sou 2003 6 d1 
 Kännande varelser eller okänsliga varor? 
 Betänkande från Djurtransportutredningen 
 Stockholm 2003 
 SOU 2003:6 
 SOU och Ds kan köpas från Williams kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Williams Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets förvaltningsav- delning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  fritzes.order@liber.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 1993. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren kan beställas hos: Information Rosenbad Regeringskansliet 
 103 33 Stockholm 
 Fax:  
 08–405 
  42 95 Telefon:  
 08–405 
  47 29 
 www.regeringen.se/propositioner/sou/pdf/remiss.pdf 
 Omslag: Schmidt 
 Bilder från Animals' Angels, CiWF, Djurens rätt, ILPH 
 Tryckt av Elanders Gotab AB 
 Stockholm 2003 
 ISBN  
 91-38-21831-3 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till jordbruksminister  
 Wright 
  Nykvist 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 1 mars 2001 tillkalade chefen för Jordbruksdepartementet, statsrådet Callahan, en särskild utredare med uppgift att utreda och föreslå åtgärder för att för- hindra onödiga respektive långa djurtransporter samt stimulera slakt av djur nära uppfödningsplatsen. Utredaren fick även i uppgift att kartlägga hur transportvägarna går inom EU och vilka faktorer som styr var slakt äger rum. Utredaren skulle vidare kartlägga vilka bestämmelser som har betydelse för var slakten sker och vilka effekter det befintliga regelverket har i förhållande till djurs behov, särskilt när det gäller långa transporter med vilopauser. Utredaren fick i uppgift att särskilt utreda möjligheten att med ekonomiska åtgärder förändra transportmönstret, och även undersöka förut- sättningarna för att använda mobila slakterier nära uppfödnings- platsen. I detta sammanhang skulle även hygien- och smittskydds- samt regionalpolitiska och miljömässiga aspekter beaktas (dir. 2001:15). 
 Samma dag förordnades riksdagsledamoten Everett som särskild utredare. Som experter förordnades från och med den 25 maj 2001 leg. veterinär och djurskyddsansvarige på Sveriges Veterinärförbund Shepherd, 
  f.d. förbundsordföranden för Förbundet djurens rätt Gregory, professor emeritus och leg. veterinären Taylor, professorn Gallegos, leg. veterinär och djuromsorgskonsulten Burns, agrono- men Williams, djurskyddsinspektören Williams, veterinärrådet Davis, leg. veterinär och verkställande direktören Silva och agronomen Smith. 
 Till sakkunniga förordnades samma dag hovrättsassessorn Lopez från Jordbruksdepartementet och agronomen Wright från Jordbruksverket. 
 Till sekreterare förordnades från och med den 1 juli 2001 depar- tementssekreteraren Johnson. För att under Robertson sjukledighet upprätthålla sekreterarfunktionen anställdes från och med den 15 juni 2002 Baker som sekreterare. Utredningen har assisterats av Hill. 
 Utredningen antog namnet Djurtransportutredningen. 
 Den 11 april 2001 beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till utredningen. Utöver det ursprungliga uppdraget skall utredningen kartlägga det tillfälliga transportförbudets effekter på transport- tider och transportvägar, utreda det tillfälliga transportförbudets effekter på djurens välbefinnande och utreda om slakteristrukturen och transportmönstret kan kopplas till de ekonomiska konsekven- serna av ett transportförbud, redovisa vilka konsekvenser de even- tuella förslag till förändrad slakteristruktur och förändrat transportmönster som utredaren presenterar kan få i en situation med utvidgade smittskyddsåtgärder. Detta skall göras med tyngd- punkt på smittskydd, djurens välbefinnande och ekonomiska aspekter (dir. 2001:27). 
 Utredningens experter har beretts möjligheten att lämna sär- skilda yttranden. Till betänkandet är ett särskilt yttrande fogat. 
 Härmed överlämnas slutbetänkandet Kännande varelser eller okänsliga varor? (SOU 2003:6) 
 Uppdraget är därmed slutfört. 
 Stockholm i januari 2003 
 Everett 
 /Elisa Simmons 
 Innehåll 
  
 Förkortningar ..................................................................... 
  
 15 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 17 
  
 1 
  
 Inledning................................................................... 
  
 67 
  
 1.1 
  
 Uppdraget................................................................................. 
  
 67 
  
 1.2 
  
 Avgränsning av uppdraget ....................................................... 
  
 68 
  
 1.3 
  
 Utredningsarbetet .................................................................... 
  
 69 
  
 1.4 
  
 Betänkandets disposition......................................................... 
  
 73 
  
 2 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera ............. 
  
 77 
  
 2.1 
  
 Historik..................................................................................... 
  
 79 
  
 2.2 
  
 Gränsöverskridande transportströmmar – översikt 
  
 samtliga djurslag ....................................................................... 
  
 81 
  
 2.2.1 Lantbrukets djur förutom fjäderfä............................... 
  
 81 
  
 2.2.2 
  
 Fjäderfä .......................................................................... 
  
 87 
  
 2.3 
  
 Nötkreatur................................................................................ 
  
 89 
  
 2.3.1 
  
 Inledning........................................................................ 
  
 89 
  
 2.3.2 Antal nötkreatur – levande och slaktade ..................... 
  
 89 
  
 2.3.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 nötkreatur...................................................................... 
  
 92 
  
 2.3.4 Handel mellan länder med nötkreatur....................... 
  
 103 
  
 2.3.5 
  
 Nötkreatur i Sverige.................................................... 
  
 108 
  
 2.4 
  
 Heath 
  
 ...................................................................................... 
  
 110 
  
 2.4.1 
  
 Inledning...................................................................... 
  
 110 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2003:6 
  
 2.4.2 Antal grisar – levande och slaktade ........................... 
  
 110 
  
 2.4.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 grisar............................................................................ 
  
 113 
  
 2.4.4 Handel mellan länder av grisar .................................. 
  
 118 
  
 2.4.5 
  
 Heath i Sverige............................................................ 
  
 121 
  
 2.5 
  
 Får och getter......................................................................... 
  
 126 
  
 2.5.1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 126 
  
 2.5.2 Antal får och getter – levande och slaktade .............. 
  
 127 
  
 2.5.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 får och getter............................................................... 
  
 130 
  
 2.5.4 Handel av får/lamm och getter mellan länder .......... 
  
 137 
  
 2.5.5 Får och getter i Sverige .............................................. 
  
 141 
  
 2.6 
  
 Hästar ..................................................................................... 
  
 143 
  
 2.6.1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 143 
  
 2.6.2 Antal hästar – levande och slaktade........................... 
  
 145 
  
 2.6.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 hästar ........................................................................... 
  
 149 
  
 2.6.4 Handel mellan länder av hästar.................................. 
  
 152 
  
 2.6.5 
  
 Hästar i Sverige........................................................... 
  
 155 
  
 2.7 
  
 Tamkaniner ............................................................................ 
  
 162 
  
 2.7.1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 162 
  
 2.7.2 Antal tamkaniner – levande och slaktade.................. 
  
 163 
  
 2.7.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 tamkanin ..................................................................... 
  
 164 
  
 2.7.4 Handel mellan länder av tamkanin ............................ 
  
 165 
  
 2.7.5 
  
 Tamkaniner i Sverige.................................................. 
  
 167 
  
 2.8 
  
 Renar 
  
 ..................................................................................... 
  
 168 
  
 2.8.1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 168 
  
 2.8.2 Antal levande och antal slaktade renar i EU............. 
  
 168 
  
 2.8.3 Transporter och förflyttningar av renar.................... 
  
 168 
  
 2.8.4 
  
 Transportfordon för rentransporter ......................... 
  
 170 
  
 2.9 
  
 Fjäderfä................................................................................... 
  
 172 
  
 2.9.1 
  
 Inledning..................................................................... 
  
 172 
  
 2.9.2 Antal fjäderfä – levande och slaktade........................ 
  
 173 
  
 2.9.3 Stora gränsöverskridande transportströmmar av 
  
 fjäderfä......................................................................... 
  
 176 
  
 2.9.4 Handel med fjäderfä mellan länder ........................... 
  
 182 
  
 2.9.5 
  
 Fjäderfän i Sverige ...................................................... 
  
 188 
  
 6 
  
 Innehåll SOU 2003:6 
  
 2.10 
  
 Förändringar av det internationella transportmönstret 
  
 över tid .................................................................................... 
  
 190 
  
 2.10.1 Inledning...................................................................... 
  
 190 
  
 2.10.2 Exemplet Italien .......................................................... 
  
 191 
  
 2.10.3  
 BSE-krisen ................................................................... 
  
 194 
  
 2.10.4 Svinpesten.................................................................... 
  
 198 
  
 2.10.5 Slutsats......................................................................... 
  
 201 
  
 3 
  
 Djurtransporter och smittspridning ............................. 
  
 203 
  
 3.1 
  
 Rättslig reglering av epizootiska sjukdomar......................... 
  
 204 
  
 3.1.1 
  
 EG-lagstiftning 
  om smittskydd ................................. 
  
 204 
  
 3.1.2 Svensk lagstiftning om smittskydd............................ 
  
 205 
  
 3.2 
  
 Riskfaktorer för smittspridning via transporter................... 
  
 206 
  
 3.2.1 Transport av avelsdjur och produktionsdjur............. 
  
 207 
  
 3.2.2 
  
 Transport av slaktdjur................................................. 
  
 208 
  
 3.2.3 
  
 Transport av kalvar ..................................................... 
  
 208 
  
 3.2.4 
  
 Djurmarknader............................................................ 
  
 208 
  
 3.2.5 
  
 Mellanstationer............................................................ 
  
 209 
  
 3.2.6 
  
 Spridning av antibiotikaresistens ............................... 
  
 209 
  
 3.3 
  
 Vaccination ............................................................................. 
  
 210 
  
 3.4 
  
 Djurskyddsmässiga konsekvenser av transportsmittor ....... 
  
 211 
  
 3.5 
  
 Ekonomiska konsekvenser av transportsmittor................... 
  
 212 
  
 3.5.1 Kostnader för utbrottet av mul- och klövsjuka i 
  
 Storbritannien 2001..................................................... 
  
 212 
  
 3.5.2 Kostnader för utbrott av svinpest.............................. 
  
 213 
  
 3.5.3 Kostnader för utbrott av Newcastle disease i 
  
 Sverige 1995................................................................. 
  
 213 
  
 3.6 
  
 Svenska åtgärder för riskminimering av transportsmittor... 
  
 214 
  
 3.6.1 Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS) ... 
  
 214 
  
 3.6.2 Tvätt- och desinfektionsanläggningar vid svenska 
  
 gränsen......................................................................... 
  
 214 
  
 3.6.3 
  
 Svenska Djurhälsovården............................................ 
  
 214 
  
 3.6.4 
  
 Uppsamlingsplatser och handelsanläggningar........... 
  
 215 
  
 3.6.5 
  
 BVD-programmet....................................................... 
  
 215 
  
 3.6.6 
  
 Livdjursförmedling och gårdsauktioner .................... 
  
 216 
  
 3.6.7 Smittskyddet vid de tidigare livdjursauktionerna ..... 
  
 216 
  
 3.6.8 
  
 Smittskyddet på gården .............................................. 
  
 217 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.6.9 Information och utbildningsinsatser......................... 
  
 218 
  
 3.6.10 Sektionerad grisuppfödning för minskad 
  
 smittspridning............................................................. 
  
 218 
  
 3.7 
  
 Zoonoser ................................................................................ 
  
 219 
  
 3.8 
  
 Beskrivning av några viktiga transportsmittor..................... 
  
 219 
  
 3.9 
  
 Politiska/vetenskapliga uttalanden ....................................... 
  
 220 
  
 3.10 
  
 Utredningens bedömning angående djurtransporter och 
  
 spridning av smittsamma djursjukdomar ............................. 
  
 220 
  
 3.11 
  
 Import av herrelösa hundar................................................... 
  
 220 
  
 3.11.1 Fästingsmittor ............................................................ 
  
 222 
  
 3.11.2 Hjärtmask ................................................................... 
  
 223 
  
 3.11.3 Brucellos...................................................................... 
  
 223 
  
 3.11.4 Leishmanios ................................................................ 
  
 224 
  
 3.11.5 Problem vid införsel av hittehundar.......................... 
  
 224 
  
 3.11.6 Utredningens bedömning och förslag angående 
  
 import av herrelösa hundar........................................ 
  
 225 
  
 3.12 
  
 Kartläggning av det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider, transportvägar och djurens 
  
 välbefinnande samt ekonomiska konsekvenser till följd 
  
 av rådande slakteristruktur med mera .................................. 
  
 226 
  
 3.12.1 Statens jordbruksverks föreskrifter med 
  
 anledning av utbrottet av mul- och klövsjuka i 
  
 Storbritannien 2001.................................................... 
  
 226 
  
 3.12.2 Jordbruksverkets projekt om framtida beredskap 
  
 vid epizootiutbrott ..................................................... 
  
 231 
  
 3.12.3  
 EU-parlamentets 
  tillfälliga utskott för 
  
 utvärdering av mul- och klövsjukeutbrottet 2001.... 
  
 232 
  
 3.12.4 Länsstyrelsens uppdrag .............................................. 
  
 232 
  
 3.12.5 Enkät miljö- och hälsoskyddsnämnder om tillsyn 
  
 under tiden för det tillfälliga transportförbudet....... 
  
 236 
  
 3.12.6 Effekt på djurens välbefinnande ................................ 
  
 237 
  
 3.12.7 Effekter på transporttider och transportvägar ......... 
  
 241 
  
 3.12.8 Ekonomiska konsekvenser av transportförbudet 
  
 för slakteristruktur och transportmönster ............... 
  
 243 
  
 3.12.9 Dokumentation av transporter och 
  
 transporttider: fallstudie Blekinge............................. 
  
 244 
  
 8 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.12.10 Dokumentation av transporter och 
  
 transporttider: Skåne, Västra Götaland och 
  
 Uppland ....................................................................... 
  
 257 
  
 3.12.11 
  
 Utredningens bedömning angående det 
  
 tillfälliga transportförbudets effekter ........................ 
  
 258 
  
 4 
  
 Rättslig reglering kring djurtransporter........................ 
  
 261 
  
 4.1 
  
 Bakgrund................................................................................. 
  
 265 
  
 4.2 
  
 Europarådets regler ................................................................ 
  
 267 
  
 4.2.1 
  
 Allmänt om Europarådet............................................ 
  
 267 
  
 4.2.2 
  
 Djurtransportkonventionen ....................................... 
  
 268 
  
 4.2.3 Konventionen om skydd av 
  
 animalieproduktionens djur ....................................... 
  
 271 
  
 4.3 
  
 EG:s regler .............................................................................. 
  
 272 
  
 4.3.1 Allmänt om EG:s rättsordning och EG- 
  
 fördraget, särskilt med fokus på djurfrågor............... 
  
 272 
  
 4.3.2 
  
 EG-fördraget ............................................................... 
  
 273 
  
 4.3.3 EG:s rättsakter om transporter av djur...................... 
  
 275 
  
 4.3.4 
  
 Djurtransportdirektivet .............................................. 
  
 276 
  
 4.3.5 Annan  
 EG-lagstiftning 
  om djurtransporter .............. 
  
 287 
  
 4.3.6 Övrig  
 EG-lagstiftning 
  av betydelse för 
  
 djurtransporter ............................................................ 
  
 290 
  
 4.4 
  
 Svensk lagstiftning ................................................................. 
  
 297 
  
 4.4.1 Allmänt om den svenska lagstiftningen, särskilt 
  
 med fokus på djurfrågor ............................................. 
  
 297 
  
 4.4.2 Statens jordbruksverks föreskrifter om 
  
 djurtransporter ............................................................ 
  
 298 
  
 4.4.3 Vägverkets föreskrifter om regler för mobila 
  
 arbetstagare.................................................................. 
  
 303 
  
 4.5 
  
 Tillsyn i EU över efterlevnad av gemenskapsreglering i 
  
 fråga om djurtransporter........................................................ 
  
 304 
  
 4.5.1 
  
 Tillsynsansvar .............................................................. 
  
 304 
  
 4.5.2 
  
 Tillsynsmyndighet i EU.............................................. 
  
 304 
  
 4.5.3 
  
 Medlemsstaternas årsrapporter .................................. 
  
 306 
  
 4.5.4 Åtgärder och sanktionsmöjligheter vid 
  
 överträdelser ................................................................ 
  
 307 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:6 
  
 4.5.5 Kontrollmöjlighet av djurtransporter genom 
  
 dokumentation ........................................................... 
  
 308 
  
 4.6 Tillsyn i Sverige över efterlevnad av djurskyddslagen ......... 
  
 311 
  
 4.6.1 
  
 Tillsynsmyndighet i Sverige....................................... 
  
 311 
  
 4.6.2 
  
 Tillsyn över djurtransporter....................................... 
  
 312 
  
 4.6.3 Åtgärder och sanktionsmöjligheter vid 
  
 överträdelser ............................................................... 
  
 312 
  
 4.6.4 Övriga bestämmelser av intresse ............................... 
  
 314 
  
 4.6.5 
  
 Tullverkets befogenheter ........................................... 
  
 314 
  
 4.7 
  
 Pågående initiativ avseende reglering av djurskydd i samband med djurtransporter på internationell 
  
 respektive svensk nivå ........................................................... 
  
 315 
  
 4.7.1 Initiativ på europeisk och internationell nivå ........... 
  
 316 
  
 4.7.2 Pågående initiativ inom forskning och 
  
 gemenskapslagstiftning i EU..................................... 
  
 318 
  
 4.7.3  
 Icke-statliga 
  organisationer, NGO:s......................... 
  
 334 
  
 4.7.4 Pågående arbete i Sverige på djurskyddsområdet 
  
 avseende djurtransporter............................................ 
  
 341 
  
 4.8 
  
 Utredningens bedömning, analys och förslag...................... 
  
 345 
  
 4.8.1 Analys av problemens omfattning på europeisk 
  
 nivå .............................................................................. 
  
 345 
  
 4.8.2 Utredningens bedömning av och förslag 
  
 angående Europakonventionen om skydd av djur 
  
 under transport........................................................... 
  
 353 
  
 4.8.3 Utredningens bedömning av och överväganden 
  
 angående  
 EG-rättens 
  grundläggande principer ........ 
  
 354 
  
 4.8.4 Utredningens bedömning av och förslag 
  
 angående förändringar i  
 EG-rätten 
  om 
  
 djurtransporter ........................................................... 
  
 355 
  
 4.8.5 Utredningens bedömning och förslag angående 
  
 förändringar i svensk lagstiftning.............................. 
  
 385 
  
 4.8.6 Utredningens bedömning och förslag angående 
  
 tillsyn i EU.................................................................. 
  
 386 
  
 4.8.7 Utredningens bedömning och förslag angående 
  
 tillsyn i Sverige............................................................ 
  
 389 
  
 5 
  
 Slakteristrukturen och slakterikapaciteten i EU – 
  
 kartläggning, analys och bedömning ........................... 
  
 391 
  
 10 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:6 
  
 5.1  
 EG-lagstiftning 
  för slakt........................................................ 
  
 392 
  
 5.1.1 Skydd av djur vid slakt eller avlivning........................ 
  
 392 
  
 5.1.2 
  
 Slakt av tamboskap...................................................... 
  
 394 
  
 5.1.3 
  
 Slakt av fjäderfä ........................................................... 
  
 396 
  
 5.1.4 Slakt av kaniner, hägnat vilt och ren .......................... 
  
 396 
  
 5.2 Regler om slakt i Sverige........................................................ 
  
 397 
  
 5.2.1 
  
 Historik och inledning................................................ 
  
 397 
  
 5.2.2 
  
 Tamboskap .................................................................. 
  
 398 
  
 5.2.3 
  
 Fjäderfä ........................................................................ 
  
 398 
  
 5.2.4 
  
 Hägnat vilt................................................................... 
  
 399 
  
 5.2.5 
  
 Strutsfåglar................................................................... 
  
 399 
  
 5.3 
  
 Pågående initiativ – en förenkling av veterinär 
  
 hygienlagstiftning................................................................... 
  
 399 
  
 5.4 
  
 Slakterier i EU ........................................................................ 
  
 400 
  
 5.4.1 
  
 Större slakterier........................................................... 
  
 401 
  
 5.4.2 Småskaliga slakterier med försäljning enbart i det 
  
 egna landet................................................................... 
  
 402 
  
 5.4.3 
  
 Enskilda medlemsstater .............................................. 
  
 403 
  
 5.5 
  
 Utredningens analys och bedömning.................................... 
  
 434 
  
 6 
  
 Mobila slakterier och begreppet nära 
  
 uppfödningsplatsen .................................................. 
  
 441 
  
 6.1 
  
 Mobila slakterier..................................................................... 
  
 442 
  
 6.1.1 
  
 Underlag ...................................................................... 
  
 442 
  
 6.1.2 Beskrivning av mobila slakterier och semimobila 
  
 slakterier ...................................................................... 
  
 444 
  
 6.1.3 
  
 Gällande lagstiftning................................................... 
  
 445 
  
 6.1.4 Mobila slakterier – historik och 
  
 användningsområde .................................................... 
  
 445 
  
 6.1.5 
  
 Allmänna förutsättningar ........................................... 
  
 447 
  
 6.1.6 
  
 Slaktprocessen ............................................................. 
  
 448 
  
 6.1.7 
  
 Ekonomiska förutsättningar ...................................... 
  
 452 
  
 6.2 
  
 Definition av nära uppfödningsplatsen ............................. 
  
 455 
  
 6.3 
  
 Utredningens analys, bedömning och förslag angående 
  
 mobila slakterier ..................................................................... 
  
 456 
  
 11 
 Innehåll SOU 2003:6 
  
 6.3.1 Utredningens analys av förutsättningarna för 
  
 användning av mobila slakterier ................................ 
  
 456 
  
 6.3.2 Utredningens bedömning och förslag....................... 
  
 462 
  
 7 
  
 Ekonomiska faktorer som styr djurtransportenas längd 
  
 och mönster ............................................................. 
  
 465 
  
 7.1 
  
 EU:s gemensamma jordbrukspolitik.................................... 
  
 466 
  
 7.1.1 
  
 Marknadsordningar .................................................... 
  
 467 
  
 7.1.2 
  
 Internationell handel .................................................. 
  
 469 
  
 7.1.3 
  
 Direktstöd................................................................... 
  
 471 
  
 7.1.4 
  
 Prisstöd ....................................................................... 
  
 474 
  
 7.2 
  
 Miljö- och regionalpolitik inom ramen för den 
  
 gemensamma jordbrukspolitiken ......................................... 
  
 475 
  
 7.3 
  
 Bidrag till djuruppfödning och livsmedelsproduktion i 
  
 Sverige .................................................................................... 
  
 475 
  
 7.3.1 
  
 Miljö- och landsbygdsstöd......................................... 
  
 478 
  
 7.4 
  
 Pågående initiativ inom EU .................................................. 
  
 479 
  
 7.4.1 
  
 Kommissionens halvtidsöversyn ............................... 
  
 479 
  
 7.5 
  
 Pågående initiativ i Sverige.................................................... 
  
 480 
  
 7.5.1 Regeringsuppdrag om översyn av avgiftssystemet 
  
 för besiktning.............................................................. 
  
 480 
  
 7.6 
  
 Utredningens bedömning och förslag angående utveckling av produktionsstrukturer samt ekonomiska 
  
 faktorer som påverkar djurskydd i samband med handel 
  
 och transport i EU och i Sverige........................................... 
  
 481 
  
 7.6.1 
  
 Skäl till transporter..................................................... 
  
 483 
  
 7.6.2 Varför transporteras inte kött istället för levande 
  
 djur?............................................................................. 
  
 487 
  
 7.6.3 
  
 Transportkostnaderna................................................ 
  
 488 
  
 7.6.4 
  
 Marknadsregleringarnas inverkan på 
  
 transportmönster för transport av levande djur ....... 
  
 493 
  
 7.6.5 
  
 Utredningens bedömning.......................................... 
  
 495 
  
 8 
  
 Konsekvenser av utredningens förslag ......................... 
  
 499 
  
 8.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser av utredningens förslag............ 
  
 499 
  
 12 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2003:6 
  
 8.1.1 
  
 Ekonomiska konsekvenser av analysen av befintliga regelverk – förslag till ändringar och 
  
 tillägg............................................................................ 
  
 500 
  
 8.1.2 
  
 Samhällsekonomisk analys ......................................... 
  
 514 
  
 8.1.3 Konsekvenser av utredningens förslag för 
  
 småföretagen i Sverige ................................................ 
  
 515 
  
 8.1.4 Konsekvenser för den personliga integriteten .......... 
  
 518 
  
 8.1.5 
  
 Konsekvenser för brottsligheten................................ 
  
 518 
  
 8.1.6 Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor 
  
 och män........................................................................ 
  
 519 
  
 Särskilt yttrande............................................................... 
  
 521 
  
 13 
 Förkortningar 
  
 AD 
  
 Aujeszkys sjukdom (Disease) 
  
 AETR 
  
 Accord européene relatif au travail 
  
 des équipages des vehicles effectuant 
  
 des transports internationaux par 
  
 route 
  
 BPM 
  
 Beats per Minute 
  
 BSE 
  
 Bovin Spongiform Encefalopati 
  
 BVD 
  
 Bovin Virusdiarré 
  
 CAP 
  
 Common Agriculture Policy (se 
  
 GJP) 
  
 CiWF 
  
 Compassion in World Farming 
  
 DEFRA 
  
 Department for Environment, Food 
  
 and Rural Affairs, London 
  
 DG 
  
 Directorate-General, 
  
 generaldirektorat 
  
 EGT 
  
 Europeiska gemenskapens tidning 
  
 EIA 
  
 Ekvin infektiös anemi 
  
 EUROSTAT 
  
 EU:s statistikorgan 
  
 FAO 
  
 Food and Agriculture Organization 
  
 of the United Nations 
  
 FAWC 
  
 Farm Animal Welfare Council 
  
 FVE 
  
 Federation of Veterinarians of 
  
 Europe 
  
 FVO 
  
 Food and Veterinary Office 
  
 GJP 
  
 Gemensamma jordbrukspolitiken 
  
 (inom EU) 
  
 IBR 
  
 Infektiös bovin rinotrakeit 
  
 ILPH 
  
 International League for the Protec- 
  
 tion of Horses 
  
 JoV 
  
 Jordbruksverket (se även SJV) 
  
 Clarke 
  
 Institutet för jordbruks- och miljö- 
  
 teknik 
  
 LiV 
  
 Livsmedelsverket (se även SLV) 
  
 LRF 
  
 Lantbrukarnas riksförbund 
  
 15 
  
 Förkortningar 
  
 SOU 2003:6 
  
 MRL 
  
 Maxium Residue Limit 
  
 ND 
  
 Newcastle Disease 
  
 NGO 
  
 Non-Governmental 
  Organisation 
  
 NVDB 
  
 Neurovascular database 
  
 OIE 
  
 Office international des Épizooties 
  
 PMWS 
  
 Postweaning Multisystemic Wasting 
  
 Syndrome 
  
 PRRS 
  
 Porcine reporductive and respiratory 
  
 syndrome 
  
 RSPCA 
  
 Royal Society for the Prevention of 
  
 Cruelty against Hatfield 
  
 RVHD 
  
 Rabbit Viral Haemorrhagic Disease 
  
 SANCO 
  
 Directorate-General 
  de la Santé et 
  
 Consommateurs, generaldirektoratet 
  
 för hälsa och konsumentskydd 
  
 SCAHAW 
  
 Scientific Committee on Animal 
  
 Health and Animal Welfare 
  
 SCB 
  
 Statistiska Centralbyrån 
  
 SDS 
  
 Svenska Djurbönders Smittskydds- 
  
 kontroll 
  
 SFS 
  
 Svensk författningssamling 
  
 SFV 
  
 Sveriges Veterinärförbund 
  
 SLV 
  
 Statens livsmedelsverk 
  
 SJV 
  
 Statens Jordbruksverk 
  
 SJVFS 
  
 Statens jordbruksverks föreskrifter 
  
 SLiVFS 
  
 Statens livsmedelsverks föreskrifter 
  
 SLU 
  
 Sveriges Lantbruksuniversitet 
  
 SOU 
  
 Statens offentliga utredningar 
  
 SQM 
  
 Swedish Quality Meat (numera 
  
 Swedish Meats) 
  
 SR 
  
 Svenska Ridsportförbundet 
  
 STC 
  
 Svenska Travsportens Centralorga- 
  
 nisation 
  
 SVD 
  
 Swine vesicular disease 
  
 TBC 
  
 Tuberkulos 
  
 UECBV 
  
 Union Européenne du Commerce 
  
 du Betail et de la Viande 
  
 WTO 
  
 World Trade Organization 
  
 16 
 Sammanfattning 
 Utredningens samtliga förslag 
 I det följande finns samtliga förslag från respektive kapitel redo- visade. 
 Förslag från kapitel 3 
 Djurtransporter måste ur smittskyddssynpunkt begränsas till ett minimum och marknader där många djur från olika pro- duktionsplatser sammanförs bör ur smittskyddssynpunkt upp- höra. 
 För införsel av hundar till Sverige bör utökade krav på blodana- lys för alla hundar som är födda i, uppväxta i och förs in från Grekland, Italien, Frankrike, Spanien och Portugal, införas för att kunna säkerställa frihet från hjärtmask, leishmanios, tropisk ehrlichios, brucellos och babeos innan införsel. 
 Det bör ställas krav på att alla hundar är fästingsanerade omedelbart innan de förs in från ovan nämnda länder. 
 Förslag från kapitel 4 
 Det finns en omfattande dokumentation av och starka argument för att djurtransportdirektivet inte tillvaratar djurens välfärd i till- räckligt hög utsträckning. I vissa fall tas inte tillräckligt stor hänsyn till varje djurslags specifika biologiska karakteristika eller olika djurs speciella förutsättningar att klara transporten på ett accepta- belt sätt. I andra fall är föreskrifterna otydliga och en ökad precise- ring bör eftersträvas. 
 Djurtransportdirektivet bör ändras i följande avseenden: 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Generella principer 
 Transportdirektivet bör gälla lika för slaktdjur och livdjur. 
  
 Icke-kommersiella 
  transporter bör inte längre undantas, utan djurtransportdirektivet bör vara tillämpligt även på dessa. 
 Transporten bör anses som påbörjad när det första djuret lastas på och som avslutad när det sista djuret lastas av. 
 Dräktiga nötkreatur, hästdjur, får, getter, renar, hjortdjur och grisar bör inte transporteras inom tre veckor före beräknad förlossning. Transport av dräktiga tikar och katter bör inte ske, utom till veterinär, inom två veckor före beräknad förlossning. För övriga djurslag bör gälla en femtedel av dräktigheten som gräns. Moderdjur av nöt bör transporteras tidigast tre veckor efter förlossning och övriga ovan nämnda djurslag tidigast en vecka efter förlossning. 
 Kalvar under 6 veckors ålder, grisar under 25 kg och lamm under 20 kg bör inte anses vara möjliga att transportera. 
 Transporttider 
 Transporttiden bör begränsas till högst åtta timmar vid lands- vägstransport för de däggdjur för vilka djurtransportdirektivet är tillämpligt. Registrerade hästar på väg till eller från tävling kan undantas. 
 Det bör inte vara tillåtet att repetera en transporttid. Mellan varje transport bör djuret beredas vila i minst tre veckor. 
 För fjäderfä kan transporttiden, om det är motiverat ur djur- skyddssynpunkt, kunna utsträckas till tio timmar. För dag- gamla kycklingar bör transport om högst 24 timmar vara tillå- ten innan kycklingen uppnått en ålder av 60 timmar. 
 Vid import från tredje land bör en obligatorisk viloperiod på tre veckor införas för alla djur vid den Europeiska unionens gräns. Registrerade hästar på väg till eller från tävling kan undantas. 
 Sjö- och järnvägstransporter som innebär att djuren lastas av bör begränsas till max 48 timmar för alla djur som omfattas av djurtransportdirektivet. I denna tid inkluderas transport till och från fartyg eller tåg samt samtliga av- och pålastningar, om dessa företas inom samma treveckorsperiod. 
 18 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Förhållanden i transportmedlet 
 Den optimala och eftersträvansvärda temperaturen för vuxna hästar, nötkreatur, får, getter och grisar i fordonet är mellan 10 
 o 
 C och 20 
 o 
 C. För kalvar, smågrisar, lamm, killingar och fjä- derfän ligger det optimala och eftersträvansvärda temperatur- intervallet mellan 15 
 o 
 C och 20 
 o 
 C. Den maximala temperaturen i transportmedlet bör inte överstiga 25 
 o 
 C. 
 Lastutrymmet bör vara utrustat med temperaturmätare som går att avläsa från förarhytten. 
 Alla transportfordon för levande djur bör, oberoende av transporttidens längd, utrustas med temperaturreglerings- system och ventilationssystem som kan fungera fristående från motorernas funktion under 10 timmar för vägfordon och under 24 timmar för vattenfarkoster och tåg. Bestämmelsen bör gälla alla nya fordon vars totalvikt överstiger 3,5 ton. 
 Den relativa luftfuktigheten i djurutrymmet bör inte överstiga 85 procent; det bör eftersträvas att hålla värdet under 80 pro- cent. 
 Alla fordon bör utrustas med videobevakningssystem som gör det möjligt att bevaka samtliga djur från förarhytten. 
 Detaljerade bestämmelser om lastrampernas utformning i fråga om lutning och sidoskydd bör införas i direktivet. 
 Lastrampers lutning bör vara nära 0 
 o  
 och får inte överstiga 20 
 o 
 . Medlemsstaterna bör ges möjlighet att föreskriva om lägre lut- ningsgrader än 20 grader. 
 Beläggningsgraden för djur bör vara enligt utredningens förslag i tabell 4.6. 
 Bestämmelser för transportörer 
 Krav bör införas om obligatorisk utbildning för transportörer och den personal transportören anlitar. 
 Obligatorisk licensiering av transportörer bör införas; denna kan först medges efter godkänd utbildning, vilken verifieras med ett prov. 
 Det bör vara möjligt att stryka transportörer från transpor- törsregistret och dra in licensen om de gör sig skyldiga till överträdelser. 
 Ett krav om besiktning av transportfordon innan de tas i bruk bör införas. 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Övriga bestämmelser 
 Det bör vara förbjudet att transportera nötkreatur (även kal- var) i mer än ett plan. 
 Det bör vara förbjudet att använda elpåfösare i samband med transport. 
 Djur som är okända för varandra bör skiljas åt med mellan- väggar om de transporteras i samma fordon. 
 Det bör vara förbjudet att transportera hovbärande tamdjur i annat än individuella bås med undantag för ston med föl. 
 Mellanstationer bör avvecklas. 
 Förprövning bör införas, förslagsvis enligt svensk modell, för byggnader avsedda för djur. I denna bör ingå faciliteter för lastning vid transport. 
 Regeringen bör ge Jordbruksverket i uppdrag att se över före- skrifterna för djurtransporter i syfte att öka djurskyddet där  
 EG-rätten 
  så medger. 
 Mer resurser bör tillföras kommissionens tillsynsorgan. 
  
 Animo-systemet 
  bör ses över i syfte att underlätta samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Systemet bör utvecklas i riktning mot ett  
 online-baserat 
  system som möjlig- gör spårning av transporter och därmed flygande fältkontroller i medlemsstaterna. 
 Utformningen av djurens resehandlingar bör utvecklas för att försvåra eventuella överträdelser och upptäcka sådana vid kontroll. 
 Bestämmelser om färdplan bör ändras så att veterinären ges större inflytande över denna. 
 Ett standardiserat rapporteringssystem för insamling av data till gemensam statistik över dödlighet och skador i samband med transport bör införas inom EU. 
 Ett kodsystem som möjliggör enkel beräkning av hur lång en transport kommer att bli i tid bör utvecklas och införas. Koder för avståndsbestämning bör finnas i färdplanen innan den god- känns och resan börjar. 
 Kontroll av dels djurtransporter, dels de dokument som skall medföras vid passage av intern gräns, måste få utföras såväl av djurskyddsmyndighet som av tullmyndighet i respektive land. 
 Mer resurser bör tillföras för ökade utbildningsinsatser och fler oanmälda kontroller i Sverige. 
 20 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Anmälningsplikt till ansvarig lokal tillsynsmyndighet för transporter bör införas. Anmälan skall ske senast 24 timmar innan transporten påbörjas och kan vara av enkelt slag. Anmäl- ningsplikt bör gälla alla transporter över två djurenheter. Anmälningsplikt skall gälla de som yrkesmässigt eller i större omfattning håller djur. 
 Tillsynen av transporter i samband med på- och avlastning är särskilt viktig och bör prioriteras. 
 Den centrala tillsynsmyndigheten för djurskyddet skall god- känna den utbildning som i dag sker av transportörer. 
 Förslag från kapitel 6 
 Begreppet nära uppfödningsplatsen för tamdjur (förutom fjäderfä) till slakt bör användas för djur som transporterats maximalt tre timmar till slakteri, inklusive på- och avlastning, från en uppfödare hos vilken de tillbringat minst sex månader för nötkreatur och häst och minst två månader för andra djur- slag. För fjäderfä bör nära uppfödningsplatsen betyda att de transporterats maximalt tre timmar inklusive på- och avlastning från gård till slakteri. 
 Det bör skapas ett märkningssystem som talar om hur länge djur transporterats till slakteri, gärna utifrån begreppet nära uppfödningsplatsen. Frågan om utformning och regler för ett sådant märkningssystem bör utredas vidare. 
 Förslag från kapitel 7 
 Djurtransporter bör beläggas med en avgift eller skatt, frågan bör dock utredas vidare. 
 Utredningen förordar att exportbidragen avskaffas helt för levande djur. 
 Uppfödare bör ges möjlighet till ekonomiskt stöd för åtgärder för att förbättra djurskyddet på gårdarna i samband med transport till och från gårdarna genom bättre ramper med mera för på- och avlastning. 
 Det bör vara möjligt att bevilja förädlingsstöd till företag som vill utveckla produkter vars mervärde består i att särskilda djur- skyddshänsyn tagits. 
 Marknadsföringsstöd bör kunna beviljas för organisationer som inför märkningssystem för köttprodukter från djur som inte transporterats långt. 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Det bör vara möjligt att, med hänvisning till djurskyddsaspek- terna, bevilja investeringsstöd till alternativa slakterisystem (mobila slakterier, slaktbodar med mera). 
 Inledning 
 Regeringen beslutade den 1 mars 2001 att tillkalla en särskild utre- dare med uppgift att utreda och föreslå åtgärder för att förhindra onödiga respektive långa djurtransporter samt stimulera slakt av djur nära uppfödningsplatsen (dir. 2002:15). Den 11 april samma år fick utredningen ett tilläggsdirektiv med uppdrag att komplettera utredningen med att utreda transporttider, transportvägar och dju- rens välbefinnande mm. med anledning av det tillfälliga transport- förbudet, som infördes våren 2001 på grund av mul- och klövsjuka i vissa länder i EU (dir 2002:27). 
 Uppdraget innehåller flera deluppdrag som förenklat kan pre- senteras i sju punkter: 
 N att kartlägga transportvägarna av levande djur inom EU, 
 N att utreda hur slakteristrukturen ser ut i EU samt hur den, övriga faktorer och olika bestämmelser påverkar var slakten äger rum, 
 N att utreda gällande transportbestämmelsers inverkan på djurens välbefinnande, särskilt effekterna av vilopauser och av- och pålastningar, 
 N att se över befintligt regelverk och utreda var i regelverket änd- ringar kan ske för att förhindra onödiga respektive långa transporter, 
 N att undersöka förutsättningarna för att använda mobila slakte- rier nära uppfödningsplatsen samt definiera detta begrepp, 
 N att kartlägga det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider och transportvägar med tyngdpunkt på smitt- skydd, djurens välbefinnande och ekonomiska aspekter, 
 N att särskilt utreda möjligheten att med ekonomiska åtgärder förändra transportmönstret. 
 Till särskild utredare utsågs riksdagsledamoten Everett. Tio experter från olika områden och två sakkunniga förordnades av regeringen. 
 22 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Bakgrund 
 Djurtransporternas utförande har, till följd av avslöjanden om djurlidande i samband med dessa, väckt en stark opinion bland människor för ökat hänsynstagande. I dag diskuteras djur- transporternas längd och utförande i samtliga av EU:s medlems- stater. Utredningens uppdrag har givits mot bakgrund av att Europeiska kommissionen den 6 december 2000 lämnade en rap- port till rådet och Europaparlamentet om de erfarenheter medlems- staterna gjort efter genomförandet av rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport. I rapporten anges olika åtgärder för att förbättra djurskyddet vid transport. Förutom åtgärder på kort sikt anger kommissionen långsiktiga initiativ som bör tas, bland annat nämns att åtgärder för att främja att djurens slaktas närmare uppfödnings- platsen förtjänar att undersökas. Det befintliga regelverket, såväl inom Sverige som inom gemenskapen, kan bidra till onödiga respektive långa transporter och medföra att djur inte slaktas så nära uppfödningsplatsen som möjligt. Dessutom uppmärksamma- des under början av år 2001 att även djur från Sverige transportera- des långväga till slakt. Det är mot denna bakgrund som utredaren tillkallats. 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera (kapitel 2) 
 I direktiven till utredningen anförs att utredningen skall kartlägga och redovisa transporttider och transportvägar inom Sverige och EU och utreda vilka faktorer som styr dessa. I kapitel 2 redovisas djurslagsvis omfattningen av gränsöverskridande transporter inom EU och till och från tredje land, liksom de större transportström- marna. I kapitlet finns även en genomgång av transportströmmar över tiden utifrån tre exempel. 
 I utredningen används orden intern import respektive export för handel mellan medlemsländer i EU och extern import respektive export för handel med tredje land. Med total import respektive export avses den interna och externa importen respektive exporten sammanräknad. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Övergripande 
 Transporten av djur inom, till och från EU är mycket omfattande oavsett djurslag. I många länder transporteras djur flera gånger i livet till marknader och för vidare försäljning förutom till slakt. Även om gränsöverskridande förflyttningar av djur för livsmedels- produktion har förekommit i Europa i flera århundrade är mängden djur som förflyttas nu mycket större än tidigare. 
 Under år 2001 bröt mul- och klövsjuka ut i Storbritannien. Sjuk- domen spreds både inom Storbritannien och i Europa med transporter. Under 2001 infördes strikta transportrestriktioner i hela EU. Av detta skäl är 2001 inte ett typiskt år i fråga om djur- transporter och utredningen har i sin analys därför valt att studera år 2000. För undersökningen har utredningen hämtat uppgifter från EU:s statistikorgan Eurostat, FAO och Jordbruksverket. Utredningen kan konstatera att det statistiska underlaget i Eurostat, som legat till grund för analysen av transportströmmar, är osäkert. Uppgifter som ett  
 EU-land 
  rapporterat för handel med ett annat EU land skiljer sig ofta högst väsentligt från vad det lan- det uppger. I analysen har den högsta siffran valts. 
 Utredningen kan konstatera att många djur utsätts för stort lidande i samband med transporter och har tagit del av en omfat- tande dokumentation i form av filmer, foton och ögonvittnesskild- ringar från flera frivilligorganisationer. Lidandet orsakas dels av utmattning till följd av för långa transporttider, dels av bristfälliga förhållanden ombord på fordon som brist på eller avsaknad av foder och vatten under lång tid, överlast eller svåra klimatiska för- hållanden, men också som följd av en brutal hantering av djuren. Missförhållandena gäller såväl slaktdjur som livdjur och transporter till, från och inom EU. Utredningen har inte kunnat finna något belägg för att slaktdjurstransporter generellt sett skulle vara sämre ur djurskyddssynpunkt än livdjurstransporter, med undantag för transport av hästar, där skillnaden i djurskydd och hänsyn är mycket stor mellan hästar som transporteras för avel eller sport- ändamål och hästar som transporteras till slakt. 
 Totalt uppgår mängden djur som transporterats över gränser inom EU och till och från tredje land år 2000 till cirka 22 miljoner större lantbruksdjur. Dessutom tillkommer gränsöverskridande transporter av cirka 521 miljoner fjäderfän samma år. 
 24 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Tabell 1.  
 Gränsöverskridande transporter av större lantbruksdjur, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Djurslag 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Gris 
  
 9 250 
  
 57 
  
 31 
  
 9 338 
  
 Får/lamm 
  
 2 861 
  
 1 553 
  
 56 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 96 
  
 11 
  
 2 
  
 109 
  
 Häst 
  
 78 
  
 136 
  
 14 
  
 228 
  
 Kanin 
  
 3 539 
  
 40 
  
 18 
  
 3 597 
  
 Summa 
  
 19 038 
  
 2 309 
  
 428 
  
 21 775 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Som tabellen visar var den externa importen betydligt större än den externa exporten år 2000. För nötkreatur utgörs den externa importen av livdjur och för får av lamm till slakt. Även hästar är djur för slakt. Den externa importen kommer så gott som ute- slutande från Östeuropa. 
 Den gränsöverskridande handeln med fjäderfä är mycket omfat- tande och inbegriper daggamla kycklingar av olika fjäderfäslag för vilka särskilda bestämmelser finns, unga värphöns på väg till ägg- producenter, äldre uttjänta värphöns, avelsdjur och slaktkyck- lingar (broilers) på väg till slakt samt andra fjäderfä för slakt. Om samtliga kategorier slås samman fås en gränsöverskridande handel med mer än ½ miljard fjäderfä år 2000. 
  
 Tabell 2.  
 Gränsöverskridande transporter av fjäderfä, i tusental år 2000 
  
 Mellan MS 
  
 Tredje land 
  
 Totalt 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Fjäderfä 
  
 409 072 
  
 3 460 
  
 108 623 
  
 521 155 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Att en transport av djur är gränsöverskridande innebär inte med automatik att transporten därför skulle vara lång. Det förekommer till exempel omfattande handel av grisar mellan Belgien och Holland. Det finns heller ingen möjlighet att bedöma om en transport över gränsen mellan stora länder som t.ex. Frankrike och 
 25 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Italien är lång eller kort. Samtidigt kan transporterna inom varje land vara mycket långa, särskilt i stora länder som Frankrike, Tyskland, Italien och Sverige, och någon dokumentation över interna transporter finns inte. Utredningen har tagit del av infor- mation som pekar på att  
 Animo-meddelanden 
  inte alltid ger en rättvisande bild av den totala transporttiden, eftersom nya rese- handlingar – utan hänsyn till föregående transport – utfärdas för djuren i samband med att de byter ägare på exempelvis en marknad. På så sätt kan de regler som finns för djurtransporter åsidosättas och den sammantagna transporttiden för enskilda djur kan bli betydligt längre än tillåtet. 
 Handeln med levande djur är mycket omfattande mellan med- lemsstater inom EU och förekommer mellan de flesta länderna. För ytterligare information hänvisas till respektive djuravsnitt. 
 Stora strömmar förekommer från länder med en uppfödning större än det egna behovet eller en struktur, som förutsätter en för- säljning av djur. Det gäller Frankrike med total export av över 1½ miljon nötkreatur, Holland med export av totalt cirka 4,4 miljoner grisar, Danmark med total export av cirka 1½ miljon grisar samt Spanien med total export av cirka 1,2 miljon grisar, men det gäller även får/lamm från Frankrike, Holland, Storbritannien och Irland. För kategorin får påverkar också förekomsten av uppköpare och marknader varifrån exporten anges. 
 En stark drivkraft i handeln med levande djur, såväl inom EU som från tredje land, är efterfrågan av levande djur till Italien. Lan- det har redovisat en total import av cirka 1,7 miljoner nötkreatur, 2 miljoner får, 1,1 miljoner grisar, 256 000 kaniner och 144 000 hästar – totalt drygt 5 miljoner djur för år 2000. Tillkommer gör också 25,5 miljoner fjäderfä. Det betyder att cirka 84 000 djur transporterades in till Italien varje dag under år 2000 av vilka cirka 70 000 var fjäderfä och 14 000 var större djur. 
 I debatten har särskilt transporttider för slaktdjur diskuterats. Utredningen kan dock visa att gränsöverskridande transporter av livdjur är omfattande, för vissa djurslag betydligt fler än antal slakt- djur. Många av de livdjur som transporteras är unga djur med dålig förmåga att klara transporter. Det gäller såväl smågrisar som kalvar. Utredningen anser därför att reglerna för slaktdjur och livdjur skall vara desamma. 
 26 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Tabell 3.  
 Fördelning mellan liv- och slaktdjur vid gränsöverskri- dande transporter av större lantbruksdjur, i tusental år 2000 
  
 Djurslag 
  
 Slaktdjur 
  
 Livdjur 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 721 
  
 3 312 
  
 4 033 
  
 Gris 
  
 4 819 
  
 4 519 
  
 9 338 
  
 Får/lamm 
  
 4 421 
  
 49 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 105 
  
 4 
  
 109 
  
 Häst 
  
 141 
  
 87 
  
 228 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 En jämförelse mellan antalet transporterade djur för slakt över gränser och antal slaktade djur totalt visar att förhållandevis få slaktdjur sänds till andra länder inom och utom EU. För hästar är dock den procentuella andelen betydligt högre än för övriga djur- slag. Antalet djur som transporteras över gränser till slakt är dock generellt sett stort. 
  
 Tabell 4.  
 Slaktdjur – antal slaktade i EU och transporterade över gränser, i tusental år 2000, samt procentuell beräkning 
  
 Djurslag 
  
 Slaktade 
  
 Transporterade 
  
 Procentuellt transporterade 
  
 djur 
  
 slaktdjur 
  
 av slakt. 
  
 Nötkreatur 
  
 36 854 
  
 721 
  
 2 % 
  
 Gris 
  
 203 039 
  
 4 819 
  
 2 % 
  
 Får 
  
 70 532 
  
 4 421 
  
 6 % 
  
 Get 
  
 8 257 
  
 105 
  
 1 % 
  
 Häst 
  
 400 
  
 141 
  
 35 % 
  
 Källa 
 : FAO, Eurostat 2000. 
 Nötkreatur 
 Uppfödning och förflyttning av nötkreatur är förhållandevis starkt reglerade, dels på grund av olika bidrag inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik, dels på grund av  
 BSE-krisen 
  och önskan om spår- barhet. 
 I utredningens analys av transportströmmarna delas nötkreatur upp i tre kategorier: kalvar, vuxna livdjur och slaktdjur. 
 27 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 5.  
 Fördelning mellan olika kategorier vid gränsöverskridande transporter av nötkreatur, i tusental år 2000 
  
 Från tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Kalvar 
  
 996 
  
 298 
  
 1 294 
  
 Vuxna livdjur 
  
 1 724 
  
 211 
  
 83 
  
 2 018 
  
 Slaktdjur 
  
 494 
  
 3 
  
 224 
  
 721 
  
 Totalt 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Det land som totalt exporterar flest nötkreatur är Frankrike med en total export av cirka 1,6 miljoner nötkreatur, där mer än 70 procent utgörs av vuxna livdjur. I tabellen redovisas de länder som har en total export av mer än 200 000 nötkreatur år 2000. 
  
 Tabell 6.  
 Total export av nötkreatur i tusental för vissa länder, år 2000 
  
 Land 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Frankrike 
  
 204 
  
 1 188 
  
 234 
  
 1 626 
  
 Tyskland 
  
 306 
  
 170 
  
 173 
  
 649 
  
 Irland 
  
 125 
  
 150 
  
 97 
  
 372 
  
 Belgien 
  
 99 
  
 84 
  
 113 
  
 296 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Den totala importen domineras av några få länder och fem länder har en total import av mer än 200 000 nötkreatur år 2000. 
  
 Tabell 7.  
 Total import av nötkreatur i tusental till vissa länder, år 2000 
  
 Land 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Italien 
  
 348 
  
 1 156 
  
 196 
  
 1 700 
  
 Holland 
  
 467 
  
 75 
  
 153 
  
 695 
  
 Spanien 
  
 268 
  
 374 
  
 25 
  
 667 
  
 Tyskland 
  
 71 
  
 116 
  
 33 
  
 220 
  
 Frankrike 
  
 135 
  
 30 
  
 48 
  
 213 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 28 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Av länder utanför EU som exporterar levande nötkreatur till EU dominerar Polen, som står för drygt 60 procent av exporten och ensamt för 85 procent av samtliga kalvar från tredje land. 
  
 Tabell 8.  
 Extern import till EU från Östeuropa av olika kategorier nötkreatur, avrundat till hela hundratal år 2000 
  
 Från 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Polen 
  
 252 000 
  
 59 800 
  
 100 
  
 311 900 
  
 Rumänien 
  
 4 700 
  
 97 800 
  
 200 
  
 102 700 
  
 Ungern 
  
 29 100 
  
 15 100 
  
 2 100 
  
 46 300 
  
 Övriga 
  
 12 000 
  
 38 500 
  
 300 
  
 50 800 
  
 Totalt 
  
 297 800 
  
 211 200 
  
 700 
  
 511 700 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Av de 297 800 kalvarna till EU från Östeuropa importerar Italien 229 600 stycken, liksom 98 700 av de 211 200 vuxna livdjuren och 2 300 av 2 700 slaktdjuren. Transporter från Polen till Italien är långväga och har kritiserats av frivilligorganisationer. 
 Den externa exporten sker framför allt till Mellanöstern. Av totalt 307 000 nötkreatur var 224 000 nötkreatur för slakt, 83 000 vuxna livdjur och mindre än 100 var kalvar år 2000. Vanligt- vis transporteras nötkreaturen med fartyg. 
 Utredningens analys visar att importen av nötkreatur från tredje land är betydligt större än exporten. Importen, som så gott som uteslutande kommer från Östeuropa, utgörs av kalvar och livdjur medan exporten, som sker till Mellanöstern och norra Afrika, utgörs av vuxna livdjur och slaktdjur. Såväl importen av kalvar från Östeuropa som exporten av djur till Mellanöstern har kritiserats starkt av djurskyddsskäl. Det rör sig om långa och plågsamma transporter. Exporten sker med bidrag från EU. 
 29 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Figur 1.  
 Extern import och extern export av nötkreatur uppdelad i kategorier, i tusental år 2000 
  
 Antal djur, 
  
 600 
  
 i tusental 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
 200 
 100 
 0 
 3 
  
 211 
  
 Slaktdjur 
  
 Vuxna livdjur 
  
 298 
  
 224 
  
 Kalvar 
  
 0 
  
 83 
  
 Extern Extern 
 import export 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000 
 Den externa importen var cirka 512 000 och den externa exporten cirka 307 000 nötkreatur år 2000. Utredningen kan alltså visa att något överskott av djur födda i EU inte finns. 
 I sex fall finns strömmar mellan länder inom och till och från EU, som är större än 100 000 djur år 2000. De redovisas nedan: 
 Antal nötkreatur 
  
 1 miljon 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 374 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 263 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 237 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 211 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 156 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 Nedan delas strömmarna av nötkreatur mellan länder inom och till och från EU upp kategorivis. De tio största strömmarna, dock fler än 40 000, redovisas per kategori. 
 30 
 SOU 2003:6 Sammanfattning 
 Antal kalvar 
  
 196 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 185 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 131 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 90 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 77 000 
  
 från Danmark 
  
 till Holland 
  
 63 000 
  
 från Irland 
  
 till Holland 
  
 52 000 
  
 från Polen 
  
 till Tyskland 
  
 51 000 
  
 från Italien 
  
 till Spanien 
  
 42 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 40 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 Antal vuxna livdjur 
  
 906 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 226 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 102 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 42 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 42 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 42 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 41 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 Antal slaktdjur 
  
 80 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 67 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 67 000 
  
 från Irland 
  
 till Libanon 
  
 61 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 60 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Libanon 
  
 41 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Libanon 
  
 Sverige 
 Huvuddelen av den svenska nötkreatursexporten består av kalv- transporter till Danmark och Holland. Vuxna nötkreatur exporte- ras i mycket liten skala från Sverige och då det sker handlar det främst om livdjursexport till Östeuropa. Ett ökat intresse för svenska djur, främst av mjölkras, kan noteras från Östeuropa vilket förklaras med att svenska mjölkkor tillhör de mest högproduce- rande i världen. Den sammanlagda exporten av nötkreatur från Sverige till andra medlemsstater och till tredje land uppgick år 2000 till 10 372 djur. 
 31 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Young transporteras ofta minst två gånger i livet, dels som små- grisar för vidare uppfödning, dels till slakt. Heath tål transporter dåligt, vilket ställer höga krav på ventilationsutrustning, på- och avlastningsfaciliteter, körsätt med mera. Totalt transporterades cirka 9,3 miljoner grisar år 2000 mellan medlemsstater och till och från tredje land. Handeln av grisar med tredje land är liten. 
  
 Tabell 9.  
 Gränsöverskridande transporter av grisar, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Heath 
  
 9 250 
  
 57 
  
 31 
  
 9 338 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Antalet slakt- respektive livdjur som transporteras över gränser är ungefär lika många. Antalet transporterade avelsdjur uppgår till 75 000, vilket är mindre än 1 procent av totalt antal transporterade grisar över gränser. 
 Handeln domineras starkt av några länder vad gäller total export. De största exportörerna av grisar är Holland, Danmark, Spanien och Tyskland. Holland och Danmark är de största exportörerna av smågrisar medan Spaniens export huvudsakligen är vuxna grisar. Även Belgien är en stor exportör av vuxna grisar. I Eurostat anges inte om vuxna grisar säljs till livs eller till slakt. 
  
 Tabell 10.  
 Total export grisar från vissa länder, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Smågrisar 
  
 Vuxna grisar 
  
 Totalt 
  
 Holland 
  
 2 836 
  
 1 602 
  
 4 438 
  
 Danmark 
  
 1 217 
  
 302 
  
 1 519 
  
 Spanien 
  
 59 
  
 1 177 
  
 1 236 
  
 Tyskland 
  
 691 
  
 405 
  
 1 096 
  
 Belgien 
  
 64 
  
 911 
  
 975 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 De största importländerna totalt är Tyskland, Spanien och Italien. 
 32 
 SOU 2003:6 Sammanfattning 
  
 Tabell 11.  
 Total import av grisar till vissa länder, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Smågrisar 
  
 Vuxna grisar 
  
 Totalt 
  
 Tyskland 
  
 1 888 
  
 1 301 
  
 3 189 
  
 Spanien 
  
 1 100 
  
 166 
  
 1 266 
  
 Italien 
  
 296 
  
 800 
  
 1 096 
  
 Belgien 
  
 745 
  
 177 
  
 922 
  
 Portugal 
  
 35 
  
 878 
  
 913 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000. 
 Handeln av grisar speglar den specialisering i produktionen, som finns i olika länder. Vissa länder exporterar smågrisar för vidare uppfödning till andra, som sedan exporterar slaktsvin. En uppdel- ning av transportströmmarna i grisar med vikt under 50 kg (små- grisar) och grisar med vikt över 50 kg (slaktsvin m.m.) ger följande strömmar om de största aktörerna tas med: 
 Antal smågrisar 
  
 1 201 000 
  
 från Danmark 
  
 till Tyskland 
  
 1 181 000 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 833 000 
  
 från Holland 
  
 till Spanien 
  
 498 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 219 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 217 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Belgien 
  
 182 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 136 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 124 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 Antal vuxna grisar 
  
 872 000 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 955 000 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 454 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 361 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 310 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 267 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 227 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 234 000 
  
 från Danmark 
  
 till Tyskland 
  
 161 000 
  
 från Belgien 
  
 till Tyskland 
  
 138 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 132 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 33 
 Sammanfattning SOU 2003:6 
  
 121 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 119 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 Sverige 
 Smågrisuppfödningen är starkt koncentrerad till södra och syd- västra Sverige där också de stora slakterierna för gris finns. 
 För att få sälja levande grisar i Sverige, vare sig det gäller avels- djur eller smågrisar för vidare uppfödning till slakt, krävs att besättningen är ansluten till en officiell hälsokontroll. Totalt är 3 100 besättningar anslutna (februari 2002). Svenska Djurhälsovår- den utfärdar en hälsodeklaration, vilken talar om att besättningen varken har nyssjuka eller visar kliniska tecken på allvarlig hosta, diarré eller annan allvarlig sjuklighet. Akutsjukvården i besätt- ningarna ombesörjs av praktiserande besättningsveterinärer, ofta distriktsveterinärer, som är anställda av Jordbruksverket. Omkring 30 procent av besättningsveterinärerna är privata, men man arbetar i stort på samma sätt som de statliga distriktsveterinärerna. 
 Sverige exporterar grisar för slakt så gott som uteslutande till Tyskland. Antalet de sista fyra åren har varierat mellan 4 324 (år 2000) och 11 903 (år 1998). Importern är mycket obetydlig och kommer uteslutande från Norge och Finland. 
 Får och getter 
 Transporter av får och lamm inom EU och till och från tredje land har rönt stor uppmärksamhet på grund av att mycket plågsamma transportförhållanden för dessa djur, vilket ibland lett till hög död- lighet, vilket dokumenterats och förevisats allmänheten. Får och lamm transporteras ofta över mycket långa avstånd, vilket medför att transporterna också blir mycket långa i tid. Överlast har visats i flera fall. 
 År 2000 transporterades totalt knappt 4,5 miljoner får (inklusive lamm) och 109 000 getter inom EU och till och från tredje land. Den gränsöverskridande handeln med får/lamm är säsongsbunden. 
 34 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Tabell 12.  
 Gränsöverskridande transporter av får/lamm och getter, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Får/lamm 
  
 2 861 
  
 1 553 
  
 56 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 96 
  
 11 
  
 2 
  
 109 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 I statistiken redovisas får i tre grupper; renrasiga avelsfår, lamm under ett år och övriga får. Den externa importen, som kommer från Östeuropa, utgörs till 99 procent av lamm. Ungern är den största externa exportnationen följd av Rumänien och Polen. 
 Vid analys av statistik över gränsöverskridande transporter av får och lamm kan två stora transportströmmar skönjas. Den ena går från Östeuropa till Italien och Grekland, den andra går från Storbritannien (via) Holland, Frankrike och Spanien till i första hand Italien. Av samtliga får/lamm, som redovisas i statistiken, sändes nästan 44 procent till Italien år 2000, vilket motsvarade cirka 1 962 000 får/lamm. 
 En redovisning av stora transportströmmar mellan länder av får och lamm år 2000 ser ut som följer: 
 Antal får inklusive lamm 
  
 744 000 
  
 från Ungern 
  
 till Italien 
  
 448 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 350 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Grekland 
  
 323 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 311 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 281 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Holland 
  
 241 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 231 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 169 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 141 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Frankrike 
  
 135 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 116 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 112 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 104 000 
  
 från Spanien 
  
 till Grekland 
  
 102 000 
  
 från Ungern 
  
 till Grekland 
  
 35 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Det skall noteras att Frankrike importerar cirka 800 000 får/lamm och exporterar cirka 700 000 får/lamm. Handeln är så gott som uteslutande intern. Huruvida Frankrike fungerar som transitland för dessa får/lamm kan inte utrönas av statistiken. 
 Sverige 
 Generellt sett tillhör får en grupp djur där man i Sverige ser relativt få transportrelaterade problem. Transporter av får kan dock bli mycket långa i Sverige och överlast har noterats. Den totala expor- ten och importen är liten, men ett ökande intresse för svenska lamm kan skönjas från tyska slakterier och under år 2001 sändes 350 lamm på en resa som inklusive på- och avlastning tog 19 tim- mar. I januari sändes lika många. Sverige tillämpar begränsning på 8 timmar för slakttransporter inom landet. 
 Hästar 
 Ett av de djurslag som bedöms fara mest illa vid transporter är hästar och kritiken gäller transporter av slakthästar. År 2000 transporterades sammanlagt 228 000 hästar mellan medlems- stater i EU och till och från tredje land. 
 För hästar finns inga bidrag utan enbart priset på slakterier driver handeln. Avräkningspriset för hästkött varierar starkt mellan olika medlemsländer. Som exempel kan nämnas att medan ett slakteri i Sverige betalar cirka 5 kronor (cirka ½ euro) per kilo levande vikt betalar hästhandlare i Danmark cirka 10 kronor (cirka 1 euro) och belgiska slakterier 20 kronor (cirka 2 euro) per kilo levande vikt för häst. Priset i Italien uppges vara  
 3–4 
  euro, men detta har inte gått att få bekräftat. På grund av  
 BSE-krisen 
  och rädsla för  
 Jennings 
  sjukdom ökar efterfrågan på hästkött i Frankrike och Italien. 
 Eftersom kontroller av transporter mellan länder inom EU är så gott som obefintliga, är statistiken mycket ofullständig för hästar. I tidigare stora exportländer i Östeuropa har hästpopulationerna minskat på grund av politiska förändringar, avhästning inom lantbruket och stor efterfrågan på slakthäst. Som exempel kan nämnas Polen där antalet hästar halverats från 1 till ½ miljon hästar under de senaste fem åren. En oroväckande tendens är att slakt- 
 36 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 hästar nu hämtas från områden allt mer avlägsna från EU, till exempel Ryssland och angränsande republiker som Tadzjikistan, Uzbekistan, Mongoliet med flera. Serbien har etablerats som en ny aktör liksom de baltiska länderna. Även från de nordiska länderna sänds hästar för slakt till Italien. 
  
