Orsaken till att det inte går att hitta opåverkbara strukturella faktorer, som förklarar de stora kostnadsskillnaderna mellan kom- munerna när det gäller  
 LSS-verksamheten, 
  måste sökas i historiska förhållanden. Före 1995 tillhörde vård och service för funktions- hindrade personer till största delen landstingens ansvarsområde. Omsorgen om utvecklingsstörda personer låg inom landstingens s.k. omsorgsverksamhet och svårt och varaktigt funktionshindrade personer vårdades i stor utsträckning inom den slutna långtids- sjukvården. Verksamheten hade också en helt annan karaktär och bedrevs till stor del i sluten form med stora vårdhem lokaliserade till olika delar av landet. När kommunerna övertog ansvaret för  
 LSS-verksamheten 
  enligt den nya lagen blev det av dessa skäl närmast en slump om dessa slutna inrättningar hamnade inom kommunens verksamhet eller ej. 
 Vid avvecklingen av inrättningarna fick kommunen ordna bostäder, vård och service inom kommunen och strukturen blev på detta sätt permanentad, trots att det egentligen inte fanns något skäl för att just denna kommun skulle göra stora insatser. Till bilden hör också att de kommuner, som var framstående i detta arbete, kom att fungera som vårdmagneter och dra till sig funk- tionshindrade personer, som var i behov av olika specialiserade verksamheter. Så länge kommunerna får full kostnadskompensa- tion är detta givetvis inget problem för kommunen, men om finan- sieringssystemet inte fungerar tillfredsställande kan det uppstå en besvärlig situation för kommunen. Uppenbart är detta också starkt kostnadsdrivande så länge man får full ersättning. 
 206 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 4 
  
 Historiskt bestämda förhållanden varar givetvis inte för evigt. En analys av utvecklingen av  
 LSS-insatserna 
  visar det sker en successiv utjämning. För kommunerna med den största  
 LSS-verk- 
  samheten - räknat i andel av befolkningen med insatser - minskade som genomsnitt andelen med insatser under perioden  
 2000–2005 
  under det att den ökade kraftigt i kommunerna med medelstor och liten  
 LSS-verksamhet. 
  På sikt måste man därför räkna med att de nuvarande stora skillnaderna suddas ut. För detta talar att tillflödet av nya funktionshindrade personer inte är bestämt av den nuva- rande strukturen. Kvarstående orsaker till de kommunala skillna- derna skulle dock kunna vara genetiska faktorer, när det gäller utvecklingsstörning, samt den ovan nämnda specialiseringstrenden. 
 Ett radikalt förslag till nytänkande när det gäller den kommu- nala utjämningen för LSS skulle kunna vara att i stället ta de histo- riska förhållanden som utgångspunkt samt att till detta foga en mekanism för successiv utjämning av kostnaderna. Den senare skulle kunna kalibreras så att den överensstämmer med den trend som uppmätts för, förslagsvis, den senaste femårsperioden. Ingenting är så opåverkbart som det som redan inträffat! Och den successiva utjämningen är ett naturligt fenomen som direkt kan observeras och mätas. 
 Tekniskt skulle detta kunna gå till så att för ett givet år beräknas för varje kommun en kommunal standardkostnad för  
 LSS-verk- 
  samheten genom att kommunens kostnad för verksamheten bas- året (t.ex. år 2005) multipliceras med ett utvecklingsindex, som förändras med en årlig, negativ eller positiv procentsats. Procent- satsen görs beroende av den relativa omfattningen av kommunens verksamhet (till exempel mätt som kostnaden för verksamheten per invånare jämfört med genomsnittet för samtliga kommuner) för basåret och kalibreras så att den överensstämmer med den mot- svarande trenden för kommuner med denna relativa omfattning av verksamheten under en basperiod, t.ex. åren  
 2000–2005, 
  i förhål- lande till samtliga kommuner. Den erhållna standardkostnaden används sedan på vanligt sätt för att utjämna mellan kommunerna. 
 Ett sätt att beräkna procentsatsen kan vara att indela kommu- nerna i klasser (förslagsvis tio, motsvarande decilgrupper) bero- ende på omfattningen av  
 LSS-verksamheten 
  mätt som andel perso- ner med  
 LSS-insatser 
  i förhållande till befolkningen. För varje klass bestäms utvecklingen av kostnaden per invånare i fasta priser under basperioden. Utvecklingstakten räknas om till årsbas. Den reduce- ras sedan med den motsvarande årliga, totala utvecklingen för 
 207 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2007:62 
  
 samtliga kommuner så att den blir positiv för den kommunklass, som haft en snabbare utveckling, och negativ för den som haft en långsammare. Eventuellt görs en utjämning så att ökningen/minsk- ningen mellan kommunklasserna sker i jämna steg. Kommunerna med den största verksamheten kommer att få ett negativt utvecklingsindex och de med den minsta insatsen ett positivt. Skillnaderna kommer helt enkelt att avspegla takten i den suc- cessiva utjämning som pågår. Totalt kommer med detta sätt att räkna standardkostnaderna för  
 LSS-verksamheten 
  bli i princip oförändrade. Eventuellt måste utvecklingsindex justeras något för att uppnå detta. Givetvis kan det förekomma fall, där det av olika anledningar finns skäl att göra avsteg från den generella modellen. Detta får då tas upp i särskild ordning. 
 Metoden kan illustreras med ett förenklat räkneexempel. Detta bygger på statistiken för andelen av befolkningen med  
 LSS-insatser 
  åren 2000 och 2005. Eftersom det i statistiken saknas uppgift för många kommuner avseende andelen för de över 65 år har använts andelen i åldergruppen  
 23–64 
  år. Samtliga Sveriges kommuner (utom Malå och Knivsta) har rangordnats utgående från andelen med  
 LSS-insatser 
  i åldersgruppen i fråga år 2000 och på basis av denna rangordning indelats i 10 decilgrupper om  
 28–29 
  kommuner vardera. Tabell 2 visar genomsnittet för andelen med insatser 2000 och 2005 samt den procentuella ökningen av genomsnittet mellan åren för respektive decilgrupp. Genomsnittet är beräknat oviktat, dvs. utan hänsyn till antalet personer i respektive kommun. 
 208 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 4 
  
 Tabell 2 Genomsnittlig andelen med  
 LSS-insatser 
  år 2000 och år 2005 samt procentuell ökning per decilgrupp 
  
 Andel 
  
 Andel 
  
 Ökning  
 2000-05 
  
 Förändring 
  
 Förändring 
  
 2000 
  
 2005 
  
 jämfört 
  
 jämfört med 
  
 med totalt 
  
 totalt per år 
  
 Decilgrupp 1 
  
 94 
  
 108 
  
 14.3 % 
  
 Baker 
  % 
  
 -2.9 
  % 
  
 Decilgrupp 2 
  
 73 
  
 90 
  
 22.9 % 
  
 -7.1 
  % 
  
 -1.5 
  % 
  
 Decilgrupp 3 
  
 62 
  
 80 
  
 28.9 % 
  
 -2.6 
  % 
  
 -0.5 
  % 
  
 Decilgrupp 4 
  
 57 
  
 78 
  
 35.4 % 
  
 2.4 % 
  
 0.5 % 
  
 Decilgrupp 5 
  
 52 
  
 69 
  
 32.6 % 
  
 0.2 % 
  
 0.0 % 
  
 Decilgrupp 6 
  
 47 
  
 65 
  
 37.9 % 
  
 4.2 % 
  
 0.8 % 
  
 Decilgrupp 7 
  
 43 
  
 61 
  
 41.3 % 
  
 6.8 % 
  
 1.3 % 
  
 Decilgrupp 8 
  
 38 
  
 53 
  
 38.3 % 
  
 4.6 % 
  
 0.9 % 
  
 Decilgrupp 9 
  
 32 
  
 48 
  
 50.3 % 
  
 13.6 % 
  
 2.6 % 
  
 Decilgrupp 10 
  
 22 
  
 39 
  
 77.5 % 
  
 34.2 % 
  
 6.1 % 
  
 Totalt 
  
 52 
  
 69 
  
 32.3 % 
  
 Ökningstakten  
 2000–2005 
  är högre, ju högre decilgrupp och som anförts ovan pågår således en successiv utjämning av andelen i befolkningen med  
 LSS-insatser. 
  I kolumnen näst längst till höger beräknas ökningstakten i förhållande till genomsnittet för alla kommuner. I kolumnen längst till höger i tabell 1 är detta omräk- nat till årsbasis. Det är det värde som skulle motsvara utvecklings- index enligt ovan. 
 Räkneexemplet syftar till att illustrera principen och är förenklat i olika avseenden. I stället för andelen med insatser bör man kunna räkna utgående från kostnad per innevånare, medelvärdet bör beräknas sammanvägt utifrån invånarantal, sifferserien av relativa ökningstal bör utjämnas etc. På lång sikt leder systemet till att alla kommuner får samma standardkostnad per innevånare, men detta kommer att ta många år. 
 I bilaga 5 analyseras den skisserade utjämningsmetoden från olika utgångspunkter för att se hur det skulle komma att falla ut under olika antaganden om utvecklingen.. Med hjälp av en enkel simuleringsmodell illustreras dessa effekter och vilket utfall man får med olika antaganden. 
 209 
 Bilaga 5 
 Beräkningar av förslag till opåverkbart system för kommunal kostnadsutjämning av LSS- verksamheten 
 Hudson 
 1 Bakgrund 
 Den grundläggande idén bakom den i bilaga 4 skisserade utjäm- ningsmetoden är att som normkostnad utgå från kommunens fak- tiska kostnader per person under ett basår och sedan räkna upp denna kostnad med ett utjämningsindex beräknat utifrån den fak- tiska kostnadsutvecklingen för kommuner på olika kostnadsnivå under en bakomliggande period. 
 Genom att kostnadsutvecklingen på senare år varit lägre för kommuner med höga kostnader per invånare än för dem med låga, skulle de förra erhålla ett lägre utjämningsindex än de senare. Kost- nadsskillnaderna mellan kommunerna skulle på detta sätt successivt komma att avklinga i takt med den uppmätta trenden. Systemet skulle därigenom beakta både de historiskt betingade kostnads- skillnader, som idag är för handen, och den tendens till utjämning av dessa som faktiskt pågår. Systemet skulle vidare skapa incita- ment till besparingar genom att kompensation inte ges för en kost- nadsutveckling snabbare än genomsnittet för kommuner på samma kostnadsnivå. En sådan utveckling leder i stället till långsammare uppräkning av normkostnaden framöver. 
 I denna bilaga analyseras den skisserade utjämningsmetoden närmare i olika avseenden för att se vilka effekter det skulle med- föra under olika antaganden. En metod för att göra detta har varit 
 211 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 att utveckla en simuleringsmodell, där det är möjligt studera utfal- let såväl totalt för kommunerna sammantaget som för enskilda kommuner under olika förutsättningar. Nedan ges en beskrivning av den framtagna modellen och redovisas resultat av beräkningar avseende olika alternativa utformningar av det förslagna utjäm- ningssystemet. 
 Modellen har utformats i dels fyra olika varianter avseende upp- dateringsintervall  
 –2 
  år, 3 år, 4 år respektive 6 år – dels om uppdateringen enbart skall avse omräkning med hänsyn till de faktiska kostnaderna för ett nytt basår eller om den också skall omfatta beräkning av ett nytt utjämningsindex baserat på den senast tillgängliga kostnadsutvecklingen. För vart och ett av dessa åtta alternativ visas vidare effekten av olika antaganden om spridningen i kostnadsutveckling mellan kommunerna. 
 Eftersom det varit angeläget att kunna bygga på senast tillgäng- liga data och det för närvarande saknas kostnadsdata för år 2006 har beräkningarna baserats på data avseende insatser omräknade till kostnader med en standardkostnad per insats. För att undersöka tillförlitligheten i denna metod har beräkningar gjorts för utveck- lingen 2002/05 grundat på såväl insatser som kostnader. Jämfö- rande analyser har vidare gjorts avseende utvecklingen 2000/03 och 2003/06 i syfte att studera stabiliteten i beräkningen av utjäm- ningsindex baserat på olika perioder. Motsvarande analyser har också gjorts avseende insatser för personer  
 0–22 
  år. 
 Eftersom kostnadsdata från kommunernas räkenskapssamman- drag erhålls först ca ett halvår efter verksamhetsåret tillämpas två års fördröjning mellan det år som kostnaderna avser och det år uppgifterna är tillgängliga. 
 2 Material och metod 
 Uppdateringen av normkostnaden avser dels faktisk kostnad, dels utjämningsindex. De faktiska kostnader, som normkostnaderna utgår från, avser initialt i samtliga fall år 2006. Modellberäkningarna utgår från redovisningen av kostnader och insatser för  
 LSS-verk- 
  samheten under åren  
 2000–2006 
  (Socialstyrelsen: Sveriges officiell statistik; Jämförelsetal). För ett  
 70-tal 
  kommuner saknas uppgifter på antingen kostnader eller insatser under ett eller flera av dessa år. För att få fullt jämförbarhet mellan olika tidsperioder har därför dessa kommuner uteslutits. 
 212 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 Utgångspunkt för simuleringen är kostnaderna per ingående kommun år 2006. Utjämningsindex för den första perioden bestäms genom (lineär) regression avseende kostnadsutvecklingen under respektive basperiod med kostnad per innevånare som obe- roende variabel. Kostnadsutvecklingen har härvid först reducerats i förhållande till (det ovägda) genomsnittet för alla kommuner så att den som genomsnitt blivit noll 
 1 
 . Indexet anges i procent, där 100 betyder oförändrad kostnad. Genom att kommunerna med höga kostnader per innevånare som genomsnitt haft en lägre kostnads- utveckling än kommuner med låga kostnader blir utjämningsindex för de förra lägre än 100 och för de senare högre. 
 Formeln för utjämningsindex är U = K*Kost + L, 
 där U= Utjämningsindex och 
 Kost = Kostnad per invånare för  
 LSS-verksamheten 
  samt K och L = de skattade koefficienterna. 
 I tabell 1 nedan visas koefficienterna K och L skattade för olika tidsperioder. Som exempel visas också utfallet för en kommun med en årskostnad på 4 250:- resp. 1 700:- per invånare. Den förra siff- ran är omkring medelvärdet för de 10 % av kommunerna som lig- ger högst och den andra för de 10 % som ligger lägst. 
  
