Var går gränsen? 
 Delbetänkande av Alkoholinförselutredningen 
 Stockholm 2004 
 SOU 2004:86 
  
 SOU och Ds kan köpas från Ortega kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar Ortega Offentliga Publikationer på uppdrag av Regeringskansliets för- valtningsavdelning. 
 Beställningsadress: Fritzes kundtjänst 106 47 Stockholm 
 Orderfax:  
 08-690 
  91 91 Ordertel:  
 08-690 
  91 90  
 E-post: 
  order.fritzes@nj.se Internet: www.fritzes.se 
 Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. 
 – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. 
 Broschyren kan beställas hos: Information Rosenbad Regeringskansliet 
 103 33 Stockholm 
 Fax:  
 08–405 
  42 95 Telefon:  
 08–405 
  47 29 
 www.regeringen.se/propositioner/sou/pdf/remiss.pdf 
 Tryckt av Elanders Gotab AB 
 Stockholm 2004 
 ISBN  
 91-38-22200-0 
  
 ISSN  
 0375-250X 
  
 Till Statsrådet Sims 
 Genom beslut den 15 januari 2004 bemyndigade regeringen stats- rådet Sims att tillkalla en särskild utredare med upp- drag att följa utvecklingen när det gäller införsel och försäljning av alkohol i framför allt södra Sverige för att föreslå de åtgärder som kan behövas för att minska de problem som ökad införsel och vidare- försäljning av alkohol skapar. Med stöd av bemyndigandet för- ordnade statsrådet Sims samma dag riksdagsledamoten Donovan att vara särskild utredare. 
 Som sakkunniga i utredningen förordnades den 30 mars 2004 överåklagaren  
 Simmons, ämnessakkunniga Vaughn, regionchefen Hall, ämnesrådet Reed, sektions- chefen Booth, kriminalinspektören Small och avdelningschefen Webb. Som experter förordnades samma dag samordnaren  
 Santos 
  Hedenby, verksamhetschefen Weber, enhetschefen Campos, omvärldsanalytikern Torres och rektorn Snyder. 
 Till huvudsekreterare förordnades den 16 februari 2004 fil.dr. Smith och till sekreterare den 3 mars 2004 hovrättsasses- sorn Rowe. 
 Utredningen har antagit namnet Alkoholinförselutredningen (S 2004:1). 
 Utredningen överlämnar härmed sitt delbetänkande Var går gränsen? (SOU 2004:86). 
 Arbetet har bedrivits i nära samråd med sakkunniga och experter som i allt väsentligt står bakom förslagen. Betänkandet är därför skrivet i  
 vi-form 
  men ytterst är det mina förslag och överväganden som redovisas. 
 Stockholm i augusti 2004. 
 Donovan 
 /Håkan Leifman 
 Moore 
 Innehåll 
  
 Förkortningar och ordförklaringar......................................... 
  
 11 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 13 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 27 
  
 1 
  
 Förslag till lag om ändring i alkohollagen .............................. 
  
 27 
  
 2 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen om alkoholskatt............... 
  
 30 
  
 1 
  
 Utredningens arbete ................................................... 
  
 31 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv.............................................................. 
  
 31 
  
 1.2 
  
 Hur utredningsarbetet bedrivits ............................................. 
  
 32 
  
 1.3 
  
 Externa uppdrag....................................................................... 
  
 33 
  
 1.4 
  
 Införsel av alkohol – problemformulering och 
  
 utgångspunkter ........................................................................ 
  
 33 
  
 1.5 
  
 Utredningens disposition........................................................ 
  
 36 
  
 1.6 
  
 Utredningens fortsatta arbete................................................. 
  
 37 
  
 DEL I 
 BESKRIVNING OCH KARTLÄGGNING AV REGELVERK, ALKOHOLVANOR OCH ALKOHOLSKADOR 
  
 2 
  
 Beskrivning av regelverket ........................................... 
  
 41 
  
 2.1 
  
 Alkohollagen ............................................................................ 
  
 41 
  
 2.1.1 Tillverkning................................................................... 
  
 41 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2004:86 
  
 2.1.2 
  
 Allmänna bestämmelser för försäljning....................... 
  
 42 
  
 2.1.3 
  
 Partihandel m.m. ........................................................... 
  
 43 
  
 2.1.4 
  
 Detaljhandel .................................................................. 
  
 44 
  
 2.1.5 
  
 Servering ........................................................................ 
  
 44 
  
 2.1.6 
  
 Tillstånd m.m. ............................................................... 
  
 46 
  
 2.1.7 
  
 Tillsyn m.m.................................................................... 
  
 47 
  
 2.1.8 
  
 Överklagande ................................................................ 
  
 49 
  
 2.1.9 
  
 Ansvar m.m. .................................................................. 
  
 49 
  
 2.1.10 
  
 Förverkande................................................................... 
  
 50 
  
 2.1.11 Register.......................................................................... 
  
 51 
  
 2.2 
  
 Lagen om straff för smuggling ................................................ 
  
 51 
  
 2.3 
  
 Lagen om alkoholskatt............................................................. 
  
 52 
  
 2.4 
  
 Lagen om straff för vissa trafikbrott....................................... 
  
 54 
  
 2.5 
  
 Erfarenheter från kommunerna om vidtagna åtgärder för att motverka langning och otillåten försäljning av 
  
 alkohol....................................................................................... 
  
 54 
  
 3 
  
 Införsel av alkoholdrycker ............................................ 
  
 57 
  
 3.1 
  
 Privat införsel av alkoholdrycker ............................................ 
  
 57 
  
 3.2 
  
 Kommersiell införsel................................................................ 
  
 62 
  
 3.3 
  
 Distansförsäljning .................................................................... 
  
 63 
  
 3.4 
  
 Systembolagets direktimport av alkoholdrycker.................... 
  
 66 
  
 3.5 
  
 Gåvoförsändelser...................................................................... 
  
 66 
  
 4 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen – totalt, per 
  
 alkoholdryck och för olika delmängder .......................... 
  
 67 
  
 4.1 
  
 Konsumtionsutvecklingen....................................................... 
  
 68 
  
 4.2 
  
 Konsumtion och konsumtionsutveckling i olika grupper 
  
 av befolkningen ........................................................................ 
  
 71 
  
 4.2.1 
  
 Män och kvinnor........................................................... 
  
 71 
  
 4.2.2 
  
 Olika åldersgrupper ...................................................... 
  
 71 
  
 4.3 Konsumtion av de olika alkoholdryckerna år 2003................ 
  
 74 
  
 4.3.1 
  
 Folköl............................................................................. 
  
 75 
  
 6 
  
 SOU 2004:86 Innehåll 
  
 4.3.2 
  
 Starköl ........................................................................... 
  
 75 
  
 4.3.3 
  
 Vin ................................................................................. 
  
 75 
  
 4.3.4 
  
 Sprit ............................................................................... 
  
 76 
  
 4.4 
  
 Hur de olika alkoholdryckerna anskaffades år 2003................ 
  
 76 
  
 4.4.1 Alkoholkonsumtion år 2003 efter 
  
 anskaffningssätt ............................................................ 
  
 77 
  
 4.4.2 
  
 Försäljning på Systembolaget ...................................... 
  
 78 
  
 4.4.3 
  
 Restaurangförsäljning................................................... 
  
 78 
  
 4.4.4 
  
 Försäljning i livsmedelsbutiker.................................... 
  
 79 
  
 4.4.5 
  
 Resandeinförsel............................................................. 
  
 79 
  
 4.5 
  
 Registrerad och oregistrerad alkoholkonsumtion ................. 
  
 80 
  
 4.6 
  
 Konsumtionsutvecklingen fram t.o.m. juni år 2004................ 
  
 85 
  
 5 
  
 Om alkohol införd till Sverige ...................................... 
  
 89 
  
 5.1 
  
 Vad är privat införsel och vad är smuggling ........................... 
  
 90 
  
 5.2 
  
 Om resandeinförsel.................................................................. 
  
 92 
  
 5.3 
  
 Om smuggling och vidareförsäljning av alkoholdrycker....... 
  
 95 
  
 5.4 
  
 Vilka är säljarna av den alkohol som förs in i Sverige och 
  
 var säljs alkoholen .................................................................... 
  
 96 
  
 5.5 
  
 Vilka är köparna och brukarna av den alkohol som förs 
  
 in i Sverige och säljs vidare .................................................... 
  
 101 
  
 5.6 
  
 Distansförsäljning av alkoholdrycker ................................... 
  
 110 
  
 5.7 
  
 Systembolagets direktimport av alkoholdrycker ................. 
  
 111 
  
 6 
  
 Regionala skillnader i konsumtion och 
  
 konsumtionsutveckling ............................................. 
  
 113 
  
 7 
  
 Alkoholskadeutveckling............................................. 
  
 119 
  
 7.1 
  
 Alkoholrelaterad dödlighet och slutenvård.......................... 
  
 120 
  
 7.2 
  
 Rattfylleri................................................................................ 
  
 124 
  
 7.3 
  
 Våldsbrottslighet.................................................................... 
  
 126 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:86 
  
 7.4 
  
 Sjukskrivningar....................................................................... 
  
 129 
  
 8 
  
 Vilken är den egentliga samhällsekonomiska 
  
 kostnaden för alkoholen ............................................ 
  
 133 
  
 9 
  
 Vad tycker svenska folket om den svenska 
  
 alkoholpolitiken........................................................ 
  
 137 
  
 10 
  
 Alkoholen i vår omvärld ............................................. 
  
 141 
  
 10.1 
  
 EU och alkoholpolitiken ....................................................... 
  
 141 
  
 10.2 
  
 Hur Sverige driver alkoholpolitiska frågor inom EU 
  
 ..........143 
  
 10.3 
  
 Alkoholsituationen i Finland................................................. 
  
 145 
  
 10.4 
  
 Danmark ................................................................................. 
  
 150 
  
 10.5 
  
 Skillnader jämfört med Sverige.............................................. 
  
 151 
  
 10.6 
  
 Vissa andra  
 EU-länder ........................................................... 
  
 154 
  
 10.6.1 Tyskland ...................................................................... 
  
 154 
  
 10.6.2 Polen ............................................................................ 
  
 154 
  
 10.6.3 Estland ......................................................................... 
  
 154 
  
 10.6.4 Nederländerna............................................................. 
  
 155 
  
 10.6.5 Storbritannien.............................................................. 
  
 155 
  
 10.6.6 Irland............................................................................ 
  
 156 
  
 DEL II: 
 ALKOHOLPOLITIK, ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER 
  
 11 
  
 Svensk alkoholpolitik i dag och i framtiden ................. 
  
 161 
  
 11.1 
  
 Utgångspunkter och framtida förutsättningar..................... 
  
 162 
  
 11.2 
  
 Vägledande principer.............................................................. 
  
 165 
  
 11.3 
  
 Val av preventionsstrategier................................................... 
  
 166 
  
 11.4 
  
 Aktuell forskning ................................................................... 
  
 167 
  
 8 
  
 SOU 2004:86 
  
 Innehåll 
  
 12 
  
 Kontroll av införsel och vidareförsäljning..................... 
  
 171 
  
 12.1 
  
 Utgångspunkter ..................................................................... 
  
 171 
  
 12.2 
  
 De brottsbekämpande myndigheternas arbete – särskilt 
  
 tullens och polisens arbete..................................................... 
  
 172 
  
 12.2.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 173 
  
 12.2.2 Utredningens iakttagelser .......................................... 
  
 175 
  
 12.2.3 Redan beslutade och pågående åtgärder.................... 
  
 176 
  
 12.2.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 178 
  
 12.3 
  
 Åtgärder för att skärpa synen på den brottslighet som växer 
  
 fram när det gäller olovlig försäljning av alkohol...................... 
  
 180 
  
 12.3.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 180 
  
 12.3.2 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 181 
  
 12.4 
  
 Åtgärder för att öka polisens möjligheter att ingripa mot 
  
 den illegala handeln med alkohol .......................................... 
  
 183 
  
 12.4.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 183 
  
 12.4.2 Problem vid bekämpningen av den illegala 
  
 handeln med alkohol .................................................. 
  
 183 
  
 12.4.3 Förvaringsförbudet på restauranger .......................... 
  
 185 
  
 12.4.4 Överväganden och förslag.......................................... 
  
 186 
  
 13 
  
 Begränsningar av tillgängligheten till alkoholdrycker .... 
  
 193 
  
 13.1 
  
 Utgångspunkter ..................................................................... 
  
 193 
  
 13.2 
  
 Detaljhandelsmonopol........................................................... 
  
 193 
  
 13.2.1 Försäljningsformer och antal försäljningsställen...... 
  
 194 
  
 13.2.2 Öppettider................................................................... 
  
 194 
  
 13.2.3 Överväganden ............................................................. 
  
 195 
  
 13.3 
  
 Åldersgränser ......................................................................... 
  
 197 
  
 13.3.1 Bakgrund ..................................................................... 
  
 198 
  
 13.3.2 Ungdomars restaurangvanor...................................... 
  
 199 
  
 13.3.3 Överväganden ............................................................. 
  
 201 
  
 14 
  
 Skatte- och prispolitiken ........................................... 
  
 203 
  
 14.1 
  
 Bakgrund ................................................................................ 
  
 203 
  
 14.2 
  
 Alkoholskatter och alkoholpriser ......................................... 
  
 204 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2004:86 
  
 14.3 
  
 Förändrade förutsättningar ................................................... 
  
 207 
  
 14.4 
  
 Bedömning av behovet av en skattesänkning ....................... 
  
 209 
  
 14.5 
  
 Effekten på resandeinförsel och konsumtion av sänkt 
  
 spritskatt med 40 procent...................................................... 
  
 214 
  
 14.5.1 Utgångspunkt för beräkningarna............................... 
  
 214 
  
 14.5.2 Priskänsligheten hos de olika alkoholdryckerna....... 
  
 217 
  
 14.5.3 Minskad spritinförsel som en följd av sänkt 
  
 spritskatt...................................................................... 
  
 218 
  
 14.5.4 Skattesänkningens effekt på inhemsk 
  
 spritförsäljning och total spritkonsumtion ............... 
  
 220 
  
 14.6 
  
 Vad skulle en spritskattesänkning innebära för 
  
 skatteintäkterna? .................................................................... 
  
 223 
  
 14.7 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 225 
  
 15 
  
 Informationsinsatser mot illegal alkoholhantering......... 
  
 227 
  
 15.1 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 229 
  
 16 
  
 Förpackningsfrågan................................................... 
  
 231 
  
 16.1 
  
 Bakgrund................................................................................. 
  
 231 
  
 16.2 
  
 Överväganden......................................................................... 
  
 232 
  
 17 
  
 Vissa konsekvenser av förslagen och frågor om 
  
 ikraftträdande .......................................................... 
  
 233 
  
 18 
  
 Författningskommentarer........................................... 
  
 237 
  
 18.1 
  
 Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) .... 
  
 237 
  
 18.2 
  
 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om 
  
 alkoholskatt ............................................................................ 
  
 239 
  
 19 
  
 Litteraturlista ........................................................... 
  
 241 
  
 Bilaga 1: 
  
 Kommittédirektiv...................................................... 
  
 245 
  
 10 
 Förkortningar och ordförklaringar 
 Om olika alkoholdrycker m.m. enligt alkohollagen: 
  
 Alkoholdryck 
  
 en dryck som innehåller mer än 2,25 volym- 
  
 procent alkohol. Alkoholdrycker delas in i sprit- 
  
 drycker, vin, starköl och öl. 
  
 Spritdrycker 
  
 en alkoholdryck som innehåller sprit. 
  
 Sprit 
  
 en vätska som innehåller alkohol i en koncen- 
  
 tration av mer än 2,25 volymprocent. Vin, starköl 
  
 och öl anses dock inte som sprit. I utredningen 
  
 används begreppen sprit och spritdrycker som 
  
 synonyma. 
  
 Vin 
  
 en alkoholdryck som är framställd genom jäs- 
  
 ning av druvor eller druvmust eller av bär, frukt 
  
 eller andra växtdelar samt andra alkoholdrycker 
  
 som innehåller högst 22 volymprocent alkohol 
  
 och som inte är spritdrycker, starköl eller öl. 
  
 Starköl 
  
 jäst, odestillerad dryck som är framställd med 
  
 torkat eller rostat malt som huvudsakligt extrakt- 
  
 givande ämne och som innehåller mer än 3,5 vo- 
  
 lymprocent alkohol. 
  
 Öl 
  
 jäst, odestillerad dryck som är framställd med 
  
 torkat eller rostat malt som huvudsakligt extrakt- 
  
 givande ämne och som överstiger 2,25 men inte 
  
 3,5 volymprocent alkohol. Den vanligaste be- 
  
 nämningen för öl inom detta intervall är dock 
  
 folköl, en benämning som inte finns i alkohol- 
  
 11 
  
 Förkortningar och ordförklaringar SOU 2004:86 
  
 lagen. I denna utredning används ordet folköl 
  
 som synonymt med öl. I detaljhandeln säljs två 
  
 sorters folköl, antingen med ca 2,8 eller med ca 
  
 3,5 volymprocent alkohol. 
  
 Försäljning 
  
 varje form av tillhandhållande av dryck mot er- 
  
 sättning. 
  
 Detaljhandel 
  
 försäljning till konsument. 
  
 Servering 
  
 försäljning för förtäring på stället. 
  
 Partihandel 
  
 annan försäljning som inte är att betrakta som 
  
 detaljhandel eller servering. 
  
 12 
 Sammanfattning 
 Inledning 
 Alkoholkonsumtionen fortsätter att öka i Sverige, främst till följd av den ökade införseln av alkohol. Alkoholinförselutredningen har fått i uppdrag att följa utvecklingen när det gäller införsel och för- säljning av alkohol i framförallt södra Sverige och föreslå de åtgär- der som kan behövas för att minska de problem som ökad införsel och vidareförsäljning skapar. 
 Uppdraget 
 I detta delbetänkande ger utredningen en beskrivning av regelverket på alkoholområdet och redovisar en kartläggning av utvecklingen när det gäller gränshandel, privatinförsel, smuggling och vidareför- säljning av alkohol som förs in över gränserna, framförallt i södra Sverige. Vidare innehåller detta delbetänkande en redovisning av hur nya distributions- och konsumtionsmönster påverkar inköps- och dryckesvanor, framförallt hos ungdomar och av vad kommu- nerna gör för att motverka langning och annan otillåten försäljning av alkohol samt en analys av huruvida den ökade alkoholinförseln lett till förändringar i brottsutvecklingen m.m.. Utredningen lämnar nu förslag till åtgärder för att minska problemen som ökad införsel och vidareförsäljning skapar, men avser att lämna ytterligare sådana förslag i slutbetänkandet. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggningen 
 Ökad alkoholkonsumtion 
 Konsumtionen av alkohol under år 2003 uppgick till 10,3 liter ren (100 procent) alkohol per invånare 15 år och äldre, vilket är en ök- ning med ungefär 29 procent sedan år 1996 och drygt 4 procent sedan år 2002. Den största delen av ökningen har ägt rum sedan år 2000, då konsumtionen beräknades till 8,4 liter. Särskilt stor är konsumtionsökningen för vin och starköl med en ökning om 33 respektive 38 procent från år 2000 till år 2003. Under perioden  
 1996–2003 
  har den totala vinkonsumtionen ökat med ca 75 procent och starkölskonsumtionen med ca 70 procent. År 2003 var ökningen 5 respektive 9 procent jämfört med år 2002. 
 Under det första halvåret 2004 har totalkonsumtionen fortsatt att öka, för att under  
 12-månadersperioden 
  juli  
 2003–juni 
  2004 uppgå till ca 10,6 liter ren alkohol. 
 Den sjunkande konsumtionstrend som sprit uppvisat alltsedan slutet av  
 1970-talet 
  har upphört. Den lägsta konsumtionsnivån för sprit uppvisades år 2000. Därefter har spritkonsumtionen ökat, från ca 2,3 liter år 2000 till 2,6 liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre år 2003. Folköl är den enda alkoholdryck som uppvisat mins- kad konsumtion sedan mitten av  
 1990-talet. 
  År 1995 konsumerades ca 1,4 liter folköl i ren alkohol, år 2003 ca 0,8 liter. År 2003 minskade folkölskonsumtionen med knappt 4 procent jämfört med år 2002. 
 Under år 2003 ökade konsumtionen av såväl den i Sverige regi- strerade alkoholen som den oregistrerade alkoholen (dvs. mörker- talet) jämfört med år 2002. Ökningstakten år 2003 (drygt + 4 pro- cent) var dock betydligt lägre än under de två föregående åren. Systembolagets försäljning ökade från 4,97 liter år 2002 till 5,08 liter ren alkohol år 2003 och förklarades av en fortsatt ökad vin- och starkölsförsäljning. Systembolagets spritförsäljning sjönk, sannolikt p.g.a. ökad införselkvot (från 2 till 5 liter) den 1 januari 2003 och den danska spritskattesänkningen den 1 oktober samma år. Resande- införseln av alkoholdrycker uppvisade en större ökning (+ 0,39 liter) än Systembolagets försäljning (+ 0,11 liter). Störst var ökningen för resandeinförseln av sprit (+ 0,28 liter [+ 41 procent]). Resande- införseln av starköl och vin ökade med 15 respektive 4 procent. Även smugglingen ökade, vilket förklaras av en kraftigt ökad öl- smuggling (illegal vidareförsäljning) (+ 0,13 liter [+ 48 procent]). 
 14 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 Konsumtionsökningen år 2003 var således till stor del resultatet av ökad resandeinförsel av alkoholdrycker, framförallt av sprit. Under det första halvåret 2004 har konsumtionen stigit ytterligare. Denna ökning beror enbart på en fortsatt ökad legal, men även illegal, införsel medan Systembolagets totala försäljning nu minskar för första gången på flera år. 
 Den svenska alkoholkonsumtionen är fortfarande lägst, eller bland de lägsta, i samtliga de 15 länder som var medlemmar i EU fram till utvidgningen den 1 maj 2004. Avståndet till övriga länder har dock mer än halverats sedan år 1995. I dag skiljer inte mer än  
 1,5–2 
  liter till  
 EU-genomsnittet, 
  den oregistrerade alkoholen (mörkertalet) inräknad. År 1995 var avståndet ca  
 3,5–4 
  liter. 
 Alkoholkonsumtionen år 2003 
 Av de olika alkoholdryckerna var vin den mest konsumerade i Sverige under detta år. Omräknat i ren (100 procent) alkohol svarade vin- konsumtionen för 39 procent av den totala alkoholkonsumtionen, medan konsumtionen av starköl och sprit uppgick till 28 respektive 25 procent av densamma. Folkölskonsumtionen stod för 8 procent. 
 Anskaffningssätt år 2003 
 Den i Sverige registrerade försäljningen på Systembolaget, på restau- ranger och i livsmedelsbutiker stod för 68 procent av den totala alkoholkonsumtionen, mätt i ren (100 procent) alkohol. Resande- införseln svarade för 22 procent. Konsumtionen av till Sverige insmugglade alkoholdrycker och hemtillverkade alkoholdrycker stod för 6 respektive 4 procent. 
 Alkoholkonsumtionen i olika grupper av befolkningen 
 Männen dricker drygt dubbelt så mycket alkohol som kvinnorna. För männen innebar det år 2003, i runda tal, drygt 14 liter ren alkohol per vuxen och för kvinnorna ca 6 liter. Omräknat till sprit (40 volymprocent) motsvarar detta ca 70 cl i veckan för männen och 30 cl för kvinnorna och i vin (12 volymprocent) 3 flaskor i veckan för männen och 1,3 för kvinnorna. 
 15 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 För båda könen är konsumtionen som högst i början av  
 20-års- 
  åldern – för männen i åldersgruppen  
 24–25 
  år och bland kvinnorna i åldern  
 20–21 
  år. Därefter sjunker konsumtionen med ökad ålder fram till början (männen) eller mitten (kvinnorna) av  
 30-årsåldern. 
  För männen ligger konsumtionen sedan kvar på ungefär samma nivå för att därefter, med början i  
 40-årsåldern, 
  uppvisa en gradvis minskning med stigande ålder fram till mitten av  
 50-årsåldern. 
  Bland kvinnorna däremot är det snarare frågan om en viss konsumtionsök- ning efter den, relativt sett, låga konsumtionen runt  
 30–35-årsåldern, 
  en ökning som når sin kulmen i början av  
 40-årsåldern 
 (42–43-åringar) 
  och som sedan ligger kvar på ungefär samma nivå fram till mitten av  
 50-årsåldern. 
  Därefter minskar konsumtion gradvis med ökad ålder fram till slutet av  
 60-årsåldern. 
  De därpå följande åldersgrup- perna uppvisar små konsumtionsskillnader. 
 Både män och kvinnor och flertalet åldersgrupper uppvisar kon- sumtionsökningar sedan mitten av  
 1990-talet. 
  
 Alkoholkonsumtionens fördelning är mycket skev. Den tiondel av konsumenterna som dricker mest svarar för ca hälften av den totala alkoholkonsumtionen och endast 30 procent dricker mer än medelvärdet. Medianvärdet är drygt hälften av medelvärdet. 
 Regionala skillnader 
 Efter  
 EU-inträdet 
  och fram till början av  
 2000-talet 
  har skillnaderna mellan olika regioner i Sverige snarare ökat än minskat. Detta är resultatet av att konsumtionen ökat snabbast i södra Sverige, fram- förallt i Skåne län, samtidigt som norrlandslänen uppvisat den minsta förändringen. I början av  
 2000-talet 
  uppvisar Skåne län den efter Stockholms län högsta alkoholkonsumtionen i Sverige. Bland elever i årskurs nio är konsumtionen t.o.m. allra högst i Skåne län, följt av övriga regioner i Götaland och lägst i norra Sverige. 
 Det finns stora regionala skillnader i hur de olika alkoholdryckerna anskaffas. De regioner som har kortast avstånd till kontinenten uppvisar den högsta införseln av alkohol och lägsta försäljningen på Systembolaget, medan norrlandslänen uppvisar den lägsta resande- införseln men den, efter Stockholms län, högsta försäljningen på Systembolaget. 
 År 2003 svarade Systembolaget för knappt 30 procent av den totala alkoholkonsumtionen i Skåne, medan andelen var 67 procent i norrlandslänen. Samma år uppvisade Skåne län en drygt 5 gånger 
 16 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 högre resandeinförsel än norrlandslänen. Enligt våra beräkningar uppgick smugglingen och resandeinförseln av alkoholdrycker i Skåne län till nära 55 procent av skåningarnas totala anskaffning av alko- hol, jämfört med 28 procent för hela riket och 12 procent för norr- landslänen. Skåne län var det enda län i Sverige där den resande- införda alkoholen under år 2003 storleksmässigt översteg System- bolagets alkoholförsäljning i samma län. 
 Säljare och köpare av smugglad alkohol 
 När det gäller frågan om vem som säljer den alkohol som förs in i Sverige och hur denna försäljning sker finns olika bilder av hur denna verksamhet ser ut. Det förekommer ibland att stora mängder alkohol förs in i södra Sverige med områden i mellersta och t.o.m. i bland i norra Sverige som slutdestination. I Skåne förekommer både storskalig och organiserad införsel och vidareförsäljning genom starka nätverk och sådan som bedrivs av enskilda som tjänar sitt uppehälle eller drygar ut sin hushållskassa på detta sätt. Försäljningen sker genom s.k. hustomtar, vilka vinner status i bostadsområdet genom att sälja alkohol, genom leveranser till arbetsplatser, genom ambulerande försäljare som tar upp beställningar per mobiltelefon och därefter levererar alkoholen till en avtalad mötesplats och i närbutiker. Konkreta bevis för att smugglad alkohol förekommer i större omfattning på restauranger saknas, men ett projekt som startat i Skåne har gett indikationer på att förekomsten av smugglad alkohol på restauranger är större än vad man hittills antagit. 
 Köparna av den insmugglade alkoholen är, framförallt, unga män i södra Sverige med mycket hög alkoholkonsumtion och omfattande berusningsdrickande. Främst är det öl som köps. En stor andel, ca  
 25–30 
  procent, av köparna och konsumenterna av dessa alkohol- drycker visade sig vara under 20 år. 
 Alkoholskador 
 De alkoholrelaterade problemen – såväl medicinska som sociala – har betydande utbredning i befolkningen. I allmänhet skiljer man mellan akuta problem (t.ex. skador, olyckor och rattfylleri) och kroniska (skrumplever och demens etc.). Risken för problem för den enskilde ökar med ökad konsumtion och påverkas också av 
 17 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 dryckesmönstret. De empiriska belägg som visar att konsumtions- ökningar också innefattar storkonsumenter och en ökning av an- delen storkonsumenter är många. Resultat från en omfattande jämförande studie mellan  
 EU-länderna 
  visar att effekterna av ökad alkoholkonsumtion på olika alkoholrelaterade problem är starkare i de nordiska länderna än i länderna i Syd- och Centraleuropa. San- nolikt har detta att göra med det fortsatta stora inslaget av be- rusningsdrickande i de nordiska länderna, inte minst Sverige. De olika alkoholrelaterade problem som studerats i detta betänkande är den alkoholrelaterade dödligheten och slutna sjukvården, ratt- fylleri samt våldsbrottslighet. Även sambandet mellan alkohol och sjukskrivningar redovisas kortfattat. 
 Alkoholrelaterad dödlighet och slutenvård 
 Den nedåtgående trend i den alkoholrelaterade dödligheten (enligt Socialstyrelsens s.k. alkoholindex) som pågått sedan början av  
 1980-talet 
  verkar ha avstannat. Nya uppgifter från dödsorsaksstatisti- Franklin för år 2001 visar på en uppgång av de alkoholrelaterade döds- orsakerna för männen med drygt 7 procent jämfört med 2000. Speciellt tydlig var ökningen bland män i åldersgruppen  
 30–64 
  år, med en ökning på ca 15 procent. Bland kvinnorna var nivån i stort sett oförändrad 2001 jämfört med 2000. En viss ökning framkom dock i åldersgruppen  
 45–64 
  år, en ökning som faktiskt pågått sedan mitten av  
 1990-talet. 
  Däremot har alkoholdödligheten minskat bland såväl de yngre kvinnorna som männen. Tyvärr finns inte senare uppgifter än år 2001 att tillgå, vilket är ett stort problem då konsumtionsökningen tog rejäl fart först efter år 2000. 
 Stockholms Beroendecentrum tar regelbundet fram uppgifter om omfattningen av den slutna och öppna beroendevården inom Stockholms län. Fördelen med dessa data är att de är avsevärt mer aktuella i tiden. Den allmänna nackdelen med slutenvårdsdata, såväl för Stockholms län som hela riket, är dock att dessa påverkas av förändringar i vårdutbudet och omstruktureringar inom vården. Uppgifterna om den slutna sjukhusvården inom Stockholms län uppvisade en mindre ökning av antalet individer vårdade för lever- sjukdomar under perioden år 1997 till år 2000, från 669 till 713 pa- tienter men därefter en kraftig ökning. År 2001 uppgick antalet pa- tienter till 740 och år 2003 till 905, alltså en ökning med 35 procent sedan år 1997. Den alkoholspecifika leversjukligheten (K70) har 
 18 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 ökat från 467 patienter 1997 till 601 patienter år 2003. Ökningar framkommer också i antalet individer vårdade för pankreatit och i synnerhet alkoholspecifik sådan (K860) (från 99 patienter 1996 till 153 patienter 2003). Det återstår att se om denna utveckling också ägt rum i andra delar av landet. 
 Om utvecklingen av de kroniska skadorna i riket som helhet kan sägas vara något oklar så är bilden mer entydig när det gäller de akuta alkoholskadorna. Alkoholförgiftningar uppvisar klara ök- ningar under senare år, både i antal dödsfall och i antal vårdade inom den slutna sjukhusvården. Mellan åren 1998 och 2001 för- dubblades antalet personer som vårdades för alkoholförgiftning. Under samma period ökade alkoholförgiftningarna för  
 15–19-åriga 
  kvinnor med ca 40 procent och för samma ålderskategori män med ca 30 procent. De unga kvinnorna har gått om de unga männen då det gäller vårdtillfällen för alkoholförgiftning. Dödsfallen i alko- holförgiftning, alla åldrar, har under perioden  
 1998–2001 
  ökat med ca 60 procent. 
 Skåne län uppvisar den största ökningen av den alkoholrelaterade dödligheten under perioden  
 1987–2001, 
  både bland män och bland kvinnor. Under slutet av  
 1980-talet 
  och de första åren på  
 1990-talet 
  var den alkoholrelaterade dödligheten lägre i Skåne län jämfört med övriga regioner i riket, men i början av  
 2000-talet 
  den högsta av samtliga studerade regioner. 
 Våldsbrottslighet, rattfylleri, sjukskrivningar 
 År 2002 liksom år 2003 ökade de polisanmälda våldsbrotten efter några år av stabil nivå. Denna ökning gäller för, i stort sett, alla ka- tegorier av misshandelsbrott och både misshandel av kvinnor och av män. Sammantaget tyder utvecklingen av de olika kategorierna av misshandelsbrott på att det faktiska våldet ökat under senare år. Den ökade alkoholkonsumtionen anses vara den viktigaste orsaken bakom denna ökning 
 Olika indikatorer på rattfylleri pekar på en sannolik ökning av detta brott sedan slutet av  
 1990-talet. 
  Indikatorerna är dock inte problemfria, varför en viss försiktighet bör iakttas vid tolkningen. 
 Studier visar att riskkonsumenter av alkohol löper en avsevärt större risk att vid en senare uppföljning vara sjukskrivna. Detta gäller både män och kvinnor. Det mesta tyder på ett kausalt sam- 
 19 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 band mellan förändringar i alkoholkonsumtionen och förändringar i antalet sjukskrivningar. 
 Alkoholens kostnad för samhället 
 De problem som alkoholkonsumtionen för med sig är omfattande i hela Västeuropa (och än mer så i Östeuropa). Den kanske mest re- levanta och framkomliga vägen att uppskatta alkoholens kostnader är de studier som genomförts inom ramen för WHO:s projekt Global Burden of Disease 2000 och som syftar till att beräkna hur mycket olika riskfaktorer bidrar till den totala sjukdomsbördan. Beräkningarna visade att alkoholen orsakade 1,8 miljoner dödsfall i världen år 2000, vilket motsvarade 3,2 procent av samtliga dödsfall. Andelen visade sig vara ca 10 gånger högre bland männen (6,2 pro- cent) än kvinnorna (0,6 procent). Akuta alkoholrelaterade dödsfall var vanligast och utgjorde nästan hälften av samtliga alkoholrelate- rade dödsfall. Då man även beaktade antalet förlorade levnadsår p.g.a. dödsfall samt invaliditet som orsakats av alkohol ökade alko- holens bidrag till den globala sjukdomsbördan från 3,2 till 4 pro- cent. Det finns stora regionala skillnader i hur stor andel av dödlig- het och sjuklighet som kan tillskrivas alkohol. Störst negativ effekt kunde observeras i  
 WHO-regionen 
  Europa C, som bl.a. består av Ryssland och Baltikum, där alkoholen bidrog till ca 21,5 procent av männens och 6,5 procent av kvinnornas totala sjukdomsbörda. I Europa A, bestående av de västeuropeiska länderna, uppgick alko- holens andel av sjukdomsbördan till 11,1 procent för männen och 1,6 procent för kvinnorna. 
 Trots stora problem med att beräkna alkoholens ekonomiska kostnader för samhället har utredningen låtit initiera en studie om samhällets kostnader för alkoholkonsumtion. Syftet med studien har varit att presentera resultat från tidigare genomförda så kallade  
 cost-of-illness 
  studier över alkoholkonsumtion och framförallt, att kritiskt analysera de metoder som använts och diskutera skill- nader i resultat utifrån eventuella metodologiska olikheter. En dis- kussion förs också om framtida svenska kostnader när och om den svenska alkoholkonsumtionen når upp i nivå med den i övriga EU- medlemsländer. Totalt har fem tidigare studier analyserats, varav en är en svensk studie genomförd i början av  
 1980-talet. 
  Resultatet av genomgången visar på stora skillnader mellan studierna i de upp- skattade kostnaderna för samhället. Den svenska studien ligger 
 20 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 högst, med en kostnad som är ca fyra gånger högre jämfört med den studie som redovisar den näst högsta kostnaden. Författarna pekar på en rad olika metodologiska faktorer som kan förklara de stora skillnaderna i uppskattade samhällskostnader. 
 Alkoholen i vår omvärld 
 Danmark och Finland har sänkt alkoholskatten på sprit med 45 re- spektive 44 procent. I Finland sänktes också skatten på vin (10 procent), starkvin (40 procent) och öl (32 procent). I båda län- derna var motiveringen för sänkningarna att man därigenom ville undvika en omfattande gränshandel, för Burns del med Greene land och för Finlands del med Estland. I Finland beräknades alko- holkonsumtion öka med 16 procent vid sänkta alkoholskatter, från 11,4 liter år 2003 till 13,1 liter ren alkohol år 2005. Konsumtionen beräknades dock öka även vid oförändrad skatt, från 11,4 liter år 2003 till 12,9 liter ren alkohol år 2005 (+ 13 procent). 
 Efter skattesänkningarna i Finland har också konsumtionen stigit kraftigt. Försäljningen på det finska detaljhandelsmonopolet (Alko) steg med ca 17 procent under perioden mars – juni jämfört med samma period föregående år. Den största försäljningsökningen uppvisade sprit (+ 30 procent). 
 Vad som hänt i Danmark är mer oklart, eftersom uppgifter om konsumtionsförändringar inte finns att tillgå. Spritförsäljningen i Danmark har dock ökat kraftigt (ca 40 procent) sedan spritskatte- sänkningen i oktober 2003. 
 Överväganden och förslag 
 Arbetet inom EU 
 Förutsättningarna för den tidigare restriktiva alkoholpolitiken har till stor del försvunnit genom det nya öppna Europa. Sverige är en del av EU och måste därför, enligt vår mening, verka inom gemen- skapen i alkoholfrågan. Vi föreslår att Sverige intensifierar arbetet med att få till stånd den gemenskapsstrategi för att minska alkoho- lens skadeverkningar som initierades under det svenska ordföran- deskapet. Sverige måste vidare aktivt verka för att, inom ramen för gemenskapen, införa varningstexter på förpackningar som inne- håller alkohol. Sverige måste också, enligt vår mening, öka sina an- 
 21 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 strängningar i arbetet med att ge de folkhälsomässiga konsekven- serna av olika förslag och beslut större betydelse inom EU. Som ett led i detta arbete bör Sverige arbeta för att bilda allianser med de nordiska och baltiska länderna samt med övriga nya medlemsländer inom EU när det gäller alkoholpolitik. 
 Kontroll av införsel och vidareförsäljning 
 Den ökade införseln leder till ökad konsumtion och den illegala vidareförsäljningen bidrar till denna. Det finns ett starkt samband mellan alkoholkonsumtion och brottslighet, främst avseende våldsbrott och rattfylleri. Ett viktigt led i möjligheten att påverka utvecklingen när det gäller den alkoholrelaterade brottsligheten är därför att bekämpa den illegala handeln med alkohol. Mot bak- grund härav föreslår vi att det inrättas två grupper av tulltjänstemän och poliser, totalt 35 personer, i Skåne län och i Stockholms län, som under tre år uteslutande skall arbeta med att beivra brotten mot alkohollagen och smuggling av alkohol. Projektets styrgrupp bör ledas av Tullverket och därutöver skall polismyndigheterna i Skåne län och Stockholms län samt Riksåklagaren och Skatteverket ingå. Vi vill också se att arbetet för att öka möjligheterna för tullen och polisen och övriga brottsbekämpande myndigheter att sam- arbeta och gemensamt bedriva underrättelseverksamhet prioriteras och påskyndas och att en utvärdering sker av det projekt som tullen och Åklagarmyndigheten i Malmö genomfört under våren 2004 för att utarbeta arbetsmetoder för att kunna avgöra huruvida införsel sker i privat eller kommersiellt syfte. 
 Med hänsyn till den kraftiga ökning av smuggling och olovliga försäljning av alkohol som skett finns det skäl att se allvarligt på utvecklingen. Vi föreslår därför en höjning av straffskalorna för de grova brotten enligt alkohollagen från fängelse i högst fyra år till fängelse i lägst sex månader och högst sex år och att straffskalan för olovligt innehav av alkoholdrycker höjs till fängelse i högst två år. 
 En stor del av den illegala handeln med alkohol vänder sig till ungdomar. För att underlätta för polisen att kunna ingripa mot den verksamheten föreslår vi att det införs ett förvaringsförbud för al- kohol i butikslokaler då det, enligt uppgift, är ofta förekommande i södra Sverige att försäljning av alkohol sker i s.k. närbutiker. För- budet skall vara straffbelagt som olovlig dryckeshantering. Vi före- slår också en kriminalisering av det befintliga förvaringsförbudet på 
 22 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 restauranger. Den förstärkning av beviskravet som ligger i kravet på att något för att bedömas som olovligt innehav av alkoholdrycker skall vara ett uppenbart syfte att försälja dryckerna bör enligt vårt förslag tas bort. Det har vidare framkommit att en vanlig försälj- ningskanal när det gäller ungdomars alkoholinköp är genom s.k. ambulerande försäljare som åker runt i bilar och levererar efter be- ställning på mobiltelefon. Det bör, för att underlätta polisens möj- ligheter att ingripa mot denna handel, införas en möjlighet att för- verka egendom som använts som hjälpmedel vid brott enligt alko- hollagen. Detta skall göra det möjligt att ta t.ex. bilar och mobil- telefoner, som är viktiga hjälpmedel vid dessa brott, i beslag var- efter de ska kunna förverkas. 
 Begränsningar av tillgängligheten till alkoholdrycker 
 Det finns starkt vetenskapligt stöd för att olika former av begräns- ningar av alkoholens tillgänglighet påverkar totalkonsumtionen av alkohol. Det gäller t.ex. antalet försäljningsställen, öppettider och åldersgränser. Mot bakgrund av den förändrade alkoholpolitiska situationen, främst avseende prisinstrumentet och den ökade alko- holkonsumtionen, anser vi att det är av stor vikt att behålla System- bolagets detaljhandelsmonopol. Systembolagets sociala ansvar bör lyftas fram mer i framtiden. 
 De olika åldersgränserna för inköp på Systembolaget och för servering av alkohol på restaurang kan ifrågasättas. Mot bakgrund av det särskilda skyddet för ungdomen som den svenska alkohol- politiken eftersträvar och de empiriska belägg som finns när det gäller effekter av åldersgränser för alkoholkonsumtionen finns det skäl att behandla frågan i ett bredare perspektiv där t.ex. även frågan om åtgärder för att skapa mötesplatser för ungdomar kan övervägas. Vi föreslår därför att regeringen ger ungdomsstyrelsen i uppdrag att, i samarbete med kommunförbundet, utreda förutsätt- ningarna för att utveckla alkoholfria mötesplatser för ungdomar i åldrarna  
 15–20 
  år. 
 23 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2004:86 
  