 Tabell 13.  
 Gränsöverskridande transporter av hästar, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Hästar 
  
 78 
  
 136 
  
 14 
  
 228 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Det land som importerar flest hästar är alltså Italien som tog emot cirka 67 procent av den total importen och hela 94 procent av antalet hästar från tredje land, totalt cirka 144 000 hästar år 2000. Siffrorna är osäkra. Som exempel kan nämnas att utredningen fått uppgifter som säger att 165 000 hästar passerade gränsstationen Cobb vid den italienska gränsen mot Italien under år 2000 sam- tidigt som Eurostat redovisar 116 000 hästar. 
 Inom EU är det främst Frankrike, Spanien och Holland som exporterar hästar. Exporten är intern och sker för de två första län- derna till Italien och från Holland till Belgien. Den externa impor- ten kommer främst från Polen, men även Rumänien och Ungern är stora exportörer. 
 De största transportströmmarna av hästar mellan länder år 2000 var: 
 Antal hästar 
  
 116 000 
  
 från Östeuropa 
  
 till Italien 
  
 17 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 9 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 8 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 6 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 5 000 
  
 från Polen 
  
 till Frankrike 
  
 3 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 1 600 
  
 från Argentina 
  
 till EU 
  
 37 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sverige 
 Intressent för hästar har ökat i Sverige. Sverige är också ett av EU:s hästtätaste länder mätt per 1 000 invånare. Beräkningar utförda av SCB visar att det nu finns cirka 300 000 hästar i landet. Fler hundra tusen människor rider i landet och hästsport är en folksport med ridskolor, ridläger, trav- och galoppbanor och allt fler som har egen häst. 
 I en svensk doktorsavhandling görs försök att bestämma hästars livslängd. Den slutsats Djurtransportutredningen kan dra av avhandlingen är att en livslängd hos hästar i Sverige på 15 år kan användas i beräkningar. Med en hästpopulation av 300 000 hästar skall alltså 20 000 hästar per år dö. En analys av antalet totalt exporterade, slaktade, destruerade och nedgrävda hästar visar att mellan  
 5–10 
  000 hästar inte redovisas i statistiken per år. Det kan spekuleras om vad som händer med dessa hästar. Från Danmark sänds hästar till slakterier till såväl Belgien som Italien. Det finns ett etablerat samarbete mellan danska och svenska hästhandlare och det är väl känt att danska hästhandlare köper slakthästar för slakt i Sverige. 
 Den totala importen var 4 438 hästar och den totalar exporten var 4 155 hästar år 2000. 
 Sverige importerade hästkött motsvarande cirka 3 600 hästar eller drygt 900 ton hästkött år 2000. Importen kommer från till största delen från Belgien (590 ton). 
 Kaniner 
 År 2000 transporterades cirka 3,6 miljoner kaniner över gränser inom, till och från EU. Ungefär 1,5 procent av dessa djur transporterades till och från tredje land. 
  
 Tabell 14.  
 Gränsöverskridande transporter av tamkaniner, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Tamkaniner 
  
 3 540 
  
 40 
  
 18 
  
 3 598 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 38 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Fyra länder dominerar den totala importen av levande kaniner, nämligen Belgien, Portugal, Frankrike och Italien. De fyra länderna importerar tillsammans sammanlagt 99 procent av den redovisade totala importen av tamkanin. Holland, Spanien och Frankrike är de länder som totalt exporterar flest kaniner. 
 De största transportströmmarna av tamkanin mellan länder år 2000 var: 
 Antal tamkaniner 
  
 1,4 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 1 miljon 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 500 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 275 000 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 Sverige 
 Under andra världskriget var det vanligt i Sverige att människor höll kaniner för köttets skull. I dag är kaniner dock i huvudsak säll- skapsdjur. Uppfödning för köttproduktion är mycket ovanligt i Sverige. Det finns dock sex slakterier i landet som godkänts för slakt av kanin. 
 Renar 
 Renar hålls som tamdjur i två av EU:s medlemsstater, i Sverige och i Finland. Antalet renar i Sverige uppgår till cirka 220 000 djur och i Finland till cirka 250 000 djur. Renar förflyttar sig av egen kraft, beroende på var bete finns, långa sträckor. Flyttningarna är säsongsbundna. I huvudsak transporteras renar i tre syften; mellan vinter- och barmarksbete, till slakteri och vid köp av livren. Transporterna sker med vägfordon. Mycket få transporter översti- ger 300 kilometer. Någon uppgift om det totala antalet renar som transporteras årligen på väg föreligger inte. 
 Fjäderfä 
 Under år 2000 slaktades 5,6 miljarder fjäderfä i EU. De flesta var slaktkycklingar (broilers), 4,6 miljarder. Fjäderfä transporteras 
 39 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 minst två gånger i sitt liv – dels som daggamla kycklingar för vidare uppfödning, dels till slakteri för slakt. För år 2000 redovisas gräns- överskridande transporter av cirka 521 miljoner fjäderfä i Eurostat. De flesta – 60 procent – var fjäderfä med vikt under 185 gram, det vill säga daggamla kycklingar. En övervägande del i antal av de gränsöverskridande transporterna med fjäderfä sker mellan med- lemsstater, men den externa exporten är betydande och består till drygt 98 procent av daggamla kycklingar. Den sker till Östeuropa och till norra Afrika, men också till mycket avlägsna mål som till exempel länder i södra Afrika, Sydamerika och sydöstra Asien. Totalt redovisas en export till över 120 mycket avlägsna länder år 2000. Avstånden är så stora att transporterna sker per flyg. Även den externa importen består till största delen – cirka 89 procent – av daggamla kycklingar. 
  
 Tabell 15.  
 Gränsöverskridande transporter av fjäderfä totalt, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Höns 
  
 376 671 
  
 1 379 
  
 90 441 
  
 468 491 
  
 Kalkon 
  
 15 064 
  
 172 
  
 12 723 
  
 27 959 
  
 Anka/pärlhöna 
  
 17 086 
  
 1 887 
  
 5 425 
  
 24 398 
  
 Gås 
  
 251 
  
 22 
  
 34 
  
 307 
  
 Totalt 
  
 409 072 
  
 3 460 
  
 108 623 
  
 521 155 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
 Som framgår av tabellen är den gränsöverskridande handeln med höns betydligt större än den för andra fjäderfä. 
 Sju länder inom EU redovisar en total export som är större än 10 miljoner hönskycklingar årligen. Dessa länder är Holland, Belgien, Frankrike, Storbritannien, Spanien, Tyskland och Danmark. Holland är den i särklass största exportören med 122 miljoner transporterade hönskycklingar. Höns med vikt över 185 gram, som redovisas i Eurostat, är dels slaktkycklingar (broilers), men även blivande och uttjänta värphöns samt avels- djur. Tyskland, Holland, Frankrike och Belgien dominerar den gränsöverskridande handeln stort; från dessa länder kommer cirka 95 procent av alla fjäderfä med en vikt över 185 gram år 2000. 
 40 
 SOU 2003:6 Sammanfattning 
  
 Tabell 16.  
 Total export av höns i miljoner från vissa länder år 2000 
  
 Land 
  
 Höns i miljoner 
  
 Holland 
  
 191 
  
 Tyskland 
  
 96 
  
 Frankrike 
  
 69 
  
 Belgien 
  
 56 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 De länder som totalt importerar flest hönskycklingar är Tyskland, Belgien och Italien. Tyskland importerar ensamt 82 miljoner fjä- derfän. 
 På samma sätt dominerar några få länder den totala statistiken över total import där Belgien och Holland tar emot cirka 89 procent av antalet fjäderfä med vikt över 185 gram. 
  
 Tabell 17.  
 Total import av höns i miljoner till vissa länder år 2000 
  
 Land 
  
 Höns i miljoner 
  
 Belgien 
  
 115 
  
 Holland 
  
 96 
  
 Tyskland 
  
 92 
  
 Italien 
  
 18 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Om samtliga kategorier och slag av fjäderfän sammanförs visar utredningens analys 41 stycken gränsöverskridande transport- strömmar mellan länder på 1 miljon fjäderfä eller mer. Dessa finns uppdelade på fjäderfäslag och på daggamla kycklingar och tyngre fjäderfä i utredningen. Nedan redovisas strömmar mellan länder större än 10 miljoner fjäderfä. 
 De största transportströmmarna av fjäderfä mellan länder år 2000 var: 
 Antal fjäderfän 
  
 84 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 79 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 72 ½ miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 40 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 33 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Belgien 
  
 41 
 Sammanfattning SOU 2003:6 
  
 14 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 13 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Marocko 
  
 11 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 11 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Irland 
  
 10 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 10 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 Sverige 
 Uppfödningen av fjäderfä ökar över åren, vilket avspeglas i slakt- sifforna. År 1990 slaktades 39 miljoner slaktkycklingar, år 1995 var antalet 61 miljoner och år 2000 slaktades 76 miljoner slaktkyck- lingar. Antalet kalkoner som slaktas har varit ganska konstant över den tiden; cirka 740 000 per år. 
 Sverige importerar daggamla kycklingar av höns och kalkon. Totalt importerades cirka 207 000 kycklingar år 2000 där höns- kycklingarna var flest – cirka 142 000. De flesta kycklingar kom från Storbritannien. 
 Den totala exporten av fjäderfä utgörs även den av kycklingar och är cirka 2 182 000 fjäderfä. 97 procent av exporten sker till Danmark och resten så när som på enstaka individer sker till Norge år 2000. 
 Förändringar av det internationella transportmönstret över tid 
 I avsnitt 2.10 reodvisas förändringar av transportmönster i EU under de sista decennierna utifrån tre exempel; utvecklingen i Italien,  
 BSE-krisen 
  och och svinpesten. Avsikten är att se hur marknaden har utvecklats då efterfrågan ökar eller då tidigare exporterande länder inte längre kan klara den efterfrågan man haft. Med de tre exemplen visas hur nya länder träder in på marknaden men också vad som sker då tidigare stora aktörer kommer igång med produktion efter ett sjukdomsutbrott som svinpest. 
 Exemplet Italien 
 Italien är det i särklass största importlandet av levande djur. Till landet importeras totalt cirka 5 miljoner större djur årligen, vilket 
 42 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 motsvarar cirka en fjärdedel av alla större djur som transporteras (år 2000). Därtill kommer cirka 25,5 miljoner fjäderfä. 
 En genomgång av Italiens totala import visar att importen av levande djur ökade dramatiskt under andra halvan av  
 1980-talet. 
  Den starkt ökade efterfrågan av levande djur sammanfaller med en stark expansion av slakteriindustrin i landet. 
  
 Figur 2.  
 Total import av grisar, får, nötkreatur och hästar till Italien  
 1980-2000 
  (figur 2.13) 
  
 7000000 
  
 6000000 
  
 5000000 
  
 4000000 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 Antal 
  
 Får 
  
 djur 
  
 Heath 
  
 3000000 
  
 Hästar 
  
 2000000 
  
 1000000 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 8 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 8 
  
 0 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 00 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 År 
  
 Från år 1984 till 1986 ökade Italiens totala import av grisar med 163 procent från cirka 623 000 grisar till cirka 1 623 000 grisar och ökningen fortsatte till 1 880 000 grisar år 1990. Även importen av antalet får ökade kraftigt för att nå ett maximum år 1992. Analysen visar att vissa länder ökade exporten till Italien då efterfrågan 
 43 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 ökade, men också att länder kan falla ifrån som viktiga exportörer och nya aktörer kan komma in och ta över marknadsandelar. 
  
 BSE-krisen 
  och svinpesten 
 Både  
 BSE-krisen 
  och utbrottet av svinpest har påverkat den gräns- överskridande handeln mycket. 
  
 BSE-krisen, 
  som funnits sedan slutet av  
 1980-talet, 
  påverkar fortfarande transportströmmarna. Storbritannien har inte kommit tillbaka som aktör på marknaden och den externa exporten har för- blivit mindre än före  
 BSE-krisen. 
  Analysen visar att nya länder har tagit marknadsandelar då andra fallit ifrån, men också att dessa län- der i många fall återtagit marknadsandelar. 
 Svinpesten drabbade Tyskland, Holland och till liten del Belgien år 1997. Det året och året efter påverkades den gränsöverskridande handeln mycket och som exempel minskade Hollands totala export från cirka 5,7 miljoner grisar år 1996 till cirka 1,5 miljon grisar 1998. Den totala nedgången i handeln blev dock aldrig lika stor som Holland nedgång, utan andra länder tog marknadsandelar. Återhämtningen totalt sett kom dock snabbt och år 2000 var den gränsöverskridande handeln nästan lika stor som före svinpest- utbrottet och de drabbade länderna hade redan börjat återta mark- nadsandelar. 
 Slutsats 
 De ovan anförda exemplen visar att transportströmmarna inga- lunda är statiska utan förändras över tiden. Uppenbarligen finns flexibilitet, och de aktörer som säljer levande djur mellan  
 EU-län- 
  der finner marknader eller leverantörer i ett annat land om en stor leverantör faller ifrån. 
 Djurtransporter och smittspridning (kapitel 3) 
 Smittsamma djursjukdomar kan orsakas av virus, bakterier, para- siter, svampar och prioner. Många av de smittsamma sjukdomarna kan orsaka stora ekonomiska förluster och stora lidanden och bekämpas därför systematiskt. Sjukdomar som kan överföras mel- lan djur och människor benämns zoonoser. De allvarligaste djur- 
 44 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 sjukdomarna kallas epizootiska. Till de senare hör bland annat rabies, mul- och klövsjuka och svinpest. Spridning av smittsamma sjukdomar kan ske på många sätt. Vanligast är via direktkontakt mellan smittade djur, eller genom att djuren vistas i stallar eller på beten där smittade djur tidigare vistats. 
 Riskfaktorer för smittspridning via transporter 
 Transporter av levande djur innebär alltid en risk för spridning av smittsamma sjukdomar. När djur flyttas från en ort till en annan flyttas också de mikroorganismer som djuren härbärgerar. Djur på en ort kan sakna immunologiska försvarsmekanismer mot vissa av dessa smittbärande organismer, vilket innebär att sjukdomar som tidigare inte fanns i ett land kan föras dit med transporter. Transportsmittor utgör också, i och med att djur från olika besätt- ningar blandas, en risk för dubbelinfektion, där även harmlösa virus eller bakterier kan orsaka allvarliga symtom i kombination med andra mikroorganismer. Den stress som djuren utsätts för i sam- band med transport hämmar deras immunförsvar, vilket gör att stressade djur lättare avger sjukdomsframkallande virus eller bakte- rier. De är också mer mottagliga för sådana patogena mikroorga- nismer. Risken för smittspridning kan minimeras genom förebyg- gande åtgärder, men oavsett alla försiktighetsåtgärder innebär det alltid en större smittorisk att transportera djur från en besättning till en annan, jämfört med att inte transportera djuren alls. Trafik- olyckor med djurtransporter, där djuren hamnar lösa, kan också leda till smittspridning. 
 Den största smittrisken med djurtransporter uppstår vid transport av avelsdjur eller produktionsdjur som kommer att leva vidare vid slutmålet, risken för smittspridning är något mindre vid transport av slaktdjur under förutsättning att djuren transporteras direkt från uppfödningsplats till slakteri. Det finns avsevärda smitt- skyddsrisker vid transport av kalvar, dels på grund av stress och ökad infektionsrisk för unga djur och dels på grund av att kalvar sällan slaktas direkt vid ankomst. Vaccination är en metod att före- bygga smittsamma sjukdomar, men det finns dock vissa problem med vaccination vilket innebär att massvaccination inte är en själv- klar lösning på smittspridningsproblem. Massvaccination måste användas med kunskap och i rätt situationer för att inte riskera att exempelvis förvärra en smittspridning vid ett sjukdomsutbrott. 
 45 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurmarknader och mellanstationer är platser som särskilt inne- bär risker för smittspridning mellan djur och i förlängningen mellan djur i olika delar av Europa (och världen). Djurtransporter utgör också en möjlig spridningsväg för antibiotikaresistens efter- som resistenta bakterier kan följa med transporterade djur, sprida sig och förökas hos djur som är fria från dessa bakterier. Det finns en relativt omfattande rättslig reglering för att bekämpa transport- smittor. Reglerna är i stor utsträckning internationella och här är för svenskt vidkommande  
 EG-rätten 
  på området särskilt väsentlig. 
 Djurskyddsmässiga och ekonomiska konsekvenser 
 Det finns djurskyddsmässiga konsekvenser av transportsmittor som måste beaktas. Det lidande som transportorsakade smittor kan ge upphov till kan vara enormt. Mul- och klövsjukan är ett tydligt exempel på detta. De mest smittsamma djursjukdomarna kan få katastrofala ekonomiska konsekvenser för ett drabbat lands eko- nomi och för den enskilde bonden. Även mindre smittsamma transportorsakade djursjukdomar kan få stora ekonomiska förlus- ter för näringen. Kostnaderna för mul- och klövsjukeutbrottet i Storbritanninen kan inte överblickas än, men torde handla om många miljarder pund. 
 Svenska åtgärder för riskminimering 
 I Sverige finns en lång tradition av att bekämpa och förebygga djur- sjukdomar. Många sjukdomar som finns inom övriga EU är utro- tade i Sverige eller har aldrig funnits i landet. Vid  
 EU-inträdet 
  bil- dades Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS) för att behålla ett gott djurhälsoläge inom landet fortsättningsvis. Genom SDS försorg finns biltvättar på två orter i södra Sverige där transportörer kostnadsfritt kan tvätta och desinfektera fordon. Anläggningarna finansieras av näringen i syfte att undvika att dåligt rengjorda transportfordon för med sig smitta in i Sverige. Upp- samlingsplatser används för att undvika direktkontakt mellan svenska besättningar och utländska djurtransportfordon (väg- transporter). Livdjursauktioner förekommer numera i en mycket liten utsträckning i Sverige. Marknader förekommer inte, vare sig för livdjur eller för slaktdjur. Vidare finns ett antal olika program för att bekämpa spridning av vissa sjukdomar i Sverige. Bland dessa kan BVD- och leukosprogrammen nämnas. Sedan  
 EU-inträdet 
  har 
 46 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 SDS genomfört informations- och utbildningsinsatser för att mana till försiktighet och ökad vaksamhet då epizootisk sjukdom före- kommit i Sveriges närhet. 
 Import av hundar till Sverige 
 Hundars resande mellan länder har ökat sedan Sverige blev medlem i EU. Under det senaste året har tidigare hemlösa hundar från södra Europa först till landet för omplacering. I avsnitt 3.11 redogörs för vilka smittskyddsrisker detta kan innebära. 
 Utredningen konstaterar att transportstress i kombination med initialt symtomlösa infektioner kan orsaka djurskyddsmässigt oacceptabla situationer under och efter transporten. Införsel av allvarliga smittsamma sjukdomar som normalt inte finns i Sverige utgör vidare ett visst hot både mot hundars och människors hälsa. 
  
 Mot bakgrund av den ökade risken för förekomst av här redo- visade sjukdomar hos importerade hundar från Medelhavsområdet, föreslår utredningen utökade krav på blodanalys vid införsel av alla hundar som är födda i, uppväxta i och förs in från Grekland, Italien, Frankrike, Spanien och Portugal. Hundar från dessa länder bör genom blodprovstestning konstaterats fria från hjärtmask ( 
 Dirofilaria immitis 
 ), leishmanios ( 
 Leishmania donovani infantum 
 ), tropisk ehrlichios ( 
 Ehrlichia canis 
 ), brucellos ( 
 Brucella canis 
 ), och babesios ( 
 Babesia canis 
 ) innan de får föras in i Sverige. 
  
 Krav bör också ställas på att alla hundar är fästingsanerade omedelbart innan de förs in från ovan nämnda medlemsstater. 
 Tilläggsdirektiv om det tillfälliga transportförbudets effekter 
 Utredningen har undersökt det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider, transportvägar och djurens välbefin- nande samt ekonomiska konsekvenser till följd av rådande slakteri- struktur (med mera) i Sverige. 
 Under perioden av det tillfälliga transportförbudet utfärdade landets 21 rapporterande länsstyrelser sammanlagt 33 292 tillstånd. Länsstyrelsen i Jönköping har genomfört en enkätundersökning för att undersöka tidsåtgång med mera i samband med hantering av det tillfälliga transportförbudet och konstaterar att långt större resurser än de som nu finns tillgängliga krävs om ett reellt epizootiutbrott skulle ske i Sverige. 
 47 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 18.  
 Antal tillstånd som utfärdades av rapporterande läns- styrelser under det tillfälliga transportförbudet 2001 
  
 Länsstyrelse 
  
 Antal tillstånd 
  
 Stockholms län 
  
 386 
  
 Uppsala län 
  
 1 109 
  
 Södermanlands län 
  
 907 
  
 Östergötlands län 
  
 1 789 
  
 Jönköpings län 
  
 1 387 
  
 Kronobergs län 
  
 868 
  
 Kalmar län 
  
 1 810 
  
 Gotlands län 
  
 1 300 
  
 Blekinge län 
  
 611 
  
 Skåne län 
  
 6 757 
  
 Hallands län 
  
 3 897 
  
 Västra Götalands län 
  
 7 270 
  
 Värmlands län 
  
 684 
  
 Örebro län 
  
 660 
  
 Västmanlands län 
  
 750 
  
 Dalarnas län 
  
 650 
  
 Parrish 
  
 717 
  
 Västernorrlands län 
  
 580 
  
 Jämtlands län 
  
 354 
  
 Västerbottens län 
  
 506 
  
 Norrbottens län 
  
 300 
  
 Summa 
  
 33 292 
  
 Källa 
 : Uppgifter från respektive länsstyrelse 
 Utredningen konstaterar att ingen samlad bedömning av djur- skyddskonsekvenser av det tillfälliga transportförbudet i stallarna gjorts. I samtal med olika parter, såsom slakterier, transportörer och veterinärer, framkommer dock en bild av att det under perio- den förekom problem, bland annat med överbeläggning i små- grisstallarna, men även på nötkreaturssidan eftersom transportö- rerna helt enkelt inte hann hämta alla djur. Mellan den 8 mars och 30 mars, då transport endast fick ske direkt till slakteri eller annan produktionsplats, minskade transporttiden. Det var också betydligt färre djur i bilarna. Någon information om dokumenterade upp- gifter om djurens välbefinnande under denna period, eller att det blev färre skador av olika slag, finns dock inte att tillgå. Det saknas också uppgifter om att det skulle föreligga anmärkningsvärda skill- nader under denna period jämfört med vad som normalt gäller. Efter samtal med olika aktörer växer bilden fram att själva struktu- ren på den svenska djuruppfödningen är sådan att flödet bör vara 
 48 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 kontinuerligt för att störningar inte skall uppstå, till exempel i svin- och nötkreatursstallar. 
 Utredningen har vidare granskat ansökningarna från fyra läns- styrelser för att undersöka effekter på transporttiden. Transport- mönstret ser olika ut i olika delar av landet med koncentration av grisuppfödning i relativ närhet till ett större slakteri i regionen i Skåne, Västra Götaland och Östergötland, medan nötkreatur, får och lamm ofta färdas längre sträckor. Exakt hur mycket transport- tiderna minskade är svårt att säga, eftersom någon studie över transporttider när restriktioner inte föreligger, inte finns att tillgå. En uppskattning som gjorts är att transporttiderna för gris- transporter minskade med en timme och för nötkreatur med i snitt två timmar. Vid genomgången av ansökningarna i länen Skåne, Västra Götaland, Blekinge och Uppland, framgår att långt ifrån alla transporter går till närmaste slakteri. 
 Stora slakterier vittnar om att slaktkostnaderna blev väsentligt högre under perioden, men någon kostnadssammanställning för att närmare beräkna merkostnaderna har inte gjorts. Avräkningspriset till bonden sänktes dock inte under perioden. Personal fick per- mitteras i början, när slakten minskade. En allmän uppfattning, som framkommit vid utredningens samtal med marknadsaktörer, är att det inte blev riktigt så dyrt som man befarat. Efter den initiala fasen var man effektiv och fick ihop lassen. Efter att restriktionerna släpptes uppstod dock merkostnader när alla djur som blivit stående skulle hämtas. Transportkostnaden höjdes avsevärt under en kort period. Sammanfattningsvis finns dock inget underlag som är lättillgängligt för att uppskatta eller närmare precisera de eko- nomiska konsekvenserna av det tillfälliga transportförbudet. 
 Rättslig reglering av djurtransporter (kapitel 4) 
 Utredningen har i enlighet med direktiven granskat vilka effekter det befintliga regelverket har i förhållande till djurs behov, särskilt när det gäller långa transporter med vilopauser. Utredningen har granskat de relevanta regelverken för djurtransporter och utifrån tillgängliga data utvärderat hur väl de säkerställer att djurens behov tillgodoses under långa transporter. Granskningen har gjorts med beaktande av såväl svensk som internationell forskning. På utreda- rens uppdrag har professor emeritus Taylor till utredningen gjort en sammanställning av forskning kring de aktuella djurslagens 
 49 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 biologiska karakteristika samt sammanställa forskningen om transporters inverkan på djurhälsa och djurskydd. Professor Girma Gebresenbet har på utredarens uppdrag gjort en sammanställning över aktuellt forskningsläge kring djurtransporter. Dessa artiklar har använts som underlag för utredningens analys av regelverken. Artiklarna bifogas i sin helhet i utredningens bilagedel. 
 Rättslig reglering 
 Regler om djurtransporter har antagits av flera olika organ. Europa- rådets konvention om internationella djurtransporter (ETS 65) var den första internationella rättsakten på området. För EU:s med- lemsstater är EG:s rättsakter på området dessutom aktuella – grundbulten i EG:s regelverk om transport av levande djur är rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, ändrat genom rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995, härefter kallat djurtransportdirektivet. Grundbestäm- melsen i djurtransportdirektivet (kapitel VII, punkt 2) är att transporttiden inte skall överstiga åtta timmar. Tiden får dock överskridas om transportfordonet uppfyller vissa tilläggsvillkor som återfinns i rådets förordning (EG) nr 411/98 av den 16 februari 1999 om tilläggsnormer avseende skydd av djur, vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djurtransporter som överskrider åtta timmar. Tilläggsvillkoren handlar om bestämmel- ser om vila, vattning och utfodring med vissa intervall. Transport- perioden – inklusive vilopauserna – kan upprepas efter att det sista reglerade tilläggsvillkoret uppfyllts (det vill säga efter den sista vilopausen). 
 50 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Tabell 19.  
 Transporttider för olika djurslag vid vägtransport enligt djurtransportdirektivets bestämmelser 
  
 Djurslag 
  
 Maximala transporttider och minsta 
  
 Särskilda krav* 
  
 viloperioder med mera vid lands- 
  
 vägstransport 
  
 Ej avvanda kal- 
  
 Maximalt 9 timmar transport, följt av 
  
 Under viloperioden skall 
  
 var, lamm, kil- 
  
 minst 1 timme vila, följt av maximalt 
  
 djuren vattnas och vid 
  
 lingar, föl och 
  
 9 timmar transport. Härpå minst 24 
  
 behov utfodras. 
  
 spädgrisar 
  
 timmar vila med avlastning, utfodring 
  
 mm. Sedan kan en ny transportperiod 
  
 påbörjas.  
 1 
  
 Heath, oregi- 
  
 Maximalt 24 timmar transport, följt av 
  
 strerade hästar 
  
 minst 24 timmar vila med avlastning, 
  
 samt övriga 
  
 utfodring m.m. Sedan kan en ny 
  
 hovbärande 
  
 transportperiod påbörjas. 
 2 
  
 tamdjur 
  
 Tamdjur av nöt- 
  
 Maximalt 14 timmar transport, följt av 
  
 kreatur, får, 
  
 minst 1 timme vila, följt av maximalt 
  
 getter, regi- 
  
 14 timmar transport. Härpå minst 24 
  
 strerade hästar 
  
 timmar vila med avlastning, utfodring 
  
 m.m. 
 3  
 Sedan kan en ny transportpe- 
  
 riod påbörjas. 
  
 Heath skall under hela resan ha tillgång till vatten medan (oregistrerade) hästar skall vattnas och om nödvändigt utfodras var åttonde timme. 
 Tamdjur av nötkreatur, får, getter och registrerade hästar skall under vilope- rioderna vattnas och, vid behov, utfodras. 
 För de långa vilopauserna har så kallade mellanstationer upprättats där djuren kan lastas av tillfälligt. Mellanstationer finns i sju med- lemsstater och det sammanlagda antalet för EU är 81 stycken. 
 I djurtransportdirektivet ställs också särskilda krav för djur med olika behov, till exempel med vilka intervall mjölkkor måste mjöl- kas eller att hästar inte får transporteras i mer än ett plan. Det regleras också vilka djur som inte skall anses vara möjliga att transportera. Djur skall inte anses vara möjliga att transportera om de är sjuka eller skadade. Det samma gäller för dräktiga djur som sannolikt kommer att föda under transporten eller som har fött under de senaste 48 timmarna (gäller ej fjäderfän). Det ställs också 
  
 1  
 Se kapitel VII punkt 4a anförd bilaga. 
  
 2  
 Se kapitel VII punkt 4  
 b–c 
  anförd bilaga. 
  
 3  
 Se kapitel VII punkt  
 4–5 
  anförd bilaga. 
 51 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 krav om hygien, om dokumentation genom utfärdande av hälso- intyg (av veterinär), upprättande av färdplaner och utsändande av  
 Animo-meddelanden 
  genom  
 Animo-systemet, 
  om särskilda krav vid import från och export till tredje land med mera. Animo- systemet är ett datoriserat system till vilket alla centrala veterinära myndigheter skall vara koppla.  
 Animo-meddelandet, 
  med vilket färdplanen skall meddelas, är en standardiserad blankett i vilken vissa uppgifter skall ges. Det ställs också krav på transportmedlet och på transportören om registrering hos behörig myndighet. Djurtransportdirektivets första kapitel innehåller bestämmelser om vilka beläggningsgrader som skall tillämpas för olika djurslag. 
 Andra bestämmelser som har betydelse för djurtransporterna är bestämmelser om märkning av djur och om sociala villkor för mobila arbetstagare (i fråga om raster och vilopauser för förarna). 
 Svensk lagstiftning 
 De svenska reglerna om djurtransporter återfinns dels i vad som sägs i djurskyddsförordningen (SFS 1988:539) samt i Statens jord- bruksverks föreskrifter om transport av levande djur (SJVFS 2000:133, saknr 5, senast ändrat genom SJVFS 2001:01) genom vil- ken djurtransportdirektivet genomförts i Sverige. Jordbruksverket har också utfärdat allmänna råd om djurtransporter. Utöver dessa föreskrifter har Jordbruksverket utfärdat föreskrifter om vissa sär- skilda transportrelaterade frågor om exempelvis veterinära kon- troller med mera. 
 Tillsyn och kontroll 
 Tillsynen över djurtransporter ansvarar respektive medlemsstat för inom sitt område. Medlemsstaternas efterlevnad av EG:s rättsakter på området övervakas av ett organ inom kommissionens general- direktorat för hälsa och konsumentskydd; kontoret för livsmedels- och veterinära frågor (Food and Veterinary Office, FVO) som bland annat genomför fältinspektioner. FVO publicerar regelbun- det inspektionsrapporter. 
 FVO har på kommissionens uppdrag undersökt efterlevnaden av transportdirektivet. Man har också publicerat en särskild rapport om inspektioner till ett antal mellanstationer och en särskild rap- port om medlemsstaternas erfarenheter efter genomförande av de ändringar som infördes genom direktiv 95/29/EG. Den generella 
 52 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 slutsatsen i dessa rapporten är att medlemsstaterna verkar ge frå- gorna låg prioritet, att överträdelser från enskilda (men även myn- digheter) regelbundet förekommer och att mer eller mindre allvar- liga brister leder till djurlidande i varierande grad. 
 Ett annat viktigt organ inom kommissionen är Vetenskapliga veterinärkommittén för djurhälsa och djurvälfärd (Scientific Committee on Animal Health and Welfare; Scahaw). Kommittén publicerade i mars 2002 en omfattande rapport med rekommenda- tioner om hur bestämmelserna kring djurtransporter, utifrån vad som på vetenskaplig grund kan fastställas om djurtransporternas inverkan på djuren, bör förändras för att i högre utsträckning till- godose djurens behov i samband med transport. 
 Pågående initiativ 
 Europarådets konvention om internationella djurtransporter (ETS 65) har genomgått ett revideringsarbete och en reviderad konventionstext beräknas antas under 2003. Vidare skulle kommis- sionen ha lämnat ett förslag till ändring av djurtransportdirektivet under 2002. Revideringsarbetet har medfört en intensiv debatt bland olika organisationer (främst djurskyddsorganisationer, vete- rinära organisationer och branschorganisationer på området) och myndigheter runt om i Europa om vilka förändringar som är nöd- vändiga. Dock måste också andra internationella åtaganden, som medlemskap i WTO beaktas. Kommissionen har dock lämnat ett förslag till ändring av rådets förordning (EG) nr 411/98. Förslaget behandlar tilläggsbestämmelser om ventilationsstandarder för väg- fordon med mera. Djurtransporter har också diskuterats av Europaparlamentet vid flera tillfällen. Europaparlamentet antog i december 2001 en resolution där man ställde sig bakom en begränsning av den totala transporttiden till högst åtta timmar eller maximalt 500 kilometer för slaktdjur. I de fall transporttiden över- stiger fyra timmar skall transportsträckan inte överstiga 250 km. 
 I Sverige har Jordbruksverket genomfört ett nationellt tillsyns- projekt om tillsyn av djurtransporter. Projektets utfall, som pågick i två år, återgavs i en rapport som publicerades i februari 2001. I projektet deltog representanter från central, regional och lokal till- synsmyndighet, polismyndigheten samt näringen. I projektet genomfördes 522 inspektioner av djurtransporter. Ett gemensamt inspektionsprotokoll användes. Jordbruksverket konstaterar att flera brister upptäckts, men att en mycket liten del av dessa var att 
 53 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 beteckna som allvarliga. Överlag bedrivs djurtransporterna bra i Sverige, men det är nödvändigt med ökade resurser för att effekti- visera kontrollerna, bland annat i form av fler utbildnings- och stödinsatser till djurskyddsinspektörerna. 
 Utredningens bedömning, analys och förslag 
 Utredningen har analyserat dödlighet och skadefrekvens i samband med transport utifrån det underlag som finns tillgängligt. Bristen på statistik och inrapportering av uppgifter kan sägas vara talande för djurtransporter överlag. 
 Den redovisade dödlighet som utredningen tagit del av uppgår för gris till några delar av promille. Enligt uppgifter från Swedish Meats dör cirka 0,032 procent (0,32 promille) av alla grisar som transporteras inom Sverige till deras slakterier under transport. 
 4  
 Heath är extra känsliga för höga temperaturer och Sverige har, som bekant, vanligtvis betydligt lägre temperaturer under sommarhalv- året än vad de sydeuropeiska länderna har. 
 Under förutsättning att man accepterar antagandet att svenska gristransporter sköts minst lika bra som i något annan medlems- stat, kan vi också anta att dödlighetsfrekvensen för grisar måste vara minst lika hög – troligen högre – i andra medlemsstater. En uppskattning utifrån befintliga studier tyder på en dödlighet totalt i EU på ca  
 0,4-0,5 
  promille. Om den svenska siffran för dödlighet för grisar i samband med transport till slakteri (0,32 promille) används för hela EU skulle antalet döda grisar i denna kategori uppgå till närmare 65 000 grisar per år och om den högre inom det uppskattade spannet används (0,5 promille) dör drygt 100 000 gri- sar under transport till slakt. 
  
 Tabell 20.  
 Uppskattning av dödlighet för grisar under transport för hela EU (slaktdjur) 
  
 Land 
  
 Totalt antal slaktade 
  
 Beräknat antal döda grisar till följd av 
  
 grisar i EU år 2000 
 * 
  
 transport  
 (0,32–0,5 
  promille) 
 ** 
  
 EU – 15: 
  
 203 039 000 
  
 64  
 972–101 
  520 
  
 * 
  
 Källa 
 : FAO 2000 
  
 ** 
  
 Avrundat till närmaste heltal, vilket kan ge avvikelse i summa. 
  
 4  
  
 TT-telegram 
  12 augusti 2002, publicerat bland annat på http://www.lantbruk.com 
 54 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 En engelsk studie på slaktkyckling som omfattade cirka 34 miljoner djur från 88 uppfödare visar en dödlighetsfrekvens på 0,24 pro- cent. 
 5  
 Studien är från 1994. En sådan dödlighetsfrekvens på slakt- kycklingar i EU ger en dödlighet av drygt 11,5 miljoner slaktkyck- lingar per år. 
 Studier av får visar en dödlighetsfrekvens på 0,02 procent för transporter kortare än fyra timmar. Vid transporter över den tiden stiger siffran till 0,3 procent. Även denna studie är från 1994. 
 6  
 Om den lägre siffran används och beräknas på antalet slaktade får i EU 2000, ger det en dödlighet av 14 100 får. I detta fall tas dock inte hänsyn till livdjurstransporter. 
 Utredningens uppskattningar visar på att dödlighetstal på euro- peisk nivå för grisar, får och fjäderfän är så pass höga att det är befogat att ändra regelverken så att djurens behov i större utsträck- ning tillgodoses. 
 Utredningen har i och med att EU bedöms vilja ratificera Europarådets reviderade konventionstext (om konvention av inter- nationella djurtransporter, kommissionen har på ministerrådets uppdrag varit förhandlande part) bedömt att det i huvudsak är vik- tigt att genomföra ändringar i djurtransportdirektivet, som bedöms beakta konventionens bestämmelser. Utredningens bedömning är att i  
 EG-fördraget 
  uttrycks synen på djur olika, vilket kan medföra att olika tolkningar görs och att djurens välfärd inte alltid beaktas tillräckligt mycket. 
 Utredningens bedömning är att det finns starka argument för att djurtransportdirektivet inte tillvaratar djurens välfärd i tillräckligt hög utsträckning. I vissa fall tas inte tillräckligt stor hänsyn till varje djurslags biologiska karakteristika eller olika djurs speciella förutsättningar för att klara transporten på ett acceptabelt sätt. I andra fall är föreskrifterna otydliga och en ökad precisering bör eftersträvas. Utredningen bedömer också att det krävs ökade insat- ser av kontroll och tillsyn. Tillsynen måste förbättras avsevärt. Medlemsstaternas låga prioritering av djurskydd i samband med transport gör det nödvändigt att förstärka kommissionens tillsyn av medlemsstaterna. Det är också viktigt att kommissionen med- verkar till att skapa förutsättningar för att medlemsstaternas sam- arbete på området underlättas. Vidare bör dokumentation med 
  
 5  
 Se bilaga 10, Ekesbo. 
  
 6  
 Se bilaga 10, Ekesbo. 
 55 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 mera ses över, så att det blir svårare att göra överträdelser av gällande bestämmelser angående resehandlingar med mera och göra det lättare att spåra transporter. Utredningens förslag presenteras i sammanfattningens första kapitel. 
 Tillsynen i Sverige fungerar relativt bra, men utredningen delar Jordbruksverkets bedömning att fler utbildningsinsatser av djur- skyddsinspektörer och länsveterinärer är nödvändiga. Det är också nödvändigt att samarbetet med polisen förbättras, så att fler fly- gande kontroller på väg kan göras. Utredningen vill dock framhålla att kontrollerna vid framför allt pålastningen men även avlast- ningen är av särskild vikt och att kontrollerna i första hand bör ske vid dessa tillfällen. Vid pålastningen kan transportfordonet kontrolleras, djuren kan inspekteras för bedömning om de är i transportabelt skick, det är möjligt att kontrollera att djur obekanta för varandra inte blandas i fordonen och att överlast inte sker. Den kontrollen kan lämpligen ske som en del av den lokala tillsynsmyn- dighets djurskyddstillsyn. För att tillsynsmyndigheten skall ha kännedom om när lastning sker föreslår utredningen ett enkelt anmälningssystem för samtliga transporter av mer an två djur- enheter om verksamheten är yrkesmässig eller av större omfatt- ning. Kontrollerna vid avlastning ger besked om hur transporten har gått till. Framför allt är kontrollen av djur vid slakterier viktig. 
 Slakteristrukturen (kapitel 5) 
 Utredningen har i enlighet med direktiven undersökt vilka bestämmelser som gäller för slakterierna, hur många slakterier som finns i EU, var de är belägna och vilken slaktkapacitet som finns inom varje medlemsstat. Här har särskilt beaktats om slakteri- strukturen innehåller faktorer som styr var slakten äger rum. 
 Rättslig reglering 
 Inom EU finns standardiserade regler om slakt och hantering av kött i slakterier. EG:s rättsakter är indelade efter vilka djurslag som slaktas. Slakterier med försäljning av kött från större djur som nöt- kreatur, gris, får, get samt hästdjur omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv 64/422/EEG av den 26 juni 1954 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (senast ändrat och konsoliderat genom direktiv 91/497/EEG). För slakte- 
 56 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 rier med försäljning av kött från fjäderfä gäller rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (ändrad genom rådets direktiv 92/116/EEG) och för slakterier med försäljning av kött av kanin och hägnat vilt gäller rådets direktiv 91/495/EG av den 27 november 1990 om frågor om livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av kanin- kött och kött från vilda djur i hägn. Det finns även  
 EG-bestämmel- 
  ser om veterinära kontroller med mera. 
 I ovan nämnda direktiv definieras och regleras såväl storskaliga som småskaliga slakteriers verksamhet. Ett småskaligt slakteri får slakta högst 20 slaktenheter per vecka och högst 1 000 slaktenheter per år. Det kan få slakta upp till 1 500 slaktenheter per år, om två företag delar lokal. För dessa slakterier är kraven på lokalerna och på veterinär besiktning något lägre än för de stora slakterierna. Kött från småskaliga slakterier får dock endast avsättas på den lokala – nationella – marknaden, vilket markeras genom att köttet markeras med en särskild stämpel.  
 EG-rättens 
  direktiv på området har i Sverige genomförts i olika föreskrifter från Livsmedelsverket. 
 För närvarande pågår ett revideringsarbete för att minska detalje- ringsgraden i bestämmelserna. Bland annat kan noteras förslag att det inte längre skall finnas en definition av eller särskilda regler för småskaliga slakterier. 
 Antal slakterier 
 Varje medlemsstat är skyldig att till kommissionen rapportera upp- gift om godkända storskaliga slakterier. För uppgifter om små- skaliga slakterier inom medlemsstaterna har utredningen begärt uppgift från respektive nationell myndighet, som sammanställt de olika regionernas/delstaternas uppgifter. En sammanställning över antalet småskaliga slakterier i EU har inte gjorts tidigare. 
 Det fanns totalt 3 890 större slakterier i EU i augusti 2002. Kött från sådana slakterier märks med en oval stämpel innehållande slakteriets nummer och landbeteckning. De stora slakterierna god- känns för slakt av antingen större tamdjur (nöt, får, gris och häst), fjäderfä eller kanin/hägnat vilt enligt tre skilda direktiv. Av slakte- rierna slaktar 2 546 anläggningar större tamdjur. För fjäderfä redo- visas 1 016 slakterier och för kaniner och hägnat vilt 747 slakterier. 
 7 
  
 7  
 Källa: EuroVetLink  
 02-06-27. 
  
 57 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Samtliga dessa anläggningar får sälja kött inom EU och till tredje land. Det skall även noteras att samma slakteri kan vara godkänt i flera av de tre redovisade kategorierna. 
  
 Tabell 21.  
 Antal större slakterier i EU, indelat efter tamdjurs- fjä- derfä- och kanin/hägnat viltslakterier (år 2002) 
 Antal slakterier inom respektive kategori 
  
 Land 
  
 Totalt 
  
 Tamdjur 
  
 Fjäderfä 
  
 Kanin/hägnat vilt 
  
 Belgien 
  
 118 
  
 70 
  
 43 
  
 14 
  
 Danmark 
  
 181 
  
 167 
  
 12 
  
 62 
  
 Finland 
  
 41 
  
 18 
  
 7 
  
 16 
  
 Frankrike 
  
 688 
  
 301 
  
 330 
  
 283 
  
 Grekland 
  
 80 
  
 53 
  
 28 
  
 0 
  
 Irland 
  
 76 
  
 61 
  
 15 
  
 0 
  
 Italien 
  
 691 
  
 448 
  
 150 
  
 136 
  
 Luxemburg 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Holland 
  
 143 
  
 91 
  
 37 
  
 9 
  
 Portugal 
  
 138 
  
 82 
  
 51 
  
 6 
  
 Spanien 
  
 842 
  
 581 
  
 156 
  
 158 
  
 Storbritannien 
  
 301 
  
 209 
  
 83 
  
 32 
  
 Sverige 
  
 72 
  
 35 
  
 16 
  
 28 
  
 Tyskland 
  
 391 
  
 311 
  
 80 
  
 2 
  
 Österrike 
  
 128 
  
 119 
  
 8 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 3 890 
  
 2 546 
  
 1 016 
  
 747 
  
 Källa 
 : EuroVetLink  
 2002-06-27. 
  
 Antalet småskaliga slakterier var vid samma tid 20 972 stycken, registrerade och godkända inom EU:s medlemsländer och förde- lade i medlemsländerna enligt nedan. 
 58 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 Tabell 22.  
 Antal småskaliga slakterier i EU per medlemsstat (år 2002) 
  
 Land 
  
 Antal småskaliga slakterier 
  
 Belgien 
  
 41 
  
 Danmark 
  
 209 
  
 Finland 
  
 123 
  
 Frankrike 
  
 2 066 
  
 Grekland 
  
 134 
  
 Irland 
  
 307 
  
 Italien 
  
 2 483 
  
 Luxemburg 
  
 0 
  
 Holland 
  
 416 
  
 Portugal 
  
 1 
  
 Spanien 
  
 885 
  
 Storbritannien 
  
 200 
  
 Sverige 
  
 39 
  
 Tyskland 
  
 8 992 
  
 Österrike 
  
 5 076 
  
 Totalt 
  
 20 972 
  
 Källa 
 : Respektive lands myndighet, se bilaga 3. 
 För de flesta länder finns en uppdelning i småskaliga slakterier för stordjur (red meat), fjäderfä (poultry) och kanin/hägnat vilt i enlighet med de direktiv som gäller för denna typ av slakt. Vissa länder redovisar dock de två sista kategoriernas slakterier tillsam- man som Wheeler och för vissa redovisas inte alls vilket kate- gori av djur som slaktas. I förekommande fall redovisas uppdel- ningen på djurkategori under respektive land i kapitel 5. 
 Slakterikapacitet i olika medlemsstater 
 Utredningen har genom olika beräkningar gjort en uppskattning av den totala slaktkapaciteten inom varje medlemsstat (underlag har varit antalet slakterier inom varje kategori samt uppgiven slakt- volym). Det har i kartläggningen framgått att vissa länder har ett överskott i sin djuruppfödning i förhållande till det egna landets slaktkapacitet, medan det omvända förhållandet gäller för andra länder – som har en slaktkapacitet som vida överstiger den egna uppfödningsvolymen. De slutsatser som kan dras är att de flesta 
 59 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 länderna i EU har kapacitet att slakta de djur som föds i landet och att handeln med djur i första hand beror på efterfrågan. 
 För större tamdjur (nötkreatur, gris, får, get och häst) bedöms slakterikapaciteten räcka eller vara större än den egna uppföd- ningen för följande länder: 
 N  
 Finland 
 . Landet har en obetydlig handel av levande djur. 
 N  
 Grekland 
 . Landet importerar slaktdjur såväl internt som externt ifrån. 
 N  
 Irland 
 . Trots en stor uppfödning av främst nötkreatur är ande- len exporterade djur mycket litet och landet bedöms ha slakt- kapacitet för den egna uppfödningen. 
 N  
 Italien 
 . Landets slaktkapacitet är betydligt större än den egna uppfödningen av djur. 
 N  
 Portugal 
 . Landet har en betydande import av djur, främst grisar och har slaktkapacitet för djur födda i landet. 
 N  
 Storbritannien 
 . Efter  
 BSE-krisen 
  har landets produktion minskat och i dagsläget bedöms slaktkapaciteten räcka för den egna uppfödningen. 
 N  
 Spanien 
 . Landet bedömas ha slaktkapacitet för den egna upp- födningen. Endast för får är den totala exporten större än den totala importen, för övriga djurslag är den totala importen störst. 
 N  
 Sverige 
 . Handeln med levande djur över landets gränser är för- sumbar och landet bedöms ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. 
 N  
 Tyskland 
 . Landet har stor handel med levande djur, men den totala importen av grisar liksom antalet småskaliga slakterier gör att slakterikapaciteten bedöms tillräcklig för den egna uppfödningen av större djur. 
 N  
 Österrike 
 . Landet har ett mycket stort antal småskaliga slakte- rier. Landet är nettoexportör av nötkreatur, men nettoimportör av grisar och bedöms ha tillräcklig slaktkapacitet för den egna uppfödningen. 
 Följande länder bedöms ha svårigheter att i dag klara att slakta den egna uppfödningen av större tamdjur: 
 N  
 Belgien 
 . Handeln med levande djur sker dock till allra största delen med grannlandet Holland. 
 N  
 Danmark 
 . Landet bedöms inte klara uppfödning och slakt av samtliga i landet födda grisar. Över 1,5 miljoner grisar, främst 
 60 
 SOU 2003:6 Sammanfattning 
 smågrisar, exporteras totalt. Den största mottagaren är Tyskland. 
 N  
 Frankrike 
 . Landet har en stor export av livdjur av nötkreatur. Dock är den totala importen av grisar och får större än den totala exporten. 
 N  
 Holland 
 . Landet uppges exportera totalt över 3,3 miljoner gri- sar. Enligt andra länders importstatistik är siffran 4,4 miljoner grisar. Landet bedöms inte ha slaktkapacitet att slakta av samt- liga dessa grisar i dag. För nötkreatur är dock den totala importen större än den totala exporten. 
 Samtliga medlemsstater bedöms ha slakterikapacitet för den egna uppfödningen av fjäderfä. Endast ett land har en total export av tyngre fjäderfä överskridande 10 procent av uppfödningen, näm- ligen Tyskland, men även där bedöms slaktkapaciteten räcka för samtliga fjäderfä uppfödda i landet. 
 Även för tamkanin/hägnat vilt bedöms varje medlemsstat ha slaktkapacitet för den egna uppfödningen. 
 Mobila slakterier (kapitel 6) 
 Enligt Djurtransportutredningens direktiv skall utredningen undersöka om en ökad användning av mobila slakterier kan bidra till en lösning av de onödigt långa djurtransporterna till slakte- rierna, och om en sådan lösning också skulle innebära bättre djur- skyddshänsyn i samband med slakt utan att hygienproblem upp- står. En viktig fråga som lyfts fram i direktiven är dessutom frågan om huruvida det finns ekonomiska förutsättningar för en lönsam drift av mobila slakterier. 
 Utredningen konstaterat att det i dagsläget är oklart om det finns lagligt utrymme i gemenskapslagstiftningen för användning av mobila slakterier vid slakt av andra djurslag än ren. Denna fråga kräver en lösning, och utredningen menar att det är av stor vikt att Sverige följer upp sitt initiativ i frågan. 
 Utredningen har tagit del av vetenskapliga rapporter och rele- vanta publikationer från berörda myndigheter. Utredningen har också samrått med branschorganisationer. 
 Utredningen konstaterar utifrån detta att användning av mobila slakterier för andra djurslag än ren framför allt är aktuell för slakt av svin, fjäderfän och nötkreatur. I Sverige finns däremot inga 
 61 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 pågående diskussioner om mobil slakt av får, men frågan utreds för närvarande i Norge där försök att slakta lamm mobilt prövas. 
 Den största tekniska invändningen mot mobila slakterier är kyl- utrymmet, som starkt begränsar det mobila slakteriets kapacitet. I det underlag som utredningen tagit del av anges att det i ett kylut- rymme får plats maximalt 150 slaktsvinskroppar per dag. Den totala kapaciteten enligt samma studie är 25 djur per dag för nöt- kreatur. Detta kan dock lösas genom att slaktkroppar transporteras successivt till styckningsanläggning. 
 Utredningen konstaterar sammanfattningsvis att det finns ännu icke lösta problem i de modeller av mobila slakterier för gris och nötkreatur som studerats. Problemen verkar dock vara möjliga att lösa utifrån befintlig kunskap och teknik. De tekniska hindren tycks därför, menar utredningen, inte utgöra något problem för mobila slakterier. 
 Utredningen konstaterar därför att det i dag finns möjlighet att bygga mobila anläggningar som klarar uppställda krav på hygien. 
 Utredningen har tidigare konstaterat att inte bara transporter utan även på- och avlastning upplevs som stressande av djur, dock olika för olika djurslag. Användning av mobila slakterier skulle därför antagligen kunna innebära fördelar för djuren, om dessa moment helt kan undvikas. Samma vinster erhålls för små gårds- nära slakterier och vilket alternativ som väljs är en ekonomisk fråga. I utredningen Gårdsnära slakt av Garcia, som gjorts på uppdrag av Ekologiska lantbrukare i Sörmland, framhålls att små stationära slakterier som delar på ambulerande slaktare är att före- dra ekonomiskt. 
 Utredningen konstaterar sammanfattningsvis att mobila slakte- rier kan vara ett bra alternativ ur djurskyddssynpunkt för vissa djurslag under vissa specifika förutsättningar, jämfört med vad som allmänt gäller för svenska förhållanden. Gårdsnära slakterier ger samma fördelar. 
 Mobila slakterier har av marknadsaktörerna inte bedömts vara något konkurrenskraftiga alternativ, varför det inte heller gjorts några större investeringar på området, undantaget de mobila ren- slakterierna. Utredningen konstaterar därför att om mobila slakte- rier skall blir mer intressanta för djuruppfödare så krävs följande: 
 N investeringsstöd och riskkapital för drift i ett inledningsskede N lägre fasta kostnader 
 62 
 SOU 2003:6 Sammanfattning 
 N konsumentintresse och efterfrågan på djurvänligare, men dyrare, kött. 
 Utredningen finner inga skäl att särbehandla mobila slakterier, utan anser att eventuella stöd till mindre slakterier skall ges lika, oberoende av om de är mobila eller stationära. Med tanke på att Sverige är ett land med få slakterier och långa avstånd vid jämfö- relse med andra  
 EU-länder 
  vore ett sådana bidrag väl motiverade ur djurskyddssynpunkt. 
 De mobila slakterierna har större miljöpåverkan än små slakterier med ambulerande slaktare, vilket förespråkas i rapporten Gårds- nära slakt. Ett mobilt slakteri väger mer än en konventionell djur- transport och transporten av slakteriet samt personal för driften är mer miljöbelastande än transport av enbart slaktpersonal till ett gårdsnära slakteri. Transporten av slaktkroppar är däremot lika i de två alternativen. 
 Utredningen bedömer att mobila slakterier bättre passar för en uppfödning där många djur slaktas samtidigt, och finner att tids- åtgången för montering och demontering av ett mobilt slakteri gör det omöjligt att köra från gård till gård för att slakta få djur per gård. Kapacitetsbegränsningar och problem med hantering av spe- cifikt riskmaterial  
 (SRM-material) 
  gör att utredningens bedömning är att mobil slakt för nötkreatur inte är möjligt i dag. För svin och fjäderfä bör däremot mobila slakterier passa bra. För får passar mobila slakterier, uppställda under en viss tid och dit uppfödare av lamm kan köra djuren själva, bättre. 
 I dag är små gårdsnära slakterier med gemensam ambulerande slakteripersonal i samarbete med central styckningsanläggning ett ekonomiskt mer lönsamt alternativ än mobila slakterier. En sådan struktur kan ge samma djurskyddsmässiga fördelar som ett mobilt slakteri. Utredningen anser att dessa alternativ måste få samma ekonomiska förutsättningar och menar att stöd, som vore önskvärt, inte skall vara kopplat till mobiliteten av slakteriet, utan till möjlig- het att korta tiden för djurtransporter. Många konsumenter upp- rörs i dag av bilder på djurtransporter och vill att djur skall slaktas på gården. För dessa konsumenter borde en sådan slakt kunna innebära att köttet får ett mervärde. 
 Utredningens bedömning är slutligen att mobila slakterier inte kan lösa problemet med långa djurtransporter, men att de kan bli ett bra alternativ där de är ekonomiskt lönsamma till stationära slakterier. Det är viktigt att det blir möjligt att godkänna mobila 
 63 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 slakterier för andra djurslag än ren och hägnat vilt och att rege- ringen driver på i EU för så att mobila slakterier kan godkännas för bruk på samma villkor som de stationära. 
 I utredningens direktiv anges att utredningen skall definiera begreppet nära uppfödningsplatsen, vilket görs i avsnitt 6.2. Definitionen återfinns bland förslagen i första avsnittet i samman- fattningen. Den föreslås användas för märkning av kött eller möj- ligen bidrag av olika slag. Ett märkningssystem bör utredas vidare utifrån begreppet. 
 Ekonomiska faktorer som styr djurtransporternas längd och mönster (kapitel 7) 
 EU:s gemensamma jordbrukspolitik har bidragit till en ökad spe- cialisering inom djuruppfödningen med inriktning mot ökad stor- skalighet. Det finns i dag ekonomiska och logistiska – för att inte säga även rättsliga – förutsättningar för att transportera djur över långa avstånd med ett minimum av hänsynstagande till deras behov. Här kan särskilt nämnas internationella djurhandlare och markna- der som underlättar för köpare och säljare som ligger långt ifrån varandra att göra affärer och det faktum att transportkostnaden utgör en så pass låg andel av totalkostnaden. Det finns också tradi- tionella eller kulturella skäl till varför man i vissa länder föredrar att importera levande djur framför att importera kött. De länder som byggt upp en betydande slakteriindustri eller som har en stor djur- uppfödning har också sociala och ekonomiska skäl till att upprätt- hålla dagens system. Utredningens bedömning är att det är nöd- vändigt att genomföra genomgripande förändringar av förutsätt- ningarna för handel med djur över långa avstånd (eftersom det leder till långa respektive onödiga djurtransporter som orsakar dju- ren stort lidande). Framför allt är det viktigt att regelverket i större utsträckning tar hänsyn till djurens behov. Eftersom långa djur- transporter också till stor del – i relation till de lidande respektive den nytta som de orsakar – är onödiga, är det eftersträvansvärt att samhället inte underlättar för dessa transporter. De förutsättningar som ovan nämndes som möjliggör långa transporter av levande djur måste därför ändras. Det krävs ingrepp från samhällets sida för att inom överskådlig framtid styra över till en produktionsstruktur av köttproduktion där långa djurtransporter inte ingår. Av vad som 
 64 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sammanfattning 
  
 hittills åstadkommits på området, bedömer utredningen att mark- nadsaktörerna inte själva kommer att lösa dessa frågor. 
 Utredningens bedömning är att djurtransporterna i dag inte bär de kostnader som de ger upphov till fullt ut. Här märks samhällets kostnader för tillsyn, kontroll, med mera och investeringskostna- der som är nödvändiga för att minska djurlidande i samband med transport. Dessa kostnader är att betrakta som verkliga kostnader – som kan undvikas om långa djurtransporter undviks. I framtiden bör näringen bära samtliga kostnader själva och rättsliga förutsätt- ningar och system för detta bör införas. Utredningen har diskute- rat två olika system för detta; dels genom ökat avgiftsuttag som direkt finansierar samhällets kostnader, dels genom en särskild gemensam skatt på djurtransporter som styr bort från långa djur- transporter och därmed besparar samhället en kostnad. Utred- ningen förordar ett system med ökat avgiftsuttag, men menar att frågan bör utredas närmare på europeisk nivå. Vidare bör den gemensamma jordbrukspolitiken förändras så att den inte skapar ekonomiska förutsättningar för långa djurtransporter. Förutsätt- ningarna för småskaliga slakterier bör ses över med hänvisning till möjlighet att uppnå ökat djurskydd. Det bör vara möjligt att i större utsträckning använda den gemensamma jordbrukspolitikens resurser till insatser för ökat djurskydd. 
 Konsekvenser av utredningens förslag (kapitel 8) 
 Med hänvisning till vad som tidigare anförts om svårigheten att få relevant underlag för bedömning av olika frågor om transporttider- nas längd och utförande, har utredningen avstått ifrån att kost- nadsberäkna de olika förslagen som lämnas. Utredningen konstate- rar att en begränsning av transporttidens längd är den enskilda åtgärd som kommer att ha störst ekonomisk inverkan för såväl producenter i olika led som konsumenter. Andra frågor, som rör skärpningar av bestämmelser på olika områden medför kostnader för enskilda och för myndigheterna. Eftersom samtliga kostnader enligt utredningens förslag skall bäras av näringen, har myndig- heternas kostnader inte beräknats.  
 EU-gemensamma 
  funktioner har inte heller beräknats. Det tillkommer investeringskostnader för uppfödare och producenter i olika led. Utredningens bedömning är att den samhällsekonomiska nyttan av att minska långa respektive onödiga djurtransporter är så pass stor att det är nödvändigt att 
 65 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2003:6 
  
 genomföra förändringar. En exakt prislapp på djurlidandet, utöver kostnaden för att ändra den aktuella situationen (till priset av fort- satt djurlidande) är dock inte möjlig att ange eftersom den sam- hällsekonomiska nyttan bedöms subjektivt – den uppgår till det pris som samhället anser att man är beredda att betala för att avskaffa ett problem. 
 66 
  
 1 
  
 Inledning 
  
 1.1 
  
 Uppdraget 
  
 Regeringen beslutade den 1 mars 2001 att tillkalla en särskild utre- dare med uppgift att utreda och föreslå åtgärder för att förhindra onödiga respektive långa djurtransporter, samt stimulera slakt av djur nära uppfödningsplatsen. Den 11 april samma år fick utred- ningen ett tilläggsdirektiv med uppdrag att komplettera utred- ningen med att utreda transporttider, transportvägar och djurens välbefinnande med mera med anledning av det tillfälliga transport- förbudet som infördes 2001 på grund av mul- och klövsjuka i vissa länder i EU. 
 Uppdraget innehåller flera deluppdrag som förenklat kan pre- senteras i sju punkter: 
 N att kartlägga transportvägarna av levande djur inom EU, 
 N att utreda hur slakteristrukturen ser ut i EU samt hur den, övriga faktorer och olika bestämmelser påverkar var slakten äger rum, 
 N att utreda gällande transportbestämmelsers inverkan på djurens välbefinnande, särskilt effekterna av vilopauser och av- och pålastningar, 
 N att se över befintligt regelverk och utreda var i regelverket änd- ringar kan ske för att förhindra onödiga respektive långa transporter, 
 N att undersöka förutsättningarna för att använda mobila slakte- rier nära uppfödningsplatsen samt definiera detta begrepp, 
 N att kartlägga det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider och transportvägar med tyngdpunkt på smitt- skydd, djurens välbefinnande och ekonomiska aspekter, 
 N att särskilt utreda möjligheten att med ekonomiska åtgärder förändra transportmönstret. 
 67 
  
 Inledning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Utredningen skall redovisa ekonomiska konsekvenser med mera enligt vad som regleras i 14 § kommittéförordningen. I direktiven anges vidare att utredaren särskilt skall redovisa konsekvenserna för små företags villkor i enlighet med 15 § kommittéförordningen (1998:1474). I detta arbete skall utredaren särskilt samråda med Näringslivets nämnd för regelgranskning. 
 Med anledning av det ursprungliga uppdragets omfattning, beslutat tilläggsdirektiv, samt sekreterarbyte har utredaren vid tre tillfällen vänt sig till regeringen med begäran om förlängd utred- ningstid, vilket i samtliga fall har beviljats. Det sista beslutet som fattades av regeringen i denna fråga medgav utredaren tid till den 1 januari 2003 för att redovisa uppdraget. 
  