 Tabell 1 
  
 Koefficienter och utfall av utjämningsindex skattat på olika perioder 
  
 Period 
  
 K-koefficient 
  
 L- koefficient 
  
 Utfall vid kost- 
  
 Utfall vid kost- 
  
 nad 4  
 250:-/inv 
  
 nad 1  
 700:- /inv 
  
 2000–2003 
  
 -0.0012 
  
 103.0 
  
 97.9 
  
 101.0 
  
 2000–2006 
  
 -0.0017 
  
 104.5 
  
 97.3 
  
 101.6 
  
 2002–2006 
  
 -0.0020 
  
 105.5 
  
 97.0 
  
 102.1 
  
 2003–2006 
  
 -0.0018 
  
 105.2 
  
 97.6 
  
 102.1 
  
 2004–2006 
  
 -0.0013 
  
 103.8 
  
 98.3 
  
 101.6 
  
 Som framgår av tabellen varierar skattningarna något beroende på vilken tidsperiod som använts. För de modeller som beräknats, dvs. de fyra senare alternativen, varierar spännvidden i utjämningen mellan 3.3 och 5.1 procentenheter. 
  
 1  
 Eller nära noll – viss avvikelse erhålles p.g a olika befolkningsvikt. Beräkningar med befolkningsviktade värden avviker endast med  
 0.3–0.4% 
  och har för den skull bara gjorts för basåret. 
 213 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 Eftersom man givetvis inte kan utgå från att kostnadsutveck- lingen i en kommun exakt följer normkostnaden är det nödvändigt att också anta en faktisk kostnadsutveckling per kommun. Detta har gjorts genom att slumpa ut en kostnadsutveckling med kom- munens utjämningsindex som medelvärde och en spridning lika med den empiriskt bestämda under föregående period – initialt basperioden. Utslumpningen har gjorts med utnyttjande av normalfördelningen. För varje ingående kommun beräknas alltså i modellen för varje år under perioden  
 2007–2035 
  en simulerad faktisk kostnad för  
 LSS-verksamheten 
  (fasta priser) samt fr.o.m. 2008 en motsvarande normkostnad. 
 Simuleringsmodellen har utvecklats i fyra basvarianter med olika uppdateringsintervall – 2, 3, 4 och 6 år. Genom eftersläpningen i kostnadsredovisningen erhålles en fördröjning på två år för beräk- ningen av utjämningsindex och normkostnader. Initial basperiod för beräkningen är i tvåårsmodellen  
 2004–2006, 
  i treårsmodellen  
 2003–2006, 
  i fyraårsmodellen  
 2002–2006 
  och i sexårsmodellen  
 2000–2006. 
  
 Utjämningsindex avser i tvåårsmodellen initialt åren  
 2006–2009 
  och är då baserat på kostnadsutvecklingen  
 2004–2006 
  samt kostna- den per invånare 2004. Med hjälp av utjämningsindex och den fak- tiska kostnaden per invånare år 2006 beräknas normkostnaden för åren  
 2008–2009. 
  I modellen beräknas också en simulerad faktisk kostnad för åren  
 2007–2009. 
  Den faktiska kostnadsutvecklingen bestäms genom att till utjämningsindex lägga en slumpmässig komponent med en spridning mellan kommunerna som är lika med den observerade under basperioden, dvs. i detta fall åren 2004– 2006. 
 Utjämningsindex uppdateras sedan på basis av den simulerade kostnadsutvecklingen  
 2006–2008 
  samt kostnaderna per invånare år 2006. Nya normkostnader för åren  
 2010–2011 
  beräknas med hjälp av indexet utgående från kostnaden år 2008. Simulerad faktiska kostnad per invånare för åren  
 2010–2011 
  beräknas sedan också på samma sätt som beskrivits ovan utgående från den simulerade fak- tiska kostnaden år 2009. Simuleringen fortsätter sedan på samma sätt med beräkning av utjämningsindex för åren  
 2010–2013 
  utgå- ende ifrån kostnadsutvecklingen  
 2008–2010 
  och kostnaderna per invånare år 2008. Nya normkostnader och faktiska kostnader beräknas för åren  
 2012–13 
  osv. 
 De övriga modellerna är upplagda på samma sätt, men med skillnaden att  
 uppdaterings-intervallen 
  är tre, fyra resp. sex år. Det 
 214 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 innebär att i treårsmodellen den initiala beräkningen avser åren  
 2008–2010 
  och uppdatering sker för åren  
 2011–2014, 
 2015–2018 
  osv. I fyraårsmodellen är motsvarande initial period  
 2008–2011 
  och uppdatering sker för perioderna  
 2012–2016, 
 2017–2021 
  osv. För sexårsmodellen slutligen avser den initiala beräkningen åren 2008– 2012 och uppdatering sker år 2013, 2019, 2025 osv. 
 För beräkningen av utjämningsindex finns två varianter. I den ena uppdateras de koefficienter, som ligger till grund för beräkning av utjämningsindex, successivt med samma intervall som de faktiska kostnaderna. I den andra ligger koefficienterna kvar under hela simuleringsperioden och index blir då bara beroende av kom- munens kostnad per invånare uppdateringsåret. 
 Som kommer att framgå av resultaten nedan är spridningen i kommunernas kostnadsutveckling en mycket kritisk parameter. Om spridningen är hög blir avvikelsen stor mellan normkostnad och faktisk kostnad, dvs. utjämningen fungerar dåligt. Som anförts ovan har spridningen initialt bestämts empiriskt med utnyttjande av data från  
 2000–2006 
  beroende på modellvariant. Kostnadsspridningen antas sedan vara konstant under hela simule- ringsperioden. 
 Å andra sidan är det rimligt att anta att införandet av ett utjäm- ningssystem baserat på normkostnad leder till en minskad sprid- ning. Det blir ju inte längre möjligt att få kostnadstäckning genom utjämning för kostnader som överstiger normkostnaden. Det kan därför finna skäl att undersöka vad som händer om man reducerar spridningen. Detta kan i modellen göras enkelt med hjälp av en faktor – den s.k.  
 k-faktorn 
  - som reducerar kostnadsspridningen i samma proportion för alla år. 
 3 Resultat 
 Som nämndes ovan har simuleringsmodellen gjorts med fyra alter- nativ med uppdatering av normkostnaderna vartannat år, vart tredje år, vart fjärde år respektive vart sjätte år. För var och en av dessa alternativ studeras dels fallet där koefficienterna för beräkningen av utjämningsindex beräknas på nytt vid varje uppdatering (Uppdate- rade koefficienter), dels det fall där koefficienterna ligger fasta under hela simuleringsperioden (Konstanta koefficienter). Skillna- den är den att i det första fallet kommer utjämningen i kostnad per invånare att avstanna om spridningen i faktisk kostnad är för stor. I 
 215 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 det andra fallet fortgår denna utjämning med oförändrad kraft under hela simuleringsperioden. 
 Tabellerna  
 1–4 
  visar beräkningsresultatet för perioden 2008– 2035. Varje tabell finns i två varianter – A: Uppdaterade koefficienter och B: Konstanta koefficienter. Redovisningen omfattar först olika mått på spridningen i den simulerade faktiska kostnaden. Detta visar om utjämningssystemet i alter- nativet ifråga får den önskade effekten av minskad spridning mellan kommunerna när det gäller kostnad per invånare. Därefter redovi- sas samma spridningsmått avseende differensen mellan faktisk kostnad och normkostnad, vilket visar hur väl den beräknade normkostnaden stämmer med de faktiska kostnaderna (sådana de simulerats). Slutligen visas samma spridningsmått för utjämnings- index. Kursiverade värden betyder här att indexet vänder så att kommuner med höga kostnader per invånare får ett högre index- värde än kommuner med låga kostnader. Detta innebär givetvis att indexets funktion spårat ur och bidrar till ökande kostnadsskillna- der i stället för, som var avsikten, till lägre. Vid konstanta koeffien- cienter kan detta inte inträffa – koefficienterna ligger ju kvar som de uppmätts under basperioden. 
 Resultatet skiljer som man ser starkt mellan A- och  
 B-fallen. 
  Tabell 1A visar att vid uppdatering vartannat år och uppdaterade utjämningskoeffienter spårar systemet ur så gott som omedelbart. Differensen mellan normkostnad och faktisk kostnad ökar hela tiden. Även uppdatering vart tredje år (Tabell 2A) leder till efter ett tiotal år till oönskade effekter – dock inte alls så utpräglade som i vartannat årsalternativet. Spridningen mellan kommunerna ökar, men differensen mellan normkostnad och faktisk kostnad ligger ganska oförändrad. 
 Uppdatering vart fjärde år (Tabell 3A) ger i stort sett oföränd- rad spridning mellan kommunerna. Differensen mellan normkost- nad och faktisk kostnad blir som man kan vänta högre än i vid uppdatering vart tredje år. Utjämningsindex förblir utjämnande även om det blir något svagare efter 2015. 
 Uppdatering vart sjätte år (Tabell 4A) leder i  
 A-fallet 
  till ökande kommunskillnader. Differensen mellan normkostnad och faktisk kostnad tenderar att bli större och utjämningsindex spårar ur efter år 2025. 
  
 B-fallen 
  ger överlag betydligt bättre resultat. I samtliga fall får man en viss utjämning mellan kommunerna – något större om 
 216 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 uppdateringen sker med längre tidsintervall. Avvikelserna mellan normkostnad och faktisk kostnad blir något lägre än i  
 A-altrnativen 
  En svårighet vid jämförelsen mellan de fyra uppdaterings- alternativen är att de har olika rytm och att därför utfallet skiljer mellan olika år. Diagram  
 1–4 
  visar detta för de fyra uppdaterings- intervallen. I samtliga fall avser resultatet alt. B: Konstanta koeffici- 
 enter. 
 Diagram 1 Standardavvikelse för differensen mellan normkostnad och faktisk (simulerad ) kostnad , uppdatering vartannat år – konstanta koefficienter 
  
 350 
  
 300 
  
 250 
  
 200 
  
 Stand.avvikelse - 
  
 Differens 
  
 150 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 2010 
  
 2012 
  
 2014 
  
 2016 
  
 2026 
  
 2028 
  
 2030 
  
 2032 
  
 2034 
  
 2008 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 018 
  
 020 
  
 022 
  
 024 
  
 217 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 2 Standardavvikelse för differensen mellan normkostnad och faktisk (simulerad ) kostnad , uppdatering vart tredje år – konstanta koefficienter 
  
 600 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
  
 Stand.avvikelse - 
  
 Differens 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 2008 
  
 2010 
  
 2012 
  
 2014 
  
 2016 
  
 2018 
  
 2020 
  
 2022 
  
 2024 
  
 2026 
  
 2028 
  
 2030 
  
 2032 
  
 2035 
  
 Diagram 3 Standardavvikelse för differensen mellan normkostnad och faktisk (simulerad ) kostnad , uppdatering vart fjärde år – konstanta koefficienter 
  
 600 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
  
 Stand.avvikelse - 
  
 Differens 
  
 200 
  
 100 
  
 0 
  
 2008 
  
 2011 
  
 2014 
  
 2017 
  
 2020 
  
 023 
  
 2026 
  
 029 
  
 2032 
  
 035 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 218 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 Diagram 4 Standardavvikelse för differensen mellan normkostnad och faktisk (simulerad ) kostnad , uppdatering vart sjätte år – konstanta koefficienter 
  