 Skatte- och prispolitiken 
 För att bryta mönstret med ökad resandeinförsel och minskad in- hemsk efterfrågan och kunna bibehålla den svenska alkoholpoliti- kens legitimitet gör vid den bedömningen att en sänkning av skat- ten på sprit måste ske från den 1 januari 2005. Enligt vår bedöm- ning bör en skattesänkning ske med 40 procent. En skattesänkning av denna storlek beräknas öka spritkonsumtionen med ca 8 procent och den totala alkoholkonsumtionen med ca 2 procent. Även vid oförändrad spritskatt kan dock en ökning av spritkonsumtionen förväntas. 
 Informationsinsatser mot illegal alkoholhantering 
 Den illegala vidareförsäljningen av alkohol som köps i butiker utomlands har ökat och denna vänder sig ofta till unga människor med dokumenterat hög alkoholkonsumtion. Vi föreslår att en in- formationsinsats mot illegal alkoholhantering genomförs av Alkohol- kommittén. 
 Förpackningar 
 Den ökade införseln av alkoholdrycker innebär att en mycket stor mängd förpackningar av glas, och plast, för vilka de avgifter som svenska producenter och importörer betalar för återvinning av för- packningsmaterialet inte har betalats, når Sverige. Vi anser att Sverige bör ta initiativ till att man inom EU tar ett samlat grepp för att lösa problemen med återvinning av glas och frågorna om omhänder- tagande och återvinning av burkar och plastflaskor som bl.a. den ökade införseln av alkoholdrycker för med sig. 
 Konsekvenser 
 Den föreslagna sänkningen av skatten kommer sannolikt att med- föra en minskning av skatteintäkterna men hur stor denna blir be- ror på hur stor försäljningsökningen på Systembolaget och restau- rangerna blir. 
 24 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattning 
  
 Den föreslagna förstärkningen av tullen och polisen innebär ett behov av ökade resurser som bör kunna tas från redan aviserade omdisponeringar av medel från försvarsmakten till rättsväsendet. 
 Den utvidgade kriminaliseringen och höjningen av vissa straff- skalor kan komma att innebära en något ökad belastning på rätts- väsendet, samtidigt som förslagen om möjlighet till förverkande av egendom som använts som hjälpmedel vid brott enligt alkohollagen och förslagen om kriminalisering av förvaringsförbud i butiksloka- ler och restauranger kan innebära att polisens arbete med att be- kämpa brotten enligt alkohollagen underlättas. 
 En nationell kampanj mot illegal alkoholhantering bör, enligt vår mening, kunna finansieras genom den planerade avsättningen av medel från Systembolaget för information och opinionsbildning för att främja en god dryckeskultur. 
 25 
 Författningsförslag 
  
 1. 
  
 Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) 
  
 Härigenom föreskrivs i fråga om alkohollagen (1994:1738)  
 dels  
 att 10 kap. 3, 5, 6, 7 och 11 kap 3 § skall ha följande lydelse 
  
 dels  
 att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 3 kap 9 a § och 11 kap 2 a §. 
  
 Nuvarande lydelse 
  
 Föreslagen lydelse 
  
 3 kap. 
 9 a § 
 Alkoholdrycker som inte får säljas i en butikslokal får inte heller förvaras i sådan lokal eller tillhörande utrymmen i annat fall än när det är uppenbart att drycken inte är avsedd att säljas. 
 Med butikslokal avses en lokal, där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor. 
 10 kap. 
 Är brott som anges i 1 eller 2 § grovt, döms till fängelse i  
 högst fyra år 
 . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt be- aktas om gärningen har utgjort led i en verksamhet som be- drivits yrkesmässigt eller i större omfattning eller har varit inrik- 
 3 § 
 Är brott som anges i 1 eller 2 § grovt, döms till fängelse i  
 lägst sex månader och högst sex år 
 . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har utgjort led i en verksamhet som bedrivits yrkes- mässigt eller i större omfattning 
 27 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:86 
  
 tad mot ungdomar. 
 Den som innehar alkoholdrycker i  
 uppenbart  
 syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt inne- hav av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst  
 ett år 
 . 
 eller har varit inriktad mot ungdomar. 
 5 § 
 Den som innehar alkoholdrycker i syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst  
 två år 
 . 
 Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar, överlämnar eller bjuder på alkoholdrycker i strid med 3 kap. 9 § döms för olovlig anskaffande av alkohol- drycker till böter eller fängelse i högst två år eller, om brottet är grovt, till fängelse i  
 högst fyra år 
 . 
 6 § 
 Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar, överlämnar eller bjuder på alkoholdrycker i strid med 3 kap. 9 § döms för olovligt anskaffande av alkohol- drycker till böter eller fängelse i högst två år eller, om brottet är grovt, till fängelse i  
 lägst sex månader och högst sex år 
 . 
 Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer eller utlämnar alkoholdrycker i strid med 3 kap. 8 § till någon som inte har upp- nått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel, eller vid partihandel underlåter att på sätt som föreskrivs 4 kap. 7 § förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller inköpa varan, döms för olovlig dryckes- hantering till böter eller fängelse i högst sex månader. 
 För olovlig dryckeshantering döms också den som försäljer öl i strid med förbud som med- delats enligt 7 kap. 21 § eller tillåter alkoholförtäring i strid 
 7 § 
 Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer eller utlämnar alkoholdrycker i strid med 3 kap. 8 § till någon som inte har upp- nått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel, eller vid partihandel underlåter att på sätt som föreskrivs 4 kap. 7 § förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller inköpa varan, döms för olovlig dryckes- hantering till böter eller fängelse i högst sex månader. 
 För olovlig dryckeshantering döms också den som försäljer öl i strid med förbud som med- delats enligt 7 kap. 21 §, tillåter alkoholförtäring i strid med 
 28 
 SOU 2004:86 Författningsförslag 
  
 med 6 kap. 9 §. 
  
 6 kap. 9 §  
 eller förvarar alkohol i 
  
 strid med förbuden i 3 kap. 9 a § 
  
 eller 6 kap. 9 §. 
  
 11 kap. 
  
 2 a § 
  
 Egendom som har använts som 
  
 hjälpmedel vid brott enligt denna 
  
 lag får förklaras förverkad, om 
  
 förverkandet behövs för att före- 
  
 bygga brott enligt denna lag eller 
  
 det annars finns särskilda skäl till 
  
 det. I stället för egendomen får 
  
 dess värde förklaras förverkat. I 
  
 36 kap. 5 § brottsbalken finns be- 
  
 stämmelser om hos vem för- 
  
 verkande får ske och om särskild 
  
 rätt till förverkad egendom. 
  
 Förordnande om förverkande skall inte meddelas om det skulle vara uppenbart oskäligt. 
 3 § 
 Förordnande om förverkande  
 enligt 1 och 2 §  
 skall inte meddelas, om det skulle vara uppenbart oskäligt. 
 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2005. 
 29 
  
 Författningsförslag 
  
 SOU 2004:86 
  
 2. 
  
 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 
  
 Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ha följande lydelse. 
 Skatt skall betalas för varor hänförliga till  
 KN-nr 
  2207 och 2208 med en alkoholhalt över- stigande 1,2 volymprocent även om dessa ingår i en vara som hänförs till ett annat  
 KN-kapitel. 
  Skatt skall även betalas för drycker som hänförs till  
 KN-nr 
  2204, 2205 och 2206 om alko- holhalten överstiger 22 volym- procent. 
 Skatt skall tas ut med 501,41 kronor per liter ren alkohol. 
 6 § 
 Skatt skall betalas för varor hänförliga till  
 KN-nr 
  2207 och 2208 med en alkoholhalt över- stigande 1,2 volymprocent även om dessa ingår i en vara som hänförs till ett annat  
 KN-kapitel. 
  Skatt skall även betalas för drycker som hänförs till  
 KN-nr 
  2204, 2205 och 2206 om alko- holhalten överstiger 22 volym- procent. 
 Skatt skall tas ut med  
 300,85  
 kronor per liter ren alkohol. 
 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005. 
 30 
 1 Utredningens arbete 
 Utredningen redovisar i detta betänkande den kartläggning som gjorts samt lämnar förslag till lagstiftningsåtgärder och andra åt- gärder för att minska de problem som den ökade införseln, och vidareförsäljningen av alkohol och den därmed ökade totala alko- holkonsumtionen i samhället skapar. 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 Utredningens direktiv (Dir 2004:3) innebär ett uppdrag att följa utvecklingen när det gäller införsel och försäljning av alkohol, framförallt i södra Sverige och föreslå de åtgärder som kan behövas för att minska de problem som ökad införsel och vidareförsäljning skapar. Enligt direktiven skall utredningen närmare kartlägga och beskriva utvecklingen när det gäller gränshandel, privatinförsel, smuggling och vidareförsäljning av alkohol som förs in över gränserna, framförallt i södra Sverige och ägna speciell uppmärk- samhet åt hur nya distributions- och konsumtionsmönster påver- kar inköps- och dryckesvanor, särskilt hos ungdomar. Vidare skall utredningen samla erfarenheter från myndigheter och kommuner om vidtagna åtgärder för att motverka langning och annan otillåten försäljning av alkohol och göra en beskrivning av regelverk och berörda myndigheters roll på alkoholområdet. Utredningen skall också beskriva hur en ökad alkoholinförsel kan ha lett till för- ändringar i brottsutvecklingen, t.ex. i fråga om alkoholrelaterad våldsbrottslighet och rattfylleribrott och även uppmärksamma effekterna av ökad alkoholinförsel för näringslivet och för kon- kurrensförhållandena på marknaden. Direktiven i sin helhet fram- går av bilaga 1. 
 31 
  
 Utredningens arbete 
  
 SOU 2004:86 
  
 1.2 
  
 Hur utredningsarbetet bedrivits 
  
 I syfte att få information om olika berörda aktörers uppfattning om olika frågor som behandlas av utredningen har företrädare för utredningen haft överläggningar med representanter för följande myndigheter och organisationer: Statens folkhälsoinstitut, System- bolaget AB,  
 IOGT-NTO, 
  Svenska Bryggareföreningen, Motor- förarnas Helnykterhetsförbund (MHF), Livsmedelshandlare- förbundet, Tullverket, Kommerskollegium, Svenska Kommunför- bundet, Rikspolisstyrelsen, Sprit- och Vinleverantörsföreningen, Socialstyrelsen, Vägverket, Riksåklagaren, Sveriges Hotell och Restaurangägare (SHR), Hotell och Restaurangfacket (HRF) och Svensk Dagligvaruhandel. Region Skåne har inkommit med syn- punkter, så även Konkurrensverket som, genom en sakkunnig, också finns representerad i utredningen. Vidare har samtal förts med de politiska partierna. Vi har under arbetets gång samverkat med Alkoholkommittén, samrått med Naturvårdsverket och haft informella möten med poliser, tulltjänstemän, tjänstemän vid Williams tens folkhälsoinstitut och forskare. Företrädare för utredningen har besökt Finland och där sammanträffat med tjänstemän vid social- och finansdepartementen och tullen, politiker, forskare och representanter för Alko (det finska detaljhandelsbolaget). 
 Utredningen har funnit att det finns skäl att föreslå förstärk- ningar inom det alkoholförebyggande området. Den ursprungliga avsikten var att redovisa vissa av dessa förslag i detta delbetänkande medan andra skulle redovisas i slutbetänkandet. Av olika skäl har vi dock valt att presentera endast de förslag som har direkt koppling till problemen med den ökade införseln av alkohol i detta del- betänkande och kommer att redovisa övriga förslag i slutbetän- kandet. Det har, under arbetets gång, vidare framkommit att frågorna om tillsyn på alkoholområdet bör utredas vidare. Vi avser att behandla dessa frågor i ett senare skede och redovisa även dessa överväganden i slutbetänkandet. 
 Kartläggningen och redovisningen av alkoholkonsumtionen och alkoholinförseln baseras i stor utsträckning på de månadsmätningar av alkoholkonsumtionen och dess delmängder, som Centrum för Socialvetenskaplig Alkohol och Drogforskning (SoRAD) bedriver sedan juni år 2000. Utredningen har haft tillgång till dessa upp- gifter, dels genom att SoRAD kontinuerligt till utredningen redo- visat relevanta uppgifter om exempelvis utvecklingen av alkohol- 
 32 
  
 SOU 2004:86 
  
 Utredningens arbete 
  
 införseln, dels – och framförallt – genom att utredningen genom- fört egna analyser av data. 
  
 1.3 
  
 Externa uppdrag 
  
 Utredningen har också anlitat ett antal konsulter som fått olika uppdrag inom ramen för kartläggningen. Professor Lee och doktorand Morales har genomfört en kritisk granskning av olika studier, genomförda i olika länder, av alkoholkonsumtionens totala kostnader för samhället. Professor Freeman har undersökt de olika alkoholdryckernas priskänslighet och Matthews, har studerat effekterna på resandeinförseln och System- bolagets försäljning av förändrade införselkvoter och spritskatte- sänkningen i Danmark. Fil.dr. Davis har gjort en genom- gång av alkoholskadeutvecklingen i södra Sverige. Dessa uppdrag har inte varit möjliga att redovisa i sin helhet inom den tid som stått till vårt förfogande för detta delbetänkande, men utredningen har under arbetets gång fått ta del av resultat som redovisas i detta betänkande. De slutliga rapporterna kommer i sin helhet att bifogas slutbetänkandet. 
 Statens folkhälsoinstitut har genom Glover på tillsyns- enheten bistått utredningen genom en kartläggning av utvecklingen av restaurangförsäljningen i olika regioner i Sverige för att på så sätt indirekt få en bild av förändringar av den insmugglade alkoholens utbredning på restauranger. 
  
 1.4 
  
 Införsel av alkohol – problemformulering och utgångspunkter 
  
 Svensk alkoholpolitik har, under flera decennier, arbetat med att via generella, restriktiva åtgärder – med hög alkoholbeskattning, låg tillgänglighet, samt begränsningar av utrymmet för privat vinst- intresse i alkoholhanteringen som främsta kännetecken – hålla nere totalkonsumtionen och därmed alkoholens skadeverkningar. Detta är en alkoholpolitik som, i ett europeiskt perspektiv, måste be- dömas som framgångsrik (se t.ex. Martin, 2002). Att så varit fallet framgår tydligt av det faktum att Sverige har haft en betydligt lägre alkoholkonsumtion och färre alkoholrelaterade problem än de flesta övriga europeiska länder. 
 33 
  
 Utredningens arbete 
  
 SOU 2004:86 
  
 Men efter  
 EU-medlemskapet 
  har denna politik utsatts för stora påfrestningar. År 1995 avskaffades de nationella monopolen på tillverkning, import, export och partihandel och samma år höjdes de tillåtna införselkvoterna för vin och öl vid inresor från andra  
 EU-länder. 
  Därefter har införselkvoterna för alkoholdrycker höjts stegvis, för att fr.o.m. den 1 januari 2004 vara samma som för övriga  
 EU-länder, 
  dvs. fri införsel av alkoholdrycker för personligt bruk. Om varorna tas in för kommersiella syften skall däremot punktskatt betalas i Sverige. För att bedöma om det är fråga om privat införsel eller införsel för kommersiella ändamål får medlems- länderna använda sig av s.k. indikativa nivåer. Dessa får inte sättas lägre än 10 liter spritdrycker, 20 liter starkvin, 90 liter vin (varav högst 60 liter mousserande) och 110 liter starköl. Nivåerna är endast riktlinjer vid tullens bedömning om införseln är att betrakta som avsedd för personligt bruk eller inte. Kan vederbörande göra troligt att han eller hon behöver mer för personligt bruk får han/hon också ta in större mängder. 
 Den i utlandet inköpta, till Sverige införda, alkoholen har också blivit billigare i och med spritskattesänkningen i Danmark den 1 oktober 2003 med 45 procent och sänkningen av skatterna på vin (10 procent), starkvin (40 procent), öl (32 procent) och sprit (44 procent) i Finland den 1 mars 2004.  
 EU-utvidgningen, 
  med 10 nya medlemsländer den 1 maj 2004, ökade ytterligare tillgänglig- heten till alkoholdrycker med priser avsevärt lägre än de svenska. 
 Den ökade internationaliseringen, speciellt  
 EU-medlemskapet, 
  har således påverkat förutsättningarna att bedriva en restriktiv alko- holpolitik i Sverige. När de viktigaste och mest effektiva alkohol- politiska medlen – pris- och tillgänglighetsinstrumenten – försvagas är det angeläget att andra alkoholpolitiska åtgärder upprätthålls eller till och med förstärks. I den nationella handlingsplan som riksdagen antog i februari 2001 betonas insatser på lokal nivå. Där anges till och med att huvudinriktningen för alkoholpolitiken fram- över skall vara att utveckla målinriktade och samordnade före- byggande insatser på kommunal nivå. 
 Utvecklandet av detta arbete blir än mer viktigt om mål- sättningen med den svenska alkoholpolitiken förblir densamma som förut. I den nationella handlingsplanen står nämligen att målet för Sveriges alkoholpolitik ligger fast, nämligen att minska de medicinska och sociala skadeverkningarna av alkohol. Detta mål skall uppnås genom att den totala alkoholkonsumtionen sänks och genom att åtgärder mot skadliga dryckesbeteenden vidtas 
 34 
  
 SOU 2004:86 
  
 Utredningens arbete 
  
 (prop. 2000/01:20). Alkoholkonsumtionen har emellertid ökat kraftigt under senare år, från 1996 till 2003 med nästan 30 procent. Tidigare forskning visar att en konsumtionsökning också innefattar storkonsumenter och leder till en ökning av andelen sådana (t.ex. Kühlhorn 1994, Moreno, m.fl., 1994). Studier genomförda i Sverige visar följaktligen att andelen storkonsumenter under senare år ökat i takt med den stigande alkoholkonsumtionen (Carr, 2003). Allt fler tecken finns nu också på att alkohol- skadorna ökar i omfattning. 
 En starkt bidragande orsak till denna utveckling är de ökade införselkvoterna och att det från och med den 1 januari 2004 är fri införsel av alkoholdrycker för personligt bruk. Problemen kan kortfattat sammanfattas i följande tre huvudpunkter: 
  
 1. 
  
 En direkt konsekvens av ökade införselkvoter och därmed stigande införsel av alkohol är en växande totalkonsumtion av alkohol. De, sedan  
  
 EU-inträdet 
  1995, gradvis ökade införsel- kvoterna har varit en bidragande orsak till den ökade alko- holkonsumtionen. Visserligen förekommer en substitution av alkohol inköpt i Sverige, speciellt i södra Sverige, med alkohol inköpt i utlandet. Nettoeffekten av en ökad tillgänglighet till alkoholdrycker, med priser klart lägre än de svenska, är emeller- tid en totalt sett ökad alkoholkonsumtion. Detta leder i sin tur till en växande andel storkonsumenter och till ökade alko- holskador. 
  
 2. 
  
 En indirekt konsekvens av de ökade införselmängderna är en begränsning av möjligheterna att bedriva en restriktiv svensk alkoholpolitik med hög alkoholbeskattning (och därmed höga alkoholpriser) och låg tillgänglighet till alkoholdrycker som främsta kännetecken. Sänkta alkoholpriser och ökad tillgänglig- heten till alkohol leder, var för sig, till ökad alkoholkonsum- tion. Under senare år har realpriserna på alkoholdrycker sjunkit och tillgängligheten till alkohol köpt i Sverige utvidgats sam- tidigt som konsumtionen ökat. 
  
 3. 
  
 Ökad införsel av alkoholdrycker leder till ökad vidareförsälj- ning och därmed till ökad illegal handel med alkoholdrycker. Som kommer att framgå längre fram i betänkandet riktar sig en betydande del av denna handel till ungdomar. En allt större andel unga människor kommer på detta sätt i kontakt med en kriminell verksamhet. 
  
 35 
  
 Utredningens arbete 
  
 SOU 2004:86 
  
 Sammanfattningsvis är utredningens huvudsakliga uppdrags- områden följande: 
  
 1. 
  
 Att analysera, kartlägga och följa utvecklingen av införseln av alkohol till Sverige och vidareförsäljning av denna, framförallt i södra Sverige. Med införsel avses här såväl privat införsel som smuggling. I analyserna ingår också att studera förändrade konsumtionsmönster och skadenivåer (som en direkt eller indirekt konsekvens av de ökade införselmängderna) med fokus på jämförelser mellan södra Sverige och övriga landet. 
  
 2. 
  
 Att ge förslag till åtgärder för att minska de problem som ökad införsel och vidareförsäljning av alkohol för med sig. Effek- terna av ökad införsel är både direkta och indirekta till sin natur. Till de direkta effekterna hör den ökade alkoholkonsum- tionen och exempelvis vidareförsäljning av alkohol till unga människor. Med de indirekta avses de konsekvenser ökad införsel för med sig på den svenska alkoholpolitiken i stort, dvs. en försvagning av de viktigaste alkoholpolitiska styrmedlen. 
  
 1.5 
  
 Utredningens disposition 
  
 Detta delbetänkande är uppdelat i två delar. Den första, kapit- len 2 10, beskriver och kartlägger regelverk, alkoholvanor, alko- holskador m.m. Den andra delen behandlar svensk alkoholpolitik och de två viktigaste alkoholpolitiska instrumenten i Sverige – låg tillgänglighet till alkoholdrycker och höga priser genom hög alko- holbeskattning. Det är i denna del som utredningens samtliga över- väganden och förslag till åtgärder redovisas. De två delarna kan läsas oberoende av varandra. 
 I kapitlen  
 2–3 
  ges en beskrivning av regelverket på alkohol- området, dvs. alkohollagen, lagen om alkoholskatt, lagen om straff för smuggling samt trafikbrottslagen (kap. 2) och vilka regler som gäller för införsel av alkohol till Sverige (kap. 3). Kapitel 2 ger också en kort redovisning av kommunernas arbete mot langning och olovlig försäljning av alkohol. 
 I kapitel 4 ges en detaljerad redovisning av alkoholkonsumtionen och konsumtionsutvecklingen i Sverige. Både totalkonsumtionen, konsumtionen av olika alkoholdrycker och delmängder redovisas (exempelvis Systembolagets försäljning och införsel av alkohol). Ett omfattande kapitel belyser alkoholinförselns omfattning och 
 36 
  
 SOU 2004:86 
  
 Utredningens arbete 
  
 förändringar under senare år (kapitel 5). Därpå följer, i kapitel 6, en redogörelse för regionala skillnader i alkoholvanor och i kapitel 7 en redogörelse för alkoholskadeutvecklingen. Kapitel 8 behandlar alkoholens kostnader för samhället och kapitel 9 redovisar kort- fattat svenska folkets inställning till vissa centrala alkoholpolitiska frågor. Den första delen avslutas med kapitel 10, som redogör för alkoholsituationen i vår nära omvärld. 
 Betänkandets andra del inleds med en redovisning av utred- ningens utgångspunkter och syn på den svenska alkoholpolitikens utformning och förutsättningar framöver (kapitel 11). I kapitel 12 redogörs för förslag till åtgärder som syftar till att minska om- fattningen av den illegala vidareförsäljningen av alkohol. De två nästföljande kapitlen redogör för de två viktigaste alkoholpolitiska instrumenten i Sverige, nämligen begränsning av tillgängligheten och alkoholskatterna samt redovisar förslag och överväganden. Kapitel 15 redogör för behovet av och utredningens förslag till opinionsinsatser mot illegal alkoholhantering. I kapitel 16 behand- las problemen med återvinning av de förpackningar som införseln av alkohol för med sig. Konsekvenser av de förslag utredningen lämnar behandlas i kapitel 17 och därefter följer författningskom- mentarer. 
  
 1.6 
  
 Utredningens fortsatta arbete 
  
 Alkoholkonsumtionen kommer med all sannolikhet att fortsätta att öka under de närmaste åren och detta är en omständighet som måste mötas med en rad åtgärder för att dämpa effekten. Vi kommer därför att fortsätta vårt arbete under hösten och avser att i slut- betänkandet behandla tillsynsfrågor och olika förslag till åtgärder inom folkhälsoområdet, bl.a. avseende sekundärprevention, stöd till föräldrar, situationell prevention och de s.k. alkoholfria zonerna. 
 Utredningen kan också komma med kompletterande förslag inom de områden som behandlas i detta delbetänkande. 
 37 
 DEL I 
 BESKRIVNING OCH KARTLÄGGNING AV REGELVERK, ALKOHOLVANOR OCH ALKOHOLSKADOR 
 2 Beskrivning av regelverket 
 På alkoholområdet finns flera lagar.  
 Alkohollagen  
 reglerar till- verkning, marknadsföring och införsel av alkoholdrycker, liksom handel med sådana varor, samt tillverkning av sprit och innehåller också straffbestämmelser. I  
 lagen om alkoholskatt  
 finns regler om punktskatt på alkohol.  
 Lagen om straff för smuggling  
 innehåller straffbestämmelserna avseende smuggling av alkohol och  
 trafik- brottslagen  
 innehåller straffbestämmelser avseende rattfylleri. Nedan följer en genomgång av de regler som gäller på området och kapitlet avslutas med en redovisning av vad utredningen inhämtat om vad som görs i kommunerna för att motverka langning och otillåten försäljning av alkohol. Kapitel 3 innehåller en mer ingående redo- görelse för de bestämmelser som gäller för införsel av alkohol- drycker till Sverige, särskilt reglerna för privat och kommersiell in- försel samt s.k. distansförsäljning. 
  
 2.1 
  
 Alkohollagen 
  
 2.1.1 
  
 Tillverkning 
  
 För att få bedriva tillverkning av sprit och spritdrycker måste man ha ett tillverkningstillstånd och motsvarande gäller för yrkesmässig tillverkning av vin, starköl och öl. Statens folkhälsoinstitut utfärdar dessa tillstånd och meddelar de närmare villkor som behövs. När- mare bestämmelser om tillverkning av alkoholdrycker och sprit meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av Statens folkhälsoinstitut. Tillverkare av sprit får förfoga över den tillverkade spriten endast för export och, efter medgivande av Statens folkhälsoinstitut, i egen rörelse samt för försäljning enligt lagen om försäljning av teknisk sprit. 
 41 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 2.1.2 
  
 Allmänna bestämmelser för försäljning 
  
 Försäljning av spritdrycker, vin eller starköl får bedrivas endast av den som har rätt till detta enligt alkohollagen. Särskilda bestäm- melser gäller också för detaljhandel med och försäljning av öl. 
 En av alkohollagens centrala bestämmelser finns i 3 kap. 4 § där det anges att försäljning av drycker som omfattas av denna lag skall skötas på ett sådant sätt att skador i möjligaste mån förhindras och att den som tar befattning med försäljning av alkoholdrycker skall se till att ordning och nykterhet råder på försäljningsstället. Be- stämmelserna tar sikte på att begränsa alkoholens skadeverkningar, t.ex. överkonsumtion och berusningsdrickande. 
 Vid detaljhandel med spritdrycker, vin eller starköl får varor inte säljas eller lämnas ut till den som inte har fyllt 20 år. Motsvarande gäller vid detaljhandel med öl och servering av alkoholdrycker i fråga om den som inte har fyllt 18 år. Den som lämnar ut alkohol- drycker skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått före- skriven ålder. Alkoholdrycker får inte heller lämnas ut till den som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel, lik- som om det finns särskild anledning anta att varan är avsedd att olovligen tillhandahållas någon. Brott mot dessa bestämmelser ut- gör olovlig dryckeshantering. Möjlighet finns även till administra- tiva ingripanden gentemot tillståndshavaren. 
 Det är förbjudet att anskaffa alkoholdrycker till den som inte har rätt att köpa varan själv enligt bestämmelserna i stycket ovan och det är också förbjudet att, i större omfattning, tillhandagå annan med att anskaffa alkoholdrycker. Detta brukar kallas langning och är en straffbar handling. Spritdrycker, vin eller starköl får överlämnas som gåva eller lån endast till den som har fyllt 20 år eller 18 år om gåvan eller lånet gäller öl. Detta gäller dock inte när någon bjuder på en alkoholdryck för förtäring på stället, men spritdrycker, vin eller starköl får inte bjudas den som inte fyllt 20 år, eller öl till den som inte fyllt 18 år, om det med hänsyn till den bjudnes ålder och omständigheterna i övrigt är uppenbart oförsvarligt. 
 42 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 2.1.3 
  
 Partihandel m.m. 
  