 1.2 
  
 Avgränsning av uppdraget 
  
 De stora transportströmmarna med långa och onödiga djur- transporter sträcker sig över hela Europa och i viss, men begränsad, utsträckning även mellan kontinenter. En absolut övervägande majoritet av de långa djurtransporterna består av transporter av livsmedelsproducerande djur. Till dessa djur räknas: nötkreatur, grisar, får, getter, fjäderfän av olika slag, tamkaniner och häs- tar/hovbärande tamdjur. Det förekommer också många internatio- nella transporter av sällskapsdjur och djur till/från tävlingar samt viss gränsöverskridande handel med exotiska sällskapsdjur såsom olika reptiler. Med hänsyn till att utredningens direktiv kopplar ihop transportströmmar och faktorer och bestämmelser av bety- delse för slakt, har utredningen valt att primärt redovisa transporter av de livsmedelsproducerande djuren. Dock har utredningen funnit att såväl slakt- som livdjurstransporter sker på ett sätt som orsakar djur lidande och valt att redovisa förhållanden och transporter för båda kategorierna. Utredaren redovisar transporter mellan med- lemsstater och transporter till och från tredje land av levande djur. 
 Vad gäller sällskapsdjur redovisas endast transporter av hundar till Sverige från länder i södra Europa separat. 
 Djurtransporter påverkas även av beslut inom andra politik- områden som exempelvis EU:s jordbrukspolitik och frihandels- avtal. Utredningen har beaktat dessa i de fall de tydligt påverkar transporter av levande djur, till exempel EU:s exportbidrag, men har av resurs- och tidsskäl inte kunnat fördjupa analysen i detta 
 68 
  
 SOU 2003:6 
  
 Inledning 
  
 avseende. Det har heller inte bedömts ligga inom utredningens uppdrag. 
 Som referensår för utredningens kartläggning av transport- strömmar har valts år 2000, eftersom detta år inte påverkades av mul- och klövsjukeepidemin år 2001. Det kan därmed anses vara representativt för de förhållanden som gällt över tid. 
 En utvidgning av EU med fler medlemsstater från östra Europa kommer att förändra transportströmmarna och påverka den gräns- överskridande handeln med levande djur. Idag sker viss kontroll av djurtransporter vid gränsen mot tredje land, till exempel i Slovenien vid gränsen mot Italien, kontroller som uppmärksammats av frivil- ligorganisationer som seriösa. I och med utvidgningen kommer inte bara avstånden inom unionen att öka, utan nya länder skall upprätta kontroller mot tredje land. Utredningen har kartlagt dagens handel med levande djur till EU från tredje länder, såväl ansökarländerna som andra tredje länder, men har inga uppgifter om djurtransporter till ansökarländerna från andra tredje länder. Det är därför inte möjligt att analysera konsekvenserna för djur- transporter av en ny gräns mot tredje land. 
 Utredaren har i utredningsarbetet beaktat miljöaspekten, men miljömässiga konsekvenser av utredningens förslag har bara analy- serats översiktligt eftersom detta bedömdes vara mycket krävande och inte möjligt med hänsyn till utredningens tid och resurser. 
  
 1.3 
  
 Utredningsarbetet 
  
 Samråd 
 Utredaren har bedrivit utredningsarbetet i nära samråd med exper- ter och sakkunniga. I betänkandet används därför formen utred- ningen. Med detta avses dock inte att utredningens form skall tol- kas som något annat än en enmansutredning. Utredaren har under utredningsarbetet kallat till 17 sammanträden, varav fem tvådagars- sammanträden, med samtliga experter och sakkunniga. Därtill har utredaren och sekretariatet vid ett antal tillfällen sammanträtt med enskilda experter och sakkunniga för att möjliggöra en fördjupad diskussion på vissa punkter. 
 Utredaren och utredningens experter har också sammanträtt med näringslivsföreträdare, svenska frivilligorganisationer och internationella organisationer och myndigheter vid ett flertal till- 
 69 
  
 Inledning 
  
 SOU 2003:6 
  
 fällen. En förteckning över de organisationer vars representanter utredaren sammanträtt med återfinns i bilaga 3. 
 Forskningsuppdrag och konsultuppdrag angående bakgrundsmaterial 
 För att närmare kunna analysera vilka effekter det befintliga regel- verket har i förhållande till djurs behov, särskilt när det gäller långa transporter med vilopauser, har utredaren givit professor emeritus Taylor i uppdrag att för utredningens räkning undersöka vad som på vetenskaplig grund är känt om biologiska karakteristika för olika djurslag samt sammanställa forskningen om transporters inverkan på djurhälsa och djurskydd. Vidare har professor Gallegos getts i uppdrag av utredaren att för utredningens räk- ning göra en sammanställning av forskningsläget kring djur- transporter samt redogöra för aktuell forskning kring transporter- nas inverkan på djuren. Dessa artiklar har bilagts betänkandet i sin helhet. Vidare har f.d. förbundsordförande för Förbundet djurens rätt Gregory på utredarens uppdrag författat en artikel om djurtransporter i ett historiskt perspektiv med fokus på frivillig- organisationernas agerande i frågan. Även denna artikel har bilagts betänkandet i sin helhet. Utredningen kallade ordföranden för den tyska djurskyddsorganisationen Williams, Ford, till utredningen och hennes föredrag återfinns i bilaga. Även Carroll från ILPH 
 1  
 har kallats till utredningen och hans för- drag finns också i bilaga. 
 Övrigt angående betänkandets huvudtext 
 Huvudbetänkandet har, utöver vad som nedan anges, författats av utredningens sekreterare Baker i samarbete med utredaren och med utredningens exporter och sakkunniga. Vissa experter har medverkat i utredningen med särskilt uppdrag från utredaren att undersöka vissa frågor, vilket här förtjänar att nämnas. Det gäller leg. veterinär Shepherd, 
  som bidragit med den veterinära delen i avsnittet om smittskydd vid djurtransport (kapitel 3) och import av hundar till Sverige från länder vid Medelhavet (kapitel 3). Vidare fick f.d. förbundsordförande för Förbundet djurens rätt Gregory i 
  
 1  
 International League for the Protection of Horses. 
 70 
  
 SOU 2003:6 
  
 Inledning 
  
 uppdrag att utreda de svenska transportförhållandena i Sverige under mul- och klövsjukedispenstiden och effekterna av det tillfälliga transportförbudet, i enlighet med vad som angivits i utredningens tilläggsdirektiv (kapitel 3). Renägare Carter fick i uppdrag att utreda transporter av renar. Det kan också nämnas att avsnittet om transportströmmarna (kapitel 2) och slakteristrukturen i EU (kapitel 5) författats av utredaren, som även genomfört statistikbearbetningen. I dessa kapitel har leg. vete- rinär Brooks Pääjärvi bidragit med värdefulla synpunkter i avsnittet om slakteribestämmelser i kapitel 5, leg. veterinär Shepherd 
  författat avsnittet om får i Sverige (kapitel 2) och leg. veterinär Burns författat avsnittet om grisar i Sverige (kapitel 2). 
 Fältarbete 
 Utredaren har i begränsad utsträckning bedrivit fältarbete i Sverige, Danmark och Belgien. Den 31 maj – 1 juni 2001 genomfördes stu- diebesök till hästmarknaden i Hjallerup, Danmark tillsammans med utredningens dåvarande sekreterare och leg. veterinär Green. I juni 2001 genomfördes studiebesök till ekologisk svinupp- födare i Sörmland av utredaren och dåvarande sekreteraren. I juli 2001 genomförde utredaren tillsammans med dåvarande sekretera- ren studiebesök hos hästhandlare i Skåne samt hästmarknaden i Hästveda. I juli genomförde utredaren studiebesök till en hästauk- tion i Skåne. På utredarens uppdrag företog dåvarande sekreteraren och leg. veterinär Burns en resa till Slovenien i sep- tember 2001 för att närvara vid seminarium om det internationella forskningsprojektet CATRA om djurtransporter, som leds av professor Johnston. I april 2002 genomfördes studie- besök vid kreatursmarknaden i Ciney, Belgien av utredaren, leg. veterinär Shepherd 
  och leg. veterinär Wallace. I september 2002 besökte utredaren och nuvarande sekreteraren hästmarknaden i Anderlecht, Belgien. I oktober 2002 företog utre- daren ett studiebesök till Glen utanför Östersund för att studera slakt av ren i ett mobilt slakteri. 
 71 
  
 Inledning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Internationella kontakter i övrigt 
 Vissa uppgifter har inhämtats genom kontakter med respektive medlemsstats behöriga myndigheter, i huvudsak de centrala vete- rinära myndigheterna. I detta arbete har utredningen haft relativt omfattande internationella kontakter. Det har dock inte varit möj- ligt för utredningen att få ta del av samtliga begärda uppgifter. För- utom personliga kontakter vid förfrågningar till olika myndigheter har utredningen också i september 2002 sammanträtt med Europeiska kommissionens tjänstemän på området för diskussion. Utredningen har begärt och beviljats att ta del av det underlag som kommissionen begärt av respektive medlemsstat för sammanställ- ning av medlemsstaternas erfarenheter av genomförandet av djur- transportdirektivet i och med ändringar som antogs genom direktiv 95/29/EG. Utredningen har också träffat företrädare för före- ningen Gaia i Belgien i april 2002, med företrädare för Eurogroup i Bryssel i september 2002 och med företrädare för den europeiska branschorganisationen UECBV i Bryssel i september 2002. En mer utförlig redovisning av utredningens samråd vad avser internatio- nella kontakter lämnas i bilaga 3. 
 Analys av befintliga regelverk 
 Djurtransporter regleras till sin övervägande del av internationella rättsakter såsom  
 EG-rätten 
  och Europarådets konventioner på området. I den begärda analysen av de befintliga regelverken och vilka effekter dessa har i förhållande till djurs behov, särskilt när det gäller långa transporter med vilopauser, har utredningen analy- serat bestämmelsernas effekter utifrån vad som funnits vara veten- skapligt belagt eller vad som är känt genom annan beprövad erfa- renhet. I analysens slutsatser har redogjorts för hur regelverkens bestämmelser bör ändras för att på ett bättre sätt tillgodose djurens behov. Det är dock inte möjligt för en svensk statlig utredning att lämna explicita förslag till författningsändringar vad gäller interna- tionella rättsakter. Utredningen har i redovisningen av slutsatser av analysen använt sig av begreppet förslag, men lämnar inga förslag till ny författningstext då förslagen mer är att betrakta som rekommendationer i det fortsatta internationella arbetet med revidering av rättsakterna på området. Utredningens intention är 
 72 
  
 SOU 2003:6 
  
 Inledning 
  
 dock att rekommendationerna skall leda till bindande bestämmel- ser. 
  
 1.4 
  
 Betänkandets disposition 
  
 Efter de inledande avsnitten följer ett kapitel där det redogörs för uppdragets genomförande. Huvudbetänkandets följande avsnitt är uppdelade efter sakområden enligt följande: 
 kapitel 2 Transportströmmar för olika djurslag 
 I detta kapitel redovisas utredningens kartläggning av de gränsöver- skridande transportströmmar som förekom mellan länder inom EU, till EU från tredje land och från EU till tredje land under år 2000. Genomgången görs djurslagsvis. Dessutom finns ett avsnitt vari det utifrån tre exempel diskuteras om och hur transport- strömmarna förändras över tiden. 
 kapitel 3 Djurtransporter och smittskydd 
 I detta kapitel diskuteras vilka risker för smittspridning transporter av djur kan utgöra samt hur smittrisken skall kunna minimeras. Här finns även översynen de svenska transportförhållandena i Sverige under mul- och klövsjukedispenstiden i enlighet med upp- draget i det tilläggsdirektiv som utredningen fått. 
 kapitel 4 Rättslig reglering av djurtransporter 
 I detta kapitel redovisas vilka bestämmelser som är aktuella på området, vilka initiativ som tagits och pågående arbete för att för- ändra dessa bestämmelser, samt utredningens förslag (rekommen- dationer) till hur transportbestämmelserna skulle kunna ändras för att minska negativ inverkan på djurens välbefinnande av transpor- ter, samt utredningens förslag (rekommendationer) till var i regel- verket ändringar kan ske för att förhindra onödiga respektive långa transporter. 
 kapitel 5 Slakteristrukturen i EU 
 73 
  
 Inledning 
  
 SOU 2003:6 
  
 I kapitlet redovisar utredningen antalet stora och småskaliga slakte- rier i EU. Dessutom diskuteras slaktkapaciteten utifrån statistiska uppgifter i varje medlemsstat. 
 kapitel 6 Mobila slakterier 
 I detta kapitel redovisas uppdraget att utreda om användning av mobila slakterier kan bidra till lösning av långväga djurtransporter, vilka problem och möjligheter som finns för detta samt tänkbar användningar av mobila slakterier och andra lösningar som minskar transporterna i framtiden. I ett avsnitt redovisas uppdraget att defi- niera begreppet nära uppfödningsplatsen. 
 kapitel 7 Ekonomiska faktorer 
 I detta kapitel redovisas de ekonomiska faktorer, som utredningen funnit påverkar var slakt och uppfödning av djur äger rum och som bidrar till långa respektive onödiga djurtransporter. Dessutom föreslås nya ekonomiska styrmedel för att minimera djurtranspor- ter. 
 kapitel 8 Konsekvenser av utredningens förslag 
 I detta kapitel redovisas översiktligt konsekvenserna av utred- ningens förslag vad gäller ekonomiska konsekvenser, konsekvenser för småföretag, konsekvenser för den personliga integriteten, kon- sekvenser för brottsligheten och konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. 
 Varje kapitel inleds med en sammanfattning av utredningens bedömning och i förekommande fall förslag. Varje kapitels inled- ning introducerar läsaren till det område som behandlas i kapitlet och kapitlet avslutas med utredningen analys och bedömning för respektive avsnitt. Utredningens bedömning finns också samman- fattad i den ruta som inleder varje kapitel. Något samlat kapitel med analys och förslag finns alltså inte, eftersom utredningens olika kapitel behandlar så olika sakområden. Samtliga förslag finns dock redovisade som första avsnitt i utredningens sammanfattning. 
 Utredningens bilagedel, som av praktiska skäl publicerats i en separat volym, innehåller fjorton bilagor. 
 74 
  
 SOU 2003:6 
  
 Inledning 
  
 Bilaga 1 innehåller utredningens direktiv (Dir. 2001:15). 
 Bilaga 2 innehåller utredningens tilläggsdirektiv (Dir. 2001:27). 
 Bilaga 3 innehåller redovisning av organisationer, myndigheter och enskilda, som utredningen samrått med. 
 Bilaga 4 innehåller tabeller med antal av olika djurslag i olika länder över tiden. 
 Bilaga 5 innehåller transportströmmar av fjäderfän >185 gram, daggamla kycklingar. 
 Bilaga 6 innehåller en kort redogörelse av leg. veterinär Shepherd 
  om begreppet  
 MRL-värden. 
  
 Bilaga 7 innehåller en redogörelse av leg. veterinär Green med beskrivning av vissa transportsmittor. 
 Bilaga 8 innehåller tabell med beläggningsgrader för olika djur enligt bestämmelser i sjätte kapitlet i bilagan till direktiv 95/29/EG (djurtransportdirektivet). 
 Bilaga 9 innehåller artikeln Biologiska karakteristika hos hus- djur av prof. Taylor. 
 Bilaga 10 innehåller artikeln Inverkan av transporter på djur- hälsa och djurskydd av prof. Taylor. 
 Bilaga 11 innehåller artikeln Aktuellt forskningsläge kring djur- transporter; utvärdering och rekommendationer, av prof. Girma Gebresenbet. 
 Bilaga 12 innehåller artikeln Djurtransporter i ett historiskt perspektiv av Gregory. 
 Bilaga 13 innehåller utskrift av föredrag; Särskilda problem med långdistanstransporter av djur i Europa av Ford, Carey. 
 Bilaga 14 innehåller utskrift av föredrag Transport av levande djur – vattning och utfordring av Carroll från ILPH. 
 Slutligen vill jag som utredare å det varmaste tacka utredningens experter och sakkunniga, som på ett mycket kunnigt, engagerat och tjänstvilligt sätt bidragit till att få fram och sammanställa fakta för denna utredning och också bidragit med mycket kreativ och konstruktiv diskussion till analysen och förslagen i utredningen. Våra möten har varit stimulerade för mig som utredare och jag hoppas och tror att ni andra känt detsamma. Ett speciellt tack vill jag framföra till Baker, som kom in som sekreterare i utredningen under år 2002 och utan vars enastående arbetsinsats och analytiska förmåga utredningen inte kunnat färdigställas i det skick den nu presenteras. 
 75 
  
 2 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Utredningens bedömning 
 Antalet djur som transporteras över gränser inom EU och till och från tredje land är mycket stort. Många av transporterna följer inte de bestämmelser som finns vare sig vad gäller tider, vilopauser eller tillgång på foder och vatten. I många fall utsätts djur för lidande. 
 Utredningen kan inte finna att slaktdjur generellt hanteras sämre än livdjur. I många fall transporteras mycket unga djur under lång tid för vidare uppfödning. Djur i den åldern klarar transporter dåligt och utsätts för stort lidande. Utredningen finner mot bakgrund av detta att inga sakliga skäl föreligger för att bestämmelser vid transporter för livdjur och slaktdjur skall vara olika, utan menar att de skall vara desamma. 
 Statistikunderlaget för transporter är inte pålitligt och katego- riindelningen visar inte unga djur för sig och i vissa fall inte heller om djuren är slaktdjur eller livdjur. Transportens längd kan heller inte utläsas. Utredningens bedömning är att statistik- underlaget måste förändras så att unga djur särhålls och ett kod- system bör införas för pålastnings- respektive avlastnings- område så att transportens längd kan beräknas. Utredningen bedömer att reglerna för transporter av levande djur måste änd- ras. 
 Utredningen kan visa att transportmönster inte är statiska utan förändras över tiden. De aktörer som säljer levande djur mellan  
 EU-länder 
  finner marknader eller leverantörer i ett annat land om en stor leverantör faller ifrån. 
 Inledning 
 I direktiven till utredningen anförs att utredningen skall kartlägga och redovisa transporttider och transportvägar inom Sverige och 
 77 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 EU och utreda vilka faktorer som styr dessa. I följande avsnitt redovisas djurslagsvis omfattningen av transporter över gränser inom EU och till och från tredje land, liksom de större transport- strömmarna. 
 Generellt kan sägas att medlemsstaterna (förkortat till MS i tabeller) inte för någon statistik över djurtransporter inom respek- tive land. Det är inte heller möjligt att ur befintlig statistik utläsa hur långa transporterna över gränserna är. En kartläggning av varje gränsöverskridande transports längd vore möjlig om varje enskilt  
 Animo-meddelande 
  hos respektive myndighet kontrollerades, men en sådan kartläggning har tidsmässigt inte varit möjlig för utred- ningen. Utredningen föreslår i kapitel 4 att en kod för den region där djuren hämtas respektive lämnas vid en transport införs i  
 Animo-meddelandena. 
  Med ett sådant kodsystem finns möjlighet till en statistisk bearbetning och information av det slag som efter- frågas i direktiven. 
 Transporter av djur inom, till och från EU är mycket omfattande 
 – oavsett djurslag. I många länder transporteras djur flera gånger i livet till marknader för vidare försäljning före transport till slakt. 
 Under år 2001 bröt mul- och klövsjuka ut i Storbritannien. Många djur, såväl får som nöt, slaktades och brändes. Sjukdomen upptäcktes i slutet av februari 2001 hos får i Storbritannien och spreds med djurtransporter till Nederländerna, Frankrike och Irland. Exporten av nötkreatur och får påverkades starkt och de strömmar av djur som förekommit under år 2001 är inte de nor- mala. I rapporten väljs därför år 2000 som bas- och jämförelseår för samtliga djurslag. 
 Två källor för statistiska uppgifter har använts främst – FAO och Eurostat. Från FAO har uppgifter om antal slaktade djur hämtats medan uppgifter om transporter av djur kommer från Eurostat. I de följande avsnitten redovisas utförda transporter per djurslag över gränser. Utredningen kan dock konstatera att det statistiska underlaget är osäkert. Uppgifter om antal transporterade djur från ett land till ett annat stämmer inte överens med de upp- gifter som det avsändande respektive mottagande landet rapporte- rat. Stora avvikelser redovisas i förekommande fall under respektive djurslag. Vid uppskattning av transportströmmar har därför meto- den valts att jämföra siffror och välja den högsta. Den metoden 
 78 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 använder, enligt uppgift som kommit utredningen till del, även Eurostat vid statistikbearbetning av andra varuslag. 
 1 
  
 Länder tillåts komplettera statistiken i efterhand. De uppgifter som redovisas för år 2000 är i första hand de siffror som Eurostat tillhandahållit under andra halvan av år 2001. I vissa djuravsnitt kan dock statistik för år 2000 som redovisats av Eurostat under första halvåret 2001 förekomma. Det är främst siffrorna för Spanien som ändrats. 
 I det följande används orden intern import och intern export för transporter mellan EU:s medlemsstater och orden extern import och extern export för transporter från och till tredje land. Med total export respektive import menas att den interna och externa exporten respektive importen sammanräknats. 
  
 2.1 
  
 Historik 
  
 Långa transporter av djur till försäljning eller slakt skedde redan på  
 1500-talet 
  i Europa. Då var det främst oxar, men även får och gri- sar, som drevs fram längs breda oxgator till marknader. Det finns fortfarande spår av dessa oxgator längs Donau. De tre stora huvud- områdena för uppfödning i Europa av oxar under medeltiden var Ungern, Polen och Danmark. Även Frankrike, Spanien och Storbritannien födde upp oxar till slakt i andra länder. 
 Under  
 1900-talet 
  har antalet transporter av djur ökat dramatiskt. Transporter av hästar från Argentina uppmärksammades redan på  
 1930-talet, 
  till och med i svensk media. Vid ankomst till Frankrike var hästarna svältfödda och utmattade efter månadslång båtfärd. Avlastningen skedde brutalt, hästarna lastades på tåg och bristen på foder och vatten uppmärksammades. 
 Efter andra världskriget startade transporter av brittiska djur till slakterier i bland annat Holland. Transporterna kritiserades och en organisation i Storbritannien vid namn the Protection of Livestock for Slaughter Association publicerade följande ögonvittnesrapport: Jag följde en sändning av 100 djur från Storbritannien till ett slak- teri i Frankrike. Inget djur fick varken mat eller vatten på fem dagar. Korna fick stå 48 timmar i öppna stallar i stark kyla i väntan på slakt där de plågades förfärligt. 
 1967 började Storbritannien exportera mjölkkalvar till Belgien. Protesterna som följde riktade sig både mot själva transporten och 
  
 1  
 Källa: Jordbruksverket. 
 79 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 mot uppfödningsformen i trånga kalvbås. De var främst organisa- tionen Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (RSPCA), som agerade och också dokumenterade missförhållan- den under långa transporter, uppfödning och slakt i länder dit de brittiska djuren sändes. 
 1967 bildades organisationen Compassion in World Farming (CiWF), och 1972 överlämnas protestlistor med över en halv mil- jon namn till den brittiske jordbruksministern mot export av levande djur från Storbritannien. 
 Sedan dess har protesterna fortsatt även i andra länder i EU, och dokumentation har allt oftare hamnat i TV och skapat mycket debatt. Till exempel kan nämnas skildringar av fårtransporter från Storbritannien till Italien, en resa på upp emot 40 timmar, transporter av hästar från Litauen till Sardinien i Italien på över 95 timmar, transporter av 6 – 8 veckors lamm från Polen till södra Italien, vilka tog 60 timmar, dygnslånga transporter av unga kalvar, transporter av uttjänta suggor med mera. I många fall hade dju- ren inte fått mat eller vatten, och bilder av utmattade och kollap- sade djur har visats gång på gång. 
 Några filmer och bilder som fått stor uppmärksamhet är föl- jande: 
 The Road to Misery från 1992 (CiWF). 
 Manfred Karremans film om transporter av levande djur till Mellanöstern 1993. 
 Some Lye Dying från 2001 (CiWF). 
 Filmer från den belgiska organisationen Gaia från olika djur- marknader. 
 Bilder från gränsstationer på vägen från Östeuropa till Italien. 
 Bilder från slakterier i Mellanöstern. 
 I många fall har den tyska organisationen Carey bidragit med bilderna. Organisationen följer transporter, besöker markna- der och slakterier samt kontaktar myndigheter och politiker i många länder. 
 I dag diskuteras djurtransporter i samtliga av EU:s medlems- stater. Veterinärorganisationer har gjort gemensam sak med frivil- ligorganisationer och kräver att en begränsning på 8 timmar införs för transport av slaktdjur. Detta är ett krav som även Europaparla- mentet anslutit sig till. Eurogroup for Animal Welfare, en sam- lingsorganisation för djurskyddsorganisationer i EU med säte i 
 80 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Bryssel, har samlat in över två miljoner namnunderskrifter från medborgarna i EU:s medlemsstater med samma krav. 
 2 
  
 2.2 
  
 Gränsöverskridande transportströmmar – översikt samtliga djurslag 
  
 Det har inte varit en uppgift för utredningen att dokumentera missförhållanden vid transporter av djur. Utredningen har dock tagit del av bilder, filmer och berättelser från flera frivilligorganisa- tioner, vilka visar stort djurlidande. Det gäller såväl slaktdjur som livdjur och transporter till, från och inom EU. Lidandet för djuren beror på tidsmässigt långa transporter, då utmattade djur kollapsar, men också på brist på eller avsaknad av vatten och foder, för många djur i transportfordonen samt transporter som inte anpassats till klimatet. Även människors behandling av djur orsakar lidande. Mycket brutal behandling har dokumenterats. 
 Totalt redovisas i Eurostat för år 2000 transporter av cirka 22 miljoner större lantbruksdjur och cirka 521 miljoner fjärderfä över gränser inom EU och till och från tredje land. 
  
 2.2.1 
  
 Lantbrukets djur förutom fjäderfä 
  
 Transporter av djur sker inte bara mellan medlemsstater i EU utan även till och från tredje land. Särskilt kan noteras det stora antal lamm som importeras från Östeuropa (se vidare avsnittet Får). 
  
 2  
 En utförligare historik finns i bilaga 12. 
 81 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.1.  
 Gränsöverskridande transporter av större lantbruksdjur, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Djurslag 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Gris 
  
 9 250 
  
 57 
  
 31 
  
 9 338 
  
 Får/lamm 
  
 2 861 
  
 1 553 
  
 56 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 96 
  
 11 
  
 2 
  
 109 
  
 Häst 
  
 78 
  
 136 
  
 14 
  
 228 
  
 Kanin 
  
 3 539 
  
 40 
  
 18 
  
 3 597 
  
 Summa 
  
 19 038 
  
 2 309 
  
 428 
  
 21 775 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Alla transporter av de 21,8 miljoner transporterade djuren ovan är inte långväga. I siffran ingår t.ex. även korta transporter av djur mellan Holland och Belgien – små länder där avstånden inte blir så långa. Men avståndet för transporter mellan grannländer som Italien och Frankrike kan å andra sidan antingen vara mycket kort eller mycket långt eftersom länderna är stora. En grundlig genom- gång av  
 Animo-meddelanden 
  skulle kunna utröna hur många av transporterna som är långväga, men en sådan analys inte varit möj- lig för utredningen. Även transporter inom länder kan vara långa, men dokumenterade uppgifter om sådana transporter saknas. 
 Ett problem är att  
 Animo-meddelandena 
  inte alltid visar hela transporten för djuren. Exempel på detta är transporter av får, som transporteras från brittiska öarna till Holland och Frankrike för vidare försäljning, ofta till Italien eller Grekland. För den fortsatta resan får djuren nya resehandlingar, och den totala transporttiden kan inte utläsas av dokumenten. 
 Den externa importen till EU kommer så gott som uteslutande från Östeuropa. För vissa djurslag – häst och får/lamm – utgörs den externa importen till största del av slaktdjur. Vid extern import av andra djurslag – nötkreatur och gris – är det djur för vidare uppfödning som tas in. Bland nötkreaturen är det i huvudsak kalvar som importeras, ofta mycket späda, på långväga transporter till exempel från Polen till Italien. Förhållandena för dessa djur, liksom för hästar från Polen för slakt, är dokumenterat oacceptabla. Harper tarna transporteras även via Polen från Baltikum, och dessa djur har en mycket lång resa till slakterier, ofta i södra Italien. 
 82 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 I debatten har särskilt slaktdjurens situation framhållits. Utred- ningens analys visar att för vissa djurslag är transporter av livdjur dominerande. Djuren är ofta mycket unga och dokumentation har visat att även dessa djur far illa under transporter. 
 För nötkreatur anges i statistiken om det är slaktdjur eller livdjur som transporteras; detsamma gäller för hästar. I det senare fallet kan dock klassificeringen ifrågasättas. I kategorin hästar andra, som i nedanstående tabell räknas som livdjur, finns troligen även slakt- hästar. För grisar anges avelsgrisar för sig, men för övriga anges bara viktklasser i statistiken. Avelsgrisar och grisar med vikt under 50 kg ingår i kategorin livdjur i nedanstående tabell. För får finns tre kategorier – en för avelsdjur, en för lamm under ett år och en för äldre får. I nedanstående tabell ingår de två sistnämnda i katego- rin slaktdjur. Kanin redovisas endast i en kategori och har därför utelämnats i tabellen nedan. 
  
 Tabell 2.2.  
 Fördelning mellan liv- och slaktdjur vid gränsöverskri- dande transporter av större lantbruksdjur, i tusental år 2000 
  
 Djurslag 
  
 Slaktdjur 
  
 Livdjur 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 721 
  
 3 312 
  
 4 033 
  
 Gris 
  
 4 819 
  
 4 519 
  
 9 338 
  
 Får/lamm 
  
 4 421 
  
 49 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 105 
  
 4 
  
 109 
  
 Häst 
  
 141 
  
 87 
  
 228 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Analysen visar att de flesta nötkreatur som transporteras över gränser är djur för vidare uppfödning. För gris är ungefär lika många djur livdjur som slaktdjur, medan de allra flesta får/lamm som transporteras över gränser är slaktdjur. Utredningen har inte kunnat finna belägg för att slaktdjur generellt sett transporteras sämre än livdjur, utan lidandet har mer att göra med förhållanden under transport, djurens ålder, med mera. 
 En jämförelse mellan antalet transporterade djur för slakt över gränser och antal slaktade djur totalt visar att förhållandevis få slaktdjur sänds till andra länder inom och utom EU för slakt. För hästar är dock den procentuella andelen betydligt högre än för övriga djurslag. Antalet djur som transporteras över gränser till slakt är dock generellt sett stort. 
 83 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.3.  
 Slaktdjur – antal slaktade i EU och transporterade över gränser i tusental år 2000 samt procentuell beräkning 
  
 Djurslag 
  
 Slaktade 
  
 Transporterade 
  
 Procentuellt transporterade. 
  
 djur 
  
 slaktdjur 
  
 Nötkreatur 
  
 36 854 
  
 721 
  
 2 % 
  
 Gris 
  
 203 039 
  
 4 819 
  
 2 % 
  
 Får 
  
 70 532 
  
 4 421 
  
 6 % 
  
 Get 
  
 8 257 
  
 105 
  
 1 % 
  
 Häst 
  
 400 
  
 141 
  
 35 % 
  
 Källa 
 : FAO, Eurostat. 
 Handeln med levande djur är mycket omfattande mellan medlems- stater inom EU och förekommer mellan de flesta länderna. Som exempel kan nämnas att Frankrike exporterar internt över 1 miljon nötkreatur till Italien, men samtidigt transporteras cirka 18 000 nötkreatur åt motsatt håll. I det följande redovisas endast de större eller längre strömmarna för år 2000. För ytterligare informa- tion hänvisas till respektive djuravsnitt. 
 Stora strömmar förekommer från länder med en uppfödning större än det egna behovet eller en struktur, som förutsätter en för- säljning av djur. Det gäller Frankrike med total export av över 1½ miljon nötkreatur, Holland med export av totalt cirka 4,4 miljoner grisar, Danmark med total export av 1½ miljon grisar samt Spanien med total export av 1,2 miljon grisar, men det gäller även får/lamm från Frankrike, Holland, Storbritannien och Irland. För kategorin får påverkar också förekomsten av uppköpare och marknader varifrån exporten anges. 
 En stark drivkraft i handeln med levande djur, såväl inom EU som från tredje land, är efterfrågan av levande djur till Italien. Lan- det har redovisat en total import av cirka 1,7 miljoner nötkreatur, 2 miljoner får, 1,1 miljoner grisar, 256 000 kaniner och 144 000 hästar – totalt drygt 5 miljoner djur för år 2000. Tillkom- mer gör också 25,5 miljoner fjäderfä. Det betyder att cirka 84 000 djur transporterades in till Italien varje dag under år 2000. 
 84 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 De största gränsöverskridande strömmarna av lantbruksdjur förutom fjäderfän 
 Nedan redovisas de största transportströmmarna för respektive djurslag över gränser. För ytterligare information hänvisas till respektive djurslag. 
 Det måste påpekas att de transporter som redovisas är sådana som passerar en gräns. För transporter inom respektive land saknas uppgifter. 
 De största strömmarna av nötkreatur mellan länder år 2000 var: 
 Antal nötkreatur 
  
 1 miljon 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 374 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 263 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 237 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 211 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 156 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 De största transportströmmarna av gris mellan länder år 2000 var: 
 Antal grisar 
  
 2,1 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 1,4 miljoner 
  
 från Danmark 
  
 till Tyskland 
  
 1,1 miljon 
  
 från Holland 
  
 till Spanien 
  
 1 miljon 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 599 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 566 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 473 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 335 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 267 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 257 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 231 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 217 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Belgien 
  
 198 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 181 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 85 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 De största transportströmmarna av får mellan länder år 2000 var: 
 Antal får 
  
 744 000 
  
 från Ungern 
  
 till Italien 
  
 448 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 350 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Grekland 
  
 323 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 311 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 281 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Holland 
  
 241 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 231 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 169 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 141 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Frankrike 
  
 135 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 116 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 112 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 104 000 
  
 från Spanien 
  
 till Grekland 
  
 102 000 
  
 från Ungern 
  
 till Grekland 
  
 De största transportströmmarna av hästar mellan länder år 2000 var: 
 Antal hästar 
  
 116 000 
  
 från Östeuropa 
  
 till Italien 
  
 17 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 9 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 8 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 6 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 5 000 
  
 från Polen 
  
 till Frankrike 
  
 3 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 1 600 
  
 från Argentina 
  
 till EU 
  
 De största transportströmmarna av tamkanin mellan länder år 2000 var: 
 Antal tamkaniner 
  
 1,4 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 1 miljon 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 500 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 275 000 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 86 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.2.2 
  
 Fjäderfä 
  
 Även fjäderfä transporteras mellan länder i stort antal. Det största antalet utgörs av höns (Lucas gallus). En sammanräkning av samt- liga slag av fjäderfä visar en transport av mer än ½ miljard fjäderfä mellan medlemsstater i EU samt till och från tredje land. 
  
 Tabell 2.4.  
 Gränsöverskridande transporter av fjäderfä, i tusental år 2000 
  
 Mellan MS 
  
 Tredje land 
  
 Totalt 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Fjäderfä 
  
 409 072 
  
 3 460 
  
 108 623 
  
 521 155 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Av de fjäderfä som transporteras dominerar kycklingar med en vikt under 185 gram. 
  
 Figur 2.1.  
 Fördelning i viktklass av transporterade fjäderfän, i tusental år 2000 
 207 004 
 314 151 
  
  >185 gram 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 De största gränsöverskridande strömmarna av fjäderfän 
 Nedan redovisas de största transportströmmarna för fjäderfän över gränser. I översikterna har den högsta siffran valts vid jämförelse av ett lands siffra för intern export och mottagarlandets siffra för intern import. Det måste påpekas att de transporter som redovisas 
 87 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 är sådana som passerar en gräns. För transporter inom respektive land saknas uppgifter. 
 De största transportströmmarna av fjäderfä mellan länder år 2000 var: 
 Antal fjäderfän 
  
 84 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 79 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 72 
  
 ½ miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 40 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 33 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Belgien 
  
 14 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 13 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Marocko 
  
 11 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 11 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Irland 
  
 10 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 10 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 9 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Schweiz 
  
 7 
  
 ½ miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 7 miljoner 
  
 från Portugal 
  
 till Spanien 
  
 5 
  
 ½ miljoner 
  
 från Italien 
  
 till Grekland 
  
 5 miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Polen 
  
 4 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Holland 
  
 4 miljoner 
  
 från Danmark 
  
 till Holland 
  
 3 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Portugal 
  
 3 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Polen 
  
 3 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Holland 
  
 3 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Turkiet 
  
 3 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Tyskland 
  
 3 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Storbritannien 
  
 2 
  
 ½ miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Polen 
  
 2 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Portugal 
  
 2 
  
 ½ miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Belgien 
  
 2 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Bulgarien 
  
 2 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Italien 
  
 2 miljoner 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 1 
  
 ½ miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Algeriet 
  
 1 
  
 ½ miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 1 
  
 ½ miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Estland 
  
 1 
  
 ½ miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Grekland 
  
 88 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 1 miljon 
  
 från Frankrike 
  
 till Egypten 
  
 1 miljon 
  
 från Storbritannien 
  
 till Frankrike 
  
 1 miljon 
  
 från Storbritannien 
  
 till Polen 
  
 1 miljon 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 1 miljon 
  
 från Spanien 
  
 till Storbritannien 
  
 1 miljon 
  
 från Holland 
  
 till Österrike 
  
 1 miljon 
  
 från Holland 
  
 till Rumänien 
  
 2.3 
  
 Nötkreatur 
  
 2.3.1 
  
 Inledning 
  
 Nötkreatur transporteras inom och mellan länder, inte bara till slakt eller för vidare uppfödning utan även till och från marknader för försäljning. Missförhållanden har påvisats såväl vid korta som vid långa transporter. Bland de långa transporterna har dels transporter av mycket unga kalvar för vidare uppfödning, dels transporter av nötkreatur ut ur EU för slakt kritiserats särskilt. 
 Det slaktas cirka 37 miljoner nötkreatur i EU varje år. 
 3  
 Av dessa återfanns cirka 4 miljoner redovisade i Eurostats statistik som transporterade mellan länder i EU samt till och från tredje land för år 2000, när export- och importstatistiken kombineras. Cirka 3,3 miljoner nötkreatur var djur för vidare uppfödning, och cirka 720 000 var nötkreatur till slakt. 
 4  
 I den första gruppen återfanns cirka 1,3 miljoner djur med en vikt under 80 kg, det vill säga kalvar. 
 Uppfödningen av nötkreatur är strikt reglerad i EU genom det bidragssystem som finns. Dessutom finns ett antal bidrag som utbetalas för nötkreatur vid slakt och vid export. 
 5 
  
 2.3.2 
  
 Antal nötkreatur – levande och slaktade 
  
 Statistik för antal djur inom EU finns att hämta från Eurostats sta- tistiska årsbok Agriculture – Statistical Yearbook 2000, tabell 3.1. Siffrorna varierar i olika upplagor av den statistiska årsboken beroende på att länderna ges möjlighet att korrigera inrapporterade siffror, även efter flera år. Därför har den senaste utgåvan valts. I 
  
 3  
 Källa: FAO år 2000. 
  
 4  
 Källa: Eurostat 2000. 
  
 5  
 EU:s bidragssystem beskrivs närmare i kapitel 6. 
 89 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 denna redovisas dock inte siffror för år 2000, utan dessa har i stället hämtats direkt från Eurostat. 
 Antalet nötkreatur i EU minskar över åren. 
 6 
  
 Figur 2.2.  
 Nötkreatur i EU i tusental i december respektive år 
  
 85 000 
  
 84 575 
  
 84 570 
  
 84 500 
  
 84 000 
  
 Antal 
  
 83 500 
  
 82 777 
  
 nötkreatur  
 83 000 
  
 82 500 
  
 82 000 
  
 81 573 
  
 81 500 
  
 81 000 
  
 80 500 
  
 80 000 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : Jordbruksstatistisk årsbok, SCB. 
  
 Flera av EU:s ansökarländer har en stor uppfödning av nötkreatur. I dag sker import från flera av dessa av levande nötkreatur som kal- var och äldre livdjur. 
  
 6  
 För redovisning per land se bilaga 4. 
 90 
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.5.  
 Antal nötkreatur i tusental i december respektive år 
  
 Land 
  
 1996 
  
 1998 
  
 1999 
  
 Ryssland 
  
 39 696 
  
 31 700 
  
 28 634 
  
 Ukraina 
  
 15 611 
  
 12 759 
  
 11 722 
  
 Polen 
  
 7 396 
  
 6 955 
  
 6 555 
  
 Vitryssland 
  
 5 054 
  
 4 801 
  
 4 515 
  
 Rumänien 
  
 3 496 
  
 3 235 
  
 3 143 
  
 Ungern 
  
 928 
  
 871 
  
 873 
  
 Norge 
  
 998 
  
 1 018 
  
 1 042 
  
 EU 
  
 84 570 
  
 82 777 
  
 81 573 
  
 Hela världen 
  
 1 320 081 
  
 1 318 386 
  
 1 338 201 
  
 Källa 
 : Jordbruksstatistisk årsbok, SCB 
 Antalet nötkreatur som slaktas i EU påverkas av antalet bidrags- rätter, såväl totalt som i respektive medlemsstat. Totalt slaktades cirka 36 854 000 nötkreatur år 2000. 
  
 Tabell 2.6.  
 Slakt av nötkreatur i tusental i EU år 2000 
  
 Land 
  
 Nötkreatur i tusental 
  
 Irland 
  
 11 886 
  
 Frankrike 
  
 5 419 
  
 Italien 
  
 4 426 
  
 Tyskland 
  
 4 286 
  
 Storbritannien 
  
 2 433 
  
 Spanien 
  
 2 419 
  
 Holland 
  
 2 247 
  
 Belgien 
  
 841 
  
 Österrike 
  
 671 
  
 Danmark 
  
 622 
  
 Sverige 
  
 529 
  
 Portugal 
  
 417 
  
 Finland 
  
 360 
  
 Grekland 
  
 298 
  
 Summa 
  
 36 854 
  
 Källa 
 : FAO år 2000 (8.7.02). 
 91 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Luxemburg saknas i denna statistik eftersom landet saknar slakte- rier. 
 Även slaktvolymen i länder utanför EU är av intresse – dels för att flera av dessa länder exporterar levande djur till EU, dels för att flera av dem söker medlemskap i EU. Flera av dessa länder är stora uppfödare av nötkreatur. 
  
 Tabell 2.7.  
 Antal slaktade nötkreatur i tusental i tredje land år 2000 
  
 Land 
  
 Nötkreatur i tusental 
  
 Ryssland 
  
 12 240 
  
 Polen 
  
 2 026 
  
 Ukraina 
  
 5 701 
  
 Vitryssland 
  
 1 565 
  
 Rumänien 
  
 1 395 
  
 Ungern 
  
 191 
  
 Norge 
  
 384 
  
 Hela världen 
  
 289 244 
  
 Källa 
 : FAO år 2000 (9.9.02 ). 
  
 2.3.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av nötkreatur 
  
 Översiktligt 
 Vid genomgång av statistiken från Eurostat kan utredningen kon- statera att tillförlitligheten i rapporteringen kan ifrågasättas, efter- som uppgifter mellan intern export till ett land stämmer dåligt med motsvarande uppgift om intern import. Medlemsländerna ges dess- utom möjlighet att i efterhand korrigera statistiska uppgifter. I det följande redovisas de uppgifter för år 2000 som var kända under första kvartalet år 2002. 
 I Eurostat redovisas nötkreatur i 14 olika kategorier. Uppgif- terna mellan intern export och intern import mellan länder stäm- mer inte överens, och det kan möjligen förklaras med att samma djur förs in i olika kategorier av de två redovisande länderna. Inom EU uppges en intern export av nötkreatur till andra  
 EU-länder 
  som är cirka 300 000 djur fler än motsvarande siffror för intern import, vilket är en avvikelse på cirka 10 procent. 
 92 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 En kombination av export- och importstatistiken – intern och extern sammanräknad – visar en transport av över 4 miljoner nöt- kreatur över gränserna, varav drygt ½ miljon djur importeras till EU från tredje land och cirka 300 000 exporteras till tredje land. 
 7  
 För siffror om transporter mellan medlemsstater har den högsta redovisade siffran per kategori i statistiken använts konsekvent i utredningens sammanställning. 
  
 Tabell 2.8.  
 Gränsöverskridande transporter av nötkreatur, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Källa  
 Eurostat 2000. 
 Det kan inte uteslutas att samma djur rapporteras flera gånger. Enligt uppgift rapporteras ofta transport till det land där en upp- köpare har sin verksamhet. Om djuret sedan säljs vidare rapporte- ras djuret som exporterat från detta land, även om det tillbringat en mycket kort tid i det första destinationslandet. Detta innebär också att  
 Animo-meddelanden 
  och färdplaner delas upp på flera resor och att den totala, ofta sammanhängande, resan för respektive djur inte kan följas, eftersom den inte redovisas i ett sammanhang. Den totala transporttiden kan för vissa djur på detta sätt överskrida de maximalt tillåtna transporttiderna högst väsentligt. 
 Även transporter inom vissa länder kan vara mycket långa. Dessa transporter borde kunna kartläggas genom det märkningsregister som varje land skall föra över nötkreatur; denna uppgift har dock inte varit möjlig att utföra inom ramen för denna utredning. 
 Nötkreatur transporteras inte enbart till slakt över gränser. Analysen visar att endast 17 procent av transporterna är slaktdjur medan 83 procent är livdjur för vidare uppfödning. Inom EU slak- tades cirka 36,9 miljoner nötkreatur år 2000. Totalt transporterades cirka 720 000 nötkreatur till slakt i ett annat land än uppfödar- landet, det vill säga cirka 2 procent av antal slaktade nötkreatur år 2000. Många nötkreatur har dock transporterats som livdjur till det land där de slutligen slaktas. 
  
 7  
 Källa: Eurostat 2000. 
 93 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 De flesta transporterna till slakt sker alltså inom respektive land. Någon statistik över den typen av interna transporter finns dock inte. I de flesta länder sker också transporter till och från markna- der. Inte heller sådana transporter kan följas i den statistik som finns tillgänglig. 
  
 Tabell 2.9.  
 Fördelning mellan liv- och slaktdjur vid gränsöverskri- dande transporter av nötkreatur, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Slaktdjur 
  
 494 
  
 3 
  
 224 
  
 721 
  
 Livdjur 
  
 2 720 
  
 509 
  
 83 
  
 3 312 
  
 Totalt 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Källa  
 Eurostat 2000. 
 I vissa fall anges bara viktklass i statistiken, till exempel för djur med en vikt under 50 kg. Nedan redovisas dessa djur som egen grupp – kalvar. 
  
 Tabell 2.10.  
 Fördelning mellan olika kategorier vid gränsöverskri- dande transporter av nötkreatur, i tusental år 2000 
  
 Från tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Kalvar 
  
 996 
  
 298 
  
 1 294 
  
 Vuxna livdjur 
  
 1 724 
  
 211 
  
 83 
  
 2 018 
  
 Slaktdjur 
  
 494 
  
 3 
  
 224 
  
 721 
  
 Totalt 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000. 
 Utredningen kan inte finna några belägg för att slakttransporter av nötkreatur generellt skulle vara sämre än transporter av livdjur. Även många livdjur – främst unga djur och lakterande (mjölkpro- ducerande) djur – klarar transporter dåligt och far illa. Kalvar blir lätt utmattade och mjölkproducerande kor får smärtor av mjölk- stockning. 
 94 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Gränsöverskridande transportströmmar 
 Den analys utredningen gjort visar att strömmarna av nötkreatur mellan länderna i Europa är omfattande. Om antalet transporterade kalvar, vuxna livdjur och slaktdjur slås samman syns en tydlig trend 
 – från Östeuropa, brittiska öarna och Frankrike mot centrala Europa och söderut mot Medelhavsländerna. De allra flesta transporterna är intern handel mellan medlemsstaterna, men såväl importen från som exporten till tredje land är omfattande. 
 I det följande redovisas de mest omfattande transportström- marna. Underlaget för analysen kommer från Eurostat år 2000 och avser de siffror som fanns tillgängliga under första halvåret 2001. Om en större förändring gjorts senare redovisas den nya totalsiff- ran inom parentes. I första hand har exportstatistiken använts, men om importlandet anger en högre siffra används denna. Endast större strömmar anges och siffrorna har avrundats till närmaste hundratal djur. 
 Från länder inom EU: 
  
 Från Frankrike 
  
 Antal 
  
 nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 1 013 300 
  
 varav 39 900 kalv, 906 300  
 liv-, 
  67 100 slaktdjur 
  
 (senare ändrad till 1 024 700) 
  
 till Spanien 
  
 373 700 
  
 varav 131 200 kalv, 226 400  
 liv-, 
  15 600 
  
 slaktdjur, 1 500 okänt. 
  
 till Grekland 
  
 20 700 
  
 varav 100 kalv, 13 000  
 liv-, 
  7 600 slaktdjur 
  
 till Tyskland 
  
 15 100 
  
 varav  
 liv-, 
  300 slaktdjur 
  
 till Portugal 
  
 6 100 
  
 varav  
 liv-, 
  1 000 slaktdjur 
  
 till Schweiz 
  
 4 100 
  
 varav 700  
 liv-, 
  3 400 slaktdjur 
  
 till Libanon 
  
 62 400 
  
 varav 2 100  
 liv-, 
  60 300 slaktdjur 
  
 till norra Afrika 
  
 4 600 
  
 varav 4 100  
 liv-, 
  500 slaktdjur 
  
 Från Holland 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 28 000 
  
 varav ca 20 000 kalv, ca 7 000  
 liv-, 
  1 000 
  
 slaktdjur 
  
 till Tyskland 
  
 25 800 
  
 varav 1 300 kalv, 19 000  
 liv-, 
  5 500 slaktdjur 
  
 till Spanien 
  
 15 200 
  
 varav 4 400  
 liv-, 
  10 800 slaktdjur 
  
 till Belgien 
  
 8 400 
  
 varav 4 700 kalv, 800  
 liv-, 
  2 900 slaktdjur 
  
 till Portugal 
  
 2 000 
  
 enbart livdjur 
  
 till Grekland 
  
 1 100 
  
 enbart livdjur 
  
 95 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 till norra Afrika 
  
 8 400 
  
 enbart livdjur 
  
 till Polen 
  
 5 700 
  
 enbart livdjur 
  
 till Mellanöstern 
  
 3 900 
  
 enbart livdjur 
  
 till före detta 
  
 3 400 
  
 enbart livdjur 
  
 Jugoslavien 
  
 till Ungern 
  
 1 000 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Tyskland 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Holland 
  
 263 100 
  
 varav 184 800 kalv, 17 100  
 liv-, 
  61 200 
  
 slaktdjur 
  
 till Italien 
  
 79 300 
  
 varav 35 900 kalv, 38 500  
 liv-, 
  4 900 
  
 slaktdjur 
  
 till Spanien 
  
 71 500 
  
 varav 40 300 kalv, 30 600  
 liv-, 
  600 slaktdjur 
  
 till Frankrike 
  
 50 700 
  
 varav 42 100 kalv, 3 400  
 liv-, 
  5 200 
  
 slaktdjur 
  
 till Österrike 
  
 33 600 
  
 varav 300 kalv, 22 300  
 liv-, 
  10 000 slaktdjur 
  
 till Belgien 
  
 20 400 
  
 varav 16 100 kalv, 3 500  
 liv-, 
  800 slaktdjur 
  
 till Grekland 
  
 19 700 
  
 enbart livdjur 
  
 till Libanon 
  
 42 400 
  
 varav 
  
 1 200  
 liv-, 
  41 200 slaktdjur 
  
 till Egypten 
  
 41 200 
  
 varav 
  
 6 800  
 liv-, 
  34 400 slaktdjur 
  
 till norra Afrika 
  
 13 200 
  
 varav 12 800  
 liv-, 
  500 slaktdjur 
  
 till övriga 
  
 3 700 
  
 enbart livdjur 
  
 Mellanöstern 
  
 till Polen 
  
 3 400 
  
 enbart livdjur 
  
 till Turkiet 
  
 2 900 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Italien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Spanien 
  
 54 900 
  
 varav 51 300 kalv, 3 500  
 liv-, 
  100 slaktdjur 
  
 till Frankrike 
  
 17 800 
  
 varav 17 400 kalv, 300  
 liv-, 
  100 slaktdjur 
  
 till Belgien 
  
 7 000 
  
 varav 6 900 kalv, 100 livdjur 
  
 till Egypten 
  
 6 900 
  
 enbart slaktdjur 
  
 Från Irland 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Spanien 
  
 155 800 
  
 varav 34 400 kalv, 102 000  
 liv-, 
  19 400 slaktdjur. 
  
 till Holland 
  
 66 30 
  
 varav 62 800 kalv, 1 600  
 liv-, 
  1 900 slaktdjur 
  
 till Italien 
  
 51 500 
  
 varav 3 600 kalv, 45 100  
 liv-, 
  2 800 slaktdjur 
  
 till Frankrike 
  
 12 100 
  
 varav 11 300 kalv, 800 livdjur 
  
 till Storbritannien 
  
 5 200 
  
 enbart slaktdjur 
  
 till Libanon 
  
 66 800 
  
 enbart slaktdjur 
  
 96 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Från Danmark 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Holland 
  
 78 600 
  
 varav 77 200 kalv, 1 400 livdjur 
  
 till Tyskland 
  
 3 200 
  
 varav  
 liv-, 
  2 900 slaktdjur 
  
 till Italien 
  
 1 500 
  
 varav 100 kalv, 1 300  
 liv-, 
  100 slaktdjur 
  
 till Portugal 
  
 1 400 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Spanien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Frankrike 
  
 58 100 
  
 varav 31 200 kalv, 14 200  
 liv-, 
  12 700 slaktdjur ( 
  
 senare ändrad till 69 800 djur) 
  
 till Italien 
  
 51 100 
  
 varav 300 kalv, 28 900  
 liv-, 
  21 900 slaktdjur (senare 
  
 ändrad till 61 800 djur) 
  
 till Portugal 
  
 2 900 
  
 varav 1 700  
 liv-, 
  1 200 slaktdjur (senare ändrad till 3 
  
 400 djur) 
  
 till Holland 
  
 2 200 
  
 varav 1 600 kalv, 600 slaktdjur 
  
 till Storbritannien 
  
 2 200 
  
 enbart livdjur 
  
 till Belgien 
  
 2 100 
  
 enbart kalvar 
  
 till Grekland 
  
 1 600 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Belgien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Holland 
  
 211 400 
  
 varav 90 000 kalv, 41 5000  
 liv-, 
  79 900 slaktdjur 
  
 till Italien 
  
 40 000 
  
 varav 100 kalv, 32 400  
 liv-, 
  7 500 slaktdjur 
  
 till Frankrike 
  
 36 300 
  
 varav 4 200 kalv, 7 200  
 liv-, 
  24 900 slaktdjur 
  
 till Tyskland 
  
 9 400 
  
 varav 4 500 kalv, 2 400  
 liv-, 
  2 500 slaktdjur 
  
 till Luxemburg 
  
 1 600 
  
 enbart livdjur 
  
 till Spanien 
  
 1 500 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Luxemburg 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Holland 
  
 24 500 
  
 varav 14 300 kalv, 2 700  
 liv-, 
  7 500 slaktdjur (senare 
  
 ändrad till 21 100 djur) 
  
 till Belgien 
  
 11 700 
  
 varav 3 500 kalv, 3 700 liv, 4 500 slaktdjur 
  
 till Tyskland 
  
 5 200 
  
 varav 900  
 liv-, 
  4 300 slaktdjur (senare ändad till 5 400 
  
 djur) 
  
 till Frankrike 
  
 3 100 
  
 varav 300  
 liv-, 
  2 800 slaktdjur (senare ändrad till 6 500 
  
 djur) 
  
 Från Sverige 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Holland 
  
 2 800 
  
 varav 2 600 kalv, 200 livdjur 
  
 97 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Från Österrike 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 87 500 
  
 varav 28 400 kalv, 41 800  
 liv-, 
  17 300 slaktdjur 
  
 till Frankrike 
  
 14 100 
  
 enbart kalvar 
  
 till Holland 
  
 4 100 
  
 varav 100 kalv, 3 700  
 liv-, 
  300 slaktdjur 
  
 till Bosnien 
  
 3 000 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Östeuropa: 
  
 Från Polen 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 236 900 
  
 varav ca 195 500 kalvar, 41 400 livdjur 
  
 till Tyskland 
  
 67 500 
  
 varav ca 52 100 kalvar, 15 400 livdjur 
  
 till Grekland 
  
 4 300 
  
 varav ca 1 700 kalvar, 2 500  
 liv-, 
  100 slaktdjur 
  
 till Holland 
  
 2 100 
  
 varav 2 000 kalv, 100 livdjur 
  
 till Spanien 
  
 1 000 
  
 varav 500 kalv, 500 livdjur 
  
 Från Tjeckien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Tyskland 
  
 23 600 
  
 varav ca 5 500 kalvar, 18 100 livdjur 
  
 till Grekland 
  
 6 400 
  
 varav 400 kalv, 6 000 livdjur 
  
 till Italien 
  
 2 900 
  
 varav 600 kalv, 2 300 livdjur 
  
 till Holland 
  
 800 
  
 varav 400 kalv, 400 livdjur 
  
 Från Rumänien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 41 600 
  
 varav 100 kalv, 41 500 livdjur 
  
 till Grekland 
  
 37 500 
  
 varav ca 4 600 kalvar, 32 800 livdjur 
  
 till Tyskland 
  
 23 000 
  
 enbart livdjur 
  
 Från Ungern 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 34 600 
  
 varav 28 700 kalv, 3 800  
 liv-, 
  2 100 slaktdjur 
  
 till Grekland 
  
 7 200 
  
 varav 100 kalv, 7 100 livdjur 
  
 till Tyskland 
  
 3 800 
  
 varav 3 800 livdjur 
  
 till Holland 
  
 500 
  
 varav 200 kalv, 300 livdjur 
  
 Från Slovakien 
  
 Antal nötkreatur 
  
 till Italien 
  
 14 200 
  
 varav 4 700 kalvar, 9 500 livdjur 
  
 till Tyskland 
  
 900 
  
 varav 400 kalv, 500 livdjur 
  
 En analys av gränsöverskridande transportströmmar visar att strömmen av nötkreatur från Frankrike till Italien är den i särklass största – cirka 60 procent av Frankrikes totala export av nötkreatur går till Italien. 
 98 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 De största strömmarna nötkreatur mellan länder år 2000 var: 
 Antal nötkreatur 
  
 1 025 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 374 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 263 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 237 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 211 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 156 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 88 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 79 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 79 000 
  
 från Danmark 
  
 till Holland 
  
 72 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 68 000 
  
 från Polen 
  
 till Tyskland 
  
 66 000 
  
 från Irland 
  
 till Holland 
  
 62 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Libanon 
  
 58 000 
  
 från Spanien 
  
 Frankrike 
  
 55 000 
  
 från Italien 
  
 till Spanien 
  
 52 000 
  
 från Irland 
  
 till Italien 
  
 51 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 51 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 42 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Libanon 
  
 40 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 Kalvar 
 Tyskland har uppgett en intern export av cirka 185 000 kalvar till Holland, samtidigt som man uppgett en extern import av cirka 58 000 kalvar från Östeuropa, främst Polen. Det finns därför skäl att misstänka att kalvar från Östeuropa transporteras via Tyskland till Holland, framför allt eftersom Tyskland har 9 mellanstationer som speciellt uppger att man tar emot kalvar. En station uppger att man tar emot så många som 800 kalvar per dygn. 
 Även i Frankrike och Italien finns mellanstationer som uppger att man speciellt tar emot kalvar. En station i Frankrike uppger att man tar emot 8 dagar gamla kalvar, vilket är en ålder då naveln inte alltid är läkt, trots att detta är ett krav för transport. Om kalvar från Irland till Frankrike sedan transporteras vidare till Spanien och Italien kan inte utrönas av statistiken, men enligt uppgift är detta 
 99 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 troligt. 
 8  
 Frankrike uppger en intern import av cirka 136 000 kalvar. Samtidigt uppger Frankrike en intern export av 204 000 kalvar, främst till Spanien och Italien. Uppgifter från frivilligorganisationer gör gällande att många kalvar enbart passerar Frankrike. 
 Transporter av kalvar från Polen till Italien går via Tjeckien, Slovakien, Ungern och Slovenien. Det är samma färdväg som många hästar transporteras, och djuren kommer till gränskontroll- station i Gorizia. I Italien ligger mellanstationerna för kalvar sam- lade runt Trieste och flera av dessa kan ta emot upp till 2 000 kalvar per dygn. 
 För ej avvanda kalvar, vilka alltså utfodras med mjölk, gäller att de får transporteras högst 9 timmar följt av en viloperiod på minst 1 timme, och därefter ytterligare högst 9 timmars transport, om transportfordonet uppfyller de krav som ställs i rådets förordning (EG) nr 411/98. 
 9  
 Därefter skall kalvarna vila i 24 timmar. Om fordonet inte uppfyller kraven gäller en gräns för transport på 8 timmar. 
 Flera av de ovan beskrivna transportlederna kan inte klaras på den tiden, speciellt inte den från Polen till Italien. Någon mellan- station som tar emot djur för vila under 24 timmar före ankomst till Italien finns så vitt utredningen erfarit inte. Kalvarna lastas enligt ögonvittnen inte heller av i Zebrydowice, vilket är gräns- kontrollstationen vid den polska gränsen mot Tjeckien. Kalvarna får inte heller mjölk att dricka utan kallt vatten, i vissa fall i nipplar avsedda för grisar. 
 10  
 För så små kalvar kan dock vatten inte ersätta mjölk. 
 De stora importländerna totalt av kalvar är Italien, Holland och Spanien, men även Frankrike, Tyskland och Belgien är stora importländer. Totalt redovisas i Eurostat 2000 en total import av drygt cirka 1 294 000 kalvar, varav 298 000 kalvar importerades från Östeuropa. 
 11  
 Det absolut största externa exportlandet är Polen, som under år 2000 stod för cirka 85 procent av all extern export av kalv till EU, cirka 252 000 kalvar, varav närmare 80 procent de flesta till Italien. 
  