 450 
  
 400 
  
 350 
  
 300 
  
 250 
  
 Stand.avvikelse - Differens 
  
 200 
  
 150 
  
 100 
  
 50 
  
 0 
  
 2008 
  
 11 
  
 2014 
  
 2017 
  
 0 
  
 2023 
  
 6 
  
 9 
  
 32 
  
 5 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 3 
  
 20 
  
 20 
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Som man ser ökar differensen fram till nästa uppdatering. Den sjunker därefter starkt, men inte till noll, eftersom det är en efter- släpning i tillgången till de kostnadsdata, som skall ligga till grund för normkostnadsberäkningen. 
 En faktor, som starkt påverkar hur väl normkostnaden följer den faktiska kostnaden och om det blir någon utjämningseffekt eller inte, är spridningen i kostnadsutveckling mellan kommunerna. En stor spridning tenderar att dränka den statistiska skillnaden i kostnadsutveckling mellan kommuner med höga och låga kostna- der per innevånare. 
 I de beräkningar, som här redovisas, antas spridningen mellan kommunernas faktiska kostnadsutveckling var densamma hela simuleringsperioden och lika med den som skattats för respektive basperiod. Längden av denna är lika med uppdateringsperioden och skiljer alltså mellan de fyra alternativa modellerna. Spridningen avser den årliga kostnadsökningen. Det visar sig att denna blir lägre, ju längre basperioden är. Detta beror på att det sker en viss utjämning av kostnadsutvecklingen över tiden. 
 Som påpekats ovan kan man vänta sig att utjämningssystemet skall ha en viss normerande effekt genom att kommunerna inte längre får ersättning för sina kostnader oavsett hurudan kostnads- utvecklingen har varit. För den skull har också några alternativ stu- 
 219 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 derats där det antas att spridningen reduceras med en faktor, som är konstant över tiden. I tabellerna  
 5–8 
  A och B visas effekten – beskriven på samma sätt som i tabellerna  
 1–4 
  - av en  
 10-procentig, 
 25-procentig 
  respektive  
 50-procentig 
  reduktion av kostnads- utvecklingsspridningen. 
 Det framgår av tabellerna  
 5–8 
  att effekten av en spridnings- reduktion är ganska påtaglig. I fallet med konstanta utjämnings- koefficienter reduceras spridningen i kostnad per invånare med en tredjedel vid  
 25-procentig 
  reduktion av kostnadsutvecklingsprid- ningen. Vid  
 50-procentig 
  spridningsreduktion erhålls en halvering. Effekten är ungefär lika stor i alla fyra modellerna. Om utjäm- ningskoefficenterna successivt uppdateras erhålls påtagliga utjäm- ningseffekter endast i fyra- och sexårsmodellerna. Två- och treårs- modellerna spårar inte längre ur och spridningen förblir ungefär som initialt – åtminstone fram till 2020. 
 Diagram 5 visar hur kommunernas kostnader per invånare kon- vergerar i alternativet Uppdatering vart sjätte år- konstanta utjämningskoefficienter med  
 25-procentig 
  spridningsreduktion. Här erhålles som synes en påtaglig minskning i kostnadssprid- ningen. 
 Diagram 5 Spridning i kommunernas kostnader per invånare – uppdatering vart sjätte år, konstanta utjämningskoefficienter, 25 procents spridningsreduktion 
  
 7000 
  
 6000 
  
 5000 
  
 Lane 
  
 4000 
  
 0,9 
  
 Median 
  
 3000 
  
 0,1 
  
 Min 
  
 2000 
  
 1000 
  
 0 
  
 2006 
  
 2009 
  
 2012 
  
 2015 
  
 2018 
  
 2021 
  
 2024 
  
 2027 
  
 2030 
  
 2033 
  
 220 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 Det följande diagram 6 visar för samma beräkningsalternativ den simulerade utvecklingen av faktiska kostnader och normkostnader för tre kommuner med olika initial kostnadsnivå : kommun Hög, kommun Medel och kommun Låg. 
 Diagram 6 Exempel 1 på simulerad utveckling per kommun - uppdatering vart sjätte år, konstanta utjämningskoefficienter, 25 procents spridningsreduktion 
  
 7000 
  
 6000 
  
 5000 
  
 4000 
  
 3000 
  
 2000 
  
 1000 
  
 0 
  
 2006 
  
 2010 
  
 2014 
  
 2018 
  
 2022 
  
 2026 
  
 2030 
  
 2034 
  
  Kommun Hög - faktisk kostnad 
  
  Kommun Hög - 
 normkostnad 
  
  Kommun Medel - faktisk kostnad 
  
 Kommun Medel - 
 normkostnad 
  
 Kommun Låg - faktisk kostnad 
  
  Kommun Låg - 
 normkostnad 
 Ett anat exempel ges i diagram 7. Detta avser samma kommuner men alternativet Uppdatering vart tredje år, konstanta koeffici- enter och ingen spridningsreduktion. 
 221 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 Diagram 7 Exempel 2 på simulerad utveckling per kommun - uppdatering vart tredje år, konstanta utjämningskoefficienter, ingen spridningsreduktion 
  
 7000 
  
 6000 
  
 5000 
  
 4000 
  
 3000 
  
 2000 
  
 1000 
  
 0 
  
 2006 
  
 2010 
  
 2014 
  
 2018 
  
 2022 
  
 2026 
  
 2030 
  
 2034 
  
  Kommun Hög - faktisk kostnad 
  
  Kommun Hög - 
 normkostnad 
  
  Kommun Medel - faktisk kostnad 
  
 Kommun Medel - 
 normkostnad 
  
 Kommun Låg - faktisk kostnad 
  
  Kommun Låg - 
 normkostnad 
 Resultatet får givetvis inte tolkas som en prognos för respektive kommun. Den simulerade utvecklingen per kommun beror på slumptalen och kan allts variera från en körning av modellen till en annan. Tendensen till utjämning i dessa båda alternativ är däremot klar. 
 4 Slutsatser 
 Tidigare har gjorts preliminära beräkningar som pekade på att ett system av detta slag skulle kunna ge bra träffsäkerhet även under relativt ogynnsamma antaganden. Det skulle samtidigt uppfylla kravet att vara opåverkbart för kommunerna och ge bättre incita- ment till resurshushållning än det nuvarande. 
 De nya beräkningar som nu redovisat skiljer sig en hel del från de tidigare. Realismen är högre genom att en fördröjning införts mellan det år som kostnaderna uppkommer och det år dessa kost- nader finns redovisade. Fördröjningen uppgår i beräknings- modellen till två år. Vidare har analyser gjorts av olika alternativ för uppdatering. I de tidigare beräkningarna antogs ett tre års intervall 
 222 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 – i de nya beräkningarna analyseras fyra olika alternativ: två år, tre år, fyra år och sex år. 
 Tidigare poängterades den stora betydelse spridningen i kost- nadsutveckling har för att reducera skillnaderna i kostnader per invånare mellan kommunerna. Det ingick då beräkningsalternativ, där spridningen automatiskt justerades vid varje uppdaterings- omgång. Detta antagande var inte särskilt realistiskt, eftersom spridningen är en exogen faktor som inte påverkas av utjämnings- systemet – åtminstone inte direkt. I de nya beräkningarna antas spridningen konstant över tiden. Alternativ analyseras dock där denna är reducerad – eventuellt som en indirekt följd av utjäm- ningssystemet. 
 En annan förändring är att två olika antaganden görs när det gäller koefficienterna vid beräkningen av utjämningsindex. Detta index är avsett att mäta skillnaden i kostnadsutveckling mellan kommuner med höga  
 LSS-kostnader 
  per invånare och kommuner med låga. Koefficienterna skattas med lineär regression. Problemet, om man uppdaterar koefficienterna varje gång i samband med upp- dateringen av normkostnaderna, är att högkostnadseffekten efter hand tenderar att dränkas i den slumpmässiga spridningen om denna är för hög. Effekten kan då, som visades ovan, bli helt omvänd så att kostnadsskillnaderna mellan kommunerna börjar öka i stället för att som avsett minska. 
 Valet av koefficienter är en fråga för utformningen av utjäm- ningssystemet. Om man önskar att kostnadsskillnaderna mellan kommunerna skall fortsätta att minska förefaller det mot bakgrund av här redovisade beräkningar vara bättre att låta koefficienterna ligga kvar för flera decennier framåt. Det bör dock påpekas, att detta resultat är beroende av de antaganden som gjorts i modell- simuleringarna avseende sambandet mellan utjämningsindex och den faktiska kostnadsutvecklingen. Verkligheten kan visa sig vara en annan och det finns givetvis ingen anledning att låsa detta i för- väg. 
 Valet av uppdateringsfrekvens är inte självklart. Å ena sidan blir spridningen i kostnadsutvecklingen lägre, om man väljer ett längre intervall. Detta beror på att takten i kostnadsutvecklingen tenderar att jämna ut sig mellan kommunerna, om man mäter över flera år. Lägre spridning innebär bättre överensstämmelse mellan norm- kostnad och faktisk kostnad, dvs. en bättre kostnadsutjämning. Å andra sidan växer avståndet mellan normkostnad och faktisk kost- nad över tiden om ingen uppdatering görs, varvid alltså kostnads- 
 223 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 utjämningen mellan kommunerna blir allt sämre. Tre eller fyra års intervall verkar vara en rimlig kompromiss. 
 Som framgått av tabellerna ovan leder reducerad spridning i kommunernas kostnadsutveckling till att utjämningssystemet fun- gerar bättre. Om systemet i sig kommer att få denna effekt kan man givetvis endast spekulera över. Det verkar dock inte helt otro- ligt, eftersom normkostnaderna kommer att medföra en form av styrning över kostnadsutvecklingen, som man tidigare överhuvud- taget inte haft. 
 Det finns i själva verket goda skäl att anta att det föreslagna normkostnadssystemet kommer att påverka spridningen i kost- nadsutveckling för  
 LSS-verksamheten. 
  Den empiriskt bestämda, initiala spridningen är baserad på en period, där det fanns mycket svaga incitament för kommunerna att söka påverka kostnaderna för  
 LSS-verksamheten. 
  Resultatet blev en mycket snabb kostnads- ökning totalt sett – betydligt större än för andra kommunala verk- samheter. Spridningen i kostnadsutveckling för  
 LSS-verksamheten 
  mellan kommunerna åren  
 2000–2005 
  är förmodligen också mycket större än för kommunal verksamhet i övrigt. Med ett utjämnings- system, som inte innehåller några kostnadsdrivande incitament, är det mindre troligt att spridningen mellan kommunerna kommer att ligga kvar på samma nivå. 
 Beräkningarna har vissa begränsningar. Som nämndes ovan var det nödvändigt att utesluta ett  
 70-tal 
  kommuner beroende på bris- ter i underlaget avseende insatser och kostnader  
 2000–2006. 
  Det kan här finna en viss systematik, eftersom en anledning till stryk- ning har varit att Socialstyrelsen ej redovisar insatserna i fall det gäller färre än tre personer. Detta drabbar självfallet mindre kom- muner och kommuner med låg andel insatser mer än andra. Ute- slutningen bedöms dock inte påverka beräkningsresultatet i någon nämnvärd omfattning. Det handlar ju här inte om skarpa beräk- ningar utan om att illustrera principer. 
 En annan begränsning är att beräkningarna inte gjorts utgående ifrån faktiska kostnader utan på grundval av insatser omräknade till kostnader med hjälp av standardkostnad. Skälet härtill har varit en önskan att kunna använda data från år 2006, där ännu inga data på kostnader föreligger. I syfte att undersöka betydelsen av detta har jämförande analyser gjorts av kostnads- och insatsutveckling för perioden 2002/05. Det visar sig här att resultatet blir mycket likartat oberoende av om man använder insatser eller kostnader som grund för beräkningen. Spridningen i kommunernas insats- 
 224 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 utveckling (antal personer med  
 LSS-insatser 
  per 10 000 invånare; oförändrat =100) perioden 2002/05 uppmättes till 15,7 – motsva- rande för kostnadsutvecklingen var 15,2. Denna skillnad har mycket liten betydelse för det föreslagna utjämningssystemet. Motsvarande spridning för insatsutvecklingen 2003/06 var 12,6. Detta pekar alltså på en viss tendens till minskning det senaste året av spridningen mellan kommunerna när det gäller  
 LSS-verksamhe- 
  ten. 
 Den lägre spridningen perioden 2003/06 gör att man genom att använda insatsdata från denna period får en mer rättvisande bild av systemets beräknade funktion än om man använt kostnadsdata för perioden 2002/05. Skulle samma skillnad mellan insatser och kost- nader gälla också för perioden 2003/06 blir systemets funktion också en aning bättre än som här har visats, dvs. avvikelsen mellan normkostnad och faktisk kostnad blir mindre. 
 Motsvarande beräkningar har även gjorts när det gäller insatser för personer under 22 år. Här är spridningen i insatsutveckling högre – 26,1 för perioden 2003/06. Den har dock avtagit mycket på senare år. Samma tendens till lägre ökning av insatserna för kom- muner, som redan har hög andel med insatser finns även här och – vilket synes rimligt - något starkare än för befolkningen som hel- het. 
  