 Försäljning som sker till annan än konsument kallas partihandel och får bedrivas endast av den som har godkänts som upplags- havare eller registrerats som varumottagare för sådana varor enligt lagen om alkoholskatt. Detaljhandelsbolaget får dock bedriva viss partihandel och innehavare av serveringstillstånd får sälja enstaka varor som omfattas av tillståndet till någon som har rätt att bedriva partihandel med sådana varor. 
 I 4 kap. stadgas att endast den som är berättigad att bedriva partihandel och, i vissa fall, detaljhandelsbolaget, får föra in spritdrycker, vin och starköl till landet. Utöver denna huvudregel får personer, som har fyllt 20 år, föra in sådana varor bl.a. som resandeinförsel eller som arv eller flyttgods. Det finns också sär- skilda bestämmelser för fartyg, flygplan eller tåg i internationell trafik. 
 Den som har rätt att bedriva partihandel får sälja varorna till detaljhandelsbolaget, till annan som har rätt att bedriva partihandel med motsvarande varor och till den som har meddelats serverings- tillstånd för sådana varor. Partihandlare får också exportera varorna eller sälja dem till någon som har inköpstillstånd för teknisk, industriell, medicinsk, vetenskaplig eller liknande verksamhet liksom till den som har tillstånd enligt lagen om proviantering av fartyg eller luftfartyg. 
 Om överlåtelse sker av en rörelse med verksamhet som är tillståndspliktig enligt alkohollagen, kan överlåtaren sälja sitt lager av spritdrycker, vin och starköl till efterträdaren endast om denne har meddelats tillstånd eller föreskrivet godkännande eller registre- rats som varumottagare. Försäljning av lager med sådana drycker i samband med överlåtelse av rörelse kan således lagligen ske först sedan köparen av rörelsen uppfyller ovan nämnda krav. Särskilda bestämmelser gäller dock för konkursbo eller dödsbo liksom då sådana varor utmätts eller då en verksamhet måste avvecklas till följd av att tillståndet, godkännandet eller registreringen återkallats eller att andra tvingande skäl föreligger. 
 Vid partihandel med spritdrycker, vin och starköl är säljaren skyldig att förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller köpa in varan. Partihandel med öl är, till skillnad från vad som gällde enligt tidigare lagstiftning, inte tillståndspliktig verksamhet enligt alkohollagen. Det uppställs inte längre något krav på tillstånd för detaljhandel med eller servering av öl. 
 43 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 2.1.4 
  
 Detaljhandel 
  
 Detaljhandel med spritdrycker, vin och starköl får bedrivas endast av detaljhandelsbolaget. Detta bolag får inte exportera eller tillverka dessa drycker och får importera spritdrycker, vin eller starköl endast för att på begäran anskaffa drycker som inte finns i lager. Bolaget får inte bedriva annan partihandel än försäljning till dem som har serveringstillstånd. Det finns också ett avtal mellan staten och detaljhandelsbolaget som närmare reglerar bolagets verksam- het. 
 Detaljhandel med öl är tillåten under vissa villkor och den som bedriver detaljhandel med öl skall anmäla verksamheten hos den kommun där försäljningen sker. De villkor som uppställs är att verksamheten bedrivs i en lokal som är godkänd som livsmedels- lokal, samt att försäljning av matvaror bedrivs i lokalen. Den som bedriver detaljhandel med öl skall utöva särskild tillsyn (egen- tillsyn) över försäljningen och för denna tillsyn skall finnas ett för verksamheten lämpligt program. 
 Konkurrensverket skall enligt en överenskommelse mellan före- trädare för kommissionen och den svenska regeringen utöva tillsyn över detaljhandelsmonopolet för alkoholdrycker och rapportera uppdraget till kommissionen två gånger om året. Detta sker i enlighet och med stöd av det uppdrag som regeringen löpande lämnar i Konkurrensverkets regleringsbrev. 
  
 2.1.5 
  
 Servering 
  
 Servering av spritdrycker, vin och starköl får ske endast om ser- veringstillstånd har meddelats. Serveringstillstånd krävs dock inte för servering som ordnas utan vinstintresse, i andra lokaler än där det bedrivs yrkesmässig försäljning av alkoholdrycker eller lätt- drycker, vid ett enstaka tillfälle för vissa i förväg bestämda personer och utan annan kostnad för deltagarna än kostnaden för inköp av dryckerna. 
 I 6 kap. 2 § anges ett övergripande mål för hur serveringen skall bedrivas – servering av alkoholdrycker skall ske med återhållsamhet och får inte föranleda olägenheter i fråga om ordning och nykter- het. Lagregleringen om serveringens bedrivande syftar till att mot- verka ett bruk av alkohol som leder till skador. 
 44 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 På serveringsställe där serveringstillstånd gäller skall tillstånds- havaren eller av honom utsedd serveringsansvarig person utöva tillsyn över serveringen och vara närvarande under hela serverings- tiden. Tillståndshavaren skall till tillståndsmyndigheten anmäla den eller de personer som har utsetts att ansvara för alkoholserveringen och den personal som används för bedrivandet av serveringen måste vara anställd av tillståndshavaren eller inhyrd från ett be- manningsföretag. 
 Servering av spritdrycker, vin eller starköl får påbörjas tidigast klockan 11.00 och skall avslutas senast kl. 01.00, om inte till- ståndsmyndigheten beslutar annat. Tillståndsmyndigheten kan således besluta om utsträckt serveringstid utanför den s.k. normal- tiden, men även om inskränkning av serveringstiden. Skäl för inskränkning av serveringstiden kan vara att alkoholpolitiska olägenheter, ordningsstörningar eller störningar för närboende befaras uppkomma och vid prövningen skall risken för alko- holpolitiska olägenheter särskilt beaktas. Regeringen har i prop. 2003/04:161 föreslagit att uttrycket alkoholpolitiska olägen- heter skall ersättas av uttrycket olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa som den om- ständighet som ska beaktas vid prövningen. 
 Vad gäller dryckeshanteringen anges t.ex. att spritdrycker, vin eller starköl som behövs för rörelsen får köpas endast hos någon som har rätt att bedriva partihandel med varan eller av detalj- handelsbolaget. Den som enbart har tillstånd för servering i slutet sällskap vid ett enstaka tillfälle eller under enstaka tidsperiod får dock göra motsvarande inköp endast hos detaljhandelsbolaget. Dryckerna får inte medföras från en restaurang med serverings- tillstånd och på serveringsställe där serveringstillstånd gäller får inte någon dricka eller tillåtas dricka andra alkoholdrycker än sådana som har serverats i enlighet med tillståndet. Det är inte heller tillåtet att dricka eller tillåta någon att dricka alkoholdrycker på ett serveringsställe där alkoholdrycker inte får serveras eller i en lokal som yrkesmässigt upplåts för anordnande av sådana samman- komster i slutna sällskap vid vilka mat eller dryck tillhandahålls av innehavaren eller genom dennes försorg och där servering inte är tillåten. Alkoholdrycker får inte heller förvaras i en sådan lokal i annat fall än när det är uppenbart att drycken inte är avsedd att drickas på stället. 
 För servering av öl gäller, som vid detaljhandel med öl, ett krav på att verksamheten bedrivs i en lokal som är godkänd som 
 45 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 livsmedelslokal samt, dessutom, att mat samtidigt serveras i loka- len. 
  
 2.1.6 
  
 Tillstånd m.m. 
  
 Tillverkningstillstånd och inköpstillstånd beslutas av Statens folk- hälsoinstitut. Skatteverket beslutar om godkännande av upplags- havare och registrering av varumottagare i enlighet med reglerna i lagen om alkoholskatt. Serveringstillstånd beslutas av den kommun där serveringsstället är beläget. 
 Tillverkningstillstånd kan gälla sprit, spritdrycker, vin, starköl och öl eller avse en eller flera av dessa varor. Inköps- och ser- veringstillstånd kan gälla spritdrycker, vin och starköl eller avse en eller två av dessa drycker. I samtliga fall får tillstånd meddelas endast den som visar att han/hon med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. 
 Reglerna om godkännande av upplagshavare och registrering av varumottagare behandlas i avsnitt 3.2 om kommersiell införsel. 
 Serveringstillstånd kan meddelas för servering till allmänheten, förening, företag eller annat slutet sällskap. Tillståndet kan avse stadigvarande servering eller viss tidsperiod eller enstaka tillfälle. För stadigvarande servering till allmänheten krävs att lokalen har ett kök för allsidig matlagning och tillhandahåller lagad mat. 
 En ansökan om serveringstillstånd kan avslås om serveringen kan befaras medföra olägenheter från alkoholpolitisk synpunkt. Som ovan angetts under 2.1.5 har regeringen i prop. 2003/04:161 före- slagit att uttrycket olägenheter från alkoholpolitisk synpunkt ersätts av olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa som en grund för avslag. Till- ståndsmyndigheten skall återkalla tillståndet om tillståndshavaren inte följer de för tillståndet gällande bestämmelserna i lagen eller föreskrifter eller villkor meddelade med stöd av denna, eller om de förutsättningar som gäller för meddelande av tillståndet inte längre föreligger. Ett  
 tillverknings-, 
  inköps- eller serveringstillstånd skall också återkallas om tillståndet inte längre utnyttjas. Ett serve- ringstillstånd skall även återkallas om det, inte endast tillfälligt, uppkommer olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller om 
 46 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 tillståndshavaren tillåter brottslig verksamhet på serveringsstället. Om en anmärkning är av mindre allvarligt slag och kan antas komma att rättas till, kan i stället varning komma i fråga. Som förutsättning för att varning skall kunna meddelas gäller att grund för återkallelse föreligger, men att varning av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. 
 Kommunen har möjlighet att, under vissa förutsättningar, förbjuda den som bedriver detaljhandel med eller servering av öl att fortsätta denna verksamhet eller, om förbud får anses vara en alltför ingripande åtgärd, meddela honom varning. Ett sådant för- bud kan meddelas t.ex. om detaljhandeln eller serveringen skett till underåriga eller föranlett olägenheter i fråga om ordning och nykterhet. 
  
 2.1.7 
  
 Tillsyn m.m. 
  
 Statens folkhälsoinstitut utövar central tillsyn över efterlevnaden av alkohollagen och kan meddela allmänna råd till vägledning för tillämpningen av lagen. Den regionala tillsynen utövas av länsstyrelserna och de bistår på så sätt nämnda institut. I deras uppgift ingår också tillsyn över kommunernas tillämpning av lagens bestämmelser om servering och deras tillståndsgivning till sådan verksamhet. Länsstyrelsen skall även bistå kommunerna med råd i deras verksamhet. Skatteverket utövar tillsyn över den försäljning som sker genom dem som bedriver partihandel. 
 Den omedelbara tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna om servering av spritdrycker, vin och starköl utförs av kommunen och av polismyndigheten. Regleringen innebär, enligt förarbetena, inte någon inskränkning av Statens folkhälsoinstituts eller läns- styrelsernas möjlighet att utföra sin tillsyn på dessa områden. Länsstyrelsen kan alltså t.ex. göra punktinsatser på serverings- ställen för att följa upp kommunernas tillståndsgivning och tillsyn. Det är dock inte meningen att Statens folkhälsoinstitut och läns- styrelserna skall bedriva en med kommunernas tillsyn parallell verksamhet. 
 Kommunen och polismyndigheten skall även bedriva tillsyn över servering av och detaljhandel med öl, dvs. icke tillståndspliktiga områden. Bestämmelsen hänger, enligt förarbetena, samman med att trots att tillståndsplikten tagits bort för sådan detaljhandel och 
 47 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 servering så skall sanktioner kunna tillgripas om dessa typer av alkoholhantering medför olägenheter. 
 Kommunen har en skyldighet att på begäran av annan tillsyns- myndighet, dvs. Statens folkhälsoinstitut, länsstyrelse eller polis- myndigheten, lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin respektive tillsyn över efterlevnaden av lagen. Polismyndigheten skall underrätta annan tillsynsmyndighet dvs. Statens folkhälso- institut, länsstyrelsen, kommunen, liksom annan polismyndighet, om förhållanden som är av betydelse för de senare myndigheternas tillsyn. Kronofogdemyndigheten skall underrätta vederbörande tillståndsmyndighet, samt, efter begäran, länsstyrelsen, om den som har tillstånd brister i sina skyldigheter mot det allmänna. Vidare föreskrivs att polismyndigheter samt Skatteverket och andra myndigheter som uppbär eller driver in skatter eller avgifter på begäran av tillsynsmyndighet eller länsstyrelse skall lämna upp- gifter som behövs för såväl tillståndsprövningen som tillsynen. 
 En tillståndshavare är skyldig att lämna tillsynsmyndighet till- träde till driftställe med tillhörande lokaler och tillhandahålla hand- lingar som rör verksamheten. Bokföringen i rörelse som är till- ståndspliktig skall vara så utformad att kontroll av verksamheten är möjlig och den som driver rörelsen är skyldig att på anfordran av en tillsynsmyndighet förete bokföringshandlingarna. Han eller hon är dessutom skyldig att lämna statistiska uppgifter i enlighet med de föreskrifter regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens Folkhälsoinstitut utfärdar. Den som har tillstånd för servering av spritdrycker, vin eller starköl till allmänheten eller stadigvarande tillstånd för servering i slutet sällskap är skyldig att registrera all försäljning i kassaregister och att, vid varje försäljning, ta fram och erbjuda kunden ett av registret framställt kvitto. Kassaregistret skall på ett tillförlitligt sätt visa alla transaktioner som gjorts. 
 Tillsynsmyndighet kan begära upplysningar och handlingar och göra inspektioner även hos den som bedriver detaljhandel med öl eller hos den som serverar sådan alkoholdryck. Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsynen, t.ex. för att bereda tillträde till låsta lokaler eller utrymmen. Den näringsidkare som inte vill medverka vid tillsynen riskerar att förlora sitt tillstånd eller, om verksamheten avser försäljning av öl, att förbjudas att fortsätta sin verksamhet. 
 48 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 2.1.8 
  
 Överklagande 
  
 Beslut enligt alkohollagen gäller omedelbart, om inte något annat anges i beslutet. Bakom denna huvudregel – att samtliga beslut enligt lagen skall gälla omedelbart, dvs. oberoende av om beslutet har vunnit laga kraft – ligger ett beaktande av att lagstiftningen har karaktär av social skyddslagstiftning. Både Statens folkhälso- instituts och kommunens beslut får överklagas till förvaltnings- domstol, dvs. länsrätt. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 
  
 2.1.9 
  
 Ansvar m.m. 
  
 Utöver administrativa ingripanden i form av återkallelse eller varning, vilka beslutas av Statens folkhälsoinstitut eller kommunen, finns straffsanktionerade bestämmelser. Straffbestämmelserna tar huvudsakligen sikte på olovlig tillverkning och olovlig försäljning av alkoholdrycker. 
 Den som olovligen tillverkar sprit eller spritdrycker, bereder mäsk i uppenbart syfte att olovligen tillverka sprit eller spritdrycker eller förvärvar, innehar, forslar, döljer eller förvarar sprit eller spritdrycker, som är olovligt tillverkade, eller mäsk, som är avsedd för olovlig tillverkning av sprit eller spritdrycker, kan dömas till böter eller fängelse i högst två år. 
 Den som uppsåtligen, eller av oaktsamhet, säljer alkoholdrycker utan tillstånd eller, om tillstånd inte behövs, utan rätt enligt denna lag, serverar spritdrycker, vin eller starköl som har anskaffats på annat sätt än genom inköp från den som har rätt att bedriva partihandel eller detaljhandelsbolaget, kan dömas för olovlig för- säljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst två år. 
 Om brotten är grova kan dömas till fängelse i högst fyra år. Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har utgjort led i en verksamhet som bedrivits yrkes- mässigt eller i större omfattning eller har varit inriktad mot ung- domar. 
 Den som olovligen tillverkar vin, starköl eller öl kan dömas till böter eller fängelse i högst sex månader. Den som innehar alko- holdrycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem kan dömas för olovligt innehav av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst ett år. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anskaffar, över- 
 49 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 lämnar eller bjuder på alkoholdrycker i strid med reglerna om åldersgränser eller förbudet att i större omfattning tillhandagå annan med att anskaffa alkoholdrycker kan dömas för olovligt anskaffande av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst två år eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst fyra år. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer eller utlämnar alkoholdrycker till någon som inte har uppnått föreskriven ålder eller som är märkbart påverkad av alkohol eller annat berusningsmedel, eller vid partihandel underlåter att förvissa sig om att köparen har rätt att återförsälja eller inköpa varan, kan dömas för olovlig dryckes- hantering till böter eller fängelse i högst sex månader. För olovlig dryckeshantering kan också den dömas som försäljer öl i strid med meddelat förbud eller tillåter alkoholförtäring i strid med reglerna om att endast sådana drycker som serverats i enlighet med till- ståndet får förtäras på serveringsstället. För sådan gärning som är att anse som ringa skall dock inte dömas till straff. 
 För försök eller förberedelse till de brott som innebär olovlig tillverkning, olovlig försäljning och olovligt anskaffande av alko- holdrycker kan dömas till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken. Detta gäller dock inte den som förvärvar, innehar, forslar, döljer eller förvarar sprit eller spritdrycker, som är olovligt tillverkade, eller mäsk, som är avsedd för olovlig tillverkning av sprit eller sprit- drycker när det endast gäller förvärv eller innehav för personligt bruk. Den till vilken lagligen framställda alkoholdrycker har an- skaffats för personligt bruk skall vara fri från ansvar för medverkan till brott. Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel och utförsel av alkoholdrycker finns i lagen om straff för smuggling. 
  
 2.1.10 
  
 Förverkande 
  
 Sprit, alkoholdrycker och mäsk som varit föremål för brott eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkade. När olovlig tillverkning har skett skall även destillationsapparater, apparatdelar och redskap som har använts vid tillverkningen, rå- ämnen som uppenbarligen varit avsedda för tillverkningen och beredningen samt kärl och emballage som varorna har förvarats i förklaras förverkade. Likaså skall förråd av renings- och filtre- ringsmedel vilka uppenbarligen avsetts för rening eller filtrering av olovligen tillverkad sprit förklaras förverkat. 
 50 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 Alkoholdryck som har lagts upp på tillfälligt lager enligt bestäm- melser i tullagen skall anses förverkad om den inte har tagits ut från lagret inom 30 dagar från uppläggningen. Detta gäller även i fråga om sådan dryck som för tillfällig förvaring har omhändertagits av Tullverket utan att läggas upp på tillfälligt lager. 
  
 2.1.11 
  
 Register 
  
 Statens Folkhälsoinstitut skall föra ett centralt register som får användas för tillsyn, uppföljning och utvärdering av lagens tillämp- ning samt framställning av statistik. Registret får innehålla upp- gifter om dem som har tillstånd enligt denna lag samt om dem som har rätt att bedriva partihandel. 
  
 2.2 
  
 Lagen om straff för smuggling 
  
 Lagen om straff för smuggling innehåller bestämmelser om ansvar för gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor och i alkohollagen anges under vilka förutsättningar införsel av alkohol får ske. 
 Den som, i samband med införsel till landet av en vara som omfattas av ett särskilt föreskrivet förbud mot eller villkor för införsel, uppsåtligen bryter mot förbudet eller villkoret genom att underlåta att anmäla varan till tullbehandling, döms för smuggling till böter eller fängelse i högst två år. Detta gäller också den som, i samband med att en sådan vara förs in till landet, uppsåtligen lämnar oriktig eller underlåter att lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling och därigenom ger upphov till fara för att införseln fullföljs i strid mot förbudet eller villkoret. För smuggling döms också den som uppsåtligen förfogar över en vara i strid med villkor som uppställts för eller i samband med varans införsel eller utförsel. 
 Om bestämmelserna om tullbehandling inte är tillämpliga vid införsel från eller utförsel till ett annat  
 EU-land, 
  gäller bestäm- melserna i stället förfarande enligt lagen om Tullverkets befogen- heter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Om brottet är att anse som ringa döms till penningböter och om brottet är att anse som grovt döms för grov smuggling till fängelse, lägst sex månader och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om gärningen ingått 
 51 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning, om gärningen med hänsyn till omständigheterna kring införseln, utförseln eller förfogandet varit av särskilt farlig art eller om gärningen annars inneburit en allvarlig kränkning av ett be- tydande samhällsintresse. Den som begår gärningen av grov oaktsamhet döms för olovlig införsel eller olovlig utförsel till böter eller fängelse i högst två år. Om gärningen är ringa skall den inte medföra ansvar. 
 Den som uppsåtligen emballerar, transporterar, förvarar, döljer, bearbetar, förvärvar, överlåter eller ingår avtal om upplåtelse av panträtt i en vara som varit föremål för smuggling döms för olovlig befattning med smuggelgods till böter eller fängelse i högst två år. Gärningen skall inte medföra ansvar, om den är ringa med hänsyn till befattningen, omständigheterna kring denna, egendomens beskaffenhet och värde samt övriga omständigheter. Om gärnings- mannen inte inser men har skälig anledning att anta att varan varit föremål för brott, döms till böter. Om gärningen är ringa skall den inte medföra ansvar. Om brottet är att anse som grovt döms för grov olovlig befattning med smuggelgods till fängelse, lägst sex månader och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om gärningen ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning, om gärningen avsett befattning med varor som varit föremål för brott varigenom tull, annan skatt eller avgift till mycket betydande belopp har undandragits det allmänna eller felaktigt återbetalats eller tillgodoräknats någon eller om gärningen annars varit av särskilt allvarlig art. 
 Det finns vidare bestämmelser om ansvar för försök, för- beredelse och stämpling samt föreskrifter om frivillig rättelse. 
  
 2.3 
  
 Lagen om alkoholskatt 
  
 Alkoholskatt skall betalas för öl, vin och andra jästa drycker, mellanklassprodukter och etylalkohol som tillverkas här i landet, som förs in eller tas emot från ett annat  
 EG-land 
  eller som importeras från tredje land. Med  
 EG-land 
  förstås de områden som tillhör Europeiska gemenskapens punktskatteområde. 
 Skattens storlek är olika för öl, vin och sprit och är också beroende av alkoholhalten. Kommissionen har ifrågasatt de svenska reglerna som innebär att skatten på vin är högre än på öl och har i 
 52 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 ett motiverat yttrande påpekat detta. Regeringen skall svara på yttrandet senast i mitten på september 2004 varefter kommissionen antingen kan godta Sveriges svar eller besluta att väcka talan vid  
 EG-domstolen. 
  
 Skattskyldig är den som har godkänts som upplagshavare, den som yrkesmässigt från ett annat  
 EG-land 
  tar emot skattepliktiga varor, den som har godkänts som skatterepresentant, den som säljer skattepliktiga varor till Sverige genom distansförsäljning, den som i annat fall från ett annat  
 EG-land 
  till Sverige för in eller tar emot skattepliktiga varor, den som i Sverige yrkesmässigt tillverkar skattepliktiga varor utanför ett skatteupplag eller som annars i Sverige tillverkar mellanklassprodukter eller etylalkohol, samt den som använder varor som förvärvats skattefritt för annat ändamål än det som var förutsättningen för skattefriheten. 
 Det finns dock undantag från skattskyldigheten när det gäller varor som förs in till Sverige av diplomater. Inte heller då en enskild person har förvärvat varorna i ett annat  
 EG-land 
  och själv transporterar varorna föreligger skattskyldighet, om varorna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Det finns vidare undantag från skattskyldighet avseende flyttgods, egendom som tillfaller någon genom arv eller testamente och enstaka gåvoförsändelse från en enskild person i ett annat  
 EG-land 
  till en enskild person i Sverige om varorna är avsedda för mottagarens eller dennes familjs personliga bruk. 
 Om någon annan än upplagshavare, registrerad varumottagare eller oregistrerad varumottagare i Sverige förvärvar skattepliktig vara från ett annat  
 EG-land 
  och varan transporteras av säljaren eller någon annan för säljarens räkning (distansförsäljning), är säljaren skattskyldig. Säljaren skall ställa säkerhet för betalning av skatten innan transport från det andra  
 EG-landet 
  påbörjas. Ställd säkerhet får tas i anspråk om skatten inte betalas i rätt tid. Vid distans- försäljning skall säljaren företrädas av en representant som är god- känd av beskattningsmyndigheten. En sådan representant skall enligt fullmakt av säljaren som ombud för denne svara för redo- visningen av alkoholskatt och i övrigt företräda säljaren i frågor som gäller skatt enligt lagen om alkoholskatt. 
 I lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. finns regler som ger resande från tredje land rätt att i det personliga bagaget medföra bl.a. en liter spritdryck eller två liter starkvin och två liter vin utan att betala skatt för dem. Det finns ingen mängdbegränsning för rätten att föra in starköl utan att betala 
 53 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 SOU 2004:86 
  
 skatt, men det finns ett maximalt värde på 1 700 kr som inte får överstigas utan att tull och skatt måste betalas och i detta belopp ingår värdet av samtliga varor som införskaffats under resan. 
  
 2.4 
  
 Lagen om straff för vissa trafikbrott 
  
 I lagen om straff för vissa trafikbrott återfinns reglerna om rattfylleri. Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i så stor mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till minst 0,2 promille i blodet eller 0,10 milligram per liter i utandningsluften döms för rattfylleri till böter eller fängelse i högst sex månader. För rattfylleri döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. Om ett brott är att anse som grovt skall föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst två är. Vid be- dömandet av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till minst 1,0 pro- mille i blodet eller 0,50 milligram per liter i utandningsluften, föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller fram- förandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafik- säkerheten. 
  
 2.5 
  
 Erfarenheter från kommunerna om vidtagna åtgärder för att motverka langning och otillåten försäljning av alkohol 
  
 I utredningens uppdrag ingår att samla erfarenheter från myn- digheter och kommuner om vidtagna åtgärder för att motverka langning och annan otillåten försäljning av alkohol. Vi har därför kontaktat ett stort antal kommuner (241 stycken) genom deras alkoholsamordnare för att få uppgift om deras erfarenheter och 73 kommuner har inkommit med svar på de frågor vi ställt. 
 De frågor vi velat ha svar på är om man vidtagit några särskilda åtgärder eller gjort några speciella satsningar för att motverka langning eller annan otillåten försäljning av alkohol till ungdomar under 20 år och vad dessa åtgärder eller satsningar i så fall inneburit samt om man kunnat se några resultat beroende på åtgärderna. Vi 
 54 
  
 SOU 2004:86 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 har vidare frågat om man vidtagit några åtgärder för att motverka olovlig försäljning av alkohol till personer över 20 år och vad dessa i så fall inneburit. Av de 73 kommuner som svarat har 63 stycken angett att de vidtagit olika åtgärder. 
 Vid en genomgång av de olika insatser för att motverka langning till ungdomar under 20 år som beskrivits kan fyra områden urskiljas. Det första är folkölsförsäljningen där 47 av kommunerna redogjorde för olika aktiviteter som de arbetar med. Det andra området är åtgärder som riktar sig till föräldrar genom information som sker bl.a. via brev, broschyrer, informationsmöten och studiecirklar. 31 kommuner uppgav att de arbetar med åtgärder som riktar sig till föräldrar. Det tredje området är punktinfor- mationsinsatser, oftast i samband med Valborg, Warren och skol- avslutningen, i form av flygblad, affischer och artiklar i dagspress och 29 av de kommuner som svarat på vår förfrågan uppgav att de genomför sådana aktiviteter. Det fjärde området är skolan, där endast åtta kommuner angav att de arbetar med åtgärder mot langning. Vidare uppgav 22 kommuner att de arbetar med insatser för att påverka alkoholhanteringen på restauranger, vilket också tar sikte på att begränsa underårigas tillgång till alkohol. 
 När det gäller eventuella åtgärder för att motverka olovlig försäljning av alkohol till personer över 20 år angav 20 kommuner att de gör sådana insatser och de flesta uppgav därvid olika projekt för ansvarsfull alkoholhantering på restauranger. 
 Frågan huruvida åtgärderna har lett till något resultat besvarades av 37 kommuner och av dessa angav 10 att man inte har kunnat se några resultat medan 27 kommuner rapporterade olika resultat av de satsningar som gjorts. En del kommuner hänvisade härvid till CAN:s drogvaneundersökning medan andra redovisade egna genomförda enkäter och därutöver finns också en hel del rapporter om att folkölsförsäljningen till minderåriga har minskat och att de åtgärder som vidtagits på olika sätt höjt medvetenheten om problemen hos föräldrar och andra vuxna. 
 55 
 3 Införsel av alkoholdrycker 
 I tabell 3.1 redogörs för alla de olika införselsätt av alkoholdrycker till Sverige som förekommer. Samtliga dessa sex olika införselsätt kommer att behandlas i detta kapitel, men med fokus på privat- personers införsel för personligt bruk, smuggling samt distans- försäljning. 
  
 3.1 
  
 Privat införsel av alkoholdrycker 
  
 Den grundläggande bestämmelse som reglerar privatpersoners rätt till införsel av alkoholdrycker till Sverige finns i 4 kap 2 § alkohol- lagen. Enligt denna får resande som fyllt 20 år eller person, som utför arbete på transportmedel och som har uppnått nämnda ålder, för eget eller familjens bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk föra in spritdrycker, vin och starköl. Vidare finns möjlighet att föra in spritdrycker, vin och starköl som förvärvats genom arv eller testamentet eller som utgör flyttgods. Enligt lagen om handel med drycker, som gällde fram till alkohollagens ikraftträdande den 1 januari 1995, fick enligt 18 § införsel ske av resande eller av person, som utför arbete på transportmedel, för eget eller familjens bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk enligt bestämmelser som meddelas av regeringen. Härtill kommer de bestämmelser som avser punktskatt på alkohol och som reglerar när och i vilket land sådan skatt skall betalas. Privatpersoner har således inte någon rätt att föra in alkohol i Sverige för kommersiella ändamål. Om införsel sker för sådana ändamål – i syfte att vidare- försälja – föreligger brott mot lagen om straff för smuggling. 
 Inom EU har gemensamma förfaranderegler för punktskatterna på alkohol- och tobaksvaror samt mineraloljeprodukter införts genom rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om all- männa regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, 
 57 
  
 Tabell 3.1 
  
 Hur alkoholdrycker förs in i Sverige 
  
 Införselsätt: 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 (4) 
  
 (5) 
  
 (6) 
  
 58 
  
 Införsel för eget 
  
 Smuggling 
  
 Yrkesmässig införsel 
  
 Distanshandel (ex via 
  
 Systembolagets 
  
 Gåvo- 
  
 (personligt) bruk 
  
 (partihandlare) 
  
 Internet) 
  
 privatimport 
  
 försändelser 
  
 (inkl. 
  
 taxfreeförsäljning) 
  
 Småskalig 
  
 Storskalig 
  
 (vidareförsäljning 
  
 smuggling 
  
 av alkoholdrycker 
  
 legalt inköpta i 
  
 butik utomlands) 
  
 Mottagare: 
  
 Sig själv och familjen, 
  
 Unga män med hög alkoholkonsum- 
  
 Restauranger, 
  
 För få som uppgett att de 
  
 Privatkunder som beställt 
  
 ? 
  
 bekanta/vänner. 
  
 tion boende i södra Sverige. Oklart 
  
 Systembolaget 
  
 beställt via Internet eller 
  
 alkoholdrycker som inte 
  
 Mest omfattande i 
  
 om det finns skillnader mellan mot- 
  
 postorder för att kunna 
  
 finns i Systembolagets 
  
 södra Sverige 
  
 tagarna av den småskaligt och 
  
 dra några slutsatser om 
  
 varusortiment 
  
 storskaligt insmugglade alkoholen. 
  
 detta (se nedan) 
  
 I vissa fall restauranger men omfatt- 
  
 ningen oklar 
  
 alkoholdrycker av Införsel 
  
 Annat av 
  
 Monitorprojektet inkluderar 
  
 Detta skall inte för- 
  
 Med all sannolikhet 
  
 intresse: 
  
 frågor om distanshandel 
  
 växlas med distans- 
  
 liten omfattning, 
  
 fr.o.m. mars 04, ytterst få 
  
 handel (kol 4). Här 
  
 men inga studier 
  
 uppger att de beställt via 
  
 sker importen av 
  
 genomförda eller 
  
 Internet 
  
 Systembolaget från 
  
 planerade 
  
 producenter som inte 
  
 har representant i 
  
 Sverige 
  
 2004:86 SOU 
  
 SOU 2004:86 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 flyttning och övervakning av sådana varor, det s.k. cirkulations- direktivet, som har genomförts i svensk rätt bl.a. genom lagen om alkoholskatt. Enligt bestämmelserna i cirkulationsdirektivet skall punktskattepliktiga alkohol- och tobaksvaror normalt beskattas i det land där de konsumeras. Endast när sådana varor förvärvas av enskilda personer för deras eget bruk och transporteras av dem själva skall punktskatt tas ut i den medlemsstat där varorna har förvärvats. Sverige hade t.o.m. den 31 december 2003 rätt att ta ut svensk punktskatt på alkohol över vissa angivna kvantiteter, trots att de redan var beskattade i det medlemsland där de inköpts. Fr.o.m. den 1 januari 2004 har detta undantag upphört och Sverige har inte längre rätt att ta ut punktskatt på varor som köps i annat  
 EU-land 
  och förs in till Sverige av privatpersoner för personligt bruk. 
 I direktivet anges i artikel 9 att medlemsstaterna för att fastställa om varor är avsedda för kommersiella ändamål måste ta hänsyn till bl.a. följande 
  
 innehavarens kommersiella status och dennes skäl för att inneha dem, 
  
 den plats där varorna finns eller, i förekommande fall, det använda transportsättet, 
  
 alla handlingar som hänför sig till varorna, 
  
 varornas beskaffenhet, 
  
 varornas kvantitet. 
  