 8  
 Källa: CiWF. 
  
 9  
 EGT L 58, 21.2.1998, s. 8. 
  
 10 
  
 Källa: frivilligorganisationer. 
  
 11 
  
 Källa: Eurostat import 2000. 
  
 100 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.11.  
 Destination för kalvar, avrundat till hela hundratal, som transporterats från Östeuropa till EU år 2000 
  
 Destination 
  
 Italien 
  
 Tyskland 
  
 Grekland 
  
 Övriga 
  
 Totalt 
  
 Antal kalvar 
  
 229 600 
  
 58 000 
  
 6 900 
  
 3 300 
  
 297 800 
  
 Källa  
 Eurostat 2000. 
  
 Den största delen av handeln med kalvar sker mellan  
 EU-länder. 
  Färre än 50 kalvar exporteras till tredje land från EU. 
 Stora transportströmmar av kalvar mellan olika länder år 2000 var: 
 Antal kalvar 
  
 196 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 185 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 131 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 90 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 77 000 
  
 från Danmark 
  
 till Holland 
  
 63 000 
  
 från Irland 
  
 till Holland 
  
 52 000 
  
 från Polen 
  
 till Tyskland 
  
 51 000 
  
 från Italien 
  
 till Spanien 
  
 42 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 40 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 40 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 36 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 34 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 31 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 29 000 
  
 från Ungern 
  
 till Italien 
  
 20 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 17 000 
  
 från Italien 
  
 till Frankrike 
  
 16 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Belgien 
  
 14 000 
  
 från Luxemburg 
  
 till Holland 
  
 11 000 
  
 från Irland 
  
 till Frankrike 
  
 Vuxna djur 
 Vuxna nötkreatur utgör cirka 68 procent av samtliga nötkreatur som transporteras över gränser, totalt cirka 2 739 000 djur. Av alla 
 101 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 vuxna nötkreatur utgör livdjur den största mängden – cirka 73 pro- cent, vilket motsvarar cirka 1 999 000 djur. 
 Stora transportströmmar av vuxna livdjur år 2000 var: 
 Antal vuxna livdjur 
  
 906 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 226 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 102 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 42 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 42 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 42 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 41 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 39 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 33 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Grekland 
  
 32 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 31 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 29 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 23 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Tyskland 
  
 22 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 19 000 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 18 000 
  
 från Tjeckien 
  
 till Tyskland 
  
 17 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 15 000 
  
 från Polen 
  
 till Tyskland 
  
 14 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 13 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Grekland 
  
 13 000 
  
 från Tyskland 
  
 till norra Afrika 
  
 Endast cirka 720 000 slaktdjur redovisas som transporterade över gränser mellan medlemsstater samt till och från tredje land. 
 Stora transportströmmar av slaktdjur år 2000 var: 
 Antal slaktdjur 
  
 80 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 67 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 67 000 
  
 från Irland 
  
 till Libanon 
  
 61 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 60 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Libanon 
  
 41 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Libanon 
  
 102 
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 34 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Egypten 
  
 25 000 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 22 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 19 000 
  
 från Irland 
  
 till Spanien 
  
 17 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 16 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 13 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 11 000 
  
 från Holland 
  
 till Spanien 
  
 10 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 8 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Grekland 
  
 8 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 8 000 
  
 från Luxemburg 
  
 till Holland 
  
 7 000 
  
 från Italien 
  
 till Egypten 
  
 2.3.4 
  
 Handel mellan länder med nötkreatur 
  
 Som tidigare redovisats (se tabell 2.10) är en stor del av de nöt- kreatur som transporteras över gränserna livdjur, det vill säga djur för vidare uppfödning. Endast 17 procent är djur för slakt. Den interna importen/exporten av nötkreatur är betydligt större än den externa. 
  
 Tabell 2.12.  
 Gränsöverskridande transporter av nötkreatur, i tusental år 2000 
  
 Från tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 3 214 
  
 512 
  
 307 
  
 4 033 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000. 
 Av statistiken framgår att vissa länder föder upp nötkreatur för för- säljning som livdjur till andra länder. Det gäller främst Frankrike, som totalt exporterar cirka 3 gånger mer än det näst största exportlandet. Sex länder exporterar totalt av mer än 100 000 djur; dessa redovisas nedan. I analysen har en jämförelse gjorts mellan ett lands interna export och andra länders interna import. Den högsta siffran har valts i tabellen. 
 103 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.13.  
 Total export av nötkreatur i tusental från vissa länder år 2000 
  
 Land 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Frankrike 
  
 204 
  
 1 188 
  
 234 
  
 1 626 
  
 Tyskland 
  
 306 
  
 170 
  
 173 
  
 649 
  
 Irland 
  
 125 
  
 150 
  
 97 
  
 372 
  
 Belgien 
  
 99 
  
 84 
  
 113 
  
 296 
  
 Österrike 
  
 41 
  
 72 
  
 33 
  
 146 
  
 Spanien 
  
 38 
  
 43 
  
 53 
  
 134 
  
 Holland 
  
 47 
  
 61 
  
 13 
  
 121 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Även den totala importen domineras av några få länder, varav Italien dominerar starkt. Nedan redovisas de sex länder som hade en total import av minst 100 000 nötkreatur år 2000. 
  
 Tabell 2.14.  
 Total import av nötkreatur i tusental till vissa länder, år 2000 
  
 Land 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Italien 
  
 348 
  
 1 156 
  
 196 
  
 1 700 
  
 Holland 
  
 467 
  
 75 
  
 153 
  
 695 
  
 Spanien 
  
 268 
  
 374 
  
 25 
  
 667 
  
 Tyskland 
  
 71 
  
 116 
  
 33 
  
 220 
  
 Frankrike 
  
 135 
  
 30 
  
 48 
  
 213 
  
 Grekland 
  
 7 
  
 84 
  
 10 
  
 101 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Import och export – handel med tredje land 
 Exporten av djur till tredje land har kritiserats mycket, och miss- förhållanden har diskuterats i media i många av EU:s länder. Transporterna av djur till Mellanöstern har kritiserats hårt, inte bara för att de är långväga och kan ta upp emot 10 dygn, utan också för att djuren sänds till slakt där strupe och halspulsådrar skärs av utan föregående bedövning. Detta lämnar djuret blödande vid fullt medvetande minst ½ minut, eftersom hjärnan försörjs med blod via 
 104 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 stora artärer skyddade av ryggraden hos nötkreatur. Denna typ av slakt utan bedövning är förbjuden i Sverige, Norge och Schweiz. 
 Djuren exporteras med exportbidrag från EU. 
 Utredningens analys visar att fler djur importeras från tredje land än vad som exporteras till tredje land. Något totalt överskott av djur födda inom EU tycks inte föreligga; en analys av siffrorna i Eurostat visar en extern import av kalvar och livdjur och en extern export av huvudsakligen djur för slakt, men även livdjur. Antalet externt importerade slaktdjur är så litet som cika 3 000 djur och antalet externt exporterade kalvar är mindre än 100 djur. Totalt importerades cirka 512 000 nötkreatur från tredje land år 2000 och den extern exporten var cirka 307 000 nötkreatur. För år 1998 var importen cirka 533 000 och exporten cirka 266 000 nötkreatur och för år 1996 var siffrorna 464 000 respektive 502 000 nötkreatur. 
  
 Figur 2.3.  
 Extern import och extern export av nötkreatur uppdelad i kategorier, i tusental år 2000 
  
 Antal djur, 
  
 600 
  
 i tusental 
  
 500 
  
 400 
  
 300 
 200 
 100 
 0 
 3 
  
 211 
  
 Slaktdjur 
  
 Vuxna livdjur 
  
 298 
  
 224 
  
 Kalvar 
  
 0 
  
 83 
  
 Extern Extern 
 import export 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 De importerade nötkreaturen kommer till största delen från Östeuropa, där Polen ensamt exporterar cirka 85 procent av alla kalvar, Rumänien cirka 47 procent av alla vuxna livdjur och Ungern cirka 79 procent av slaktdjuren. 
 105 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.15.  
 Extern import till EU från Östeuropa av olika katego- rier nötkreatur, avrundat till hela hundratal år 2000 
  
 Från 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Polen 
  
 252 000 
  
 59 800 
  
 100 
  
 311 900 
  
 Rumänien 
  
 4 700 
  
 97 800 
  
 200 
  
 102 700 
  
 Ungern 
  
 29 100 
  
 15 100 
  
 2 100 
  
 46 300 
  
 Tjeckien 
  
 6 800 
  
 26 900 
  
 0 
  
 33 700 
  
 Slovakien 
  
 5 200 
  
 10 300 
  
 0 
  
 15 500 
  
 Övriga 
  
 0 
  
 1 300 
  
 300 
  
 1 600 
  
 Totalt 
  
 297 800 
  
 211 200 
  
 2 700 
  
 511 700 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Exporten till tredje land sker i första hand till Mellanöstern och länderna i norra Afrika. 
 Ungefär 57 procent av den externa exporten skedde till Libanon under år 2000. 
  
 Tabell 2.16.  
 Extern export olika kategorier nötkreatur, avrundat till hela hundratal år 2000 
  
 Till 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totaltr 
  
 Libanon 
  
 0 
  
 4 100 
  
 168 400 
  
 172 500 
  
 Egypten 
  
 0 
  
 7 000 
  
 41 800 
  
 48 800 
  
 Marocko 
  
 0 
  
 12 500 
  
 0 
  
 12 500 
  
 Polen 
  
 0 
  
 9 900 
  
 0 
  
 9 900 
  
 Algeriet 
  
 0 
  
 9 100 
  
 500 
  
 9 600 
  
 Bosnien 
  
 0 
  
 6 400 
  
 0 
  
 6 400 
  
 Schweiz 
  
 22 
  
 2 600 
  
 3 400 
  
 6 000 
  
 Övriga 
  
 25 
  
 31 400 
  
 9 900 
  
 41 300 
  
 Totalt 
  
 83 000 
  
 224 000 
  
 307 000 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Tyskland var det största exportlandet vad avser extern export och Libanon det största importlandet år 2000. 
 Vissa länder har en stor extern import av nötkreatur och andra en stor extern export. Det är i vissa fall dock samma länder som importerar nötkreatur från tredje land, som också exporterar till tredje land. 
 106 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.17.  
 Extern import/extern export – vissa länders handel med nötkreatur, avrundat till hela hundratal år 2000 
  
 Land 
  
 Extern import 
  
 Extern export 
  
 Tyskland 
  
 118 800 
  
 116 200 
  
 Frankrike 
  
 25 
  
 71 700 
  
 Irland 
  
 300 
  
 68 600 
  
 Holland 
  
 3 300 
  
 25 800 
  
 Spanien 
  
 1 600 
  
 8 400 
  
 Italien 
  
 330 600 
  
 7 400 
  
 Österrike 
  
 700 
  
 5 500 
  
 Danmark 
  
 2 
  
 3 100 
  
 Grekland 
  
 55 800 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 600 
  
 300 
  
 Totalt 
  
 511 700 
  
 307 000 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 I vissa fall är det samma länder som importerar kalvar och vuxna livdjur, som också exporterar vuxna livdjur och slaktdjur. Man kan då lyfta exportbidrag för detta. Exemplet Tyskland är mycket bely- sande för år 2000. Siffran för den externa importen ligger mycket nära den för extern export. Inga slaktdjur importeras externt och inga kalvar exporteras externt. 
  
 Figur 2.4.  
 Tyskland extern import och extern export, avrundat till hela hundratal, år 2000 
  
 Antal djur,  
 140000 
  
 avrundat 
  
 120000 
  
 0 
  
 till hela 
  
 100000 
  
 40 000 
  
 hundratal 
  
 80000 
  
 58 000 
  
 Kalvar 
  
 Vuxna livdjur 
  
 60000 
  
 Slaktdjur 
  
 40000 
  
 60 800 
  
 76 200 
  
 20000 
  
 0 
  
 0 
  
 Extern import, 
  
 Extern export, 
  
 totalt 118 000 
  
 totalt 116 200 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 107 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
 För år 1998 var den externa importen cirka 121 000 och den externa exporten cirka 127 000 nötkreatur. 
  
 2.3.5 
  
 Nötkreatur i Sverige 
  
 Införsel av nötkreatur till Sverige från Storbritannien, Nordirland och Portugal är inte tillåtet av smittskyddsskäl. 
 Antal nötkreatur i Sverige 
 Antalet nötkreatur i Sverige visar en svagt nedåtgående trend under  
 1990-talet. 
  
 Figur 2.5.  
 Antal nötkreatur i tusental i Sverige i december respek- tive år 
 Antal djur, i tusental 
  
 1 850 
  
 1 790 
  
 1 800 
  
 1 747 
  
 1 750 
  
 1 712 
  
 1 700 
  
 1 650 
  
 1 618 
  
 1 600 
  
 1 550 
  
 1 500 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : Eurostat 
 Export av nötkreatur från Sverige 
 Uppgifter om exporten från Sverige kan erhållas genom antal utfärdade  
 Animo-meddelanden, 
  vilka skall sändas till de länder som djuret passerar och till det slutliga mottagarlandet. 
 108 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Figur 2.6.  
 Total export av nötkreatur från Sverige enligt utfärdade och sända  
 Animo-meddelanden 
 1998–2001 
  
 12 000 
 10 000 
 8 000 
 Antal djur  
 6 000 
  
 4 000 
 2 000 
 0 
  
 10 372 
  
 7 059 
  
 5 084 
  
 3 757 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 År 
  
 Källa 
 : Statens Jordbruksverk 
 Den stora nedgången mellan åren 2000 och 2001 har flera orsaker. Sommaren 2000 startade Swedish Meats i samarbete med LRF ett projekt med målsättning att alla kalvar skulle behållas i landet. Medel anslogs till rådgivning och för att garantera att kalvar från mjölkproducenter hämtades och såldes, vilket stimulerade svenska köpare av livkalv. Prisnivån på kalv höjdes och lönsamheten ökade. Inom mejeriföreningar och LRF fördes, och förs fortfarande, en etisk diskussion i avsikt att förmå mjölkproducenter att avstå för- säljning av kalv till export. Även transportförbudet på grund av mul- och klövsjuka under år 2001 har haft betydelse. 
 Exporten av nötkreatur är till största delen intern export till Holland av kalvar. Uppfödningen i Holland dock har kritiserats, eftersom det där är tillåtet att föda upp kalvarna i trånga bås. För att få ett ljust kött får de endast mjölk och inget stråfoder – i regel inte heller som strö. Att kalvarna far illa märks bland annat på förekomsten av stereotypa beteenden. Exporten av kalvar till Holland har väckt protester, och uppfödningsmetoden är förbju- den i Sverige. 
 I Sverige finns fyra godkända uppsamlingscentra för kalv. 
 12  
 De är samtliga belägna i Skåne. Dock finns uppgifter om att kalvar transporteras direkt till Holland och även att holländska bilar 
  
 12  
 Källa: Jordbruksverket. 
 109 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 hämtar direkt på gårdar i Sverige. Uppgifterna har dock inte gått att få bekräftade. 
 Vuxna nötkreatur exporteras i mycket liten skala, och då främst som livdjur till Östeuropa. Ett ökande intresse för svenska djur, främst av mjölkras, kan noteras från Östeuropa. De svenska mjölk- korna är bland de mest högproducerande i världen. 
 Importen av nötkreatur är mycket liten, endast cirka 20 djur per år de sista åren. 
  
 2.4 
  
 Heath 
  
 2.4.1 
  
 Inledning 
  
 Heath transporteras ofta minst två gånger i livet – dels som små- grisar för vidare uppfödning, dels till slakt. Smågrisar transporteras vanligen vid en vikt av cirka 25 kg, men även transporter av nyss avvanda spädgrisar förekommer, och dessa ökar i antal. 
 Heath tål transporter dåligt. De blir lätt åksjuka, vilket dock kan motverkas genom att man inte ger dem foder under den närmaste tiden före transport. De är dessutom känsliga för höga temperatu- rer och beroende av god ventilationsutrustning i transportfordonet. Hur fordonet framförs är naturligtvis också viktigt. 
 Heath lever normalt i flock och kan vara mycket aggressiva mot främmande individer. Om grisar som är okända för varandra sedan tidigare sammanförs i transportfordon utbryter ofta slagsmål med skador som följd. 
  
 2.4.2 
  
 Antal grisar – levande och slaktade 
  
 Statistik för antalet djur inom EU finns att hämta dels från Euro- stats Agriculture – Statistical Yearbook 2000, tabell 3.1. I denna redovisas dock inte siffror för år 2000, utan dessa har hämtats direkt från Eurostat. 
 Grispopulationen under  
 1990-talet 
  varierar något över åren inom EU. Sedan 1994 har den lägsta siffran varit 116 043 000 grisar (december 1995) och den högsta 125 385 000 grisar (december 1998). För statistik över enskilda länder se bilaga 4. 
 110 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Figur 2.7.  
 Antal grisar i EU i tusental i december respektive år 
 Antal grisar i tusental, alla kategorier 
  
 128 000 
  
 125 385 
  
 126 000 
  
 124 274 
  
 122 909 
  
 124 000 
  
 122 000 
  
 120 000 
  
 118 000 
  
 116 043 
  
 116 000 
  
 114 000 
  
 112 000 
  
 110 000 
  
 1995 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : Eurostat Agriculture – Statistical Yearbook, för år 2000 Eurostat direkt. 
 I Jordbruksstatistisk årsbok 2001 från SCB (Statistiska central- byrån) finns statistik över antal djur i länder utanför EU. Siffrorna kommer ursprungligen från FAO, Production Yearbook 1999, och många av siffrorna är uppskattningar av FAO. 
  
 Tabell 2.18 
 . Grisar i länder utanför EU, i tusental år 1999 
  
 Land 
  
 Grisar i tusental 
  
 Polen 
  
 18 538 
  
 Ukraina 
  
 10 083 
  
 Rumänien 
  
 7 194 
  
 Ungern 
  
 5 479 
  
 Tjeckien 
  
 4 001 
  
 Vitryssland 
  
 3 608 
  
 Hela världen 
  
 912 708 
  
 Källa 
 : Jordbruksstatistisk årsbok, SCB. 
 Det finns alltså en stor uppfödning av grisar i kandidatländerna, vilket är något som kan påverka EU:s medlemsstater vid en utvidg- ning. I dag sker extern import från i första hand Ungern; 97 pro- cent av den externa importen av gris kommer därifrån. 
 111 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 För utredningen är siffror över antalet slaktade djur av intresse, eftersom dessa transporteras till slakteri. Totalt slaktades cirka 203 miljoner grisar i EU under år 2000. 
 13 
  
 Tabell 2.19.  
 Slakt av grisar i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Grisar i tusental 
  
 Tyskland 
  
 43 244 
  
 Spanien 
  
 35 501 
  
 Frankrike 
  
 26 898 
  
 Danmark 
  
 20 959 
  
 Holland 
  
 18 564 
  
 Italien 
  
 12 921 
  
 Storbritannien 
  
 12 691 
  
 Belgien 
  
 11 126 
  
 Österrike 
  
 5 303 
  
 Portugal 
  
 5 069 
  
 Sverige 
  
 3 251 
  
 Irland 
  
 3 144 
  
 Grekland 
  
 2 222 
  
 Finland 
  
 2 146 
  
 Totalt 
  
 203 039 
  
 Källa 
 : FAO år 2000 (8.7.02). 
 Luxemburg saknas i statistiken eftersom landet saknar slakterier. Antal slaktade grisar i framför allt de blivande medlemsländerna i 
 EU är av intresse, liksom i andra länder i östra Europa. 
  
 13  
 Källa: FAO 8.7.02. 
 112 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.20.  
 Slakt av grisar i tusental i vissa länder i östra Europa år 2000 
  
 Land 
  
 Grisar i tusental 
  
 Ryssland 
  
 20 160 
  
 Jugoslavien 
  
 8 300 
  
 Ungern 
  
 6 412 
  
 Tjeckien 
  
 5 119 
  
 Bulgarien 
  
 3 000 
  
 Slovakien 
  
 2 238 
  
 Litauen 
  
 968 
  
 Slovenien 
  
 732 
  
 Källa 
 : FAO 25.10.02. 
  
 2.4.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av grisar 
  
 Allmänt 
 I det följande har Eurostat för år 2000 använts för att klarlägga transportvägar. 
 I ett fall har ett stort fel lokaliserats, och den nya siffran används här. Det gäller Irland som i statistiken uppgav en intern import av gris med 4 686 519 djur. Efter kontakter med irländska myndig- heter har den siffran korrigerats till 2 511 djur. Dock uppger Storbritannien förbryllande nog en försäljning av 65 641 grisar till Irland under år 2000. 
 Eurostat delar in redovisningen av grisar i hela 6 kategorier: 
 renrasiga avelsgrisar 
 tamgrisar med vikt  
 andra grisar med vikt  
 (non-domestic) 
  
 suggor som väger minst 160 kg och som grisat minst en gång 
 tamgrisar med vikt över 50 kg (andra än avelsgrisar och suggor som grisat minst en gång) 
 andra grisar med vikt över 50 kg  
 (non-domestic). 
  
 I det följande redovisas grisar under 50 kg för sig, eftersom små- grisar återfinns i den kategorin. De övriga kategorierna slås sam- man. Dessutom redovisas samtliga kategorier ihop. 
 113 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Det vore önskvärt med separat statistik för smågrisar. Dessa transporteras ofta nyss avvanda, vid en ålder av  
 3–4 
  veckor och med en vikt på cirka 8 kg. Så unga grisar har speciella behov vid transporter och bör därför redovisas separat i Eurostat. 
 Totalt transporterades cirka 9,3 miljoner grisar över gränser till, från och inom EU varav cirka 4,4 miljoner är grisar som väger under 50 kg, det vill säga smågrisar under år 2000. Den externa importen och externa exporten är liten. 
  
 Tabell 2.21.  
 Gränsöverskridande transporter av grisar, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Heath 
  
 9 250 
  
 57 
  
 31 
  
 9 338 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 I statistiken finns ingen uppdelning av livdjur och slaktdjur. Grisar med vikt under 50 kilo samt avelsdjur måste dock anses som liv- djur. Övriga grisar anses i följande beräkning som slaktdjur. En sådan redovisning av grisar, som sänds till slakt respektive till livs över gränser visar att något fler sänds till slakt. 
  
 Tabell 2.22.  
 Fördelning mellan livdjur och slaktdjur vid gränsöver- skridande transporter av grisar, i tusental år 2000 
  
 Livdjur 
  
 Slaktdjur 
  
 Totalt 
  
 Heath 
  
 4 519 
  
 4 819 
  
 9 338 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Stora och långväga transportströmmar för grisar 
 De länder som är de största leverantörerna av grisar är Holland, Danmark och Tyskland, och de länder som tar emot mest grisar är Tyskland, Spanien och Belgien. Analysen visar en diskrepans mel- lan inrapporterad import respektive export från olika medlems- stater. Som exempel kan nämnas Holland, som uppger en intern export av 1,8 miljoner smågrisar. EU:s länder uppger dock en 
 114 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 intern import från Holland av 2,8 miljoner smågrisar. I följande analys har därför den högsta siffran redovisats. 
  
 Från Holland 
  
 Antal grisar 
  
 till Tyskland 
  
 2 136 000 
  
 varav 1 181 000 smågrisar 
  
 till Spanien 
  
 1 139 000 
  
 varav ca 835 000 smågrisar 
  
 till Italien 
  
 566 000 
  
 varav 219 000 smågrisar 
  
 till Belgien 
  
 599 000 
  
 varav 498 000 smågrisar 
  
 till Frankrike 
  
 257 000 
  
 varav 136 000 smågrisar 
  
 till Kroatien 
  
 5 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 till Luxemburg 
  
 6 000 
  
 varav ca 4 000 grisar över 50 kg 
  
 Från Danmark 
  
 Antal grisar 
  
 till Tyskland 
  
 1 398 000 
  
 varav ca 1 200 000 smågrisar 
  
 till Holland 
  
 80 000 
  
 varav 77 000 grisar över 50 kg 
  
 till Italien 
  
 9 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Belgien 
  
 4 000 
  
 varav 3 000 grisar över 50 kg 
  
 till Storbritannien 
  
 3 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Frankrike 
  
 1 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 Från Tyskland 
  
 Antal grisar 
  
 till Österrike 
  
 335 000 
  
 varav 309 000 grisar över 50 kg 
  
 till Belgien 
  
 217 000 
  
 varav 216 500 smågrisar 
  
 till Spanien 
  
 198 000 
  
 varav ca 185 000 smågrisar 
  
 till Holland 
  
 139 000 
  
 varav 82 000 smågrisar 
  
 till Frankrike 
  
 125 000 
  
 varav 120 000 smågrisar 
  
 till Italien 
  
 89 000 
  
 varav 63 000 grisar över 50 kg 
  
 till Luxemburg 
  
 57 000 
  
 varav 48 000 grisar över 50 kg 
  
 Från Belgien 
  
 Antal grisar 
  
 till Holland 
  
 473 000 
  
 varav 454 000 grisar över 50 kg 
  
 till Italien 
  
 231 000 
  
 varav 227 000 grisar över 50 kg 
  
 till Tyskland 
  
 163 000 
  
 varav 161 000 grisar över 50 kg 
  
 till Frankrike 
  
 45 000 
  
 varav ca 31 000 grisar över 50 kg 
  
 till Luxemburg 
  
 40 000 
  
 varav 32 000 grisar över 50 kg 
  
 till Spanien 
  
 18 000 
  
 varav 16 000 smågrisar 
  
 till Portugal 
  
 4 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 115 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Från Spanien 
  
 Antal grisar 
  
 till Portugal 
  
 1 037 000 
  
 varav ca 1 miljon grisar över 50 kg 
  
 till Italien 
  
 181 000 
  
 varav ca 150 00 grisar över 50 kg 
  
 till Frankrike 
  
 151 000 
  
 varav ca 135 000 grisar över 50 kg 
  
 till Storbritannien 
  
 4 500 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Tyskland 
  
 3 000 
  
 varav 2 400 grisar över 50 kg 
  
 till Belgien 
  
 1 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 Från Frankrike 
  
 Antal grisar 
  
 till Spanien 
  
 89 000 
  
 varav ca 72 000 smågrisar 
  
 till Italien 
  
 68 000 
  
 varav 43 000 grisar över 50 kg 
  
 till Belgien 
  
 40 000 
  
 varav 8 000 smågrisar 
  
 till Holland 
  
 30 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Tyskland 
  
 17 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Storbritannien 
  
 4 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Luxemburg 
  
 4 000 
  
 varav ca 3 800 smågrisar 
  
 till Grekland 
  
 2 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Portugal 
  
 2 000 
  
 varav 1 700 grisar över 50 kg 
  
 till Polen 
  
 1 300 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 Från Irland 
  
 Antal grisar 
  
 till Storbritannien 
  
 267 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Tyskland 
  
 6 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 till Holland 
  
 3 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 Från Österrike 
  
 Antal grisar 
  
 till Kroatien 
  
 12 000 
  
 varav ca 10 000 smågrisar 
  
 till Tyskland 
  
 7 000 
  
 varav ca 4 000 grisar över 50 kg 
  
 till Italien 
  
 5 000 
  
 varav ca 4 000 grisar över 50 kg 
  
 Från Storbritannien 
  
 Antal grisar 
  
 till Irland 
  
 66 000 
  
 enbart grisar över 50 kg 
  
 till Tyskland 
  
 41 000 
  
 varav 24 000 smågrisar 
  
 till Holland 
  
 16 000 
  
 varav 11 000 grisar över 50 kg 
  
 till Belgien 
  
 16 000 
  
 varav 15 400 grisar över 50 kg 
  
 till Spanien 
  
 12 000 
  
 varav 6 000 smågrisar 
  
 till Italien 
  
 6 000 
  
 varav 3 000 smågrisar 
  
 till Frankrike 
  
 2 000 
  
 varav 1 500 smågrisar 
  
 116 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Från Ungern 
  
 Antal grisar 
  
 till Spanien 
  
 32 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 till Grekland 
  
 8 500 
  
 enbart smågrisar 
  
 till Italien 
  
 5 000 
  
 enbart smågrisar 
  
 Av de transporterade grisarna återfinns endast cirka 75 000 i kate- Martinez avelsgrisar år 2000. I kategorin suggor som grisat minst en gång återfinns cirka 209 000 djur. Av dessa suggor transporteras drygt 90 procent till fem länder – Frankrike, Holland, Tyskland, Italien och Belgien. Suggorna kommer från Frankrike, Holland, Tyskland, Danmark, Spanien, Portugal och Sverige. Dessa transporter har kritiserats eftersom suggorna ofta är tunga och klarar långa transporter dåligt. I vissa fall säljs de dessutom till uppfödningssystem som är förbjudna i avsändarlandet. 
 Stora transporströmmar av grisar i olika kategorier 
 Som framgår ovan är inte möjligt i de flesta fall att utläsa ur stati- stiken huruvida grisarna transporteras till slakt eller inte. Grisarna är uppdelade i viktklasser förutom de som uppges vara avelsdjur. 
 Strömmar för grisar med en vikt under 50 kg, här benämnda små- grisar: 
 Antal smågrisar 
  
 1 201 000 
  
 från Danmark 
  
 till Tyskland 
  
 1 181 000 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 833 000 
  
 från Holland 
  
 till Spanien 
  
 498 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 219 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 217 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Belgien 
  
 182 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Spanien 
  
 136 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 124 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 82 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 72 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 33 000 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 26 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 25 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 24 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Tyskland 
  
 117 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Strömmar för grisar med en vikt över 50 kg, här benämnda vuxna grisar: 
 Antal vuxna grisar 
  
 872 000 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 955 000 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 454 000 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 361 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 310 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Österrike 
  
 267 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 227 000 
  
 från Belgien 
  
 till Italien 
  
 234 000 
  
 från Danmark 
  
 till Tyskland 
  
 161 000 
  
 från Belgien 
  
 till Tyskland 
  
 138 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 132 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 121 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 119 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 77 000 
  
 från Danmark 
  
 till Holland 
  
 66 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Irland 
  
 57 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 47 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 2.4.4 
  
 Handel mellan länder av grisar 
  
 Den allra största delen av transporter av gris sker mellan olika EU- länder; importen från tredje land är mindre än ½ procent. För gri- sar finns inga exportbidrag som för nötkreatur. Exporten till tredje land är även den obetydlig. 
  
 Tabell 2.23.  
 Gränsöverskridande transporter av grisar olika katego- rier, i tusental år 2000 
  
 Från tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Smågrisar 
  
 4 335 
  
 50 
  
 18 
  
 4 403 
  
 Vuxna grisar 
  
 4 915 
  
 7 
  
 13 
  
 4 935 
  
 Totalt 
  
 9 250 
  
 57 
  
 31 
  
 9 338 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000. 
 118 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 För beräkning av det totala antalet grisar som transporteras över gränserna har de högsta siffrorna valts, vilket är interna exportsiff- ror för smågrisar och interna importsiffror för vuxna grisar. 
 Av dessa drygt 9,3 miljoner grisar är cirka 75 000 klassificerade som avelsgrisar. Cirka 9 000 av dessa exporteras ut ur EU, varav många till så avlägsna mål som Kina, Filippinerna och Singapore. De största exportländerna för extern export av grisar för avel är Frankrike och Danmark. Enligt uppgift satsar Danmark på denna externa export, och Kina anses som en stor och intressant marknad. 
 Några få länder dominerade den totala exporten av grisar år 2000, nämligen Holland, Spanien, Danmark och Tyskland. Sju län- der rapporterar en total export av mer än 250 000 grisar. De län- derna redovisas nedan. 
  
 Tabell 2.24.  
 Total export av grisar från vissa länder, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Smågrisar 
  
 Vuxna grisar 
  
 Totalt 
  
 Holland 
  
 2 836 
  
 1 602 
  
 4 438 
  
 Danmark 
  
 1 217 
  
 302 
  
 1 519 
  
 Spanien 
  
 59 
  
 1 177 
  
 1 236 
  
 Tyskland 
  
 691 
  
 405 
  
 1 096 
  
 Belgien 
  
 64 
  
 911 
  
 975 
  
 Irland 
  
 43 
  
 362 
  
 405 
  
 Frankrike 
  
 113 
  
 141 
  
 254 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Två länder dominerar den totala exporten av smågrisar, nämligen Holland och Danmark. I båda länderna avvänjs smågrisarna enligt uppgift ofta vid cirka 21 dygns ålder och säljs i den åldern. Detta stämmer väl med den vikt en mellanstation i Frankrike uppger för mottagande, nämligen 8 kg. Så späda grisar kräver dock speciell behandling med tempererade bilar. 
 Exporten av smågrisar till tredje land är liten, cirka 18 000 djur. Drygt 15 000 av dessa exporteras till Kroatien. 
 Tre länder dominerar den totala exporten av slakt- och avelssvin, nämligen Holland, Spanien och Belgien. Endast ett mycket litet antal vuxna grisar exporteras externt. 
 119 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 De tre största importländerna är Tyskland, Spanien och Italien. Nio länder uppger en total import av mer än 250 000 grisar. De länderna redovisas nedan. De största importländerna totalt av små- grisar är Tyskland, Spanien och Belgien, som stod för cirka 85 pro- cent av importen år 2000. 
  
 Tabell 2.25.  
 Total import av grisar till vissa länder, i till tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Smågrisar 
  
 Vuxna grisar 
  
 Totalt 
  
 Tyskland 
  
 1 888 
  
 1 301 
  
 3 189 
  
 Spanien 
  
 1 100 
  
 166 
  
 1 266 
  
 Italien 
  
 296 
  
 800 
  
 1 096 
  
 Belgien 
  
 745 
  
 177 
  
 922 
  
 Portugal 
  
 35 
  
 878 
  
 913 
  
 Holland 
  
 117 
  
 654 
  
 771 
  
 Frankrike 
  
 289 
  
 292 
  
 581 
  
 Österrike 
  
 27 
  
 313 
  
 340 
  
 Storbritannien 
  
 7 
  
 269 
  
 276 
  
 Källa 
 : Eurostat år 2000. 
 Endast Danmark och Sverige saknar import, såväl intern som extern, av grisar. 
 Totalt importeras cirka 57 000 grisar från tredje land till  
 EU-län- 
  
 derna. Mottagarländer är 
  
 Spanien (34 400 
  
 stycken), 
  
 Grekland 
  
 (8 600 stycken), 
  
 Italien 
  
 (5 400 stycken) 
  
 och 
  
 Tyskland 
  
 (2 200 stycken). 
  
 Tabell 2.26.  
 Import av grisar från tredje land, avrundat till hela hundratal år 2000 
  
 Exporterande land 
  
 Antal grisar 
  
 Ungern 
  
 51 000 
  
 Cypern 
  
 5 500 
  
 Övriga 
  
 500 
  
 Källa  
 Eurostat 2000. 
 120 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.4.5 
  
 Heath i Sverige 
  
 Inledning 
 Sverige föder varje år upp cirka 3 miljoner slaktsvin (3 207 561 år 2001). För detta ändamål finns cirka 200 000 suggor i landet. 
 Jämfört med till exempel Danmark och flera andra europeiska länder har Sverige en lägre integrationsgrad; med integrerad gris- uppfödning menas att grisen stannar på gården där den är född till dess att den skall skickas till slakt. Sverige har en mer specialiserad grisuppfödning med specialiserade smågrisuppfödare, förmedling av grisar vid 25 kg, det vill säga vid  
 10–12 
  veckors ålder, och specia- liserade slaktsvinsuppfödare. 
 Under den senaste  
 10-årsperioden 
  har antalet suggbesättningar minskat med 65 procent, medan det totala djurantalet minskat med endast 6 procent. Antal suggor per besättning har alltså stigit kraf- tigt. 
 Besättningarna för smågrisuppfödning har blivit större, och uppfödningen bedrivs vanligen omgångsvis, samtidigt som för- medlingen av smågrisar i allt högre utsträckning utmärks av mel- langårdsavtal och integrerad produktion. 42 procent av slaktsvinen levererades 2001 från integrerade besättningar. Även om andelen med integrerad uppfödning ökar, så transporteras en stor del av de svenska grisarna två gånger i sitt liv. 
 Ett uppfödningssystem som Sverige och i någon mån Finland är ensamma om är de så kallade suggringarna eller suggpoolerna. Dessa är av särskilt intresse av transportskäl och smittskyddsskäl, eftersom suggorna tre veckor före beräknad grisning transporteras från centralenheten, där de har seminerats och vistats under sinpe- rioden, ut till så kallade satellitbesättningar, där de grisar och där smågrisarna sedan föds upp. Efter avvänjning transporteras sug- gorna tillbaka till centralenheten. Cirka 20 procent av Sveriges sug- gor ingår i denna typ av system, vilket motsvarar cirka 40 000 sug- gor. Uppfödaren på satellitbesättningen hyr alltså suggan, som ägs av centralenheten. 
 Struktur och avelspyramid 
 I Sverige finns 34 avelsbesättningar med renrasiga djur som försör- jer 85 gyltproducerande besättningarna med djurmaterial. De senare är besättningar som tar fram de djur som skall bli mödrar i 
 121 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 bruksbesättningarna. Moderdjuren är vanligen korsningar mellan raserna Yorkshire och Lantras. I stort sett varje besättning med smågrisuppfödning har en eller flera galtar för betäckning och brunststimulering, även om man i mycket stor utsträckning använ- der sig av seminering. 
 I Sverige förekommer inga marknader där avelsdjur säljs. För att få sälja levande grisar i Sverige, vare sig det gäller avelsdjur eller smågrisar för vidare uppfödning till slakt, krävs att besättningen är ansluten till en officiell hälsokontroll. 
 Hälsokontroll och veterinärvård 
 Officiell hälsokontroll för grisar utövas av Svenska Djurhälsovår- den AB, som är ett konkurrensneutralt veterinärbolag. Kontrollen bedrivs med stöd av lag om hälsokontroll med följdförfattningar. Alla  
 avels-, 
  gylt- och smågrisproducerande besättningar skall vara anslutna. Totalt är 3 100 besättningar anslutna (februari 2002). Utanför Svenska Djurhälsovårdens hälsokontroll står ett mindre antal integrerade besättningar som föder upp grisar direkt till slakt. 
 Hälsokontrollen omfattar regelbundna kontroller genom besätt- ningsbesök. Besöken görs  
 1–4 
  gånger per år. Vid besöken utförs allmän hälsokontroll och provtagningar för kontroll av vissa smitt- samma sjukdomar. Dessutom ges råd om förebyggande åtgärder, djurflöden, skötsel och hygien. Svenska Djurhälsovården utfärdar en hälsodeklaration, vilken talar om att besättningen varken har nyssjuka eller visar kliniska tecken på allvarlig hosta, diarré eller annan allvarlig sjuklighet. 
 Akutsjukvården i besättningarna ombesörjs av praktiserande besättningsveterinärer, ofta distriktsveterinärer, som är anställda av Jordbruksverket. De arbetar utifrån lokala veterinärstationer. Omkring 30 procent av besättningsveterinärerna är privata, men man arbetar i stort på samma sätt som de statliga distriktsveterinä- rerna. Besättningsveterinären behandlar akut sjuka djur och före- skriver de läkemedel som används i besättningen. Förutom den direkta akutsjukvården deltar besättningsveterinärerna i varierande grad i hälsovården och hälsokontrollen, då på uppdrag av Svenska Djurhälsovården. 
 122 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Grisuppfödningens fördelning i landet 
 Smågrisuppfödning 
 Smågrisuppfödningen är koncentrerad till några få områden i Sverige; Skåne, Västra Götaland och Halland har tillsammans cirka 2/3 av det totala djurantalet. I Kristianstads kommun finns det till exempel flera suggor än i alla de fem Norrlandslänen samt Dalarna, Blekinge och Kronobergs län tillsammans. I Jämtlands län finns det färre än 400 suggor, och det finns bara en uppfödare med mer än 50 suggor. 
  
 Figur 2.8.  
 Smågrisproduktionen 1999 fördelad per län, antal suggor per län 
  
 80000 
  
 70000 
  
 60000 
  
 50000 
  
 40000 
  
 30000 
  
 20000 
  
 10000 
  
 0 
  
 Norrbotten 
  
 Dalarna 
  
 Västernorrlan 
  
 Kronoberg 
  
 Västerbotten 
  
 Örebro 
  
 Jönköping 
  
 Värmland 
  
 Gotland 
  
 Västmanland 
  
 Uppsala 
  
 Österg 
  
 Va Götaland 
  
 Skåne 
  
 Jämtland 
  
 Gävleborg 
  
 Stockholm 
  
 Blekinge 
  
 Södermanland 
  
 Kalmar 
  
 Halland 
  
 Slaktsvin 
 Slaktsvinsuppfödningen i Sverige är koncentrerad till ett relativt litet antal besättningar och några få regioner. Omkring 450 uppfö- dare svarar för mer än 50 procent av den totala uppfödningen. Totalt finns det enligt Jordbruksverkets statistik cirka 5 000 upp- födare med slaktsvin i landet, men av dessa har 2/3 färre en 100 djur. Av det totala djurbeståndet har denna grupp inte mer än knappt 10 procent. 
 Uppfödningen är starkt koncentrerad till några få delar av landet, där Skåne, Västra Götaland och Halland svarar för omkring 50 pro- cent av hela uppfödningen. De 10 län som har minst antal djur har tillsammans inte mer än 10 procent av landets totala antal slaktsvin. 
 123 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Figur 2.9.  
 Länsvisfördelning av antalet slaktsvin i Sverige 1999, antal djur 
  
 400000 
  
 350000 
  
 300000 
  
 250000 
  
 200000 
  
 150000 
  
 100000 
  
 50000 
  
 0 
  
 Dalarna 
  
 Norrbotten 
  
 Västernorrlan 
  
 Gävleborg 
  
 Kronoberg 
  
 Jönköping 
  
 Stockh 
  
 Västerbotten 
  
 Gotland 
  
 Västmanland 
  
 Blekinge 
  
 Värmland 
  
 Uppsala 
  
 Södermanland 
  
 Österg 
  
 Halland 
  
 Va Götaland 
  
 Skåne 
  
 Jämtland 
  
 Örebro 
  
 Kalmar 
  
 Källa 
 : Jordbruksverket 
  
 De flesta besättningarna med färre än 100 djur finns i norra Sverige. Av det totala antalet besättningar i Dalarna och Gävleborgs län är mer än 80 procent små besättningar med färre än 100 djur. I Östergötland är motsvarande andel inte mer än 42 procent. De stora besättningarna med fler än 750 djur är mer jämnt fördelade över landet. Totalt finns det drygt 450 i hela landet. Flest finns i Skåne, cirka 125, medan Östergötland har flest satt i relation till det totala antalet besättningar. I norra Sverige och i skogsbygderna i övriga delar av landet finns bara någon eller några uppfödare med fler än 750 slaktsvin. 
 De 20 kommuner som har flest slaktsvin i landet har totalt drygt 50 procent av det totala antalet. Samtliga dessa kommuner är belägna i slättbygderna i Götaland och Svealand. Falkenbergs kommun har flest slaktsvin i landet, cirka 75 000 stycken. Det finns fler slaktsvin i Falkenbergs kommun än i hela Norrland och Svealands skogsbygder sammantaget. Det finns 32 kommuner i Sverige som helt saknar slaktsvinsuppfödare, och det finns 48 som bara har 1 eller 2 producenter. 
 Värt att notera är att Sveriges största grisslakteri, ägt av Swedish Meats, ligger i Kristianstad och att det största privatägda grisslakte- riet finns i Helsingborg ligger i samma län, liksom även Ugglarps slakteri med relativt omfattande grisslakt. Betydande grisuppföd- ning finns även i Västergötland. Landets näst största slakteri för 
 124 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 grisar ligger i Skara och ägs av Swedish Meats. Skövde slakteri, som är privatägt, har även det en betydande slaktkapacitet för gris. 
 Djurflöden inom landet 
 Fyra separata flöden av grisar kan särskiljas: 
 handel med och transport av avelsdjur, 
 förmedling av smågrisar till slaktgrisbesättningar för vidare uppfödning till slakt, 
 transport av suggor inom suggringar/suggpooler, 
 transport av slaktsvin från slaktsvinsbesättningar till slakteri. 
 Transporten av avelsdjur är volymmässigt den minsta delen av gristransporterna. Den omfattar avelsdjur, inklusive galtar och gyltor/gyltämnen som transporteras mellan avelsbesättningar, från avelsbesättningar till gyltuppfödning och från gyltuppfödning till bruksbesättningar. Dessa transporter går av smittskyddsskäl i spe- ciella bilar som omfattas av särskilda regler. 
 Det andra flödet är smågrisar, vanligen med en vikt på cirka 25 kg och  
 10–12 
  veckor gamla, till slaktsvinsppfödare. Även dessa djur transporteras i särskilda bilar, speciellt inredda för smågrisar. 
 En specialvariant av smågrisförmedling är förmedling eller för- säljning av nyavvanda smågrisar. Dessa djur är  
 5–6 
  veckor gamla, och de har alldeles speciella krav och är mycket känsliga. Denna typ av förmedling har i Sverige utförts mellan en handfull besättningar 
 – dels i försökssyfte, dels kommersiellt när plats för de avvanda gri- sarna saknats hos smågrisuppfödaren. Vid något tillfälle har oacceptabel sjuklighet och dödlighet förekommit efter förmedling av nyavvanda grisar. 
 Det tredje flödet är suggor som transporteras inom sugg- ringar/suggpooler. Det finns i dag 31 suggringar eller suggpooler och dessa omfattar cirka 20 procent av landets suggor. Detta inne- bär att 40 000 suggor ingår i dessa system. 
 Det fjärde och sista flödet som kan särskiljas är transport av gri- sar med uppnådd slaktvikt, från slaktsvinsuppfödaren till slakteriet. Uppfödningen är vanligen kontrakterad, antingen med ett privat slakteri eller med Swedish Meats eller KLS (Kalmar kontrollslak- teri). Det är alltså inte självklart att leverans sker till det geografiskt närmsta slakteriet, utan detta styrs av kontrakt och rådande mark- nadskrafter. 
 125 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transport av grisar till och från Sverige 
 Antalet grisar som tas in i Sverige per år är mycket lågt. De kom- mer från Norge och/eller Finland och antalet är mellan 0 och 24 de sista fyra åren. 
 Antalet grisar som exporteras är betydligt större. Det rör sig främst om grisar för slakt och de flesta sänds till Tyskland. Grisar för produktion förekommer endast år 1998, även de till Tyskland, därefter är samtliga grisar slaktdjur förutom ett fåtal avelsdjur, som mest 57 stycken, som minst 0. Ett år sändes en minigris till Danmark och ett annat år ett vildsvin till djurpark, även det till Danmark. 
 Följande visar hur dominerande Tyskland är som handelspartner. År 1998 gick 11 636 grisar till Tyskland, år 1999 var siffran 9 851, år 2000 gick samtliga förutom 29 grisar till Tyskland, år 2001 gick all export till Tyskland förutom en minigris till Danmark. 
  
 Figur 2.10.  
 Totalt export grisar enligt utfärdade  
 Animo-meddelan- 
  den utfärdade  
 1998–2001 
  
 14 000 
 12 000 
 10 000 
 Antal  
 8 000  
 grisar  
 6 000 
  
 4 000 
 2 000 
 0 
  
 11 903 
  
 10 110 
  
 5 814 
  
 4 324 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 År 
  
 Källa 
 : Statens Jordbruksverk 
  
 2.5 
  
 Får och getter 
  
 2.5.1 
  
 Inledning 
  
 Transporter av får och lamm inom EU och till och från tredje land har rönt stor uppmärksamhet; många protestaktioner har handlat 
 126 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 om detta. Händelsen i hamnstaden Bari i Italien 1999 fick exempel- vis stor uppmärksamhet, när två transportfordon med flera hundra får lämnades i sommarhettan i 48 timmar utan att fåren fick svalka eller vatten, vilket ledde till att 160 djur dog. 
 Får och lamm transporteras ofta mycket långt och under lång tid, till exempel från Storbritannien till Grekland, vilket är en resa som kan ta 100 timmar 
 14 
 . Fordon och släp transporterar får i flera våningar och är dessutom av plåt, vilket lätt gör dem heta, och ven- tilationen är ofta undermålig. Vid kontroller har fordonen dess- utom varit överlastade 
 15 
 . 
 I flera länder slaktas får helt utan eller med otillräcklig bedöv- ning genom att strupen skärs av (skäktning). 
 I det följande behandlas får och getter tillsammans. 
  
 2.5.2 
  
 Antal får och getter – levande och slaktade 
  
 Liksom för andra djurslag har uppgifter i nedanstående redovisning och analys hämtats från EU:s statistiska årsbok och Eurostat. År 2000 har, av skäl som redovisats tidigare, valts som jämförelseår. 
 Den senaste utgåvan av Eurostats jordbruksstatistiska årsbok (Agriculture – Statistical Yearbook 2000, tabell 3.1), har valts för antalet får/getter i EU. I denna redovisas dock inte siffror för år 2000, utan dessa har hämtats direkt från Eurostat. 
 Av statistiken framgår att antalet får i EU är relativt konstant under  
 1990-talet, 
  med cirka 95 miljoner djur redovisade varje år. Även antalet getter är relativt lika över åren, med cirka 12 miljoner djur varje år. För vissa länder finns en tendens till ett minskande antal, medan andra länder har ett ökande antal. 
 16 
  
 14 
  
 Källa: CiWF. 
  
 15 
  
 Källa: Kommissionen. 
  
 16 
  
 Se tabell med uppgifter i bilaga 4. 
  
 127 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Figur 2.11.  
 Antal får och getter i EU i tusental i december respek- tive år 
  
 120000 
  
 94632 
  
 98748 
  
 94800 
  
 100000 
  
 80000 
  
 Antal djur 
  
 Får 
  
 60000 
  
 i tusental 
  
 Getter 
  
 40000 
  
 12468 
  
 11952 
  
 12009 
  
 20000 
  
 0 
  
 1995 
  
 1998 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : Eurostat. 
 I Eurostat skiljs getter och får åt. Får är de klart flesta och finns i alla  
 EU-länder, 
  medan antalet getter är betydligt mindre. 
  
 Tabell 2.27.  
 Fördelning av får och getter inom EU, antal djur i tusental i december 2000 
  
 Land 
  
 Får i tusental 
  
 Getter i tusental 
  
 Belgien 
  
 119 
  
 13 
  
 Danmark 
  
 116 
  
 0 
  
 Tyskland 
  
 2 140 
  
 140 
  
 Grekland 
  
 9 317 
  
 5 879 
  
 Spanien 
  
 24 167 
  
 2 565 
  
 Frankrike 
  
 9 324 
  
 1 065 
  
 Irland 
  
 5 130 
  
 14 
  
 Italien 
  
 11 089 
  
 1 375 
  
 Luxemburg 
  
 7 
  
 1 
  
 Holland 
  
 1 380 
  
 190 
  
 Portugal 
  
 3 579 
  
 623 
  
 Storbritannien 
  
 27 591 
  
 76 
  
 Sverige 
  
 437 
  
 5 
  
 Finland 
  
 74 
  
 7 
  
 Österrike 
  
 339 
  
 56 
  
 Totalt 
  
 94 809 
  
 12 009 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 128 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 I många länder utanför EU är produktion av lamm och lammkött för export en viktig del av jordbruket. Totalt fanns cirka 1 068 669 000 får och 709 934 000 getter i världen i december 1999. Nedan redovisas populationerna i vissa länder av intresse för EU, på grund av import från dessa. 
  
 Tabell 2.28.  
 Fördelning av får och getter i länder utanför EU, i tusental år 1999 
  
 Land 
  
 Får i tusental 
  
 Getter i tusental 
  
 Rumänien 
  
 8 409 
  
 585 
  
 Ukraina 
  
 1 198 
  
 828 
  
 Ungern 
  
 909 
  
 109 
  
 Polen 
  
 392 
  
 0 
  
 Slovakien 
  
 326 
  
 51 
  
 Vitryssland 
  
 122 
  
 62 
  
 Tjeckien 
  
 94 
  
 35 
  
 Australien 
  
 119 600 
  
 180 
  
 Nya Zeeland 
  
 46 100 
  
 230 
  
 Hela världen 
  
 1 068 669 
  
 709 934 
  
 Källa 
 : Jordbruksstatistisk årsbok 2001 
 Totalt slaktades cirka 70,5 miljoner får/lamm och 8,3 miljoner get- ter i EU under år 2000. 
 17  
 Spanien är det land i EU som har störst fårslakt, och Grekland är ledande vad gäller antal slaktade getter. 
  
 Tabell 2.29.  
 Antal slaktade får/lamm och getter i EU, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Får/lamm i tusental 
  
 Getter i tusental 
  
 Belgien 
  
 218 
  
 0 
  
 Danmark 
  
 69 
  
 0 
  
 Storbritannien 
  
 18 381 
  
 0 
  
 Finland 
  
 34 
  
 0 
  
 Frankrike 
  
 7 376 
  
 847 
  
 Grekland 
  
 7 217 
  
 4 600 
  
 Holland 
  
 736 
  
 24 
  
 Irland 
  
 4 117 
  
 0 
  
 17  
 Källa: FAO  
 2002-07-08. 
  
 129 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Italien 
  
 6 997 
  
 423 
  
 Portugal 
  
 2 220 
  
 330 
  
 Spanien 
  
 20 502 
  
 1 951 
  
 Sverige 
  
 202 
  
 0 
  
 Tyskland 
  
 2 164 
  
 17 
  
 Österrike 
  
 300 
  
 66 
  
 Totalt 
  
 70 533 
  
 8 257 
  
 Källa 
 : FAO år 2000 (8.7.02). 
 Luxemburg saknas i statistiken eftersom landet saknar slakterier. Flera av EU:s ansökarländer är stora uppfödare av får/lamm och 
 get. Exporten av levande djur från dessa länder till EU är omfat- tande. Även den inhemska slakten är stor, framför allt i Rumänien. 
  
 Tabell 2.30.  
 Slakt av får/lamm och getter i tusental i länder utanför EU år 2000 
  
 Land 
  
 Får/lamm i tusental 
  
 Getter i tusental 
  
 Ungern 
  
 245 
  
 0 
  
 Polen 
  
 106 
  
 0 
  
 Rumänien 
  
 5 700 
  
 529 
  
 Tjeckien 
  
 8710 
  
 10 
  
 Ukraina 
  
 1 173 
  
 340 
  
 Slovakien 
  
 174 
  
 6 
  
 Australien 
  
 33 414 
  
 323 
  
 Nya Zeeland 
  
 30 633 
  
 115 
  
 Hela världen 
  
 487 033 
  
 316 381 
  
 Källa 
 : FAO 24.9.02. 
  
 2.5.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av får och getter 
  
 Översiktligt 
 Mul- och klövsjukeutbrottet i Storbritannien under år 2001 påver- kade handeln med får i stor utsträckning. Strikta transportrestrik- tioner infördes till juni 2001 och för de drabbade länderna under ännu längre tid. I rapporten väljs därför år 2000 som bas- och jäm- förelseår. 
 130 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Om den totala import- och exportstatistiken jämförs visas en transport över gränser av totalt cirka 4,5 miljoner får/lamm och cirka 109 000 getter år 2000. 
  
 Tabell 2.31.  
 Gränsöverskridande transporter av får/lamm och getter, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Får/lamm 
  
 2 861 
  
 1 553 
  
 56 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 96 
  
 11 
  
 2 
  
 109 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Får redovisas i statistiken i tre olika grupper – renrasiga avelsfår, lamm upp till ett år och andra får. Lamm under ett år är den största enskilda gruppen med cirka 3,3 miljoner djur. Gruppen renrasiga avelsfår är den minsta gruppen med cirka 49 000 djur. Det stora flertalet får bedöms vara djur till slakt, även om detta inte anges i statistiken. Totalt slaktades cirka 70,5 miljoner får/lamm i EU år 2000. 
  
 Tabell 2.32.  
 Fördelning mellan slaktdjur och livdjur vid gränsöver- skridande transporter av får och get, i tusental år 2000 
  
 Kategori 
  
 Slaktdjur 
  
 Livdjur 
  
 Totalt 
  
 Får/lamm 
  
 4 421 
  
 49 
  
 4 470 
  
 Get 
  
 105 
  
 4 
  
 109 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Många får, framför allt lamm, importeras från tredje land. Av dessa djur kommer cirka 99,2 procent från Östeuropa, resten från Australien. Den externa importen är som mest intensiv under årets första del. Drygt 50 procent kommer från Ungern, cirka 846 000 djur. 
 Hälften av den externa exporten sker till Libanon. För får/lamm betalas inga exportbidrag. 
 Getter indelas i grupperna renrasiga avelsdjur och andra getter. Gruppen renrasiga avelsdjur är den minsta med cirka 3 700 djur. Om gruppen med andra getter avser liv- eller slaktdjur anges inte, 
 131 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 men som för får antas de vara slaktdjur, framför allt eftersom anta- let slaktade getter i EU uppgick till över 8 miljoner djur år 2000. 
 Utredningen kan inte finna belägg för att slakttransporter av får/lamm generellt skulle vara sämre än transporter av livdjur. 
 Transportströmmar av får och lamm 
 Vid en analys av statistiken för får och lamm kan två stora transportströmmar skönjas. Den ena går från Östeuropa till Italien och Grekland, och den andra går från Storbritannien, Holland, Frankrike och Spanien till i första hand Italien. 
 De uppgifter som finns redovisade i Eurostat stämmer inte överens med de uppgifter som enskilda länders myndigheter lämnar vid förfrågan. De senares siffror är överlag högre. Ett exempel som kan nämnas Storbritannien, där Eurostat uppger en total export från Storbritannien för år 2000 av cirka 241 000 får, men enligt ansvarig myndighet var antalet 653 000 får/lamm det året (DEFRA, Department of Environment, Food and Rural Affairs, Storbritannien). Andra  
 EU-länder 
  uppger en intern import från Storbritannien av totalt cirka 542 000 får/lamm. 
 Även siffror för intern import avviker starkt mellan den ansva- riga myndigheten och Eurostat. För år 2000 uppger DEFRA en intern import av cirka 6 000 djur, medan Eurostats siffra är cirka 169 200 får, varav cirka 168 700 kom från Irland. För de flesta av dessa djur tycks Storbritannien enbart vara ett transitland – något som dock inte kan utläsas av statistiken, liksom inte heller djurens slutdestination. Av cirka 249 000 får/lamm exporterade intern från Irland uppges inte någon destination för cirka 235 000 av djuren. 
 Enligt uppgifter till utredningen uppges ofta försäljningen till det land där uppköparen bor, vilket inte nödvändigtvis är samma land som den slutliga destinationen. Ett exempel på detta är Holland. Om djuret sedan säljs vidare till ett annat land kan inte den totala transporten följas, vare sig i statistiken eller via Animo- systemet. Transporttiden kan därför bli mycket lång för djuren och avvika från de bestämmelser som finns i transportdirektivet. Det- samma gäller får/lamm som importeras från Östeuropa. 
 I följande analys har statistiken över import och export – intern och extern – för år 2000 kombinerats. 
 132 
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
 Transporströmmar av får och lamm från Östeuropa 
  
 Till Italien 
  
 Antal får/lamm 
  
 från Ungern 
  
 744 000 
  
 enbart lamm 
  
 från Rumänien 
  
 116 000 
  
 varav 115 000 lamm 
  
 från Polen 
  
 112 000 
  
 varav 108 000 lamm 
  
 från Slovakien 
  
 79 000 
  
 enbart lamm 
  
 Totalt 
  
 1 052 000 
  
 varav 1 047 000 lamm 
  
 Till Grekland 
  
 Antal får/lamm 
  
 från Rumänien 
  
 350 000 
  
 varav 348 000 lamm 
  
 från Ungern 
  
 102 000 
  
 enbart lamm 
  
 från Ryssland 
  
 2 000 
  
 enbart lamm 
  
 Totalt 
  
 454 000 
  
 varav 452 000 lamm 
  
 Till Tyskland 
  
 Antal får/lamm 
  
 från Polen 
  
 34 000 
  
 varav 32 000 lamm 
  
 Utöver ovanstående importerades cirka 1 600 lamm från Rumänien till Frankrike och 230 vuxna får från Polen till Danmark år 2000 från Östeuropa. 
 Transporströmmar av får och lamm från västra EU: 
  
 Från Storbritannien 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Holland 
  
 281 000 
  
 varav 72 000 lamm 
  
 till Frankrike 
  
 141 000 
  
 varav 122 000 lamm 
  
 till Tyskland 
  
 24 000 
  
 varav 20 000 lamm 
  
 till Italien 
  
 54 000 
  
 varav 52 000 lamm 
  
 till Grekland 
  
 14 000 
  
 varav 10 000 lamm 
  
 till Spanien 
  
 26 000 
  
 varav 25 000 lamm 
  
 Totalt 
  
 541 000* 
  
 varav 228 000 lamm 
  
 * enligt DEFRA (se ovan) skall dock siffran vara 653 000 får/lamm. Siffran i tabellen fås via Eurostats statistik över intern import år 2000. 
 I Eurostats statistik över intern export uppger Irland inte någon destination för 235 000 djur. De flesta kan dock återfinnas i andra länders statistik över intern import. Dock saknas 41 000 djur, för vilken destinationen inte kan härledas. 
 133 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar av får och lamm söderut mot Medelhavslän- derna: 
  
 Från Holland 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Frankrike 
  
 448 000 
  
 varav 360 000 lamm 
  
 till Italien 
  
 241 000 
  
 varav 114 000 lamm 
  
 till Belgien 
  
 64 000 
  
 varav 51 000 lamm 
  
 till Grekland 
  
 14 000 
  
 varav 3 000 lamm 
  
 till Spanien 
  
 8 000 
  
 enbart lamm 
  
 till Tyskland 
  
 6 000 
  
 enbart lamm 
  
 Totalt 
  
 780 000 
  
 varav 425 000 lamm 
  
 Det kan noteras att en av de största handlarna av får/lamm är sta- tionerad i Holland, vilket är något som med största sannolikhet påverkar statistiken. 
  