 LSS-verksamheten 
  är mycket speciell genom att i små kommu- ner mycket stora kostnader per invånare kan uppstå eller försvinna genom enstaka, mycket kostsamma fall, som kan tillkomma eller avvecklas inom en kort tidsperiod. Detta är omöjligt att förutse i ett utjämningssystem. En rimligare lösning synes vara att man antingen löser detta på försäkringsbasis i någon form eller genom undantagsbestämmelser för det enskilda fallet. Med en reducerad spridning i utvecklingen av kommunernas kostnadsutveckling förefaller det finnas förutsättningar för att det föreslagna systemet skall kunna fungera bra och leda till önskade effekter avseende rätt- visa och förbättrad hushållning med allmänna resurser. Allt efter- som nya kostnadsdata kommer fram blir det möjligt att med hjälp av simuleringsmodellen göra ytterligare analyser för att belysa systemets egenskaper i olika avseenden och bestämma en slutlig systemutformning. 
 225 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 226 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 227 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 228 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 229 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 230 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 231 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 232 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 233 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 234 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 235 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 236 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 237 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 238 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 239 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2007:62 
  
 240 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 5 
  
 241 
 Bilaga 6 
 243 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2007:62 
  
 244 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 6 
  
 245 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2007:62 
  
 246 
  
 SOU 2007:62 
  
 Bilaga 6 
  
 247 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2007:62 
  
 248 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Stockholms 
  
 Botkyrka 
  
 2 877 
  
 3 266 
  
 330 
  
 2 930 
  
 1,118 
  
 3 292 
  
 356 
  
 26 
  
 3 481 
  
 189 
  
 Danderyd 
  
 2 142 
  
 2 847 
  
 -89 
  
 2 120 
  
 1,242 
  
 2 645 
  
 -291 
  
 -202 
  
 3 214 
  
 569 
  
 Ekerö 
  
 3 638 
  
 4 333 
  
 1 397 
  
 3 591 
  
 1,194 
  
 4 309 
  
 1 373 
  
 -24 
  
 4 665 
  
 356 
  
 Haninge 
  
 2 387 
  
 2 887 
  
 -49 
  
 2 477 
  
 1,160 
  
 2 887 
  
 -49 
  
 0 
  
 3 063 
  
 176 
  
 Huddinge 
  
 2 209 
  
 2 526 
  
 -410 
  
 2 246 
  
 1,070 
  
 2 415 
  
 -521 
  
 -111 
  
 2 495 
  
 80 
  
 Järfälla 
  
 2 537 
  
 2 620 
  
 -316 
  
 2 613 
  
 0,975 
  
 2 560 
  
 -376 
  
 -60 
  
 2 607 
  
 47 
  
 Lidingö 
  
 2 679 
  
 2 885 
  
 -51 
  
 2 264 
  
 1,150 
  
 2 616 
  
 -320 
  
 -269 
  
 2 935 
  
 319 
  
 Nacka 
  
 1 888 
  
 2 241 
  
 -695 
  
 1 852 
  
 1,121 
  
 2 086 
  
 -850 
  
 -155 
  
 2 171 
  
 85 
  
 Norrtälje 
  
 2 912 
  
 2 945 
  
 9 
  
 2 983 
  
 0,972 
  
 2 914 
  
 -22 
  
 -31 
  
 2 691 
  
 -223 
  
 Nykvarn 
  
 1 937 
  
 3 531 
  
 595 
  
 2 010 
  
 1,690 
  
 3 414 
  
 478 
  
 -117 
  
 4 491 
  
 1 077 
  
 Nynäshamn 
  
 2 940 
  
 3 174 
  
 238 
  
 2 933 
  
 1,068 
  
 3 148 
  
 212 
  
 -26 
  
 3 067 
  
 -81 
  
 Salem 
  
 2 670 
  
 2 756 
  
 -180 
  
 2 793 
  
 0,958 
  
 2 689 
  
 -247 
  
 -67 
  
 2 667 
  
 -22 
  
 Sigtuna 
  
 2 809 
  
 2 899 
  
 -37 
  
 2 822 
  
 1,014 
  
 2 875 
  
 -61 
  
 -24 
  
 2 914 
  
 39 
  
 Sollentuna 
  
 2 263 
  
 2 715 
  
 -221 
  
 2 319 
  
 1,130 
  
 2 633 
  
 -303 
  
 -82 
  
 2 869 
  
 236 
  
 Solna 
  
 1 357 
  
 1 653 
  
 -1 
  283 
  
 1 312 
  
 1,105 
  
 1 456 
  
 -1 
  480 
  
 -197 
  
 1 547 
  
 91 
  
 Stockholm 
  
 2 031 
  
 2 641 
  
 -295 
  
 2 051 
  
 1,212 
  
 2 498 
  
 -438 
  
 -143 
  
 2 889 
  
 391 
  
 Sundbyberg 
  
 1 827 
  
 2 226 
  
 -710 
  
 1 734 
  
 1,152 
  
 2 008 
  
 -928 
  
 -218 
  
 2 196 
  
 188 
  
 Södertälje 
  
 4 334 
  
 4 006 
  
 1 070 
  
 4 315 
  
 0,966 
  
 4 188 
  
 1 252 
  
 182 
  
 4 057 
  
 -131 
  
 Tyresö 
  
 2 204 
  
 2 473 
  
 -463 
  
 2 262 
  
 1,069 
  
 2 430 
  
 -506 
  
 -43 
  
 2 548 
  
 118 
  
 Täby 
  
 2 454 
  
 3 040 
  
 104 
  
 2 501 
  
 1,165 
  
 2 928 
  
 -8 
  
 -112 
  
 3 240 
  
 312 
  
 Upplands Väsby 
  
 3 130 
  
 3 610 
  
 674 
  
 3 262 
  
 1,091 
  
 3 576 
  
 640 
  
 -34 
  
 3 796 
  
 220 
  
 Upplands-Bro 
  
 2 313 
  
 2 430 
  
 -506 
  
 2 404 
  
 1,021 
  
 2 466 
  
 -470 
  
 36 
  
 2 571 
  
 105 
  
 Vallentuna 
  
 3 399 
  
 3 289 
  
 353 
  
 3 520 
  
 0,955 
  
 3 378 
  
 442 
  
 89 
  
 3 192 
  
 -186 
  
 Vaxholm 
  
 1 861 
  
 2 285 
  
 -651 
  
 1 949 
  
 1,072 
  
 2 100 
  
 -836 
  
 -185 
  
 2 133 
  
 33 
  
 Värmdö 
  
 2 009 
  
 2 264 
  
 -672 
  
 1 920 
  
 1,068 
  
 2 060 
  
 -876 
  
 -204 
  
 2 035 
  
 -25 
  
 Österåker 
  
 3 537 
  
 3 713 
  
 777 
  
 3 513 
  
 1,058 
  
 3 735 
  
 799 
  
 22 
  
 3 803 
  
 68 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Uppsala 
  
 Enköping 
  
 2 663 
  
 2 909 
  
 -27 
  
 2 592 
  
 1,079 
  
 2 810 
  
 -126 
  
 -99 
  
 2 833 
  
 23 
  
 Heby 
  
 2 363 
  
 2 351 
  
 -585 
  
 2 482 
  
 0,978 
  
 2 439 
  
 -497 
  
 88 
  
 2 401 
  
 -38 
  
 Håbo 
  
 1 193 
  
 1 416 
  
 -1 
  520 
  
 1 189 
  
 1,064 
  
 1 271 
  
 -1 
  665 
  
 -145 
  
 1 348 
  
 77 
  
 Knivsta 
  
 2 084 
  
 2 435 
  
 -501 
  
 1 919 
  
 1,185 
  
 2 285 
  
 -651 
  
 -150 
  
 2 530 
  
 245 
  
 Tierp 
  
 3 832 
  
 3 746 
  
 810 
  
 3 640 
  
 1,072 
  
 3 921 
  
 985 
  
 175 
  
 4 104 
  
 183 
  
 Uppsala 
  
 3 584 
  
 3 364 
  
 428 
  
 3 453 
  
 0,969 
  
 3 362 
  
 426 
  
 -2 
  
 3 361 
  
 -1 
  
 Älvkarleby 
  
 2 547 
  
 2 280 
  
 -656 
  
 2 017 
  
 1,014 
  
 2 055 
  
 -881 
  
 -225 
  
 2 030 
  
 -25 
  
 Östhammar 
  
 2 822 
  
 2 599 
  
 -337 
  
 2 655 
  
 0,987 
  
 2 633 
  
 -303 
  
 34 
  
 2 548 
  
 -85 
  
 Södermanlands 
  
 Eskilstuna 
  
 2 853 
  
 3 059 
  
 123 
  
 2 815 
  
 1,064 
  
 3 010 
  
 74 
  
 -49 
  
 3 103 
  
 93 
  
 Flen 
  
 3 327 
  
 3 610 
  
 674 
  
 3 419 
  
 1,089 
  
 3 742 
  
 806 
  
 132 
  
 3 823 
  
 81 
  
 Gnesta 
  
 2 608 
  
 2 517 
  
 -419 
  
 2 416 
  
 0,990 
  
 2 403 
  
 -533 
  
 -114 
  
 2 451 
  
 48 
  
 Katrineholm 
  
 3 975 
  
 3 904 
  
 968 
  
 3 916 
  
 1,018 
  
 4 006 
  
 1 070 
  
 102 
  
 3 784 
  
 -222 
  
 Nyköping 
  
 2 675 
  
 3 146 
  
 210 
  
 2 685 
  
 1,170 
  
 3 157 
  
 221 
  
 11 
  
 3 496 
  
 339 
  
 Oxelösund 
  
 2 849 
  
 2 714 
  
 -222 
  
 2 542 
  
 1,031 
  
 2 633 
  
 -303 
  
 -81 
  
 2 537 
  
 -96 
  
 Strängnäs 
  
 1 746 
  
 1 867 
  
 -1 
  069 
  
 1 661 
  
 1,017 
  
 1 698 
  
 -1 
  238 
  
 -169 
  
 1 709 
  
 11 
  
 Trosa 
  
 1 863 
  
 1 905 
  
 -1 
  031 
  
 1 685 
  
 0,976 
  
 1 652 
  
 -1 
  284 
  
 -253 
  
 1 593 
  
 -59 
  
 Vingåker 
  
 2 769 
  
 2 558 
  
 -378 
  
 2 861 
  
 0,900 
  
 2 588 
  
 -348 
  
 30 
  
 2 423 
  
 -165 
  
 Östergötlands 
  
 Boxholm 
  
 2 176 
  
 2 011 
  
 -925 
  
 2 198 
  
 0,844 
  
 1 864 
  
 -1 
  072 
  
 -147 
  
 1 572 
  
 -292 
  
 Finspång 
  
 3 316 
  
 2 868 
  
 -68 
  
 3 485 
  
 0,863 
  
 3 022 
  