 För att kunna tillämpa innehållet i den femte strecksatsen (om kvantitet) får medlemsstaterna fastställa referensnivåer, uteslutande till ledning för bevisningen, vilka avseende alkohol inte får under- stiga 10 liter spritdrycker, 20 liter mellanprodukter, 90 liter vin (inklusive högst 60 liter mousserande vin) samt 110 liter öl. 
 Dessa referensnivåer, eller indikativa nivåer, är inga tillåtna kvoter för privatinförsel utan ett hjälpmedel till ledning för att avgöra om införseln är privat eller kommersiell och därmed i vilken medlemsstat beskattningen således skall ske. Rådet och kommis- sionen har – i anslutning till bestämmelserna i artikel 9 om refe- rensnivåer – uttalat att artikeln ger medlemsstaterna en möjlighet att i sin nationella lagstiftning införa ett bevismedel som kan innefatta införandet av vägledande gränsvärden liksom en regel att affärer som överskrider denna gräns kommer att anses gjorda i 
 59 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 SOU 2004:86 
  
 förvärvssyfte såvida inte personen i fråga nöjaktigt kan visa för skattemyndigheten att så inte är fallet. 
 Den svenska lagen innehåller inga bestämmelser om att särskild hänsyn skall tas till vissa omständigheter vid bedömningen av om en införsel är kommersiell. I förarbetena till lagen om alkoholskatt (prop. 1994/95:56 s. 91) uttalade regeringen att man inte ansåg det vara lämpligt att införa tumregler av detta slag i svensk lagstiftning. Om det skulle anses underlätta den praktiska hanteringen av beskattningen kunde, enligt regeringen, regler av detta slag utfärdas som tillämpningsföreskrifter. Därefter har frågan behandlats i propositionen Straffrättsliga sanktioner mot överträdelser av EG:s punktskatteregler för alkohol, tobak och mineraloljor och rege- ringen anförde därvid bl.a. följande (prop. 2002/03:10 s. 76 ff.). 
 Riksskatteverket och Tullverket har i skrivelser till Finans- departementet föreslagit att direktivets regel om vilka hänsyn som skall tas vid bedömningen av om införseln är för privat eller kommersiellt bruk införlivas i svensk lagstiftning. Myndigheterna har vidare föreslagit att det införs en presumtionsregel enligt vilken införsel över referensnivåerna anses vara gjord för kommersiellt ändamål och införsel upp till dessa nivåer anses vara gjord för personligt bruk, om inte starkare skäl talar emot det. Som skäl för förslaget har Riksskatteverket och Tullverket anfört att det i den rättsliga tillämpningen föreligger en onödig förvirring när det gäller att dra gränsen mellan privatinförsel och införsel för kommersiella ändamål. Myndigheternas förslag överensstämmer i huvudsak med det förslag 1995 års skatteflyktskommitté lämnade i betänkandet Punktskattekontroll av alkohol, tobak och mineralolja, m.m., SOU 1997:86. Betänkandets presumtionsreglering innehöll dock endast regeln om presumtion för kommersiell införsel. Betänkan- det föranledde i dessa delar inte något förslag från regeringens sida. Det aktuella problemet har behandlats i en del brottmål. I rättsfallet NJA 1999 s. 670 hade två sambor köpt 315,3 liter sprit och 47,52 liter starköl i Tyskland och försökt föra in dessa varor till Sverige utan att ge det till känna för tullmyndigheten. De tilltalades uppgift att varorna var avsedda för privatbruk ansågs inte vederlagd. Förfarandet bedömdes därför som förseelse mot privat- införsellagen och således inte som brott mot den då gällande lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. I rättsfallet NJA 2000 s. 256 dömdes en person för att ha försökt föra in 137,2 liter spritdrycker från Tyskland till Sverige utan att ge det till känna för tullmyndigheten. Införseln ansågs inte ha varit avsedd för privat 
 60 
  
 SOU 2004:86 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 bruk, detta med hänsyn till den stora mängden alkoholdrycker och med beaktande av den tilltalades knappa ekonomiska situation och, enligt egen uppgift, måttliga alkoholkonsumtion. Det senare rätts- fallet ger uttryck för en nyanserad bedömning, som återkommit i senare avgöranden (jfr Högsta domstolens två domar den 10 april 2001 i mål B 1887/99 [NJA 2001 s. 214] respektive mål B 4868/99). I brottmålen prövades om brott enligt privatinförsel- lagen begåtts. Denna prövning var samtidigt ett led i prövningen av om det i stället var fråga om varusmugglingsbrott enligt 1960 års varusmugglingslag, dvs. om någon i strid med införselförbuden i alkohollagen hade fört in alkohol till Sverige. Prövningen av frågan om varusmugglingsbrott innehöll en tolkning av 4 kap. 2 § andra stycket 2 alkohollagen (1994:1738) om att resande får föra in alkohol för eget eller familjens bruk. Högsta domstolen har i 2001 års två avgöranden angett att vad domstolen anfört om inne- börden av personligt bruk enligt privatinförsellagen får anses giltigt även vid tolkningen av 4 kap. 2 § andra stycket 2 alkohollagen. Av redogörelsen kan konstateras att gränsdragningen mellan privat och kommersiell införsel har vållat vissa tillämpningsproblem. Det kan därför finnas skäl att införa cirkulationsdirektivets bestämmelse om gränsdragningen mellan privat och kommersiell införsel. Lagrådet har dock ansett att det bör kunna överlåtas till praxis att ge vägledning för hur gränsdragningen närmare skall ske och att cirkulationsdirektivets bestämmelse därför bör införas endast om det föranleds av  
 EG-rättsliga 
  skäl. Lagrådet har vidare framhållit att av principen om fördragskonform tolkning följer att direktivets innehåll i nu aktuell del lär beaktas av domstolarna och att eventuell vägledning dessutom kan ges på annat sätt än genom lagregler. Mot bakgrund av hur praxis utvecklats efter 1999 års rättsfall finns det, enligt regeringens mening, skäl att överväga om det numer verk- ligen finns behov av vägledning genom lagregler. Vad som bör eftersträvas är att myndigheterna gör en helhetsbedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet och därvid bl.a. beaktar cirkulationsdirektivets innehåll. Ytterst är det fråga om att bedöma om omständigheterna i det enskilda fallet är sådana att varorna skall anses vara avsedda för personligt bruk i den mening som avses i lagen om alkoholskatt och lagen om tobaksskatt eller för annat ändamål, en bedömning som i praktiken bör stämma överens med tillämpningen av 4 kap. 2 § andra stycket 2 alkohol- lagen. Som hittills skett bör vägledning för denna bedömning kunna ske genom praxis. Vid behov kan vägledning ges på annat 
 61 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 SOU 2004:86 
  
 sätt än genom lagregler, t.ex. verkställighetsföreskrifter. Med hän- syn till det nu sagda och till att det av  
 EG-rättsliga 
  skäl inte är nödvändigt att införa cirkulationsdirektivets bestämmelse om gränsdragningen mellan privat och kommersiell införsel ansåg regeringen att vägledning för hur gränsdragningen närmare skall ske även i fortsättningen kunde ges i praxis. För närvarande ansåg alltså regeringen att det inte fanns behov av regler till vägledning för bedömningen. 
 I budgetpropositionen för år 2004 (prop. 2003/04:1, volym 1 s. 224) vidhöll regeringen sin uppfattning i frågan såsom den redo- visats ovan. 
  
 3.2 
  
 Kommersiell införsel 
  
 Enligt 4 kap. 2 § alkohollagen får spritdrycker, vin och starköl föras in till landet i kommersiellt syfte endast av den som enligt 1 § första stycket är berättigad att bedriva partihandel med sådana varor samt av detaljhandelsbolaget för att fullgöra sin skyldighet att på begäran anskaffa spritdrycker, vin eller starköl som inte hålls i lager. Berättigad att bedriva partihandel är den som godkänts som upplagshavare eller registrerats som varumottagare för sådana varor enligt lagen om alkoholskatt. 
 Kraven för att godkännas som upplagshavare är att man i Sverige avser att yrkesmässigt tillverka eller bearbeta skattepliktiga varor, för yrkesmässig försäljning till näringsidkare ta emot skattepliktiga varor från ett annat  
 EG-land 
  eller från en annan upplagshavare i Sverige, för yrkesmässig försäljning till näringsidkare inom EG, importera skattepliktiga varor från tredje land, att yrkesmässigt i större omfattning lagra skattepliktiga varor eller bedriva verk- samhet i exportbutik. En ytterligare förutsättning är att man dis- ponerar över ett utrymme som kan godkännas som skatteupplag och att man med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig som upplagshavare. 
 Den som yrkesmässigt tar emot skattepliktiga varor från en godkänd upplagshavare i ett annat  
 EG-land 
  eller som yrkesmässigt från tredje land importerar skattepliktiga varor och som inte själv är godkänd som upplagshavare kan hos beskattningsmyndigheten ansöka om registrering som varumottagare. Registrering får med- delas den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och 
 62 
  
 SOU 2004:86 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 omständigheterna i övrigt är lämplig som registrerad varumot- tagare. 
 De som har serveringstillstånd får registrera sig som varu- mottagare för att kunna importera alkoholdrycker direkt från utländska leverantörer, annars är de hänvisade till att handla av någon som har rätt att bedriva partihandel, se ovan, eller av detalj- handelsbolaget. 
  
 3.3 
  
 Distansförsäljning 
  
 I cirkulationsdirektivet anges att om alkohol- eller tobaksvaror avsänds eller transporteras direkt eller indirekt av en säljare eller för dennes räkning från ett medlemsland till en privatperson eller någon annan som inte är näringsidkare från ett annat medlemsland, s.k. distansförsäljning, skall varorna beskattas i destinations- medlemsstaten. Skatten skall påföras säljaren och denne kan få återbetalning av den skatt som erlagts i avsändarlandet. 
 Dessa skatterättsliga bestämmelser om distansförsäljning har i Sverige tagits in i lagen om tobaksskatt och lagen om alkoholskatt. Som exempel på distansförsäljning kan nämnas postorderförsälj- ning och försäljning via Internet. Distansförsäljning av sprit- drycker, vin och starköl är dock inte tillåten i Sverige. Anledningen till detta är att försäljning av sådana drycker till privatpersoner för konsumtion endast får bedrivas av Systembolaget och av den som har meddelats serveringstillstånd. Någon annan form av försäljning för konsumtion är inte tillåten enligt svensk lag. 
 Distansförsäljning av spritdrycker, vin och starköl står således i strid med den svenska alkohollagstiftningen. Det enda undantaget från förbudet är den försäljning som sker, genom Systembolagets försorg, enligt de särskilda rutiner som gäller för den s.k. privat- importen. Dryckerna utlämnas då av Systembolaget efter det att adressaten betalat kostnaden för skatt och hantering. System- bolaget kontrollerar då också att mottagaren har uppnått 20 års ålder. 
 Den som bryter mot införselrestriktionerna avseende alkohol kan dömas till ansvar enligt lagen om straff för smuggling, oavsett om införseln sker från tredje land eller ett annat  
 EG-land. 
  Brottet kan bedömas som smuggling enligt 3 eller 4 § smugglingslagen, som grov smuggling enligt 5 § eller, vid grov oaktsamhet, som olovlig införsel enligt 7 §. Att införselrestriktionerna efterlevs 
 63 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 SOU 2004:86 
  
 kontrolleras av Tullverket med stöd av lagen (1996:701) om Tull- verkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. 
 Trots ovanstående finns i lagen om alkoholskatt intaget be- stämmelser, grundade på cirkulationsdirektivet, om hur beskatt- ning skall ske av distansförsäljning till privatpersoner i Sverige, se prop. 1994/95:56 s.  
 89–91 
  där det anges bl.a. följande. 
 Fråga är alltså om försäljning till en svensk privatperson eller till annan som tar emot varor och inte är näringsidkare. De nu beskrivna reglerna om distansförsäljning avser således postorder- försäljning etc. till privatpersoner m.fl. i Sverige. Om varorna inte sänds hit på detta sätt, utan den svenske kunden själv tar hand om varorna i ett annat  
 EG-land 
  och sedan själv fraktar hit dem, skall beskattning inte ske här om varorna endast är avsedda för privat bruk. 
 Frågan om förbudet mot distansförsäljning och om kravet enligt svensk lag på att privatpersoners införsel för personligt bruk måste ske genom att man själv bär/transporterar alkoholen över gränsen är förenligt med  
 EG-rätten 
  har prövats av domstolarna och lett till olika utgång. 
 Hovrätten över Skåne och Blekinge har i en dom den 27 maj 2003 ogillat ett åtal för varusmuggling där en person köpt 19,2 liter spritdrycker i Spanien och därefter låtit skicka dem till sin bostadsadress i Sverige genom anlitande av ett transportföretag. Hovrätten fann därvid att det närmast undantagslösa förbudet för privatpersoner att införa alkoholdrycker till Sverige, annat än i samband med personlig inresa, måste anses oproportionerligt i EG- rättslig mening när intresset att skydda folkhälsan ställs mot förbudets betydelse som handelshinder och anförde i domen följande. 
 Regler som tillåter att en enskild person på annat sätt än vid inresa till Sverige inför alkoholdrycker som han för eget bruk inköpt vid besök i ett annat  
 EG-land 
  kan inte antas i någon större utsträckning påverka alkoholkonsumtionen i landet mot bakgrund bl.a. av att det är tillåtet för personen att föra in samma varor vid inresa. De svårigheter som kan förekomma beträffande kontroll av den mottagande personens ålder och övriga formella förutsätt- ningar för införseln är inte sådana att de i sig kan motivera ett förbud mot denna typ av införsel. Svårigheterna måste istället mötas med kontroller som inte förhindrar handelsutbytet mellan 
 64 
  
 SOU 2004:86 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 medlemsstaterna (jfr. beträffande gåvoförsändelser prop. 1998/99:134 s. 111). 
 Domen har inte överklagats. 
 Hovrätten för Västra Sverige har i en dom den 20 januari 2003 funnit att 720 kartonger med vardera 6 flaskor vin, totalt 3 240 liter, som ett antal privatpersoner beställt från Spanien på postorder via Internet och för vilka frakten beställts via en annan hemsida på Internet skall förverkas enligt lagen om straff för smuggling. Hovrätten fann därvid att de regler som omgärdar Systembolagets privatimport är så intimt förknippade med de alko- holpolitiska syften som ligger bakom monopolet – bl.a. skyddet för folkhälsan – och då dessa regler uppenbarligen skulle kunna åsidosättas om distansförsäljning dessutom tilläts ske direkt till konsumenterna, att de inte kan anses strida mot  
 EG-rätten. 
  Domen har överklagats till Högsta Domstolen, som genom beslut den 30 mars 2004 hemställt om förhandsavgörande beträffande följande frågor rörande tolkningen av artiklarna 28, 30 och 31 i  
 EG-för- 
  draget. 
  
 1) 
  
 Kan det anses att det nyss angivna importförbudet utgör en del av detaljhandelsmonopolets funktionssätt och att det på den grunden inte hindras av artikel 28 utan skall prövas endast enligt artikel 31? 
  
 2) 
  
 Om frågan under 1) besvaras jakande, är importförbudet i så fall förenligt med de villkor för statliga handelsmonopol som anges i artikel 31? 
  
 3) 
  
 Om frågan under 1) besvaras nekande, skall artikel 28 i EG- fördraget tolkas så, att den i princip utgör hinder för det aktuella importförbudet trots den skyldighet för systembolaget som föreligger att på begäran anskaffa alkoholdrycker som inte finns i lager? 
  
 4) 
  
 Om frågan under 3) besvaras jakande, kan ett sådant import- förbud då anses befogat och proportionellt för att skydda män- niskors hälsa och liv? 
  
 Ett yttrande i målet skall avges från den svenska regeringen till EG- domstolen i mitten av juli månad 2004. 
 Gränsdragningen mellan införsel för privat bruk och införsel av kommersiell natur i form av distansförsäljning har varit föremål för  
 EG-domstolens 
  prövning i målet C 296/95 (The Man in Black). 
 65 
  
 Införsel av alkoholdrycker 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kommissionen har under vecka 28 innevarande år fattat beslut om att stämma Sverige inför  
 EG-domstolen 
  på grund av förbudet mot annan privatimport än den som sker genom Systembolagets försorg. Sverige har i sitt svar på kommissionens motiverade yttrande i oktober 2003 gjort gällande att förbudet inte strider mot EU:s lagstiftning eftersom det är en viktig del av alkohol- monopolet och skyddet av folkhälsan. Kommissionen har dock inte accepterat Sveriges ståndpunkt utan menar att förbudet är ett opro- portionerligt stort hinder för svenska konsumenter att få tillgång till hela EU:s marknad då det finns andra sätt, som inte begränsar handeln mellan medlemsländerna, att skydda konsumenter från alltför stort alkoholintag. 
  
 3.4 
  
 Systembolagets direktimport av alkoholdrycker 
  
 De alkoholdrycker som Systembolaget inte har i lager skall bolaget importera på begäran av privatkunder. Detta skall inte förväxlas med distansförsäljning, då det i detta fall är Systembolaget som importerar produkter från producenter som inte har någon repre- sentant i Sverige. Denna importmöjlighet infördes den 1 januari 2000 för att minska kostnaderna och förenkla förfarandet för privatpersoner. Tidigare fick Systembolaget köpa de beställda varorna via en partihandlare som i sin tur importerade varorna. 
  
 3.5 
  
 Gåvoförsändelser 
  
 Införsel av spritdrycker, vin och starköl får, sedan den 1 januari 2000, ske som enstaka gåvoförsändelse under yrkesmässig be- fordran från en enskild person i ett annat land till en enskild person i Sverige, som har fyllt 20 år, om dryckerna är avsedda för dennes eller dennes familjs personliga bruk. Möjligheten att sända sprit- drycker, vin och starköl som gåva till enskilda personer i Sverige infördes sedan kommissionen uppmärksammat Sverige på att avsaknaden av denna möjlighet innebar en kvantitativ import- restriktion enligt  
 EG-fördraget. 
  
 66 
  
 4 
  
 Kartläggning av alkoholkonsum- tionen – totalt, per alkoholdryck och för olika delmängder 
  
 Alkoholkonsumtionen i landet består dels av den i Sverige statistik- förda försäljningen av alkoholdrycker på Systembolaget, restauranger och av folköl (även kallad registrerad alkoholkonsumtion), dels av alkoholdrycker som inte statistikförs i Sverige. Sistnämnda, som fortsättningsvis kommer att benämnas oregistrerad alkoholkonsum- tion, består av alkohol som har förts in i Sverige från andra länder genom såväl resandeinförsel som smuggling, samt av hemtillverk- ning av alkoholdrycker. 
 Vid beräkningar av den totala alkoholkonsumtionen är utgångs- punkten uppgifter om den registrerade delen. Dessa fångar upp den största delen av konsumtionen av alkohol i landet och sammanställs utifrån månatliga försäljningssiffror från Systembolaget och Svensk dryckesstatistik (Delfi). Sistnämnda avser försäljningen av öl på restaurang och folköl i livsmedelsbutiker. För att få en bild av även den oregistrerade konsumtionen har sedan juni år 2000 månatliga frågeundersökningar genomförts riktade till den vuxna delen av Sveriges befolkning  
 (16–80 
  år). Frågorna rör resandeinförsel, smugg- ling och hemtillverkning av sprit, vin och öl. Dessa mätningar genomförs vid varje månadsskifte av TEMO på uppdrag av SoRAD inom ramen för det s.k. Monitorprojektet. Vid varje tillfälle genom- förs 1 500 telefonintervjuer och frågorna avser den senaste  
 30-dagars- 
  perioden. Det är dessa data som ligger till grund för de uppgifter om oregistrerad alkohol som redovisas och analyseras i detta och kommande kapitel. 
 Skattningarna av totalkonsumtionen utgår således från den i Sverige registrerade alkoholkonsumtionen (försäljningen) och kom- pletteras med skattningarna av mängden oregistrerad alkoholkon- sumtion. Det bör påpekas att uppgifterna om oregistrerad alkohol- konsumtion är just skattningar av de olika delmängderna. Det finns olika metodologiska problem förknippade med självrapporterade svar uppgivna i frågeundersökningar vilket gör det svårt att mäta de 
 67 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 exakta nivåerna. Mätningar har dock genomförts på samma sätt i fyra år och ger sannolikt en bra bild av utvecklingen av de olika mängderna oregistrerad alkohol. 
 För att en jämförelse skall vara möjlig mellan olika alkoholdrycker med olika alkoholstyrka är konsumtionen av dryckerna i tabeller nedan omräknade till ren (100 procent) alkohol per invånare 15 år och äldre. 
  
 4.1 
  
 Konsumtionsutvecklingen 
  
 Den svenska alkoholkonsumtionen har ökat kraftigt sedan mitten av  
 1990-talet. 
  År 1996 uppskattades den totala alkoholkonsumtionen i Sverige till ca 8,0 liter ren (100 procent) alkohol per invånare 15 år och äldre, år 2003 till ca 10,3 liter. Detta är en ökning med nästan 30 procent, varav den största delen ägt rum sedan år 2000 då kon- sumtionen beräknades till 8,4 liter. År 2001 skattades den till 9,1 liter och år 2002 till 9,9 liter. Under år 2003 ökade alkoholkonsumtionen med drygt 4 procent, vilket är klart lägre ökningstakt än under både år 2001 (+ 8 procent jfr. med år 2000) och år 2002 (+ 9 procent jfr med 2001). Ökningen år 2003 förklaras av en ökad resandeinförsel, speciellt av sprit, ökad smuggling av starköl samt en ökad vin- och starkölsförsäljning på Systembolaget. 
 Under  
 2000-talet 
  har den totala konsumtionen ökat med mer än 20 procent och ligger nu på en nivå som är högre än under mellanöls- periodens sista år i mitten av  
 1970-talet. 
  Detta framgår av tabell 4.1, som också visar hur konsumtionen av de olika alkoholdryckerna förändrats över tid. Som framgår av tabellen är ökningen sedan mitten av  
 1990-talet 
  resultatet av en ökad vin- och starkölskonsum- tion. Både vin- och starkölskonsumtionen har ökat med ca 80 pro- cent sedan 1995. År 2003 ökade vinkonsumtionen med ca 5 procent och starkölskonsumtionen med ca 9 procent. 
 Vidare framgår av tabellen att den sjunkande konsumtionstrend som sprit uppvisat alltsedan slutet av  
 1970-talet 
  upphört. Den lägsta konsumtionsnivån av sprit uppvisades år 2000. Därefter har emeller- tid spritkonsumtionen ökat, från ca 2,3 liter ren alkohol år 2000 till 2,6 liter år 2003. Fortfarande är dock nivån lägre än i mitten av  
 1990-talet 
  och bakåt. 
 68 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 Tabell 4.1  
 Alkoholkonsumtionen i Sverige under olika år: totalt och per alkoholdryck (i antal liter ren ([100 %] alkohol per invånare 15 år och äldre; registrerad plus skattningar av oregistrerad alkohol- konsumtion) 
  
 Alkohol- 
  
 1976 
  
 1978 
  
 1989 
  
 1990 
  
 1993 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 dryck 
  
 Sprit 
  
 --- 
  
 --- 
  
 3,0 
  
 2,9 
  
 2,9 
  
 2,7 
  
 2,7 
  
 2,5 
  
 2,3 
  
 2,5 
  
 2,6 
  
 2,6 
  
 Vin 
  
 --- 
  
 --- 
  
 2,3 
  
 2,4 
  
 2,2 
  
 2,2 
  
 2,3 
  
 2,6 
  
 3,0 
  
 3,4 
  
 3,8 
  
 4,0 
  
 Starköl 
  
 --- 
  
 --- 
  
 1,3 
  
 1,3 
  
 1,3 
  
 1,6 
  
 1,7 
  
 1,8 
  
 2,1 
  
 2,4 
  
 2,7 
  
 2,9 
  
 Folköl 
  
 --- 
  
 --- 
  
 1,2 
  
 1,2 
  
 1,3 
  
 1,3 
  
 1,3 
  
 1,2 
  
 1,0 
  
 0,9 
  
 0,8 
  
 0,8 
  
 Total 
  
 8,8 
  
 8,1 
  
 7,7 
  
 7,8 
  
 7,7 
  
 7,8 
  
 8,0 
  
 8,1 
  
 8,4 
  
 9,1 
  
 9,9 
  
 10,3 
  
 alkoholkonsumtion 
  
 Källor:  
 Kühlhorn, m.fl., 2000; Carr, 2003; Leifman  Gustafsson, 2003. 
 P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
 Den svenska alkoholkonsumtionen är fortfarande lägst eller bland de lägsta av samtliga av de 15 länder som var medlemmar i EU fram till utvidgningen den 1 maj 2004. Avståndet till övriga länder har dock mer än halverats sedan 1995. I dag skiljer inte mer än  
 1,5–2 
  liter till  
 EU-genomsnittet 
  (baserat på de 15  
 EU-länderna), 
  den oregistrerade alkoholen (mörkertalet) inräknad. 1995 var avståndet ca  
 3,5–4 
  liter. Detta framgår av figur 4.1, som visar den svenska konsumtionsut- vecklingen jämfört med den i de s.k. vinländerna (Grekland, Italien, Frankrike, Portugal, Spanien) och ölländerna (länderna i Central- europa, Storbritannien och Irland). 
 Enbart den försålda, registrerade försäljningen redovisas för vin- och ölländerna. Även i dessa länder förekommer oregistrerad alkohol- konsumtion, men sannolikt inte alls i samma utsträckning som i Sverige och andra nordiska länder (Carr, 2001a; Carr, m.fl., 2002). Skulle dessa mängder ändå inkluderas så skulle kon- sumtionsnivåerna givetvis ligga något högre, sannolikt  
 0,5–1 
  liter högre, men trenderna skulle, i stort sett, vara desamma. 
 69 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 Figur 4.1  
 Konsumtionstrenderna för vin- och ölländerna bland de tidigare 15  
 EU-länderna 
  och för Sverige 
  
 äldre 
  
 22 
  
 20 
  
 och 
  
 18 
  
 år 
  
 16 
  
 15 
  
 14 
  
 inv. 
  
 12 
  
 per 
  
 10 
  
 alkohol 
  
 8 
  
 6 
  
 (100%) 
  
 4 
  
 2 
  
 ren 
  
 0 
  
 Liter 
  
 1965 
  
 1967 
  
 1969 
  
 1971 
  
 1973 
  
 1975 
  
 1977 
  
 1979 
  
 1981 
  
 1983 
  
 1985 
  
 1987 
  
 1989 
  
 1991 
  
 1993 
  
 1995 
  
 1997 
  
 1999 
  
 2001 
  
  Sverige 
  
  Sverige (reg. kons. plus skattningar av oreg. kons.) 
  
 Vinländerna (exkl. Grekl.) Ölländerna 
 Denna utjämningsprocess, som bl.a. inneburit att den svenska kon- sumtionen närmat sig andra länders inom EU, beror till del på försvagningen av den nationella alkoholpolitikens styrmedel. Men det är inte hela förklaringen. Människor och varor rör sig i dag över gränser på ett helt annat sätt än tidigare. Den snabba utvecklingen av kommunikationsteknologin har bidragit till att livsstilarna mellan olika länder tenderar att bli allt mer lika varandra. Detta gäller inte enbart ungdomar från olika länder som samtidigt kan se på samma  
 TV-program 
  med samma innehåll. Även den allt större spridningen av Internet har sannolikt bidragit till allt mer homogena livsstilar mellan människor. 
 Även alkoholvanorna blir alltmer utjämnade mellan olika länder, åtminstone inom EU. I Sydeuropa sjunker alkoholkonsumtionen, i synnerhet vinkonsumtionen som utgör en allt mindre andel av den totala konsumtionen. I länder i norra Europa, däribland Sverige, ökar konsumtionen, inte minst av vin som svarar för en allt större andel av totalkonsumtionen av alkohol. Inte bara konsumtions- nivåerna, utan således även dryckespreferenserna (val av dryck), har utjämnats betydligt mellan länder i Europa (se t.ex. Carr, 2001b). 
 70 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 4.2 
  
 Konsumtion och konsumtionsutveckling i olika grupper av befolkningen 
  
 I detta avsnitt redovisas alkoholkonsumtionen bland män och bland kvinnor och för olika åldersgrupper. Regionala skillnader i alkohol- konsumtion (och alkoholskador) behandlas ingående i ett senare kapitel (kapitel 6). 
  
 4.2.1 
  
 Män och kvinnor 
  
 Männen dricker mer än dubbelt så mycket alkohol som kvinnorna. För männen innebar det år 2003, i runda tal, 14 liter ren alkohol (per man invånare 15 år och äldre) och för kvinnorna ca 6 liter. Omräknat till sprit (40 volymprocent) motsvarar detta ca 70 cl i veckan för männen och 30 cl för kvinnorna och i vin (12 volym- procent) 3 flaskor i veckan för männen och 1,3 för kvinnorna. 
 Det bör dock nämnas att alkoholkonsumtionens fördelning är mycket skev. Den tiondel av konsumenterna som dricker mest svarar för ca hälften av den totala alkoholkonsumtionen och endast 30 procent dricker mer än medelvärdet. Medianvärdet är drygt hälften av medelvärdet. 
 I en studie av riksrepresentativa frågeundersökningar genomförda under senare år visade det sig att den relativa konsumtionsökningen under perioden 1996 till 2002 varit ungefär densamma för både könen (i åldrarna  
 16–75 
  år), nämligen en ökning på ca 30 procent (Carr, 2003). För kvinnorna var denna ökning främst resultatet av en ökad vinkonsumtion, bland männen svarade starkölet för den största delen av konsumtionsökningen. 
  
 4.2.2 
  
 Olika åldersgrupper 
  
 Det stora antalet intervjuade personer inom ramen för Monitor- projektet (ca 18 000 per år) gör det möjligt att redovisa en detaljerad fördelning av konsumtionen i ett större antal åldersklasser  
 (två-års- 
  klasser). Detta redovisas i figur 4.2. För båda könen framkommer att konsumtionen är som högst i början av  
 20-årsåldern 
  – för männen i åldersgruppen  
 24–25 
  år och bland kvinnorna i åldern  
 20–21 
  år. Därefter sjunker konsumtionen med ökad ålder fram till början (männen) eller mitten (kvinnorna) av  
 30-årsåldern. 
  För männen ligger konsumtionen sedan kvar på ungefär samma nivå för att 
 71 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 därefter, med början i  
 40-årsåldern, 
  uppvisa en gradvis minskning med stigande ålder fram till mitten av  
 50-årsåldern. 
  Bland kvinnorna däremot är det snarare frågan om en viss konsumtionsökning efter den, relativt sett, låga konsumtionen runt  
 30–35-årsåldern, 
  en ökning som når sin kulmen i början av  
 40-årsåldern 
 (42–43-åringar) 
  och som sedan ligger kvar på ungefär samma nivå fram till mitten av  
 50-årsåldern. 
  Därefter minskar konsumtion gradvis med ökad ålder fram till slutet av  
 60-årsåldern. 
  De därpå följande åldersgrup- perna uppvisar små konsumtionsskillnader. 
  
 Figur 4.2  
 Självrapporterad alkoholkonsumtion per månad bland män och bland kvinnor i olika åldersgrupper  
 (två-årsklasser) 
  under perioden juni 2001 till december 2002, uttryckt i liter ren (100 %) alkohol per månad (30 dagar) (ej uppräknad mot totalkonsumtionen) (n=28554) 
  
 1,20 
  
 1,00 
  
 Män 
  
 dagar 
  
 Kvinnor 
  
 30 
  
 0,80 
  
 alkohol per 
  
 0,60 
  
 (100 %) 
  
 0,40 
  
 Liter ren 
  
 0,20 
  
 0,00 
  
 16-17 
  
 18-19 
  
 20-21 
  
 22-23 
  
 24-25 
  
 26-27 
  
 28-29 
  
 30-31 
  
 32-33 
  
 34-35 
  
 36-37 
  
 38-39 
  
 40-41 
  
 42-43 
  
 44-45 
  
 46-47 
  
 48-49 
  
 50-51 
  
 52-53 
  
 54-55 
  
 56-57 
  
 58-59 
  
 60-61 
  
 62-63 
  
 64-65 
  
 66-67 
  
 68-69 
  
 70-71 
  
 72-73 
  
 74-75 
  
 76-77 
  
 78-79 
  
 80-81 
  
 Konsumtionen bland unga män och kvinnor i  
 20–24-årsåldern 
  är ca  
 45–50 
  procent högre än genomsnittet för alla män respektive kvinnor i åldrarna  
 16–80 
  år. Detta innebär att den faktiska konsum- tionen för  
 20–24-åriga 
  män sannolikt uppgår till ca 20 liter alkohol per år och för kvinnorna i samma åldersgrupp till knappt 9 liter. Omräknat till sprit (40 volymprocent) motsvarar detta för de unga männen ca 96 cl sprit i veckan och för de unga kvinnorna drygt 40 cl i veckan. I antal starköl (ca 5,5 volymprocent) motsvarar 20 liter ren alkohol nästan 14 burkar i veckan och de unga kvinnornas 9 liter ca 6 burkar i veckan. 
 72 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 Undersökningar genomförda i Norge uppvisar en åldersfördel- ning lik den svenska. Men kanske mer intressant är att detta  
 svensk-norska 
  mönster, med en konsumtionstopp runt de dryga 20, inte framkommit vid analyser av data från länder i Sydeuropa och vissa länder i Centraleuropa (se t.ex. Carr, 2000, 2002). Med undantag av Storbritannien och kanske Irland, där likaledes konsumtionen tycks vara som högst i unga år, uppvisar andra länder små åldersskillnader (med undantag av de allra yngsta och äldsta). Konsumtionen tycks snarast vara något högre bland de medelålders (ca  
 40–45-årsåldern) 
  än bland de yngre vuxna. 
 I den ovan nämnda studien (Carr, 2003) analyserades även konsumtionsutvecklingen i tre olika åldersgrupper:  
 16–29, 
 30–49, 
  samt  
 50–75-åringar. 
  Konsumtionsökningen från år 1996 till år 2002 framkom i samtliga grupper för båda könen med undantag av 30–  
 49-åriga 
  kvinnor. Bland unga män  
 (16–29-åringar) 
  tycks konsum- tionen ha ökat som allra mest från 1998 till 2000, för att år 2002 vara på ungefär samma nivå som år 2000. Unga kvinnor uppvisade en blygsam ökning mellan 1998 och 2002, men en större ökning mellan 1996 och 1998. Den största konsumtionsökningen bland kvinnorna framkom i den äldsta åldersgruppen  
 (50–75-åringarna). 
  En stor del av konsumtionsökningen svarade vinet för, speciellt bland kvinnorna, och i synnerhet de äldre av dem. Lådvinet introducerades i novem- ber 1996 och svarade år 2003 för ca 46 procent av Systembolagets totala vinförsäljning. 
 En viktig iakttagelse är att konsumtionen bland de yngsta  
 (16–29- 
  åringar) inte uppvisar ökningar sedan år 2000. Även de drogvaneunder- sökningar bland skolelever i årskurs 9 som genomförs av Central- förbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) visar på konsumtionsökningar under  
 1990-talet, 
  men en stabilisering eller till och med nedgång i flera alkoholmått efter 2001 eller 2002. Detta tycks vidare i större utsträckning gälla pojkarna än flickorna (CAN, 2004). Konsumtionsnivån under de senaste åren ligger dock fortfarande klart högre än i början eller mitten av  
 1990-talet. 
  Vid jämförelser med ungdomar i samma ålder (15  
 16-årsåldern) 
  i 28 andra länder i Europa år 1999 visade det sig att de svenska ungdomarna låg högre än genomsnittet i konsumtionsnivå och bland de 7 8 länderna med högst förekomst av berusningsdrickande (ESPAD, 1999, se Hibell, m.fl., 2000). 
 73 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 4.3 
  
 Konsumtion av de olika alkoholdryckerna år 2003 
  
 I tabell 4.2 redovisas den totala alkoholkonsumtionen och konsum- tionen av de olika delmängderna under år 2003 mer i detalj. Av samtliga alkoholdrycker konsumerade svensken mest vin. Som fram- går av tabellen svarade vin, det vill säga både vanligt vin (med upp till 15 volymprocent alkohol), starkvin  
 (15–22 
  volymprocent) och cider (> 3,5 volymprocent), för 39 procent av den totala konsum- tionen, mätt i ren alkohol. Konsumtionen av starköl uppgick till ca 29 procent och spritkonsumtionen till 25 procent. Folköl, som främst säljs i landets livsmedelsbutiker, svarade för 8 procent av konsum- tionen. 
  