 Från Frankrike 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Italien 
  
 323 000 
  
 varav 192 000 lamm 
  
 till Spanien 
  
 311 000 
  
 varav 278 000 lamm 
  
 till Holland 
  
 27 000 
  
 varav 17 000 lamm 
  
 till Libanon 
  
 22 000 
  
 till Portugal 
  
 18 000 
  
 varav 16 000 lamm 
  
 till Storbritannien 
  
 5 300 
  
 enbart lamm 
  
 till Grekland 
  
 5 200 
  
 varav 2 000 lamm 
  
 till Belgien 
  
 2 000 
  
 varav 1 600 lamm 
  
 till Tyskland 
  
 1 000 
  
 varav 900 lamm 
  
 till övriga länder 
  
 1 000 
  
 varav 500 lamm 
  
 Totalt 
  
 716 000 
  
 varav 506 300 lamm 
  
 Från Spanien 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Italien 
  
 232 000 
  
 varav 158 000 lamm 
  
 till Frankrike 
  
 119 000 
  
 varav 114 000 lamm 
  
 till Grekland 
  
 104 000 
  
 varav 20 000 lamm 
  
 till Portugal 
  
 62 000 
  
 varav 24 000 lamm 
  
 till Andorra 
  
 13 000 
  
 varav 12 000 lamm 
  
 till Ceuta, Melilla 
  
 18 000 
  
 varav 8 000 lamm 
  
 till Holland 
  
 15 000 
  
 varav 8 000 lamm 
  
 till England 
  
 6 000 
  
 enbart lamm 
  
 till Irland 
  
 1 000 
  
 enbart lamm 
  
 Totalt 
  
 569 000 
  
 varav 313 000 lamm 
  
 134 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Från Tyskland 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Italien 
  
 64 000 
  
 varav 55 000 lamm 
  
 till Frankrike 
  
 26 000 
  
 varav 19 000 lamm 
  
 till Holland 
  
 15 000 
  
 varav 12 000 lamm 
  
 till Belgien 
  
 2 000 
  
 enbart lamm 
  
 till Grekland 
  
 1 300 
  
 enbart lamm 
  
 till Libanon 
  
 1 000 
  
 till Östeuropa 
  
 500 
  
 till Egypten 
  
 200 
  
 Totalt 
  
 102 000 
  
 varav 88 300 lamm 
  
 Från Österrike 
  
 Antal får/lamm 
  
 till Italien 
  
 15 000 
  
 varav 10 000 lamm 
  
 Kommentarer till analysen ovan 
 Av de djur som transporteras till Italien från Östeuropa är så gott som samtliga lamm. Samtliga dessa strömmar passerar gränsstatio- nen i Gorizia i Italien – en gränsstation som kritiserats mycket i kommissionens inspektionsrapporter. Även från andra länder inom EU exporteras lamm i första hand till Italien, cirka 546 000 av totalt 721 000 djur. 
 Av fåren till Grekland är nästan samtliga lamm från Östeuropa. 
 De största strömmarna år 2000 var: 
 Antal får inklusive lamm 
  
 744 000 
  
 från Ungern 
  
 till Italien 
  
 448 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 350 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Grekland 
  
 323 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 311 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 281 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Holland 
  
 241 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 231 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 169 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 141 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Frankrike 
  
 135 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 116 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 135 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 112 000 
  
 från Polen 
  
 till Italien 
  
 104 000 
  
 från Spanien 
  
 till Grekland 
  
 102 000 
  
 från Ungern 
  
 till Grekland 
  
 80 000 
  
 från Slovakien 
  
 till Italien 
  
 64 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 64 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 62 000 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 54 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Italien 
  
 41 000 
  
 från Irland 
  
 till okänd MS 
  
 34 000 
  
 från Polen 
  
 till Tyskland 
  
 31 000 
  
 från Spanien 
  
 till Andorra m.fl. 
  
 30 000 
  
 från Irland 
  
 till Frankrike 
  
 27 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Holland 
  
 26 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 26 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Spanien 
  
 24 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Tyskland 
  
 22 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Libanon 
  
 18 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Portugal 
  
 15 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 15 000 
  
 från Spanien 
  
 till Holland 
  
 15 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 14 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Grekland 
  
 14 000 
  
 från Holland 
  
 till Grekland 
  
 För enbart lamm såg de stora strömmarna ut på följande sätt år 2000: 
 Antal lamm 
  
 744 000 
  
 från Ungern 
  
 till Italien 
  
 360 000 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 348 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Grekland 
  
 278 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 192 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 158 000 
  
 från Spanien 
  
 till Italien 
  
 158 000 
  
 från Irland 
  
 till Storbritannien 
  
 122 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Frankrike 
  
 114 000 
  
 från Holland 
  
 till Italien 
  
 115 000 
  
 från Rumänien 
  
 till Italien 
  
 114 000 
  
 från Spanien 
  
 till Frankrike 
  
 108 000 
  
 från Polen 
  
 tillI Italien 
  
 136 
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 102 000 
  
 från Ungern 
  
 till Grekland 
  
 95 000 
  
 från Portugal 
  
 till Spanien 
  
 79 000 
  
 från Slovakien 
  
 till Italien 
  
 72 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Holland 
  
 55 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 52 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Italien 
  
 51 000 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 32 000 
  
 fån Polen 
  
 till Tyskland 
  
 25 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Spanien 
  
 24 000 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 20 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Tyskland 
  
 20 000 
  
 från Spanien 
  
 till Grekland 
  
 19 000 
  
 från Irland 
  
 till Frankrike 
  
 19 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 17 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Holland 
  
 16 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Portugal 
  
 12 000 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 10 000 
  
 från Österrike 
  
 till Italien 
  
 10 000 
  
 från Storbritannien 
  
 till Grekland 
  
 10 000 
  
 från Frankrike 
  
 till Holland 
  
 Kommentarer 
 Hollands siffror måste kommenteras något. Landet uppger en intern import av 331 000 får och en intern export av 485 000 får. Totalt uppger dock andra medlemsstater i EU en intern export till Holland av 128 000 får och en intern import från Holland av 673 000 får. Det är känt att en stor handlare av levande får finns i Holland. Utredningen har inte kunnat utröna varför uppgifterna avviker som de gör. 
  
 2.5.4 
  
 Handel av får/lamm och getter mellan länder 
  
 I Eurostat redovisas såväl handel mellan EU:s länder som handel med tredje land. För får/lamm är den externa importen stor. I nedanstående tabell har siffrorna för den interna importen angivits för handel mellan EU:s länder. Som lamm anges djur som är yngre än ett år. 
 137 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.33.  
 Gränsöverskridande transporter av får/lamm, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Lamm 
  
 1 802 
  
 1 543 
  
 21 
  
 3 366 
  
 Vuxna får 
  
 1 059 
  
 10 
  
 35 
  
 1 104 
  
 Totalt 
  
 2 861 
  
 1 553 
  
 56 
  
 4 470 
  
 Källa: Eurostat 2000. 
 Alla länder inom EU handlar inte med får/lamm, utan det är några länder dominerar kraftigt. Den externa exporten är mycket liten medan den externa importen är stor, främst av lamm. Antalet transporterade renrasiga får för avel över gränser är endast cirka 49 000 stycken. 
 I statistiken över total export dominerar Frankrike med cirka 30 procent av den totala försäljningen, enligt Eurostat år 2000. Dock måste poängteras att Frankrike också är en stor intern importör av får/lamm, till och med av fler djur än vad som säljs. Huruvida Frankrike endast är transitland för får/lamm kan dock inte bedömas. 
  
 Tabell 2.34.  
 Total export av får/lamm i tusental från vissa länder, år 2000 
  
 Land 
  
 Får/lamm i tusental 
  
 Frankrike 
  
 716 
  
 Spanien 
  
 569 
  
 Holland 
  
 673 
  
 Irland 
  
 249 
  
 Storbritannien 
  
 542 
  
 Tyskland 
  
 102 
  
 Portugal 
  
 100 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Den externa exporten av får/lamm upptar cirka 56 000 djur och går i första hand till Libanon. 
 Även den totala importen domineras av ett land, i detta fall Italien. Flertalet av djuren till Italien kommer från Östeuropa. 
 138 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.35.  
 Total import av får/lamm i tusental till vissa länder, år 2000 
  
 Land 
  
 Får/lamm i tusental 
  
 Italien 
  
 1 962 
  
 Frankrike 
  
 797 
  
 Grekland 
  
 600 
  
 Spanien 
  
 349 
  
 Holland 
  
 332 
  
 Storbritannien 
  
 169 
  
 Portugal 
  
 81 
  
 Tyskland 
  
 73 
  
 Belgien 
  
 68 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
  
 Importen från tredje land är omfattande. Den största delen, cirka 99,2 procent, kommer från Östeuropa; Ungern är det land som sänder flest djur. 
  
 Tabell 2.36.  
 Import av får från tredje länder, i tusental år 2000 
  
 Till 
  
 Från 
  
 Italien 
  
 Grekland 
  
 Tyskland 
  
 Övriga 
  
 Totalt 
  
 Ungern 
  
 744 
  
 102 
  
 - 
  
 0 
  
 846 
  
 Rumänien 
  
 116 
  
 350 
  
 3 
  
 469 
  
 Polen 
  
 112 
  
 4 
  
 34 
  
 6 
  
 156 
  
 Slovakien 
  
 79 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 79 
  
 Övriga 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 Totalt 
  
 1 052 
  
 457 
  
 35 
  
 9 
  
 1 553 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Länderna i Östeuropa dominerar alltså exporten till EU. Det är främst lamm yngre än ett år, som exporteras till EU. 
 139 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.37.  
 Kategorier av får/lamm som importerats från tredje land, i tusental år 2000 
  
 Ka 
 t 
 egori 
  
 Får/lamm i tusental 
  
 Lamm 
  
 1 543 
  
 Vuxna får 
  
 10 
  
 Totalt 
  
 1 553 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Handeln med getter är betydligt mindre än handeln med får och lamm. Handeln mellan  
 EU-länder 
  utgör den största delen, och fler getter uppges i den interna exportstatistiken än i den interna importstatistiken, varför den förstnämnda används i följande ana- lys. 
  
 Tabell 2.38.  
 Gränsöverskridande transport av getter i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Getter 
  
 96 
  
 11 
  
 2 
  
 109 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Transportströmmarna av getter är en blek kopia av strömmarna för får med ett undantag – Storbritannien och framför allt Irland har inte någon stor roll alls. 
 Om statistiken från Eurostat för år 2000 kombineras ges föl- jande bild: Holland och Frankrike i Västeuropa samt Ungern och Slovakien i Östeuropa levererar getter. Mottagare österifrån är Italien och västerifrån Spanien, Italien och Grekland. Strömmarna av getter från öst är enligt statistiken cirka 11 000 djur, från Holland cirka 45 000 djur och från Frankrike något färre. Cirka 12 000 getter transporteras till Grekland från Storbritannien (cirka 2 000 djur) och Frankrike (cirka 10 000 djur). En del av dessa är enligt uppgift getter för mjölkproduktion. 
 För getter gäller samma förhållanden som för får och lamm. 
 140 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.5.5 
  
 Får och getter i Sverige 
  
 Antal får i Sverige 
 Enligt den senast tillgängliga statistiken i Lantbruksregistret från år 2000 var antalet vuxna får 198 268 djur, och antalet lamm var 233 666 stycken. Medelstorleken på de svenska fårbesättningarna var 24,7 får (exklusive lamm) per företag. 
 Export av får och lamm 
 Under år 2000, vilket är det senaste år där fullständig statistik finns tillgänglig, importerade Sverige 3 700 ton  
 får-, 
  lamm- och getkött, medan vi exporterade 100 ton av samma köttslag. Under 2000 importerades enligt statistiken inga levande får eller getter till Sverige, medan levande får och getter till ett värde av totalt 3 000 kronor exporterades. Detta är en kraftig minskning jämfört med 1995, när levande får och getter till ett värde av 214 000 kronor exporterades. 
 Hur många individer dessa siffror motsvarar framgår inte av jordbruksstatistiken. 1995 års siffra kan dock uppskattas motsvara maximalt runt 100 djur, medan siffran från 2000 motsvarar något eller några enstaka djur. 
 Under slutet av 2001 uppmärksammades i media att ett tyskt slakteri för första gången visat intresse av att köpa levande slakt- lamm i större skala från Sverige. Intresset från svenska lammprodu- center var stort, eftersom det tyska slakteriet erbjöd nästan dubbla priset per lamm jämfört med vad som betalades av svenska slakte- rier. 350 slaktlamm exporterades i november 2001 och ytterligare 350 i januari 2002. Transporterna gick från Kalmartrakten till Frankfurt am Main, och tog under den första resan minst 19 tim- mar, inklusive ilastning av djuren i Sverige. Dessa stora utlands- transporter är en ny företeelse i svensk lammproduktion. De svenska hårdare reglerna för antal får per yta i transportbilen tillämpades. 
 Införseln av levande får är obetydlig och understiger 10 djur per år. 
 141 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
 Slakt av får och getter i Sverige 
 År 2000 slaktades i Sverige 195 121 får och lamm. Siffran för 2001 var 192 321 får och lamm. Antalet getter är bara en bråkdel av detta; för 2001 registrerades 402 getter slaktade i hela landet. 
 De får och lamm som slaktades under 2001 slaktades till största delen vid Swedish Meats föreningsslakterier – 150 755 får och lamm slaktades av Swedish Meats, 28 186 vid privata slakterier och 13 380 vid KLS i Kalmar. Den geografiska utbredningen av  
 får-, 
  lamm- och getslakten i Sverige under 2001 framgår av följande tabell. 
  
 Tabell 2.39.  
 Slakt av  
 får-, 
  lamm- och get i Sverige under 2001 
  
 Slakteri ort/namn 
  
 Antal slaktade får/lamm 
  
 Antal slaktade getter 
  
 Swedish Meats Linköping 
  
 40 888 
  
 5 
  
 Swedish Meats Uppsala 
  
 16 418 
  
 0 
  
 Swedish Meats Bollnäs 
  
 996 
  
 83 
  
 Swedish Meats Visby 
  
 28 592 
  
 0 
  
 Swedish Meats Skara 
  
 30 325 
  
 5 
  
 Swedish Meats Kävlinge 
  
 26 302 
  
 0 
  
 Swedish Meats Östersund 
  
 2 932 
  
 20 
  
 Swedish Meats Skellefteå 
  
 4 384 
  
 95 
  
 KLS, Kalmar 
  
 13 380 
  
 0 
  
 Brålanda 
  
 3 373 
  
 59 
  
 Dalsjöfors 
  
 2 251 
  
 51 
  
 Delsbo 
  
 893 
  
 4 
  
 Gällersta 
  
 2 220 
  
 0 
  
 Skövde 
  
 3 757 
  
 0 
  
 Rålambsdals gårdsslakteri 
  
 2 013 
  
 0 
  
 Norrbottengårdens slakteri 
  
 956 
  
 0 
  
 Nässjö 
  
 1 249 
  
 0 
  
 Siljans chark, Rättvik 
  
 959 
  
 0 
  
 Wilcox vilthandel 
  
 3 200 
  
 0 
  
 Stigtomta slakteri 
  
 1 161 
  
 0 
  
 Doris kött 
  
 463 
  
 0 
  
 Ekokött Bohuslän 
  
 666 
  
 4 
  
 Totalt 
  
 187 378 
  
 326 
  
 Källa 
 : Kött- och charkbranschen. 
 142 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Några slakterier med  
 får-, 
  lamm- och getslakt i liten skala saknas i listan. 
 Transporter av får, lamm och getter i Sverige – påtalade problem 
 Generellt sett tillhör fåren en grupp djur där Sverige ser relativt få transportrelaterade problem. Exempelvis utgör Gotland ett fårrikt område, och där blir slakttransporterna aldrig längre än två timmar. 
 Vissa transporter av får kan dock bli mycket långa, även inom Sverige. Resor av slaktlamm från uppfödare på norra Öland till slakterier i Skåne finns beskrivna i tidningen Fårhälsonytt nr 1/2002, där restiden var 14 timmar. Detta är 6 timmar mer än vad som tillåts för djurtransporter av slaktdjur inom Sverige. Det är heller inte ovanligt att lammen lastas trångt under långa resor inom landet. 
 Kombinationen av lång transporttid och överlastade transport- fordon är det allvarligaste djurskyddsproblem som noteras vid transporter av får i Sverige. Ventilationsrelaterade transport- problem har däremot inte uppträtt på samma sätt här som längre söderut i Europa, främst på grund av Sveriges lägre utomhustempe- raturer. 
 De problem som fårägare och veterinärer uppmärksammat vid transporter inom landet handlar dels om för många djur i transporten jämfört med vad fordonet är godkänt för, dels om att djuren inte hålls könssorterade under transporten tills de blir slak- tade, att djuren inte slaktas samma dag som de kommer till slakteri och att djurgrupper inte hålls samman utan blandas med andra får/lamm, särskilt om djuren inte slaktas samma dag. De senare förhållandena ökar den stress som djuren upplever bara av transportsituationen i sig, och ju längre transporttiden är, desto mer uttalade blir de stressreaktioner som orsakas av ogynnsamma transportförhållanden. 
  
 2.6 
  
 Hästar 
  
 2.6.1 
  
 Inledning 
  
 Ett av de djurslag som bedöms fara mest illa vid transporter är hästar. Varje år transporteras 100  
 000-tals 
  hästar från olika länder till slakt, i första hand till södra Italien. Dessa slakthästtransporter 
 143 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 har kritiserats under lång tid. Upprörande vittnesmål och bilder visar en hantering som starkt avviker från vad olika  
 EU-direktiv 
  kräver. Som exempel kan nämnas filmen Some Lye Dying av Compassion in World Farming (CiWF) och bilder från gränssta- tionen Mejia på gränsen mellan Slovenien och Ungern. 
 Frivilligorganisationer som The Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (RSPCA), The International League for the Protection of Horses (ILPH) och Carey med flera har under många år påpekat missförhållandena vid slakthästtranspor- terna. Man anser också att transporterna i takt med publiciteten i allt större omfattning sker illegalt i det fördolda, och menar att detta riskerar att försämra situationen för de transporterade häs- tarna. 
 18 
  
 Hästar för slakt transporteras till Italien från andra  
 EU-länder, 
  men i ännu större utsträckning från länder i och bortom östra Europa. På grund av bland annat den stora efterfrågan de senaste åren har antalet hästar i länder relativt nära Italien minskat, vilket fått till följd att transporttidernas längd ökat. Länder som Polen, Serbien och Belgien uppges fungera som uppsamlingsländer. Motorn i denna handel är enbart priset på slakthäst. Inga bidrag finns. 
 Statistiken över verksamheten är mycket bristfällig och otill- räcklig, vilket gör att antalet hästar som sänds till slakt i Italien inte säkert går att fastslå. Kommissionen har vid flera tillfällen inspekte- rat gränsstationer, kontrollerat statistik och efterlevnaden av gäl- lande direktiv och påtalat stora brister. 
 Enligt flera frivilligorganisationer finns inslag av ekonomisk och annan brottslighet inom handeln med slakthästar. Häststölder där hästarna förmodas säljas till slakt förekommer i Italien och i länder i Italiens närhet. 
 Djurskyddsorganisationer för hästar 
 Av de frivilligorganisationer (NGO), som arbetar med djurskydd och djurrätt finns flera som agerar enbart för hästar. Den mest kända, the International League for The Protection of Horses (ILPH) i Storbritannien, är engagerad även i hur hästar transporte- ras. World Equine Organisation (WEO), bildad 1998, arbetar även den för hästar och insiktsfull hästhållning. Dessa, men även organi- 
  
 18  
 Källa: ILPH, föredrag Skara 2001. 
 144 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 sationer som Carey, Compassion in World Farming, VIVA, the Rex Foundation i Ungern, LAV i Italien, Club Gaia i Polen med flera, är engagerade i transporter av hästar, har doku- menterat dessa och agerat medialt för att fästa uppmärksamheten på den ofta skandalöst dåliga behandling som hästarna utsätts för. 
 I Sverige finns Svenska Hästars Värn (SHV) med systerorgani- sationer i flera länder, samt Riksföreningen Hästens Rätt (RHR). De båda organisationernas sätt att arbeta skiljer sig åt så till vida att Svenska Hästars Värn tar hand om, äger och omplacerar hästar som av olika skäl behöver nya hem, medan Riksföreningen Hästens Rätt arbetar genom att uppmärksamma olika myndigheter på missför- hållanden, som man fått vetskap om. Båda har engagerat sig i lång- väga transporter, liksom även Förbundet djurens rätt och Sveriges djurskyddsföreningars Riksförbund (SDR). 
  
 2.6.2 
  
 Antal hästar – levande och slaktade 
  
 Antal hästar i EU 
 Under tidigt  
 1900-tal 
  var hästen fortfarande nödvändig i jord- och skogsbruk och användes för förflyttning, då oftast som körhäst. Även försvaret höll hästar. 
 I Sverige nådde antalet hästar sitt maximum omkring 1920, då uppskattningsvis 705 000 hästar fanns i landet. Sedan  
 1950-talet 
  har hästen ersatts av traktorer, skogsmaskiner och andra maskiner och fordon. Försvaret avhästades under  
 1960-talet. 
 19 
  
 De hästar som försvann var ofta av tyngre typ för tunga arbetsmoment och körs- lor. I dag dominerar de lättare hästarna för sport och rekreation. Trots ett ökande intresse sedan  
 1960-talet 
  är dock fortfarande hästpopulationen mindre än hälften av vad den var på  
 1920-talet 
  i Sverige. 
 Utvecklingen har varit densamma i andra länder i EU. Även i östra Europa försvinner nu tyngre hästar snabbt. I vissa länder påverkar efterfrågan av slakthäst utvecklingen, och många hästraser riskerar att försvinna för gott. Inom EU beräknas antalet hästar uppgå till cirka 4,4 miljoner 
 20 
 , men någon säker siffra finns inte, eftersom inget registreringstvång råder för äldre hästar. Antalet hästar inom lantbruk med över 2 hektar åker i EU finns dock 
  
 19 
  
 Källa: Hästpolitiska utredningen SOU 2000:109. 
  
 20 
  
 Källa: Rapport EU Equus 2001. 
  
 145 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 angivna i FAO:s statistik, och dessa uppgår till cirka 2,2 miljoner hästar. 
 Allt fler hästar ägs i dag av människor utan anknytning till jord- bruksföretag. Det gäller ponnyer och hästar för tävling och rekrea- tion, travhästar för tävling samt hästar på ridskolor och sommar- läger. I samband med konferensen EU Equus 2001 i Skara under det svenska ordförandeskapet i EU, diskuterades hästen utifrån olika perspektiv. En beräkning av antalet presenterades enligt nedan. 
  
 Tabell 2.40.  
 Antal hästar, invånare och hästar per invånare inom EU år 2000 
  
 Land 
  
 Totalt antal 
  
 Antal invånare 
  
 Hästar per 1000 invånare 
  
 hästar 
  
 Österrike 
  
 81 864 
  
 8 200 000 
  
 10 
  
 Belgien 
  
 200–250 
  000 
  
 10 200 000 
  
 22 
  
 Danmark 
  
 150 000 
  
 5 300 000 
  
 28,3 
  
 Finland 
  
 57 400 
  
 5 200 000 
  
 11,0 
  
 Frankrike 
  
 452 000 
  
 59 100 000 
  
 7,65 
  
 Tyskland 
  
 1 000 000 
  
 82 200 000 
  
 12,2 
  
 Grekland 
  
 35 000 
  
 10 600 000 
  
 3,3 
  
 Irland 
  
 60 000 
  
 3 700 000 
  
 16,2 
  
 Italien 
  
 323 000 
  
 57 300 000 
  
 5,6 
  
 Luxemburg 
 2 
  
 i.u. 
  
 431 000 
  
 i.u. 
  
 Holland 
  
 400 000 
  
 15 800 000 
  
 25,3 
  
 Portugal 
  
 27 000 
  
 9 900 000 
  
 2,5 
  
 Spanien 
  
 350 000 
  
 39 600 000 
  
 8,8 
  
 Sverige 
 1 
  
 250 000 
  
 8 900 000 
  
 28,1 
  
 Storbritannien 
 3 
  
 965 000 
  
 58 800 000 
  
 16,4 
  
 Totalt 
  
 4 376 264 
  
 375 231 000 
  
 11,7 
  
 1 
  
 COPA-uppgifter 
  
  saknas, varför uppgifter från FAO har använts istället (Statistik Sverige 2000). 
  
 2 
  
 Separata uppgifter för Luxemburg från FAO är inte tillgängliga. 
  
 3 
  
 Grundar sig på British Equestrian Trade Association, National Equestrian Survey, 1999. 
  
 Källa 
 : The Horse Industry in the European Union, Final Report EU Equus 2001, Skara and Solvalla, Sweden. 
 I rapporten anförs att antalet hästar i EU troligen är fler, men att tillförlitlig statistik saknas för en säkrare bedömning. 
 146 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 I en undersökning under år 2000 som Statistiska Centralbyrån, SCB, låtit göra på uppdrag av Jordbruksverket, uppskattas antalet hästar i Sverige till cirka 300 000. 
 21  
 Undersökningen har gjorts genom att uppgifter inhämtats från landets länsveterinärer och i vissa fall genom kontakt med kommuner. Om motsvarande diffe- rens finns även i andra länders statistik torde hästpopulationen i EU vara över 5 miljoner hästar. 
 Antal hästar utanför EU 
 För länder utanför EU är uppskattningen av antal hästar än mer osäker. Statistik finns enbart över antalet hästar i jordbruksföretag med mer än 2 hektar åker. 
  
 Tabell 2.41.  
 Hästar i tusental i Östeuropa, år 1999 
  
 Land 
  
 Antal hästar i tusental 
  
 Bulgarien 
  
 126 
  
 Estland 
  
 4 
  
 Serbien 
  
 76 
  
 Lettland 
  
 23 
  
 Litauen 
  
 75 
  
 Moldavien 
  
 68 
  
 Polen 
  
 567 
  
 Rumänien 
  
 839 
  
 Ryssland 
  
 2 000 
  
 Slovakien 
  
 10 
  
 Tjeckien 
  
 20 
  
 Ukraina 
  
 721 
  
 Ungern 
  
 74 
  
 Vitryssland 
  
 233 
  
 Källa 
 : Jordbruksstatistisk årsbok 2001. 
 Uppfödning av häst för slakt finns i vissa länder, till exempel Island och Polen. I takt med att tillgången på hästar minskar i de länder i östra Europa som är stora exportörer av slakthäst till Italien, sänds allt yngre hästar till slakt. 
 22 
  
 21 
  
 Källa: SCB. 
  
 22 
  
 Källa: ILPH. 
  
 147 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Som exempel kan nämnas att Polens hästpopulation uppges ha halverats de senaste fem åren från 1 till ½ miljon hästar. Även i län- der som Turkiet, Serbien, Slovakien, Bulgarien och Rumänien har antalet hästar minskat betydligt. 
 23  
 Det är de tyngre hästarna – lant- brukets arbetshästar – som först försvinner, och just den typen av hästar är efterfrågade för slakt. 
 Antal slaktade hästar 
 Enligt FAO slaktades cirka 400 000 hästar år 2000. Av dessa slaktar Italien cirka 58 procent, cirka 232 000 hästar. 
  
 Tabell 2.42.  
 Slakt av hästar i tusental, år 2000 
  
 Land 
  
 Slaktade hästar i tusental 
  
 Italien 
  
 232 
  
 Frankrike 
  
 39 
  
 Spanien 
  
 35 
  
 England 
  
 20 
  
 Belgien 
  
 19 
  
 Tyskland 
  
 16 
  
 Grekland 
  
 15 
  
 Sverige 
  
 7 
  
 Övriga 
  
 17 
  
 Totalt 
  
 400 
  
 Källa 
 : FAO 2000. 
 I de flesta länder i EU konsumeras av tradition mycket lite hästkött 
 – mindre än 0,5 kg/person och år. Uppfödning av häst till slakt är också mycket liten i EU. Hästen ses inte som ett köttdjur, inga bidrag finns för uppfödning till köttkonsumtion och de flesta häs- tar till slakt har levt ett liv som tävlingshästar inom trav- eller galoppsporten, varit sporthästar eller i allt färre fall arbetshästar inom lantbruket. 
 Efterfrågan på hästkött har ökat de senaste åren i takt med BSE- krisen och kopplingen till  
 Creutzfeldt–Jacobs 
  sjukdom hos människor, och därmed oron för att äta nötkött. Framför allt i län- der som av tradition tidigare konsumerat hästkött – Italien, 
  
 23  
 Källa: ILPH. 
 148 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Frankrike och i viss mån Beneluxländerna – är ökningen riktigt stor. 
 Även mul- och klövsjukan i Storbritannien under år 2001, och den därmed minskade tillgången på får- och nötkött, har påverkat efterfrågan på hästkött. Enligt vissa uppgifter har konsumtionen ökat med cirka 40 procent i Frankrike och Belgien de senast åren, och enligt andra källor med cirka 50 procent. BBC har till och med rapporterat om en ökning av hästköttskonsumtionen med 240 pro- cent i Belgien. 
 24  
 Belgien är också en stor exportör av hästkött, såväl internt inom EU som externt. 
 Under kriget på Balkan, när inget nötkött exporterades till Serbien av politiska skäl, övergick man där till att konsumera häst – såväl som biff som i charkvaror. Efter kriget har Serbien blivit en allt viktigare aktör som exportör av levande hästar till EU. 
 Serbiens import kommer nu, liksom under kriget, från länder norr och öster om Balkan, ofta mycket långväga ifrån, till exempel Mongoliet och Uzbekistan. Hästarna transporteras under många dygn, ofta i mycket undermåliga transporter. Hästarna förs sedan till marknader i Serbien för vidare transport till slakterier i Italien. 
 Totalt konsumerades 168 000 ton hästkött i EU under 1998. 
 25  
 Om man beräknar en levandevikt av 500 kg per häst och ett slakt- utbyte på 50 procent per häst motsvarar 168 000 ton hästkött cirka 672 000 hästar. Samma år uppges en slakt i EU av cirka 400 000 slaktade hästar. 
 26  
 Beräkningen tyder alltså på att slaktsiff- ran för antal hästar till slakt i EU är för liten. 
 Handel med fryst och kylt/färskt hästkött förekommer, och flera länder i EU såväl importerar som exporterar hästkött. Av sta- tistiken kan dock inte utläsas om importen/exporten är intern eller extern. Belgien är det land i världen som exporterar mest hästkött av alla. 
 27 
  
 2.6.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av hästar 
  
 Översiktligt 
 I Eurostat delas hästar in i tre kategorier: renrasiga avelsdjur, hästar för slakt och andra hästar. Den första kategorin redovisar minst 
  
 24 
  
 Källa: Carroll, Johnson, föredrag under symposiet Equus 2001, juni 2001 i Skara. 
  
 25 
  
 Källa: EU Equus 2000. 
  
 26 
  
 Källa: FAO. 
  
 27 
  
 Källa: MHR Viandes. 
  
 149 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 antal hästar, medan den andra kategorin – hästar för slakt – är den i särklass största. 
  
 Tabell 2.43.  
 Gränsöverskridande transporter av hästar, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Hästar 
  
 78 
  
 136 
  
 14 
  
 228 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Frivilligorganisationer som RSPCA, ILPH, Carey med flera anser att statistiken över den totala importen av hästar är helt missvisande och endast visar cirka hälften av det antal som före- kommer. Detta gäller såväl för import från östra Europa som för intern import, främst till Belgien och Italien. 
 28 
  
 Utredningen kan konstatera att statistiken på flera punkter är mycket bristfällig. Detta påtalas förutom av flera frivilligorganisa- tioner, även av kommissionen samt Kontoret för kontroll av vete- rinär- och livsmedelsfrågor, FVO, 
 29  
 vilket är EU:s tillsynsmyndig- het. Som exempel kan nämnas att siffror mellan totalt antal expor- terade och totalt antal importerade hästar inom EU inte stämmer, vare sig sammanlagt eller mellan länder. 
 Som nämnts ovan redovisas hästar i Eurostat indelade i tre olika kategorier. Vid en analys kan dock konstateras att siffrorna län- derna emellan i vissa fall stämmer bättre om de två sista katego- rierna – hästar för slakt och andra hästar – slås samman. 
 Stora och/eller långväga transportströmmar av hästar 
 Många hästar transporteras från Baltikum och Polen via Tjeckien, Slovakien, Ungern och Slovenien till Italien, men det kommer även hästar till Italien från Serbien och Grekland via hamnen i Bari. Vid den polska gränsen mot Tjeckien samlas många hästar i Zebrydowice. De gränskontrollstationer vid italienska gränsen där många hästar passerar är Cobb och  
 Davis; 
  den vägen transporteras cirka 150 000 hästar per år. 
  
 28 
  
 Källa: frivilligorganisationer. 
  
 29 
  
 Food and Veterinary Office. 
  
 150 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Från Polen transporteras hästar även via gränsstationen Frankfurt an der Oder. Enligt uppgift från frivilligorganisationer transporteras de vidare till bland annat Belgien och Frankrike. 
 Ett problem vid inspektion är att hästarna transiteras från den polska gränsen genom länderna mot Italien. Det betyder att transportbilarna är plomberade. Utfodring och vattning kan endast ske genom hål i bilens sidor och inspektionen genom att titta i desamma. Vid en trafikolycka med en transportbil i Slovenien i juni 1999 orsakade detta problem och lidande för hästar i det för- olyckade fordonet. Vid olyckan skadades fyra hästar allvarligt med benbrott. Det tog sex timmar innan en officiell veterinär gav till- stånd att bryta plomberingen, så att hästarna kunde avlivas. 
 Även antalet transporter från Danmark ökar. Dessa sker såväl till Belgien som till Italien, och hästarna kommer från hela Norden, främst från Danmark och Sverige. Transport av hästar till södra Italien från Danmark på över 2 dygn har dokumenterats med utmattade hästar som inte fick vatten eller foder på hela vägen. 
 30 
  
 Hästar kommer också sjövägen från Argentina och Island. Efter- som tillgången på hästar sjunker i de traditionella exportländerna samtidigt som efterfrågan på hästkött ökar, har priset på slakthäst stigit, och slakterier i Italien söker nya handelspartner i exportande länder. Transporttiderna för hästarna blir därmed allt längre. Enbart pris och efterfrågan styr handeln. 
 Transporströmmar av hästar till vissa medlemsstater år 2000: 
  
 Till Italien 
  
 Antal hästar 
  
 från Polen 
  
 45 000 hästar 
  
 från Rumänien 
  
 34 000 hästar 
  
 från Frankrike 
  
 17 000 hästar 
  
 från Ungern 
  
 10 000 hästar 
  
 från Litauen 
  
 8 000 hästar 
  
 från Serbien 
  
 7 000 hästar 
  
 från Spanien 
  
 6 000 hästar 
  
 från Bosnien 
  
 4 000 hästar 
  
 från Österrike 
  
 3 000 hästar 
  
 från Vitryssland 
  
 2 500 hästar 
  
 från Holland 
  
 2 000 hästar 
  
 från Kroatien 
  
 2 000 hästar 
  
 30  
 Källa: TV Danmark år 2002 
  
 151 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 från Slovenien 
  
 1 000 hästar 
  
 från Argentina 
  
 700 hästar 
  
 från Belgien 
  
 700 hästar 
  
 Till Frankrike 
  
 Antal hästar 
  
 från Spanien 
  
 8 000 hästar 
  
 från Polen 
  
 5 000 hästar 
  
 från Belgien 
  
 3 000 hästar 
  
 från Belgien 
  
 3 000 hästar 
  
 från Holland 
  
 2 000 hästar 
  
 från Tyskland 
  
 1 500 hästar 
  
 Till Belgien 
  
 Antal hästar 
  
 från Holland 
  
 9 000 hästar 
  
 från Danmark 
  
 4 000 hästar 
  
 från Tyskland 
  
 3 000 hästar 
  
 från Frankrike 
  
 1 000 hästar 
  
 från Litauen 
  
 700 hästar 
  
 från Argentina 
  
 200 hästar 
  
 Till Grekland 
  
 Antal hästar 
  
 från Bulgarien 
  
 250 hästar 
  
 Till Tyskland 
  
 Antal hästar 
  
 från Polen 
  
 1 500 hästar 
  
 från övriga Östeuropa 
  
 2 000 hästar 
  
 2.6.4 
  
 Handel mellan länder av hästar 
  
 Om de tre kategorierna för häst i Eurostat räknas samman redo- visas en total transport över gränser av cirka 228 000 hästar för år 2000. 
 31  
 Antalet hästar för avel den minsta gruppen med cirka 15 000 hästar; hästar för slakt är den största gruppen. 
 Italien är den i särklass största importören och stod år 2000 för 64 procent av antalet internt importerade hästar för slakt och för 94 procent av antalet hästar importerade för slakt från tredje land. 
  
 31  
 Källa: Eurostat 2000. 
 152 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.44.  
 Total import av häst i tusental till vissa länder i EU, år 2000 
  
 Importland 
  
 Hästar i tusental 
  
 Italien 
  
 144 
  
 Frankrike 
  
 20 
  
 Storbritannien 
  
 19 
  
 Belgien 
  
 17 
  
 Irland 
  
 5 
  
 Tyskland 
  
 4 
  
 Spanien 
  
 3 
  
 Holland 
  
 2 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Enligt uppgift till utredningen passerade cirka 165 000 hästar gränsstationen Cobb vid italienska gränsen mot Slovenien år 2000. Om den siffran är riktig betyder det att minst 35 procent av det verkliga antalet hästar till Italien inte redovisas i Eurostat. I kommissionens rapport 809 från år 2000 anges att cirka 140 000 hästar importeras årligen till EU för slakt från Östeuropa sedan början av  
 1990-talet. 
  I Eurostat redovisas cirka 116 000 hästar från Östeuropa till Italien år 2000. 
 Transporten av slakthäst mellan  
 EU-länder 
  ökar. 
 32  
 Eftersom kontroller av transporter mellan länder inom EU är så gott som obefintliga är statistiken dock mycket ofullständig. 
 Historiskt sett har traditionella exportländer av hästar till Italien varit Polen, Ungern och Rumänien. Under  
 1990-talet 
  har dock detta förändrats och hästpopulationerna i dessa länder minskar. Som exempel uppges Polens hästpopulation ha halverats de sista fem åren. 
 33  
 Även i länder som Turkiet, Serbien, Slovakien, Bulgarien och Rumänien har antalet hästar minskat betydligt. 
 34  
 Skä- len är dels politiska förändringar i länderna, dels avhästning av landsbygden och att efterfrågan på slakthäst ökat. 
 För närvarande är de största externa exportländerna av hästar för slakt Polen, Rumänien, Ungern, Serbien/Montenegro och Litauen. Dessa fem länder stod under år 2000 för cirka 91 procent av antalet 
  
 32 
  
 Källa: ILPH. 
  
 33 
  
 Källa: Dead on arrival, the transport of live horses in Europe, utgiven av RSPCA och ILPH. 
  
 34 
  
 Källa: ILPH. 
  
 153 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 hästar importerade från tredje land. Motsvarande siffra för år 1998 är cirka 95 procent. 
 35 
  
 Under 1990 importerades enligt Eurostat över 110 000 hästar från Polen till EU. Siffran har sedan stadigt minskat till cirka 89 000 år 1998 och cirka 52 000 år 2000. Litauen har under samma period ökat exporten från cirka 5 700 hästar till över 9 000 hästar. 
 36  
 Som tidigare påpekats anses dock att dessa siffror är för låga. 
 37  
 De visar dock en trend som väl stämmer överens med uppgifter att Polens hästpopulation minskar och att hästar tas i allt större utsträckning från områden på längre avstånd från Italien. 
  
 Tabell 2.45.  
 Extern import av hästar alla kategorier till EU från tredje land år 1998 respektive 2000, avrundat till tusental 
  
 Exporterande land 
  
 År 
  
 1998 
  
 2000 
  
 Litauen 
  
 6 000 
  
 9 000 
  
 Polen 
  
 92 000 
  
 52 000 
  
 Ungern 
  
 8 000 
  
 10 000 
  
 Rumänien 
  
 21 000 
  
 35 000 
  
 Serbien/Montenegro 
  
 12 000 
  
 7 000 
  
 Bosnien 
  
 - 
  
 4 000 
  
 Övriga 
  
 16 000 
  
 19 000 
  
 Totalt 
  
 155 000 
  
 136 000 
  
 Källa 
 : Eurostat 1998, 2000 
 Länder som Serbien, Vitryssland och Litauen ökar exporten av hästar till EU. Det är också känt att många hästar transporteras från betydligt mer avlägsna länder som Kazakhstan, Tadzjikistan, Uzbekistan, Ryssland och Mongoliet under mycket svåra förhål- landen. 
 38  
 Problematiken med smittsamma sjukdomar som kan före- komma tas upp i ett särskilt avsnitt i betänkandet. 
  
 35 
  
 Källa: Eurostat 1998 respektive 2000. 
  
 36 
  
 Källa: Eurostat respektive år. 
  
 37 
  
 Källa: ILPH. 
  
 38 
  
 Källa: ILPH. 
  
 154 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.6.5 
  
 Hästar i Sverige 
  
 Intresset för hästar ökar i Sverige. Ridning är en folksport; under 1999 genomförde cirka 185 000 människor cirka 8 miljoner rid- timmar vid landets cirka 520 ridskolor. Av utövarna av ridsport är 85 procent kvinnor. Även travsporten är stort i Sverige med 31 permanenta banor och cirka 400 professionella travtränare. 
 39 
  
 Under det svenska ordförandeskapet i EU första halvåret 2001 hölls en stor konferens om hästar i Skara under några dagar i juni, med föreläsare och deltagare från EU:s medlemsstater och ansökarländer. Konferensen EU Equus 2001 tog även upp transporter av hästar, vilket var något som uppmärksammats i Sverige under den våren. Under mötet överlämnades protestlistor mot slakthästtransporter till dåvarande jordbruksminister Hunt. (Konferensen finns dokumenterad i rapporten The Horse Industry in the European Union, Final Report EU Equus 2001, Skara and Solvalla, Sweden.) 
 Antal hästar i Sverige 
 Sverige är ett av EU:s hästtätaste länder med cirka 28 hästar per 1 000 invånare. 
 40  
 Beräkningen utgår från en hästpopulation på 250 000 hästar, vilket är en siffra som SCB vid närmare beräkning finner vara för låg. En exakt siffra kan i dagsläget inte anges, men de 159 000 hästar som var försäkrade i april år 2000 kan utgöra ett säkert minimiantal. 
 I den rapport som tagits fram på uppdrag av Jordbruksverket under år 2000 anges att 285 000 +/- 20 000 hästar torde vara en säker siffra. 
 41 
  
 I vidare utvärderingar av rapporten bedömer SCB och Jord- bruksverket att siffran är i underkant och uppger att hästpopula- tionen snarare är cirka 300 000 djur, geografiskt fördelade enligt nedanstående tabell. 
 42 
  
 39 
  
 Källa: Hästpolitiska utredningen SOU 2000:109. 
  
 40 
  
 Källa: Final report, EU Equus 2001. 
  
 41 
  
 Källa: Möjligheter att uppskatta hästpopulationens storlek och struktur, Oconnell, SCB 2000. 
  
 42 
  
 Källa: SCB. 
  
 155 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.46 
 . Uppskattning av antal hästar i Sverige 
  
 Landsdel 
  
 Ingående län/område 
  
 Uppskattat 
  
 antal hästar 
  
 Södra 
  
 Blekinge,Skåne,Halland, Småland,Gotland 
  
 120 000 
  
 Sverige 
  
 Mellersta 
  
 Östergötland, Västra Götaland, Stockholm, Uppsala, 
  
 150 000 
  
 Sverige 
  
 Södermanland, Värmland, Örebro, Västmanland, Dalarna 
  
 Norrland 
  
 Övriga län 
  
 30 000 
  
 Totalt 
  
 ca 300 000 
  
 Källa 
 : SCB 
  
 Uppgifterna har SCB i huvudsak inhämtat genom kontakter med landets länsveterinärer. I vissa fall har dessa hänvisat vidare till andra i sin tur. För ett län erhölls uppgifterna i stället genom kon- takt med samtliga kommuner. 
 Hästars medellivslängd 
 I en doktorsavhandling av Rowe, Bridges Pre- diction of Performance in Swedish Horses, SLU Uppsala år 2001, diskuteras medellivslängden hos hästar. Avhandlingen utgår från undersökningar av totalt 8 399 hästar. Av dessa var 204 kallblod och resten var stamboksförda svenska halvblodshästar. 344 av dessa, liksom de 204 kallbloden, var uttagna som remonter och var födda mellan 1970 och 1975. 481 var ston som fölat för första gången 1971 och resten – 7 370 hästar – hade deltagit som  
 4-åringar 
  i kvalitetstester. Resultatet visar att valackerna i genomsnitt blev cirka 14,5 år och stona cirka 18,5 år. 
 Det är av detta material svårt att dra några generella slutsatser. Här saknas helt travhästar, hästar som inte stamboksförs, ponnyer och hästar av andra raser. De svenska halvblod som finns med är dessutom en selekterad skara bestående av remonter (arméns ung- hästar),  
 4-åringar 
  som visas på kvalitetsbedömningar och avelsston. 
 Slutsatsen för Djurtransportutredningens del är att en medelålder på 15 år kan användas i beräkningen av antalet hästar som dör varje år. Dock kan noteras att hästar till slakt kan vara unga och friska – enbart priset avgör. 
 156 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Statistik över slakt och export av hästar 
 I dag uppger 17 av de 26 stora slakterierna att man tar emot häst för slakt. Av de cirka 40 småskaliga slakterierna slaktar ett tiotal hästar då och då. Självdöda hästar eller hästar som avlivas på annat ställe än på slakterier skall gå till destruktion. Den största anlägg- ningen för detta finns i Stenstorp och drivs av Konvex AB. 
 Nedanstående tabell visar avräkningspriset för häst till slakteri, antalet slaktade hästar och antalet destruerade hästar. Statistik för antal destruerade hästar finns dock inte att tillgå före 1995. 
  
 Tabell 2.47.  
 Avräkningspris kr/kg kött och antal slaktade respek- tive destruerade hästar år 1989 – 2001 
  
 År 
  
 Avräkningspris kr/kg hästkött 
  
 Antal slaktade hästar 
  
 Antal destruerade hästar 
  
 1989 
  
 13,53 
  
 7 577 
  
 i.u. 
  
 1990 
  
 13,44 
  
 7 417 
  
 i.u. 
  
 1991 
  
 11,91 
  
 7 706 
  
 i.u. 
  
 1992 
  
 10,43 
  
 8 688 
  
 i.u. 
  
 1993 
  
 6,41 
  
 8 487 
  
 i.u. 
  
 1994 
  
 7,33 
  
 8 873 
  
 i.u. 
  
 1995 
  
 6,07 
  
 7 746 
  
 1 689 
  
 1996 
  
 5,76 
  
 6 841 
  
 2 123 
  
 1997 
  
 6,49 
  
 6 707 
  
 2 650 
  
 1998 
  
 7,16 
  
 6 333 
  
 2 434 
  
 1999 
  
 7,43 
  
 6 052 
  
 2 658 
  
 2000 
  
 7,02 
  
 5 447 
  
 3 144 
  
 2001 
  
 6,75 
  
 5 258 
  
 4 657 
  
 Källa 
  
 : Slakterier och Konvex AB.  
 i.u. = ingen uppgift. 
 Avräkningspriset varierar över tiden och angivelserna får ses som ett cirkavärde. Något marknadsstöd för hästkött finns inte. Stati- stiken visar att avräkningspriset är lågt och har sjunkit över tiden. Om man räknar med att cirka 50 procent av en levande häst blir kött ger det ett kilopris för levande häst på under 3,50 kronor i dagsläget. 
 Antalet hästar till slakt sjunker. Att antalet som destruerats där- emot ökar kan tolkas som att allt fler väljer så kallad trotjänaravliv- ning, det vill säga slakt hemmavid i den välkända miljön, vilket innebär att hästen inte kan bli livsmedel. Det kan också bero på att  
 MRL-värden 
  (Maximum Residue Limit) saknas för många veteri- 
 157 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 nära läkemedel, vilket gör att hästar som tidigare gick till livsmedel nu måste kasseras. Utan  
 MRL-värde 
  finns ingen karenstid för medlet, och om hästen fått ett sådant kan den aldrig användas som livsmedel. Vissa preparat som används ofta, till exempel vissa anti- inflammatoriska medel, saknar i dag  
 MRL-värde. 
 43 
  
 En del hästar blir säkert begravda hemmavid i stället för att sän- das till slakt eller destruktion. Skälen kan vara ekonomiska eller känslomässiga. För att göra detta krävs tillstånd av länsveterinär på respektive länsstyrelse, och undersökningar visar att 575 sådana till- stånd lämnades under år 2001. För år 2000 var siffran 287, för- delade länsvis enligt nedan. 
  
 Tabell 2.48 
 . Hästar nedgrävda med dispens per län, år  
 2000–2001 
  
 Antal nedgrävda hästar 
  
 Län 
  
 År 2000 
  
 År 2001 
  
 Skåne 
  
 26 
  
 45 
  
 Blekinge 
  
 4 
  
 0 
  
 Halland 
  
 1 
  
 16 
  
 Västra Götaland 
  
 27 
  
 56 
  
 Kronoberg 
  
 2 
  
 11 
  
 Kalmar 
  
 8 
  
 29 
  
 Jönköping 
  
 6 
  
 21 
  
 Östergötland 
  
 10 
  
 20 
  
 Södermanland 
  
 11 
  
 21 
  
 Gotland 
  
 23 
  
 33 
  
 Stockholm 
  
 5 
  
 11 
  
 Uppsala 
  
 1 
  
 2 
  
 Örebro 
  
 10 
  
 64 
  
 Västmanland 
  
 0 
  
 33 
  
 Dalarna 
  
 7 
  
 8 
  
 Värmland 
 1 
  
 0 
  
 3 
  
 Gävleborg 
  
 75 
  
 82 
  
 Jämtland 
  
 21 
  
 30 
  
 Västernorrland 
  
 23 
  
 38 
  
 Västerbotten 
  
 11 
  
 29 
  
 Norrbotten 
  
 16 
  
 23 
  
 Totalt 
  
 287 
  
 575 
  
 1  
 Vissa kommuner ger själva tillstånd.  
 Källa 
 : Länsveterinärer på resp. länsstyrelse. 
  
 43  
 Se bilaga 6. 
 158 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Det är intressant att konstatera att antalet hästar som grävs ner med dispens fördubblats mellan år 2000 och 2001. Skälet sägs vara ökad kännedom om att det är tillåtet, och att hästägare och myn- digheter så gott som alltid hittar en lämplig plats som man kan enas om. 
 Hur många hästar som grävs ned utan tillstånd är däremot mycket svårt att uppskatta. Landets länsveterinärer uppger vid för- frågan att antalet är mycket litet. För vissa kommuner i Värmland, till exempel Sunne, räcker ett godkännande från kommunens miljö- och hälsoskyddsnämnd för nedgrävning. Vissa tippar i landet tar även emot hästkadaver. 
 Ett antal hästar exporteras ur landet varje år. Det är hästar av hög kvalitet för sport. Även travhästar exporteras, varav en del till län- der i södra Europa där åldersgränsen för att få starta i travlopp inte är lika låg som i Sverige. 
  
 Tabell 2.49 
 . Totalt exporterade hästar från Sverige enligt utfärdade  
 Animo-meddelanden 
  under åren 1998 – 2001 
  
 År 
  
 Destination 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Till andra MS 
  
 1 364 
  
 2 080 
  
 1 887 
  
 2 735 
  
 Till tredje land 
  
 166 
  
 773 
  
 1 099 
  
 1 420 
  
 Totalt 
  
 1 530 
  
 2 853 
  
 2 986 
  
 4 155 
  
 Källa 
 : Statens Jordbruksverk. 
 Den stora ökningen av hästar exporterade till tredje land beror främst på en växande export till Norge. Den var 550 hästar år 1999, 915 hästar år 2000 och 1 270 hästar år 2001. 
 Antalet totalt importerade hästar till Sverige överstiger antalet totalt exporterade hästar. 
 159 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.50 
 . Totalt importerade hästar till Sverige enligt Animo- meddelanden under åren 1998 – 2001 
  
 År 
  
 Destination 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Från andra MS 
  
 3 081 
  
 3 054 
  
 2 903 
  
 1 861 
  
 Från tredje land 
  
 270 
  
 1 628 
  
 2 161 
  
 2 577 
  
 Totalt 
  
 3 351 
  
 4 682 
  
 5 064 
  
 4 438 
  
 Källa 
 : Statens Jordbruksverk. 
 Även importen från tredje land domineras av Norge, som år 1999 sände 1 331 hästar till Sverige. År 2000 var siffran 1 851 hästar. I vissa fall transiteras hästar från Norge genom Sverige på väg till Danmark. 
 Hur många hästar slaktas per år och var? 
 Med en population på cirka 300 000 hästar i Sverige, och en beräk- nad medellivslängd på 15 år, borde cirka 20 000 hästar försvinna ur livet per år. Svenska Travsportens Centralförbund (STC) uppger att cirka 5 000 travhästar avregistreras per år. Vad som händer med dessa är inte känt, men troligen slaktas ungefär detta antal travhäs- tar per år. 
  
 Tabell 2.51 
 . Beräkning av antal slaktade, antal destruerade, antal nedgrävda och antal uförda/exporterade hästar i Sverige år 1999 – 2001 
  
 År 
  
 Antal hästar 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Slakt 
  
 6 333 
  
 6 052 
  
 5 447 
  
 5 258 
  
 Destruktion 
  
 2 434 
  
 2 658 
  
 3 144 
  
 4 657 
  
 Nedgrävda 
  
 i.u. 
  
 i.u. 
  
 287 
  
 575 
  
 Utförsel/export 
  
 1 530 
  
 2 853 
  
 2 986 
  
 4 155 
  
 Totalt 
  
 - 
  
 - 
  
 11 864 
  
 14 645 
  
 Om det enligt antagandet borde ha avlidit cirka 20 000 hästar detta år betyder detta att 8 136 hästar försvann ur statistiken år 2000, och deras öde är okänt. För år 2001 ger liknande beräkning ett 
 160 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 underskott på 5 355 hästar. Det kan inte uteslutas att en del av de hästar som finns uppförda under utförda/exporterade är hästar som sänds till slakt direkt till slakterier eller via handlare i andra länder. År 2001 sänds 825 av de exporterade hästarna till Danmark, 513 till Tyskland och 187 till Holland. Siffran för antalet totalt exporterade hästar ökar och är nästan tre gånger högre år 2001 än 1998. 
 Det måste framhållas att det inte finns någon redovisning eller undersökning som visar åldersfördelningen bland dagens hästar. Det skulle kunna vara så att en stor andel av hästpopulationen är yngre hästar och att antagandet att 20 000 hästar dör varje år därför är felaktigt. Siffran är alltså osäker. Å andra sidan är de hästar som går till slakt nödvändigtvis inte gamla, utan de är billiga. 
 Det har spekulerats om att hästar försvinner ur landet för slakt till länder där priset på slakthäst är högre än i Sverige. I februari kunde dansk tv visa att en stor hästhandlare i Danmark sålde hästar till en italiensk transportör, som hämtade hästarna på Jylland. Danska Hesters Vaern kunde dokumentera en transport som, trots en godkänd färdplan innehållande vila efter stipulerad tid, körde hästarna över 48 timmar direkt till ett italienskt slakteri i södra Italien. 
 På den transporten visades exempel på samma djurplågeri som på transporter från Östeuropa, med total brist på vatten och foder till hästarna, ingen vila mer än vad chauffören behövde och hästar som utmattade gav upp och kollapsade i transporten. Enligt uppgift innehöll transporten 24 hästar, och det var den elfte kända transporten av samma slag under år 2001. Inslaget har mött starka reaktioner i Danmark. 
 Från en säker källa har utredningen vetskap om två andra danska hästhandlare som exporterar slakthäst så gott som varje vecka, i dessa fall till Belgien. I Danmark betalar en hästhandlare 10 kronor per kg levandevikt för slakthäst. I Belgien är priset det dubbla. 
 44 
  
 Utbytet av hästar mellan Danmark och Sverige är stort. Många hästar för ridskolor och ridlägerverksamhet kommer från Danmark, och kontakterna mellan svenska och danska hästhandlare är väl etablerade. Man byter hästar, vilket innebär att hästar som inte passar för eller klarar behoven i Sverige byts mot bättre danska hästar. 
 Danska hästhandlare säljer slakthäst till Belgien och Italien. 
 45  
 Det finns därför goda skäl att anta att hästar från Sverige kan finnas på 
  
 44 
  
 Källa: Muntliga uppgifter, kontakter. 
  
 45 
  
 Källa: Danska djurskyddsorganisationer och dansk TV. 
  
 161 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 slakttransporterna till såväl Belgien som Italien. Danska häst- handlare köper även hästar direkt i Sverige för slakt. Direkta transporter från Sverige till Belgien och Italien med slakthästar har dock inte kunnat dokumenteras. 
 Viss extern export av hästar till Polen förekommer. 
 Såväl STC som Svenska Ridsportförbundet har uppmärksammat problemet med transporter av slakthästar till andra länder. STC tar upp problemet i rapporten Alternativ användning av travhästar (2002). I rapporten föreslås att travhästar skall omskolas efter avslutad karriär på landets travbanor. Syftet är att ge travhästen ett värde efter karriärens slut; därmed minskar risken för att travhästar sänds till slakt i andra länder. I Svenska Ridsportförbundets rapport Ridskolehästen i fokus (2002) kartläggs varifrån ridskolor köper sina hästar och vad som händer med dem den dag de inte längre passar som ridskolehästar. 
 Import av hästkött 
 Det importeras såväl färskt/kylt som fruset hästkött till Sverige – under år 2000 totalt cirka 920 ton. Det mesta, 590 ton, importera- des från Belgien, 188 ton kom från Holland, 201 ton från Brasilien och 42 ton från Polen. Endast 74 ton var färskt/kylt, allt från Belgien, resten var fryst kött. 
 46 
  
 Om man räknar med en levandevikt på 500 kilo och 50 procent slaktutnyttjande ger det vid handen att Sverige importerar hästkött motsvarande cirka 3 680 levande hästar. I Livsmedelsverkets stati- stik över konsumtion av livsmedel finns dock inte hästkött med alls. 
  
 2.7 
  
 Tamkaniner 
  
 2.7.1 
  
 Inledning 
  
 Uppfödning av tamkanin förekommer mycket varierade i EU:s medlemsstater och även konsumtionen av kaninkött varierar. Dock redovisar samtliga medlemsstater export och/eller import av kanin i Eurostat år 2000. 
  
 46  
 Källa: Jordbruksverket. 
 162 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 För tamkaniner finns ett eget direktiv, direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om livsmedelshygien och djur- hälsa som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn, vilket framför allt reglerar slakt och försäljning. Det är enligt direktivet tillåtet att sälja hem- slaktade kaniner på lokal marknad. 
 Direktivet reglerar också kontroller av tamkaniner och annat hägnat vilt. För närmare beskrivning av EG:rättens bestämmelser angående slakt av djur, se kapitel 5. 
  
 2.7.2 
  
 Antal tamkaniner – levande och slaktade 
  
 Uppgifter om antalet slaktade kaniner liksom antalet kaniner totalt i olika medlemsstater finns redovisade i FAO:s statistik. Eftersom handeln med länder utanför EU är ytterst begränsad redovisas enbart förhållandena inom EU i detta avsnitt. 
 För år 2000 uppges en slakt av cirka 351 miljoner kaniner. Stati- stiken tycks dock inte fullständig, eftersom endast sex länder har lämnat uppgifter. Det är dock tillåtet att slakta kanin vid uppföd- ningsplatsen och sälja färskt kaninkött, och detta kan vara förkla– ringen till att betydligt fler länder uppger produktion av kaninkött än antal slaktade kaniner. Här redovisas därför såväl antal slaktade kaniner som produktionen av kaninkött. 
 Det skall noteras att uppgifterna inte är från samma år, men uppgifterna ger ändå en bild av verkligheten och för det transport- mönster som resovisas i kommande avsnitt. 
 Antalet slaktade kaniner är imponerande – totalt 351 miljoner djur. 
  
 Tabell 2.52 
 . Slakt av kanin inom EU, i miljoner år 2000 
  
 Land 
  
 Slaktade tamkaniner i miljoner 
  
 Italien 
  
 147 
  
 Spanien 
  
 123 
  
 Frankrike 
  
 57 
  
 Tyskland 
  
 21 
  
 Grekland 
  
 3 
  
 Österrike 
  
 Totalt 
  
 351 
  
 Källa 
 : FAO, 2000. 
 163 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
 Enligt Eurostat (via franska MHR Viande) konsumerades 47 600 ton kaninkött 1998. Samma länder som uppger stort antal slaktade kaniner uppger också stor produktion av kaninkött. 
  
 Tabell 2.53 
 . Produktion av kaninkött i EU, i tusen ton år 1998 
  
 Land 
  
 Mängd i tusen ton 
  
 Italien 
  
 17,6 
  
 Frankrike 
  
 9,4 
  
 Spanien 
  
 7,7 
  
 Tyskland 
  
 4,9 
  
 Holland 
  
 3,1 
  
 Belgien 
  
 2,4 
  
 Danmark 
  
 1,2 
  
 Portugal 
  
 0,6 
  
 Storbritannien 
  
 0,6 
  
 Grekland 
  
 0,1 
  
 Totalt 
  
 47,6 
  
 Källa 
 : Eurostat. 
  
 2.7.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av tamkanin 
  
 Antalet kaniner som transporteras mellan medlemsstaterna och till/från tredje land är stort. Transporten mellan medlemsstater är den i särklass största. 
  
 Tabell 2.54.  
 Gränsöverskridande transporter av tamkaniner, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Tamkaniner 
  
 3 540 
  
 40 
  
 18 
  
 3 598 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 Eftersom de interna export- och importsiffrorna skiljer sig åt mycket har i det följande den högsta siffran valts. Som exempel redovisar Belgien en intern import av cirka 1,4 miljoner tamkaniner 
 164 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 från Holland. Holland redovisar dock en intern export till Belgien av enbart cirka 37 900 djur. 
 De stora strömmarna av tamkanin år 200 var: 
 Från Holland 
  
 till Belgien 
  
 1,4 miljoner kaniner 
  
 till Frankrike 
  
 171 000 kaniner 
  
 Från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 1 miljon kaniner 
  
 till Frankrike 
  
 505 000 kaniner 
  
 Från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 236 000 kaniner 
  
 till Spanien 
  
 21 000 kaniner 
  
 till Belgien 
  
 66 000 kaniner 
  
 till Ungern 
  
 3 000 kaniner 
  
 Från Belgien 
 till Frankrike 275 000 kaniner 
 Från Tyskland 
  
 till Frankrike 
  
 97 000 kaniner 
  
 till Österrike 
  
 7 000 kaniner 
  
 2.7.4 
  
 Handel mellan länder av tamkanin 
  
 Fyra länder dominerar den totala importen av levande kaniner – Belgien, Portugal, Frankrike och Italien. De fyra länderna importe- rar totalt tillsammans cirka 99 procent av den redovisade importen av tamkanin i Eurostat år 2000, vilket motsvarar cirka 3 522 000 kaniner. 
 165 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.55 
 . Total import av tamkanin till vissa medlemsstater, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Kaniner i tusental 
  
 Belgien 
  
 1 503 
  
 Portugal 
  
 1 042 
  
 Frankrike 
  
 733 
  
 Italien 
  
 256 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Den externa importen utgörs av endast 18 400 djur, och den största exportören till EU är Slovenien med 14 400 tamkaniner. 
 Spanien och Holland är de länder som totalt exporterar flest kani- ner. 
  