 86 
  
 154 
  
 3 343 
  
 321 
  
 Kinda 
  
 3 592 
  
 2 812 
  
 -124 
  
 3 319 
  
 0,846 
  
 2 822 
  
 -114 
  
 10 
  
 2 353 
  
 -469 
  
 Linköping 
  
 3 363 
  
 2 915 
  
 -21 
  
 3 435 
  
 0,856 
  
 2 955 
  
 19 
  
 40 
  
 2 550 
  
 -405 
  
 Mjölby 
  
 3 084 
  
 3 107 
  
 171 
  
 2 865 
  
 1,080 
  
 3 109 
  
 173 
  
 2 
  
 3 221 
  
 112 
  
 Motala 
  
 3 021 
  
 3 136 
  
 200 
  
 3 121 
  
 1,020 
  
 3 198 
  
 262 
  
 62 
  
 3 054 
  
 -144 
  
 Norrköping 
  
 3 690 
  
 3 242 
  
 306 
  
 3 712 
  
 0,911 
  
 3 398 
  
 462 
  
 156 
  
 3 198 
  
 -200 
  
 Söderköping 
  
 5 375 
  
 3 995 
  
 1 059 
  
 4 779 
  
 0,879 
  
 4 221 
  
 1 285 
  
 226 
  
 3 853 
  
 -368 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Vadstena 
  
 2 200 
  
 1 514 
  
 -1 
  422 
  
 1 924 
  
 0,729 
  
 1 409 
  
 -1 
  527 
  
 -105 
  
 1 178 
  
 -231 
  
 Jackson 
  
 4 116 
  
 3 626 
  
 690 
  
 3 920 
  
 0,986 
  
 3 884 
  
 948 
  
 258 
  
 3 769 
  
 -115 
  
 Ramsey 
  
 1 051 
  
 938 
  
 -1 
  998 
  
 892 
  
 0,773 
  
 693 
  
 -2 
  243 
  
 -245 
  
 524 
  
 -169 
  
 Åtvidaberg 
  
 1 833 
  
 2 297 
  
 -639 
  
 1 882 
  
 1,172 
  
 2 216 
  
 -720 
  
 -81 
  
 2 416 
  
 200 
  
 Ödeshög 
  
 1 732 
  
 1 793 
  
 -1 
  143 
  
 1 922 
  
 0,920 
  
 1 777 
  
 -1 
  159 
  
 -16 
  
 1 765 
  
 -12 
  
 Jönköpings 
  
 Aneby 
  
 2 753 
  
 1 843 
  
 -1 
  093 
  
 2 433 
  
 0,692 
  
 1 692 
  
 -1 
  244 
  
 -151 
  
 1 169 
  
 -523 
  
 Eksjö 
  
 3 428 
  
 2 684 
  
 -252 
  
 2 783 
  
 0,913 
  
 2 554 
  
 -382 
  
 -130 
  
 2 544 
  
 -10 
  
 Gislaved 
  
 3 124 
  
 2 540 
  
 -396 
  
 2 507 
  
 0,892 
  
 2 247 
  
 -689 
  
 -293 
  
 2 027 
  
 -220 
  
 Gnosjö 
  
 1 832 
  
 1 916 
  
 -1 
  020 
  
 1 712 
  
 1,025 
  
 1 763 
  
 -1 
  173 
  
 -153 
  
 1 839 
  
 76 
  
 Habo 
  
 838 
  
 889 
  
 -2 
  047 
  
 975 
  
 0,888 
  
 870 
  
 -2 
  066 
  
 -19 
  
 737 
  
 -133 
  
 Jönköping 
  
 3 034 
  
 2 776 
  
 -160 
  
 2 769 
  
 0,950 
  
 2 643 
  
 -293 
  
 -133 
  
 2 510 
  
 -133 
  
 Ford 
  
 2 488 
  
 2 306 
  
 -630 
  
 2 521 
  
 0,912 
  
 2 311 
  
 -625 
  
 5 
  
 2 163 
  
 -148 
  
 Nässjö 
  
 3 179 
  
 3 008 
  
 72 
  
 3 144 
  
 0,946 
  
 2 989 
  
 53 
  
 -19 
  
 2 808 
  
 -181 
  
 Sävsjö 
  
 5 111 
  
 3 789 
  
 853 
  
 4 959 
  
 0,821 
  
 4 091 
  
 1 155 
  
 302 
  
 3 298 
  
 -793 
  
 Tranås 
  
 3 381 
  
 2 853 
  
 -83 
  
 3 251 
  
 0,888 
  
 2 901 
  
 -35 
  
 48 
  
 2 593 
  
 -308 
  
 Vaggeryd 
  
 5 738 
  
 4 349 
  
 1 413 
  
 4 794 
  
 0,892 
  
 4 297 
  
 1 361 
  
 -52 
  
 3 868 
  
 -429 
  
 Vetlanda 
  
 3 308 
  
 2 760 
  
 -176 
  
 3 240 
  
 0,858 
  
 2 793 
  
 -143 
  
 33 
  
 2 430 
  
 -363 
  
 Värnamo 
  
 4 015 
  
 3 663 
  
 727 
  
 4 034 
  
 0,934 
  
 3 786 
  
 850 
  
 123 
  
 3 448 
  
 -338 
  
 Kronobergs 
  
 Alvesta 
  
 2 725 
  
 2 791 
  
 -145 
  
 2 961 
  
 0,968 
  
 2 880 
  
 -56 
  
 89 
  
 2 920 
  
 40 
  
 Lessebo 
  
 2 306 
  
 2 499 
  
 -437 
  
 1 862 
  
 1,131 
  
 2 116 
  
 -820 
  
 -383 
  
 2 210 
  
 94 
  
 Ljungby 
  
 4 620 
  
 3 762 
  
 826 
  
 4 325 
  
 0,883 
  
 3 838 
  
 902 
  
 76 
  
 3 433 
  
 -405 
  
 Markaryd 
  
 2 768 
  
 2 503 
  
 -433 
  
 2 780 
  
 0,923 
  
 2 578 
  
 -358 
  
 75 
  
 2 426 
  
 -152 
  
 Tingsryd 
  
 4 223 
  
 3 616 
  
 680 
  
 4 300 
  
 0,876 
  
 3 785 
  
 849 
  
 169 
  
 3 282 
  
 -503 
  
 Uppvidinge 
  
 3 014 
  
 3 567 
  
 631 
  
 2 853 
  
 1,200 
  
 3 440 
  
 504 
  
 -127 
  
 3 732 
  
 292 
  
 Växjö 
  
 4 103 
  
 3 843 
  
 907 
  
 4 216 
  
 0,939 
  
 3 978 
  
 1 042 
  
 135 
  
 3 725 
  
 -253 
  
 Älmhult 
  
 1 699 
  
 1 851 
  
 -1 
  085 
  
 1 644 
  
 1,039 
  
 1 717 
  
 -1 
  219 
  
 -134 
  
 1 760 
  
 43 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Kalmar 
  
 Borgholm 
  
 4 444 
  
 4 525 
  
 1 589 
  
 4 437 
  
 1,047 
  
 4 668 
  
 1 732 
  
 143 
  
 4 466 
  
 -202 
  
 Emmaboda 
  
 4 751 
  
 4 422 
  
 1 486 
  
 4 812 
  
 0,977 
  
 4 724 
  
 1 788 
  
 302 
  
 4 369 
  
 -355 
  
 Hultsfred 
  
 5 412 
  
 4 712 
  
 1 776 
  
 5 661 
  
 0,906 
  
 5 153 
  
 2 217 
  
 441 
  
 4 657 
  
 -496 
  
 Högsby 
  
 3 125 
  
 3 011 
  
 75 
  
 2 941 
  
 0,996 
  
 2 944 
  
 8 
  
 -67 
  
 3 022 
  
 78 
  
 Kalmar 
  
 3 406 
  
 3 299 
  
 363 
  
 3 397 
  
 0,995 
  
 3 396 
  
 460 
  
 97 
  
 3 399 
  
 3 
  
 Mönsterås 
  
 3 170 
  
 3 370 
  
 434 
  
 3 052 
  
 1,070 
  
 3 281 
  
 345 
  
 -89 
  
 3 436 
  
 155 
  
 Mörbylånga 
  
 3 284 
  
 3 557 
  
 621 
  
 3 413 
  
 1,043 
  
 3 577 
  
 641 
  
 20 
  
 3 708 
  
 131 
  
 Nybro 
  
 3 640 
  
 3 407 
  
 471 
  
 3 657 
  
 0,966 
  
 3 550 
  
 614 
  
 143 
  
 3 388 
  
 -162 
  
 Oskarshamn 
  
 1 972 
  
 2 498 
  
 -438 
  
 1 958 
  
 1,219 
  
 2 399 
  
 -537 
  
 -99 
  
 2 667 
  
 268 
  
 Torsås 
  
 2 087 
  
 2 172 
  
 -764 
  
 2 176 
  
 0,959 
  
 2 096 
  
 -840 
  
 -76 
  
 2 040 
  
 -56 
  
 Vimmerby 
  
 2 628 
  
 2 564 
  
 -372 
  
 2 452 
  
 1,003 
  
 2 472 
  
 -464 
  
 -92 
  
 2 429 
  
 -43 
  
 Västervik 
  
 3 919 
  
 3 827 
  
 891 
  
 3 711 
  
 1,030 
  
 3 840 
  
 904 
  
 13 
  
 3 813 
  
 -27 
  
 Gotlands 
  
 Gotland 
  
 3 145 
  
 3 543 
  
 607 
  
 3 201 
  
 1,116 
  
 3 590 
  
 654 
  
 47 
  
 3 739 
  
 149 
  
 Blekinge 
  
 Karlshamn 
  
 3 318 
  
 3 514 
  
 578 
  
 3 495 
  
 1,072 
  
 3 765 
  
 829 
  
 251 
  
 3 797 
  
 32 
  
 Karlskrona 
  
 2 687 
  
 2 881 
  
 -55 
  
 2 712 
  
 1,047 
  
 2 853 
  
 -83 
  
 -28 
  
 2 765 
  
 -88 
  
 Bullock 
  
 3 421 
  
 3 599 
  
 663 
  
 3 542 
  
 1,048 
  
 3 730 
  
 794 
  
 131 
  
 3 838 
  
 108 
  
 Ronneby 
  
 2 343 
  
 2 686 
  
 -250 
  
 2 347 
  
 1,119 
  
 2 639 
  
 -297 
  
 -47 
  
 2 799 
  
 160 
  
 Sölvesborg 
  
 2 348 
  
 2 220 
  
 -716 
  
 2 092 
  
 1,016 
  
 2 136 
  
 -800 
  
 -84 
  
 2 286 
  
 150 
  
 Skåne 
  
 Bjuv 
  
 1 760 
  
 1 990 
  
 -946 
  
 1 814 
  
 1,083 
  
 1 975 
  
 -961 
  
 -15 
  
 2 108 
  
 133 
  
 Bromölla 
  
 1 976 
  
 1 906 
  
 -1 
  030 
  
 1 699 
  
 1,040 
  
 1 776 
  
 -1 
  160 
  
 -130 
  
 1 836 
  
 60 
  
 Burlöv 
  
 1 716 
  
 1 627 
  
 -1 
  309 
  
 1 704 
  
 0,899 
  
 1 539 
  
 -1 
  397 
  
 -88 
  
 1 376 
  
 -163 
  
 Båstad 
  
 1 654 
  
 1 987 
  
 -949 
  
 1 600 
  
 1,156 
  
 1 859 
  
 -1 
  077 
  
 -128 
  
 2 085 
  
 226 
  
 Eslöv 
  
 4 789 
  
 3 690 
  
 754 
  
 4 790 
  
 0,822 
  
 3 957 
  
 1 021 
  
 267 
  
 3 305 
  
 -652 
  
 Helsingborg 
  
 2 159 
  
 2 122 
  
 -814 
  
 2 021 
  
 0,978 
  
 1 986 
  
 -950 
  
 -136 
  
 1 980 
  
 -6 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Hässleholm 
  
 3 562 
  
 2 881 
  
 -55 
  
 3 610 
  
 0,840 
  
 3 047 
  
 111 
  
 166 
  
 2 654 
  
 -393 
  
 Höganäs 
  
 2 473 
  
 2 323 
  
 -613 
  
 2 531 
  
 0,915 
  
 2 327 
  
 -609 
  
 4 
  
 2 204 
  
 -123 
  
 Hörby 
  
 3 781 
  
 3 293 
  
 357 
  
 3 037 
  
 1,021 
  
 3 116 
  
 180 
  
 -177 
  
 3 051 
  
 -65 
  
 Höör 
  
 2 752 
  
 2 353 
  
 -583 
  
 2 851 
  
 0,814 
  
 2 332 
  
 -604 
  
 -21 
  
 1 992 
  
 -340 
  
 Klippan 
  
 2 219 
  
 2 266 
  
 -670 
  
 2 209 
  
 0,982 
  
 2 180 
  
 -756 
  
 -86 
  
 2 130 
  
 -50 
  
 Kristianstad 
  
 2 848 
  
 2 947 
  
 11 
  
 2 989 
  
 1,010 
  
 3 034 
  
 98 
  
 87 
  
 3 048 
  
 14 
  
 Kävlinge 
  
 2 142 
  
 2 134 
  
 -802 
  
 2 214 
  