 Tabell 4.2  
 Skattning av den totala alkoholkonsumtionen av sprit, vin, starköl och folköl i Sverige under år 2003, uppdelad på olika alkoholdrycker och anskaffningssätt 
  
 Alkoholdryck och 
  
 Jordan invånare 15 år 
  
 Andel av 
  
 Andel av den totala 
  
 anskaffningssätt 
  
 och äldre, i liter 
  
 respektive 
  
 konsumtionen 
  
 ren alkohol 
  
 alkoholdryck 
  
 (i ren alkohol) 
  
 Sprit 
  
 2,58 liter 
  
 100 % 
  
 25 % 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 1,14 
  
 44 % 
  
 11 % 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,97 
  
 37 % 
  
 9 % 
  
 Smugglad 
  
 0,17 
  
 6 % 
  
 2 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,16 
  
 6 % 
  
 2 % 
  
 Hembränd 
  
 0,15 
  
 6 % 
  
 1 % 
  
 Vin 
  
 4,00 liter 
  
 100 % 
  
 39 % 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 2,57 
  
 64 % 
  
 25 % 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,75 
  
 19 % 
  
 7 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,34 
  
 9 % 
  
 3 % 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,24 
  
 6 % 
  
 2 % 
  
 Smugglat 
  
 0,09 
  
 2 % 
  
 1 % 
  
 Starköl 
  
 2,93 liter 
  
 100 % 
  
 29 % 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 1,37 
  
 47 % 
  
 13 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,60 
  
 20 % 
  
 6 % 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,55 
  
 19 % 
  
 5 % 
  
 Smugglat 
  
 0,40 
  
 14 % 
  
 4 % 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,01 
  
 0 % 
  
 0 % 
  
 Folköl 
  
 0,80 liter 
  
 100 % 
  
 8 % 
  
 Livsmedelsbutiker 
  
 0,79 
  
 99 % 
  
 8 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,01 
  
 1 % 
  
 0 % 
  
 Summa 
  
 10,31 liter 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 Källor:  
 SoRAD, Systembolaget, Statens folkhälsoinstitut. 
 P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
 74 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 4.3.1 
  
 Folköl 
  
 I stort sett all folköl som konsumerades under år 2003 var köpt i livsmedelsbutiker. Ungefär 42 procent av folkölskonsumtionen be- stod av öl med en alkoholstyrka på maximalt 2,8 volymprocent. De resterande 58 procenten bestod av öl med en styrka på upp till 3,5 volymprocent. 
 Det har kommit till utredningens kännedom att även en del av den folköl som säljs i butiker i Sverige är att betrakta som oregi- strerad. Det rör sig om folköl som införts till Sverige utan att mer- värdesskatt eller punktskatt har betalats (moms 12 procent på veder- laget och punktskatt 1,47 kr per liter överstigande 2,8 volympro- cent). Omfattningen av denna hantering är okänd, men av hos Skatteverket pågående utredningar i juni 2004 framgår att det kan röra sig om relativt stora kvantiteter. Det är således möjligt att den faktiska konsumtionen av folköl ligger högre än de 0,8 liter ren alkohol som den registrerade visar. Här måste dock mer ingående studier och beräkningar genomföras av omfattningen av oregistre- rad folkölsförsäljning. Utredningen redovisar en folkölskonsum- tion endast bestående av den registrerade försäljningen för år 2003 om 0,8 liter ren alkohol, men är medveten om att denna siffra kan vara för låg. 
  
 4.3.2 
  
 Starköl 
  
 47 procent av det starköl som konsumerades i Sverige var köpt i Systembolagets butiker, medan 20 procent konsumerades på restau- ranger. Ungefär 19 procent var infört till Sverige av resenärer och 14 procent hade smugglats in i landet. Konsumtionen av hem- tillverkat starköl uppgick till knappt mätbara mängder (0,01 liter i ren alkohol). 
  
 4.3.3 
  
 Vin 
  
 Av det vin som konsumerades i landet, både vanligt vin och stark- vin, var ungefär 65 procent inhandlat på Systembolaget. 19 procent var infört till landet vid resor, medan 2 procent hade smugglats in. Konsumtionen av vin på restauranger uppgick till ca 7 procent och hemtillverkat vin till ca 6 procent av den totala vinkonsumtionen år 2003. 
 75 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 4.3.4 
  
 Sprit 
  
 Av all sprit som konsumerades var 44 procent köpt på System- bolaget. Ungefär 37 procent var införd i samband med resor till Sverige. Insmugglad sprit stod för 7 procent av spritkonsumtionen medan 6 procent var hemtillverkad sprit, det vill säga hembränt. Restaurangförsäljningen uppgick till 7 procent av spritkonsumtionen. 
  
 4.4 
  
 Hur de olika alkoholdryckerna anskaffades år 2003 
  
 I tabell 4.3 redovisas den totala konsumtionen i landet under år 2003, uppdelad på alkoholdryckerna sprit, vin, starköl och folköl. Konsumtionen av dryckerna är dessutom redovisad efter på vilket sätt de anskaffades, dvs. om de var köpta på Systembolaget, i livsmedelsbutiker (folköl), konsumerade på restauranger, införda till landet vid resor, insmugglade eller hemtillverkade. Uppgifterna avser även här konsumtion bland den del av befolkningen som är 15 år och äldre, mätt i ren (100 procent) alkohol. 
 Det visar sig att Systembolagets försäljning av vin, sprit och starköl, i nämnd ordning, toppar tabellen, följd av livsmedels- butikernas folkölsförsäljning. Därefter följer resandeinförsel av sprit och vin följd av konsumtionen av starköl på restauranger. Längst ner i tabellen återfinns konsumtionen av smugglat vin, folk- öl på restauranger och hemtillverkat starköl. 
 76 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 Tabell 4.3  
 Konsumtionen av alkoholdrycker i Sverige under år 2003, uppdelad på alkoholdryck och anskaffningssätt, i procent av total- konsumtion i ren alkohol 
  
 Alkoholdryck och anskaffningssätt 
  
 Andel av den totala alkoholkonsumtionen 
  
 (i ren alkohol) 
  
 Vin, Systembolaget 
  
 25 % 
  
 Starköl, Systembolaget 
  
 13 % 
  
 Sprit, Systembolaget 
  
 11 % 
  
 Sprit, resandeinförsel 
  
 9 % 
  
 Folköl, livsmedelsbutiker 
  
 8 % 
  
 Vin, resandeinförsel 
  
 7 % 
  
 Starköl, restauranger 
  
 6 % 
  
 Starköl, resandeinförsel 
  
 5 % 
  
 Starköl, smugglat 
  
 4 % 
  
 Vin, restauranger 
  
 3 % 
  
 Vin, hemtillverkat 
  
 2 % 
  
 Sprit, restauranger 
  
 2 % 
  
 Sprit, smugglad 
  
 2 % 
  
 Sprit, hembränd 
  
 1 % 
  
 Vin, smugglat 
  
 1 % 
  
 Folköl, restauranger 
  
 0 % (0,1 %) 
  
 Starköl, hemtillverkat 
  
 0 % (0,1 %) 
  
 Totalt 
  
 100 % 
  
 Total konsumtion per invånare 15 år och äldre, i 100 % alkohol = 10,3 liter 
  
 Källor 
 : SoRAD, Systembolaget, Statens folkhälsoinstitut. 
  
 4.4.1 
  
 Alkoholkonsumtion år 2003 efter anskaffningssätt 
  
 I tabell 4.4 redovisas hur stor andel av den totala konsumtionen som hade sitt ursprung i köp på Systembolaget, på restauranger, i livsmedelsbutiker, i resandeinförsel, i smuggling och i hemtillverk- ning. Enligt beräkningarna stod försäljningen på Systembolaget, på restauranger och i livsmedelsbutiker (den registrerade försäljningen) för 68 procent av den totala alkoholkonsumtionen under år 2003, mätt i ren alkohol, vilket är en minskning med ca 2 procentenheter jämfört med år 2002. Andelen resandeinförsel uppgick till 22 pro- cent, medan smuggling och hemtillverkning uppgick till drygt 6 respektive ca 4 procent. Sammantaget uppgick således den oregistre- 
 77 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 rade konsumtionen till ca 32 procent av totalkonsumtionen. Detta är en ökning med 2 procentenheter sedan år 2002 (se också nedan). 
  
 Tabell 4.4  
 Den totala alkoholkonsumtionen under år 2003 i ren (100 %) alkohol efter anskaffningssätt 
  
 Anskaffningssätt 
  
 I liter ren (100 %) 
  
 Andel av den totala 
  
 Förändring mellan 
  
 alkohol per invånare 
  
 konsumtionen 
  
 2002 och 2003 
  
 15 år och äldre 
  
 (i 100 % alkohol) 
  
 Systembolaget 
  
 5,08 
  
 49 % 
  
 + 2 
  
 Restauranger 
  
 1,10 
  
 11 % 
  
 +1 
  
 Livsmedelsbutiker 
  
 0,80 
  
 8 % 
  
 - 4 
  
 Resandeinförsel 
  
 2,27 
  
 22 % 
  
 + 21 
  
 Smuggling 
  
 0,66 
  
 6 % 
  
 + 18 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,40 
  
 4 % 
  
 - 26 
  
 Totalt 
  
 10,31 
  
 100 % 
  
 + 4 
  
 Källor 
 : SoRAD, Systembolaget, Statens folkhälsoinstitut. 
 P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
  
 4.4.2 
  
 Försäljning på Systembolaget 
  
 Vin var den dryck som Systembolaget sålde mest av under år 2003, följt av starköl och sprit, mätt i ren alkohol. Försäljningen av vin utgjorde drygt hälften (51 %) av Systembolagets försäljning över disk, medan starköl uppgick till 27 och sprit till 22 procent. Fyrtio- nio procent av den totala alkoholkonsumtionen 2003 bestod av alkohol inköpt på Systembolaget. 
  
 4.4.3 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 Starköl var den dominerande drycken som konsumerades på restauranger, följt av vin och sprit. Starkölet utgjorde 54 procent av all den alkohol som intogs på restauranger, medan vinet stod för 31 procent, mätt i ren alkohol. (Det är dock värt att notera att i kate- Wu vin även återfinns försäljningen av cider.) Sprit utgjorde ungefär 15 procent av restaurangkonsumtionen, medan folkölets andel var knappt 1 procent (se tabell 4.2). Totalt svarade restaurang- 
 78 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 försäljningen för 11 procent av den totala alkoholkonsumtionen 2003. 
 Det bör påpekas att detta avsnitt rör den registrerade (be- skattade) alkoholförsäljningen på restauranger. Därtill tillkommer den mängd (oregistrerad) alkohol som säljs illegalt på restauranger. Det mesta av denna utgörs i dag av alkoholdrycker som smugglas in i landet, även om hembränd sprit också kan förekomma. Hur stora kvantiteter det rör sig om är oklart. I de fall som den illegala restaurangalkoholen transporteras över gränsen av privatpersoner under förespegling av införsel för personligt bruk så är det dock troligt att denna ingår som en del av den alkoholinförsel som SoRAD uppskattar månad för månad. Frågan diskuteras mer i detalj i kapitel 5.4. 
  
 4.4.4 
  
 Försäljning i livsmedelsbutiker 
  
 Försäljningen av folköl i livsmedelsbutiker var lägre än System- bolagets försäljning av starköl, mätt i ren alkohol. Knappt 8 pro- cent av all konsumerad alkohol under år 2003 utgjordes av folköl (se t.ex. tabell 4.2). 
  
 4.4.5 
  
 Resandeinförsel 
  
 Med resandeinförsel avses här den alkohol som förs in i landet av privatpersoner och som inte är avsedd för att säljas vidare för att tjäna pengar på det. I de frågeundersökningar som pågått månatligen sedan juni 2000 och som ligger till grund för beräkningarna av omfattningen av all oregistrerad alkoholkonsumtion, klassificeras all införd alkohol som personer uppger att de för med sig vid inresa till Sverige, upp till den indikativa kvoten, som resandeinförsel. Dessa indikativa kvoter är 10 liter sprit, 20 liter starkvin, 90 liter vin samt 110 liter starköl (se kap. 3 och kap. 5). 
 Sprit var den dryck som svenska resenärer under år 2003 förde med sig mest av till Sverige, mätt i ren alkohol, följt av vin. Inför- seln av starköl var lägre än införseln av såväl vin som sprit (se t.ex. tabell 4.2). Av den totala konsumtionen av resandeinförd alkohol i ren alkohol utgjorde sprit 43 procent, vin 33 procent och starköl 24 procent. Som framgår av tabell 4.4 svarade resandeinförseln för 22 procent av den totala alkoholkonsumtionen år 2003. 
 79 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 I tabell 4.5 redovisas resandeinförseln av sprit, vin och starköl i volymliter av respektive dryck för varje månad under år 2003. In- dexet i den högra kolumnen anger ett värde för respektive månad där 100 är medelvärdet för mängden införda drycker per månad under den aktuella perioden, mätt i ren alkohol. Den totala införseln varierar kraftigt över året. Införseln var t.ex. drygt 2,5 gånger större under juli än under mars (mätt i ren alkohol). Uppgifter för en- skilda månader är dock behäftade med relativt stora statistiska fel- marginaler och bör därför tolkas med försiktighet. 
  
 Tabell 4.5  
 Skattad resandeinförsel av sprit, vin och starköl per månad under år 2003. I antal tusen volymliter av respektive alkoholdryck. Index: volymliter ren alkohol (100 %) i genomsnitt per månad =100 
  
 Månad 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Öl 
  
 Liter ren 
  
 Index 
  
 alkohol 
  
 Januari 
  
 870 
  
 1 830 
  
 5 420 
  
 860 
  
 63 
  
 Februari 
  
 1 140 
  
 1 900 
  
 4 400 
  
 910 
  
 67 
  
 Mars 
  
 1 050 
  
 2 200 
  
 1 970 
  
 790 
  
 58 
  
 April 
  
 1 880 
  
 4 240 
  
 10 370 
  
 1 820 
  
 134 
  
 Maj 
  
 1 440 
  
 3 510 
  
 6 710 
  
 1 360 
  
 100 
  
 Juni 
  
 1 420 
  
 3 750 
  
 6 220 
  
 1 350 
  
 99 
  
 Martin 
  
 1 830 
  
 6 270 
  
 9 260 
  
 2 000 
  
 147 
  
 Augusti 
  
 1 730 
  
 3 990 
  
 7 280 
  
 1 570 
  
 116 
  
 September 
  
 1 650 
  
 3 760 
  
 4 500 
  
 1 360 
  
 100 
  
 Oktober 
  
 1 780 
  
 3 120 
  
 6 340 
  
 1 440 
  
 106 
  
 November 
  
 2 130 
  
 5 230 
  
 8 000 
  
 1 900 
  
 140 
  
 December 
  
 1 660 
  
 3 200 
  
 4 450 
  
 1 280 
  
 94 
  
 Totalt 
  
 18 600 
  
 43 000 
  
 74 900 
  
 16 300 
  
 100 
  
 4.5 
  
 Registrerad och oregistrerad alkoholkonsumtion 
  
 Figur 4.3 visar utvecklingen av den registrerade alkoholkonsum- tionen i Sverige från 1950 till 2003, dvs. försäljningen på System- bolaget, restauranger och av folköl (samt mellanöl under perioden 1965 till 1977) i livsmedelsbutiker. Som lägst har denna legat på 4,6 liter och som högst på 7,7 liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre. Den högsta siffran, som uppmättes 1976, var resultatet av en mycket kraftig försäljningsökning sedan början av  
 1960-talet 
  och framåt. Efter år 1976 sjönk försäljningen med 22 procent fram 
 80 
 SOU 2004:86 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
 till år 1984 för att under de därpå följande fem åren visa en mindre uppgång. Vid tiden för dessa förändringar var konsumtionen av oregistrerad alkohol inte mer omfattande än att förändringar i den registrerade konsumtionen kunde användas som indikator på de faktiska förändringarna. Detta visar inte minst de starka samband som i flera svenska studier framkommit mellan förändringar i den registrerade konsumtionen och i olika alkoholrelaterade skador. 
 Det är emellertid osäkert om de förändringar som ägt rum i den registrerade konsumtionen under de senaste tio åren fortfarande är en bra indikator på de faktiska förändringarna. Från år 1989 till år 1998 sjönk exempelvis den registrerade konsumtionen med 0,7 liter ren alkohol (11 procent). Under samma period ökade den oregistrerade konsumtionen med drygt 80 procent, från 1,2 till 2,2 liter ren alkohol (Kühlhorn m.fl., 2000). Ökningen av den oregi- strerade konsumtionen beräknades således vara större än minsk- ningen av den registrerade och resultatet blev att totalkonsum- tionen hade ökat. 
 Figuren visar vidare att försäljningen ökat sedan år 1998 för att under år 2003 uppgå nära 7,0 liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre. Detta är en ökning med 21 procent jämfört med år 1998. Under år 2003 uppvisade dock den registrerade konsumtionen en- bart en svag ökning jämfört med år 2002 (från 6,87 till 6,98 liter) som var resultatet av en fortsatt ökad starköls- (+ 4,4 procent) och vinförsäljning (inklusive starkvin och cider) (+ 4,8 procent) på Systembolaget. Folkölsförsäljningen fortsatte att minska (- 4 pro- cent jfr med år 2002) och spritförsäljningen på Systembolaget sjönk med ca 5 procent, speciellt snabbt under det sista kvartalet, efter den danska spritskattesänkningen den 1 oktober år 2003. Totalt ökade Systembolagets totala försäljning i ren (100 %) alkohol per invånare 15 år och äldre med 2,5 procent. Detta kan jämföras med ökningen år 2002 med 8,5 procent (jämfört med år 2001) och år 2001 med 6,8 procent (jämfört med år 2000). 
 81 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 Figur 4.3  
 Registrerad alkoholförsäljning i Sverige  
 1950–2003 
  omräknad till 100 % alkohol per invånare, 15 år och äldre (Systembolagets försäljning, restaurangförsäljning och försäljning av folköl) 
  
 9 
  
 8 
  
 år och äldre 
  
 7 
  
 6 
  
 inv. 15 
  
 5 
  
 per 
  
 %) alkohol 
  
 4 
  
 3 
  
 ren (100 
  
 2 
  
 Liter 
  
 1 
  
 0 
  
 1950 
  
 1952 
  
 1954 
  
 1956 
  
 1958 
  
 1960 
  
 1962 
  
 1964 
  
 1966 
  
 1968 
  
 1970 
  
 1972 
  
 1974 
  
 1976 
  
 1978 
  
 1980 
  
 1982 
  
 1984 
  
 1986 
  
 1988 
  
 1990 
  
 1992 
  
 1994 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2002 
  
 Sprit 
  
 Starköl 
  
 Folköl 
  
 Mellanöl 
  
 Vin 
  
 Totalt 
  
 I motsats till den registrerade konsumtionen uppvisade den oregistrerade alkoholkonsumtionen en relativt kraftig ökning med närmare 12 procent, från knappt 3,0 liter år 2002 till drygt 3,3 liter år 2003 jämfört med år 2002. Denna ökning förklaras först och främst av en ökad spritinförsel, men också av en ökad smuggling av starköl. Spritsmugglingen sjönk dock, likaså konsumtionen av hem- bränd sprit. (Totalt sett ökade dock spritkonsumtionen med ca 4 pro- cent). 
 Sett under en längre tidsperiod – från år 1990 till år 2003 – har den oregistrerade konsumtionen mer än fördubblats och sedan 1996 ökat med ca 57 procent, från 2,1 till 3,3 liter. Detta redovisas närmare i tabell 4.6, som också visar utvecklingen av den registrera- de konsumtionen samt Systembolagets försäljning och andel av totalkonsumtionen av alkohol. Noterbart är att Systembolagets andel av totalkonsumtionen ökat något sedan år 1996, från ca 48 pro- cent (1996) till 49 procent år 2003. År 1990 var dock andelen än högre, nämligen 58 procent. 
 82 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 Tabell 4.6  
 Registrerad, oregistrerad alkoholkonsumtion samt System- bolagets detaljhandel olika år under perioden 1990 till 2003 
  
 Olika delmängder alkohol 
  
 1990 
  
 1996 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Registrerad alkoholkonsumtion 
  
 Liter ren alkohol 
  
 6,4 
  
 6,0 
  
 6,2 
  
 6,5 
  
 6,9 
  
 7,0 
  
 Andel av totalkonsumtionen 
  
 82 % 
  
 75 % 
  
 74 % 
  
 71 % 
  
 70 % 
  
 68 % 
  
 Oregistrerad alkoholkonsumtion 
  
 Liter ren alkohol 
  
 1,4 
  
 2,0 
  
 2,2 
  
 2,6 
  
 3,0 
  
 3,3 
  
 Andel av totalkonsumtionen 
  
 18 % 
  
 25 % 
  
 26 % 
  
 29 % 
  
 30 % 
  
 32 % 
  
 Enbart Systembolagets detalj- 
  
 handel* 
  
 Liter ren alkohol 
  
 4,5 
  
 3,9 
  
 4,3 
  
 4,6 
  
 5,0 
  
 5,1 
  
 Andel av totalkonsumtionen 
  
 58 % 
  
 48 % 
  
 51 % 
  
 50 % 
  
 50 % 
  
 49 % 
  
 Totalt 
  
 7,8 
  
 8,0 
  
 8,4 
  
 9,1 
  
 9,9 
  
 10,3 
  
 * leveranser till restauranger ingår ej 
 P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
 Samtidigt har stora förändringar ägt rum i de olika grupperna av oregistrerad alkohol. Detta framkommer av tabell 4.7 som redo- visar utvecklingen under perioden 1996 till 2003 för samtliga olika delmängder för respektive alkoholdryck. Den hemtillverkade (hem- brända) spriten har sjunkit med ca 70 procent, från uppskattnings- vis 0,5 liter (0,53) år 1996 till 0,1 liter (0,14) år 2003. Den privat införda alkoholen har dock ökat för både vin, sprit och starköl. Även smugglingen av alkoholdrycker uppvisar ökningar under senare år och den största ökningen svarar ölet för. När det gäller sprit minskade, som nämndes ovan, smugglingen år 2003 jämfört med år 2002. Sett till perioden år 1996 till år 2003 har sprit- smugglingen legat ganska stabilt på ca 0,2 liter ren alkohol per in- vånare 15 år och äldre. (Om någon förändring skett mellan år 1996 och år 2003 så är det snarare fråga om en liten minskning från 0,21 liter till 0,17 liter år 2003). 
 83 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 4.7  
 Den totala alkoholkonsumtionen i Sverige åren 1996, 1998, 2000, 2001, 2002 och 2003, uppdelad på alkoholdryck och anskaffningssätt, i liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre 
  
 Alkoholdryck och 
  
 1996 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 anskaffningssätt 
  
 Sprit, totalt 
  
 2,7 
  
 2,6 
  
 2,3 
  
 2,5 
  
 2,6 
  
 2,6 
  
 Systembolaget 
  
 1,4 
  
 1,2 
  
 1,2 
  
 1,2 
  
 1,2 
  
 1,1 
  
 Restauranger 
  
 0,1 
  
 0,1 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,5 
  
 0,7 
  
 0,6 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 1,0 
  
 Smugglad 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 Hembränd 
  
 0,5 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 Vin, totalt 
  
 2,3 
  
 2,7 
  
 3,0 
  
 3,3 
  
 3,8 
  
 4,0 
  
 Systembolaget 
  
 1,7 
  
 1,9 
  
 2,0 
  
 2,2 
  
 2,4 
  
 2,6 
  
 Restauranger 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 0,3 
  
 0,3 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 0,6 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 Smugglat 
 1 
  
 --- 
  
 --- 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,1 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 Starköl, totalt 
  
 1,7 
  
 1,8 
  
 2,1 
  
 2,4 
  
 2,7 
  
 2,9 
  
 Systembolaget 
  
 0,8 
  
 0,8 
  
 1,1 
  
 1,2 
  
 1,3 
  
 1,4 
  
 Restauranger 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 0,4 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 Smugglat 
 1 
  
 --- 
  
 --- 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 Folköl, totalt 
  
 1,3 
  
 1,2 
  
 1,0 
  
 0,9 
  
 0,8 
  
 0,8 
  
 Total alkoholkonsumtion 
  
 8,0 
  
 8,2 
  
 8,4 
  
 9,1 
  
 9,9 
  
 10,3 
  
 P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman.  
 Källor 
 : 1996, 1998:  
 KALK-studien 
  (Kühlhorn m.fl., 2000). 
 2000: Beräkningar av den s.k.  
 KAMEL-gruppen 
  (se Carr m.fl., 2000). 2001 och 2002: Monitordata (se t.ex. tabell 2.1 i denna rapport).  
 Övriga källor 
 : Systembolaget, Statens folkhälsoinstitut. 
  
 1  
 Frågor om smuggling av vin och av starköl ställdes inte 1996 och 1998 men kvantite- terna var med all sannolikhet lägre än de som uppmätts i de tre senare mätningarna. 
 84 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 4.6 
  
 Konsumtionsutvecklingen fram t.o.m. juni år 2004 
  
 Uppgifter om alkoholkonsumtionen redovisas oftast per kalender- år, exempelvis som konsumtion under år 2003. De månadsdata som SoRAD samlar in och som utredningen har till förfogande gör det emellertid möjligt att redovisa utvecklingen månad för månad och därmed också under rullande  
 12-månadersperioder. 
  Med de data som vi hittills har att tillgå kan konsumtionen under 38 sådana 12- månadersperioder redovisas. Den första av dessa täcker juni 2000 till maj 2001 och den senaste juli 2003 till juni 2004. Utvecklingen under dessa  
 12-månadersperioder 
  redovisas i tabell 4.8. Av tabellen framgår tydligt att konsumtionen ökat stadigt under denna tids- period. Under den första  
 12-månadersperioden 
  uppskattades total- konsumtionen till ca 8,81 liter ren alkohol och under den senaste perioden till 10,58 liter. Prognosen för hela år 2004 är att konsum- tionen kommer att hamna på ca 10,8 liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre (se också kapitel 14). 
 Av tabellen framgår också att av den totala ökningen från den första till den senaste  
 12-månadersperioden 
  svarar den registrerade försäljningen i Sverige för ca 34 procent (0,60 liter ren alkohol), resandeinförseln för 44 procent (0,78 liter) samt smugglingen för 26 procent (0,46 liter ren alkohol). Hemtillverkningen uppvisar små förändringar över tid och ligger till och med något lägre (- 0,07 liter) under den senaste perioden jämfört med den första  
 12-månaders- 
  perioden. 
 85 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 4.8  
 Skattning av den totala alkoholkonsumtionen i Sverige och uppdelad i fyra kategorier, rullande  
 12-månadersperioder 
  (liter ren [100 %] alkohol per invånare 15 år och äldre) 
  
 Rullande  
 12-månadersperioder 
  
 Total alkohol- 
  
 Registrerad 
  
 Resande- 
  
 Hemtill- 
  
 Smuggling 
  
 konsumtion 
  
 konsumtion 
  
 införsel 
  
 verkning 
  
 Juni  
 2000-maj 
  2001 
  
 8,81 
  
 6,23 
  
 1,68 
  
 0,54 
  
 0,36 
  
 Martin  
 2000–juni 
  2001 
  
 8,80 
  
 6,23 
  
 1,70 
  
 0,53 
  
 0,35 
  
 Fleming  
 2000-juli 
  2001 
  
 8,87 
  
 6,30 
  
 1,70 
  
 0,50 
  
 0,36 
  
 Sep.  
 2000-aug. 
  2001 
  
 Hall 
  
 6,36 
  
 1,71 
  
 0,49 
  
 0,37 
  
 Okt.  
 2000-sep. 
  2001 
  
 8,92 
  
 6,35 
  
 1,73 
  
 0,46 
  
 0,37 
  
 Nov.  
 2000-okt. 
  2001 
  
 9,00 
  
 6,40 
  
 1,75 
  
 0,48 
  
 0,37 
  
 Dec.  
 2000-nov. 
  2001 
  
 9,05 
  
 6,45 
  
 1,74 
  
 0,46 
  
 0,40 
  
 Fields  
 2001-dec. 
  2001 – År 2001 
  
 9,09 
  
 6,49 
  
 1,77 
  
 0,43 
  
 0,40 
  
 Feb.  
 2001-jan. 
  2002 
  
 9,19 
  
 6,53 
  
 1,81 
  
 0,45 
  
 0,40 
  
 Mars  
 2001-feb. 
  2002 
  
 9,25 
  
 6,57 
  
 1,79 
  
 0,46 
  
 0,43 
  
 April  
 2001-mars 
  2002 
  
 9,38 
  
 6,64 
  
 1,83 
  
 0,47 
  
 0,45 
  
 Maj  
 2001-april 
  2002 
  
 9,47 
  
 6,64 
  
 1,88 
  
 0,50 
  
 0,45 
  
 Juni  
 2001-maj 
  2002 
  
 9,57 
  
 6,70 
  
 1,92 
  
 0,50 
  
 0,45 
  
 Martin  
 2001-juni 
  2002 
  
 9,59 
  
 6,71 
  
 1,95 
  
 0,47 
  
 0,46 
  
 Fleming  
 2001-juli 
  2002 
  
 9,61 
  
 6,75 
  
 1,93 
  
 0,49 
  
 0,45 
  
 Sep.  
 2001-aug. 
  2002 
  
 9,67 
  
 6,79 
  
 1,91 
  
 0,49 
  
 0,48 
  
 Okt.  
 2001-sep. 
  2002 
  
 9,78 
  
 6,83 
  
 1,93 
  
 0,51 
  
 0,51 
  
 Nov.  
 2001-okt. 
  2002 
  
 9,79 
  
 6,86 
  
 1,90 
  
 0,51 
  
 0,52 
  
 Dec.  
 2001-nov. 
  2002 
  
 9,85 
  
 6,87 
  
 1,92 
  
 0,54 
  
 0,53 
  
 Fields  
 2002-dec. 
  2002 – År 2002 
  
 9,87 
  
 6,89 
  
 1,88 
  
 0,54 
  
 0,56 
  
 Feb.  
 2002-jan. 
  2003 
  
 9,88 
  
 6,93 
  
 1,89 
  
 0,51 
  
 0,56 
  
 Mars  
 2002-feb. 
  2003 
  
 9,90 
  
 6,94 
  
 1,92 
  
 0,50 
  
 0,54 
  
 April  
 2002-mars 
  2003 
  
 9,82 
  
 6,87 
  
 1,88 
  
 0,50 
  
 0,57 
  
 Maj  
 2002-april 
  2003 
  
 9,98 
  
 6,96 
  
 1,94 
  
 0,47 
  
 0,62 
  
 Juni  
 2002-maj 
  2003 
  
 9,97 
  
 6,93 
  
 1,94 
  
 0,46 
  
 0,65 
  
 Martin  
 2002-juni 
  2003 
  
 9,96 
  
 6,96 
  
 1,89 
  
 0,47 
  
 0,65 
  
 Fleming  
 2002-juli 
  2003 
  
 10,11 
  
 7,01 
  
 1,94 
  
 0,48 
  
 0,69 
  
 Sep.  
 2002-aug. 
  2003 
  
 10,09 
  
 6,98 
  
 1,99 
  
 0,46 
  
 0,66 
  
 Okt.  
 2002-sep. 
  2003 
  
 10,12 
  
 7,00 
  
 2,02 
  
 0,45 
  
 0,67 
  
 Nov.  
 2002-okt. 
  2003 
  
 10,28 
  
 7,02 
  
 2,10 
  
 0,44 
  
 0,72 
  
 Dec.  
 2002-nov. 
  2003 
  
 10,29 
  
 6,98 
  
 2,22 
  
 0,41 
  
 0,70 
  
 Fields  
 2003-dec. 
  2003 – År 2003 
  
 10,31 
  
 6,98 
  
 2,27 
  
 0,40 
  
 0,66 
  
 Feb.  
 2003-jan. 
  2004 
  
 10,40 
  
 6,96 
  
 2,31 
  
 0,42 
  
 0,71 
  
 Mars  
 2003-feb. 
  2004 
  
 10,46 
  
 6,95 
  
 2,34 
  
 0,43 
  
 0,73 
  
 April  
 2003-mars 
  2004 
  
 10,56 
  
 6,95 
  
 2,45 
  
 0,43 
  
 0,73 
  
 Maj  
 2003-april 
  2004 
  
 10,48 
  
 6,92 
  
 2,38 
  
 0,43 
  
 0,75 
  
 Juni  
 2003-maj 
  2004 
  
 10,56 
  
 6,82 
  
 2,47 
  
 0,44 
  
 0,78 
  
 Martin  
 2003-juni 
  2004 
  
 10,58 
  
 6,83 
  
 2,46 
  
 0,47 
  
 0,82 
  
 Förändring mellan den första och 
  
 sista perioden: 
  
 I procent 
  
 20 % 
  
 + 10 % 
  
 + 46 % 
  
 - 13 % 
  
 + 128 % 
  
 I liter ren alkohol 
  
 + 1,77 
  
 + 0,60 
  
 + 0,78 
  
 - 0,07 
  
 + 0,46 
  
 Förändring mellan kalenderår 2002 
  
 och kalenderår 2003: 
  
 I procent 
  
 4 % 
  
 1 % 
  
 + 21 % 
  
 - 26 % 
  
 + 18 % 
  
 I liter ren alkohol 
  
 + 0,44 
  
 + 0,09 
  
 + 0,39 
  
 - 0,14 
  
 + 0,10 
  
 Källa 
 : SoRAD. 
 86 
  
 SOU 2004:86 
  
 Kartläggning av alkoholkonsumtionen  
  
 Noterbart är att sedan slutet av år 2003 ökar inte längre den registrerade alkoholkonsumtionen utan all ökning av totalkonsum- tionen är resultatet av ökad alkoholinförsel. Detta framgår också av tabell 4.9 som visar på utvecklingen för respektive alkoholdryck och olika delmängder halvårsvis från 2002 till 2004. Systembolagets spritförsäljning uppvisar en stor minskning (- 16 %), en nedgång som började redan år 2003 då införselkvoten för sprit ökade från 2 till 5 liter. Även vin- och starkölsförsäljningen på Systembolaget har påverkats av den ökade alkoholinförseln. Under flera år har försäljningen av dessa drycker ökat kraftigt, för att under första halvåret 2004 vara något lägre än under motsvarande period år 2003. Det är under andra kvartalet år 2004 som försäljningen minskat för dessa två drycker medan försäljningen under första kvartalet år 2004 var ungefär densamma som under motsvarande period år 2003. 
  