 Tabell 2.56 
 . Total export av tamkaniner från vissa länder, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Tamkaniner i tusental 
  
 Holland 
  
 1 597 
  
 Spanien 
  
 1 233 
  
 Frankrike 
  
 314 
  
 Belgien 
  
 275 
  
 Danmark 
  
 123 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Den externa exporten motsvarar cirka 40 000 djur och sker till så avlägsna länder som Kina, Japan, Argentina och USA. Det största antalet, knappt 30 000 djur, exporteras dock till närmare länder, som till exempel Schweiz och länder i Östeuropa. 
 166 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.57 
 . Total export till tredje land av tamkaniner, i tusental år 2000 
  
 Land 
  
 Tamkaniner i tusental 
  
 Schweiz 
  
 15 
  
 Malta 
  
 5 
  
 Ungern 
  
 5 
  
 Japan 
  
 4 
  
 Hong Kong 
  
 3 
  
 Tjeckien 
  
 2 
  
 Slovakien 
  
 1 
  
 Slovenien 
  
 1 
  
 Kroatien 
  
 1 
  
 Övriga 
  
 3 
  
 Totalt 
  
 40 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
  
 2.7.5 
  
 Tamkaniner i Sverige 
  
 Under andra världskriget var det vanligt att folk höll kaniner för köttets skull. Kaniner var lätta att föda upp, förökade sig snabbt och villigt, och de utgjorde därför ett välkommet tillskott i en tid när köttet var ransonerat. I dag är kanin en ovanlighet i Sverige i handeln, och ytterst få föder upp kanin hemmavid för köttets skull. 
 Dock ökar intresset bland jordbrukare, och den ras som används är en köttras med namn New Zeeland där ungarna blir slaktfärdiga på 16 veckor. Uppfödningen sker i bur, men än finns inga före- skrifter som reglerar uppfödningen till livsmedel. Det finns dock bestämmelser för hur sällskapskaniner ska hållas. I dag finns cirka 100 kaninfarmer i Sverige. 
 47 
  
 Det finns sex slakterier som är godkända för kaninslakt och två är under uppbyggnad. Cirka 220 000 kaniner slaktas i Sverige per år. 
 48 
  
 47 
  
 Källa: Tidskriften Djurens Rätt nr 1/02. 
  
 48 
  
 Källa: Tidskriften Djurens Rätt nr 1/02. 
  
 167 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 2.8 
  
 Renar 
  
 2.8.1 
  
 Inledning 
  
 Hållande av ren skiljer sig radikalt från all annan tamdjurshantering i EU. Djuren kan betraktas som halvtama (semidomesticerade) och hanteras bara några gånger per år i samband med märkning, skilj- ning och slakt. Däremellan bevakas de på de olika delarna av betes- området, som ligger geografiskt långt åtskilda. Under sommaren finns renarna i fjällen och under vintern i skogslandet. 
  
 2.8.2 
  
 Antal levande och antal slaktade renar i EU 
  
 Renar hålls som tamdjur endast i två av EU:s medlemsstater: Sverige och Finland. Antalet renar är i Sverige cirka 220 000 djur och i Finland cirka 250 000 djur. 
 Slakten av ren regleras i rådets direktiv 91/495/EEG. I Sverige förekommer slakt dels i mobila slakterier vid renskiljningsplatsen, dels efter transport till stationära slakterier. Cirka 50 000 renar slaktades 1998/99 i Sverige. 
 49  
 Medelslaktvikten var 27,2 kg. Mest slaktas kalvar, 60,3 procent, med en medelvikt på 21,1 kg. Vajor stod för 21 procent av slakten, och dessa hade en medelvikt på 32,7 kg. Antalet tjurar uppgick till 18,7 procent, och dessa vägde i snitt 40,8 kg slaktad vikt. 
  
 2.8.3 
  
 Transporter och förflyttningar av renar 
  
 Renar har en naturlig förmåga att förflytta sig långa sträckor utan att hindras av vare sig snö eller vatten. Med stora klövar har de en utmärkt bärighet i snö, och de luftfyllda hårstråna i pälsen ger en utmärkt flytförmåga vid passage av öppet vatten. Vid djup snö kan tusentals renar gå på rad i exakt samma fotspår för att spara energi. 
 Den nordamerikanska renen Alaska cariboun företar de längsta vandringarna på mer än 5 000 km under ett år, vilket är de längsta vandringar som uppmätts hos något landlevande djur. Svalbard- renen är dess motsats, med årsförflyttningar på som minst 10 km. Den eurasiska tundrarenen, Rangifer tarandus tarandus, som vi har i Skandinavien, företar flyttningar mellan årstidsbetena på som mest 400 km. 
  
 49  
 Källa: Svensk rennäring, publikation från Cook, Jordbruksverket, SLU och SCB. 
 168 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 De tidigaste transporterna av renar, där renarna inte med egen kraft förflytta sig, torde vara när skandinaviska renar transportera- des med fartyg till Island. Renar har även transporterats till Sydgeorgien med skepp – dels 1911, dels 1925 – när sammanlagt 22 renar fraktades dit för att etablera en renflock som skulle utgöra en köttreserv för norska valfångare. 1993 hade dessa renar utveck- lats till en renhjord på över 3 000 renar. 
 I takt med att människan tog nya tranportsätt i bruk under 1900- talet kom också renar att transporteras med såväl båt, tåg och last- bil samt i enstaka fall med flyg. Den vanligaste metoden att transportera ren bestod fram till åren  
 1966–1967 
  av att renarna las- tades i stora öppna fordon, utan indelning i fållor. Detta ledde dock till problem, och 1967 började ett utvecklingsarbete som med smärre förändringar lett fram till dagens transportbestämmelser. 
 I huvudsak transporteras renar i dag i tre syften: mellan vinter- och barmarksbete, till slakteri och vid köp av livren. Transporterna sker med transportfordon på väg. 
 Skälen till att renar transporteras mellan vinter- och barmarks- beten kan vara flera. Framkomligheten längs flyttvägarna kan ha försvårats. Samhällsutbyggnad i form av vägar, broar, kraftverk med dammar, skogavverkningar med mera har försvårat för renarna att vandra längs de traditionella flyttvägarna. 
 Andra skäl för rentransporter kan vara att spara renarnas krafter inför den stundande vintern eller att kontrollen över hjorden blir större om renarna transporteras. Det kan också vara mindre kost- samt att transportera renarna jämfört med att driva och bevaka dem långa sträckor. 
 Övergången från enkla fältslakterier till centralt belägna fasta slakterier har varit drivande för att utveckla och förfina transport- tekniken. 
 För transporter av livren är det närmast tillgång och efterfrågan, samt i viss mån avelsarbete, som är styrande. I denna kategori kan de längsta transporterna komma ifråga. 
 Såväl på- och avlastning som själva transporten ställer höga krav på anläggningarnas och transportfordonens utformning samt han- teringen av renarna. Eftersom det dominerande behovet av transport varit för att flytta renar mellan säsongbeten och det då framför allt är fråga om avelsrenar, har intresset från näringen varit stort att finna ett så skonsamt transportsätt som möjligt för renen. Genom att även en stor del slaktrenar transporteras har erfarenhe- 
 169 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 ter från skador som upptäckts och dokumenterats på slaktkroppar bidragit till att utforma reglerna för transport av renar. 
  
 2.8.4 
  
 Transportfordon för rentransporter 
  
 Det egentliga utvecklingsarbetet av transportfordon för ren började 1967. AB Sameprodukter hade under  
 1960-talet 
  utfört ett flertal transporter med den gamla tekniken, det vill säga ett stort öppet lastflak med fri takhöjd, vilket gav många transportskador. Vid ett tillfälle 1967 användes en vanlig lastbil där lämmarna byggdes på till en dryg meter. För att renarna inte skulle hoppa över, täcktes flaket med en presenning. Djuren var vid avlastningen i god kondition och slaktkropparna var väsentligt bättre än vid tidigare transporter. 
 Ur detta föddes tanken på att utveckla ett speciellt transportfor- don för ren. Detta fordon skulle i princip ha flaket byggt i två våningar med en dryg meters takhöjd, och varje våning skulle i sin tur delas in i flexibla fållor. 
 För att utröna om teorierna höll i praktiken byggdes en special- utrustad rentransportbil med flaket indelat i två våningar, där var- dera våningen var delad mitt itu med en längsgående vägg. Dessa båda våningshalvor delades sedan upp i vardera tre stycken fållor avsedda för  
 5–7 
  renar vardera, med öppningsbar grindförbindelse. När transporten anlände till slakteriet kördes fordonet till en specialbygd avlastningsbrygga. Genom en gång föstes renarna ut i renhagen där renlav och ren snö fanns att tillgå. De visade som regel en god aptit, och bara några minuter efter avlastning stod många lugnt ätande. Sett mot bakgrunden att transporten ur dju- rens synpunkt blev smidigare och lugnare, samt att slaktresultatet verkade bli bättre, sanktionerades försöken. 
 I fortsättningen granskades djuren mer ingående efter slakt. Ofta kunde man iaktta en viss upprepning av olika skador. Dessa för- sökte man spåra till transporthanteringen. Så kunde till exempel en viss vinkling i fångstlämmarna ge en viss typ av bogskada, en annan skada på höftbensknölen och så vidare. Detta ledde till ständiga resonemang som ofta ledde till ändringar i transportmetodiken. Som exempel sänktes takhöjden till 115 cm, och de svagaste vajorna separerades vid lastning till en egen fålla. Därigenom undveks ska- dor, eftersom svaga renar lade sig under transporten och riskerade att bli trampade. 
 170 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Man uppger att djuren under själva transporten är mycket lugna, varför transportlängden tyckts vara av mindre betydelse. Problem uppstår dock om renarna störs av människor vid rastning. 
 I enkätsammanställning från 1997/98 svarade renskötselföreta- gen att det var vanligare att renar transporterades med lastbil vid höstflyttning än vid vårflyttning. Rentransporter förekom i fyra av fem företag under höstflyttningarna; vid vårflyttningarna däremot transporterades renar endast av ett av tre företag. Ungefär 30 pro- cent av företagen transporterade samtliga renar på hösten och hälften så många, 15 procent av företagen, transporterade samtliga sina renar vid vårflyttningen. Mycket få transporter överstiger 300 km. Någon uppgift om det totala antalet renar som transporte- ras årligen föreligger inte. 
 Bestämmelser om rentransporter 
 Sedan Sveriges medlemskap i EU lyder renar under transportdirek- tivet. I Jordbruksverkets föreskrifter (SJVFS 2000:133) föreskrivs följande för transport av ren: 
 Transportfordonets fack skall ha följande storlek: höjd 130 cm, bredd  
 120–140 
  cm och längd  
 200–240 
  cm. Renen skall kunna stå med huvudet lyft i naturlig kroppsställning. 
 I varje fack får maximalt 4 fullvuxna sarvar med horn eller 5– 6 medelstora renar eller  
 6–8 
  små renar lastas. Vid transporter över 30 mil skall maxtalen minskas med en enhet per fack. 
 Takhöjden i transportfacken för rentransporter 
 I samband med förändringar av reglerna vid Sveriges medlemskap i EU har höjden i transportfacken ökats till minst 130 cm från att tidigare ha varit  
 115–130 
  cm. Det var en ändring som starkt ifråga- sattes av samtliga remissinstanser som uttalade sig i frågan. Svenska Samernas Riksförbund (SSR) konstaterar att tidigare gällande måttbestämmelser är resultatet av en mer än tjugo år förvärvad kunskap och erfarenhet om lämpliga mått för att tillgodose säkra transporter, grundade på djurskyddshänsyn. SSR menar att det ändrade minimimåttet leder till ett försämrat djurskydd, genom att den ökade höjden möjliggör att renar klättrar upp på varandra med 
 171 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 skador som följd. Dessutom påpekades att en ren normalt inte har huvudet lyft, som andra hjortdjur. 
 Den av Jordbruksverket redovisade grunden för de förändrade måtten hänförs enligt Jordbruksverkets uppfattning till ett EG- direktiv med innebörd att djur skall kunna stå i naturlig ställning under transport, och att en  
 EG-inspektör 
  vid besök i Sverige ska ha uttalat uppfattningen att detta skulle förutsätta en höjning av minimihöjden för transportbehållare. De förändrade bestämmel- serna bygger i övrigt inte på någon undersökning eller motsvarande av erfarenheter av hittills gällande bestämmelser. 
  
 2.9 
  
 Fjäderfä 
  
 2.9.1 
  
 Inledning 
  
 Intresset för kött av olika fjäderfä ökar i EU, inte bara för slakt- kyckling utan också av kalkon, anka, gås, vaktel och pärlhöns. Av fjäderfä för produktion är höns de allra vanligaste i Europa i dag. Konsumtionen av kycklingkött ökar starkt och detta avspeglas i statistiken. 
 Aveln av fjäderfä, och då speciellt höns, har specialiserats och ett relativt liten antal avelsföretag världen över förser numera speciella anläggningar med mor- och farföräldradjur, så kallade Grand Parents. Vissa uppfödare bedriver sedan avelsuppfödning av dessa djur, och förser producenter av ägg respektive fjäderfän för slakt med djur. Detta system innebär att antalet transporter av fjäderfän har ökat betydligt under de senaste decennierna. För år 2000 upp- ger Eurostat gränsöverskridande transporter av cirka 521 miljoner fjäderfä av olika slag – de flesta höns i olika åldrar, cirka 468 miljo- ner. Inget annat djurslag transporteras i så stora mängder. 
 Även inom EU:s medlemsstater är antalet fjäderfä som transporteras oerhört stort, vilket slaktsiffrorna ger en bild av. Enligt FAO:s statistik slaktades cirka 5,6 miljarder fjäderfä, varav 4,6 miljarder slaktkycklingar, under år 2000 i EU. 
 172 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.9.2 
  
 Antal fjäderfä – levande och slaktade 
  
 Internationellt 
 Det totala antalet fjäderfä i ett land är mycket svårt att uppge. En slaktkyckling lever i cirka  
 35–40 
  dagar, och en uppfödare hinner med  
 7–10 
  insättningar under ett år. Den lägre siffran gäller Sverige och beror på de åtgärder som krävs mellan insättningarna för att kunna garantera salmonellafrihet. Världen över ökar konsumenter- nas intresse för fågelkött, och i länder som Kina, Brasilien och Thailand är denna produktion mycket stor. Vid en internationell jämförelse återfinns endast fem länder i EU bland dem med en produktion över 1 procent av den totala världsproduktionen – Storbritannien, Frankrike, Spanien, Italien och Holland. 
  
 Tabell 2.58 
 . Produktion av slaktkycklingkött, i miljoner ton år 2000 
  
 Land 
  
 Miljoner ton 
  
 Procentuell andel av total världsproduktion 
  
 USA 
  
 13 981 
  
 24,55 
  
 Kina 
  
 8 755 
  
 15,37 
  
 Brasilien 
  
 5 900 
  
 10,36 
  
 Storbritannien 
  
 1 217 
  
 2,14 
  
 Thailand 
  
 1 117 
  
 1,96 
  
 Frankrike 
  
 1 085 
  
 1,91 
  
 Kanada 
  
 917 
  
 1,61 
  
 Spanien 
  
 869 
  
 1,53 
  
 Italien 
  
 810 
  
 1,42 
  
 Holland 
  
 671 
  
 1,18 
  
 Övriga 
  
 21 622 
  
 37,97 
  
 Världen 
  
 56 944 
  
 100,00 
  
 Källa 
 : FAO 2000. 
 Antal levande och slaktade fjäderfän inom EU 
 Inom EU slaktas drygt 5,6 miljarder fjäderfä per år. Den största gruppen är slaktkyckling, och den minsta är gäss. 
 173 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.59 
 . Antal slaktade fjäderfän i miljoner i EU år 2000 
  
 Kategori av fjäderfän 
  
 Fjäderfän i miljoner 
  
 Kyckling 
  
 4 861 
  
 Äldre höns 
  
 319 
  
 Kalkon 
  
 248 
  
 Anka 
  
 131 
  
 Gås 
  
 3 
  
 Totalt 
  
 5 562 
  
 Källa 
 : FAO 2000 (8.7.02). 
 Varje medlemsstat i EU föder upp ett stort antal slaktkycklingar. Vilket slag av fjäderfä som förekommer därutöver i respektive land varierar, beroende på tradition. Kalkoner finns i de flesta länder medan ankor och gäss saknas i flera länder. De olika mattraditio- nerna och därmed efterfrågan på fågel syns tydligt i statistiken. Som exempel kan nämnas Frankrike, som har en mycket större konsumtionen av olika sorters fjäderfä än norra Europa, även om efterfrågan på slaktkyckling och kött av andra fjäderfän ökar även där. 
 Slaktsiffrorna ger en bättre bild av antalet fjäderfä i respektive land än populationssiffror, eftersom livslängden är så kort för dessa djur. Nedan redovisas därför såväl antal slaktade fjäderfän som populationssiffror för fjäderfän. Siffror under 500 000 anges som  
 -. 
  
 Tabell 2.60 
 . Slakt av olika fjäderfä i miljoner i EU år 2000 
  
 Slakt- 
  
 Övriga 
  
 Anka 
  
 Gås 
  
 Kalkon 
  
 Totalt 
  
 Land 
  
 kyckling 
  
 höns 
  
 Frankrike 
  
 921 
  
 63 
  
 83 
  
 1 
  
 116 
  
 1 184 
  
 Storbritannien 
  
 797 
  
 35 
  
 18 
  
 1 
  
 27 
  
 878 
  
 Holland 
  
 570 
  
 31 
  
 7 
  
 - 
  
 9 
  
 616 
  
 Spanien 
  
 663 
  
 42 
  
 - 
  
 - 
  
 6 
  
 711 
  
 Italien 
  
 506 
  
 47 
  
 - 
  
 - 
  
 34 
  
 587 
  
 Tyskland 
  
 400 
  
 50 
  
 21 
  
 1 
  
 34 
  
 506 
  
 Belgien/Luxemburg 
  
 276 
  
 10 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 288 
  
 Portugal 
  
 200 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 11 
  
 217 
  
 Grekland 
  
 138 
  
 15 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 154 
  
 Danmark 
  
 138 
  
 4 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 144 
  
 174 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Sverige 
  
 76 
  
 6 
  
 1 
  
 83 
  
 Irland 
  
 69 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 5 
  
 78 
  
 Österrike 
  
 61 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 68 
  
 Finland 
  
 46 
  
 3 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 49 
  
 Totalt 
  
 4 861 
  
 319 
  
 131 
  
 3 
  
 248 
  
 5 562 
  
 Källa 
 : FAO 2000 8.7.02. 
 Fjäderfäpopulationerna i respektive land visar att samma länder som har en stor slakt av fjäderfä också har en stor population vid mättillfället i december. 
  
 Tabell 2.61 
 . Antal fjäderfän i miljoner inom EU år 2000 
  
 Land 
  
 Slaktkyckling 
  
 Värphöns 
  
 Ankor 
  
 Gäss 
  
 Kalkoner 
  
 Totalt 
  
 Frankrike 
  
 233 
  
 53 
  
 24 
  
 1 
  
 42 
  
 353 
  
 Storbritannien 
  
 157 
  
 32 
  
 3 
  
 - 
  
 10 
  
 202 
  
 Spanien 
  
 128 
  
 40 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 169 
  
 Tyskland 
  
 108 
  
 43 
  
 2 
  
 1 
  
 9 
  
 163 
  
 Holland 
  
 106 
  
 38 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 146 
  
 Italien 
  
 100 
  
 47 
  
 - 
  
 - 
  
 23 
  
 170 
  
 Belgien/Luxemburg 
  
 45 
  
 13 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 58 
  
 Grekland 
  
 28 
  
 7 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 35 
  
 Portugal 
  
 28 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 7 
  
 40 
  
 Danmark 
  
 20 
  
 3 
  
 1 
  
 - 
  
 1 
  
 25 
  
 Österrike 
  
 14 
  
 5 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 20 
  
 Irland 
  
 11 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 2 
  
 15 
  
 Sverige 
  
 8 
  
 6 
  
 - 
  
 - 
  
 1 
  
 15 
  
 Finland 
  
 6 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 10 
  
 Totalt 
  
 992 
  
 298 
  
 31 
  
 2 
  
 98 
  
 1 421 
  
 Källa 
 : FAO och Eurostat 2000. 
 Antal levande och slaktade fjäderfän utom EU 
 I många av EU:s kandidatländer bedrivs avel av främst höns. Ungern och Tjeckien exporterar i dag kycklingar för avel till EU. Populationerna av fjäderfä är i vissa länder stora, och i många län- der hålls höns på gården, som förr i Sverige, i små hushålls- flockar. 
 175 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.62 
 . Fjäderfän i tusental i vissa östeuropeiska länder år 2000 
  
 Land 
  
 Höns 
  
 Ankor 
  
 Gäss 
  
 Kalkoner 
  
 Vitryssland 
  
 30 000 
  
 - 
  
 - 
  
 600 
  
 Bulgarien 
  
 14 963 
  
 335 
  
 236 
  
 473 
  
 Kroatien 
  
 10 356 
  
 110 
  
 110 
  
 680 
  
 Tjeckien 
  
 29 500 
  
 446 
  
 132 
  
 669 
  
 Ungern 
  
 25 890 
  
 2 269 
  
 1 226 
  
 1 859 
  
 Polen 
  
 49 526 
  
 3 551 
  
 764 
  
 713 
  
 Ryssland 
  
 340 000 
  
 900 
  
 - 
  
 2 400 
  
 Slovakien 
  
 12 247 
  
 75 
  
 8 
  
 390 
  
 Slovenien 
  
 7 150 
  
 200 
  
 270 
  
 380 
  
 Ukraina 
  
 122 000 
  
 21 000 
  
 - 
  
 1 000 
  
 Jugoslavien 
  
 21 118 
  
 540 
  
 960 
  
 - 
  
 Källa 
 : FAO 2000. 
  
 2.9.3 
  
 Stora gränsöverskridande transportströmmar av fjäderfä 
  
 Total transport av fjäderfä 
 Transporter av daggamla kycklingar av olika fjäderfä slag skiljer sig från transporter av äldre djur, så till vida att näringsbehovet för de daggamla kycklingarna anses tillgodosett under kycklingens första 72 timmar genom gulesäcken. 
 50  
 Transporterna av daggamla kyck- lingar är mycket omfattande. I Eurostat redovisas fjäderfä med en vikt under 185 gram, och i följande analys förutsätts att detta är de daggamla kycklingarna. 
 Äldre fjäderfän som transporteras är unghöns för äggproduk- tion, slaktkyckling och uttjänta värphöns samt ankor, gäss, kalko- ner, pärlhöns och duvor med en vikt över 185 gram. Höns indelas i tre viktklasser – under 185 gram, mellan 185 gram och 2 kg samt över 2 kg. För övriga fjäderfäslag finns endast två viktklasser – över respektive under 185 gram. 
 I det följande har jämförelser mellan total export- och import- statistik gjorts, och den största siffran har valts. 
  
 50  
 Se bilaga 9, artikel av Williams. 
 176 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.63 
 . Gränsöverskridande transporter av fjäderfä med en vikt under 185 gram, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Höns 
  
 180 073 
  
 1 004 
  
 88 738 
  
 269 815 
  
 Kalkon 
  
 11 217 
  
 172 
  
 12 714 
  
 24 103 
  
 Anka/pärlhöns 
  
 12 702 
  
 1 884 
  
 5 359 
  
 19 945 
  
 Gås 
  
 237 
  
 17 
  
 34 
  
 288 
  
 Totalt 
  
 204 229 
  
 3 077 
  
 106 845 
  
 314 151 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
  
 Tabell 2.64 
 . Gränsöverskridande transporter av fjäderfä med en vikt över 185 gram, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Höns 
  
 196 598 
  
 375 
  
 1 703 
  
 198 676 
  
 Kalkon 
  
 3 847 
  
 0 
  
 9 
  
 3 856 
  
 Anka/pärlhöns 
  
 4 384 
  
 3 
  
 66 
  
 4 453 
  
 Gås 
  
 14 
  
 5 
  
 - 
  
 19 
  
 Totalt 
  
 204 843 
  
 383 
  
 1 778 
  
 207 004 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
 Totalt redovisas alltså gränsöverskridande transporter av cirka 521 miljoner fjäderfä, där höns är den största gruppen med cirka 468 miljoner djur. Statistiken redovisar även 28 miljoner kalkoner, cirka 24 miljoner ankor och pärlhöns och cirka 300 000 gäss. 
 177 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.65 
 . Gränsöverskridande transporter av fjäderfä totalt, i tusental år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Höns 
  
 376 671 
  
 1 379 
  
 90 441 
  
 468 491 
  
 Kalkon 
  
 15 064 
  
 172 
  
 12 723 
  
 27 959 
  
 Anka/pärlhöna 
  
 17 086 
  
 1 887 
  
 5 425 
  
 24 398 
  
 Gås 
  
 251 
  
 22 
  
 34 
  
 307 
  
 Totalt 
  
 409 072 
  
 3 460 
  
 108 623 
  
 521 155 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
 Transportströmmar fjäderfä med vikt under 185 gram 
 Det största antalet fjäderfä som transporteras är kycklingar av olika slag. De transporteras nykläckta och får transporteras upp till 24 timmar före en ålder av 72 timmar. Före den åldern anser man nämligen, vilket tidigare nämnts, att de klarar sig på gulesäcken. 
 Antalet daggamla kycklingar som transporteras är mycket stort. Eurostat redovisar en transport över gränser av 314 miljoner kyck- lingar av fjäderfä. Många transporter är mycket långväga och sker med flyg. Den största gruppen är kycklingar av olika hönsraser. 
 Av EU:s medlemsländer redovisar 12 länder en total export av mer än 1 miljon kycklingar vardera, och samtliga en total import av mer än 1 miljon kycklingar vardera. I exportstatistiken redovisas extern export till mer än 120 länder. De länder som totalt exporte- rar flest kycklingar av samtliga slag är Holland, Belgien och Frankrike. De länderna stod sammantaget för drygt 65 procent av den totala exporten över gränser. Tyskland dominerar den totala importstatistiken och står ensamt för nästan 49 procent av impor- ten. 
 178 
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
 De största transportströmmarna av fjäderfän med vikt under 185 gram år 2000 var: 
 Kycklingar samtliga slag av fjäderfän 
  
 82,4 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 44 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 25,9 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 14,1 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till norra Afrika 
  
 13,3 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Marocko 
  
 12,9 miljoner 
  
 från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 11 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Italien 
  
 9,5 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Schweiz 
  
 9,3 miljoner 
  
 från Holland 
  
 till Östeuropa 
  
 9,2 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Östeuropa 
  
 8,8 miljoner 
  
 från Spanien 
  
 till Portugal 
  
 8,3 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 7,9 miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Östeuropa 
  
 7,6 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till norra Afrika 
  
 6,6 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Belgien 
  
 6,6, miljoner 
  
 från Danmark 
  
 till Östeuropa 
  
 6,4 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Östeuropa 
  
 6,3 miljoner 
  
 från Portugal 
  
 till Spanien 
  
 5,6 miljoner 
  
 från Danmark 
  
 till Polen 
  
 5,2 miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Italien 
  
 Transportströmmarna redovisas utförligare med information om de olika fjäderfäslagen i bilaga 5. 
 Transportströmmar fjäderfä med en vikt över 185 gram 
 För äldre fjäderfä av olika slag gäller samma regler för transporter. Aktörerna är relativt få men antalet mycket stort – cirka 
 200 miljoner fjäderfä med en vikt över 185 gram transporteras över gränser. Inom denna grupp finns slaktkycklingar, blivande värp- höns och uttjänta värphöns (sammanfattande kallade höns nedan), vuxna ankor, pärlhöns, gäss och kalkoner. 
 De länder, som totalt exporterar flest fjäderfä med en vikt över 185 gram är Tyskland, Frankrike och Holland. De största import- länderna totalt är Belgien och Holland. 
 179 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 De största transportströmmarna av fjäderfä med en vikt över 185 gram: 
 Fjäderfän med vikt >185 gram, samtliga slag 
  
 72 milj. 
  
 från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 66 milj. 
  
 från Holland 
  
 till Belgien 
  
 27 milj. 
  
 från Frankrike 
  
 till Belgien 
  
 14 milj. 
  
 från Belgien 
  
 till Holland 
  
 10 milj. 
  
 från Holland 
  
 till Tyskland 
  
 9,0 milj. 
  
 från Holland 
  
 till Frankrike 
  
 6,3 milj. 
  
 från Frankrike 
  
 till Spanien 
  
 Nedan följer en mer detaljerade beskrivning av strömmarna för fjä- derfä med en vikt över 185 gram. 
 Från Tyskland 
  
 till Holland 
  
 ca 72 miljoner höns ( Lucas ) 
  
 ca 1 000 kalkoner 
  
 till Belgien 
  
 ca 2,7 miljoner höns 
  
 till Polen 
  
 ca 184 000 höns 
  
 till Österrike 
  
 ca 393 000 kalkoner 
  
 till Italien 
  
 ca 20 000 höns 
  
 till Belgien 
  
 ca 66 miljoner höns 
  
 ca 2 300 kalkoner 
  
 till Tyskland 
  
 ca 9 miljoner höns 
  
 ca 1 miljon kalkoner 
  
 till Frankrike 
  
 ca 9 miljoner höns 
  
 till UK 
  
 ca 15 000 höns 
  
 Från Holland 
  
 ca 2 000 ankor 
  
 Från Frankrike 
  
 till Belgien 
  
 ca 27 miljoner höns 
  
 ca 57 000 ankor 
  
 ca 16 000 kalkoner 
  
 till Holland 
  
 ca 2,5 miljoner höns 
  
 ca 27 000 ankor 
  
 ca 14 000 kalkoner 
  
 till Spanien 
  
 ca 1,9 miljoner höns 
  
 180 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 ca 1,5 miljoner kalkoner 
  
 ca 1 miljon pärlhöns 
  
 ca 1,9 miljoner höns 
  
 ca 56 000 pärlhöns 
  
 till Tyskland 
  
 ca 1,9 miljoner höns 
  
 ca 202 000 kalkoner 
  
 ca 23 000 ankor 
  
 ca 4 000 pärlhöns 
  
 till Italien 
  
 ca 1,6 miljoner höns 
  
 ca 1,1 miljoner pärlhöns 
  
 ca 751 000 kalkoner 
  
 ca 129 000 ankor 
  
 till Portugal 
  
 ca 1,6 miljoner pärlhöns 
  
 ca 555 000 kalkoner 
  
 ca 3 000 ankor 
  
 ca 3 000 höns 
  
 till Polen 
  
 ca 3 000 kalkoner 
  
 till Ungern 
  
 ca 52 000 ankor 
  
 till Libanon 
  
 ca 3 000 kalkoner 
  
 Från Belgien 
  
 till Frankrike 
  
 ca 1,2 miljoner höns 
  
 ca 12 000 kalkoner 
  
 ca 3 000 ankor 
  
 ca 2 000 gäss 
  
 ca 1 000 pärlhöns 
  
 till Holland 
  
 ca 14 miljoner höns 
  
 ca 53 000 ankor 
  
 ca 5 000 pärlhöns 
  
 ca 4 000 kalkoner 
  
 till Tyskland 
  
 ca 45 000 pärlhöns 
  
 ca 23 000 kalkoner 
  
 ca 8 000 höns 
  
 ca 5 000 gäss 
  
 ca 2 000 ankor 
  
 till Italien 
  
 ca 44 000 höns 
  
 till Spanien 
  
 ca 2 000 höns 
  
 181 
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
 Från Österrike 
  
 till Tyskland 
  
 ca 1 miljon höns 
  
 till Bosnien 
  
 ca 61 000 höns 
  
 till Serbien/Montenegro 
  
 ca 19 000 höns 
  
 2.9.4 
  
 Handel med fjäderfä mellan länder 
  
 Hönskycklingar med vikt under 185 gram 
 I Eurostat redovisas kycklingar för avel och produktion uppdelade på värpras respektive slaktras. Eftersom dessa kycklingar transpor- teras på likartat sätt redovisas dock samtliga kycklingar tillsammans i det följande. En uppdelning av antalet kycklingar rasvis visar dock att antalet kycklingar av köttras, som transporteras över gränser, är betydligt större än antalet kycklingar av värpras. 
  
 Tabell 2.66 
 . Gränsöverskridande transporter av kycklingar, i miljo- ner år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori av kyckling 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt 
  
 Kycklingar värpras 
  
 23 
  
 - 
  
 22 
  
 45 
  
 Kycklingar köttras 
  
 157 
  
 1 
  
 67 
  
 225 
  
 Totalt 
  
 180 
  
 1 
  
 89 
  
 270 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Sju länder inom EU redovisar en total export till andra länder som är högre än 10 miljoner kycklingar. Dessa länder är Holland, Belgien, Frankrike, Storbritannien, Spanien, Tyskland och Danmark. 
  
 Tabell 2.67 
 . Total export av hönskycklingar i miljoner från vissa länder år 2000 
  
 Land 
  
 Hönskycklingar i miljoner 
  
 Holland 
  
 122 
  
 Belgien 
  
 40 
  
 Frankrike 
  
 35 
  
 Storbritannien 
  
 30 
  
 182 
  
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Spanien 
  
 24 
  
 Tyskland 
  
 12 
  
 Danmark 
  
 11 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 De länder som totalt importerar flest hönskycklingar är Tyskland, Belgien, Italien och Spanien. 
  
 Tabell 2.68 
 . Total import av hönskycklingar i miljoner till vissa län- der år 2000 
  
 Land 
  
 Hönskycklingar i miljoner 
  
 Tyskland 
  
 82 
  
 Belgien 
  
 19 
  
 Italien 
  
 16 
  
 Spanien 
  
 11 
  
 Frankrike 
  
 10 
  
 Portugal 
  
 9 
  
 Holland 
  
 6 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Den allra största delen av exporten är intern till andra  
 EU-länder, 
  cirka 67 procent. 
 Den externa exporten, cirka 88,6 miljoner kycklingar, sker dels till Östeuropa, dels till norra Afrika, men också till mycket avlägsna mål som till exempel länder i södra Afrika, Sydamerika och sydöstra Asien. Totalt redovisas en export till över 90 mycket avlägsna länder. Avstånden är så stora att transporterna sker per flyg. Kycklingar av värpras exporteras till Sydkorea, Nordkorea, Japan, Mexico och Colombia. Kycklingar av slaktras exporteras till bland annat Kina, Japan, Chile och Brasilien. De största exportlän- derna av värpraskycklingar till avel är Holland, Frankrike och Tyskland, och av kycklingar av slaktras till avel är de största exportländerna Holland, Storbritannien och Frankrike. 
 Ytterligare information om dessa transporter finns i bilaga 5. 
 183 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Höns med en vikt över 185 gram 
 Hönsen inom denna kategori utgörs av färdiggödda slaktkyck- lingar, blivande värphöns, uttjänta värphöns och andra höns. Det innebär att en del av dessa djur går till slakt och en del till produk- tion av ägg. En uppdelning av statistiken med slaktkycklingar (broilers) redovisade separat hade varit önskvärd. 
  
 Tabell 2.69 
 . Total export av höns med en vikt över 185 gram från vissa medlemsstater, i miljoner år 2000 
  
 Land 
  
 Höns i miljoner 
  
 Tyskland 
  
 74 
  
 Holland 
  
 69 
  
 Frankrike 
  
 34 
  
 Belgien 
  
 16 
  
 Spanien 
  
 3 
  
 Danmark 
  
 3 
  
 Österrike 
  
 1 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Tyskland, Holland, Frankrike och Belgien dominerar stort; från dessa länder kommer cirka 95 procent av alla fjäderfä med en vikt över 185 gram som exporterades år 2000. 
 På samma sätt dominerar några få länder den totala statistiken över import där Belgien och Holland tar emot cirka 89 procent av den totala importen. 
  
 Tabell 2.70 
 . Total import av höns med en vikt över 185 gram i mil- joner till vissa medlemsstater, år 2000 
  
 Land 
  
 Antal miljoner 
  
 Belgien 
  
 96 
  
 Holland 
  
 90 
  
 Tyskland 
  
 10 
  
 Österrike 
  
 3 
  
 Frankrike 
  
 3 
  
 Irland 
  
 2 
  
 Italien 
  
 2 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 184 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Mycket få höns med en vikt över 185 gram importeras externt, endast cirka 400 000 djur. De hönsen kommer från Ungern och Rumänien. 
 Kalkoner 
 I populationsstatistik enligt FAO uppges att drygt 97 miljoner kal- koner finns i EU, och de flesta av EU:s medlemsländer redovisar kalkoner. (Se avsnitt 3.1.) 
 I Eurostat redovisas kalkoner i två kategorier – kalkoner som väger under 185 gram och kalkoner som väger över 185 gram. Totalt visas en transport av kalkon inom EU och till och från tredje land av cirka 28 miljoner djur. 
  
 Tabell 2.71 
 . Gränsöverskridande transporter av kalkon, i miljoner år 2000 
  
 Tredje land 
  
 Kategori 
  
 Mellan MS 
  
 Import 
  
 Export 
  
 Totalt antal 
  
 Kalkon  
  
 11 
  
 0,2 
  
 13 
  
 24,2 
  
 Kalkon >185 gr 
  
 4 
  
 - 
  
 - 
  
 4 
  
 Totalt 
  
 15 
  
 0,2 
  
 13 
  
 28,2 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 I statistiken över total export av kalkonkycklingar dominerar Frankrike, Tyskland, Storbritannien och Österrike, som tillsam- mans står för cirka 97 procent av den totala exporten. Samma län- der dominerar den totala exporten av kalkoner med en vikt över 185 gram, vilken dock är betydligt mindre än exporten av kalkon- kycklingar. 
 185 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.72.  
 Total export av kalkon i miljoner från vissa medlems- stater år 2000 
  
 Land 
  
 Kalkon  
  
 Kalkon >185 gram 
  
 Frankrike 
  
 12 
  
 2 
  
 Tyskland 
  
 5 
  
 0,4 
  
 Storbritannien 
  
 4 
  
 0,1 
  
 Österrike 
  
 2 
  
 - 
  
 Holland 
  
 0,3 
  
 1 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Ett stort antal kalkonkycklingar exporteras externt, cirka 13 miljo- ner. De största strömmarna är följande: 
 Kalkon  
  
 ca 3,5 miljoner 
  
 från Tyskland 
  
 till Polen 
  
 ca 2,5 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Polen 
  
 ca 1,2 miljoner 
  
 från Storbritannien 
  
 till Polen 
  
 ca 1,3 miljoner 
  
 från Frankrike 
  
 till Algeriet 
  
 ca 1 miljon 
  
 från Österrike 
  
 till Polen 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000 
  
 Den totala exporten av kalkoner med en vikt över 185 gram är betydligt mindre än den totala exporten av kalkonkycklingar. Endast ett land har en total export som är större än 1 miljon – Frankrike, som exporterar cirka 2,3 miljoner kalkoner med en vikt över 185 gram. 
 I statistiken över den totala importen av kalkonkycklingar domi- nerar Spanien, Storbritannien, Italien och Portugal, som tillsam- mans importerar cirka 73 procent av samtliga kalkonkycklingar, drygt 10 miljoner djur. Även extern import av kalkonkyckling förekommer – dels från USA, cirka 76 000 stycken, men också från Norge till Sverige och Finland, cirka 61 000 stycken. 
 186 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 2.73 
 . Total import av kalkon i miljoner till vissa medlems- stater år 2000 
  
 Land 
  
 Kalkon 
  
 Kalkon 
  
 >185 gram 
  
 Spanien 
  
 3 
  
 0,2 
  
 Storbritannien 
  
 3 
  
 - 
  
 Italien 
  
 2 
  
 0,8 
  
 Portugal 
  
 1 
  
 - 
  
 Danmark 
  
 1 
  
 - 
  
 Frankrike 
  
 0,5 
  
 0,2 
  
 Källa 
 : Eurostat 2000. 
 Gäss 
 Som andra fjäderfä redovisas även gäss i två kategorier i Eurostat – en för gäss med en vikt under 185 gram, det vill säga gässlingar, och en för gäss med en vikt över 185 gram. 
 Antalet transporterade gäss i Eurostat är mycket litet, totalt cirka ½ miljon djur, varav cirka 300 000 är gässlingar och resten gäss med vikt över 185 gram. Den allra största delen av handeln sker mellan  
 EU-länder. 
  Frankrike står för över 80 procent av den totala exporten. Irland dominerar den totala importen. 
 Ankor och pärlhöns 
 Som andra fjäderfä redovisas även ankor och pärlhöns i två katego- rier i Eurostat, en för ankor med vikt under 185 gram, det vill säga ankungar, och en för ankor med en vikt över 185 gram. Dock räk- nas pärlhöns med en vikt under 185 gram tillsammans med ankor i motsvarande viktklass, varför de båda arterna redovisas tillsam- mans. 
 Totalt redovisas en handel med 24,4 miljoner ankor/pärlhöns. De flesta har en vikt under 185 gram; endast cirka 4,4 miljoner djur är ankor/pärlhöns med vikt över 185 gram. Handeln av tyngre djur är så gott som uteslutande intern, medan kycklingar av anka/pärlhöna importeras av Tyskland från Tjeckien, cirka 1,9 miljoner fåglar. 
 187 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Frankrike står för närmare 90 procent av den totala exporten, som till allra största delen är intern. Italien, Tyskland och Storbritannien står för cirka 86 procent av den totala importen. 
  
 2.9.5 
  
 Fjäderfän i Sverige 
  
 Inledning 
 Den tidigast domesticerade fjäderfäarten i Sverige tror man är gåsen, som enligt uppgift 
 51  
 hållits som tam i 4 000 år här i landet. Eftersom gässlingar är lätta att prägla vid späd ålder, även på människor, var det enkelt att vittja grågässbon på ägg och föda upp fåglarna som husdjur. Fynden från bronsåldern tyder på att de tama gässen blev större än de vilda. 
 Gäss har av tradition funnits mest i södra Sverige, vilket namnen för de två lantraser som bevaras antyder – Skånegås och Ölandsgås. Dokumentation från  
 1500-talet 
  visar att så gott som varje gård i  
 Malmö–Landskronatrakten 
  höll gäss. Men gäss har funnits i samt- liga slättbygder, även längre norr ut. 
 Höns har funnits i Sverige i cirka 2 000 år. De äldsta hönsen var mindre än dagens värphybrider, i storlek som en del av de bevarade lantraserna, till exempel Åsbohönan. I dag finns 9 lantraser som bevaras i landet. 
 I början av  
 1800-talet 
  var höns spridda i hela landet och i lant- brukslitteraturen kan läsas: Af alla hus djur är Hönan troligen den allmännaste; den finns vanligen vid alla gårdar, ja nästan i varje tor- parestuga.. 
 52 
  
 I Sverige bedrivs numera inget eget avelsarbete för fjäderfä, utan avelsmaterialet importeras. Endast två hybrider för slaktkyckling- produktion används – Mitchell och Adams. I Sverige slaktades 76 mil- joner slaktkycklingar år 2000. Två värphybrider dominerar, nämli- gen Williams (Lohman Selected Leghorn) och  
 Hy-line. 
  För avel av dessa raser köps Grand  
 Parents-kycklingar 
  av Williams från Tyskland och av  
 Hy-line 
  från USA. 
 De importerade Grand  
 Parents-djuren 
  kommer daggamla till Sverige. Endast ett fåtal anläggningar finns för framtagning av djur till producenter av ägg och slaktkyckling i landet. 
  
 51 
  
 Källa: Payne, H. 1994, Svenska lantraser, Bokförlaget Blå Ankan. 
  
 52 
  
 Källa: Payne, se ovan. 
  
 188 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Fjäderfän, antal och slakt i Sverige 
 Antal fjäderfä vid svenska lantbruk är betydligt större över hela året än vad populationsberäkningen i december anger. Eftersom slakt- kycklingar lever i cirka 35 dagar ger slaktstatistiken en bättre och kompletterande bild. Jordbruksstatistisk årsbok 2001 uppger att 7 323 718 höns och kycklingar av värpras fanns i Sverige år 2000. 
 Antalet kycklingar för slakt ökar i Sverige. För år 2000 redovisas att 76 miljoner kycklingar slaktades. Som jämförelse var antalet cirka 61 miljoner år 1995 och cirka 39 miljoner år 1990. Antalet höns som slaktas har varierat och var som högst 1988, då 6,9 miljo- ner värphöns slaktades. 1998 slaktades 5,4 miljoner och år 2000 slaktades 5,7 miljoner värphöns. 
 Antalet kalkoner som slaktas har varit detsamma sedan 1995 – cirka 740 000 stycken årligen. Inga ankor och gäss finns i statisti- Nichols. 
 53 
  
 Statistik över import och export 
 Sverige importerar daggamla kycklingar från Frankrike, Storbritannien, USA och Tyskland. Kalkonkycklingar importeras från Norge och Storbritannien. Totalt importerades cirka 207 000 kycklingar år 2000. Importen utgörs av avelskycklingar till producenter som i sin tur föder upp djur för produktion av livsme- del. 
  
 Tabell 2.74 
 . Total import av kycklingar till Sverige år 2000 
  
 2000 
  
 Frankrike 
  
 Storbritannien Tyskland Norge 
  
 USA 
  
 Summa 
  
 Daggamla kycklingar 
  
 Avel Slaktkyckling 
  
 101 856 
  
 101 856 
  
 Avel Värphöns 
  
 3 500 
  
 13 880 
  
 23 070 
  
 40 450 
  
 Daggamla kalkonkycklingar 
  
 Avel 
  
 14 500 
  
 14 500 
  
 Produktion 
  
 50 238 
  
 50 238 
  
 Källa 
 : Jordbruksverket. 
  
 53  
 Källa: FAO. 
 189 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Även utförsel av fjäderfä redovisas av Jordbruksverket. 
  
 Tabell 2.75 
 . Total export av kycklingar från Sverige år 2000 
  
 2000 
  
 Danmark 
  
 Finland 
  
 Tyskland 
  
 Norge 
  
 Summa 
  
 > 20 enheter 
  
 Daggamla kycklingar 
  
 2 112 861 
  
 69 523 
  
 2 182 384 
  
 Avel och produktion 
  
 14 
  
 14 
  
 Utsättning 
  
 30 
  
 30 
  
 2 
  
 2 
  
 Källa 
 : Jordbruksverket. 
  
 2.10 
  
 Förändringar av det internationella transportmönstret över tid 
  
 2.10.1 
  
 Inledning 
  
 Förflyttningar av djur har en lång historia i Europa. Områden med goda förutsättningar, tack vare lämpliga marker för bete, har alltid försörjt områden med sämre förutsättningar, och landsbygden har försörjt städerna. 
 Innan möjligheter fanns att transportera kött eller djur drevs djuren till marknader där efterfrågan fanns. Detta var förflyttningar där längden bestämdes av djuren, eftersom den fick ske på egen klöv. Flera marknader, som hålls även i vår tid, har funnits i fler hundra år. 
 Under  
 1900-talet 
  har transporterna ändrat karaktär. Från att man tidigare använt järnvägen som transportmedel sker transporterna numera så gott som uteslutande på väg. Viss transport sker även med fartyg. Transporterna har ökat såväl i längd som omfattning. Även transporter av kött – kylt och fryst – har ökat, och vissa av dessa transporter går över halva jorden, till exempel lammkött från Nya Zeeland till Sverige. 
 Genom att granska transporter till vissa länder och transport- mönstret under vissa händelser, försöker detta kapitel beskriva för- ändringar av desamma under den senast decennierna. 
 190 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 2.10.2 
  
 Exemplet Italien 
  
 Italien är det i särklass största importlandet av levande djur. Till landet importeras totalt cirka 5 miljoner djur årligen, förutom fjä- derfä. Djuren kommer såväl från andra  
 EU-länder 
  som från Östeuropa. 
 En genomgång av Italiens import visar att importen av levande djur ökade dramatiskt under andra halvan av  
 1980-talet. 
  Den stora ökningen gällde främst får och grisar, medan antalet nötkreatur minskade. Antalet hästar som återfinns i statistiken är tämligen konstant över åren. 
  
 Figur 2.11 
 . Total import av grisar, får, nötkreatur och hästar till Italien 1980 – 2000 
  
 7000000 
  
 6000000 
  
 5000000 
  
 4000000 
  
 Totalt 
  
 Nötkreatur 
  
 Antal 
  
 Får 
  
 djur 
  
 Heath 
  
 3000000 
  
 Hästar 
  
 2000000 
  
 1000000 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 8 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 8 
  
 0 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 98 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 99 
  
 00 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 År 
  
 191 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Under de år när den totala importen av levande djur ökade till Italien syns även förändringar i andra länders statistik, olika för olika djurslag. 
 Den starkt ökade efterfrågan på levande djur sammanfaller med en stark expansion av slakterierna i Italien. 
 Förändring av transportmönster i fråga om får 
 Från 1988 till 1990 ökade Italiens totala import av får med närmare 50 procent. Under samma period ökade såväl Irland, Tyskland som Frankrike försäljningen av får. Den interna importen till Italien från just de länderna ökade kraftigt, men även från länder i Östeuropa var ökningen påtaglig. 
  
 Tabell 2.76 
 . Total import av får i tusental till Italien, år 1988 – 1998 
  
 År 
  
 Land 
  
 1988 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 Frankrike 
  
 156 
  
 190 
  
 338 
  
 319 
  
 457 
  
 396 
  
 Holland 
  
 2 
  
 11 
  
 38 
  
 44 
  
 116 
  
 255 
  
 Belgien 
  
 127 
  
 129 
  
 159 
  
 69 
  
 69 
  
 >1 
  
 Storbritannien 
  
 3 
  
 1 
  
 2 
  
 24 
  
 63 
  
 50 
  
 Irland 
  
 0 
  
 6 
  
 9 
  
 >1 
  
 3 
  
 4 
  
 Spanien 
  
 2 
  
 2 
  
 0 
  
 19 
  
 28 
  
 108 
  
 Tyskland 
  
 77 
  
 154 
  
 192 
  
 66 
  
 54 
  
 43 
  
 Österrike 
  
 8 
  
 4 
  
 5 
  
 >1 
  
 3 
  
 16 
  
 Ungern 
  
 785 
  
 1 044 
  
 1 107 
  
 1 060 
  
 880 
  
 699 
  
 Polen 
  
 260 
  
 412 
  
 394 
  
 303 
  
 211 
  
 173 
  
 Slovakien 
  
 - 
  
 - 
  
 - 
  
 106 
  
 84 
  
 72 
  
 Tjeckien 
  
 24 
  
 >1 
  
 84 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Rumänien 
  
 50 
  
 45 
  
 54 
  
 70 
  
 79 
  
 101 
  
 Bulgarien 
  
 84 
  
 279 
  
 140 
  
 65 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 53 
  
 94 
  
 3 
  
 4 
  
 8 
  
 9 
  
 Totalt 
  
 1 631 
  
 2 372 
  
 2 525 
  
 2 151 
  
 2 055 
  
 1 927 
  
 Källa 
 : Eurostat. 
 Enligt uppgift säljs många får i dag till Holland, där en stor får- handlare har sitt säte. Det avspeglas tydligt i statistiken att Holland blivit en allt större aktör, på bekostnad av bland andra Belgien. 
 192 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Av tabellen framgår att exporten ökade från så gott som varje land med försäljning av får när efterfrågan ökade, såväl internt som externt. Men det är också tydligt att vissa länder försvinner och andra kommer till. Exempel på detta är inte bara Holland och Belgien, utan även Bulgarien, som inte längre alls exporterar får till Italien, från att tidigare ha varit en relativt stor exportör. Även Polen och Ungern minskar försäljningen kraftigt, med 58 respek- tive 37 procent, från det bästa året till 1998. 
 Förändringar av transportmönster i fråga om gris 
 Även den totala importen av gris till Italien ökade markant under andra halvan av  
 1980-talet. 
  Från år 1984 till 1986 var ökningen 163 procent (!) – från cirka 623 000 till 1 635 000 grisar. Toppen nåddes 1990 med cirka 1 880 000 grisar. Importen var så gott som uteslutande intern, och Holland dominerade stort. 
  
 Tabell 2.77 
 . Total import av gris i tusental till Italien år 1988 – 1998 
  
 År 
  
 Land 
  
 1988 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 Holland 
  
 1 060 
  
 1 232 
  
 1 052 
  
 728 
  
 727 
  
 436 
  
 Belgien 
  
 397 
  
 308 
  
 331 
  
 169 
  
 134 
  
 322 
  
 Frankrike 
  
 99 
  
 98 
  
 156 
  
 116 
  
 79 
  
 130 
  
 Tyskland 
  
 25 
  
 170 
  
 175 
  
 23 
  
 6 
  
 146 
  
 Spanien 
  
 0 
  
 0 
  
 26 
  
 59 
  
 71 
  
 85 
  
 Storbritannien 
  
 3 
  
 10 
  
 5 
  
 8 
  
 8 
  
 8 
  
 Irland 
  
 0 
  
 0 
  
 15 
  
 0 
  
 0 
  
 30 
  
 Österrike 
  
 3 
  
 >1 
  
 >1 
  
 >1 
  
 2 
  
 13 
  
 Danmark 
  
 >1 
  
 >1 
  
 >1 
  
 1 
  
 1 
  
 23 
  
 Tjeckien 
  
 16 
  
 59 
  
 4 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 Rumänien 
  
 0 
  
 0 
  
 81 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 Övriga 
  
 0 
  
 1 
  
 11 
  
 1 
  
 4 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 1 604 
  
 1 880 
  
 1 858 
  
 1 106 
  
 1 032 
  
 1 194 
  
 Källa 
 : Eurostat. 
 På samma sätt som för får är det tydligt att de länder som normalt säljer gris till Italien ökade sin försäljning när efterfrågan ökade. Men även för gris finns intressanta fluktuationer och förändringar 
 193 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 över tiden. Den interna importen från Tyskland varierar kraftigt, vilket för 1996 kan förklaras med svinpestutbrottet. Spanien har blivit en allt större leverantör av levande grisar till Italien, liksom Danmark. En analys (se avsnittet om svinpest) visar att Holland har gått över från försäljning av slaktsvin till försäljning av små- grisar till bland annat Spanien, som i sin tur ökat försäljningen av slaktsvin. 
 Transportmönster ändras 
 Exporten av får och gris till Italien från länder inom och utom EU påverkas helt av efterfrågan. Vilka länder som sänder grisar till Italien växlar från år till år. De år vissa länder av olika skäl faller ifrån ökar försäljningen från andra. Dock kommer grisar hela tiden så gott som uteslutande från andra  
 EU-länder, 
  och den externa importen är mycket liten. För får är situationen en annan. Den externa importen från främst Östeuropa är betydande och utgör mer än 50 procent av Italiens totala import av får. 
  
 2.10.3 
  
 BSE-krisen 
  
 Galna  
 ko-sjukan 
  eller BSE (Bovin Spongiform Encefalopati) har starkt påverkat transportmönstret av nötkreatur. Det första fallet av sjukdomen upptäcktes i Storbritannien 1986. 1988 klargjordes att utfodring med för dåligt upphettat köttmjöl var orsaken, och 1996 bekräftades att sjukdomen kan spridas till människa och ge upphov till  
 Creutzfeldt–Jacobs 
  sjukdom. 
  
 BSE-krisens 
  effekter på transporter av nötkreatur i EU är påtag- lig. Dels märks en minskning av gränsöverskridande transporter under senaste delen av  
 1980-talet, 
  dels försvann Storbritannien som aktör sedan andra halvan av  
 1990-talet. 
  Från att totalt ha exporterat cirka 400 000 nötkreatur per år föll försäljningen ihop totalt år 1995. 
 54  
 Någon återhämtning kan sedan inte ses. För Irland kom nedgången något senare. Den blev dock aldrig lika djup och åter- hämtningen kom snabbt. Vid nedgången märktes en tydlig upp- gång för andra länder, till exempel Tyskland och i viss mån Belgien. 
  
 54  
 Källa: FAO. 
 194 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Även åren runt 1990 fanns en nedgång av den gränsöverskri- dande handeln. Det gällde såväl Frankrike som Irland. Den ned- gången motsvarades av en ökning av Tysklands försäljning. 
 Den totala exporten varierar över åren. Den minskar under BSE- åren, dock inte lika mycket som nedgången åren  
 1988–1990. 
  
 Figur 2.12 
 . Total export av nötkreatur i tusental år 1986 – 2000 
  
 5 000 
  
 4 000 
  
 Ant a l dj ur 
  
 3 000 
  
 i t use nt a l 
  
 2 000 
  
 1 000 
  
 0 
  
 1986 
  
 1987 
  
 1988 
  
 1989 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : FAO, Eurostat 2000. 
  
 Vilka ersatte Storbritannien och Irland? 
 Storbritannien var en relativt stor exportör till länder inom och utom EU av nötkreatur före  
 BSE-krisens 
  koppling till Sanders– Gonzalez sjukdom. Exporten var så gott som uteslutande intern. 1994 redovisade landet en total export av 468 715 nötkreatur, varav mindre än 100 exporterades till tredje land. Den största delen av den interna exporten gick till Frankrike och Holland. 
 Frankrike var en mycket stor leverantör av nötkreatur, framför allt till Italien och Spanien, och samtidigt som Storbritanniens export av nötkreatur i det närmaste försvann kan man också notera en liten nedgång i försäljning av nötkreatur från Frankrike till andra länder. Det kan tolkas som att en del av de djur som tidigare sålts till Frankrike från Storbritannien sedan såldes vidare. En ökning av importen från tredje land till EU kan också noteras. Efter  
 BSE-krisen 
  ökade den interna exporten av nötkreatur från flera länder, till exempel Belgien, Italien, Danmark, Portugal och Spanien. 
 195 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 Figur 2.13 
 . Total export av nötkreatur från vissa av EU:s medlems- stater 1980 – 1999 
  
 2000000 
  
 1800000 
  
 1600000 
  
 1400000 
  
 Frankrike 
  
 1200000 
  
 Tyskland 
  
 Antal 
 djur 
  
 Irland 
  
 1000000 
  
 Storbritannien 
  
 Holland 
  
 800000 
  
 Belgien 
  
 Italien 
  
 600000 
  
 400000 
  
 200000 
  
 0 
  
 0 
  
 2 
  
 984 
  
 1986 
  
 1988 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 8 
  
 98 
  
 98 
  
 9 
  
 1 
  
 1 
  
 1 
  
 19 
  
 År 
  
 Tabell 2.78 
 . Intern export av nötkreatur , i tusental år 1994 – 1997 
  
 År 
  
 Land 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 Frankrike 
  
 1 759 
  
 1 700 
  
 1 715 
  
 1 718 
  
 Belgien-Luxemburg 
  
 310 
  
 328 
  
 368 
  
 310 
  
 Holland 
  
 129 
  
 64 
  
 74 
  
 73 
  
 Tyskland 
  
 431 
  
 400 
  
 444 
  
 675 
  
 Italien 
  
 24 
  
 12 
  
 51 
  
 133 
  
 196 
  
 SOU 2003:6 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Storbritannien 
  
 469 
  
 430 
  
 65 
  
 0 
  
 Irland 
  
 146 
  
 101 
  
 41 
  
 25 
  
 Danmark 
  
 44 
  
 59 
  
 64 
  
 67 
  
 Portugal 
  
 2 
  
 1 
  
 3 
  
 10 
  
 Spanien 
  
 78 
  
 100 
  
 130 
  
 88 
  
 Österrike 
  
 - 
  
 103 
  
 106 
  
 128 
  
 Källa 
 : Eurostat 1994, 1995, 1996 och 1997 
 När Irlands export till tredje land minskade som en följd av BSE- krisen märks en tydlig uppgång av andra länders export till tredje land. Detta gäller samma länder som även ökade den interna exporten, med undantag av Spanien. 
  
 Tabell 2.79 
 . Export av nötkreatur till tredje land, i tusental år 1994– 1998 
  
 År 
  
 La 
 n 
 d 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 Frankrike 
  
 35 
  
 77 
  
 93 
  
 76 
  
 58 
  
 Holland 
  
 23 
  
 27 
  
 32 
  
 19 
  
 25 
  
 Tyskland 
  
 179 
  
 257 
  
 180 
  
 148 
  
 127 
  
 Italien 
  
 5 
  
 16 
  
 15 
  
 11 
  
 1 
  
 Irland 
  
 249 
  
 244 
  
 144 
  
 6 
  
 30 
  
 Danmark 
  
 7 
  
 9 
  
 9 
  
 4 
  
 5 
  
 Spanien 
  
 34 
  
 18 
  
 8 
  
 7 
  
 8 
  
 Österrike 
  
 - 
  
 14 
  
 21 
  
 15 
  
 11 
  
 Övriga 
  
 1 
  
 0 
  
 9 
  
 0 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 533 
  
 662 
  
 502 
  
 287 
  
 266 
  
 Källa 
 : Eurostat 1994 – 1998. 
 Transportmönstret ändras 
 Det är tydligt att BSE påverkat exporten av nötkreatur mycket – såväl den interna som den externa. När Storbritanniens roll mins- kade ökade försäljningen från andra länder. Än har vare sig Storbritannien eller Irland återtagit de marknader man förlorade efter mitten av  
 1990-talet. 
  Inom EU har andra länder tagit mark- nadsandelarna, men den externa exporten har hittills inte blivit lika stor som tidigare. 
 197 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 SOU 2003:6 
  
 2.10.4 
  
 Svinpesten 
  
 Under 1997 drabbades Holland, Tyskland och delar av Belgien av svinpest. Den 4 februari konstateras sjukdomen, men troligen kom utbrottet tidigare i Tyskland, eftersom cirka 40 gårdar visade sig smittade vid den tiden. Sjukdomen kom troligen från Tyskland och man misstänker att en djurtransport var den smittkälla som förde sjukdomen till Holland. Det sista fallet konstaterades den 21 okto- ber samma år i Holland; då hade cirka 10 miljoner grisar avlivats. Belgien hade endast ett par fall vid holländska gränsen. 
 Utbrottet syns tydligt i statistiken över den gränsöverskridande handeln. Återhämtningen sker dock mycket snabbt. 
  
 Figur 2.14 
 . Gränsöverskridande transporter av gris, i tusental år 
  
 1994 – 2000 
  
 10 000 
  
 9 500 
  
 9 315 
  
 9 008 
  
 9 000 
  
 8 500 
  
 8 461 
  
 8 839 
  
 Antal, i 
  
 8 000 
  
 8 022 
  
 tusental 
  
 7 500 
  
 7 000 
  
 6 758 
  
 6 500 
  
 6 000 
  
 5 744 
  
 5 500 
  
 5 000 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 År 
  
 Källa 
 : FAO, Eurostat 2000. 
  
 Den stora nedgången berodde på att Hollands totala export mins- kade från cirka 5 763 000 grisar 1996 till cirka 1 584 000 grisar 1997 och 1 503 000 grisar 1998. Det kan dock konstateras att ned- gången i den gränsöverskridande handeln totalt sett aldrig blev lika stor som Hollands nedgång, och att återhämtningen kom redan 1999 – ett år då Hollands totala export fortfarande var liten. Andra länder tog snabbt över marknaden. 
 198 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Vilka ersatte Holland? 
 Försäljningen av levande grisar är till största delen en intern handel mellan  
 EU-länder. 
  En analys visar att flera länder ökade sin interna export när Hollands roll minskade. Handeln till/från tredje land av gris var hela tiden betydligt mindre än rörelserna av gris inom EU, men även här skedde en förändring. Hollands export av levande grisar till tredje land var före svinpesten cirka 60 000 grisar (1994) för att 1997 vara nere på cirka 2 000 grisar. 
  