 0,921 
  
 2 049 
  
 -887 
  
 -85 
  
 1 933 
  
 -116 
  
 Landskrona 
  
 2 620 
  
 2 765 
  
 -171 
  
 2 653 
  
 1,047 
  
 2 792 
  
 -144 
  
 27 
  
 2 811 
  
 19 
  
 Lomma 
  
 1 414 
  
 1 348 
  
 -1 
  588 
  
 1 251 
  
 0,870 
  
 1 094 
  
 -1 
  842 
  
 -254 
  
 989 
  
 -105 
  
 Lund 
  
 2 799 
  
 2 780 
  
 -156 
  
 2 787 
  
 0,978 
  
 2 739 
  
 -197 
  
 -41 
  
 2 660 
  
 -79 
  
 Malmö 
  
 2 526 
  
 2 643 
  
 -293 
  
 2 552 
  
 1,001 
  
 2 567 
  
 -369 
  
 -76 
  
 2 503 
  
 -64 
  
 Osby 
  
 1 639 
  
 1 534 
  
 -1 
  402 
  
 1 765 
  
 0,879 
  
 1 559 
  
 -1 
  377 
  
 25 
  
 1 467 
  
 -92 
  
 Perstorp 
  
 1 319 
  
 1 419 
  
 -1 
  517 
  
 1 178 
  
 1,070 
  
 1 267 
  
 -1 
  669 
  
 -152 
  
 1 474 
  
 207 
  
 Simrishamn 
  
 3 564 
  
 3 424 
  
 488 
  
 3 343 
  
 1,013 
  
 3 403 
  
 467 
  
 -21 
  
 3 310 
  
 -93 
  
 Sjöbo 
  
 1 998 
  
 1 925 
  
 -1 
  011 
  
 2 101 
  
 0,907 
  
 1 915 
  
 -1 
  021 
  
 -10 
  
 1 850 
  
 -65 
  
 Skurup 
  
 1 741 
  
 1 935 
  
 -1 
  001 
  
 1 807 
  
 0,999 
  
 1 814 
  
 -1 
  122 
  
 -121 
  
 1 750 
  
 -64 
  
 Staffanstorp 
  
 2 182 
  
 1 979 
  
 -957 
  
 2 255 
  
 0,835 
  
 1 892 
  
 -1 
  044 
  
 -87 
  
 1 588 
  
 -304 
  
 Svalöv 
  
 2 913 
  
 2 615 
  
 -321 
  
 2 969 
  
 0,883 
  
 2 634 
  
 -302 
  
 19 
  
 2 371 
  
 -263 
  
 Svedala 
  
 2 417 
  
 2 284 
  
 -652 
  
 2 546 
  
 0,866 
  
 2 215 
  
 -721 
  
 -69 
  
 1 936 
  
 -279 
  
 Tomelilla 
  
 2 399 
  
 2 303 
  
 -633 
  
 2 454 
  
 0,918 
  
 2 263 
  
 -673 
  
 -40 
  
 2 105 
  
 -158 
  
 Trelleborg 
  
 2 565 
  
 2 187 
  
 -749 
  
 2 719 
  
 0,822 
  
 2 246 
  
 -690 
  
 59 
  
 1 956 
  
 -290 
  
 Vellinge 
  
 1 499 
  
 1 665 
  
 -1 
  271 
  
 1 563 
  
 0,983 
  
 1 544 
  
 -1 
  392 
  
 -121 
  
 1 567 
  
 23 
  
 Ystad 
  
 2 116 
  
 2 330 
  
 -606 
  
 2 280 
  
 0,999 
  
 2 289 
  
 -647 
  
 -41 
  
 2 315 
  
 26 
  
 Åstorp 
  
 2 046 
  
 2 011 
  
 -925 
  
 2 140 
  
 0,939 
  
 2 020 
  
 -916 
  
 9 
  
 1 929 
  
 -91 
  
 Ängelholm 
  
 2 736 
  
 2 514 
  
 -422 
  
 2 824 
  
 0,893 
  
 2 534 
  
 -402 
  
 20 
  
 2 355 
  
 -179 
  
 Örkelljunga 
  
 2 741 
  
 2 280 
  
 -656 
  
 2 472 
  
 0,886 
  
 2 201 
  
 -735 
  
 -79 
  
 2 093 
  
 -108 
  
 Östra Göinge 
  
 2 419 
  
 2 400 
  
 -536 
  
 2 632 
  
 0,938 
  
 2 481 
  
 -455 
  
 81 
  
 2 384 
  
 -97 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Hallands 
  
 Falkenberg 
  
 3 421 
  
 3 605 
  
 669 
  
 3 478 
  
 1,065 
  
 3 722 
  
 786 
  
 117 
  
 3 864 
  
 142 
  
 Halmstad 
  
 2 657 
  
 2 995 
  
 59 
  
 2 729 
  
 1,084 
  
 2 972 
  
 36 
  
 -23 
  
 3 081 
  
 109 
  
 Hylte 
  
 1 949 
  
 1 960 
  
 -976 
  
 1 924 
  
 0,970 
  
 1 875 
  
 -1 
  061 
  
 -85 
  
 1 889 
  
 14 
  
 Kungsbacka 
  
 1 723 
  
 1 971 
  
 -965 
  
 1 695 
  
 1,063 
  
 1 811 
  
 -1 
  125 
  
 -160 
  
 1 783 
  
 -28 
  
 Laholm 
  
 2 986 
  
 3 292 
  
 356 
  
 3 151 
  
 1,071 
  
 3 391 
  
 455 
  
 99 
  
 3 535 
  
 144 
  
 Varberg 
  
 2 385 
  
 2 338 
  
 -598 
  
 2 497 
  
 0,917 
  
 2 301 
  
 -635 
  
 -37 
  
 2 190 
  
 -111 
  
 V Götalands 
  
 Ale 
  
 2 164 
  
 2 532 
  
 -404 
  
 2 149 
  
 1,121 
  
 2 421 
  
 -515 
  
 -111 
  
 2 632 
  
 211 
  
 Alingsås 
  
 4 365 
  
 3 976 
  
 1 040 
  
 4 594 
  
 0,915 
  
 4 224 
  
 1 288 
  
 248 
  
 4 016 
  
 -208 
  
 Bengtsfors 
  
 2 105 
  
 2 065 
  
 -871 
  
 1 983 
  
 0,956 
  
 1 905 
  
 -1 
  031 
  
 -160 
  
 1 696 
  
 -209 
  
 Bollebygd 
  
 2 645 
  
 2 051 
  
 -885 
  
 2 152 
  
 0,885 
  
 1 914 
  
 -1 
  022 
  
 -137 
  
 1 823 
  
 -91 
  
 Borås 
  
 3 650 
  
 3 200 
  
 264 
  
 3 653 
  
 0,890 
  
 3 267 
  
 331 
  
 67 
  
 2 963 
  
 -304 
  
 Dals-Ed 
  
 2 085 
  
 2 171 
  
 -765 
  
 2 297 
  
 0,958 
  
 2 212 
  
 -724 
  
 41 
  
 2 213 
  
 1 
  
 Essunga 
  
 1 036 
  
 1 041 
  
 -1 
  895 
  
 1 107 
  
 0,932 
  
 1 036 
  
 -1 
  900 
  
 -5 
  
 993 
  
 -43 
  
 Falköping 
  
 3 020 
  
 3 154 
  
 218 
  
 3 100 
  
 1,025 
  
 3 192 
  
 256 
  
 38 
  
 3 158 
  
 -34 
  
 Färgelanda 
  
 1 554 
  
 1 585 
  
 -1 
  351 
  
 1 544 
  
 0,971 
  
 1 506 
  
 -1 
  430 
  
 -79 
  
 1 491 
  
 -15 
  
 Grästorp 
  
 3 213 
  
 3 179 
  
 243 
  
 2 734 
  
 1,119 
  
 3 074 
  
 138 
  
 -105 
  
 3 260 
  
 186 
  
 Gullspång 
  
 4 386 
  
 4 097 
  
 1 161 
  
 4 072 
  
 1,005 
  
 4 112 
  
 1 176 
  
 15 
  
 3 972 
  
 -140 
  
 Göteborg 
  
 2 560 
  
 2 948 
  
 12 
  
 2 495 
  
 1,148 
  
 2 879 
  
 -57 
  
 -69 
  
 3 081 
  
 202 
  
 Götene 
  
 2 594 
  
 2 844 
  
 -92 
  
 2 585 
  
 1,103 
  
 2 865 
  
 -71 
  
 21 
  
 2 967 
  
 102 
  
 Herrljunga 
  
 2 141 
  
 1 943 
  
 -993 
  
 2 219 
  
 0,837 
  
 1 867 
  
 -1 
  069 
  
 -76 
  
 1 617 
  
 -250 
  
 Hjo 
  
 2 700 
  
 2 535 
  
 -401 
  
 2 366 
  
 1,063 
  
 2 528 
  
 -408 
  
 -7 
  
 2 508 
  
 -20 
  
 Härryda 
  
 2 805 
  
 3 205 
  
 269 
  
 2 746 
  
 1,143 
  
 3 154 
  
 218 
  
 -51 
  
 3 423 
  
 269 
  
 Karlsborg 
  
 1 964 
  
 2 112 
  
 -824 
  
 2 081 
  
 0,978 
  
 2 045 
  
 -891 
  
 -67 
  
 1 944 
  
 -101 
  
 Kungälv 
  
 2 617 
  
 2 693 
  
 -243 
  
 2 665 
  
 1,016 
  
 2 721 
  
 -215 
  
 28 
  
 2 704 
  
 -17 
  
 Lerum 
  
 2 023 
  
 2 621 
  
 -315 
  
 1 970 
  
 1,257 
  
 2 488 
  
 -448 
  
 -133 
  
 2 828 
  
 340 
  
 Lidköping 
  
 2 845 
  
 2 963 
  
 27 
  
 2 946 
  
 1,066 
  
 3 155 
  
 219 
  
 192 
  
 3 119 
  
 -36 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Lilla Edet 
  
 2 302 
  
 2 657 
  
 -279 
  
 2 277 
  
 1,127 
  
 2 578 
  
 -358 
  
 -79 
  
 2 740 
  
 162 
  
 Lysekil 
  
 3 070 
  
 2 831 
  
 -105 
  
 3 003 
  
 0,949 
  
 2 864 
  
 -72 
  
 33 
  
 2 639 
  
 -225 
  
 Mariestad 
  
 4 231 
  
 3 469 
  
 533 
  
 4 278 
  
 0,851 
  
 3 659 
  
 723 
  
 190 
  
 3 014 
  
 -645 
  
 Mark 
  
 2 508 
  
 2 738 
  
 -198 
  
 2 655 
  
 1,009 
  
 2 692 
  
 -244 
  
 -46 
  
 2 810 
  
 118 
  
 Mellerud 
  
 5 197 
  
 4 594 
  
 1 658 
  
 5 246 
  
 0,945 
  
 4 982 
  
 2 046 
  
 388 
  
 4 632 
  
 -350 
  
 Munkedal 
  
 2 435 
  
 2 534 
  
 -402 
  
 2 490 
  
 0,985 
  
 2 465 
  
 -471 
  
 -69 
  
 2 376 
  
 -89 
  
 Mölndal 
  
 3 045 
  
 3 207 
  
 271 
  
 3 022 
  
 1,058 
  
 3 212 
  
 276 
  
 5 
  
 3 392 
  
 180 
  
 Orust 
  
 2 204 
  
 2 410 
  
 -526 
  
 2 306 
  
 1,009 
  
 2 338 
  
 -598 
  
 -72 
  
 2 220 
  
 -118 
  
 Partille 
  
 2 423 
  
 2 541 
  
 -395 
  
 2 462 
  
 1,019 
  
 2 521 
  
 -415 
  
 -20 
  
 2 612 
  
 91 
  
 Skara 
  
 3 342 
  
 2 983 
  
 47 
  
 3 304 
  
 0,932 
  
 3 094 
  
 158 
  
 111 
  
 2 867 
  
 -227 
  
 Skövde 
  
 3 338 
  
 3 071 
  
 135 
  
 3 293 
  
 0,956 
  
 3 163 
  
 227 
  
 92 
  
 3 004 
  
 -159 
  
 Sotenäs 
  
 2 586 
  
 3 290 
  
 354 
  
 2 473 
  
 1,297 
  
 3 222 
  
 286 
  
 -68 
  
 3 850 
  
 628 
  
 Stenungsund 
  
 2 641 
  
 2 609 
  
 -327 
  
 2 588 
  
 0,978 
  
 2 544 
  
 -392 
  
 -65 
  
 2 436 
  
 -108 
  
 Strömstad 
  
 2 538 
  
 3 016 
  
 80 
  
 2 665 
  
 1,132 
  
 3 032 
  
 96 
  
 16 
  
 3 172 
  
 140 
  
 Svenljunga 
  
 3 255 
  
 3 646 
  
 710 
  
 3 414 
  
 1,104 
  
 3 787 
  
 851 
  
 141 
  
 3 950 
  
 163 
  
 Tanum 
  
 1 809 
  
 2 000 
  
 -936 
  
 1 913 
  
 0,976 
  
 1 876 
  
 -1 
  060 
  
 -124 
  
 1 814 
  
 -62 
  
 Tibro 
  
 2 920 
  
 2 572 
  
 -364 
  
 3 214 
  
 0,861 
  
 2 780 
  
 -156 
  