 Tabell 4.9  
 Den totala alkoholkonsumtionen under första halvåret 2002, 2003 och 2004, uppdelad på alkoholdryck och anskaffningssätt, i liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre 
  
 (1) 
  
 (2) 
  
 (3) 
  
 Alkoholdryck och 
  
 1:a 
  
 1:a 
  
 1:a 
  
 Förändring från 
  
 anskaffningssätt 
  
 halvåret 
  
 halvåret 
  
 halvåret 
  
 1:a halvåret 2002 till 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 1:a halvåret 2004 
  
 I liter 
  
 I procent 
  
 Sprit 
  
 1,24 
  
 1,19 
  
 1,35 
  
 + 0 ,11 
  
 + 9 % 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 0,56 
  
 0,54 
  
 0,47 
  
 - 0,09 
  
 -16 
  % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,09 
  
 0,08 
  
 -- 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,35 
  
 0,41 
  
 0,55 
  
 + 0,20 
  
 + 90 % 
  
 Smugglad 
  
 0,12 
  
 0,09 
  
 0,12 
  
 0,00 
  
 0 % 
  
 Hembränd 
  
 0,13 
  
 0,07 
  
 0,13 
  
 0,00 
  
 0 % 
  
 Vin 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 1,14 
  
 1,21 
  
 1,19 
  
 + 0,05 
  
 + 4 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,15 
  
 0,17 
  
 -- 
  
 -- 
  
 -- 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,37 
  
 0,30 
  
 0,35 
  
 - 0,02 
  
 - 5 % 
  
 Smugglad 
  
 0,02 
  
 0,05 
  
 0,05 
  
 + 0,03 
  
 + 150 % 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,13 
  
 0,12 
  
 0,12 
  
 - 0,01 
  
 - 8 % 
  
 Starköl 
  
 Systembolagets försäljning 
  
 0,62 
  
 0,64 
  
 0,63 
  
 + 0,01 
  
 + 2 % 
  
 Restaurangförsäljning 
  
 0,29 
  
 0,28 
  
 0,28 
  
 - 0,01 
  
 - 3 % 
  
 Resandeinförsel 
  
 0,24 
  
 0,26 
  
 0,27 
  
 + 0,03 
  
 + 12 % 
  
 Smugglad 
  
 0,11 
  
 0,16 
  
 0,33 
  
 + 0,22 
  
 + 200 % 
  
 Hemtillverkat 
  
 0,00 
  
 0,00 
  
 0,01 
  
 + 0,01 
  
 -- 
  
 Folköl 
  
 0,41 
  
 0,40 
  
 0,35 
  
 - 0,06 
  
 - 15 % 
  
 Totalt 
  
 4,73 
  
 4,82 
  
 5,10 
  
 + 0,37 
  
 + 8 % 
  
 Restaurangförsäljningen för sprit och vin baseras på helårssiffror 2002 och 2003. Inga uppgifter för 2004. Halvårssiffrorna för hembränd sprit, hemtillverkning av vin och öl samt smuggling är mer osäkra p.g.a. stor slumpmässig variation. 
 87 
 5 Om alkohol införd till Sverige 
 Som inledningsvis nämndes är den ökade alkoholinförseln en bidragande orsak till att den totala alkoholkonsumtionen i Sverige ökat. Om det enbart vore fråga om substitution av alkohol köpt i Sverige med alkohol köpt utomlands och införd till Sverige så vore det, sett ur ett rent folkhälsoperspektiv, inget problem i sig. Det finns emellertid flera faktorer som talar för att det inte enbart är frågan om substitution utan att den ökade införseln faktiskt driver upp totalkonsumtionen av alkohol. 
 För det första innebär ökade införselkvoter och fri införsel för personligt bruk en betydligt ökad tillgänglighet till alkoholdrycker med klart lägre priser än de svenska. Eftersom det är ställt utom allt tvivel att försäljningen av alkoholdrycker, såsom av många andra varor, påverkas av priset, innebär detta en nettoökning av konsum- tionen. Många väljer därför att inhandla alkoholdrycker i Danmark och Tyskland istället för i Sverige. Men det totala inköpet blir där ofta större än om det hade gjorts i Sverige. Man får helt enkelt mer alkohol för pengarna vid köp utomlands än i Sverige. Vidare är det högst sannolikt att en större lagerhållning och, därmed ökad till- gänglighet i hemmen, vilket blir följden av stora alkoholinköp utomlands, leder till att man dricker mer alkohol än om man hade mindre mängder alkohol hemma, men kanske handlade alkohol- drycker oftare. 
 För det andra bör effekten på totalkonsumtionen av ökad inför- sel vara som tydligast i regioner närmast gränsen till Danmark och Tyskland, där de flesta av utlandsinköpen företas, alltså i södra Sverige, speciellt i Skåne. Den skånska införseln av alkohol uppgick 2003 till ca 4,9 liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre, vilket är ca 2,2 gånger högre än för hela riket och ca 5,4 gånger högre än för norrlandslänen. Men mer intressant är att Skåne i dag är det län i Sverige som uppvisar den näst högsta totala alkoholkonsumtio- nen. Endast invånarna i Stockholms län dricker mer alkohol. I 
 89 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 slutet av  
 1980-talet 
  och under första hälften av  
 1990-talet 
  var kon- sumtionen i Skåne något lägre än riksgenomsnittet. Detta talar för slutsatsen att den ökade införseln i sig bidragit till att totalkon- sumtionen i dag är högre än vad den skulle ha varit med lägre inför- selkvoter och att denna effekt, regionalt sett, avtar med ökat av- stånd till Danmark och Tyskland. 
 För det tredje visade det sig att den kraftigt ökade spritinförseln år 2003, med drygt 40 procent jämfört med 2002, var större än den sammantagna minskningen av övriga delmängder sprit, nämligen Systembolagets och restaurangernas försäljning och försäljningen (bruket) av illegal sprit. Den ökade spritinförseln var, i sin tur, i första hand troligen resultatet av höjd införselkvot i januari år 2003 (från 2 till 5 liter) och skattesänkningen på sprit i Danmark den 1oktober år 2003. 
 Den ökade införseln försvårar också möjligheterna att bedriva en restriktiv alkoholpolitik. Detta diskuteras ingående i kapitlen  
 13–14. 
  
 5.1 
  
 Vad är privat införsel och vad är smuggling 
  
 Som redovisades i kapitel 3 är den avgörande skillnaden mellan om införseln skall betraktas som privat införsel eller smuggling av alkoholdrycker om denna sker i kommersiellt syfte eller inte, dvs. om de införda dryckerna säljs vidare på den illegala marknaden eller om de förs in i landet för personligt bruk. Med personligt bruk av- ses enligt alkohollagen  
 för eget eller familjens bruk eller som gåva till närstående för dennes eller dennes familjs personliga bruk 
 . För att införsel ska utgöra smuggling ska det vara fråga om kommersiell införsel, det vill säga avsedd för försäljning (i Sverige), samtidigt som rätt till sådan införsel saknas 
 Före år 2004 hade Sverige ett undantag från EU:s bestämmelser om hur mycket alkoholdrycker som resenärer fick föra med sig utan att betala alkoholskatt för de införda mängderna. Dessa inför- selkvoter avskaffades från det Sverige blev medlem i EU gradvis, för att från och med den 1 januari 2004 vara på samma nivå som gäller i övriga  
 EU-länder. 
  I vilken takt de avskaffades framgår av tabell 5.1. Även under perioden  
 1995–2003, 
  med gradvis ökade in- förselkvoter, var det dock tillåtet för resenärer att föra med sig större mängder alkohol för personligt bruk än vad de gällande in- förselkvoterna tillät. Förutsättningen var dock att svensk skatt skulle betalas för den del som översteg kvoterna. 
 90 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 Tabell 5.1  
 Förändrade införselkvoter år 1995 år 2004. Uppgifterna avser antal liter per resenär över 20 år vid inresor till Sverige från andra  
 EU-länder. 
  Kvoterna anger hur mycket som kan föras in i landet utan att svensk alkoholskatt behöver betalas 
  
 Tidsperiod 
  
 Sprit 
  
 Starkvin 
  
 Vin 
  
 Öl 
  
 1/1 1995- 
  
 1 sprit eller 3 starkvin 
  
 5 
  
 15 
  
 1/7 2000- 
  
 1 
  
 3 
  
 20 
  
 24 
  
 1/1 2001- 
  
 1 
  
 6 
  
 26 
  
 32 
  
 1/1 2002- 
  
 2 
  
 6 
  
 26 
  
 32 
  
 1/1 2003- 
  
 5 
  
 6 
  
 52 
  
 64 
  
 1/1 2004- 
  
 fri införsel för 
  
 fri införsel för 
  
 fri införsel för 
  
 fri införsel för 
  
 (EU-kvot) 
  
 personligt bruk 
  
 personligt bruk 
  
 personligt bruk 
  
 personligt bruk 
  
 (indikativ nivå: 10) 
  
 (indikativ nivå: 20) 
  
 (indikativ nivå: 90) 
  
 (indikativ nivå: 110) 
  
 Vad som kan definieras som privat respektive illegal kommersiell införsel (smuggling) kan således i vissa fall vara svårt att avgöra. Detta gäller också för de riksrepresentativa frågeundersökningar som genomförts under senare år där man ställt frågor om personers införsel av alkoholdrycker till Sverige från utlandet. I dessa mät- ningar har begreppet  
 resandeinförsel  
 använts (exempelvis i SoRADs månatliga mätningar av den oregistrerade alkoholkonsumtionen, se Carr  Mclean, 2003). Med resandeinförsel avses den mängd alkohol som privatpersoner för in i Sverige och som per in- resa understiger de indikativa nivåerna för respektive alkoholdryck. Dessa indikativa nivåer är 10 liter sprit, 20 liter starkvin, 90 liter vin samt 110 liter starköl. Samma nivåer har således även använts som gräns för högsta tillåtna mängden resandeinförsel under perioder då införselkvoterna var lägre än de indikativa nivåerna. Under 2003 var exempelvis den tillåtna kvoten för privatinförsel för sprit (utan att betala svensk alkoholskatt) 5 liter, men all införsel upp till 10 liter betraktades som resandeinförsel. 
 Alkoholinförsel som överstiger dessa nivåer har i dessa under- sökningar inte betraktats som resandeinförsel utan snarare som smuggling. Omfattningen av insmugglad alkohol mäts dock i dessa undersökningar genom att respondenten för respektive alkohol- dryck tillfrågas om han/hon under de senaste 30 dagarna köpt al- koholdrycker i Sverige som smugglats in i landet. Frågorna föregås av att intervjuaren läser upp vad som här avses med exempelvis smuggelsprit, nämligen sådan sprit som någon eller några personer 
 91 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 fört in i Sverige i syfte att sälja den vidare för att tjäna pengar. Till dem som uppger att de köpt exempelvis smuggelsprit ställs ytterli- gare frågor om antal gånger man köpt sådan och hur mycket man köpte den senaste gången. 
  
 5.2 
  
 Om resandeinförsel 
  
 Från och med den 1 januari 2004 gäller således samma regler för införsel av alkoholdrycker till Sverige som för övriga  
 EU-länder, 
  dvs. fri införsel av alkoholdrycker för personligt bruk. Den gradvisa ökningen av införselkvoterna har inneburit att tillgänglighet till alkoholdrycker, med lägre priser än de svenska, ökat gradvis, vilket lett till ökad införsel av alkoholdrycker. Detta framgår av tabell 5.2, som redovisar utvecklingen av resandeinförseln under perioden 1993 till 2003. 
  
 Tabell 5.2  
 Resandeinförsel av alkohol åren  
 1993–2003, 
  i liter ren (100 %) alkohol per invånare 15 år och äldre 
  
 Resandeinförsel 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
 1 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2001 
 2 
  
 2002 
 2 
  
 2003 
 2 
  
 av: 
  
 Sprit 
  
 0,5 
  
 0,4 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 0,7 
  
 0,6 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 1,0 
  
 Vin 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 0,6 
  
 0,6 
  
 0,7 
  
 0,8 
  
 Starköl 
  
 0,1 
  
 0,1 
  
 0,2 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 0,4 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 0,5 
  
 All alkohol 
  
 0,7 
  
 0,7 
  
 0,8 
  
 1,1 
  
 1,6 
  
 1,6 
  
 1,8 
  
 1,9 
  
 2,3 
  
 1 
  
 KALK:s huvudmaterial insamlat under perioden 1 mars  
  
 1996–28 
  februari 1997. 
  
 2 
  
 Monitordata, se t.ex. tabell 2.1. 
  
 Källa 
 :  
 1993–1998: 
 KALK-rapporten 
  (Kühlhorn m.fl., 2000).  
 Källa 
 : 2000:  
 KAMEL-rapport 
  (Carr m.fl., 2000). 
 Summan för varje alkoholsort och totalsumman har beräknats på basis av två decimaler. P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
 De stora regionala skillnaderna i omfattningen av resandeinförseln framkommer av tabell 5.3. Noterbart är dock att skillnaderna minskat något år 2003 jämfört med år 2002. Ca 48 procent av den svenska vuxna befolkningen (15 år och äldre) bor i Götaland. Dessa svarade år 2002 för 73 procent av den totala alkoholinförseln. År 2003 sjönk andelen till 67 procent. Ökningen i procent år 2003 var 
 92 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 således större i regionerna norr om Götaland. Den minsta ökningen, både i procent och i absoluta tal, uppvisade Skåne och regionen övriga Götaland. Norrlandslänen uppvisade den största procen- tuella ökningen, regionen Blekinge/Kronoberg/Halland den största ökningen i liter ren alkohol. 
  
 Tabell 5.3  
 Beräknad total resandeinförsel av alkoholdrycker (sprit, vin, öl) i sju regioner och i hela riket år 2002 och år 2003. Som andel av den totala smugglingen i Sverige och i liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre per region. 
  
 7 regioner 
  
 Andel av befolkningen 
  
 Andel av totala 
  
 I liter ren alkohol per 
  
 15 år och äldre 
  
 införseln 
  
 inv. 15 år och äldre 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Skåne län 
  
 12,8 
  
 12,9 
  
 32,7 
  
 27,9 
  
 4,8 
  
 4,9 
  
 Blekinge/Kronoberg/Halland 
  
 6,8 
  
 6,8 
  
 9,1 
  
 10,2 
  
 2,5 
  
 3,4 
  
 Västra Götaland 
  
 16,8 
  
 16,8 
  
 19,8 
  
 19,2 
  
 2,2 
  
 2,6 
  
 Stockholms län 
  
 20,6 
  
 20,6 
  
 15,2 
  
 18,8 
  
 1,4 
  
 2,1 
  
 Övriga län i Götaland 
  
 11,6 
  
 11,5 
  
 11,5 
  
 9,9 
  
 1,9 
  
 1,9 
  
 Övriga län i Svealand 
  
 18,4 
  
 18,4 
  
 9,0 
  
 8,9 
  
 0,9 
  
 1,1 
  
 Norrlandslänen 
  
 13,1 
  
 13,1 
  
 2,8 
  
 5,0 
  
 0,4 
  
 0,9 
  
 Riket 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 1,9 
  
 2,3 
  
 Summan för varje alkoholsort och totalsumman har beräknats på basis av två decimaler. P.g.a. avrundning är summan av delmängderna inte alltid densamma som totalsumman. 
 I tabell 5.4 visas i vilka länder de införda alkoholdryckerna in- handlades under år 2003. Tyskland är det land där mest resandein- förd alkohol inhandlades, följt av Danmark. Så var även fallet år 2002. Den danska andelen ökade från år 2002 till år 2003, från 24 till 31 procent. Även den tyska ökade, från 37 till 45 procent. Tre fjärdedelar av den alkohol som fördes in i landet år 2003 in- handlades således i något av dessa två länder. Då det gäller vin och starköl var dessa två länder ursprunget för 78 respektive 80 procent av införseln. För sprit var motsvarande andel endast 45 procent, vilket dock var en ökning jämfört med år 2002 (37 procent). Danmarks spritandel ökade mellan år 2002 och år 2003 från 10 till 14 procent och Tysklands från 27 till 31 procent. När det gäller sprit är andelen relativt hög för övriga  
 EU-länder 
  (25 procent) samt länder utanför EU (24 procent). 
 93 
 Om alkohol införd till Sverige SOU 2004:86 
  
 Tabell 5.4  
 Resandeinförselns 
  
 ursprung: i 
  
 vilka länder 
  
 som den 
  
 resandeinförda alkoholen köptes under år 2003 
  
 Köp gjorda i 
  
 I ren (100 %) 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Starköl 
  
 alkohol 
  
 Danmark 
  
 31 % 
  
 14 % 
  
 30 % 
  
 34 % 
  
 Tyskland 
  
 45 % 
  
 31 % 
  
 48 % 
  
 46 % 
  
 Finland 
  
 5 % 
  
 6 % 
  
 3 % 
  
 6 % 
  
 Övriga EU 
  
 10 % 
  
 25 % 
  
 12 % 
  
 6% 
  
 Utanför EU 
  
 9 % 
  
 24 % 
  
 6 % 
  
 8 % 
  
 Att inköpen av sprit är mer geografiskt spridda beror på att en större andel av spriten, jämfört med vin och starköl, förs in i Sverige i samband med flygresor från länder såväl inom som utanför EU. Bilen är annars det dominerande färdmedlet vid införsel av alkohol- drycker (tabell 5.5). 
  
 Tabell 5.5  
 På vilket sätt resenärer förde in alkoholdrycker till Sverige under år 2003 
  
 Färdmedel 
  
 I ren (100 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Starköl 
  
 %)alkohol 
  
 Bil 
  
 52 % 
  
 35 % 
  
 68 % 
  
 55 % 
  
 Flyg 
  
 23 % 
  
 42 % 
  
 11 % 
  
 12 % 
  
 Buss 
  
 4 % 
  
 5 % 
  
 4 % 
  
 3 % 
  
 Tåg 
  
 2 % 
  
 2 % 
  
 2 % 
  
 4 % 
  
 Båt 
  
 17 % 
  
 15 % 
  
 14 % 
  
 25 % 
  
 Övrigt (t.ex. lastbil, cykel) 
  
 1 % 
  
 1 % 
  
 1 % 
  
 1 % 
  
 94 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 5.3 
  
 Om smuggling och vidareförsäljning av alkoholdrycker 
  
 Under den period som Monitormätningarna pågått har, enligt de beräkningar som SoRAD genomfört, smugglingen av alkohol ökat från uppskattningsvis knappt 0,4 liter (0,36 liter) ren alkohol per invånare 15 år och äldre år 2001 till knappt 0,7 liter (0,66 liter) år 2003 (se ovan tabell 4.7). Ökningen har fortsatt under år 2004 (se ovan tabell 4.8). Smugglingen domineras av öl och i mindre ut- sträckning av sprit. Vinsmuggling förekommer mer sällan. Hur ut- vecklingen av smugglingen av sprit respektive öl ser ut, mätt i volym- liter, redovisas i tabell 5.6. Omräknat till ren (100 procent) alkohol var volymen av ölsmuggling mer än dubbelt så hög som spritsmugg- lingen år 2003: av den totala smugglingen (0,66 liter) svarade öl för drygt 60 procent (i ren alkohol) och sprit för 26 procent. Reste- rande 14 procent utgjordes av vin. Även under 2002 var volymen ölsmuggling större än volymen av spritsmuggling, men skillnaderna var mindre och år 2001 var förhållandet det omvända. 
  
 Tabell 5.6  
 Köp av smuggelöl respektive smuggelsprit omräknat till antal tusen (*1000) volymliter från år 2001 till år 2003 
  
 Smuggelsprit 
  
 Smuggelöl 
  
 Castillo 
  
 2001 
  
 3 240 
  
 26 600 
  
 1 760 
  
 2002 
  
 4 720 
  
 36 600 
  
 2 530 
  
 2003 
  
 3 190 
  
 55 300 
  
 5 550 
  
 En betydande andel av alkoholsmugglingen sker, sannolikt, i dag i form av systematisk införsel av relativt små mängder alkohol per inresa köpt i butik i Danmark och, framförallt, i Tyskland. Antalet resor kan dock vara omfattande. Eftersom det rör sig om vidareför- säljning av denna alkohol i Sverige är även denna införsel att be- trakta som smuggling. Den mer storskaliga smugglingen förekom- mer givetvis fortfarande, men sannolikt i mindre omfattning än tidigare. Exakt hur mycket av all den illegala försäljningen som härrör från den mer storskaliga respektive den småskaliga smugg- lingen är oklart. Tullens beslag av stora kvantiteter sprit har dock minskat betydligt under 2003 och första kvartalet 2004. 
 95 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 5.4 
  
 Vilka är säljarna av den alkohol som förs in i Sverige och var säljs alkoholen 
  
 Ramirez och Garcia har, i ett pågående projekt, fokuserat på just den illegala alkoholen i södra Sverige, närmare bestämt i Malmö. Det huvudsakliga syftet är att beskriva vidareförsäljningen, till bl.a. ungdomar. av den alkohol som förs in i landet. I projektets syften ingår att ge en bild av vem säljaren är, var försäljningen äger rum (brottsplats), samt vilka kvantiteter det rör sig om. Bland annat har man gått igenom Malmöpolisens samtliga förundersök- ningsprotokoll gällande brotten  
 olovlig försäljning av alkoholdrycker  
 och  
 olovligt innehav av alkoholdrycker  
 under perioden 1998 till 2003. Arbetet är inte avslutat, men vi har fått ta del av en beskriv- ning av säljarna som bygger på genomgången av förundersök- ningarna. Sammantaget rör det sig om 148 förundersökningar och 188 misstänkta personer. Genomgången visade, bl.a., att det ofta rör sig om vidareförsäljning av alkohol som köpts i butik utomlands (exempelvis i Tyskland) och som sedan förts in i Sverige. Vidare framkom att antalet män vida översteg antalet kvinnor: 82 procent av alla misstänkta personer var män. Säljarna återfanns i de flesta åldersgrupper, men åldersgruppen  
 41–50 
  var vanligast (31 procent), följd av  
 31–40-åringarna 
  (27 procent),  
 51–60-åringarna 
  (15 procent) och  
 21–30-åringarna 
  (13 procent). Sjuttio procent av samtliga misstänkta var födda utomlands, medan 30 procent var födda i Sverige. I gruppen utlandsfödda dominerade personer från f.d. Jugoslavien (30 procent av samtliga misstänkta), följt av Polen (18 procent). Mer än var tredje misstänkt (36 procent) var arbets- lös, följt av förvärvsarbetande (32 procent). Tretton procent av de misstänkta var sjukskrivna eller sjukpensionärer, 11 procent stude- rande och 8 procent pensionärer. I 43 procent av de misstänkta fallen såldes alkoholen på gatan och i 36 procent av fallen i lägen- heter, men det förekom också försäljning i närbutiker (10 procent). 
 Den tolkning som kan göras, utifrån vad som hittills fram- kommit i det ovan beskrivna projektet, är att det oftast tycks vara fråga om enskilda personer som genom försäljning av alkohol- drycker tjänar sitt uppehälle eller drygar ut sin hushållskassa. Det rörde sig sällan om större nätverk av personer som jobbade tillsam- mans. 
 Vid samtal med poliser som arbetar med brott mot alkohollagen i Malmö har de till utredningen uppgett att en stor del av försälj- ningen, framför allt till ungdomar, sker på så sätt att den som önskar 
 96 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 köpa alkohol ringer säljarens mobiltelefonnummer, som sprids bl.a. på skolor, och lämnar sin beställning. De inblandade kommer sedan överens om när och var leverans skall ske, oftast till välkända sam- lingsplatser i Malmö, och säljaren levererar därefter alkoholen. I den beskrivna ambulerande försäljningsverksamheten finns det således personer som kör runt i bilar i Malmö med olika typer av alkoholdrycker som de sedan efter telefonsamtal levererar till köparna på överenskomna platser. Härutöver förekommer försälj- ning genom s.k. hustomtar, personer som vinner status inom t.ex. bostadsområden genom att sälja alkohol och i närbutiker och genom turisttrafiken med bussar från Polen. Det är vidare vanligt med försäljning och leveranser till arbetsplatser. 
 Rikspolisstyrelsens sakkunnige i utredningen, verksam inom under- rättelsetjänsten, har lämnat en beskrivning av den illegala handeln med alkohol i nordvästra Skåne som skiljer sig från vad som fram- kommit genom projektet i Malmö och vad polisen i Malmö be- rättat. Han har uppgett att hans erfarenhet är att det finns starka nätverk med hårda inre kärnor av personer som har olika uppdrag i sin organisation som ägnar sig åt storskalig smuggling. Dessa har förmågan att bedriva sin kriminella verksamhet i företagsform med finansiärer, inköpare, lagerhållare, transportörer, distributörer och, längst ner i pyramiden, återförsäljarna. Nätverken kan till och från bestå av  
 50–100 
  personer men naturligtvis finns det också nätverk av enklare art t.ex. ett antal personer som åker runt och säljer direkt från bilen till hugade spekulanter. Närbutikerna har allt ifrån en säker leverantör till att de i egen regi åker iväg för att hämta hem billig alkohol. Polisens insatser i nordvästra Skåne har sedan 1999 riktats mot såväl den enkelt organiserade försäljningen från bil, den mer omfattande försäljningen från servicebutikerna som försök att komma åt den storskaliga organiserade kriminaliteten. Den sakkun- niges uppfattning är att många av dagens aktörer känner varandra och vid behov kan samverka för att tjäna pengar och därför skiftar också storleken på nätverken. De har en stark förankring i den kriminella världen, känner rätt personer, har en ganska stark kapitalsituation, som har byggts upp under flera års smuggling och jobbar ensamma eller, vid behov, i nätverk. 
 En översiktlig genomgång av tullens förundersökningar i Malmö och Helsingborg under åren  
 2002–2004 
  visar också att det ibland rör sig om stora mängder insmugglad alkohol som har områden i mellersta och till och med ibland norra Sverige som slutdestination. Av denna genomgång framgår också att även personer som inte är 
 97 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 bosatta i Sverige för in stora mängder alkohol. Av de beslag som gjorts under åren  
 2003–2004 
  i Helsingborg avser ca 16 500 liter sprit, 8 800 liter vin och 149 000 liter starköl. I Malmö har beslagen under motsvarande tid avsett 7 500 liter sprit, 10 500 liter vin och 68 500 liter starköl. Utöver dessa beslag har totalt 21 469 liter  
 96-procentig 
  sprit tagits i beslag. Det har också vid enstaka tillfällen förekommit mycket stora beslag av alkohol, således har vid ett tillfälle 6 098 liter sprit tagits i beslag, vid ett annat tillfälle 3 150 liter vin och vid ett tillfälle 10 398 liter starköl. 
 Vad som är att betrakta som storskalig och småskalig, respektive organiserad och  
 icke-organiserad, 
  smuggling är till viss del god- tyckligt. Att det förekommer organiserad smuggling i större skala står dock klart. Detta har också framkommit genom de uppgifter som Svenska Bryggareföreningen lämnat till utredningen och som baseras på en kartläggning som Spendrups bryggeri gjort av öl- smugglingen från Tyskland. Det bör i detta sammanhang påpekas att polisens arbete i Malmö i stor utsträckning riktas mot enskilda personer, ofta efter tips från allmänheten. I Helsingborg arbetar polisen mer med att kartlägga eventuella nätverk eller organisatio- ner bakom säljaren. Det sätt på vilket polisen arbetar har givetvis viss betydelse för den bild av brottsligheten som framkommer. 
 Sammanfattningsvis kan man, enligt vår mening, utgå ifrån att storskalig och organiserad införsel och försäljning av alkohol fort- farande förekommer, men sannolikt i mindre omfattning än för några år sedan. Detta gäller åtminstone för sprit. Som nämndes ovan har tullens beslag av stora spritkvantiteter minskat betydligt under år 2003 och första kvartalet år 2004. 
 Under utredningens gång har vi ofta fått höra att det är vanligt förekommande med smugglad alkohol, eller svartsprit/svartöl, på restauranger. Att det förekommer är kanske en självklarhet, men frågan är i vilken utsträckning. Konkreta bevis för omfattande verksamhet saknas. Besökare på restaurang vet knappast om den alkohol de serveras är legal eller illegal. Det är således ingen fram- komlig väg att i intervjuundersökningar fråga folk om de konsume- rat illegal alkohol på restaurang. 
 Det finns emellertid andra sätt att närma sig frågan. Ett sätt är att, med hjälp av de uppgifter om omsättningen av alkoholdrycker och matförsäljning m.m. som restaurangerna rapporterar till kom- munerna i de s.k. restaurangrapporterna och som Statens folkhälso- institut har tillgång till, i detalj studera utvecklingen av den legala försäljningen på restauranger i olika regioner i Sverige. 
 98 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 På senare tid har frågan om illegal alkohol på restaurang i stor utsträckning gällt starköl. Det kan observeras att starkölsförsälj- ningen på Systembolaget ökat kraftigt under de senaste åren. An- talet restauranger har också ökat, likaså försäljningen av sprit och vin på restauranger. Starkölsförsäljningen på restauranger har dock legat på ungefär samma nivå sedan 1995. Den fråga som då väcks är om inte detta skulle kunna vara ett tecken på att förekomsten av insmugglad, illegal starköl har ökat på restauranger, dvs. att en att viss del av den illegalt införda starkölen säljs via restauranger och att detta sker i stor och ökande omfattning. Det kan givetvis också vara så att starkölskonsumtionen nått en viss mättnad i mitten av  
 1990-talet 
  för att därför därefter ligga kvar på denna, jämfört med tidigare årtionden, höga nivå. 
 Om den illegala, främst insmugglade, alkoholen ökat i omfatt- ning på restauranger under senare år i takt med de allt generösare införselreglerna så bör utbredningen rimligtvis vara mest omfat- tande i gränsregionen till Danmark och Tyskland. Om så är fallet bör därför utvecklingen av den legala omsättningen av olika alko- holdrycker på restaurang se annorlunda ut i södra Sverige, främst i Skåne, jämfört med övriga delar av landet, främst Norrland. Skåne bör, i så fall, uppvisa en minskning, eller en, relativt sett, mindre ökning, av den rapporterade omsättningen av alkoholdrycker än övriga regioner. Användningen av denna metod, att indirekt stu- dera utvecklingen av förekomsten av den illegala alkoholen på re- staurang genom den legala utvecklingen av den rapporterade om- sättningen av alkoholdrycker på restauranger, ger dock inte något svar på frågan om hur mycket illegal alkohol som säljs på restau- rang. 
 Hur försäljningsutvecklingen i de olika länen ser ut för de skilda alkoholdryckerna har, för utredningens räkning, sammanställts av Glover på Statens folkhälsoinstitut. Utvecklingen av omsätt- ningen av starköl, vin och sprit på restaurang visade sig inte se an- norlunda ut i Skåne än i övriga län. Detta gäller även om man rela- terar omsättningen av de olika alkoholdryckerna till omsättningen av mat. I figur 5.1 redovisas detta för starkölsomsättningens andel i relation till den för matomsättningen på restauranger för vissa län. Om den insmugglade starkölen blivit allt vanligare på restauranger i Skåne borde starkölsomsättningens andel, jämfört med vad som betalats för mat på restauranger, ha sjunkit under senare år i Skåne. Som framgår av figuren avviker inte utvecklingen i Skåne vid jämfö- relse med andra regioner i Sverige. I hela riket stod starkölsomsätt- 
 99 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 ningen för 31 procent av vad som omsattes för mat både år 1991 och år 1997. År 2001 och år 2002 var andelen 27 procent och år 2003 ca 26 procent. I Skåne var motsvarande andelar 28 procent år 1991, 27 procent år 1997 och 25 procent under de tre senaste åren. 
  
 Figur 5.1  
 Omsättningen av starköl i procent av omsättningen av mat på restaurang för vissa län och år 
  
 Procent 
  
 45 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 1991 
  
 1997 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Stockholm 
  
 Jönköping 
  
 Skåne 
  
 Västra Götaland 
  
 Gävleborg 
  
 Riket 
  
 Det bör återigen poängteras att dessa regionala restaurangdata inte kan användas för att studera omfattningen av insmugglad alkohol på restauranger. Uppgifterna från restaurangrapporterna skall vi- dare tolkas med viss försiktighet, bl.a. p.g.a. ett visst bortfall av re- stauranger. Uppgifterna är sannolikt också för grova för att mindre skillnader i utvecklingen mellan olika regioner ska kunna upp- täckas. De tillgängliga uppgifterna tyder dock på att den eventuella ökning som skett av förekomsten av illegal alkohol på restauranger inte varit nämnvärt större i de sydligaste delarna av landet än i övriga regioner i Sverige. 
 Ett annat sätt att kontrollera förekomsten av illegal alkohol på restauranger är genom den tillsyn som sker enligt alkohollagen. I Skåne har ett samverkansprojekt mellan olika myndigheter som har tillsynsansvar precis påbörjats där kommunernas tillståndsenheter deltar tillsammans med polisen, tullen, länsstyrelsen och Skattever- kets Malmöregions punktskattegrupp. Statens folkhälsoinstitut 
 100 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 deltar också i arbetet och avser att utarbeta en tillsynsmetodik. Hittills har man genomfört tillsynsbesök i Malmös och Landskrona kommun. 
 Urvalet av restauranger är inte slumpmässigt, utan man har valt ställen där man av olika skäl misstänkt att det säljs illegal alkohol. Någon restaurang hade andra typer av anmärkningar tidigare och man har också tittat närmare på den omsättning som rapporterats till kommunen i den s.k. restaurangrapporten. Om restauranger uppvisar stora skillnader i omsättning avseende alkoholdrycker från ett år till ett annat, utan liknande förändring i exempelvis omsätt- ningen avseende mat, kan det tyda på ökad/minskad försäljning av illegal alkohol. 
 De utredningar som sker efter varje tillsynsbesök är tidskrävande då det kan bli fråga om att begära in och gå igenom bokföring och, i vissa fall, göra laboratorieanalyser av olika spritsorter. Någon sta- tistik har därför ännu inte presenterats, men enligt de muntliga rapporter som lämnats till utredningen har de tillsynsbesök som genomförts stärkt uppfattningen att förekomsten av smuggelsprit på restauranger är större än vad man hittills antagit. Det kommer förhoppningsvis att vara möjligt att redovisa en tydligare bild av utbredningen av illegal alkohol på restauranger i slutbetänkandet. 
  
 5.5 
  
 Vilka är köparna och brukarna av den alkohol som förs in i Sverige och säljs vidare 
  
 Frågor om köp av insmugglad sprit, öl respektive vin har ställts i Monitormätningarna sedan juni 2000. Analyser av dessa data visar att det främst är män som uppger att de köpt respektive druckit smugglad alkohol. Detta framkommer av tabell 5.7 som redovisar an- delen köpare och brukare av smuggelöl, smuggelsprit och smuggel- vin  
 2001–2003, 
  för män respektive kvinnor. Det bör påpekas att tabellen inte redovisar kvantiteter utan enbart andel respondenter som uppgett att de druckit och/eller köpt smugglad alkohol, oberoende av mängden. 
 Eftersom det givetvis förekommer att personer som inte köper smugglad alkohol blir bjudna på sådan alkohol ligger andelarna som druckit insmugglad alkohol genomgående klart högre än de andelar som köpt sådan alkohol. Exempelvis svarade 3,9 procent av samt- liga intervjuade år 2003 att de druckit smuggelöl, men endast 2,2 pro- cent att de köpt sådan. 
 101 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 Av tabellen framgår att andelen som druckit smuggelöl ökade under perioden 2001 till 2003, från 5,0 procent bland männen år 2001 (kvinnorna: 0,8 procent) till 6,6 procent år 2003 (kvinnorna: 1,3 procent). Även andelen köpare av smuggelöl bland männen ökade under dessa tre år, från 2,6 procent år 2001 till 4,0 procent år 2003. För kvinnorna var ökningen ringa, från 0,4 till 0,5 procent. När det gäller smuggelsprit sjönk andelen brukare år 2003 jämfört med år 2002 för att därmed vara på ungefär samma nivå som år 2001. Andelen köpare sjönk också bland männen, men var i stort sett oförändrad bland kvinnorna. 
  