 Figur 2.15 
 . Total export av grisar från vissa av EU:s medlemsstater 1980 – 1999 
  
 7000000 
  
 6000000 
  
 5000000 
  
 4000000 
  
 Holland 
  
 Belgien 
  
 Antal 
  
 Tyskland 
  
 djur 
  
 Frankrike 
  
 3000000 
  
 Danmark 
  
 2000000 
  
 1000000 
  
 0 
  
 1980 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 1988 
  
 990 
  
 2 
  
 4 
  
 1996 
  
 1998 
  
 98 
  
 8 
  
 8 
  
 99 
  
 9 
  
 1 
  
 19 
  
 19 
  
 1 
  
 1 
  
 19 
  
 År 
  
 199 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera SOU 2003:6 
  
 Tabell 2.80 
 . Intern export av grisar i tusental inom EU, år 1994– 2000 
  
 År 
  
 Land 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 2000 
  
 Holland 
  
 5 347 
  
 5 916 
  
 886 
  
 2 113 
  
 3 279 
  
 Belgien – Luxemburg 
  
 744 
  
 723 
  
 611 
  
 694 
  
 1 003 
  
 Frankrike 
  
 318 
  
 216 
  
 452 
  
 578 
  
 249 
  
 Tyskland 
  
 866 
  
 696 
  
 768 
  
 1 224 
  
 1 085 
  
 Italien 
  
 9 
  
 3 
  
 9 
  
 17 
  
 9 
  
 Storbritannien 
  
 181 
  
 336 
  
 355 
  
 245 
  
 158 
  
 Irland 
  
 64 
  
 273 
  
 187 
  
 236 
  
 404 
  
 Danmark 
  
 306 
  
 698 
  
 1 191 
  
 1 792 
  
 1 515 
  
 Portugal 
  
 3 
  
 16 
  
 13 
  
 7 
  
 19 
  
 Spanien 
  
 564 
  
 White 
  
 708 
  
 669 
  
 1 236 
  
 Sverige 
  
 - 
  
 2 
  
 17 
  
 7 
  
 6 
  
 Av tabellen framgår att Tyskland och Danmark ökade försäljningen kraftigt under de år när svinpesten drabbade Holland. Det är också intressant att konstatera att återhämtningen i den holländska interna exporten verkar leda till en minskning av den danska och tyska exporten till andra  
 EU-länder. 
  Holland återtog alltså de för- lorade marknaderna. 
 Den externa exporten påverkas påtagligt av svinpesten – den krymper till en tredjedel för att sedan återhämta sig, men med andra länder som exportörer. Den höga nivån före svinpesten har dock bara tillfälligt återhämtats. 
 200 
  
 SOU 2003:6 
  
 Transportströmmar för olika djurslag med mera 
  
 Tabell 281 
 . Export av gris från EU till tredje land i tusental 1994– 2000 
  
 År 
  
 Land 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 2000 
  
 Holland 
  
 60 
  
 5 
  
 2 
  
 24 
  
 6 
  
 Storbritannien 
  
 8 
  
 5 
  
 6 
  
 5 
  
 1 
  
 Tyskland 
  
 8 
  
 7 
  
 8 
  
 20 
  
 1 
  
 Österrike 
  
 - 
  
 2 
  
 2 
  
 25 
  
 12 
  
 Frankrike 
  
 6 
  
 3 
  
 3 
  
 3 
  
 >1 
  
 Danmark 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 4 
  
 Övriga 
  
 6 
  
 7 
  
 2 
  
 2 
  
 6 
  
 Totalt 
  
 90 
  
 31 
  
 25 
  
 81 
  
 31 
  
 Källa 
 : Eurostat resp. år 
 Transportmönstret ändras 
 Andra  
 EU-länder 
  tog alltså över marknadsandelar under de år när svinpesten påverkade Holland. Dock minskade den totala exporten påtagligt under 1997 och 1998, men återhämtningen kom snabbt – till skillnad från  
 BSE-krisen. 
  Det kan också konstateras att de län- der som trädde in på marknaden när den holländska exporten minskade inte kunde bibehålla dessa marknadsandelar när Holland återigen kunde leverera grisar. 
  
 2.10.5 
  
 Slutsats 
  
 De ovan anförda exemplen visar att transportströmmarna inga- lunda är statiska utan förändras över tiden. Uppenbarligen finns flexibilitet, och de aktörer som säljer levande djur mellan  
 EU-län- 
  der finner marknader eller leverantörer i ett annat land om en stor leverantör faller ifrån. 
 201 
  
 3 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Utredningens bedömning 
 Vetenskapliga och erfarenhetsmässiga data visar tydligt att djurtransporter utgör en mycket stor riskfaktor vid spridning av smittsamma djursjukdomar. Det gäller transporter av såväl slaktdjur till slakterier som livdjur till marknader eller andra produktionsplatser. Flera exempel, senast mul- och klövsjuke- utbrottet i Storbritannien, visar att detta, förutom att skapa stora djurlidanden, kan få ödesdigra och för den enskilde och samhället mycket stora och kostsamma konsekvenser. Många länders smittskydd hotas av djurtransporter, också beroende på att djur kommer allt mer långväga ifrån. Från smittskyddssyn- punkt borde därför djurtransporter i allmänhet och långväga transporter i synnerhet minimeras i största möjligaste mån. 
 Import av hundar från Medelhavet och nya resvanor med hundar mellan länder i EU har ökat risken för att allvarliga smittsamma sjukdomar förs in i Sverige. Sjukdomarna kan utgöra hot mot både hundars och människors hälsa, varför det är nödvändigt att vidta åtgärder för att förebygga införsel av all- varliga och smittsamma sjukdomar till Sverige genom att ställa särskilda krav vid införsel av hundar från vissa länder. 
 Utredningens förslag 
 Djurtransporter måste ur smittskyddssynpunkt begränsas till ett minimum och marknader där många djur från olika produk- tionsplatser sammanförs bör ur smittskyddssynpunkt upphöra. 
 För införsel av hundar till Sverige föreslås utökade krav på blodanalys för alla hundar som är födda i, uppväxta i och förs in från Grekland, Italien, Frankrike, Spanien och Portugal, för att kunna säkerställa frihet från hjärtmask, leishmanios, tropisk ehrlichios, brucellos och babeos innan införsel. Det bör också 
 203 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 ställas krav på att alla hundar är fästingsanerade omedelbart innan de förs in från ovan nämnda länder. 
 Generellt om smittspridning bland djur 
 Smittsamma djursjukdomar kan orsakas av virus, bakterier, para- siter, svampar och prioner. Många av de smittsamma sjukdomarna orsakar stora ekonomiska förluster och stora lidanden, och bekäm- pas därför systematiskt. 
 Sjukdomar som kan överföras mellan djur och människor benämns zoonoser. De allvarligaste djursjukdomarna kallas epi- zootiska. Till epizootierna hör bland annat rabies, mul- och klöv- sjuka och svinpest. Dessa sjukdomar förekommer normalt inte i Sverige och bekämpas därför mycket radikalt enligt bestämmelser i epizootilagen. 
 Spridningen av smittsamma djursjukdomar kan ske på många sätt. Vanligast är via direktkontakt mellan smittade djur eller genom att djuren vistas i stallar eller på beten där smittade djur tidigare vistats. Sådan direktkontakt kan till exempel ske på djur- marknader eller mellanstationer vid transport. Sjukdomar kan vidare spridas genom utfodring med smittat foder eller genom överföring i luften (vindburen smitta). Smittspridning sker även via transportbilar, redskap och människor som varit i kontakt med smittade djur. 
  
 3.1 
  
 Rättslig reglering av epizootiska sjukdomar 
  
 3.1.1 
  
 EG-lagstiftning 
  
  om smittskydd 
 Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre markna- den, senast ändrat genom rådets direktiv 92/118/EEG, 
 1  
 reglerar vad som skall gälla vid utbrott av zoonoser, sjukdomar eller andra orsa- ker som kan utgöra en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa. 
 Enligt direktivets artikel 10 skall en medlemsstat som drabbas av något av någon sådan sjukdom omedelbart underrätta övriga med- lemsstater och kommissionen, samt vidta de nödvändiga försiktig- hetsåtgärder som  
 EG-rätten 
  medger. En medlemsstat som drabbas eller är mottagar- eller transitland av djur från ett sådant land kan 
  
 1  
 EGT L 224, 18.8.1990, s. 29 och EGT L 62, 15.3.1998, s. 49. 
 204 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 även sätta djuren i karantän. Medlemsstaten och kommissionen kan vidta provisoriska åtgärder i avvaktan på beslut av kommissionen efter visst förfarande i den Vetenskapliga veterinärkommittén. 
 2 
  
 3.1.2 
  
 Svensk lagstiftning om smittskydd 
  
 Epizootiska sjukdomar som till exempel mul- och klövsjuka regle- ras i svensk lagstiftning i epizootilagen (1999:657). Lagen gäller sådana allmänfarliga sjukdomar som kan spridas genom smitta bland djur eller från djur till människa. Jordbruksverket är central tillsynsmyndighet för epizootilagstiftningen. Länsstyrelsen utövar tillsynen över lagen inom länet. 
 Den svenska epizootilagen med förordningar reglerar bekämp- ning och rapportering av de anmälningspliktiga sjukdomarna som vanligtvis inte finns i landet. Epizootisjukdomarna återfinns i Jord- bruksverkets föreskrifter. 
 3 
  
 Myndigheterna kan vid ett utbrott av en epizootisk sjukdom ingripa med hårda bekämpningsåtgärder, till exempel avlivning av djur, förbud mot förflyttningar av djur eller andra kontroll- och bekämpningsåtgärder med stöd av epizootilagen. Alla djurägare är enligt epizootilagen skyldiga att anmäla varje misstanke om epi- zootisk sjukdom till veterinär. 
 Epizootilagstiftningen har alltsedan tillkomsten 1935 omfattat de allvarliga smittsamma djursjukdomar som det har bedömts vik- tigt att skydda landet från av främst samhällsekonomiska skäl. Epi- zootilagen omfattar dels allvarliga sjukdomar som upptas i OIE:s  
 A-lista 
 4 
  
 och sjukdomar för vilka EU har en tvingande bekämp- ningslagstiftning, dels vissa sjukdomar som Sverige av eget intresse har valt att bekämpa. 
 Enligt Jordbruksverkets föreskrifter om transport av levande djur 
 5  
 måste den som ansvarar för en djurtransport inhämta ett hälsointyg från en officiell veterinär för de djur som ska transporte- ras. Denna föreskrift bygger på direktiv 95/29/EG 
 6  
 och är det enda juridiska krav som  
 EU-lagstiftningen 
  ställer på skydd mot smitt- samma sjukdomar i samband med djurtransporter. 
  
 2  
 För vidare läsning om Vetenskapliga veterinärkommittén, se kapitel 4.  
 3  
 SJVFS 1999:102. 
  
 4  
 OIE – Office International des Epizooties. För vidare läsning om OIE se kapitel 4.  
 5  
 SJVFS 2000:133. 
  
 6  
 EGT L 148, 30.6.1995, s. 52 direktivet kallas även djurtransportdirektivet, för vidare läsning se kapitel 4. 
 205 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Sverige har begärt så kallade tilläggsgarantier för ett antal smitt- samma djursjukdomar. Genom dessa har Sverige rätt att ställa utökade smittkontrollskrav för vissa definierade sjukdomar vid import av levande djur och djurprodukter. 
 I de fall en smittsam djursjukdom har brutit ut inom  
 EU-områ- 
  det kan kommissionen utfärda så kallade beslut med kort varsel. Dessa kan helt eller delvis förbjuda transporter av djur inom defi- nierade områden av unionen under begränsade tidsperioder. Detta regelverk utnyttjades flitigt under mul- och klövsjukeutbrottet 2001. 
 Andra författningar som är aktuella i samband med utbrott av mul- och klövsjuka och andra epizootiska sjukdomar är förord- ningen (1994:542) om utförsel av levande djur, m.m. (kallad utför- selförordningen), förordningen (1994:1830) om införsel av levande djur m.m. (kallad införselförordningen), lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m., förordningen (1998:134) om provtag- ning på djur m.m. (kallad provtagningsförordningen), och epizoo- tiförordningen (1999:659). 
 Enligt införselförordningen får Jordbruksverket meddela före- skrifter om införselförbud för sådana djur och produkter av djur som för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar inte får förflyttas enligt särskilda beslut inom EU. 
  
 3.2 
  
 Riskfaktorer för smittspridning via transporter 
  
 Generellt 
 Transport av levande djur innebär alltid en risk för spridning av smittsamma sjukdomar. När djur flyttas från en ort till en annan flyttas även de mikroorganismer som djuren härbärgerar. Om de transporterade djuren kommer i kontakt med stationära djur på sin nya vistelseort, saknar de båda djurgrupperna många gånger immu- nologiska försvarsmekanismer mot varandras smittbärande orga- nismer. Sjukdomar som tidigare inte fanns i ett land eller en region kan på detta sätt föras in dit. Även kortare kontakter mellan djur, till exempel på djurmarknader, kan effektivt sprida smittor från små infekterade djurgrupper till stora mängder tidigare infektions- fria djur. 
 När mikroorganismer från olika djurbesättningar blandas kan konsekvenserna av de inblandade sjukdomarna bli allvarligare än 
 206 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 om de enskilda sjukdomarna drabbat djuret var för sig. Den ned- sättning i kroppens motståndskraft som en sjukdom medför, gör att en andra infektion ovanpå den initiala kan orsaka värre skador på kroppen än om infektionerna kommit vid olika tillfällen. Transportsmittor utgör en betydande risk för dubbelinfektion, där även harmlösa virus eller bakterier kan orsaka allvarliga symtom i kombination med andra mikroorganismer. 
 Ytterligare en faktor som påverkar risken för smittspridning i samband med transporter är den stress de transporterade djuren utsätts för. Främst vid lastning och lossning, men även vid ryckig körning, dålig vägstandard eller vid otillräcklig utfodring och vattentillgång, uppvisar djuren tydliga stressymtom. Stress hämmar kroppens immunförsvar, vilket gör att stressade djur lättare avger sjukdomsframkallande virus och bakterier. Stressade djur är också mer mottagliga för sådana patogena (sjukdomsalstrande) mikro- organismer. 
 Risken för smittspridning vid transporter varierar beroende på hur friska och väl undersökta de transporterade djuren är, på vilket sätt transporten genomförs, hur väl fordon och annan utrustning rengörs, hur olika smittrycket är på avsändande och mottagande ort, med flera faktorer. Oavsett alla försiktighetsåtgärder innebär det dock alltid en större smittorisk att transportera djur från en besättning till än annan, än att inte transportera djuren alls. 
 En mindre uppmärksammad smittspridningsrisk i samband med djurtransporter är de trafikolyckor som regelbundet inträffar med djurtransportbilar. Ofta demoleras bilen så mycket att ett antal av de transporterade djuren kommer lösa och springer ut i omgivande natur. Dessa kan lätt sprida sjukdomar från avsändar- landet/området till det område där olyckan inträffar. 
  
 3.2.1 
  
 Transport av avelsdjur och produktionsdjur 
  
 Den största smittrisken med djurtransporter uppstår vid transport av avelsdjur eller produktionsdjur, som kommer att leva vidare på slutmålet. Här finns stora möjligheter för direkt eller indirekt kontakt med djuren på mottagarorten, liksom för upprepade köp och försäljningar med vistelser på djurmarknader och i många olika besättningar. Ju fler andra individer från olika miljöer som djuren träffar på, desto större är risken att de sprider egna och smittas av andras mikroorganismer. 
 207 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.2.2 
  
 Transport av slaktdjur 
  
 Transport av slaktdjur utgör en mindre risk för smittspridning, förutsatt att djuren transporteras direkt från uppfödare/producent till slakteri. Det är dock viktigt att transportfordonen rengörs mekaniskt och desinficeras noggrant efter varje slaktdjurstransport. Ibland förekommer att transportfordonet används för att transportera slaktdjur åt det ena hållet och livdjur åt det andra. Om fordonet då inte är ordentligt rengjort kan slaktdjurens smittor spridas via till exempel kvarlämnad spillning eller strö från slakt- transporten. 
  
 3.2.3 
  
 Transport av kalvar 
  
 Förutom de djurskyddsmässiga problem som uppstår vid långa kalvtransporter, finns avsevärda smittskyddsmässiga risker vid transport av kalvar. Djuren lastas ofta tätt tillsammans, vilket ökar risken för smittspridning. Vidare ger mellanstationer för lagstadgad vila av kalvar stora risker att sprida smittor mellan djur från olika transporter och olika delar av EU. Rutinen att fösa kalvar i och ur transporter genom att skötaren stoppar sina fingrar i kalvarnas mun och på det sättet leder djuren, ökar än mer risken för smittöver- föring. Slutligen slaktas kalvarna sällan direkt på ankomstorten, vilket medför att smittor som överförts under transporten får möj- lighet att utvecklas och spridas till djur i ankomstbesättningen. 
  
 3.2.4 
  
 Djurmarknader 
  
 Djurmarknader är vanliga i stora delar av Europa, som mötesplatser där djur byter ägare. De utgör också en viktig del av djurtransport- systemet, då den avlastning som sker av djuren kan användas som formell vila inför en ny transportperiod. Många djur transporteras från den ena marknaden till den andra av nya ägare varje gång, för att slutligen slaktas. Handeln med djuren fungerar som en aktie- marknad, där varje köpare hoppas få lite mer än inköpspriset när djuret säljs. När priset inte längre går att höja, säljs djuret ofta till slakt. 
 Djurmarknader är också effektiva smittspridare, då ett stort antal djur från många olika håll samlas på en liten yta. Direktkontakterna mellan djuren är många, och risken för indirekt smittspridning stor. 
 208 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Detta visade sig inte minst under mul- och klövsjukeutbrottet i England 2001. Longtown market, vilken är en stor fårmarknad i norra England och den marknad som spred smittan från ursprungs- besättningen till övriga landet, visade sig blanda upp till 20 000 får från olika handlare under varje marknadstillfälle. Det säger sig självt att en smittsam mikroorganism lätt kan smitta ett stort antal djur under sådana förhållanden. Djuren transporteras sedan vidare till andra marknader eller nya ägare, och bär då med sig smittämnet. Så skedde i Storbritannien och mul- och klövsjukan fick en dramatisk och mycket svårkontrollerad spridning. Inom några dygn fanns smittan i hela landet. 
  
 3.2.5 
  
 Mellanstationer 
  
 Liksom djurmarknader utgör mellanstationer begränsade platser där djur från olika håll koncentreras på en liten yta för att sedan transporteras vidare. Mellanstationerna är de viloställen för djur under transport som EU har beslutat skall inrättas för vila av djur under minst 24 timmar. 
 7 
  
 Mul- och klövsjukeutbrottet 2001 kan här åter illustrera de smittorisker som mellanstationerna medför. Under utbrottets inle- dande skeden transporterades en omgång får från England till södra Frankrike för slakt. På mellanstationen i Mayenne i Frankrike las- tades fåren av, samtidigt som en tranport med kalvar från Irland till Holland också lastades av i Mayenne. Fåren infekterade på mellan- stationen de kalvar som skulle till Holland, men kalvarna visade inte sjukdomstecken förrän efter ankomsten till Holland. Händel- sen resulterade i destruktion av 100  
 000-tals 
  holländska djur, och stora ekonomiska kostnader. Holland klassades som mul- och klövsjukesmittat land på grund av djurkontakterna vid mellansta- tionen. 
  
 3.2.6 
  
 Spridning av antibiotikaresistens 
  
 Antibiotika kan vara livräddande läkemedel när djur eller människor drabbas av svåra bakterieinfektioner. Bakterierna kan dock utveckla motståndskraft, resistens, mot antibiotika vid över- användning av sådana preparat. Om bakterien utvecklat mot- 
  
 7  
 För vidare läsning om mellanstationer se kapitel 4. 
 209 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 ståndskraft mot flera olika antibiotika säger man att den är multi- resistent. Det kan vara mycket svårt att hitta en behandling som är effektiv mot infektioner med sådana bakterier. 
 Epidemier av multiresistenta salmonellabakterier förekommer då och då hos människor och djur. En ökad global handel med livs- medel och djur, samt ökat resande, gör att nya resistenta former snabbt kan spridas mellan olika länder. Djurtransporter utgör en möjlig spridningsväg för antibiotikaresistensen, eftersom resistenta bakterier kan följa med transporterade djur, sprida sig och förökas hos djur som är fria från dessa bakterier. 
  
 3.3 
  
 Vaccination 
  
 Vaccination är en metod att förebygga smittsamma sjukdomar, genom att stimulera ett immunsvar mot den förväntade sjukdomen hos vaccinerade djur. Det är främst virussjukdomar man idag kan vaccinera mot. 
 Vaccinationen har dock vissa problem när det gäller bekämpning av smittsamma djursjukdomar. Dels kan vissa vacciner i sig orsaka sjukdom, om framställningen inte är mycket noga kontrollerad, dels kan vaccinationen omöjliggöra en kontroll av om en sjukdom finns i ett land eller en region, genom att det är omöjligt att avgöra om antikroppar i blodet hos djuren kommer från vaccinationen eller från en naturlig infektion. Slutligen kan vaccinationen invagga djurägare i en falsk säkerhet. Till exempel mul- och klövsjukevirus finns i sju subtyper med ett otal vidare undertyper, och varje vaccin kan bara skydda mot några av de många varianter som finns. De två senare argumenten var starkt bidragande till Sveriges avstånds- tagande från vaccination vid mul- och klövsjukekrisen 2001. Dess- utom kan vaccinerade djur fungera som kroniska smittbärare, om vaccinationen inte är hundraprocentigt effektiv och djuret inte visar några symtom på sjukdom. Sådana djur kan sprida smitta till ovaccinerade djurgrupper, då djurägaren även här invaggas i en falsk säkerhet. 
 Mot bakgrund av dessa förhållanden är massvaccination ingen självklar lösning på smittspridningsproblemen. Massvaccination måste användas med kunskap och i rätt situationer. 
 210 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 3.4 
  
 Djurskyddsmässiga konsekvenser av transportsmittor 
  
 De djurskyddsmässiga lidanden som transportorsakade smittor vållar kan vara enorma. Mul- och klövsjukan utgör här ett tydligt exempel, där varje enskilt smittat djur utsätts för ett flertal smärt- samma sjukdomssymtom. Sjukdomen ger blåsbildning i mun- och nosslemhinna, i klövrand och klövspalt, samt på spenar. Symtom ses i form av feber och smärta från de ställen där blåsorna sitter, vilket visar sig i form av salivering, nosflöde och/eller hälta. När blåsorna spricker övergår förändringarna till sår som kan sekundär- infekteras av bakterier. Drabbade djur har ofta långvariga svårig- heter att gå och äta, på grund av de smärtsamma blåsbildningarna. Detta i sin tur kan leda till utmärgling och liggsår hos djuren. Ytterligare ett djurskyddsmässigt problem vid allvarliga smitto- utbrott är det lidande som massdestruktion av djur kan medföra. Avlivning på gården är visserligen eftersträvansvärt i all djurhåll- ning, men när stora mängder djur måste avlivas på kort tid sker avlivningarna inte alltid på ett djurskyddsmässigt acceptabelt sätt. Erfarenheter från mul- och klövsjukeutbrottet i Storbritannien 2001 visar bland annat detta. 
 Då mul- och klövsjuka är oerhört smittsamt och dess virus kan spridas långa sträckor i luften, drabbas i de flesta fall ett stort antal djur vid varje utbrott. 
 Svinpest är en annan smitta som orsakar stort djurlidande. Svin- pest uppträder i en akut form med dramatiska symtom men också i en kronisk form med otydliga symtom. I den akuta formen drabbas grisarna av hög feber, stört allmäntillstånd, vinglighet och kramper. Blodcirkulationen försämras med röda och lila områden på öron och kroppen som följd. Dödligheten är hög, upp till 90 procent. Förloppet varar vanligen i  
 5–15 
  dagar. Den kroniska formen upp- träder hos gris som överlevt den akuta fasen och kan också ses hos djur som aldrig uppvisat symtom. Djuren uppvisar stört allmäntill- stånd, upphörd foderlust, onormal gång och feber. Perioder med sjukdomssymtom kan växla med perioder då de angripna djuren är kliniskt friska. Även denna sjukdom är mycket smittsam och drab- bar därför oftast många djur åt gången. 
 211 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.5 
  
 Ekonomiska konsekvenser av transportsmittor 
  
 De mest smittsamma djursjukdomarna kan få katastrofala ekono- miska konsekvenser för ett drabbat lands ekonomi. De tydligaste exemplen i Europa utgör här mul- och klövsjuka och klassisk svin- pest. 
 8  
 Även mindre smittsamma transportorsakade djursjukdomar kan dock få stora ekonomiska förluster för näringen som följd. I en studie publicerad i Svensk Veterinärtidning nr 11/01 framgår till exempel att smitta med ett i sig relativt harmlöst virus (porcint cir- covirus typ 2) i en svensk grisbesättning kostar drygt 200 000 kro- nor/100 suggor och år. På nationell nivå motsvarar detta drygt 500 miljoner kronor/år för Sverige. Kostnaderna uppstår då viruset i kombination med andra mikroorganismer kan ge upphov till det fruktade sjukdomskomplexet PMWS. 
 9 
  
 3.5.1 
  
 Kostnader för utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien 2001 
  
 I slutet av februari 2001 påträffades mul- och klövsjukemittade får vid ett slakteri nära London. Sjukdomen spårades till en besättning i norra England, men djurägaren hade vi det laget spridit sjuk- domen via andra djur till flera stora djurmarknader. Dessa i sin tur spred smittade djur, främst får, vidare i hela Storbritannien och andra europeiska länder. Smittobekämpningen ägde rum under hela våren och sommaren 2001, och inte förrän den 15 januari 2002 blev det sista engelska grevskapet friförklarat från smitta. Under mellantiden avlivades runt sex miljoner djur i bekämpningsarbetet (cirka 1/8 av alla lantbruksdjur i Storbritannien), varav cirka 80 procent var får. 
 Enligt ett uttalande från den brittiska miljöministern Perkins den 18 oktober 2001 hade då mer än en miljard brittiska pund utbetalats bara i direktersättning till brittiska bönder. Enligt beräkningar från det brittiska turistrådet uppgick förlusterna från turistindustrin till cirka fem miljarder brittiska pund 2001. Dess- utom beräknas ekonomiska förluster för turistnäringen under kommande år uppgå till 2,6 miljarder brittiska pund 2002 och en miljard brittiska pund 2003. Av den direktersättning som betalats ut har kommissionen stått för 355 miljoner euro (ca 220 miljoner 
  
 8  
 Se bilaga 7. 
  
 9  
 PMWS: Postweaning Multisystemic Wasting Syndrome, se bilaga 7. 
 212 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 brittiska pund) till Storbritannien och 400 miljoner euro totalt till samtliga drabbade medlemsstater, enligt uppgift i kommissionens memo /01/123, den 12 december 2001. Ytterligare 400 miljoner euro var öronmärkta för mul- och klövsjukekompensation under 2002. Kommissionen uppger att det kommer att ta år innan den slutliga ersättningssumman står klar, på grund av att nya kompen- sationsanspråk hela tiden tillkommer. 
  
 3.5.2 
  
 Kostnader för utbrott av svinpest 
  
 Spridning av svinpest kan få betydande konsekvenser för ett lands egenförsörjning eller export av animala produkter. Som exempel på ekonomiskt avbräck kan nämnas att då afrikansk svinpest (av olyckliga naturliga omständigheter) spreds från Afrika till Pyreneiska halvön i slutet av  
 1950-talet 
  uppskattades den årliga förlusten till följd av minskad grisproduktion till nio miljoner dol- lar. 
 Utbrott av klassisk svinpest förekommer regelbundet i Europa. Vid en stor epidemi i Holland 1997 fick elva miljoner grisar slaktas. Kostnaden för svinpesten i Holland beräknades enligt LRF:s nyhetsbrev om internationella frågor den 6 februari 1998 till 3,9 miljarder nederländska gulden, NLG. 
 10  
 EU:s totala kompen- sation motsvarade 2,1 miljarder NLG. 
 11 
  
 3.5.3 
  
 Kostnader för utbrott av Newcastle disease i Sverige 1995 
  
 I november 1995 drabbades Sverige av ett allvarligt utbrott av Newcastle disease 
 12  
 hos hönsfåglar. Cirka 100 000 fåglar fick avlivas och 1,3 miljoner ruvade ägg och daggamla kycklingar destrueras. Totalkostnaderna slutade på mellan  
 70–100 
  miljoner kronor, enligt Jordbruksverkets beräkningar. 
  
 10 
  
 3,9 miljarde nederländska gulden (NLG)= 15,4 miljarder SEK = 1,7 miljarder euro. 
  
 11 
  
 Summan motsvarar 8,3 miljarder SEK = 900 miljoner euro. 
  
 12 
  
 Se bilaga 7. 
  
 213 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.6 
  
 Svenska åtgärder för riskminimering av transportsmittor 
  
 3.6.1 
  
 Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS) 
  
 I Sverige finns en mångårig tradition att bekämpa och förebygga djursjukdomar. Många sjukdomar som finns inom övriga EU är utrotade i Sverige eller har aldrig funnits i landet. För att bibehålla vårt goda djurhälsoläge bildades SDS vid  
 EU-inträdet. 
  SDS är en frivillig importkontroll för levande djur, sperma och embryon för djurslagen nöt, gris, får, get och hjort. Huvudmän är Svenska Djur- hälsovården och Svensk Mjölk. Förutom att informera importörer av djur, sperma och embryon om vilka försiktighetsåtgärder som bör vidtas vid import, samt kontrollera att dessa är uppfyllda, informerar SDS lantbrukare och andra berörda om aktuella risker för allvarliga smittsamma djursjukdomar. Vidare informeras exportörer av djur om vilka smittrisker som är förknippade med export. Anslutningen till SDS är hög. Importen av livdjur är mycket låg, endast ett fåtal avelsdjur har importerats sedan EU- inträdet. År 2001 importerades 6 nötkreatur och 3 får. Inga grisar importerades. 
  
 3.6.2 
  
 Tvätt- och desinfektionsanläggningar vid svenska gränsen 
  
 Djurtransportfordon som kommer in i landet är en smittrisk. Detta gäller både för utländska bilar som kommer till Sverige och svenska fordon som transporterat djur till kontinenten. Genom Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS) försorg finns biltvättar i Helsingborg och Trelleborg. I dessa biltvättar får transportören kostnadsfritt tvätta och desinfektera sitt fordon. Dessa tvättnings- anläggningar finansieras av näringen i syfte att undvika att dåligt rengjorda djurtransportfordon bär smitta med sig in i Sverige. Cirka  
 2–3 
  bilar per vecka tvättas och desinfekteras i dessa anlägg- ningar. 
  
 3.6.3 
  
 Svenska Djurhälsovården 
  
 Svenska Djurhälsovårdens organisation finns beskriven i kapitel 2 avsnitt Heath i Sverige. 
 214 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 3.6.4 
  
 Uppsamlingsplatser och handelsanläggningar 
  
 För att undvika direktkontakt mellan svenska besättningar och utländska djurtransportbilar finns speciella uppsamlingsplatser, dit till exempel kalvar först transporteras för veterinärbesiktning och sedan omlastning till utländska fordon för utförsel till exempelvis Holland. Skillnaden mellan uppsamlingsplats och det som kallas handelsanläggning är att på en uppsamlingsplats kan det vara flera ägare till djuren, medan det på en handelsanläggning bara är en. Det finns i dag fyra godkända uppsamlingsplatser och två handels- anläggningar. 
 Regler för tömning, tvätt och desinfektion finns och anlägg- ningarna står under kontroll av en officiell veterinär. Stationerna godkänns av Jordbruksverket. 
  
 3.6.5 
  
 BVD-programmet 
  
 Sjukdomen Bovin virusdiarré (BVD) är vanlig hos nötkreatur över hela världen och har uppmärksammats som en av de mest kost- samma sjukdomarna för lantbruksnäringen. Infektion kan till exempel resultera i omlöpningar, aborter, stenfoster och miss- bildade, döda eller svagfödda kalvar. Det vanligaste sättet för en besättning att bli smittad med  
 BVD-infektion 
  är genom inköp av kroniskt infekterade djur, eller hondjur som bär på ett kroniskt infekterat foster. 
 13  
 Det finns därför regler för inköp av djur till besättningar som är med i  
 BVD-programmet. 
  När det gäller liv- djursförmedlingen delas djuren in i två kategorier,  
 BVD-fria 
  djur och icke fria djur. Besättningarna som är anslutna till programmet skall köpa fria djur. Svensk Mjölk, de svenska mjölkböndernas och den svenska mejeriindustrins branschorganisation, ansvarar för  
 BVD-programmet 
  och informerar förlöpande berörda parter, inte minst livdjursförmedlingen. 
 I början av april 2002 var totalt 99,4 procent av besättningarna i Sverige anslutna. 91 procent är friförklarade och 3,3 procent ligger i utredningsfas. Den 30 april 2002 tog Jordbruksverket föreskriften om obligatorisk bekämpning av Vincent. Sverige kommer med detta att få ett tvingade program. 
 Vad gäller det internationella läget uppger Svensk Mjölk att Finland och Norge knappast har någon infektion och att Danmark 
  
 13  
 För vidare beskrivning se bilaga 7. 
 215 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 ligger något före Sverige i bekämpningen. På Island har aldrig infektionen påvisats. I övriga världen uppges  
 BVD-infektion 
  vara mycket spridd, även om variationer ses beroende på djurtäthet och handelsstruktur. Intresset för sjukdomen ökar internationellt med insikten om de problem och produktionsförluster sjukdomen medför. 
  
 3.6.6 
  
 Livdjursförmedling och gårdsauktioner 
  
 Den svenska livdjursförmedlingen vad gäller gris finns beskriven i kapitel 2. En välkontrollerad avelspyramid och avsaknaden av marknader och auktioner är en mycket viktig förutsättning för att förebygga smittspridning. På nötkreaturssidan har livdjursauktio- ner och gårdsauktioner varit en viktig del av livdjursförmedlingen. Gårdsauktioner där hela besättningar säljs är fortfarande relativt vanligt förekommande i Sverige. I samband med utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien skärptes smittskyddsrutinerna kring dessa, när det gäller direktkontakt mellan besökare och djur. Vidare upplyses oftast auktionsbesökarna i annonsen om att särskilda smittskyddsregler gäller för personer som haft kontakt med utländska klövbärande djur. I anslutning till utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien upphörde den ledande livdjursförmedla- ren Swedish Meats med sina livdjursauktioner där djur samlades från olika besättningar som sedan såldes i en livdjurshall. 
  
 3.6.7 
  
 Smittskyddet vid de tidigare livdjursauktionerna 
  
 Innan  
 leukos-programmet 
  och  
 BVD-programmet 
  genomfördes byggde hälsokontrollen vid livdjursauktionerna i föreningsslaktens regi på att korna var juverhälsodeklarerade och att kalvar och ung- djur inte hade kliniska tecken på ringorm. 
 I och med leukos- och  
 BVD-programmen 
  tillkom krav på att djuren skulle vara kontrollerade enligt dessa och senare, att djuren skulle vara dokumenterat fria från dessa sjukdomar. Innan djuren togs in till auktion provtogs de och husdjursföreningen skickade intyg till den berörda slakteriföreningen. Det är utan tvekan så att livdjursförmedlingen, åtminstone inom vissa områden, ökat djur- ägarnas motivation att delta både i leukos- och  
 BVD-programmet. 
  
 216 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Vad gäller övrig sjuklighet har säljaren, det vill säga bonden inty- gat att djuret varit kliniskt friskt. Det har alltså varit en typ av egenkontroll. Förmedlingspersonal har sedan okulärt besiktigat djuren innan auktionen. Lokalt har det förekommit att veterinär anlitats och det har då varit fråga om juverhälsokontroll. 
  
 3.6.8 
  
 Smittskyddet på gården 
  
 I samband med utrotningsprogrammet av grissjukdomen Wilson sjukdom, som kom under  
 1990-talet, 
  infördes krav i anslutna grisbesättningar på gårdskarantän, utlastningsrum eller annat utslussningssystem samt besättningsegna skyddskläder. Detta gjordes i syfte att bryta smittvägarna in i djurbesättningen. Nyanlända gyltor eller andra avelsdjur skall hållas isolerade från besättningen och under uppsikt i en gårdskarantän under tre veckor. På detta sätt kan eventuella subkliniska sjukdomar som utbrutit av transportstress upptäckas innan djuren förts in i den egentliga besättningen. 
 Genom att slussa ut slaktdjur eller smågrisar för försäljning via ett särskilt utlastningsrum eller dylikt förhindrar man att eventuell smitta på transportbilen överförs till besättningen. Transportören behöver då inte gå in i stallet utan tar emot djuren i utlastnings- rummet. Likaså behöver inte djurägaren gå upp i transportbilen och komma i kontakt med andra besättningars djur. 
 Besättningsegna skyddskläder är framför allt avsedda för veteri- närer, seminpersonal och rådgivare som rör sig mellan många besättningar. Genom att dessa förses med rena stövlar och rock/overall på varje gård minskar risken påtagligt att dessa perso- nalkategorier fungerar som smittspridare. Om en djurtransportör skall gå in i ett stall bör naturligtvis även denne utrustas med gårds- egna skyddskläder. Även övriga besökare förses med skyddskläder. Vid studiebesök som ofta ordnas i LRF:s eller något slakteris regi, tillhandahålls vanligen overaller och skoskydd. Från SDS sida har smittskyddsrutiner för besökare från andra länder drivits hårt. Dessa besökare förses alltid med skyddskläder, vanligen engångs- overall och skoskydd. 
 217 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.6.9 
  
 Information och utbildningsinsatser 
  
 Sedan  
 EU-inträdet 
  har SDS i annonskampanjer manat till försiktig- het och ökad vaksamhet då epizootisk sjukdom förekommit i vår närhet. Smittskyddsbroschyrer har tryckts och distribuerats till djurägare och andra berörda, till exempel Elliott på lantgård. Åter- igen aktualiserades detta när mul- och klövsjukan utbröt i Storbritannien. En speciell broschyr togs fram av näringen under ledning av SDS och information gick ut till bland annat djur- transportörer om smitta och smittskydd i det dagliga arbetet. 
 I den pågående utbildningen av samtliga svenska djurtranspor- törer i TYAs regi (Transportfackens Yrkes- och Arbetsmiljö- nämnd), 
 14  
 ingår smittskydd som en viktig kursdel. 
  
 3.6.10 
  
 Sektionerad grisuppfödning för minskad smittspridning 
  
 Sektionerad och ålderssegregerad uppfödning har visat sig ha stora produktionsmässiga och hälsomässiga fördelar. Vid en sektionerad uppfödning hålls olika kategorier av växande djur i olika stallavdel- ningar. Denna uppfödning innebär att ett antal suggor, till exempel 40 stycken, grisar samtidigt. Genom att sedan inte blanda grupper med växande djur minskar risken drastiskt för att äldre djur skall smitta yngre som har en mer outvecklad immunitet. Uppföd- ningsformen har fått stort genomslag under  
 1990-talet 
  och är i dagens grisuppfödning tämligen självklar. Trots skilda avdelningar kan smitta spridas via ventilationen genom att utluft från till exem- pel slaktsvinsstallar når tilluftsintag i tillväxtavdelningar. 
 De luftburna smittämnen som är mest aktuella under svenska förhållanden är framför allt bakterierna  
 Mycoplasma hyopneumoniae  
 och  
 Actinobacillus pleuropneumoniae 
 . Andra virusorsakade luft- vägssjukdomar samt bakterieorsakade sjukdomar som nyssjuka, kan också överföras mellan djurgrupper via ventilation och otill- fredsställande sektionering i form av gödselkulvertar och otäta dörrar. 
 Det kan alltså vara en smittskyddsmässig fördel att öka avståndet mellan olika kategorier av växande djur. Således kan det på en gård med integrerad grisuppfödning, det vill säga smågrisuppfödning ända till slakt, finnas en poäng med att lägga slaktsvinsstallar en bit från smågrisar och tillväxtgrisar. De avstånd det är frågan om är 
  
 14  
 TYA:s utbildning beskrivs närmare i kapitel 4. 
 218 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 dock förhållandevis korta, från några hundra meter upp till någon kilometer. 
 Ytterligare en fördel med en något mer utspridd produktion är att de olika stallavdelningarna vid eventuella sjukdomsutbrott är lättare att sanera. 
  
 3.7 
  
 Zoonoser 
  
 Zoonoser är sjukdomar eller smittämnen som på ett naturligt sätt kan spridas mellan djur och människor. Smittspridning kan antingen ske vid direktkontakt mellan djur och människor eller indirekt, till exempel genom konsumtion av livsmedel eller vatten som är förorenat med avföring. Smittämnen kan också spridas med vektorer (bärare) som fästingar eller myggor. Kontroll och bekämpning av zoonoser får en allt större betydelse såväl inter- nationellt som nationellt. 
 En effektiv och kontinuerlig salmonellakontroll gör till exempel att svenska djur har låg förekomst av smittan, och svenska djurpro- dukter är praktiskt taget fria från salmonella. Vissa smittämnen har utrotats helt i Sverige, såsom nötkreaturstuberkulos, brucellos (=undulantfeber). Sjukdomen ger återkommande febertoppar och värk i huvud och leder hos människa, och hos djur aborter och dödfödslar. Bakterien sprids via opastöriserade mjölkprodukter från djur till människa, och mellan djur (via flytningar från köns- vägarna) och rabies. Andra smittämnen som Campylobacter och verotoxinproducerade  
 E-coli 
  har däremot inte kunnat kontrolleras lika effektivt. Transporter av djur är en viktig riskfaktor för sprid- ning av zoonoser. 
  
 3.8 
  
 Beskrivning av några viktiga transportsmittor 
  
 De flesta infektionssjukdomar som drabbar djur kan också spridas genom djurtransporter. Det finns dock ett antal som kan få långt- gående  
 hälsomässiga-, 
  djurskyddsmässiga och ekonomiska konse- kvenser, och där transporterna utgör en viktig spridningsväg. Några sådana sjukdomar beskrivs i bilaga 7. 
 219 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.9 
  
 Politiska/vetenskapliga uttalanden 
  
 Sambandet mellan djurtransporter och smittsamma djursjukdomar har uppmärksammats i olika vetenskapliga och politiska samman- hang under 2001. Olika organisationer, och här märks i synnerhet den europeiska paraplyorganisationen för veterinärer (FVE), har framhållit att djurtransporter kan leda till allvarliga hälsoproblem för såväl djur som människor, till exempel genom en snabb sprid- ning av smittsamma sjukdomar. 
 15 
  
 3.10 
  
 Utredningens bedömning angående djurtransporter och spridning av smittsamma djursjukdomar 
  
 Vetenskapliga och erfarenhetsmässiga data visar tydligt att djur- transporter utgör en mycket stor riskfaktor vid spridning av smitt- samma djursjukdomar. Det stora antal transporter som genomförs idag inom EU medför lätt att en allvarlig smitta sprids snabbt och till många platser. Detta kan få förödande ekonomiska konsekven- ser för en produktionsgren, en region eller ett land. Det medför också ett stort lidande för de drabbade djuren. 
 Från smittskyddssynpunkt borde därför djurtransporter i all- mänhet och långväga transporter i synnerhet minimeras i största möjligaste mån. Transporter med väl undersökta djur, god hygien och goda transportförhållanden minskar smittorisken, men undan- röjer den inte helt. Djurmarknader och mellanstationer fungerar också som effektiva smittspridningsplattformer, då många djur från olika miljöer blandas tillräckligt länge för att smitta varandra, och sedan skickas vidare till nya besättningar. Nya system för handel med djur måste därför utarbetas, där djuren inte kommer i direkt kontakt med varandra vid handelstillfället. Generellt bör dock system med så liten förflyttning av djur som möjligt eftersträvas. 
  
 3.11 
  
 Import av herrelösa hundar 
  
 Införsel av hundar till Sverige från andra länder, främst södra Europa, har tidigare inte förekommit annat än undantagsvis. Under sommaren 2002 uppmärksammades dock i svensk media att fler organisationer tog hand om herrelösa hundar från dessa länder och 
  
 15  
 FVE position paper on transport of live Buckley. Maj 2001. 
 220 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 placerade dem i nya hem i Sverige. Sedan medlemskapet i EU finns möjlighet att resa med hund på ett helt annat sätt än tidigare. Att ta med hunden på semesterresan kräver dock inte bara veterinärintyg, förebyggande vaccinationer och medicinering. Det kan också inne- bära risk för hundens hälsa och också att smittor okända i Sverige införs i landet. Än så länge har mycket få utnyttjat denna möjlighet och de som reser med hundar till hundutställningar i andra länder har stor kunskap om riskerna och hur dessa elimineras. Under de senaste åren har det dock börjat förekomma organiserad införsel av tidigare vanvårdade, oönskade och herrelösa hundar från södra Europa till Sverige. Hundarna omplaceras och säljs till hundvänner. Många av djuren är hittehundar vars tidigare öden är helt okända. Sydeuropas klimat medger att hundar kan överleva mer eller mindre förvildade i närheten av byar och städer där de kan leva på matrester, sopor eller vilda djur som de dödar. 
 Hundarna tas enligt uppgift om hand och vaccineras, avmaskas, blodprovas och veterinärbesiktigas, i enlighet med de regler som gäller för införsel av sällskapshundar till Sverige, innan de levereras till sina nya ägare. De svenska införselkraven på vaccination mot rabies, leptospiros och valpsjuka, antikroppskontroll samt avmask- ning mot dvärgbandmask skyddar dock inte hunden från att bli smittad med andra allvarliga sjukdomar. Många av de allvarliga sjukdomar som hundar kan smittas med i Medelhavsområdet kan inte behandlas med de mediciner som finns registrerade i Sverige. 
 Kravet på friskintyg utfärdat av veterinär i anslutning till att hunden lämnar ursprungslandet bör utesluta att hundar som har synliga symtom på sjukdom förs in till Sverige. Många allvarliga sjukdomar har emellertid en relativt lång inkubationstid, vilket innebär att hunden kan vara smittad, men symtomen visar sig först senare. Sådana hundar kommer, förutom att de själva blir allvarligt sjuka, att orsaka sina nya ägare stor vånda och höga kostnader. För att upptäcka dessa smittor så länge hunden ser frisk ut, måste man analysera prover från hunden. 
 Många allvarliga sjukdomar, mot vilka vacciner inte finns, sprids av så kallade vektorer, det vill säga myggor, loppor och fästingar. Det enda sätten att förebygga dessa infektioner är att skydda hun- den genom att kontinuerligt skydda den mot angrepp av fästingar, loppor och myggor och regelbundet behandla den mot vissa av smittämnena (hjärtmask). Andra allvarliga hundsjukdomar, som till exempel valpsjuka och smittsam leverinflammation, är en väl omhändertagen hund skyddad mot genom regelbunden vaccination 
 221 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 sedan valptiden. En hund som lever vind för våg, eller som har en ägare som inte bryr sig, är helt oskyddad mot infektioner. Det är därför fullt möjligt att den redan är smittad när den vaccineras i samband med omhändertagandet. Det är ofta mycket svårt att bota en hund som burit på smitta en längre tid, varför det är inte själv- klart att hittehundarna kan bli friska ens om de kommer under veterinärvård i samband med omhändertagandet. I många fall kan avlivning vara det mest skonsamma sättet att ta hand om en svårt sjuk hittehund. Här beskrivs några av de viktigaste och allvarligaste infektionerna som förekommer i länderna runt Medelhavet. 
  
 3.11.1 
  
 Fästingsmittor 
  
 Ju längre söderut i Europa man kommer desto större är risken att hundar blir angripna av den bruna hundfästingen ( 
 Rhipicephalus sanguineus 
 ). Fästingen ser ut som våra inhemska fästingar, men hundarna får inte en eller två fästingar utan kan vara helt fulla av fästingar som bitit sig fast i klasar. Fästingen är vanligare inomhus, till exempel i kennelmiljö eller hittehundstallar, än utomhus. Dessa fästingar sprider också flera allvarliga sjukdomar: 
 Tropisk ehrlichios 
  
 Ehrlichia canis  
 är en bakterie som sprids av den bruna hund- fästingen. Denna bakterie förekommer inte i Sverige och skiljer sig från den  
  
 Ehrlichia 
 -art 
  som sprids av vår inhemska fästing både vad avser symtombild och spridningssätt.  
 Ehrlichia canis  
 skadar de vita blodkropparna. Symtomen varierar men vanligast är viktminskning, feber, matvägran, blödningar och ibland kramper, blindhet och rörelsestörningar. Infektionen kan också bli kronisk och ge obot- liga skador på blodbildningen i benmärgen. 
 Babesios 
  
 Babesia canis  
 är en blodparasit som bland annat sprids av den bruna hundfästingen. Samma fästing kan överföra både babesia och ehrlichia. Parasiten skadar de röda blodkropparna. Några veckor efter infektionen kan hunden få allvarlig blodbrist, feber, mjältför- storing och leverskador. Snabb behandling (licenspreparat) kan ha 
 222 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 god effekt, men preparaten ger ofta relativt allvarliga biverkningar. Ibland ses istället ett akut chocktillstånd och allmän organförstö- ring som vanligtvis leder till döden oavsett behandling. 
 Hepatozoonos 
  
 Hepatozoonos  
 orsakas av en encellig parasit,  
 Hepatozoon canis 
 , som sprids av den bruna hundfästingen och andra sydliga fästingar. Smittan förekommer i Medelhavsområdet. Hundar smittas då de äter upp en smittad fästing. Parasiten angriper vita blodkroppar, monocyter, och celler i blodkärlens väggar. Hunden får ofta feber, blödningar och magrar av, men symtomen varierar beroende på vilka organ som angrips. Sjukdomen leder ofta till döden oavsett behandling. Infektionen kan troligen överföras från en smittad tik till de ofödda valparna. 
  
 3.11.2 
  
 Hjärtmask 
  
 Hjärtmasken 
 ,  
 Dirofilaria immitis 
 , sprids av stickmyggor (olika sorter), finns inte i Sverige men är vanlig kring Medelhavet och i Portugal. Hos hunden utvecklas masken i hjärtats högra förmak och kan bli  
 10–30 
  cm lång. Masken orsakar kraftiga störningar i hjärtats funktion och hunden får symtom på allvarligt hjärtfel. Behandling av en hund med hjärtmask är svår och kan leda till att hunden avlider eftersom masken, när den dör av medicinen, kan täppa till viktiga blodkärl. Det är därför praxis att välskötta hundar, i områden där hjärtmask förekommer, behandlas regelbundet med avmaskningsmedel som förebygger utveckling av hjärtmask under myggsäsongen. Diagnos ställs genom att påvisa antikroppar eller maskstadier i blodet (beroende på hur lång tid som förflutit sedan hunden smittades). 
  
 3.11.3 
  
 Brucellos 
  
 Brucellos, orsakad av bakterien  
 Brucella canis 
 , är en allvarlig sjuk- dom som sprids via parning och som orsakar abort och testikel- inflammation hos hundar. Smittan förekommer inte i Sverige men däremot i Sydeuropa. Människor kan också smittas vid kontakt med sjuka hundar. 
 223 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.11.4 
  
 Leishmanios 
  
 Leishmanios  
 orsakas av en encellig parasit ( 
 Leishmania donovani infantum 
 ) som överförs av skymnings- och nattaktiva sandmyggor. Smittan är utbredd i Medelhavsländerna och Portugal och är i vissa regioner i södra Frankrike, Grekland och Spanien mycket vanlig. Parasiten lever i hundens vita blodkroppar. Inkubationstiden från smitta till symtom är ofta lång (månader – år) Hos hundar som insjuknar varierar symtomen, men ofta ses först hårlösa, fjällande fläckar i huden ofta på huvudet. Svaghet i bakbenen, febertoppar, svullna lymfknutor, hudsår och avmagring är symtom som kan ses i senare stadier av sjukdomen. Behandling av sjuka hundar kan dämpa symtomen men parasiten finns kvar och sjukdomen blossar ofta upp i perioder under resten av hundens liv. 
  
 Även människa kan smittas via bett av sandmyggor. Främst barn under fem års ålder och personer med nedsatt immunförsvar insjuknar i leishmanios. Symtomen kan bestå av hudförändringar i lindriga fall till njursvikt, leversvikt, muskelförtvining och blodbrist i allvarliga fall. Leishmanios är ett stort problem i Medelhavs- länderna, och i vissa områden har förslag lagts att avliva alla konstaterat smittade hundar, som är reservoarvärdar för parasiten, för att minska spridningen via myggor till människor. 
  
 3.11.5 
  
 Problem vid införsel av hittehundar 
  
 Det är okänt hur många hittehundar som förts till Sverige. Under 2001 rapporterade Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA) flera fall där omplacerade spanska hundar blivit sjuka och fått uppsöka djursjukhus sedan de anlänt till Sverige. Exempelvis insjuknade en hund efter några månader med tecken på blodbrist, trötthet och avmagring. Vid undersökning på djursjukhus visade det sig att hunden var smittad med hjärtmask, Valdez och  
 Ehrlichia canis 
 . Det är okänt om hunden hade ännu fler infektioner. Av det totala antalet hundar som under perioden 1/1 2001 – 31/5 2002 diagnosti- serats med någon exotisk infektion förefaller hittehundarna (10 st) vara kraftigt överrepresenterade jämfört med övriga resande hundar som insjuknat (4 st). 
 Det är inte försvarbart att låta en akut eller kroniskt sjuk hund utsättas för den stress som flygtransport (ofta i kombination med lugnande medel) och miljöombyte innebär. Den stressen kan i vissa 
 224 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 fall till och med förvärra sjukdomen och försämra hundens chanser att tillfriskna av insatt behandling. Det kan också ibland vara svårt för svenska veterinärer att snabbt ställa rätt diagnos eftersom det handlar om sjukdomar som normalt inte förekommer här. 
 En ytterligare nackdel med att föra hunden till Sverige för behandling är att nödvändiga preparat oftast inte säljs på svenska apotek eftersom smittämnena inte förekommer i landet. SVA rekommenderar att endast konstaterat smittfria hundar förs till Sverige. Vid import av herrelösa hundar innebär detta, utöver lag- stadgade undersökningar, även analys av blodprov för exempelvis hjärtmask, leishmanios,  
 Ehrlichia, Babesia 
 , och  
 Brucella canis 
 . 
  
 3.11.6 
  
 Utredningens bedömning och förslag angående import av herrelösa hundar 
  
 Transportstress i kombination med initialt symtomlösa infektioner kan orsaka djurskyddsmässigt oacceptabla situationer under och efter transporten. Införsel av allvarliga smittsamma sjukdomar som normalt inte finns i Sverige utgör vidare ett visst hot både mot hundars och människors hälsa. 
  
 Mot bakgrund av den ökade risken för förekomst av här redo- visade sjukdomar hos importerade hundar från Medelhavsområdet, föreslår utredningen utökade krav på blodanalys vid införsel av alla hundar som är födda i, uppväxta i och förs in från Grekland, Italien, Frankrike, Spanien och Portugal. Hundar från dessa länder bör genom blodprovstestning konstaterats fria från hjärtmask ( 
 Dirofilaria immitis 
 ), leishmanios ( 
 Leishmania donovani infantum 
 ), tropisk ehrlichios ( 
 Ehrlichia canis 
 ), brucellos ( 
 Brucella canis 
 ), och babesios ( 
 Babesia canis 
 ) innan de får föras in i Sverige. 
  
 Krav bör också ställas på att alla hundar är fästingsanerade omedelbart innan de förs in från ovan nämnda medlemsstater. 
 225 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 3.12 
  
 Kartläggning av det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider, transportvägar och djurens välbefinnande samt ekonomiska konsekvenser till följd av rådande slakteristruktur med mera 
  
 Inledning 
 Enligt regeringens tilläggsdirektiv (Jo 2001:27) till Djurtransport- utredningen skall den särskilde utredaren utöver det ursprungliga uppdraget kartlägga det tillfälliga transportförbudets effekter på transporttider, transportvägar och djurens välbefinnande samt vil- Nichols betydelse slakteristrukturen och transportmönstret har för de ekonomiska konsekvenserna av ett transportförbud. Utredaren skall särskilt redovisa vilka konsekvenser de eventuella förslag till förändrad slakteristruktur och förändrat transportmönster som utredaren presenterar kan få i en situation med utvidgade smitt- skyddsåtgärder. Detta skall göras med tyngdpunkt på smittskydd, djurens välbefinnande och ekonomiska aspekter. Uppdraget redo- visas nedan. 
  
 3.12.1 
  
 Statens jordbruksverks föreskrifter med anledning av utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien 2001 
  
 I februari 2001 utbröt en mul- och klövsjukeepizooti i Storbritannien. Av vad som framkom genom smittspårningsarbe- tet, var smittan spridd till 43 besättningar den dag diagnosen fast- ställdes. Totalt drabbades över 2 000 besättningar av mul- och klöv- sjuka. 
 Med anledning av det uppkomna smittläget utfärdade Jord- bruksverket en första föreskrift den 2 mars 2001, 
 16  
 Statens jord- bruksverks föreskrifter om särskilda försiktighetsåtgärder med anledning av utbrott av mul- och klövsjuka i Europa. Föreskriften trädde i kraft samma dag. 
 Enligt föreskriften fick gris inte utfodras med matavfall. 
 17  
 Inför- sel av hö och halm avsett att användas som foder eller strö fick endast ske från länder där mul- och klövsjuka inte förekom. 
 18 
  
 16 
  
 SJVFS 2001:19. 
  
 17 
  
 Se 2 §. 
  
 18 
  
 3 §. 
  
 226 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Allt eftersom fler smittade djur upptäcktes i Storbritannien skärptes föreskrifterna. Från och med den 8 mars infördes restrik- tioner för införsel av djur till Sverige samt transport av djur i Sverige. 
 19 
  
 Genom ändringen fick införsel av hästar som under de två senaste veckorna vistats i länder med mul- och klövsjuka inte ske. 
 20  
 Transportförbud infördes inom Sverige för transport av nöt- kreatur, får, get och andra idisslare samt gris. 
 21  
 Länsstyrelsen fick dock bevilja tillstånd för transport av djur direkt från gården i 
 följande fall: 
 till ett slakteri för omedelbart slakt, eller 
 till en annan produktionsplats. 
 Följande villkor ställdes för att transport skulle medges: 
 djuren fick inte komma i kontakt med djur från andra produk- tionsplatser under transporten, 
 transportfordonet skulle rengöras och desinficeras före varje ny transport, vilket skulle verifieras genom ett intyg som alltid skulle åtfölja transporten samt 
 transport till andra medlemsländer inom EU skulle ske inom 24 timmar efter det att anmälan gjorts till en officiell veterinär och denne vidarebefordrat anmälan till den lokala och centrala vete- rinärmyndigheten i destinationslandet. Transport av djur fick dock inte ske till Storbritannien och Nordirland. 
 Den 12 mars ändrades 5 § punkt c 
 22  
 till att transport till andra med- lemsländer inom EU fick ske tidigast 24 timmar efter det att anmälan gjorts till en officiell veterinär. 
 Ytterligare skärpningar infördes när en ny föreskrift började gälla den 23 mars. 
 23  
 Transportrestriktionerna kvarstod. De nya bestämmelserna gällde införsel av kött från flera olika länder där mul- och klövsjuka konstaterats. 
 24 
  
 Nästa ändring av SJVFS 2001:19 utkom från trycket 23 mars. 
 25  
 En häst som endast transiterats genom länder där mul- och klöv- 
  
 19 
  
 SJVFS 2001:21. 
  
 20 
  
 4 §. 
  
 21 
  
 5 §. 
  
 22 
  
 SJFVS 2001:22. 
  
 23 
  
 SJVFS 2001:23. 
  
 24 
  
 6 §. 
  
 25 
  
 SJVFS 2001:32. 
  
 227 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 sjuka konstaterats fick föras in i Sverige under förutsättning att hästen inte lämnade transportutrymmet under transiteringen och att de öppningar i transportfordonet ur vilka hästen kunde tas ut eller in var plomberade. Den som ville föra in hästen måste kunna styrka att plombering skett. 
 26 
  
 Den 30 mars infördes nya ändringar som innebar både skärp- ningar och lättnader i Jordbruksverkets föreskrifter genom att SJVFS 2001:36 utfärdades. 
 I föreskriften definierades de djur som var mottagliga för smitta som nötkreatur, får, get och andra idisslare samt gris, elefant och kameldjur. 
 27  
 Bestämmelsen om att gris inte fick utfodras med mat- avfall utökades till att gälla alla mottagliga djur. 
 28 
  
 En ny bestämmelse infördes om att införsel av kött- och mjölk- produkter inte fick ske till enskilt hushåll utan särskilt tillstånd från Jordbruksverket. 
 29 
  
 När det gäller länsstyrelsens tillståndsprövning av transporter av djur infördes en lättnad i restriktionerna. 
 30  
 Förutom att tillstånd endast kunde beviljas direkt till ett slakteri för omedelbar slakt respektive till en annan produktionsplats, blev det nu möjligt att ansöka om att transportera djur till en tillfällig omlastningsplats för omlastning till transportfordon för transport till ett slakteri för omedelbar slakt, eller till en annan produktionsplats. 
 Ett nytt villkor infördes för att transport skulle kunna ske enligt ovan: ett lastat transportfordon fick inte besöka andra produk- tionsplatser under transporten och djuren fick inte komma i kon- takt med djur på andra produktionsplatser under transporten. 
 Dessutom utvidgades restriktionerna för införande av färskt kött till Sverige att gälla även områden som omfattades av restriktioner på grund av mul- och klövsjuka i Frankrike och på Irland. 
 31 
  
 Ytterligare en ändring av föreskrift SJFVS 2001:19 utkom från trycket 30 mars med ikraftträdande samma dag. Ändringarna gällde hästar: 
 Införsel av hästar som under de två senaste veckorna vistats i land med mul- och klövsjuka fick ske tidigast fem dagar efter det att hästen lämnat det mul- och klövsjukedrabbade landet. Bestäm- melser om desinfektion och schamponering av hästen samt plom- 
  
 26 
  
 4 §. 
  
 27 
  
 1 a §. 
  
 28 
  
 2 §. 
  
 29 
  
 3 §. 
  
 30 
  
 6 §. 
  
 31 
  
 7 §. 
  