 208 
  
 2 520 
  
 -260 
  
 Tidaholm 
  
 2 947 
  
 2 712 
  
 -224 
  
 2 947 
  
 0,910 
  
 2 695 
  
 -241 
  
 -17 
  
 2 475 
  
 -220 
  
 Tjörn 
  
 2 871 
  
 2 323 
  
 -613 
  
 2 179 
  
 0,872 
  
 1 909 
  
 -1 
  027 
  
 -414 
  
 1 746 
  
 -163 
  
 Tranemo 
  
 2 478 
  
 2 136 
  
 -800 
  
 2 540 
  
 0,810 
  
 2 067 
  
 -869 
  
 -69 
  
 1 648 
  
 -419 
  
 Trollhättan 
  
 2 823 
  
 3 068 
  
 132 
  
 2 830 
  
 1,081 
  
 3 074 
  
 138 
  
 6 
  
 3 078 
  
 4 
  
 Töreboda 
  
 3 373 
  
 3 180 
  
 244 
  
 3 608 
  
 0,941 
  
 3 412 
  
 476 
  
 232 
  
 3 279 
  
 -133 
  
 Uddevalla 
  
 3 160 
  
 3 218 
  
 282 
  
 3 291 
  
 1,010 
  
 3 340 
  
 404 
  
 122 
  
 3 216 
  
 -124 
  
 Ulricehamn 
  
 4 132 
  
 3 693 
  
 757 
  
 4 026 
  
 0,937 
  
 3 791 
  
 855 
  
 98 
  
 3 574 
  
 -217 
  
 Vara 
  
 3 749 
  
 3 076 
  
 140 
  
 3 595 
  
 0,908 
  
 3 280 
  
 344 
  
 204 
  
 3 001 
  
 -279 
  
 Vårgårda 
  
 1 762 
  
 1 907 
  
 -1 
  029 
  
 1 836 
  
 1,010 
  
 1 864 
  
 -1 
  072 
  
 -43 
  
 1 912 
  
 48 
  
 Vänersborg 
  
 3 368 
  
 3 614 
  
 678 
  
 3 574 
  
 1,051 
  
 3 775 
  
 839 
  
 161 
  
 3 639 
  
 -136 
  
 Åmål 
  
 3 849 
  
 3 586 
  
 650 
  
 3 975 
  
 0,937 
  
 3 742 
  
 806 
  
 156 
  
 3 448 
  
 -294 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Öckerö 
  
 2 519 
  
 2 657 
  
 -279 
  
 2 556 
  
 1,012 
  
 2 599 
  
 -337 
  
 -58 
  
 2 609 
  
 10 
  
 Värmlands 
  
 Arvika 
  
 2 507 
  
 2 544 
  
 -392 
  
 2 632 
  
 0,983 
  
 2 600 
  
 -336 
  
 56 
  
 2 448 
  
 -152 
  
 Eda 
  
 2 147 
  
 2 060 
  
 -876 
  
 2 178 
  
 0,908 
  
 1 987 
  
 -949 
  
 -73 
  
 1 792 
  
 -195 
  
 Filipstad 
  
 3 736 
  
 3 476 
  
 540 
  
 3 541 
  
 1,033 
  
 3 676 
  
 740 
  
 200 
  
 3 629 
  
 -47 
  
 Forshaga 
  
 3 397 
  
 3 260 
  
 324 
  
 3 601 
  
 0,961 
  
 3 477 
  
 541 
  
 217 
  
 3 408 
  
 -69 
  
 Grums 
  
 2 862 
  
 2 890 
  
 -46 
  
 2 904 
  
 1,014 
  
 2 959 
  
 23 
  
 69 
  
 2 955 
  
 -4 
  
 Hagfors 
  
 3 437 
  
 3 297 
  
 361 
  
 2 766 
  
 1,144 
  
 3 180 
  
 244 
  
 -117 
  
 3 362 
  
 182 
  
 Hammarö 
  
 4 340 
  
 3 931 
  
 995 
  
 3 892 
  
 1,015 
  
 3 970 
  
 1 034 
  
 39 
  
 4 065 
  
 95 
  
 Karlstad 
  
 2 856 
  
 2 791 
  
 -145 
  
 2 929 
  
 0,963 
  
 2 834 
  
 -102 
  
 43 
  
 2 756 
  
 -78 
  
 Kil 
  
 2 556 
  
 2 472 
  
 -464 
  
 2 632 
  
 0,963 
  
 2 547 
  
 -389 
  
 75 
  
 2 504 
  
 -43 
  
 Kristinehamn 
  
 2 856 
  
 2 650 
  
 -286 
  
 2 843 
  
 0,948 
  
 2 708 
  
 -228 
  
 58 
  
 2 666 
  
 -42 
  
 Munkfors 
  
 2 115 
  
 2 947 
  
 11 
  
 1 969 
  
 1,469 
  
 2 906 
  
 -30 
  
 -41 
  
 3 107 
  
 201 
  
 Storfors 
  
 1 946 
  
 1 807 
  
 -1 
  129 
  
 1 967 
  
 0,955 
  
 1 888 
  
 -1 
  048 
  
 81 
  
 1 976 
  
 88 
  
 Sunne 
  
 3 971 
  
 3 444 
  
 508 
  
 3 740 
  
 0,919 
  
 3 453 
  
 517 
  
 9 
  
 3 177 
  
 -276 
  
 Säffle 
  
 3 882 
  
 3 633 
  
 697 
  
 3 858 
  
 0,965 
  
 3 741 
  
 805 
  
 108 
  
 3 743 
  
 2 
  
 Torsby 
  
 2 646 
  
 2 917 
  
 -19 
  
 2 854 
  
 1,047 
  
 3 003 
  
 67 
  
 86 
  
 3 073 
  
 70 
  
 Årjäng 
  
 4 024 
  
 2 621 
  
 -315 
  
 3 909 
  
 0,712 
  
 2 797 
  
 -139 
  
 176 
  
 2 144 
  
 -653 
  
 Örebro 
  
 Askersund 
  
 4 093 
  
 3 362 
  
 426 
  
 3 981 
  
 0,850 
  
 3 401 
  
 465 
  
 39 
  
 2 968 
  
 -433 
  
 Degerfors 
  
 2 904 
  
 2 651 
  
 -285 
  
 2 993 
  
 0,893 
  
 2 686 
  
 -250 
  
 35 
  
 2 409 
  
 -277 
  
 Hallsberg 
  
 2 738 
  
 2 572 
  
 -364 
  
 2 807 
  
 0,924 
  
 2 606 
  
 -330 
  
 34 
  
 2 553 
  
 -53 
  
 Hällefors 
  
 3 802 
  
 3 263 
  
 327 
  
 3 571 
  
 0,917 
  
 3 291 
  
 355 
  
 28 
  
 3 156 
  
 -135 
  
 Karlskoga 
  
 3 167 
  
 2 918 
  
 -18 
  
 3 120 
  
 0,942 
  
 2 954 
  
 18 
  
 36 
  
 2 703 
  
 -251 
  
 Kumla 
  
 3 197 
  
 3 102 
  
 166 
  
 3 081 
  
 1,008 
  
 3 120 
  
 184 
  
 18 
  
 2 974 
  
 -146 
  
 Laxå 
  
 3 276 
  
 3 047 
  
 111 
  
 3 349 
  
 0,928 
  
 3 123 
  
 187 
  
 76 
  
 3 045 
  
 -78 
  
 Lekeberg 
  
 1 462 
  
 1 645 
  
 -1 
  291 
  
 1 547 
  
 1,003 
  
 1 559 
  
 -1 
  377 
  
 -86 
  
 1 533 
  
 -26 
  
 Lindesberg 
  
 3 860 
  
 3 265 
  
 329 
  
 4 115 
  
 0,844 
  
 3 490 
  
 554 
  
 225 
  
 2 856 
  
 -634 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Ljusnarsberg 
  
 3 290 
  
 3 399 
  
 463 
  
 3 348 
  
 1,010 
  
 3 398 
  
 462 
  
 -1 
  
 3 309 
  
 -89 
  
 Clayton 
  
 4 528 
  
 3 345 
  
 409 
  
 4 198 
  
 0,844 
  
 3 560 
  
 624 
  
 215 
  
 3 002 
  
 -558 
  
 Örebro 
  
 3 522 
  
 3 546 
  
 610 
  
 3 568 
  
 1,026 
  
 3 678 
  
 742 
  
 132 
  
 3 350 
  
 -328 
  
 Västmanlands 
  
 Arboga 
  
 2 662 
  
 2 518 
  
 -418 
  
 2 681 
  
 0,904 
  
 2 436 
  
 -500 
  
 -82 
  
 2 224 
  
 -212 
  
 Fagersta 
  
 3 664 
  
 3 250 
  
 314 
  
 3 743 
  
 0,886 
  
 3 333 
  
 397 
  
 83 
  
 2 924 
  
 -409 
  
 Hallstahammar 
  
 5 264 
  
 4 253 
  
 1 317 
  
 5 067 
  
 0,890 
  
 4 531 
  
 1 595 
  
 278 
  
 4 107 
  
 -424 
  
 Kungsör 
  
 5 646 
  
 5 023 
  
 2 087 
  
 5 789 
  
 0,944 
  
 5 491 
  
 2 555 
  
 468 
  
 5 229 
  
 -262 
  
 Köping 
  
 3 255 
  
 2 875 
  
 -61 
  
 3 182 
  
 0,899 
  
 2 875 
  
 -61 
  
 0 
  
 2 647 
  
 -228 
  
 Williams 
  
 2 578 
  
 2 741 
  
 -195 
  
 2 484 
  
 1,073 
  
 2 678 
  
 -258 
  
 -63 
  
 2 704 
  
 26 
  
 Sala 
  
 2 531 
  
 2 516 
  
 -420 
  
 2 647 
  
 0,957 
  
 2 545 
  
 -391 
  
 29 
  
 2 429 
  
 -116 
  
 Skinnskatteberg 
  
 1 313 
  
 943 
  
 -1 
  993 
  
 1 179 
  
 0,662 
  
 785 
  
 -2 
  151 
  
 -158 
  
 572 
  
 -213 
  
 Surahammar 
  
 2 487 
  
 2 097 
  
 -839 
  
 2 240 
  
 0,874 
  
 1 967 
  
 -969 
  
 -130 
  
 1 711 
  
 -256 
  
 Västerås 
  
 2 524 
  
 2 496 
  
 -440 
  
 2 497 
  
 0,972 
  
 2 439 
  
 -497 
  
 -57 
  
 2 500 
  
 61 
  
 Dalarnas 
  
 Avesta 
  
 2 762 
  
 3 040 
  
 104 
  
 2 751 
  
 1,086 
  
 3 002 
  
 66 
  
 -38 
  
 3 054 
  
 52 
  
 Borlänge 
  
 3 082 
  
 3 072 
  
 136 
  
 3 278 
  
 1,006 
  
 3 313 
  
 377 
  
 241 
  
 3 349 
  
 36 
  
 Falun 
  
 2 712 
  
 2 892 
  
 -44 
  
 2 863 
  
 1,016 
  
 2 923 
  
 -13 
  
 31 
  
 3 054 
  
 131 
  
 Gagnef 
  
 2 656 
  
 2 560 
  
 -376 
  
 1 954 
  
 1,122 
  
 2 203 
  
 -733 
  
 -357 
  
 2 477 
  
 274 
  
 Hedemora 
  
 5 233 
  
 5 981 
  
 3 045 
  
 5 338 
  
 1,197 
  
 6 421 
  
 3 485 
  
 440 
  
 6 965 
  
 544 
  
 Leksand 
  
 2 365 
  
 2 908 
  
 -28 
  
 2 494 
  
 1,145 
  
 2 869 
  
 -67 
  
 -39 
  
 3 075 
  
 206 
  
 Ludvika 
  
 2 706 
  
 2 863 
  
 -73 
  
 2 807 
  
 1,019 
  
 2 874 
  
 -62 
  
 11 
  
 2 861 
  
 -13 
  
 Malung 
  
 2 819 
  
 3 531 
  
 595 
  
 2 630 
  
 1,258 
  
 3 324 
  
 388 
  
 -207 
  
 3 765 
  
 441 
  
 Mora 
  
 3 610 
  
 3 807 
  
 871 
  
 3 857 
  
 1,021 
  
 3 957 
  
 1 021 
  
 150 
  
 3 947 
  
 -10 
  
 Orsa 
  
 2 300 
  
 2 262 
  
 -674 
  
 2 312 
  
 0,915 
  
 2 126 
  
 -810 
  
 -136 
  
 1 888 
  
 -238 
  
 Rättvik 
  
 4 189 
  
 3 889 
  
 953 
  
 4 269 
  
 0,982 
  
 4 213 
  
 1 277 
  
 324 
  
 4 015 
  
 -198 
  
 Smedjebacken 
  
 2 238 
  
 2 856 
  
 -80 
  
 2 219 
  
 1,226 
  
 2 734 
  
 -202 
  
 -122 
  
 3 020 
  
 286 
  
 Säter 
  
 2 850 
  
 3 065 
  
 129 
  
 2 848 
  
 1,028 
  
 2 942 
  
 6 
  
 -123 
  
 2 957 
  
 15 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Vansbro 
  
 3 336 
  
 3 671 
  
 735 
  