 Tabell 5.7  
 Andel (%) som har uppger att de köpt respektive druckit smuggelöl, smuggelsprit respektive och smuggelvin under de senaste 30 dagarna under perioden åren  
 2001–2003 
  uppdelat på män och kvinnor i åldrarna  
 16–80 
  år 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Totalt 
  
 Andel (%) som 
  
 Öl 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Öl, 
  
 Öl 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Öl, 
  
 Öl 
  
 Sprit 
  
 Vin 
  
 Öl, 
  
 uppger bruk resp. 
  
 sprit 
  
 sprit 
  
 sprit 
  
 köp av 
  
 eller 
  
 eller 
  
 eller 
  
 smuggelöl, 
  
 vin 
  
 vin 
  
 vin 
  
 smuggelsprit och 
  
 smuggelvin 
  
 Druckit: 
  
 2001 (n=17500) 
  
 5,0 
  
 3,9 
  
 0,9 
  
 7,6 
  
 0,8 
  
 0,8 
  
 0,6 
  
 1,9 
  
 2,9 
  
 2,3 
  
 0,8 
  
 4,7 
  
 2002 (n=18050) 
  
 6,2 
  
 4,2 
  
 1,5 
  
 8,6 
  
 1,2 
  
 1,1 
  
 0,8 
  
 2,4 
  
 3,7 
  
 2,7 
  
 1,1 
  
 5,5 
  
 2003 (n=18051) 
  
 6,6 
  
 3,8 
  
 1,5 
  
 8,7 
  
 1,3 
  
 0,8 
  
 0,8 
  
 2,3 
  
 3,9 
  
 2,3 
  
 1,1 
  
 5,5 
  
 Köpt: 
  
 2001 (n=17500) 
  
 2,6 
  
 1,7 
  
 0,4 
  
 3,8 
  
 0,4 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0,6 
  
 1,5 
  
 1,0 
  
 0,3 
  
 2,2 
  
 2002 (n=18050) 
  
 3,3 
  
 2,0 
  
 0,7 
  
 4,8 
  
 0,4 
  
 0,2 
  
 0,4 
  
 0,8 
  
 1,9 
  
 1,1 
  
 0,5 
  
 2,8 
  
 2003 (n=18051) 
  
 4,0 
  
 1,8 
  
 0,8 
  
 5,0 
  
 0,5 
  
 0,3 
  
 0,4 
  
 1,1 
  
 2,2 
  
 1,1 
  
 0,6 
  
 3,0 
  
 Vidare framkom i analyser av data att det i huvudsak rör sig om unga män som druckit och/eller köpt smugglad alkohol. Genom- snittsåldern bland de män och kvinnor som köpt, respektive, druckit de olika insmugglade alkoholdryckerna framgår av tabell 5.8. Den skiljer sig lite mellan de olika alkoholdryckerna men var runt 30 år, och, för både könen, som högst för smuggelvin. Lägsta genomsnittsåldern bland kvinnorna uppvisade köparna av smuggel- 
 102 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 sprit (25 år) och för männen köpare av smuggelöl (31 år). De kvinnliga köparna och brukarna av smugglad alkohol var för samtliga tre alkoholdrycker några år yngre än de manliga. Av tabellen framgår också att en inte obetydlig andel av köparna och brukarna var under 20 år. Exempelvis var ca 20 procent av de män som köpt och ca 15 procent av dem som druckit smuggelöl under 20 år. Ungefär samma andelar framkom bland köparna och bru- karna av smuggelsprit. Bland de, jämfört med männen, klart färre kvinnliga köparna och brukare var andelen under 20 år ännu större: 26 procent av samtliga som druckit smuggelöl och 36 procent av samtliga som druckit smuggelsprit hade inte fyllt 20 år. 
  
 Tabell 5.8  
 Ålder (m) och andel ej fyllda 20 år bland köpare och brukare av smugglad alkohol år 2003 
 Män: 
  
 Män som uppger att de köpt respektive 
  
 Smuggelöl 
  
 Smuggelsprit 
  
 Castillo 
  
 druckit smugglade alkoholdrycker (sprit, 
  
 vin eller öl) under de senaste 30 dagarna 
  
 Genomsnittsålder bland köpare 
  
 31 
  
 33 
  
 37 
  
 % av köpare ej fyllda 20 år 
  
 22 % 
  
 19 % 
  
 6 % 
  
 Antal köpare 
  
 336 
  
 153 
  
 67 
  
 Genomsnittsålder bland de som druckit 
  
 33 
  
 35 
  
 37 
  
 % av brukare ej fyllda 20 år 
  
 15 % 
  
 16 % 
  
 16 % 
  
 Antal brukare 
  
 580 
  
 326 
  
 123 
  
 Alla intervjuade  
 16–80-åriga 
  män: m=44 år 
  
 Kvinnor: 
  
 Kvinnor som uppger att de köpt respektive 
  
 Smuggelöl 
  
 Smuggelsprit 
  
 Castillo 
  
 druckit smugglade alkoholdrycker (sprit, 
  
 vin eller öl) under de senaste 30 dagarna 
  
 Genomsnittsålder bland köpare 
  
 28 
  
 25 
  
 30 
  
 % av köpare ej fyllda 20 år 
  
 33 % 
  
 57 % 
  
 26 % 
  
 Antal köpare 
  
 47 
  
 32 
  
 35 
  
 Genomsnittsålder bland brukare 
  
 30 
  
 30 
  
 33 
  
 % av brukare ej fyllda 20 år 
  
 26 % 
  
 36 % 
  
 22 % 
  
 Antal brukare 
  
 117 
  
 74 
  
 77 
  
 Alla intervjuade  
 16–80-åriga 
  kvinnor: m=45 år 
 103 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 5.9 visar alkoholkonsumtion och antal intensivkonsum- tionstillfällen (dryckestillfällen med konsumtion av stora mängder alkohol motsvarande minst en flaska vin eller motsvarande i sprit och/eller öl) bland män och kvinnor i olika åldersgrupper, dels för köpare och brukare av insmugglad alkohol, dels för övriga som inte sagt sig vare sig ha köpt eller druckit smugglad alkohol. Bland männen är både den uppgivna alkoholkonsumtionen och antalet intensivkonsumtionstillfällen (genomsnitt per 30 dagar) överlag ca dubbelt så hög för köparna och brukare av smugglad alkohol jäm- fört med övriga. Den allra högsta alkoholkonsumtionen och fre- kvensen av intensivkonsumtionstillfällen uppvisar den yngsta ål- dersgruppen  
 (16–29-åringar) 
  manliga köpare och brukare av in- smugglad alkohol. Konsumtionen är mer än dubbelt så hög i denna grupp jämfört med alla män  
 (16–80-åringar) 
  (inkl. både kö- pare/brukare och icke köpare/brukare). 
 Skillnaderna i alkohol- och intensivkonsumtionen mellan köpare/ brukare och icke köpare/brukare är ännu större för kvinnorna. För alla kvinnor  
 (16–80 
  år) är konsumtionen ca 2,6 gånger högre och antalet intensivkonsumtionstillfällen mer än 4 gånger så stort bland brukarna och, framförallt, bland köparna av smugglad alkohol. Den allra högsta konsumtionen och flest intensivkonsumtionstillfällen uppvisar de yngsta kvinnorna  
 (16–29-åringarna) 
  som köpt smugglad alkohol. Konsumtionen är i denna åldersgrupp ca 3 gånger högre jämfört med alla intervjuade kvinnor i åldersgruppen  
 16–80 
  år. I detta avseende är de kvinnliga köparna/brukare av smugglad alkohol således mer avvikande från övriga av samma kön än mot- svarande grupp bland männen. Det bör dock påpekas att andelen köpare och brukare av smugglad alkohol är klart lägre bland kvinnor än bland män. 
 104 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 Tabell 5.9  
 Alkoholkonsumtion och antal intensivkonsumtionstill- fällen under en  
 30-dagarsperiod 
  (senaste 30 dagarna) för år 2002 och år 2003 bland köpare, brukare och bland de som varken köpt eller druckit insmugglad alkohol. Män och kvinnor i olika ålders- grupper 
  
 Alkoholkonsumtion och 
  
 Köpt smugglad 
  
 Druckit 
  
 Ej köpt och ej 
  
 intensivkonsumtionstillfällen under en 
  
 alkohol 
  
 smugglad 
  
 druckit smugglad 
  
 30-dagarsperiod 
 2002–2003 
  
 alkohol 
  
 alkohol 
  
 Män: 
  
 16–29 
  år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 1,36 
  
 1,26 
  
 0,57 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 4,18 
  
 4,11 
  
 2,11 
  
 30–49 
  år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 1,01 
  
 0,92 
  
 0,53 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 2,96 
  
 2,82 
  
 1,57 
  
 50–80 
  år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 0,85 
  
 0,84 
  
 0,42 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 3,03 
  
 2,52 
  
 0,75 
  
 Alla män  
 (16–80 
  år) 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 1,15 
  
 1,06 
  
 0,49 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 3,53 
  
 3,32 
  
 1,34 
  
 Kvinnor: 
  
 16–29-år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 0,68 
  
 0,55 
  
 0,24 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 3,15 
  
 2,76 
  
 1,14 
  
 30–49 
  år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 0,44 
  
 0,45 
  
 0,23 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 1,43 
  
 1,37 
  
 0,56 
  
 50–80 
  år 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 0,36 
  
 0,38 
  
 0,19 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 1,19 
  
 0,62 
  
 0,21 
  
 Alla kvinnor  
 (16–80 
  år) 
  
 Alkoholkonsumtion (m) 
  
 0,57 
  
 0,50 
  
 0,22 
  
 Antal intensivkonsumtionstillfällen (m) 
  
 2,39 
  
 2,00 
  
 0,54 
  
 105 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 Det går inte att, med hjälp av dessa data, uppskatta hur mycket mindre mängder alkohol dessa köpare skulle konsumera totalt sett givet att smugglad alkohol inte fanns att tillgå. Ca  
 75–80 
  procent av smuggelköparna bland männen var över 20 år och har alltså tillgång till alkohol också på Systembolaget. Avgörande för val av in- smugglad alkohol är istället, med all sannolikhet, det lägre priset. Detta leder vidare sannolikt till större inköp jämfört med om inkö- pen istället skulle ha genomförts på Systembolaget. Det rör sig om såpass stora skillnader i alkoholkonsumtion mellan de som köpt/druckit och de som ej köpt/druckit att det är högst sannolikt att tillgången till insmugglad alkohol är en viktig bidragande orsak till denna skillnad. 
 I mätningar från och med januari 2004 ställs till dem som uppger köp av insmugglad alkohol även följdfrågan om de själva sålt vidare något av det inköpta i syfte att tjäna pengar. I mätningarna för  
 januari–april 
  2004 uppgav totalt 163 personer att de köpt smuggel- öl. Sju personer uppgav att de sålt vidare något av detta för att tjäna pengar. Tre personer uppgav att de sålt vidare 48 liter, en person uppgav 28 liter, en annan 12 liter och de två resterande 1 liter vardera. Under samma period svarade 82 personer att de köpt smuggelsprit och två av dem uppgav att de sålt vidare 1 liter. 
 Detta avsnitt avslutas med att redovisa regionala skillnader i an- delen köpare, brukare och totala mängden (liter ren alkohol) av insmugglade alkoholdrycker. Inte oväntat är andelarna, för båda könen, högst i länen i Götaland och som lägst i norrlandslänen (se tabell 5.10). Noterbart är de höga andelarna, inte bara i de allra syd- ligaste länen i Götaland (Skåne och Blekinge/Halland/Kronoberg), utan även i övriga regioner i Götaland: Västra Götalands län och regionen  
 övriga län i Götaland  
 bestående av Östergötlands, Jön- köpings, Kalmar och Gotlands län. När det gäller samtliga intervjuade män var år 2003 andelen köpare av smugglad alkohol som allra högst i regionen övriga län i Götaland, följd av Skåne och Västra Götaland. 
 Inte heller för samtliga intervjuade kvinnor var andelen högst i Skåne. Allra högst var den i regionen bestående av Blekinge, Hallands och Kronobergs län med 2,9 procent köpare av smugglad alkohol. Även övriga regioner i Götaland redovisade högre andelar än Skåne län. 
 Bland  
 16–29-åriga 
  män var dock andelen som högst i Skåne, följt av övriga län i Götaland och Västra Götalands län. Så var dock inte fallet i samma åldersgrupp för kvinnorna, där regionen Blekinge, 
 106 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 Halland och Kronoberg återigen uppvisade den högsta andelen nämnda år, följd av Västra Götaland och därefter Skåne. 
 I tabellen redovisas också andelen köpare bland dem som inte fyllt 20 år. Eftersom antalet intervjuade blir få i vissa regioner redo- visas endast andelarna för hela Götaland. Övriga regioner är desam- ma som ovan. Av tabellen framgår att andelen köpare år 2003 bland  
 16–19-åringarna 
  i Götaland uppgick till nästan 28 procent bland pojkarna och drygt 9 procent bland flickorna. Det bör påpekas att dessa andelar avser köp under de senaste 30 dagarna. Andelen köpare under en  
 12-månadersperiod 
  under år 2003 vet vi inte. Ward rat på tidigare jämförelser av uppgifter rörande olika observa- tionsperioder är det emellertid högst sannolikt att andelarna som köpt under de senaste  
 12-månaderna 
  är minst de dubbla. Detta skulle innebära att mer än varannan pojke och ca 20 procent av flickorna i Götaland i åldrarna  
 16–19 
  år köpt smugglad alkohol under en  
 12-månadersperiod. 
  
 107 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 5.10  
 Andel (%) som uppger köp av smuggelöl och/eller smuggelsprit och/eller smuggelvin under de senaste 30 dagarna i sju regioner åren  
 2001–2003 
  
 Män: 
  
 Skåne 
  
 Blekinge/ 
  
 Västra 
  
 Övriga län 
  
 Stock- 
  
 Övriga 
  
 Norr- 
  
 Totalt 
  
 län 
  
 Hallands/ 
  
 Götalands 
  
 i Götaland 
  
 holms 
  
 län i 
  
 lands- 
  
 Kronobergs 
  
 län 
  
 län 
  
 Svealand 
  
 länen 
  
 län 
  
 Alla män 
  
 (18–80 
  år): 
  
 År 
  
 2001 
  
 (n=8445) 
  
 5,6 
  
 4,9 
  
 5,7 
  
 7,2 
  
 1,2 
  
 2,6 
  
 1,5 
  
 3,8 
  
 2002 
  
 (n=8617) 
  
 7,5 
  
 6,4 
  
 7,4 
  
 6,6 
  
 2,2 
  
 4,0 
  
 1,2 
  
 4,8 
  
 2003 
  
 (n=8481) 
  
 7,5 
  
 5,8 
  
 6,8 
  
 8,1 
  
 2,7 
  
 3,9 
  
 1,7 
  
 5,0 
  
 16–29-åriga 
  män: 
  
 År 
  
 2001 
  
 (n=1901) 
  
 13,8 
  
 7,9 
  
 7,2 
  
 12,7 
  
 2,2 
  
 4,8 
  
 3,0 
  
 6,8 
  
 2002 
  
 (n=2113) 
  
 16,3 
  
 10,1 
  
 15,2 
  
 9,9 
  
 2,7 
  
 5,8 
  
 1,8 
  
 8,4 
  
 2003 
  
 (n=1922) 
  
 18,4 
  
 11,5 
  
 14,0 
  
 14,3 
  
 5,8 
  
 6,8 
  
 3,5 
  
 10,2 
  
 16–19-åriga 
  män: 
  
 År 
  
 Götaland: 
  
 2001 
  
 (n=487) 
  
 17,7 
  
 1,2 
  
 6,9 
  
 1,5 
  
 7,3 
  
 2002 
  
 (n=546) 
  
 23,9 
  
 3,8 
  
 4,6 
  
 4,2 
  
 10,1 
  
 2003 
  
 (n=439) 
  
 27,8 
  
 5,1 
  
 5,5 
  
 1,2 
  
 11,8 
  
 Kvinnor: 
  
 Skåne 
  
 Blekinge/ 
  
 Västra 
  
 Övriga län 
  
 Stock- 
  
 Övriga 
  
 Norr- 
  
 Totalt 
  
 län 
  
 Hallands/ 
  
 Götalands 
  
 i Götaland 
  
 holms 
  
 län i 
  
 lands- 
  
 Kronobergs 
  
 län 
  
 län 
  
 Svealand 
  
 länen 
  
 län 
  
 Alla kvinnor 
  
 (18–80 
  år): 
  
 År 
  
 2001 
  
 (n=9055) 
  
 1,4 
  
 1,2 
  
 1,1 
  
 0,6 
  
 0,2 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0,6 
  
 2002 
  
 (n=9433) 
  
 2,0 
  
 1,5 
  
 1,0 
  
 0,6 
  
 0,3 
  
 0,6 
  
 0,3 
  
 0,8 
  
 2003 
  
 (n=9570) 
  
 1,1 
  
 2,9 
  
 1,8 
  
 1,4 
  
 0,3 
  
 1,0 
  
 0,3 
  
 1,1 
  
 16–29-åriga 
  kvinnor: 
  
 År 
  
 2001 
  
 (n=1837) 
  
 3,5 
  
 3,2 
  
 1,2 
  
 1,5 
  
 0,7 
  
 0,4 
  
 0,0 
  
 1,2 
  
 2002 
  
 (n=1993) 
  
 5,3 
  
 3,0 
  
 1,3 
  
 1,1 
  
 0,9 
  
 0,7 
  
 0,9 
  
 1,7 
  
 2003 
  
 (n=2070) 
  
 3,7 
  
 10,3 
  
 5,2 
  
 2,8 
  
 1,0 
  
 2,4 
  
 0,3 
  
 3,1 
  
 16–19-åriga 
  kvinnor: 
  
 År 
  
 Götaland: 
  
 2001 
  
 (n=490 
  
 4,4 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 1,2 
  
 2002 
  
 (n=394) 
  
 1,3 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 2,9 
  
 2,5 
  
 2003 
  
 (n=506) 
  
 9,4 
  
 2,2 
  
 3,8 
  
 0,0 
  
 5,4 
  
 108 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 Hur omfattande smugglingen visats vara, mätt i antal liter ren alko- hol (per invånare 15 år och äldre) i de sju regionerna framgår av tabell 5.11. I tabellen redovisas endast den totala summan av smugg- lingen av de tre typerna av alkoholdrycker för åren 2002 och 2003. 
 Skåne uppvisade båda åren den mest omfattande smugglingen. År 2003 beräknades denna (konsumtionen) uppgå till ca 1,3 liter ren (100 procent) alkohol per invånare 15 år och äldre, vilket visade sig vara en ökning med 30 procent jämfört med 2002 (1,0 liter). Regionen  
 övriga län i Götaland  
 uppvisade den näst högsta volymen av smuggling år 2003 med ca 1,1 liter ren alkohol, att jämföras med 0,7 liter år 2002. Även Västra Götaland uppvisade en ökad smugg- ling år 2003 (1,0 liter år 2003). Regionen bestående av de sydliga länen Blekinge, Halland och Kronoberg uppvisade däremot ingen ökning, utan snarast en minskning. 
 Som framgår av tabellen är skillnaden i smuggling mellan hela Götaland (år 2003: 1,1 liter ren alkohol) och övriga regioner bety- dande: jämfört med exempelvis Stockholms län ca 5 gånger högre och jämfört med Norrlandslänen nära 7 gånger högre. 
 De högre nivåerna i Götalandsregionerna framkommer också av deras bidragande andel till den totala volymen smugglad alkohol i Sverige. Skåne, med en befolkning motsvarande knappt 13 procent av hela svenska befolkningen, svarade år 2003 för ca 26 procent av den totala alkoholsmugglingen till Sverige. Hela Götaland svarade samma år för 80 procent. Svealand (summan av Stockholms län och övriga län i Svealand) svarade för ca 17 procent och norrlandslänen för de resterande 3 procenten. 
 Insmugglingen av alkoholdrycker är således starkt koncentrerad till södra Sverige. Detta gäller inte enbart Skåne, med den förvisso mest omfattande smugglingen, utan samtliga regioner i Götaland. 
 109 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 5.11  
 Beräknad total smuggling av alkoholdrycker (sprit, vin, öl) i sju regioner och i hela riket år 2002 och år 2003. Som andel av den totala smugglingen i Sverige och i liter ren alkohol per invånare 15 år och äldre per region. 
  
 7 regioner 
  
 Andel av befolkningen 
  
 Andel av totala 
  
 I liter ren alkohol per 
  
 15 år och äldre 
  
 smugglingen 
  
 inv. 15 år och äldre 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Skåne län 
  
 12,8 
  
 12,9 
  
 22,9 
  
 25,8 
  
 0,99 
  
 1,33 
  
 Övriga län i Götaland 
  
 11,6 
  
 11,5 
  
 14,5 
  
 19,3 
  
 0,70 
  
 1,10 
  
 Västra Götaland 
  
 16,8 
  
 16,8 
  
 27,3 
  
 26,0 
  
 0,90 
  
 1,02 
  
 Blekinge/Kronoberg/Halland 
  
 6,8 
  
 6,8 
  
 12,3 
  
 9,0 
  
 1,01 
  
 0,88 
  
 Övriga län i Svealand 
  
 18,4 
  
 18,4 
  
 12,8 
  
 9,9 
  
 0,39 
  
 0,36 
  
 Stockholms län 
  
 20,6 
  
 20,6 
  
 6,0 
  
 6,8 
  
 0,16 
  
 0,22 
  
 Norrlandslänen 
  
 13,1 
  
 13,1 
  
 4,3 
  
 3,2 
  
 0,18 
  
 0,16 
  
 Riket 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 100 % 
  
 0,56 
  
 0,66 
  
 5.6 
  
 Distansförsäljning av alkoholdrycker 
  
 En tämligen ny företeelse är beställning av alkoholdrycker via In- ternet. I dag finns flera olika websidor där man kan beställa alkohol- drycker som sedan levereras hem till bostaden. Den stora skillnaden mellan distansförsäljning och privatinförsel är således att man i det förstnämnda fallet inte själv behöver åka utomlands och transportera in alkoholdryckerna till landet. Detta görs istället av någon speditionsfirma. Ingen vet dock i dag hur vanlig denna företeelse är. 
 Utredningen lät därför inkludera ett antal frågor i SoRADs Mo- nitormätningar under månaderna mars  
 2004–maj 
  2004, med samman- taget 4 500 intervjuer av den vuxna befolkningen i åldrarna  
 16–80 
  år. Frågorna som ställdes var om man själv hade beställt alkohol via Internet och, i så fall, hur ofta och hur mycket av sprit, vin re- spektive öl under de senaste 12 månaderna, samt om man hade någon vän/bekant som beställt via Internet. Slutligen ställdes en fråga om man druckit sådan sprit/vin/öl under de senaste 12 måna- derna. 
 Antalet personer som uppgav att de beställt alkoholdrycker på detta sätt visade sig vara få, totalt 10 personer under 3 månader av 4500 intervjuade. De sammantagna kvantiteterna, fördelade på hela befolkningen, blev därmed små och försumbara. Dessa uppgifter 
 110 
  
 SOU 2004:86 
  
 Om alkohol införd till Sverige 
  
 stämmer överens med Skatteverkets erfarenheter, vars utredningar visar på låg förekomst av distansförsäljning. 
  
 5.7 
  
 Systembolagets direktimport av alkoholdrycker 
  
 Omfattningen av Systembolagets direktimport är ytterst marginell jämfört med bolagets totala försäljning. År 2003 uppgick den till 648 liter sprit, 4294 liter vin, varav 63 liter var vin svagare än 7 volymprocent alkohol, samt 71 liter starköl. 
 111 
  
 6 
  
 Regionala skillnader i konsum- tion och konsumtionsutveckling 
  
 Alkoholvanorna är inte jämnt fördelade mellan olika regioner i Sverige. Exempelvis uppvisar storstäderna en högre alkohol- konsumtion och fler alkoholrelaterade problem än övriga Sverige. Skillnaderna är dock mindre i dag än de var för  
 30–40 
  år sedan. Alkoholvanorna har alltså till viss del jämnats ut mellan olika regioner, t.ex. mellan länen. Detta gällde åtminstone fram till mitten av  
 1990-talet 
  (se Carr, 1999). 
 Inom ramen för utredningen har vi för åren  
 2001–2003 
  låtit beräkna konsumtionen, totalt och för respektive anskaffningssätt, i sju regioner, enligt de beräkningsgrunder som används för hela riket. Resultatet av dessa analyser redovisas i tabell 6.1. 
  
 Tabell 6.1  
 Skattning av den totala alkoholkonsumtionen i sju regioner uppdelat på anskaffningssätt åren 2001, 2002 och 2003 
  
 År och anskaff- 
  
 Skåne 
  
 Blekinge/ 
  
 Västra 
  
 Övriga 
  
 Stockholms 
  
 Övriga 
  
 Norrlands- 
  
 Hela 
  
 ningssätt 
  
 län 
  
 Krono- 
  
 Göta- 
  
 län i 
  
 län 
  
 län i 
  
 länen 
  
 riket 
  
 bergs/ 
  
 lands 
  
 Götaland 
  
 Svealand 
  
 Hallands 
  
 län 
  
 län 
  
 År 2003: 
  
 Systembolaget 
  
 3,25 
  
 3,87 
  
 4,97 
  
 4,39 
  
 6,32 
  
 5,46 
  
 5,63 
  
 5,08 
  
 Restauranger 
  
 0,91 
  
 0,63 
  
 1,12 
  
 0,80 
  
 2,04 
  
 0,76 
  
 0,73 
  
 1,10 
  
 Livsmedelsbutiker 
  
 0,65 
  
 0,67 
  
 0,66 
  
 0,93 
  
 0,92 
  
 0,93 
  
 0,71 
  
 0,80 
  
 Resandeinförsel 
  
 4,93 
  
 3,43 
  
 2,59 
  
 1,94 
  
 2,08 
  
 1,10 
  
 0,87 
  
 2,27 
  
 Smuggling 
  
 1,33 
  
 0,88 
  
 1,02 
  
 1,10 
  
 0,22 
  
 0,36 
  
 0,16 
  
 0,66 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,35 
  
 0,29 
  
 0,44 
  
 0,65 
  
 0,29 
  
 0,47 
  
 0,31 
  
 0,40 
  
 Totalt 
  
 11,42 
  
 9,77 
  
 10,80 
  
 9,81 
  
 11,87 
  
 9,08 
  
 8,41 
  
 10,31 
  
 Index: 
  
 111 
  
 95 
  
 105 
  
 95 
  
 115 
  
 88 
  
 82 
  
 100 
  
 hela landet=100 
  
 113 
  
 Regionala skillnader i konsumtion och konsumtionsutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 År och anskaff- 
  
 Skåne 
  
 Blekinge/ 
  
 Västra 
  
 Övriga 
  
 Stockholms 
  
 Övriga 
  
 Norrlands- 
  
 Hela 
  
 ningssätt 
  
 län 
  
 Krono- 
  
 Göta- 
  
 län i 
  
 län 
  
 län i 
  
 länen 
  
 riket 
  
 bergs/ 
  
 lands 
  
 Götaland 
  
 Svealand 
  
 Hallands 
  
 län 
  
 län 
  
 År 2002: 
  
 Systembolaget 
  
 3,31 
  
 3,84 
  
 4,90 
  
 4,34 
  
 6,31 
  
 5,30 
  
 5,30 
  
 4,97 
  
 Restauranger 
  
 0,90 
  
 0,62 
  
 1,11 
  
 0,79 
  
 2,02 
  
 0,75 
  
 0,72 
  
 1,09 
  
 Livsmedelsbutiker 
  
 0,74 
  
 0,69 
  
 0,78 
  
 0,83 
  
 1,07 
  
 0,79 
  
 0,75 
  
 0,83 
  
 Resandeinförsel 
  
 4,80 
  
 2,54 
  
 2,20 
  
 1,87 
  
 1,38 
  
 0,92 
  
 0,40 
  
 1,88 
  
 Smuggling 
  
 0,99 
  
 1,01 
  
 0,90 
  
 0,70 
  
 0,16 
  
 0,39 
  
 0,18 
  
 0,56 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,41 
  
 0,39 
  
 0,66 
  
 0,61 
  
 0,30 
  
 0,63 
  
 0,76 
  
 0,54 
  
 Totalt 
  
 11,15 
  
 9,09 
  
 10,55 
  
 9,14 
  
 11,24 
  
 8,78 
  
 8,11 
  
 9,87 
  
 Index: 
  
 113 
  
 92 
  
 107 
  
 93 
  
 114 
  
 89 
  
 82 
  
 100 
  
 landet=100 
  
 År 2001: 
  
 Systembolaget 
  
 3,10 
  
 3,42 
  
 4,34 
  
 4,03 
  
 6,04 
  
 4,76 
  
 4,85 
  
 4,58 
  
 Restauranger 
  
 0,93 
  
 0,71 
  
 1,07 
  
 0,79 
  
 2,27 
  
 0,73 
  
 0,77 
  
 1,04 
  
 Livsmedelsbutiker 
 1 
  
 0,78 
  
 0,71 
  
 0,76 
  
 1,06 
  
 0,95 
  
 1,08 
  
 0,59 
  
 0,87 
  
 Resandeinförsel 
  
 4,07 
  
 2,61 
  
 2,20 
  
 1,34 
  
 1,45 
  
 1,03 
  
 0,46 
  
 1,77 
  
 Smuggling 
  
 0,66 
  
 0,46 
  
 0,79 
  
 0,83 
  
 0,14 
  
 0,18 
  
 0,10 
  
 0,40 
  
 Hemtillverkning 
  
 0,39 
  
 0,21 
  
 0,46 
  
 0,49 
  
 0,41 
  
 0,49 
  
 0,48 
  
 0,43 
  
 Totalt 
  
 9,93 
  
 8,12 
  
 9,62 
  
 8,54 
  
 11,26 
  
 8,27 
  
 7,25 
  
 9,09 
  
 Index: 
  
 109 
  
 89 
  
 106 
  
 94 
  
 124 
  
 91 
  
 80 
  
 100 
  
 hela landet=100 
  
 Det finns mycket att säga om de regionala skillnaderna i alko- holkonsumtion, inte minst om de stora skillnaderna i respektive anskaffningssätts bidrag till totalkonsumtionen (totala anskaff- ningen av alkoholdrycker) för de olika regionerna. Systembolaget svarade exempelvis enbart för knappt 30 procent av den totala alkoholkonsumtionen i Skåne år 2003, medan andelen var 67 pro- cent i norrlandslänen. Sistnämnda region uppvisade vidare den lägsta resandeinförseln och smugglingen, såväl i absoluta som relativa tal, medan Skåne län uppvisade den högsta. Enligt våra beräkningar uppgick smugglingen och resandeinförseln av alkohol- drycker i Skåne län till nära 55 procent av skåningarnas totala anskaffning av alkohol. 
 Ser vi till hela perioden år 2001 till och med år 2003 har konsum- tionen ökat i samtliga regioner och för samtliga tre år är kon- sumtionen som högst i Stockholms län, följt av Skåne län. Ökningen har under denna treårsperiod inte varit större i Skåne län 
 114 
 SOU 2004:86 Regionala skillnader i konsumtion och konsumtionsutveckling 
 än i övriga 6 regioner. År 2003 var skåningarnas konsumtion ca 11 procent högre än genomsnittet för hela riket. År 2002 var motsvarande skillnad 13 procent och år 2001 ca 9 procent. Möjligen var alltså konsumtionsökningen något större i Skåne län år 2002 men något lägre år 2003 jämfört med övriga regioner. 
 Den lägsta konsumtionen återfinns för samtliga tre år i regionen med längst avstånd till Danmark och Tyskland, alltså norrlands- länen. Den näst lägsta konsumtionen uppvisar länen i Svealand, Stockholms län exkluderat. Stockholms län uppvisar, för övrigt, den minsta ökningen från år 2001 till år 2003, regionen Blekinge, Kronobergs och Hallands län den högsta, både mätt i procent och i liter ren alkohol. 
 I syfte att försöka besvara frågan om de regionala skillnaderna faktiskt ökat under de senaste  
 10–15 
  åren användes tidigare undersökningar för att studera skillnaderna från slutet av  
 1980-talet 
  och framåt. I samtliga dessa undersökningar är det intervjuper- sonernas självrapporterade alkoholkonsumtion och inte omfatt- ningen av de olika anskaffningssätten av alkohol (Systembolagets försäljning, införseln av alkohol m.m.) som ligger till grund för de beräknade regionala konsumtionsuppgifterna. För att kunna jämföra dessa uppgifter med de i tabell 6.1 redovisade har vi också för år 2002 och år 2003 (Monitordata) beräknad den självrappor- terade konsumtionen. Eftersom de relativa skillnaderna är av störst intresse i dessa analyser redovisas samtliga uppgifter enbart i index- form. Samtliga tidigare undersökningar presenterade nedan redo- visades i  
 KALK-projektets 
  slutrapport år 2000, då med delvis andra regionala indelning av Sverige än de som används här. 
 I tabellerna 6.2 och 6.3 redovisas resultaten. Regioner som uppvisar värden högre än 100 har en högre konsumtion än genom- snittet för riket och de med lägre värde än 100 en lägre. Södra Götaland – i detta fall synonymt med Skåne, Hallands och Blekinge län – uppvisade i samtliga undersökningar före 1997 en lägre alko- holkonsumtion än riket som helhet. År 1997 var konsumtionen ungefär densamma som i hela landet (index=105) och  
 1997–1998 
  högre (index=117). Som kan utläsas av tabell 6.2 var de regionala skillnaderna större 1988/89 än 1996 och 1997. Detta överensstäm- mer med tidigare studiers konstaterande av en utjämningsprocess i alkoholvanor mellan olika svenska regioner (se t.ex. Kühlhorn, m.fl., 1998). 
 Resultaten från mätningarna 1998 och 2002 tyder på att skill- naderna därefter åter ökat något. Detta skulle i så fall vara resultatet 
 115 
  
 Regionala skillnader i konsumtion och konsumtionsutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 av att den relativa konsumtionsökningen var störst i södra Götaland och som minst i Norrland. Denna utveckling beror, med all sannolikhet, på den stora, och ökande, tillgången till billig alkohol i främst Danmark och Tyskland. 
 Intressant att notera är att de självrapporterade konsumtions- uppgifterna visade på något mindre regionala skillnader år 2003 än år 2002 (se också tabell 6.3). Om detta verkligen indikerar att de regionala skillnaderna återigen håller på att minska – i detta fall genom att regionerna med långt avstånd till kontinenten närmar sig övriga regioner – är dock för tidigt att uttala sig om. 
  