 228 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 bering för hästar som transiterats genom länder med mul- och klövsjuka specificerades. 
 32 
  
 Nästa ändring av föreskriften skedde den 6 april, 
 33  
 då kravet på tillstånd för enskilda hushåll att införa kött- och mjölkprodukter i landet upphävdes. Ändringen föranleddes av ett regeringsbeslut av den 6 april 2001, som innebar att föreskriften av den 30 mars i dessa delar inte fick bestå. 
 Vissa lättnader för transport av djur skedde den 20 april, 
 34  
 då följande ändringar infördes. 
 35  
 Länsstyrelsen fick bevilja tillstånd för transport av djur direkt från produktionsplatsen i följande fall: 
 till ett slakteri för omedelbar slakt eller till en av länsstyrelsen godkänd omlastningsplats för transport till ett slakteri för omedelbar slakt, 
 till en samlingsplats för grupperande av djur för transport till sambete, eller 
 till en av länsstyrelsen godkänd samlingsplats och därifrån till en gård för uppfödning till slakt. För nötkreatur och gris gällde dock att de från den godkända samlingsplatsen fick skickas till högst sex andra produktionsplatser. 
 Nya villkor infördes också med anledning av ändringarna ovan. Som villkor för att transport skulle få ske gällde att: 
  
 a) 
  
 djuren inte fick komma i kontakt med djur från andra produk- tionsplatser under transporten om de kom från län eller mot- svarande förvaltningsområden där restriktioner avseende mul- och klövsjuka förekommit under djurens vistelse där, 
  
 b) 
  
 djuren hade befunnit sig på den ursprungliga produktionsplat- sen 30 dagar före transporten eller, om djuren var yngre än 30 dagar, sedan födelsen. Inga mottagliga djur fick ha tillförts produktionsplatsen de senaste 30 dagarna, eller, vad avsåg gris, de senaste 15 dagarna. 
  
 Punkterna a. och b. gällde inte för djur som transporterades direkt till slakteri för omedelbar slakt. 
 Den 27 april kom nästa ändring av föreskriften; SJVFS 2001:49. Flera lättnader infördes. Införsel av hästar kunde nu ske från ett land där inga fall av mul- och klövsjuka konstaterats under de 
  
 32 
  
 5 §. 
  
 33 
  
 SJVFS 2001:43. 
  
 34 
  
 SJFVS 2001:47. 
  
 35 
  
 6 §. 
  
 229 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 senaste tre veckorna före införseln. Om fall förekommit under de senaste tre veckorna före införseln, fick införseln till Sverige ske tidigast två veckor efter det att hästen lämnat landet, eller tidigast fem dagar efter det att hästen lämnat det mul- och klövsjukedrab- bade landet under samma förutsättningar som tidigare. 
 36 
  
 För transporter inom Sverige infördes ändringen 
 37  
 att transport av djur direkt från produktionsplatsen kunde ske till en tillfällig omlastningsplats för omlastning till transportfordon för transport till ett slakteri för omedelbar slakt eller till en annan produktions- plats. Som villkor för att transport skulle få ske stipulerades att dju- ren befunnit sig på den ursprungliga produktionsplatsen 20 dagar före transporten eller, om djuren är yngre än 20 dagar, sedan födel- sen. Inga mottagliga djur får ha tillförts produktionsplatsen de senaste 20 dagarna eller, vad avser gris, de senaste 10 dagarna. 
 Den 9 maj kom nästa föreskriftsändring, 
 38  
 som innebar att till- stånd inte längre behövde sökas hos länsstyrelsen för att transpor- tera djur till ett slakteri för omedelbar slakt. Det krävdes inte heller längre tillstånd, utan enbart anmälan, för förflyttning av nötkreatur och gris till en annan produktionsplats. Ändringarna löd i sin hel- het enligt vad som följer. 
 39 
  
 Transport av mottagliga djur fick inte ske med undantag för 
 transport till ett slakteri för omedelbar slakt, 
 transport av mottagliga djur andra än nötkreatur och gris till en annan produktionsplats efter tillstånd av länsstyrelsen, 
 transport av nötkreatur och gris direkt till en annan produk- tionsplats efter anmälan till länsstyrelsen, 
 transport av nötkreatur och gris, enligt avtal mellan avsänd- nings- och destinationsanläggningen om regelbundna transporter, 
 direkt till en annan produktionsplats enligt ett av länsstyrelsen utfärdat förflyttningsintyg som gäller 30 dagar, 
 transport av nötkreatur och gris till högst 10 andra produk- tionsplatser efter tillstånd av länsstyrelsen, eller 
 transport till sambete efter tillstånd från länsstyrelsen. 
 Dessutom angavs i föreskriften vilka villkor som gällde för handeln inom gemenskapen. 
  
 36 
  
 5 §. 
  
 37 
  
 6 §. 
  
 38 
  
 SJVFS 2001:56. 
  
 39 
  
 6 §. 
  
 230 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Nya bestämmelser infördes om villkor för förflyttning av mot- tagliga djur med undantag för nötkreatur och gris, det vill säga får, get och andra idisslare samt elefant och kameldjur. 
 I och med nästa ändring av gällande föreskrift 
 40  
 som trädde i kraft den 17 maj lyftes restriktionerna ytterligare. Anmälnings- plikten till länsstyrelsen för transport av nötkreatur och gris togs bort liksom tillståndsplikten för andra mottagliga djur för transport till en eller flera produktionsplatser inom länet eller till högst sex andra produktionsplatser utanför länet. Tillståndsplikt kvarstod för transport till sambete av mottagliga djur andra än nöt- kreatur och gris. 
 41 
  
 Nästa ändring av föreskriften kom den 31 maj då smärre änd- ringar infördes. 
 42  
 Den 25 juni infördes lättnader för införsel av hästar, 
 43  
 som innebar att restriktionerna för att ha vistats i område där mul- och klövsjuka förekom lyftes bort. 
 44 
  
 Den sista ändringen kom från trycket den 10 oktober 2001 och gällde transport av får och getter inom gemenskapen. 
 45  
 Denna före- skrift gäller än. 
  
 3.12.2 
  
 Jordbruksverkets projekt om framtida beredskap vid epizootiutbrott 
  
 Jordbruksverket inledde under 2002 ett projekt för att förbättra beredskapen vid eventuella framtida utbrott av epizootiska sjuk- domar. Projektet, som beräknas vara avslutat under 2003, har benämningen STUDS, Större utbrott av smittsamma djursjuk- domar, och har som målsättning att skapa en effektiv samordning och samverkan mellan berörda myndigheter på det nationella pla- net i syfte att begränsa skadeverkningarna av riktigt stora utbrott av allmänfarliga djursjukdomar. En gemensam beredskapsplan skall upprättas och projektet syftar även till att söka åstadkomma en samsyn mellan berörda parter för att bekämpningen skall vara effektiv om ett utbrott sker. 
 Jordbruksverkets projekt sammanfaller med vad som anges i regeringens proposition Samhällets säkerhet och beredskap, prop. 
  
 40 
  
 SJVFS 2001:58. 
  
 41 
  
 6 §. 
  
 42 
  
 SJVFS 2001:61. 
  
 43 
  
 SJVFS 2001:71. 
  
 44 
  
 5 §. 
  
 45 
  
 SJVFS 2001:89. 
  
 231 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 2001/02:158 att en utökad samordning och samverkan mellan berörda myndigheter och organisationer måste ske vid bekämpning av större utbrott av smittsam djursjukdom. 
  
 3.12.3 
  
 EU-parlamentets 
  
  tillfälliga utskott för utvärdering av mul- och klövsjukeutbrottet 2001 
 2002 beslutade Europaparlamentet att inrätta ett tillfälligt utskott för mul- och klövsjukan med beaktande av talmanskonferensens beslut den 12 december 2001 om att föreslå att det tillsätts ett till- fälligt utskott om mul- och klövsjukan. Utskottet påbörjade sitt arbete i februari. Utskottet skall rapportera till  
 EU-parlamentet 
  om resultatet av arbetet efter 12 månader. 
 Det tillfälliga utskottet skall granska hur mul- och klövsjuke- utbrottet i Storbritannien 2001 handlades av berörda myndigheter samt hur  
 EU-lagstiftning 
  på området tillämpades. Syftet är att utvärdera EU:s policy och kontrollsystem gentemot köttimport från tredje land, uppskatta kostnaden som epidemin medfört för EU:s budget, och ge förslag på hur vaccination och andra metoder att bekämpa sjukdomar inom jordbrukssektorn kan användas i framtiden. Utskottet har 30 ledamöter. Det finns en svensk Europaparlamentariker i utskottet. 
 46 
  
 3.12.4 
  
 Länsstyrelsens uppdrag 
  
 Landets 21 länsstyrelser har ansvar för smittskyddet inom länet vid utbrott av smittsamma sjukdomar. Utbrottet av mul- och klövsjuka i Storbritannien innebar att länsveterinärerna på kort varsel fick omprioritera arbetsuppgifter för att ta hand om den stora mängden ansökningar som inkom med begäran om att få transportera djur med tillstånd i enlighet med de föreskrifter som Jordbruksverket utfärdade. 
 Ansökningsförfarande hos länsstyrelsen 
 Den 8 mars började ansökningarna strömma in då restriktioner för transport av djur trädde i kraft från och med denna dag. Vid utred- 
  
 46  
 Lopez (ELDR) är suppleant. 
 232 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 ningens samtal med länsveterinärer har framkommit att belast- ningen blev mycket stor redan från början. Under perioden fick många ordinarie arbetsuppgifter läggas åt sidan. 
 Från den 8 mars till och med den 30 mars fick endast transporter ske direkt till slakteri eller direkt till en annan produktionsplats efter tillstånd av länsstyrelsen. Därefter blev det tillåtet att förflytta djur till en tillfällig omlastningsplats för att lastas på slaktbilen med andra djur eller till en annan produktionsplats för uppfödning till slakt. Enstaka djur, som inte hämtats av transportörerna under den första tiden, kunde nu skickas till slakt. Detta gällde i första hand nötkreatur, som antingen leddes ner till vägen utanför produk- tionsplatsen eller transporterades dit eller till någon annan plats i närheten med något slags fordon. 
 Efter den 20 april blev det tillåtet att förflytta djur till samlings- platser för vidaretransport till sambete efter godkännande av läns- styrelsen. De som hade egen uppfödning med bete på annat håll fick begära tillstånd. Likaså kunde djur föras till en av länsstyrelsen godkänd samlingsplats för vidarebefordran till en produktionsplats för uppfödning till slakt. Samlingsplatser infördes endast i de län där behov förelåg. 
 Den 9 maj lättade trycket betydligt på länsstyrelserna då tillstånd inte längre behövde sökas för transport av djur till slakteri. Som en länsveterinär uttryckte det, vi blev slakterifria . 
 Den 17 maj upphävdes även anmälningsplikten för transport av nötkreatur och gris till annan produktionsplats, vilket gjorde att länsstyrelsernas arbete med ansökningar minimerades. Det stora flertalet ansökningar under perioden gällde gris och nötkreatur. 
 Efter detta datum gällde ansökningsförfarande för får och getter (samt elefanter och kameler och andra idisslare än nötkreatur) för transport till sambete samt för handel inom gemenskapen. Fort- farande gäller att utförsel av får och getter skall föranmälas till avsändningsortens behöriga länsstyrelse, som i sin tur skall för- anmäla transporter till den centrala veterinärmyndigheten i den mottagande medlemsstaten och till den medlemsstat genom vilken djuren eventuellt skall transiteras (SJVFS 2001:89). Ur transport- synpunkt är dock alla restriktioner borttagna med anledning av mul- och klövsjukeutbrottet. 
 233 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Handläggning på länsstyrelserna 
 Vid utredningens genomgång av ansökningarna på olika länsstyrel- ser framgår att sättet att diarieföra inkommande handlingar varie- rar. En länsstyrelse kan ha börjat med att diarieföra ansökan för ansökan för att därefter upprätta ett diarium per slakteri eller annan enhet (suggpool med mera). Vem sökanden är, varierar också. Ofta är det slakterierna, men det kan också vara transportörer eller enskilda lantbrukare. 
 Ansökningar skedde till länsstyrelsen i det län där ursprungs- besättningen fanns, men enstaka andra ansökningar har påträffats vid genomgången. Exempelvis kan transportören vara bosatt i länet, men transporten sker från en lantbrukare i ett annat län och till mottagare i annat län. 
 Ansökningarna administrerades i första hand genom fax. Fler- talet ansökningar kom in via fax och besluten faxades tillbaka (telefonnummer saknades på blanketten). Länsstyrelserna skickade ut ansökningsblanketten till sökande per brev, fax eller dator. Det hände också att slakterier själva åkte till länsstyrelsen med ett antal ansökningar för att få snabbare hantering. 
 I princip alla ansökningar bifölls på de länsstyrelser som utred- ningen kartlagt. Dåligt ifyllda ansökningar fördröjde godkännan- dena några dagar efter det att efterfrågade uppgifter inkommit. Ansökningarna gällde överlag transporter som skulle genomföras ganska nära i tiden, men handläggningen på länsstyrelserna har för det mesta tagit högst några dagar. 
 Polismyndigheten underrättades om de nya bestämmelserna för att vid trafikkontroller kunna undersöka om tillstånd medfördes respektive desinfektionsintyg. Huruvida polisen gjorde sådana kontroller har utredningen inte undersökt. 
 Antal ärenden och tidsåtgång 
 Länsstyrelsen i Jönköpings län genomförde i juni 2001 en enkät- undersökning av vilken tidsåtgång tillståndsgivningen med mera inneburit för länsstyrelserna samt hur många tillstånd som utfär- dats. Resultatet redovisades på ett länsrådsmöte. I genomsnitt upp- skattades tiden för handläggning per ärende till 15 minuter. I den tiden innefattades information (telefonupplysning och utskick), diarieföring, granskning, eventuell komplettering, beslut samt 
 234 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 utskick (oftast per fax). Länsveterinären och flera tjänstemän har deltagit i arbetet och lagt ned stor del av sin tid. Dessutom angavs att frågor och information om förbudet mot införsel av animaliska produkter samt förbudet mot utfodring med matavfall tog en ansenlig del av arbetstiden. Enkäten besvarades i tid av 16 av lan- dets 21 länsstyrelser. Utredningen har inhämtat uppgifter även för de län som inte besvarade enkäten och redovisar i det följande samtliga län. 
 Totalt antal ansökningar som behandlades under perioden 8 mars 
 – 17 maj uppgår till cirka 33 000. Antalet kan inte anges exakt. Västra Götaland, som är det län som haft flest ansökningar, har uppskattat antalet genom vägning. Ansökningarna fördelades läns- vis enligt följande tabell: 
  
 Tabell 3.1.  
 Antal tillstånd som utfärdades av rapporterande läns- styrelser under det tillfälliga transportförbudet 2001 
  
 Länsstyrelse 
  
 Antal tillstånd 
  
 Stockholms län 
  
 386 
  
 Uppsala län 
  
 1 109 
  
 Södermanlands län 
  
 907 
  
 Östergötlands län 
  
 1 789 
  
 Jönköpings län 
  
 1 387 
  
 Kronobergs län 
  
 868 
  
 Kalmar län 
  
 1 810 
  
 Gotlands län 
  
 1 300 
  
 Blekinge län 
  
 611 
  
 Skåne län 
  
 6 757 
  
 Hallands län 
  
 3 897 
  
 Västra Götalands län 
  
 7 270 
  
 Värmlands län 
  
 684 
  
 Örebro län 
  
 660 
  
 Västmanlands län 
  
 750 
  
 Dalarnas län 
  
 650 
  
 Parrish 
  
 717 
  
 Västernorrlands län 
  
 580 
  
 Jämtlands län 
  
 354 
  
 Västerbottens län 
  
 506 
  
 Norrbottens län 
  
 300 
  
 Summa 
  
 33 292 
  
 Källa 
 : Uppgifter från respektive länsstyrelse 
 För att beräkna tidsåtgången för hantering av dispensansökningar har 15 minuter per ansökan använts. Antal årsarbetskrafter är beräknade på normalarbetstiden 1 760 tim (=220 dagar) per år. För 
 235 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 att behandla 33 292 ansökningar behövdes 8 323 timmar, det vill säga drygt cirka 21 heltider under tiden 8 mars till och med 17 maj. 
 Beredskap vid epizootiutbrott 
 Länsstyrelsen i Jönköping konstaterar att långt större resurser krävs om ett reellt epizootiutbrott skulle ske i Sverige, och inte som i det här fallet i ett annat land. Denna uppfattning har bekräf- tats vid samtal med andra länsveterinärer. 
  
 3.12.5 
  
 Enkät miljö- och hälsoskyddsnämnder om tillsyn under tiden för det tillfälliga transportförbudet 
  
 Utredningen har genomfört en enkät till landets miljö- och hälso- skyddsnämnder för att utröna i vilken omfattning tillsyn av djur- transporter skedde under tiden för det tillfälliga transportförbudet, det vill säga under tiden 8 mars – 17 maj 2001. Frågorna som ställ- des beträffande tillsynsobjekt var huruvida tillsyn skett 
  
 a) 
  
 vid ilastningen på produktionsplatsen, 
  
 b) 
  
 under transport, 
  
 c) 
  
 vid samlingsplatser, 
  
 d) 
  
 vid urlastningen på slakteriet. 
  
 Av landets 289 kommuner har svar inkommit från 117. 
 103 kommuner utförde ingen tillsyn av djurtransporter under perioden. 14 kommuner svarade ja på frågan om tillsyn skett under perioden. 
 Enkätens resultat 
 Ingen tillsyn under perioden 
 Med anledning av de transportrestriktioner som utfärdades när mul- och klövsjukan konstaterats i Storbritannien, lämnades även rekommendationer, både av Jordbruksverket och av näringens egna organisationer, om att begränsa besök på produktionsplatserna. Flera kommuner har svarat att risken för smittspridning var anled- ningen till att tillsyn inte utfördes, både ute på produktionsplatsen 
 236 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 och under transport. En kommun svarar att endast akuta inspek- tioner av  
 nöt-, 
  gris- och fårgårdar skedde. 
 Det vanligaste svaret på frågan varför tillsyn av transporter inte ägde rum var att frågan därför ej var prioriterad under perioden. Bristande resurser anges också som ett vägande skäl. I flera kom- muner saknades av olika skäl inspektör med ansvar för djurskydd under perioden. Inga slakterier i kommunen, få lantbrukare, få transporter genom kommunen, ingen registrerad djurtransportör i kommunen, är andra skäl som anges. 
 Det framgår också att miljökontoren inte fått kopior på god- kända transportansökningar från länsstyrelsen och därför inte haft tillgång till information om transporterna. Polishandräckning krävs för att kunna stoppa en transport. Detta anges som skäl till att till- syn av transporter inte prioriterades. Flera anför att man med dagens system inte har kännedom om när transporter sker. 
 Kommuner som utförde tillsyn 
 De kommuner som svarat att de utfört tillsyn under det tillfälliga transportförbudet är Botkyrka, Emmaboda, Falkenberg (kyckling- slakteri finns), Forshaga, Härjedalen, Jönköping, Kävlinge (där slakteri finns), Skövde (där slakteri finns), Tidaholm, Tomelilla, Varberg (slakteri under den aktuella tiden) samt Storuman, Sorsele och Malå i Västerbottens län som avgett gemensamt svar. 
 Fyra av dessa anger att tillsynen gällde godkännande av transportfordon. I en kommun besiktigades två transportfordon för hästar. En kommun inspekterade sex hästtransporter vid en hopptävling. Två kommuner utförde inspektioner på produktions- platsen vid ilastningen; det ena fallet omfattade fyra tillsynstillfäl- len. Sex kommuner utförde tillsyn vid samlingsplatser; en kommun granskade sex objekt vid tre tillfällen. Vid två tillfällen kontrollera- des samme transportör av renar till slakt. En kommun utförde vid ett tillfälle tillsyn över ett objekt på slakteriet. 
  
 3.12.6 
  
 Effekt på djurens välbefinnande 
  
 Utredningen har varit i kontakt med ansvariga myndigheter, Jord- bruksverket och Livsmedelsverket, slakterier, transportörer, läns- veterinärer, besiktningsveterinärer, distriktsveterinärer, djurhälso- 
 237 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 vården, näringens egna organisationer samt genomfört en enkät till de lokala tillsynsmyndigheterna och distriktsveterinärerna för att undersöka vilken effekt det tillfälliga transportstoppet fick på dju- rens välbefinnande, i det följande kopplat till djurskyddslagen. 
 Resultat 
 Jordbruksverket och Livsmedelsverket redovisar ingen utvärdering av djurskyddseffekterna under perioden. Det nyligen inledda  
 STUDS-projektet 
  har ännu inte undersökt eventuella djurskydds- effekter. 
 Länsveterinärerna var fullt upptagna med att godkänna ansök- ningar av transporttillstånd och tvingades lägga annat arbete åt sidan. Ansökningarna ger ingen indikation om tillståndet för dju- ren. Ansökningarnas funktion var av smittskyddskaraktär. Vid ett sjukdomsutbrott hade transporterna kunnat följas i efterhand. Som framgår av enkäten till de lokala tillsynsmyndigheterna har få av de svarande kommunerna genomfört tillsyn av djurtransporter under perioden. Tillsynen på produktionsplatsnivå var inte prioriterad på grund av smittskyddsrestriktionerna. 
 Både ansvarig myndighet och jordbrukarna själva begränsade tillträdet till produktionsplatserna. De som var fysiskt närvarande på produktionsplatserna var förutom lantbrukarna själva, distrikts- veterinärer, djurhälsovårdsveterinärer och transportörer som häm- tade djuren. 
 Utredningen har skickat en enkät till distriktsveterinärerna, men svarsfrekvensen var låg. Av dem som svarat redovisas överbelägg- ning både i svin- och nötkreatursstallar och att detta förde med sig hygienproblem. Eventuella djurskyddsproblem kommenteras inte. En del distriktsveterinärer anser att djurägare inte kontaktade vete- rinärer i normal omfattning under dispenstiden. Andra distrikts- veterinärer redovisade inga problem. 
 Samtal med veterinärer inom Svenska djurhälsovården ger vid handen att ingen samlad bedömning av djurskyddskonsekvenser i stallarna gjorts, men att man uppfattade att överbeläggning före- kom. Enligt vissa veterinärer var veterinärbesöken antagligen färre än normalt. Besöksfrekvensen drogs ner till förmån för akut djur- sjukvård, medan förebyggande insatser fick vänta. 
 Slakterier, transportörer och veterinärer tecknar samma bild: problem med överbeläggning i smågrisstallar, eftersom grisarna inte 
 238 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 kunde skickas vidare till slaktsvinsstallar under den första tiden. Det blev ett större problem på livdjurssidan än för slakterierna, när det uppstod proppar i systemet. Besättningarna kunde inte ta emot djur från mer än en produktionsplats per leverans de första veckorna. Även problem på nötkreaturssidan, då det ofta rör sig om få djur per produktionsplats som skall transporteras till slakteri. Dessa hämtades inte under den första perioden, bland annat på grund av för långa avstånd för att hämta enstaka djur. 
 De första fjorton dagarna var konsekvenserna som störst, sär- skilt på nötkreaturssidan. Eftersom bilparken är ganska konstant, hann transportörerna helt enkelt inte att hämta alla djur och sorte- rade då bort produktionsplatser med få djur. Transportörer vittnar om att man inte hämtade grisar under ett visst antal. Å andra sidan dröjde det kanske bara en vecka eller två till grisproducenten anmält tillräckligt många djur för att både de tidigare anmälda och de nyanmälda skulle hämtas samtidigt. I samtal med slakterier anför en del att det inte var något problem med leverans av grisar efter första veckan, medan andra uppger att grisarna kunde få vänta  
 3–4 
  veckor innan de skickades till slakt. Några hade problem med att en del grisar då var så stora att drivgångarna var för smala och de fick gå till suggslakten istället. 
 Eftersom transport fick ske endast direkt till slakteri eller annan produktionsplats mellan 8 mars och 30 mars, minskade transport- tiden främst under denna period. Det var också betydligt färre djur i bilarna. Även pålastningen gick snabbare än normalt om inte for- donet var fullastat (vilket främst var möjligt i svinstallar) och bilarna inte stannade efter vägen för att lasta fler djur. Någon information om att djurens välbefinnande var bättre, eller att det blev färre skador av olika slag, finns inte att tillgå. Efter samtal med transportörer, slakterier och veterinärer kan ingen samlad bild ges. 
 Lantbrukarnas riksförbund (LRF) redovisar ingen genomgång av djurskyddskonsekvenser och Grisproducenternas förening har inte gjort någon sammanställning av eventuella djurskyddsproblem. Däremot agerade LRF aktivt genom att sprida information om smittskyddsläget till medlemmarna med uppmaning att vidta åtgär- der för att skydda produktionsplatsen mot eventuell smitta. 
 Varken Livsmedelsverket eller enskilda besiktningsveterinärer vittnar om några anmärkningsvärda skillnader under perioden. Besiktningsveterinärerna hade vid denna tidpunkt inte skyldighet att anmäla brott mot djurskyddslagen, som 2002 införlivats i all- männa veterinärinstruktionen (2002:114). 
 239 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Om en veterinär i sin yrkesutövning finner anledning att anta att djur inte hålls eller sköts enligt djurskyddslagen (1988:534) eller föreskrif- ter som meddelats med stöd av lagen, skall veterinären, om förhållan- det inte rättas till, anmäla detta till den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. 
 47 
  
 Slakterierna registrerar skador på djuren av olika slag vid besiktning efter slakt. Skadorna delas upp på djur som kasseras helt på grund av omfattande blödningsskador (kod 41) och djur med olika typer av skador (kod 42). Registreringen i kod 42 kan innebära att kassa- tion sker av del av djurkroppen. Kassation kan också förekomma för att köttet förorenats eller på annat sätt bedöms vara olämpligt som livsmedel. 
 Utredningen har begärt att ta del av statistikuppgifterna i kod 41 och 42 för hela landet under perioden 8 mars 2001 – 17 maj 2001 med jämförelse bakåt till 1998 (då nuvarande system började gälla) och 2002 års uppgifter. Utredningen har av sekretesskäl inte fått tillgång till uppgifter om vilka slakterier som döljer sig bakom koderna, varför det varit omöjligt att undersöka vad som döljer sig bakom siffrorna. 
  
 Tabell 3.2.  
 Antal slaktade djur med veterinäranmärkningar under perioden 8 mars – 15 maj, registrerade enligt kod 41 under åren 1998 – 2002 
 Perioden 8 mars – 15 maj 
  
 Djurslag 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 Heath* 
  
 28 
  
 27 
  
 7 
  
 68 
  
 31 
  
 Nötkreatur 
  
 3 
  
 1 
  
 3 
  
 4 
  
 7 
  
 Får 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Summa 
  
 32 
  
 28 
  
 10 
  
 72 
  
 39 
  
 * Bakom den höga siffran för grisar 2001 döljer sig två slakterier: 48 helkassationer i ett slakteri, 8 i ett annat slakteri. 
  
 Källa 
 : Jordbruksverket. 
 Under mul- och klövsjukeperioden 2001 registrerades många fler helkassationer av grisar än åren före och efter. Slakteriet som registrerade 48 stycken kassationer 2001 hade inga helkassationer året före eller året efter. Även de övriga åren är det enstaka slakte- rier som står för höga siffror. 
  
 47  
 Förordning (2002:114). 
 240 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Tabell 3.3.  
 Antal slaktade djur med veterinäranmärkningar under perioden 8 mars – 15 maj, registrerade enligt kod 42 år 1998 – 2002 
 Perioden 8 mars – 15 maj 
  
 Djurslag 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 Heath 
  
 4 359 
  
 3 290 
  
 3 930 
  
 4 212 
  
 4 224 
  
 Nötkreatur 
  
 1 170 
  
 1 301 
  
 2 590 
  
 2 028 
  
 2 278 
  
 Får 
  
 8 
  
 10 
  
 30 
  
 11 
  
 24 
  
 Hästar 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 3 
  
 Summa 
  
 5 540 
  
 4 603 
  
 6 551 
  
 6 252 
  
 6 529 
  
 Källa 
 : Jordbruksverket. 
 Veterinäranmärkningar för samtliga djurslag enligt kod 42 är lägre för perioden 8 mars– 17 maj år 2001 än för samma period såväl 2000 som 2002. Den lägre siffran kan härledas till färre skador hos nötkreatur och får. Skadefrekvensen för gris är dock högre än för 2000 under perioden. 
 Efter samtal med olika aktörer växer bilden fram att själva strukturen på den svenska djuruppfödningen är sådan att flödet bör vara kontinuerligt för att störningar inte skall uppstå. Djurskydds- problem finns inte dokumenterade under perioden, men en del distriktsveterinärer har anmält att det blev överbeläggning både i stallar för nötkreatur och för grisar. 
  
 3.12.7 
  
 Effekter på transporttider och transportvägar 
  
 Utredningen har granskat ansökningar på fyra länsstyrelser: Skåne och Västra Götaland, som hade flest ansökningar, samt Blekinge och Uppland. Dessutom har samtal skett med länsveterinärer i andra län för att få en uppfattning om transportmönstret. 
 Under den första perioden av det tillfälliga transportförbudet körde bilarna direkt från en produktionsplats till slakteriet eller till en annan produktionsplats. Efter 30 mars kunde djur transporteras från produktionsplatsen till en tillfällig omlastningsplats för omlastning till ett transportfordon som antingen körde vidare med de uppsamlade djuren till slakt eller till en annan produktionsplats. Den 20 april blev det möjligt att transportera djur till en av läns- styrelsen godkänd samlingsplats för att gruppera djur för transport 
 241 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 till sambete samt för omgruppering av djur för vidare transport till slakt eller uppfödning. För nötkreatur och gris gällde att de fick skickas till högst sex andra produktionsplatser från den godkända samlingsplatsen. Den 17 maj försvann de sista transportrestriktio- nerna utom för får och getter (med flera). 
 Utredningen har i första hand talat med transportörer och slak- terier för att få en uppfattning om hur transporttiderna påverkades. Att transporttiderna minskades, särskilt under den första perioden, är alla överens om. Exakt hur mycket transporttiderna minskade är svårt att säga, eftersom någon studie över transporttider när restriktioner inte föreligger, inte finns att tillgå. En uppskattning som gjorts är att transporttiderna för gristransporter minskade med en timme och nötkreatur i snitt två timmar. Normalt hämtar en transportör nötkreatur på kanske fem ställen, medan antalet ställen som besöks för gris är färre, ett eller två, men även här finns ett antal grisproduktionsplatser som inte levererar fullt lass och då besöks fler produktionsplatser. Den uppfattning utredningen fått är att transporterna av nötkreatur generellt är längre än gris- transporterna, därför att det är färre djur per produktionsplats som skall hämtas och därmed fler ställen att hämta djuren på. I vissa regioner är det långt mellan produktionsplatserna eller långt till slakteriet efter att lastning skett på alla produktionsplatser. 
 Transportmönstret ser olika ut i olika delar av landet med koncentration av grisuppfödning i relativ närhet till ett större slak- teri i regionen i Skåne, Västra Götaland och Östergötland, medan nötkreatur och får och lamm ofta färdas längre sträckor. 
 Vid förfrågan om hur långa transporttiderna normalt är, har upp- skattningarna varierat i olika regioner. Transporter av nötkreatur uppges kunna ta mellan 5 till 7 timmar i södra Sverige. Slakteriet i Skara, som ligger i den region som hade flest ansökningar under mul- och klövsjukeperioden, räknar med en snittsträcka på 11– 14 mil för transporterna, men de längsta transporterna kan komma  
 25–26 
  mil ifrån inom upptagningsområdet. 
 Vid genomgången av ansökningar i de fyra länen framgår att långt ifrån alla transporter går till närmaste slakteri, om man med närmaste slakteri menar ett medelstort eller stort slakteri. Små- slakterierna har inte kapacitet att ta emot en sådan mängd djur som det rör sig om. 
 Frågan har ställts om andra transportvägar valdes under perio- den, exempelvis om ett annat slakteri valdes. Detta verkar inte vara 
 242 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 fallet, vilket bland annat förklaras av de stora slakteriernas avtal med transportföretagen. 
 Utförsel av lantbruksdjur skedde också under perioden enligt  
 Animo-anmälningar. 
  De djur som transporterades ut ur Sverige var i samtliga fall gris och det var samme transportör som skickade dju- ren till slakt i Tyskland från en samlingsplats i Tomelilla. Utförsel skedde 26/4 (103 gris), 3/5 (124 gris), 3/5 (192 gris), 10/5 (121 gris), 13/5 (57 gris) och 17/5 (126 gris). 
 Någon utförsel av nötkreatur skedde inte under perioden. 
  
 3.12.8 
  
 Ekonomiska konsekvenser av transportförbudet för slakteristruktur och transportmönster 
  
 Utredningen har talat med representanter för större och mindre slakterier, transportörer och lantbruksrepresentanter. Slakterierna fick ett merarbete precis som länsstyrelserna med att skriva ansök- ningar. Viss personal fick ägna mycket tid åt detta. Till att börja med rådde förvirring, man fick inte riktiga besked, ingen organi- sation fanns i någon ända, även om Jordbruksverket informerade om att länsveterinärerna skulle sköta ansökningsförfarandet. Slakt- planeringen fick helt och hållet göras om, men snart flöt plane- ringen någorlunda. Efter ett tag systematiserade exempelvis Swedish Meats ansökningarna med eget formulär. Kostnaderna för merarbetet i exempelvis arbetstimmar har inte sammanställts. Små slakterier vittnar om merarbete, ibland står de också för transpor- terna och då blev arbetsinsatsen mycket större under perioden. Transportörer uppger att de fick köra dubbla antalet lass. Det värsta jag varit med om, är en typisk kommentar. 
 Slakterierna har i de flesta fall avtal med ett antal transportörer. Vissa kör för föreningsslakten, andra för privatslakten. Transpor- törerna kompenserades för det stora antalet extrakörningar genom att de fick ersättning för att de inte körde med fulla lass. Transportörerna menar att de inte gjorde förtjänster på detta utan egna merkostnader tog ut eventuellt överskott. Det gick jämnt ut. Man fick ligga på för att det inte skulle bli tomt på slakteriet. Slakterierna vittnar om lojala transportörer som ställde upp. 
 Stora slakterier vittnar om att slaktkostnaderna blev väsentligt dyrare, men någon kostnadssammanställning för att närmare beräkna merkostnaderna har inte gjorts. Högre pris togs ut från kunderna i nästa led i de fall detta var möjligt, men avräkningspriset 
 243 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 till bonden sänktes inte under perioden som en följd av merkostna- derna. Personal fick permitteras i början, när slakten minskade. En tvist mellan facket och Swedish Meats som rör 1 miljon kr i förlo- rad arbetsförtjänst behandlas av Arbetsdomstolen. En allmän upp- fattning är att det inte blev riktigt så dyrt som man befarade. Efter den initiala fasen var man effektiv och fick ihop lassen. Efter att restriktionerna släpptes uppstod dock merkostnader, när alla djur som blivit stående skulle hämtas. Transportkostnaden höjdes avse- värt under en kort period. 
 Lantbrukarna bör ha fått högre foderkostnader, merarbete i stallarna och kan även ha förlorat i avräkningen på slakteriet, efter- som viktintervallet för högsta avräkningspris är snävt. LRF har inte gjort någon utvärdering av kostnaderna för bönderna. 
 Sammanfattningsvis finns inget underlag som är lättillgängligt för att uppskatta eller närmare precisera de ekonomiska konsekvenserna av det tillfälliga transportförbudet. 
  
 3.12.9 
  
 Dokumentation av transporter och transporttider: fallstudie Blekinge 
  
 Ansökningarna på länsstyrelsen i Blekinge har studerats. Samman- lagt beviljades tillstånd till 611 ansökningar. Enstaka ansökningar har inte godkänts. För det mesta har sökanden kommit in med saknade uppgifter efter påpekande och därefter har ansökan god- känts. 
 Tiden mellan ansökan och godkännande var högst några dagar. Ofta var transporten planerad mycket nära i tiden efter att ansökan skickats in. Eftersom fax användes för det mesta både till och från sökande/länsstyrelse, fungerade kommunikationen snabbt och smidigt att döma av den snabba handläggningen. 
 Beräkning av tidsåtgång 
 För att kunna bedöma ungefärlig tidsåtgång per transport har en schablon använts för beräkning av avstånd, lastning och lossning av djuren. Schablonen har fastställts efter kontakt med flera personer med kunskap om hela transportkedjan och som arbetar med transporter. Många transporter måste köra viss sträcka på små 
 244 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 vägar för att hämta djuren, men generellt kör bilarna på stora vägar så snart det är möjligt. 
 Tidsåtgång har räknats enligt följande schablon: 
 1 mil = 30 km/tim = 20 min/mil 
 3 mil = 56 km/tim = 32 min/3 mil 
 4 mil = 60 km/tim = 40 Arnold mil 
 10 mil = 72 km/tim = 83 min/10 mil 
 Lastning av djur har räknats enligt följande schablon: 
 0,6 min för en gris  
 5–8 
  min för nötkreatur 
  
 0,5–1 
  min för får och lamm 
 Den högre siffran har tillämpats när det gällt små besättningar av får och lamm. 
 Lossning går mycket snabbare och har räknats enligt följande schablon: 
  
 10–15 
  min för 100 grisar (ett lass)  
 10–12 
  min för ett lass nötkreatur  
 10–12 
  min för ett lass får 
 Smågrisförmedling innebär fler moment genom att grisarna skall vägas. För transport av smågrisar har tiden för lastning, vägning och lossning per individ räknats enligt följande schablon: 
 1,2 minuter per smågris 
 För att beräkna avstånd mellan avsändare och mottagare har Väg- verkets tabell Vägavstånd i Sverige använts. Datorprogrammet är baserat på postnummer och innehåller 486 huvudorter och 4 016 mindre orter. Programmet är begränsat såtillvida att det inte går att hitta byar inom ramen för huvudorten. Det är därför svårt att fastställa transportens verkliga längd. Ett rimligt antagande är att den beräknade transportsträckan kan slå fel på  
 1–2 
  mil i sämsta fall. 
 Vid transport inom samma postnummerområde har en schablon på 5 km tillämpats. Vid transporter där djur hämtats från mer än en plats, har en schablon på 5 minuter tillämpats för varje stopp. Detta 
 245 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 gäller transporter som hämtat upp djur vid tillfälliga omlastnings- platser, som blev tillåtna efter 30 mars. 
 Ytterligare en osäkerhet är om schablonerna håller i verkligheten, särskilt vid transporter där djur hämtats på mer än ett ställe. Antagligen är de transporttider som räknats fram tilltagna i under- kant. 
 Strukturen i Blekinge 
 I västra Blekinge runt Sölvesborg nära gränsen till Skåne finns en stor koncentration av slaktsvinsproduktionsplatser. I skogs- och mellanbygderna finns företrädesvis mindre besättningar av nöt- kreatur. Får/lamm föds upp i mindre omfattning, bland annat i kustbandet. 
 De större slakterier som  
 Blekinge-bönder 
  anlitar är KLS i Kalmar åt nordost. I västerled ligger Swedish Meats i Kristianstad, som slaktar grisar, Swedish Meats i Kävlinge som slaktar nötkreatur och får samt SLP i Helsingborg, som slaktar alla djurslag och även har nödslaktsservice. Djur har även skickats till slakt på flera mindre slakterier i Skåne, Rålambsdal i Önnestad utanför Kristianstad samt Hudson, som ligger i Näsum på Skånesidan i gränstrak- terna mellan Skåne och Blekinge. Ginstens slakteri i Harplinge i Halland har anlitats i några fall och Vederslövs slakt i Kalvsvik i närheten av Växjö vid ett tillfälle. 
 I Blekinge finns Rörviks gårdsslakteri i Trensum i Karlshamns kommun. I  
 Bräkne-Hoby 
  finns ett slakteri som betecknas med olika namn i ansökningarna, Doris chark, slakteri 144 eller Ortega. 
 Rörviks gårdsslakteri är ett exempel på ett litet slakteri med ett upptagningsområde på ca  
 2–3 
  mil. Slakteriet hämtar oftast djuren. 
  
 10 procent kör 
  
 själva djuren till slakteriet. Per år slaktas cirka 
  
 150 nötkreatur, 
  
 700 grisar, 500 får, 1 000 lamm, 10 hästar och 
  
 10 älgar. 
  
 Resultat 
 Av 611 räknade ansökningar har en del inte tagits med i undersök- ningen. Det gäller några enstaka avslag, ett antal återtagna ansök- ningar samt ett antal dubbletter. 
 246 
 SOU 2003:6 Djurtransporter och smittspridning 
 580 ansökningar återstod för genomgång. Av dessa är 407 ansökningar om att skicka djur till slakt. 167 ansökningar gäller livdjurstransporter mellan produktionsplatser. 6 ansökningar rör djur till bete. Drygt 70 procent av ansökningarna gäller djur som skall transporteras till slakteri. 
 De flesta slakttransporterna av gris har gått till Swedish Meats i Kristianstad, medan nötkreatur i första hand transporterats till Kävlinge. KLS i Kalmar har anlitats i viss omfattning, medan enstaka transporter gått till SLP i Helsingborg. 
 Slakttransporterna har fördelat sig enligt följande: 
  
 Swedish Meats i Kristianstad 
  
 112 ansökningar varav 37 från 
  
 mer än en produktionsplats 
  
 Swedish Meats i Kävlinge 
  
 97 ansökningar varav 54 från 
  
 mer än en produktionsplats 
  
 KLS Kalmar 
  
 62 ansökningar varav 14 från 
  
 mer än en produktionsplats 
  
 Rålambsdal Önnestad 
  
 45 ansökningar varav 5 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 Slakteri 144  
 Bräkne-Hoby 
  
 32 ansökningar varav 0 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 Hudson Näsum 
  
 26 ansökningar varav 0 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 Rörviks Gårdsslakt Trensum 
  
 20 ansökningar varav 0 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 SLP Helsingborg 
  
 6 ansökningar varav 0 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 Ginsten Harplinge 
  
 6 ansökningar varav 0 från mer 
  
 än en produktionsplats 
  
 Vederslöv Kalvsvik 
  
 1 ansökan 
  
 Blekingebönderna har i första hand anlitat slakterier som ligger utanför länet. Inga storskaliga slakterier finns i länet, men även ett mindre slakteri som Watts har använts i fler fall än de existe- rande småskaliga i Blekinge. 
 247 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 3.4.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Swedish Meats i Kristianstad 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 Transport från mer än en 
  
 tionsplats 
  
 produktionsplats 
  
 ½ – 1 tim 
  
 1 
  
 5 
  
 1 – 2 tim 
  
 51 
  
 – 
  
 2 – 3 tim 
  
 17 
  
 20 
  
 3 – 4 tim 
  
 6 
  
 9 
  
 4 – 5 tim 
  
 – 
  
 2 
  
 5 – 6 tim 
  
 – 
  
 1 
  
 Summa 
  
 75 
  
 37 
  
 Totalt 112 
  
 Den längsta transportsträckan är 183 kilometer från nordöstra Blekinge vid Smålandsgränsen och den kortaste 29 km från Sölvesborgsområdet. Nio av 112 transporter överstiger 10 mil och de flesta är transporter med djur från flera produktionsplatser. 79 av transporterna gäller en sträcka på 29 kilometer. 
 Transporterna omfattade 7 209 djur i transport direkt till slakte- 
  
 riet och 5 441 i 
  
 samtransporterna. 
  
 Totalt transporterades 
  
 12 650 grisar under 
  
 perioden, varav de 
  
 allra flesta slaktsvin, 
  
 111 suggor och enstaka galtar. Som mest omfattade en transport djur från sju produktionsplatser, medan de allra flesta sam- transporter gällde  
 2–3 
  produktionsplatser. 
 Kommentar 
 De flesta transporterna till grisslakteriet Swedish Meats i Kristianstad kommer från Sölvesborgsområdet. Lastningen av i snitt  
 100–200 
  gris tar längre tid än själva resan, varför de flesta av dessa transporter hamnar på en totaltid mellan en och två timmar. Avståndet är i snitt inte längre än 29 kilometer (= 32 minuter). 
 Som framgår ovan syns en tendens mot att transporter från mer än en produktionsplats tar längre tid. De längsta transporterna är sådana som har samlat upp djur från flest produktionsplatser. Ett rimligt antagande är att den genomsnittliga transporttiden är längre, när inga transportrestriktioner är i kraft. 
 248 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Tabell 3.5.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Swedish Meats i Kävlinge 
  
 Tid 
  
 Transport från en pro- 
  
 Transport från mer än 
  
 duktionsplats 
  
 en produktionsplats 
  
 1 – 2 tim 
  
 2 
  
 – 
  
 2 – 3 tim 
  
 6 
  
 1 
  
 3 – 4 tim 
  
 30 
  
 13 
  
 4 – 5 tim 
  
 5 
  
 21 
  
 5 – 6 tim 
  
 – 
  
 12 
  
 6 – 7 tim 
  
 – 
  
 5 
  
 7 – 8 tim 
  
 – 
  
 1 
  
 > 8 tim 
  
 – 
  
 1 
  
 Summa 
  
 43 
  
 54 
  
 Totalt 97 
  
 Den längsta transportsträckan är 371 kilometer med en resa som började i Mönsterås i Småland och hämtade får och lamm på ytter- ligare fyra omlastningsplatser. Transporten passerade KLS i Kalmar. Näst längst är en transport på 319 kilometer, som startade i Mörbylånga med får och lamm, passerade KLS och hämtade två kor i Blekinge på vägen till Kävlinge. Ingen transport är kortare än tio mil. Den kortaste är 107 kilometer. 64 av transporterna ligger mellan 107 och 200 kilometer. 27 transporter är mellan 200 och 300 kilometer långa. 6 transporter är på över 300 kilometer, samt- liga från mer än en produktionsplats. 
 Transporterna omfattade 553 djur i direkt transport till slakteriet och 1 239 i samtransporterna. Siffrorna inom parentes är andelen djur som transporterats i samtransporter. Transporterna omfattade 895 nötkreatur, varav 415 ungtjurar (229), 215 kor (171), 105 stutar (78), 87 kvigor (66), 38 ungkor (27), 29 tjurar (14), 9 mellankalvar (9), 5  
 icke-könsbestämda 
  nötkreatur (5) och 4 spädkalvar (4) samt 877 får och lamm (636), varav 22 får (22). Som mest omfattade transporterna djur från sex produktionsplatser med flera som tog sin början utomläns i Småland. Samtransporterna fördelade sig enligt följande för antal produktionsplatser som djur kom från: sex produktionsplatser (3 transporter), fem platser (4), fyra platser (9), tre platser (20) och två platser (18). 
 249 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Kommentar 
 Transporterna till Kävlingeslakteriet rör i första hand nötkreatur, men även får. Slakteriet ligger drygt elva mil från Blekingegränsen, vilket gör att den genomsnittliga transporttiden är betydligt längre än för grisar till Kristianstad. Nötkreatur tar mycket längre tid att lasta än gris  
 (7–8 
  nötkreatur på 100 grisar). Vanligen är det bara några djur från varje produktionsplats som skickas till slakt, varför transportbilen hämtar djur från fler ställen än vid hämtning av gris (eller får/lamm). Transporttiderna ökade när transportbilen lastade djur från flera produktionsplatser, vilket var helt förbjudet mellan 8 och 30 mars. Till skillnad från gristransporterna till Swedish Meats i Kristianstad var fler transporter till Kävlinge sam- transporter med djur från flera produktionsplatser. 
  
 Tabell 3.6.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till KLS Kalmar 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 Transport från mer än 
  
 tionsplats 
  
 en produktionsplats 
  
 1 – 2 tim 
  
 8 
  
 1 
  
 2 – 3 tim 
  
 7 
  
 3 
  
 3 – 4 tim 
  
 28 
  
 3 
  
 4 – 5 tim 
  
 5 
  
 5 
  
 5 – 6 tim 
  
 – 
  
 – 
  
 6 – 7 tim 
  
 – 
  
 2 
  
 Summa 
  
 48 
  
 14 
  
 Totalt 62 
  
 Den längsta transportsträckan är 200 kilometer, där djur hämtats ända från Miller i nordvästra hörnet av Blekinge vid gränsen till Skåne. De kortaste transporterna är 58 kilometer långa i snitt och kommer från Fågelmara strax söder om Smålandsgränsen. 43 av transporterna är längre än tio mil. 35 transporter är slakt- svintransporter från Sölvesborgsområdet på 162 kilometer i snitt. 
 Transporterna omfattade 3 371 djur direkt till slakteriet och 698 i samtransporterna. Totalt transporterades 3 803 grisar under perioden, och 256 nötkreatur samt 10 lamm. Direkttransporterna omfattade som mest 15 ungnöt och som lägst 1 ko. Samtranspor- terna omfattade som mest 16 ungnöt och som lägst tre djur (från två produktionsplatser). Flest slaktsvin i ett lass var 200 och lägst 30. Som mest omfattade en transport djur från sex produktions- 
 250 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 platser, medan de flesta samtransporter kom från  
 2–4 
  produktions- platser. 
 Kommentar 
 Drygt hälften av transporterna gäller slaktsvin, där närmsta större slakteriet (29 km) valts bort till förmån för ett slakteri 162 kilometer bort. Samma uppfödare skickar djur både till Swedish Meats i Kristianstad och KLS i Kalmar. Nötkreaturs- uppfödarna har med några undantag valt närmaste större slakteri. 
  
 Tabell 3.7.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Rålambsdal Önnestad 
  
 Tid 
  
 Transport från en pro- 
  
 Transport från mer än 
  
 duktionsplats 
  
 en produktionsplats 
  
 ½ – 1 tim 
  
 10 
  
 2 
  
 1 – 2 tim 
  
 27 
  
 3 
  
 2 – 3 tim 
  
 2 
  
 – 
  
 Summa 
  
 39 
  
 5 
  
 Totalt 44 
  
 Den längsta 
  
 transportsträckan 
  
 är 98 kilometer, 
  
 medan 
  
 19 transporter understiger 50 kilometer. 
 297 djur skickades från Blekinge under perioden. 85 nötkreatur slaktades, varav en del kalvar, till exempel 2 små kalvar, några oxar, 108 grisar och 104 får och lamm. 
 Kommentar 
 I ansökan behöver ingen uppgift om djurens ålder lämnas, varför det inte går att fastställa hur gamla anmälda kalvar är, ej heller om någon ko varit dräktig. Det syns en tydlig tendens till kortare transporttid än till de större slakterierna, vilket hänger samman med kortare sträcka, men även färre djur i snitt. 
 251 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 3.8.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Slakteri 144  
 Bräkne-Hoby 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 ½ – 1 tim 
  
 9 
  
 1 – 2 tim 
  
 21 
  
 2 – 3 tim 
  
 2 
  
 Summa 
  
 32 
  
 Totalt 32 
  
 Den längsta transportsträckan är 79 kilometer med två transporter från Bergkvara i södra Småland vid Blekinges nordöstra gräns. 26 transporter ligger på under 50 kilometer. 
 Transporterna omfattade totalt 112 djur, varav 70 nötkreatur och 42 lamm. De allra flesta transporter gäller  
 1–3 
  djur. 
  
 Tabell 3.9.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Hudson Näsum 
  
 T 
 i 
 d 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 3 
  
 ½ – 1 tim 
  
 22 
  
 1 – 2 tim 
  
 1 
  
 Summa 
  
 26 
  
 Totalt 26 
  
 Den längsta 
  
 transporten kommer från 
  
 Bräkne-Hoby 
  och är 
  
 47 kilometer. De flesta transporterna kommer från Sölvesborgs- området och ligger i första hand i intervallet  
 30–40 
  minuter. 
 Transporterna omfattade totalt 200 djur, varav 189 slaktsvin och suggor, 8 får och 3 nötkreatur. Som mest var det 15 slaktsvin i en transport och som lägst 1 sugga. 
 Kommentar 
 Med ett undantag är sträckan mindre än 18 kilometer för samtliga transporter och eftersom antalet djur per transport inte är så stort blir det kort total transporttid. 
 252 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Tabell 3.10.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till Rörviks gårdsslakt Trensum 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 5 
  
 ½ – 1 tim 
  
 14 
  
 1 – 2 tim 
  
 1 
  
 Summa 
  
 20 
  
 Totalt 20 
  
 Den längsta transportsträckan är 45 kilometer och kortaste fem kilometer från samma ort. Hälften av transporterna understiger 
  
 20 kilometer 
  
 (de 
  
 flesta övriga 
  
 kommer 
  
 från 
  
 Sölvesborg 
  
 35 kilometer 
  
 bort). 
  
 Transporterna 
  
 omfattade 
  
 totalt 
  
 110 djur; 
  
 55 grisar, 33 lamm och 22 nötkreatur. 
  
 Kommentar 
 På en ansökan står att läsa: Denna kviga har ej återuppstått från de döda , utan vi hann inte med att hämta henne förra veckan. 
  
 Tabell 3.11.  
 Beräknad transporttid inklusive lastning/lossning till SLP Helsingborg 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 3 – 4 tim 
  
 3 
  
 4 – 5 tim 
  
 2 
  
 5 – 6 tim 
  
 1 
  
 Summa 
  
 6 
  
 Totalt 6 
  
 Den längsta transportsträckan är 238 kilometer från Fågelmara och den kortaste 142 kilometer från Sölvesborgsområdet. Hälften över- stiger 200 kilometer. Transporterna omfattade 286 djur, varav 250 slaktsvin (i två transporter) och 36 nötkreatur. 
 253 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Kommentar 
 Samtliga transporter är längre än till närmsta större slakteri, men det är å andra sidan inte så många  
 Blekinge-bönder 
  som väljer detta alternativ. 
  
 Tabell 3.12.  
 Beräknad transporttider inklusive lastning/lossning till Ginstens slakteri Harplinge 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 3 – 4 tim 
  
 6 
  
 Summa 
  
 6 
  
 Totalt 6 
  
 Samtliga transporter är 170 kilometer långa, kommer från Sölvesborg och gäller slaktsvin. Närmsta större slakteri ligger 29 kilometer bort. 
 Totalt transporterades 614 slaktsvin. Lastning samt lossning tog kortare tid än resan. 
 Kommentar 
 Slaktsvinsuppfödarna i Sölvesborg fördelar djuren på flera slakterier som ligger längre bort än närmsta större slakteri. 
  
 Tabell 3.13.  
 Beräknad transporttider inkl lastning/lossning till Vederslövs slakt Kalvsvik 
  
 Tid 
  
 Transport från en produk- 
  
 tionsplats 
  
 2 – 3 tim 
  
 1 
  
 Summa 
  
 1 
  
 Totalt 1 
  
 Transportsträckan var 110 kilometer och 6 tjurar som transporte- rades från Jämjö i Blekinge. KLS i Kalmar ligger 71 kilometer bort. 
 En sammanställning av samtliga 406 transporter fördelade efter tidsåtgång visar att transporterna till de mindre slakterierna är kortare. En transport finns som enligt beräkningsmodellen har tagit mer än 8 timmar. 
 254 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 Tabell 3.14.  
 Beräknade transporttider inklusive lastning/lossning samtliga slakterier 
  
 Slakteri 
  
 ½ – 
  
 1–2 
  
 2–3 
  
 3–4 
  
 4–5 
  
 5–6 
  
 6–7 
  
 7–8 
  
 > 8 
  
 min 
  
 1 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 tim 
  
 Swedish Meats i 
  
 – 
  
 1 
  
 56 
  
 37 
  
 15 
  
 2 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Kristianstad 
  
 Swedish Meats i 
  
 – 
  
 – 
  
 2 
  
 7 
  
 43 
  
 26 
  
 12 
  
 5 
  
 1 
  
 1 
  
 Kävlinge 
  
 Kontrollslakteriet 
  
 – 
  
 – 
  
 9 
  
 10 
  
 31 
  
 10 
  
 – 
  
 2 
  
 – 
  
 – 
  
 KSL i Kalmar 
  
 Rålambsdal i 
  
 – 
  
 12 
  
 30 
  
 2 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Önnestad 
  
 Slakteri 144 
  
 – 
  
 9 
  
 21 
  
 2 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Bräkne-Hoby 
  
 Hudson 
  
 3 
  
 22 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Näsum 
  
 Rörviks Gårdsslakt 
  
 5 
  
 14 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Trensum 
  
 SLP Helsingborg 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Ginsten Harplinge 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 6 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Bray 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 1 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 – 
  
 Summa 
  
 8 
  
 58 
  
 120 
  
 59 
  
 98 
  
 40 
  
 14 
  
 7 
  
 1 
  
 1 
  
 Motsvarande beräkning för livdjur kan göras för 163 transporter. 
 255 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 SOU 2003:6 
  
 Tabell 3.15.  
 Beräknade transporttider inklusive lastning/lossning livdjurstransporter 
  
 Tid 
  
 Transport livdjur 
  
 15 
  
 ½ – 1 tim 
  
 56 
  
 1 
  
 – 2 tim 
  
 49 
  
 2 
  
 – 3 tim 
  
 19 
  
 3 
  
 – 4 tim 
  
 3 
  
 4 
  
 – 5 tim 
  
 12 
  
 5 
  
 – 6 tim 
  
 6 
  
 6 
  
 – 7 tim 
  
 1 
  
 7 
  
 – 8 tim 
  
 1 
  
 8 
  
 – 9 tim 
  
 – 
  
 9 
  
 – 10 tim 
  
 – 
  
 > 10 tim 
  
 1 
  
 Summa 
  
 163 
  
 Totalt 163 
  
 De flesta livdjurstransporterna tog mindre än två timmar. 
 3 223 smågrisar transporterades, varav åtta av 54 var transporter med över hundra grisar. Transporterna omfattade från 6 till 230 smågrisar. De längsta transporterna gick till Falkenberg, men stora lass smågrisar inom länet som inkluderar vägning tog också lång tid. Ytterligare några enstaka smågristransporter gick till Skåne. 
 427 nötkreatur transporterades. Av dessa var 44 tjurar. Andra beteckningar på de transporterade djuren var ungtjurar, tjurkalvar, livkalvar, kvigor, nötkreatur, livkalvar, mjölkkvigor, några stutar och ett handjur (avelstjur). 11 av 101 transporter omfattade fler än 10 djur, men de flesta transporterna omfattade enstaka djur. En kalv transporterades på egna ben, varför man får förmoda att tidsåtgången låg under 30 minuter (ej medräknad ovan). De längsta transporterna gällde 14 nötkreatur, avelsdjur från Jämjö till Vingåker, som beräknas ta 7 timmar 29 minuter, 12 ungtjurar från Jämjö till Falköping som beräknas ta 5 timmar 55 minuter, 6 nötboskap, dräktiga kvigor från Tving till Varberg på en tid av 4 timmar 4 minuter och en  
 Angus-tjur 
  på resa i 4 timmar 40 minuter från Fågelmara till Chambers. 
 66 får transporterades. Den allra längsta restiden av samtliga beräknade för djuren i Blekinge tillryggalades av 40 får som åkte 
 256 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 från Ramdala till Rättvik i Dalarna. 627 kilometer och 9 timmar 5 minuter beräknades det ta. Två mjölkfår beräknades åka i över fyra timmar från Ramdala till Lärbro respektive Skärblacka. Två får skickades från Ramdala till Gotland på en resa som beräknades ta drygt fyra timmar, men bör ha tagit betydligt längre tid om färja skulle nyttjas. 
 Av de sex transporterna till bete rörde den längsta transporten totalt 253 tackor och 397 lamm, som transporterades i en bil i två plan från Ronneby till bete på Alvaret på Öland. 8 timmar 22 minuter beräknades den resan inklusive lastning och lossning ta. Övriga betesdjur skulle inte förflyttas så långt. 
 Transport till närmaste slakteri 
 105 av slakttransporterna av 407 totalt har inte gått till närmaste större slakteri. 9 av dessa har samlat ihop djur från produktions- platser inom en radie av tio mil eller mer, där vissa av djuren där- med fått transporteras längre bort än det närmaste (ofta i motsatt riktning). De transporter som har ungefär lika långt till två större slakterier är inte medräknade. Var fjärde transport har gått längre än till närmaste större slakteri. Mindre slakterier ligger i regel mycket närmare. 
 49 av transporterna till Swedish Meats i Kävlinge gick längre än till närmaste slakteri. De allra flesta rörde nötkreatur, några lamm. 38 av transporterna till KLS i Kalmar hade kunnat gå till ett större slakteri som ligger närmare. Samtliga gällde slaktsvin. Samtliga transporter (6) till SLP i Helsingborg och till Ginsten i Harplinge 
 (6) gick längre än till närmaste slakteri. Två av samtransporterna till Swedish Meats i Kristianstad gick längre än till närmaste slakteri. 
  
 3.12.10 
  
 Dokumentation av transporter och transporttider: Skåne, Västra Götaland och Uppland 
  
 Skåne har tre stora slakterier, flera medelstora och en del småska- liga. Skåne var det län som vid sidan av Västra Götaland handlade flest ansökningar under transportstoppet. Närmare 500 ansökningar lämnades in under den första veckan mellan 8 och 13 mars. Vid en stickprovskontroll av dessa framgår tydligt att transporter av både slaktsvin, suggor, galtar och nötkreatur inte 
 257 
 Djurtransporter och smittspridning SOU 2003:6 
 självklart körs till närmaste större slakteri utan trafiken är livlig kors och tvärs från SLP i väster till Kristianstad i öster, Kävlinge i sydväst och flera slakterier på sydkusten. Enstaka slakttransporter från östra Småland (265 kilometer) respektive från Laholm (153 kilometer) till Ugglarps slakteri i Trelleborg förekom under perioden. En hel del livdjurstransporter ägde också rum – den längsta från Kvidinge till Sjuntorp (275 kilometer). 
 I Västra Götaland dominerar Swedish Meats i Skara, men där finns även Skövde slakteri i närheten, och Dalsjöfors slakteri respektive Parker slakteri i Brålanda. Skövde slakteri tog emot transporter både från Örsundsbro (295 kilometer), Västerås (244 kilometer), Vingåker (181 kilometer), och flera från Skänninge (151 kilometer) med flera långväga, men de flesta transporterna var mellan 20 och 100 kilometer långa. Den totala transporttiden kan ändå bli lång beroende på vilket djurslag som lastas och hur många individer det rör sig om. De allra flesta 
  
 transporterna 
  
 till 
  
 det mindre Dalsjöfors 
  
 slakteri 
  
 var under 
  
 100 kilometer 
  
 och 
  
 vanligtvis runt  
 50–60 
  
 kilometer. 
  
 Slakteriet 
  
 ombesörjde också livdjurstransporter, exempelvis en tjur och fem livkalvar till Hässleholm (228 kilometer). 
 I Uppland är det slakteriet Swedish Meats i Uppsala som tar emot flest slaktdjurstransporter. Upptagningsområdet är främst en radie på tio mil. En del spädkalvar skickades till slakt under perio- den, vilket inte anmälts i de övriga redovisade länen. 
  
 3.12.11 
  
 Utredningens bedömning angående det tillfälliga transportförbudets effekter 
  
 Utredningen kan konstatera att transporter till slakteri inte alltid innebär transport till närmaste slakteri. Trots detta dominerade under den aktuella tiden förhållandevis korta transporter. I exemp- let Blekinge tog 84 procent av transporterna till slakt som längst 4 timmar och 46 procent tog som längst 2 timmar. För livdjurs- transporter under den aktuella tiden redovisar 87 procent av transpor en tidsåtgång av som längst 4 timmar och 74 procent en tids av som längst 2 timmar. 
 Utredningen skall utreda vilka effekter det tillfälliga transport- förbudet fick för transporttider och transportvägar. Utredningen har funnit att detta uppdrag svårligen kan genomföras eftersom kartläggning av transporttider och transportvägar före transport- 
 258 
  
 SOU 2003:6 
  
 Djurtransporter och smittspridning 
  
 förbudet inte fanns. Bedömningen är dock att transporttiderna minskades mest under den första tiden då restriktionerna var som hårdast. En uppskattning är att transporttiderna för gristransporter minskade med en timme och nötkreatur i snitt två timmar. 
 259