 2 755 
  
 1,267 
  
 3 507 
  
 571 
  
 -164 
  
 3 883 
  
 376 
  
 Älvdalen 
  
 2 705 
  
 2 881 
  
 -55 
  
 2 822 
  
 1,024 
  
 2 903 
  
 -33 
  
 22 
  
 2 867 
  
 -36 
  
 Gävleborgs 
  
 Bollnäs 
  
 3 606 
  
 3 405 
  
 469 
  
 3 746 
  
 0,929 
  
 3 497 
  
 561 
  
 92 
  
 3 254 
  
 -243 
  
 Gävle 
  
 3 006 
  
 2 890 
  
 -46 
  
 2 904 
  
 0,997 
  
 2 909 
  
 -27 
  
 19 
  
 2 970 
  
 61 
  
 Hofors 
  
 2 604 
  
 2 245 
  
 -691 
  
 2 667 
  
 0,831 
  
 2 227 
  
 -709 
  
 -18 
  
 1 990 
  
 -237 
  
 Hudiksvall 
  
 3 161 
  
 3 656 
  
 720 
  
 3 234 
  
 1,133 
  
 3 682 
  
 746 
  
 26 
  
 3 822 
  
 140 
  
 Ljusdal 
  
 2 657 
  
 3 002 
  
 66 
  
 2 832 
  
 1,046 
  
 2 977 
  
 41 
  
 -25 
  
 3 037 
  
 60 
  
 Nordanstig 
  
 2 586 
  
 3 228 
  
 292 
  
 2 770 
  
 1,176 
  
 3 273 
  
 337 
  
 45 
  
 3 536 
  
 263 
  
 Ockelbo 
  
 2 881 
  
 2 912 
  
 -24 
  
 3 146 
  
 0,941 
  
 2 975 
  
 39 
  
 63 
  
 2 816 
  
 -159 
  
 Ovanåker 
  
 2 419 
  
 2 343 
  
 -593 
  
 2 368 
  
 0,953 
  
 2 268 
  
 -668 
  
 -75 
  
 2 116 
  
 -152 
  
 Sandviken 
  
 2 693 
  
 2 429 
  
 -507 
  
 2 829 
  
 0,906 
  
 2 576 
  
 -360 
  
 147 
  
 2 401 
  
 -175 
  
 Söderhamn 
  
 5 311 
  
 4 574 
  
 1 638 
  
 5 342 
  
 0,925 
  
 4 965 
  
 2 029 
  
 391 
  
 4 533 
  
 -432 
  
 Västernorrlands 
  
 Härnösand 
  
 4 291 
  
 3 635 
  
 699 
  
 4 294 
  
 0,914 
  
 3 943 
  
 1 007 
  
 308 
  
 3 558 
  
 -385 
  
 Kramfors 
  
 4 317 
  
 3 856 
  
 920 
  
 4 308 
  
 0,936 
  
 4 052 
  
 1 116 
  
 196 
  
 3 931 
  
 -121 
  
 Sollefteå 
  
 4 068 
  
 3 791 
  
 855 
  
 4 198 
  
 0,962 
  
 4 058 
  
 1 122 
  
 267 
  
 3 809 
  
 -249 
  
 Sundsvall 
  
 2 899 
  
 2 953 
  
 17 
  
 2 981 
  
 1,011 
  
 3 028 
  
 92 
  
 75 
  
 3 124 
  
 96 
  
 Hall 
  
 2 479 
  
 2 277 
  
 -659 
  
 2 535 
  
 0,914 
  
 2 328 
  
 -608 
  
 51 
  
 2 267 
  
 -61 
  
 Ånge 
  
 3 166 
  
 2 762 
  
 -174 
  
 3 480 
  
 0,847 
  
 2 962 
  
 26 
  
 200 
  
 2 633 
  
 -329 
  
 Örnsköldsvik 
  
 3 015 
  
 2 956 
  
 20 
  
 3 143 
  
 0,967 
  
 3 054 
  
 118 
  
 98 
  
 3 065 
  
 11 
  
 Jämtlands 
  
 Neal 
  
 3 384 
  
 3 670 
  
 734 
  
 3 661 
  
 1,018 
  
 3 745 
  
 809 
  
 75 
  
 3 547 
  
 -198 
  
 Bräcke 
  
 6 275 
  
 5 258 
  
 2 322 
  
 5 992 
  
 0,945 
  
 5 690 
  
 2 754 
  
 432 
  
 5 092 
  
 -598 
  
 Härjedalen 
  
 4 813 
  
 4 018 
  
 1 082 
  
 4 698 
  
 0,862 
  
 4 070 
  
 1 134 
  
 52 
  
 3 589 
  
 -481 
  
 Krokom 
  
 3 710 
  
 3 982 
  
 1 046 
  
 3 358 
  
 1,173 
  
 3 958 
  
 1 022 
  
 -24 
  
 4 179 
  
 221 
  
 Ragunda 
  
 3 242 
  
 3 044 
  
 108 
  
 3 387 
  
 0,951 
  
 3 236 
  
 300 
  
 192 
  
 2 973 
  
 -263 
  
 Strömsund 
  
 3 920 
  
 3 641 
  
 705 
  
 4 048 
  
 0,933 
  
 3 795 
  
 859 
  
 154 
  
 3 572 
  
 -223 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Åre 
  
 2 440 
  
 2 249 
  
 -687 
  
 2 283 
  
 0,868 
  
 1 991 
  
 -945 
  
 -258 
  
 1 767 
  
 -224 
  
 Östersund 
  
 4 700 
  
 4 308 
  
 1 372 
  
 4 814 
  
 0,944 
  
 4 566 
  
 1 630 
  
 258 
  
 4 419 
  
 -147 
  
 Västerbottens 
  
 Bjurholm 
  
 1 519 
  
 1 144 
  
 -1 
  792 
  
 1 224 
  
 0,856 
  
 1 052 
  
 -1 
  884 
  
 -92 
  
 962 
  
 -90 
  
 Dorotea 
  
 4 160 
  
 4 370 
  
 1 434 
  
 3 526 
  
 1,193 
  
 4 227 
  
 1 291 
  
 -143 
  
 4 488 
  
 261 
  
 Lycksele 
  
 5 199 
  
 4 591 
  
 1 655 
  
 5 401 
  
 0,927 
  
 5 031 
  
 2 095 
  
 440 
  
 4 586 
  
 -445 
  
 Malå 
  
 2 844 
  
 2 875 
  
 -61 
  
 2 724 
  
 1,034 
  
 2 830 
  
 -106 
  
 -45 
  
 2 885 
  
 55 
  
 Nordmaling 
  
 3 574 
  
 3 748 
  
 812 
  
 3 797 
  
 1,022 
  
 3 899 
  
 963 
  
 151 
  
 3 754 
  
 -145 
  
 Norsjö 
  
 4 915 
  
 4 523 
  
 1 587 
  
 4 891 
  
 0,970 
  
 4 768 
  
 1 832 
  
 245 
  
 4 371 
  
 -397 
  
 Robertsfors 
  
 3 270 
  
 2 859 
  
 -77 
  
 2 839 
  
 0,981 
  
 2 799 
  
 -137 
  
 -60 
  
 2 679 
  
 -120 
  
 Skellefteå 
  
 4 641 
  
 4 186 
  
 1 250 
  
 4 641 
  
 0,960 
  
 4 477 
  
 1 541 
  
 291 
  
 4 306 
  
 -171 
  
 Sorsele 
  
 2 031 
  
 1 301 
  
 -1 
  635 
  
 1 382 
  
 0,681 
  
 946 
  
 -1 
  990 
  
 -355 
  
 441 
  
 -505 
  
 Storuman 
  
 3 354 
  
 3 271 
  
 335 
  
 3 139 
  
 1,019 
  
 3 214 
  
 278 
  
 -57 
  
 3 144 
  
 -70 
  
 Umeå 
  
 2 915 
  
 2 730 
  
 -206 
  
 2 970 
  
 0,954 
  
 2 847 
  
 -89 
  
 117 
  
 2 727 
  
 -120 
  
 Vilhelmina 
  
 4 619 
  
 4 076 
  
 1 140 
  
 3 791 
  
 1,045 
  
 3 981 
  
 1 045 
  
 -95 
  
 4 019 
  
 38 
  
 Vindeln 
  
 2 924 
  
 3 309 
  
 373 
  
 2 896 
  
 1,164 
  
 3 388 
  
 452 
  
 79 
  
 3 466 
  
 78 
  
 Vännäs 
  
 5 957 
  
 5 268 
  
 2 332 
  
 6 316 
  
 0,976 
  
 6 194 
  
 3 258 
  
 926 
  
 5 669 
  
 -525 
  
 Åsele 
  
 3 576 
  
 3 683 
  
 747 
  
 3 483 
  
 1,023 
  
 3 580 
  
 644 
  
 -103 
  
 3 473 
  
 -107 
  
 Norrbottens 
  
 Arjeplog 
  
 3 352 
  
 2 792 
  
 -144 
  
 2 799 
  
 0,852 
  
 2 397 
  
 -539 
  
 -395 
  
 2 108 
  
 -289 
  
 Nguyen 
  
 4 024 
  
 3 609 
  
 673 
  
 4 137 
  
 0,972 
  
 4 041 
  
 1 105 
  
 432 
  
 3 990 
  
 -51 
  
 Boden 
  
 5 489 
  
 5 123 
  
 2 187 
  
 5 391 
  
 1,023 
  
 5 542 
  
 2 606 
  
 419 
  
 5 694 
  
 152 
  
 Gällivare 
  
 2 968 
  
 3 284 
  
 348 
  
 3 020 
  
 1,056 
  
 3 205 
  
 269 
  
 -79 
  
 3 326 
  
 121 
  
 Haparanda 
  
 4 987 
  
 4 446 
  
 1 510 
  
 4 504 
  
 1,008 
  
 4 562 
  
 1 626 
  
 116 
  
 4 414 
  
 -148 
  
 Brown 
  
 2 881 
  
 2 850 
  
 -86 
  
 2 737 
  
 1,009 
  
 2 775 
  
 -161 
  
 -75 
  
 2 708 
  
 -67 
  
 Kalix 
  
 3 735 
  
 3 187 
  
 251 
  
 3 392 
  
 0,914 
  
 3 115 
  
 179 
  
 -72 
  
 2 878 
  
 -237 
  
 Kiruna 
  
 2 217 
  
 2 697 
  
 -239 
  
 2 385 
  
 1,133 
  
 2 715 
  
 -221 
  
 18 
  
 2 935 
  
 220 
  
 Luleå 
  
 2 984 
  
 3 366 
  
 430 
  
 3 116 
  
 1,099 
  
 3 441 
  
 505 
  
 75 
  
 3 574 
  
 133 
  
 Tabellbilaga 
  
 Utfall och effekter av föreslagna förändringar 2007 
  
 Län 
  
 2007 års  
 LSS-utjämning 
  
 Utredningens förslag 2007 
  
 Grund- 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Grund- 
  
 Williams 
  
 Slutlig 
  
 Bidrag/ 
  
 Differens, 
  
 Nettokost- 
  
 Differens, 
  
 Kommun 
  
 läggande 
  
 standard- 
  
 avgift 
  
 läggande 
  
 sonal- 
  
 standard- 
  
 avgift, nuvarande/ nader 2005 
  
 nettokost- 
  
 standard- 
  
 kostnad, 
  
 exkl. in- 
  
 standard- 
  
 kost- 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv föreslagen, 
  
 i 2007 års 
  
 nad/slutlig 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 förande- 
  
 kostnad, 
  
 nads- 
  
 kr per inv 
  
 kr per inv beräknade 
  
 standard- 
  
 kr per inv 
  
 regler, 
  
 kr per inv 
  
 index 
  
 nivå, kr per 
  
 kostnad, 
  
 kr per inv 
  
 inv 
  
 kr per inv 
  
 Hela riket 
  
 2 891 
  
 2 936 
  
 2 887 
  
 1,000 
  
 2 936 
  
 2 936 
  
 Pajala 
  
 3 745 
  
 3 771 
  
 835 
  
 3 727 
  
 1,040 
  
 3 895 
  
 959 
  
 124 
  
 3 760 
  
 -135 
  
 Piteå 
  
 3 112 
  
 2 803 
  
 -133 
  
 3 264 
  
 0,888 
  
 2 912 
  
 -24 
  
 109 
  
 2 652 
  
 Nichols 
  
 Älvsbyn 
  
 5 673 
  
 4 339 
  
 1 403 
  
 5 919 
  
 0,822 
  
 4 889 
  
 1 953 
  
 550 
  
 4 033 
  
 -856 
  
 Överkalix 
  
 3 677 
  
 3 875 
  
 939 
  
 3 913 
  
 1,036 
  
 4 074 
  
 1 138 
  
 199 
  
 4 260 
  
 186 
  
 Övertorneå 
  
 5 592 
  
 3 860 
  
 924 
  
 5 295 
  
 0,757 
  
 4 028 
  
 1 092 
  
 168 
  
 3 277 
  
 -751