 Tabell 6.2  
 Förändringar av totalkonsumtionen och spritkonsumtionen i olika regioner 1988 2003 i olika regioner. Index hela landet = 100 
  
 Södra 
  
 Övriga 
  
 Svealand 
  
 Norrland 
  
 Hela landet 
  
 Götaland 
 1 
  
 Götaland 
  
 1988/89 (ULF) 
 2 
 : 
  
 95 
  
 97 
  
 116 
  
 62 
  
 100 
  
 1996 
  
 (ULF): 
  
 96 
  
 97 
  
 106 
  
 91 
  
 100 
  
 1996-97 
  (VoT)  
 3 
 : 
  
 98 
  
 118 
  
 93 
  
 86 
  
 100 
  
 1997 
  
 (ULF): 
  
 105 
  
 101 
  
 103 
  
 84 
  
 100 
  
 1997–98 
  (OAS/TEMO) 
 4 
 : 
  
 117 
  
 98 
  
 99 
  
 81 
  
 100 
  
 2002 
  
 (Monitordata, TEMO) 
  
 110 
  
 86 
  
 107 
  
 75 
  
 100 
  
 2003 
  
 (Monitordata, TEMO) 
  
 106 
  
 94 
  
 109 
  
 75 
  
 100 
  
 1 
  
 Inkluderar följande län: Skåne, Blekinge och Hallands län; 
  
 2 
  
 SCB:s undersökningar om levnadsnivåförhållanden 1996 och 1997 (n=11698); 
  
 3 
  
 BRÅ:s Vanor och Trygget ( 
  
 VoT 
 ) (n=2303), se Kühlhorn  Carr, 1999; 
  
 4 
  
 En undersökning genomförd på uppdrag av genomförd av TEMO under våren 1998 på uppdrag av OAS, Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning, Folkhälso- institutet samt Systembolaget (Carr, m.fl., 2000). 
  
 116 
  
 SOU 2004:86 
  
 Regionala skillnader i konsumtion och konsumtionsutveckling 
  
 Tabell 6.3  
 Självrapporterade alkoholkonsumtion i sju regioner enligt Monitordata (TEMO) år 2002 och år 2003. Index hela landet = 100 
  
 Skåne 
  
 Blekinge/ 
  
 Västra 
  
 Övriga 
  
 Stock- 
  
 Övriga 
  
 Norr- 
  
 Hela 
  
 län 
  
 Kronobergs/ 
  
 Götalands 
  
 län i 
  
 holms 
  
 län i 
  
 lands- 
  
 landet 
  
 Hallands län 
  
 län 
  
 Götaland 
  
 län 
  
 Svealand 
  
 länen 
  
 2002 
  
 116 
  
 93 
  
 103 
  
 87 
  
 123 
  
 90 
  
 75 
  
 100 
  
 2003 
  
 110 
  
 94 
  
 100 
  
 95 
  
 126 
  
 90 
  
 75 
  
 100 
  
 I den senaste  
 CAN-rapporten 
  om skolelevers drogvanor (Hvitfeldt, m.fl., 2004) redovisades, för första gången, regionala skillnader i alkoholvanor bland elever i årskurs nio. Uppgifterna bygger på svaren från de tre årliga undersökningarna genomförda 2001, 2002 och 2003 men sammanslagna till ett större urval. 
 Resultaten visade på stora regionala skillnader för såväl pojkar som flickor. Alkoholkonsumtionen visade sig för båda könen vara högst i Skåne län och lägst i norra (norrlandslänen) och mellersta Sverige (samtliga län i Svealand förutom Stockholms län). De två övriga regionerna i Götaland – Västra Götalands län och övriga län i Götaland – uppvisade den, efter Skåne, högsta konsumtionen. Pojkarna i Stockholms län uppvisade högre konsumtion än mellersta och norra Sverige men lägre än de övriga regionerna i Götaland. Något överraskande uppvisade flickorna i Stockholms län en ungefär lika låg konsumtion som flickorna i mellersta och norra Sverige. Konsumtionen i Skåne län var för både pojkarna och flickorna ca 33 procent högre jämfört med genomsnittet för alla regioner. Norra Sverige uppvisade en konsumtion som för pojkarna var 25 procent lägre och för flickorna 21 procent lägre än genom- snittet för samtliga regioner. 
 Ungefär samma regionala mönster, men med något mindre uttalade skillnader, framkom i andelen som uppgett intensivkon- sumtion (berusningskonsumtion) minst en gång i månaden: högst andel i södra Sverige och lägst andel i norra och mellersta Sverige. För flickorna visade sig Stockholms län uppvisa den allra lägsta andelen månatliga intensivkonsumenter. 
 Sammanfattningsvis visar dessa siffror om konsumtion och kon- sumtionsutveckling i olika regioner bland vuxna och bland elever i årskurs nio följande: 
 117 
  
 Regionala skillnader i konsumtion och konsumtionsutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 I början av  
  
 2000-talet 
  är konsumtionen bland elever i årskurs nio klart högst i Skåne län, följt av övriga regioner i Götaland och lägst i norra Sverige, följt av mellersta Sverige. 
  
 De regionala skillnaderna ser ut på ungefär samma sätt även bland den vuxna befolkningen, men med mindre uttalade skill- nader och med det viktiga undantaget att Stockholms län upp- visar den allra högsta konsumtionsnivån. 
  
 I slutet av  
  
 1980-talet 
  och mitten av  
 1990-talet 
  och var kon- sumtionen snarast något lägre i södra Sverige jämfört med övriga landet. 
  
 Efter  
  
 EU-inträdet 
  och fram till början av  
 2000-talet 
  har skill- naderna mellan olika regioner i Sverige snarare ökat än minskat. Detta är resultatet av att konsumtionen ökat snabbast i södra Sverige, framför allt i Skåne län, samtidigt som norrlandslänen uppvisat den minsta förändringen. 
  
 Det är möjligt, men ännu inte klart fastställt, att skillnaderna efter år 2002 återigen håller på att minska något. Detta skulle i så fall kunna innebära att de regioner som hitintills uppvisat de minsta konsumtionsökningarna kommer närmare de regioner som tidigare år uppvisat störst ökningar. 
  
 118 
 7 Alkoholskadeutveckling 
 De alkoholrelaterade problemen – såväl medicinska som sociala – har en betydande utbredning i befolkningen (se också kapitel 8). I allmänhet skiljer man mellan akuta problem (t.ex. skador, olyckor och rattfylleri) och kroniska (skrumplever och demens etc.). Risken för problem för den enskilde ökar med ökad konsumtion och påverkas också av dryckesmönstret. De som konsumerar stora mängder alkohol vid konsumtionstillfällena riskerar i särskilt stor utsträckning att drabbas av akuta problem – ett viktigt konsta- terande i Sverige där berusningsdrickande är vanligt. Den stora gruppen låg- och måttlighetskonsumenter svarar dock för de flesta akuta och lindriga sociala och medicinska problemen i befolk- ningen. Förklaringen är att även om den individuelle storkon- sumenten löper större risk än den individuelle måttlighetskonsu- menten är den senare gruppen mycket större. Detta förhållande kallas ibland preventionsparadoxen. Dock svarar storkonsumenter- na för majoriteten av många kroniska sjukdomar, t.ex. skrumplever. 
 De empiriska belägg som visar att konsumtionsökningar också innefattar storkonsumenter och en ökning av andelen stor- konsumenter är många. Svenska studier visar således att andelen storkonsumenter i Sverige ökat i takt med att den totala alko- holkonsumtionen ökat. Detta leder i sin tur till en ökning av olika alkoholskador, vilka inte enbart drabbar alkoholkonsumenterna själva utan också tredje person. Sett ur ett krasst ekonomiskt perspektiv påverkar det också alla skattebetalare, som får stå för de ökade utgifterna inom exempelvis sjukvården och socialvården. 
 Den ökade alkoholkonsumtionen är således inte oproblematisk. Studier genomförda inom ramen för den omfattande jämförande studien om alkoholpolitik, alkoholkonsumtion och alkoholskador mellan  
 EU-länderna 
  (ECAS [European Comparative Alcohol Study]) visar till och med att effekterna av en ökad alkohol- konsumtion på olika alkoholrelaterade problem är starkare i de 
 119 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 nordiska länderna än i länderna i Syd- och Centraleuropa (Norström  Skog 2001). Sannolikt har detta att göra med det fortsatta stora inslaget av berusningsdrickande i de nordiska länderna, inte mist Sverige. 
 Detta avsnitt visar vad som faktiskt hänt med utvecklingen av olika, mer eller mindre, alkoholrelaterade problem under de senaste  
 10–15 
  åren. Om data tillåter redovisas också utvecklingen i olika regioner. De olika alkoholrelaterade problem som studeras är den alkoholrelaterade dödligheten och slutna sjukvården, rattfylleri samt våldsbrottsligheten. Även sambandet mellan alkohol och sjukskrivningar redovisas kortfattat. Förändringar i våldsbrottslig- heten och i antal sjukskrivningar är av mycket stort sam- hällsintresse, men båda förklaras också av en mängd andra faktorer än förändringar i alkoholkonsumtionen. Därför redovisas också för sambandet mellan å ena sidan alkoholkonsumtion och å andra sidan våldsbrottslighet respektive antal sjukskrivningar. 
  
 7.1 
  
 Alkoholrelaterad dödlighet och slutenvård 
  
 Utvecklingen av den alkoholrelaterade dödligheten har studerats av Epidemiologiskt centrum vid Socialstyrelsen. Där har ett index konstruerats, som inkluderar samtliga personer som avlidit med en eller flera explicita alkoholrelaterade diagnoser nämnda på döds- orsaksintyget, t.ex. alkoholförgiftning, Cantu, alkohol- betingad levercirros. Dessa diagnoser speglar endast en del av alla de sjukdomar och skador som orsakas, eller förvärras, av alkohol- missbruk. 
 Som exempel på sjukdomar som inte inkluderas i detta alkohol- index men där alkohol är en av flera bidragande även om inte en nödvändig orsak kan nämnas magkatarr, leverinflammation, högt blodtryck, hjärnblödning, hjärtsjukdom, epileptiska kramper, muskelskador, skador på nerver, armar och ben, blodförändringar, nedsatt immunförsvar, epileptiska anfall, urkalkning av skelettet, hormonella störningar samt cancer i munhåla och svalg, matstrupe, lever, ändtarm och bröst. Syftet med att redovisa utvecklingen av detta alkoholindex (eller liknande alkoholrelaterade mått) är alltså inte att kartlägga förändringar i faktisk alkoholskadenivå, utan att belysa om det finns tecken på att den alkoholrelaterade dödligheten och därmed alkoholproblematiken i samhället, ökar eller inte. 
 120 
  
 SOU 2004:86 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 Den nedåtgående trend i den alkoholrelaterade dödligheten (enligt alkoholindexet) som pågått sedan början av  
 1980-talet 
  verkar ha avstannat. Nya uppgifter från dödsorsaksstatistiken för år 2001 visar på en uppgång av de alkoholrelaterade dödsorsakerna för männen med drygt 7 procent jämfört med 2000. Speciellt tydlig var ökningen bland män i åldersgruppen  
 30–64 
  år, med en ökning på ca 15 procent. Bland kvinnorna var nivån i stort sett oförändrad 2001 jämfört med 2000. En viss ökning framkom dock i ålders- gruppen  
 45–64 
  år, en ökning som faktiskt pågått sedan mitten av  
 1990-talet. 
  Däremot har alkoholdödligheten minskat bland såväl de yngre kvinnorna som männen. Tyvärr finns inte senare uppgifter än 2001 att tillgå, vilket är ett stort problem då konsumtionsökningen tog rejäl fart först efter år 2000. Det är mycket möjligt att den ökning av dödligheten som framkom 2001 för männen tagit rejäl fart 2002 eller 2003 och kanske förekommer också ökningar bland kvinnorna. Men detta vet vi alltså ännu inte, trots att detta avsnitt skrivs i början av juni år 2004. 
 Stockholms Beroendecentrum tar regelbundet fram uppgifter om omfattningen av den slutna och öppna beroendevården inom Stockholms län. Fördelen med dessa data är att de är avsevärt mer aktuella i tiden med uppgifter tillgängliga fram till föregående månad. Den allmänna nackdelen med slutenvårdsdata, såväl för Stockholms län som hela riket, är dock att dessa påverkas av förändringar i vårdutbudet och omstruktureringar inom vården. Uppgifterna om den slutna sjukhusvården inom Stockholms län visade på en mindre ökning av antalet patienter vårdade för lever- sjukdomar under perioden 1997 till 2000, från 669 till 713 patienter men därefter en kraftig ökning. År 2001 uppgick antalet till 740, år 2002 till 842 och 2003 till 905, alltså en ökning med 35 procent sedan 1997. Den alkoholspecifika leversjukligheten (K70) har ökat från 467 patienter 1997 till 601 patienter 2003, en ökning med 29 procent. Ökningar framkommer också i antalet individer vårdade för pankreatit och i synnerhet alkoholspecifik sådan (K860) (från 99 patienter 1996 till 153 patienter 2003). Det återstår att se om denna utveckling också ägt rum i andra delar av landet. 
 Om utvecklingen av de kroniska skadorna i riket som helhet kan sägas vara något oklar så är bilden mer entydig när det gäller de akuta alkoholskadorna. Alkoholförgiftningar uppvisar klara ökningar under senare år, både i antal dödsfall och i antal vårdade inom den slutna sjukhusvården. 
 121 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 Ytterligt oroande är statistiken över det totala antalet personer vårdade för alkoholförgiftning samt antalet  
 15–19-åringar 
  vårdade med denna diagnos. Mellan åren 1998 och 2001 fördubblades antalet personer som vårdades för alkoholförgiftning. Under samma period ökade alkoholförgiftningarna för  
 15–19-åriga 
  kvin- nor med ca 40 procent och för samma ålderskategori män med ca 30 procent (SoS, 2003). 
 Detta är en mycket oroande utveckling och när det gäller unga kvinnor är den alarmerande. De har gått om de unga männen då det gäller vårdtillfällen för alkoholförgiftning. Dödsfallen i alkohol- förgiftning, alla åldrar, har under perioden  
 1998–2001 
  ökat med ca 60 procent. 
 Hur den alkoholrelaterade dödligheten förändrats i sju regioner från år 1987 till år 2001 framgår av tabell 7.1. Man kan konstatera att kvinnor i Skåne i huvudsak (dock ej 1991 och 1994) uppvisade en lägre dödlighet än bland kvinnor i riket som helhet fram till år 1995 för att därefter ligga klart över riksgenomsnittet. Det är värt att notera att en sådan förändring i relation till Sverige som helhet inte ägt rum i någon annan av regionerna. Stockholms län och Västra Götaland ligger genomgående över genomsnittet och Norrland samt övriga län i Svealand ligger marginellt lägre. Regionen bestående av länen Blekinge, Halland och Kronoberg har inte genomgått samma utveckling som Skåne, även om dödligheten låg på en högre nivå efter år 1995 jämfört med perioden innan. Övriga län i Götaland uppvisade den lägsta alkoholrelaterade dödligheten i Sverige under hela perioden bortsett från år 2001. 
 Ett liknande mönster kan observeras för män. Skåne uppvisade en klart lägre alkoholrelaterad dödlighet än genomsnittet för Sverige fram till år 1993, men därefter, flertalet år, en högre (dock ej 1996 och 1998). Även om man bör vara försiktig vid tolkningen av döds- tal för enskilda år, är det värt att uppmärksamma att den högsta nivån i alkoholrelaterad dödlighet bland män i här analyserade data står att finna i Skåne för år 2001. 
 122 
  
 123 
  
 Tabell 7.1  
 Alkoholrelaterad dödlighet för kvinnor och män (per 100 000) i sju olika svenska regioner  
 1987–2001 
  
 Kvinnor: 
  
 Regioner/län 
  
 1987 
  
 1988 
  
 1989 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Hela landet 
  
 6,9 
  
 7,1 
  
 6,4 
  
 7,0 
  
 7,9 
  
 7,5 
  
 6,7 
  
 7,5 
  
 7,8 
  
 7,0 
  
 7,2 
  
 8,2 
  
 8,1 
  
 8,3 
  
 8,0 
  
 Skåne 
  
 4,7 
  
 4,9 
  
 4,5 
  
 6,1 
  
 8,4 
  
 5,7 
  
 6,0 
  
 8,7 
  
 6,3 
  
 7,9 
  
 9,0 
  
 9,1 
  
 8,5 
  
 10,0 
  
 9,5 
  
 Blekinge/Kronoberg/Hallands 
  
 4,2 
  
 4,9 
  
 4,2 
  
 5,9 
  
 4,8 
  
 3,1 
  
 3,0 
  
 2,0 
  
 6,0 
  
 5,0 
  
 5,7 
  
 7,3 
  
 5,7 
  
 7,0 
  
 5,0 
  
 län 
  
 Övriga län i Götaland 
  
 4,7 
  
 4,3 
  
 4,9 
  
 3,5 
  
 5,4 
  
 5,4 
  
 5,2 
  
 5,9 
  
 5,7 
  
 3,8 
  
 3,4 
  
 5,7 
  
 4,6 
  
 4,4 
  
 6,6 
  
 Västra Götaland 
  
 8,2 
  
 7,0 
  
 9,1 
  
 10,7 
  
 8,0 
  
 12,1 
  
 10,1 
  
 11,8 
  
 10,5 
  
 9,0 
  
 11,6 
  
 10,6 
  
 9,6 
  
 10,8 
  
 10,2 
  
 Övriga län i Svealand 
  
 6,7 
  
 6,3 
  
 5,6 
  
 5,6 
  
 5,5 
  
 6,6 
  
 6,3 
  
 7,0 
  
 5,7 
  
 5,7 
  
 5,7 
  
 6,7 
  
 7,2 
  
 7,3 
  
 8,0 
  
 Stockholm 
  
 11,7 
  
 10,5 
  
 10,2 
  
 11,3 
  
 13,4 
  
 11,8 
  
 10,8 
  
 10,0 
  
 11,2 
  
 11,7 
  
 10,0 
  
 11,8 
  
 11,4 
  
 10,6 
  
 10,9 
  
 Norrlandslänen 
  
 6,1 
  
 5,9 
  
 5,7 
  
 7,5 
  
 6,5 
  
 5,8 
  
 7,1 
  
 6,3 
  
 6,1 
  
 5,7 
  
 7,1 
  
 7,6 
  
 7,0 
  
 5,8 
  
 6,1 
  
 Män: 
  
 Regioner/län 
  
 1987 
  
 1988 
  
 1989 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Hela riket 
  
 35,1 
  
 34,7 
  
 34,5 
  
 34,8 
  
 36,5 
  
 36,6 
  
 35,5 
  
 33,7 
  
 33,2 
  
 33,0 
  
 31,3 
  
 31,4 
  
 31,2 
  
 30,4 
  
 32,9 
  
 Skåne län 
  
 31,0 
  
 30,6 
  
 26,6 
  
 30,4 
  
 34,3 
  
 32,0 
  
 29,7 
  
 34,2 
  
 36,2 
  
 30,8 
  
 39,9 
  
 30,0 
  
 33,9 
  
 34,1 
  
 40,2 
  
 Övriga län i Götaland 
  
 27,2 
  
 22,4 
  
 28,4 
  
 26,4 
  
 26,8 
  
 28,8 
  
 30,1 
  
 23,9 
  
 22,9 
  
 24,8 
  
 23,2 
  
 24,8 
  
 19,1 
  
 18,3 
  
 25,7 
  
 Västra Götaland 
  
 44,3 
  
 44,7 
  
 55,3 
  
 46,2 
  
 41,2 
  
 43,5 
  
 41,0 
  
 40,4 
  
 37,6 
  
 41,8 
  
 34,6 
  
 34,7 
  
 36,5 
  
 34,3 
  
 37,4 
  
 Blekinge/Kronoberg/Hallands 
  
 26,8 
  
 22,5 
  
 25,1 
  
 22,8 
  
 26,0 
  
 25,5 
  
 29,0 
  
 22,1 
  
 25,3 
  
 26,0 
  
 26,3 
  
 32,3 
  
 33,7 
  
 36,0 
  
 29,3 
  
 län 
  
 Övriga län i Svealand 
  
 27,7 
  
 27,9 
  
 30,2 
  
 27,0 
  
 33,6 
  
 32,5 
  
 32,8 
  
 29,4 
  
 27,1 
  
 26,8 
  
 26,4 
  
 23,9 
  
 24,1 
  
 29,2 
  
 25,8 
  
 Stockholms län 
  
 45,2 
  
 42,8 
  
 39,4 
  
 43,0 
  
 44,6 
  
 46,5 
  
 43,4 
  
 40,5 
  
 40,6 
  
 41,1 
  
 33,6 
  
 39,3 
  
 37,9 
  
 33,1 
  
 36,5 
  
 Norrlandslänen 
  
 34,8 
  
 41,2 
  
 42,0 
  
 37,8 
  
 39,2 
  
 36,9 
  
 34,8 
  
 35,9 
  
 35,8 
  
 31,7 
  
 32,2 
  
 32,5 
  
 31,0 
  
 27,2 
  
 32,3 
  
 2004:86 SOU 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 Den avvikande utvecklingen för Skåne län framträder än tydligare när man betraktar kvoten mellan Skånes och övriga rikets alkohol- relaterade dödlighet under perioden (figur 7.1). För såväl män som kvinnor är utvecklingen för kvoten klart positiv, dvs. dödligheten blir allt högre i Skåne jämfört med övriga Sverige, även om av- vikelser förekommer under enstaka år. Om man beräknar genom- sittliga skillnader före och efter  
 EU-inträdet, 
  så låg dödligheten för kvinnor i Skåne 15 procent lägre än övriga landet för åren 1987– 1994, med därefter drygt 10 procent högre. För män var mot- svarande siffror 13 procent lägre före år 1995 och för perioden  
 1995–2001, 
  i genomsnitt 12 procent högre. 
  
 Figur 7.1  
 Alkoholrelaterad dödlighet i Skåne i relation till övriga 
  
 Sverige,  
 1987–2001 
  
 1,40 
  
 1,20 
  
 1,00 
  
 0,80 
  
 0,60 
  
 0,40 
  
 0,20 
  
 0,00 
  
 1987 
  
 1988 
  
 1989 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 Kvinnor 
  
 Män 
  
 7.2 
  
 Rattfylleri 
  
 Antalet polisanmälda rattfylleribrott ökade från år 1985 till år 1991 för att fram till och med år 1998 minska med i genomsnitt ca 10 pro- cent per år. År 1991 anmäldes drygt 26 000 fall och år 1998 drygt 12 000 fall. Därefter – mellan år 1998 och år 2003 – har antalet polis- anmälda rattfylleribrott ökat med drygt 3 000 eller ca 25 procent. 
 124 
  
 SOU 2004:86 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 En viss ökning framkommer också i antalet misstänkta för ratt- fylleri från år 1998 till år 2000 för att därefter fram till år 2002 plana ut (uppgifter för 2003 finns ej tillgängliga). 
 Eftersom rattfylleri till stor del är ett s.k. proaktivt brott beror utvecklingen av de polisanmälda rattfylleribrotten i stor utsträck- ning på förändringar i rutiner i polisens arbete. Lägger polisen ner mer resurser och, kanske, genomför en större andel riktade kontroller under vissa tider på dygnet eller veckan då sannolikheten är större att möta rattfyllerister, ökar också antalet anmälda brott. Detta alltså utan att det faktiska antalet rattfylleribrott nödvändigt- vis har ökat. 
 Därför behövs det fler indikatorer på utvecklingen av rattfylleri. En sådan indikator är trafikolyckor. Olyckor i trafiken är ett snabbt mått på utvecklingen av negativa konsekvenser av alkohol, då tiden mellan alkoholintaget och olyckan är kort. Studier visar att en större andel av alla förare är alkoholpåverkade i dödsolyckor än i  
 icke-dödsolyckor 
  liksom i singelolyckor jämfört med  
 icke-singel- 
  olyckor. Utvecklingen av dödsolyckor och singelolyckor brukar därför användas som en indikator på utvecklingen av rattfylleri, även om det givetvis finns en mängd andra faktorer som också som orsaker dessa olyckor. I en svensk studie från år 1993 visade det sig att mer än varannan person som omkom i singelolyckor var alko- holpåverkad (Öström  Eriksson 1993). 
 Statens folkhälsoinstitut gör i rapporten Uppföljning av natio- nella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador (FHI, 2003) en genomgång av olika skadeindikatorer under perioden 1998 2002, däribland rattfylleri och singelolyckor. Antalet singelolyckor med personbil eller motorcykel ökade under perioden  
 1998–2002 
  med 700 fall, från ca 3 400 till 4 100 och hela ökningen har ägt rum efter år 2000. Enligt  
 FHI-rapporten 
  uppvisade också antalet singel- olyckor nattetid med dessa fordon en ökning. 
 Rattfylleriutvecklingen kan också studeras genom uppgifter om alkohol i blodet bland avlidna förare. Mer än 90 procent av alla avlidna förare obduceras. Andelen av samtliga dödade förare som obducerats och visat sig ha alkohol i kroppen har ökat från 18 pro- cent år 1998, 23 procent år 2000, 28 procent år 2002 till 29 procent år 2003. Fram till och med år 2000 ökade det totala antalet döds- olyckor för att därefter minska. Ökningen i andelen efter år 2000 är därför, till viss del, resultatet av en totalt sett sjunkande dödlighet bland förare i trafiken. Uppgifter från Rättsmedicinalverket visar också att graden av alkoholpåverkan hos dem som avlider är klart 
 125 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 högre än tidigare. Dessa data återspeglar dessutom bara de fall där den avlidne föraren varit alkoholpåverkad. De dödsfall där ej på- verkade personer dödats av berusade förare, t.ex. barn som blir påkörda av rattfyllerister, finns inte med i Rättsmedicinalverkets statistik, varför siffrorna över dödsolyckor som har samband med alkohol i trafiken med all säkerhet är högre. 
 Sammanfattningsvis visar dessa indikatorer på en sannolik ök- ning av rattfylleri sedan slutet av  
 1990-talet. 
  Indikatorerna är dock inte problemfria, varför en viss försiktighet bör iakttas vid tolk- ningen. Tillförlitliga uppgifter om regionala skillnader i rattfylleri finns inte att tillgå. 
  
 7.3 
  
 Våldsbrottslighet 
  
 En orsaksfaktor till förändrat faktiskt våld är alkoholkonsumtionen och förekomsten av ett orsakssamband mellan våld och alkohol har konstaterats i olika experiment. Inom den kriminologiska forskningen får detta samband sitt uttryck på åtminstone tre sätt. För det första visar studier av lagförda misshandelsbrott att ca 70 80 procent av gärningsmännen och 40 50 procent av offren var alkoholpåverkade vid brottstilfället. Samma tendens, nämligen att storkonsumenter oftare kommer i våldsutlösande konflikter med personer i omgivningen, framför allt i dryckessituationer, har konstaterats i intervjustudier. Den andra indikationen för orsaks- sambandet mellan alkoholkonsumtion och våldsbrott är att de polisanmälda våldsbrotten dag för dag, enligt statistiken, samman- faller med uppgifter om den dagliga alkoholkonsumtionen. Med undantag för den polisanmälda barnmisshandeln följer alla typer av misshandelsbrott ungefär samma rytm över veckans dagar som alkoholkonsumtionen gör. Detta gäller oavsett om offret är kvinna eller man, om gärningsmannen är bekant eller obekant för offret och oavsett om misshandeln sker utomhus eller inomhus. Den tredje indikationen, slutligen, gäller för utvecklingen av både alko- holkonsumtionen och våldsbrottsligheten över tid. Många under- sökningar visar att alkoholkonsumtionen per invånare varierar systematiskt med den polisanmälda misshandelsbrottsligheten och i ännu högre grad med det polisanmälda dödliga våldet. 
 I BRÅ:s kommande Brottsutvecklingen redovisar Kühlhorn (2004) för utvecklingen av våldsbrottsligheten och framförallt misshandelsbrotten, som utgör den stora majoriteten av samtliga 
 126 
  
 SOU 2004:86 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 våldsbrott. År 2003 anmäldes över 65 000 misshandelsbrott till polisen. Utvecklingen sedan år 1975 innebar en konsekvent ökning av brottsanmälningarna fram till mitten av  
 1990-talet 
  då kurvan planade ut. Stagnationen i tillväxten sedan senare hälften av  
 1990-talet 
  har, för såväl kvinnor som män, gett vika för en ökning under de senaste två åren. Denna utveckling gäller i stort sett för alla kategorier av misshandelsbrott, vilket redovisas i tabell 7.2. 
  
 Tabell 7.2  
 Polisanmäld misshandel mot män och kvinnor per 100 000 invånare (medelfolkmängden) 
 (Barnmisshandel, som omfattar offer i åldrarna 0 14 år, ingår ej) 
  
 Misshandel mot kvinnor 
  
 Misshandel mot män 
  
 År 
  
 Obekant 
  
 Bekant 
  
 Totalt 
  
 Obekant 
  
 Bekant 
  
 Totalt 
  
 med 
  
 med 
  
 med 
  
 med 
  
 offret 
  
 offret 
  
 offret 
  
 offret 
  
 1982 
  
 22 
  
 107 
  
 129 
  
 117 
  
 80 
  
 197 
  
 1983 
  
 23 
  
 109 
  
 132 
  
 123 
  
 82 
  
 205 
  
 1984 
  
 25 
  
 112 
  
 137 
  
 135 
  
 83 
  
 219 
  
 1985 
  
 27 
  
 112 
  
 139 
  
 142 
  
 86 
  
 229 
  
 1986 
  
 29 
  
 113 
  
 142 
  
 148 
  
 87 
  
 235 
  
 1987 
  
 31 
  
 120 
  
 151 
  
 153 
  
 87 
  
 240 
  
 1988 
  
 33 
  
 127 
  
 160 
  
 175 
  
 89 
  
 264 
  
 1989 
  
 35 
  
 131 
  
 167 
  
 187 
  
 93 
  
 279 
  
 1990 
  
 36 
  
 133 
  
 169 
  
 184 
  
 97 
  
 281 
  
 1991 
  
 37 
  
 129 
  
 166 
  
 185 
  
 90 
  
 275 
  
 1992 
  
 39 
  
 144 
  
 183 
  
 205 
  
 101 
  
 306 
  
 1993 
  
 44 
  
 161 
  
 206 
  
 227 
  
 113 
  
 340 
  
 1994 
  
 45 
  
 167 
  
 212 
  
 231 
  
 119 
  
 350 
  
 1995 
  
 46 
  
 169 
  
 215 
  
 223 
  
 120 
  
 342 
  
 1996 
  
 44 
  
 166 
  
 210 
  
 220 
  
 121 
  
 341 
  
 1997 
  
 47 
  
 169 
  
 216 
  
 226 
  
 121 
  
 348 
  
 1998 
  
 49 
  
 178 
  
 227 
  
 234 
  
 120 
  
 353 
  
 1999 
  
 50 
  
 175 
  
 226 
  
 237 
  
 121 
  
 358 
  
 2000 
  
 50 
  
 181 
  
 231 
  
 239 
  
 119 
  
 358 
  
 2001 
  
 54 
  
 176 
  
 230 
  
 240 
  
 121 
  
 361 
  
 2002 
  
 58 
  
 180 
  
 238 
  
 241 
  
 123 
  
 364 
  
 2003 
  
 63 
  
 188 
  
 250 
  
 259 
  
 131 
  
 390 
  
 Källa 
 : Brottsutvecklingen, BRÅ (kommande rapport). 
 127 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 Ökningen har alltså inte bara inträffat i den största kategorin inom kvinnomisshandeln, nämligen där offret och gärningsmannen kände varandra, utan också i den med för offret okända gärnings- personer. Detsamma gäller för männen, men i motsats till kvin- norna är det för männen mycket vanligare att gärningsmannen är obekant än bekant med offret. 
 Enligt Kühlhorn tyder utvecklingen av de olika grupperna av våldsbrottsligheten, inte minst av gatuvåldet, som torde vara den kategori som är minst känslig för ändringar i anmälningsbenägen- heten, på att det faktiska våldet ökat under senare år efter en stagnation under senare hälften av  
 1990-talet. 
  
 Visserligen är en ökad alkoholkonsumtion endast en av flera faktorer som kan förklara ökningen av våldsbrottsligheten under de senaste decennierna. Icke desto mindre, anges i rapporten den ökade alkoholkonsumtionen i Sverige sedan år 2000 som den vik- tigaste orsaken under  
 2000-talet. 
  
 Martin (1997) har, i tidsserieanalyser, avseende perioden 1960 1994, studerat det kausala sambandet mellan alkoholkonsum- tion och våldsbrott. Effekten av en liters ökning av den registrerade alkoholkonsumtionen på våldsbrottsligheten skattades till 7 pro- cent. Under de senaste 10 åren (1994 2003) har alkoholkonsum- tionen ökat med i runda tal 2,5 liter. Detta skulle, enligt Norströms skattning, leda till en ökning av antalet våldsbrott med 17,5 pro- cent, från 53 665 faktiska anmälda våldsbrott år 1994 till upp- skattningsvis 63 100 år 2003. Det faktiska antalet år 2003 uppgick till 65 177, alltså 3 procent högre än det predicerade värdet. Allt talar således för att den ökade våldsbrottsligheten under  
 2000-talet 
  i stor utsträckning kan förklaras av den ökade alkoholkon- sumtionen. 
 Nyare studier om regionala skillnader i våldsbrottutvecklingen har inte kommit till utredningens kännedom. Sådana studier är komplicerade att genomföra och kräver, bl.a., kunskap om möjliga skillnader i anmälningsbenägenheten mellan olika regioner i Sverige. Inom ramen för utredningen har vi tagit fram uppgifter om samtliga polisanmälda brott, men inte uppdelat för de olika kategorierna av misshandelsbrott, under perioden 1990 till 2003 i Skåne och i övriga landet. (Uppgifter före 1997 är för Skåne län en sammanslagning av Malmöhus och Kristianstads län, som nämnda år slogs samman till Skåne län). 
 Som framgår av figur 7.2 uppvisade Skåne län högre antal polis- anmälda misshandelsbrott (per 100 000 invånare) under samtliga år 
 128 
  
 SOU 2004:86 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 förutom år 1996 och år 1997. Mer intressant är dock att både Skåne län och övriga landet uppvisade likartade ökningar under hela perioden. Möjligen är ökningen något större för Skåne län under perioden 1998 2002 vilket möjligen, men långtifrån säkert, skulle kunna förklaras av att alkoholkonsumtionsökningen under samma period var kraftigare i Skåne län jämfört med resten av landet (se kapitel 6). Konsumtionsuppgifterna för år 2003 indikerade något minskade regionala skillnader jämfört med år 2002, inte minst mellan Skåne län och övriga landet. Det är intressant att notera att så även tycks vara fallet för misshandelsbrotten. 
  
 Figur 7.2  
 Polisanmälda misshandelsbrott i Skåne län och i övriga 
  
 Sverige 1990 2003 per 100 000 invånare 
  
 800 
  
 750 
  
 700 
  
 invånare 
  
 650 
  
 Per 100 000 
  
 600 
  
 550 
  
 500 
  
 450 
  
 400 
  
 1990 
  
 1991 
  
 1992 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1995 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 1999 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 Skåne 
  
 Övriga landet 
  
 7.4 
  
 Sjukskrivningar 
  
 I och med de senaste årens kraftiga ökning av sjukfrånvaron och den ökning som har skett av alkoholkonsumtionen under samma tidsperiod har frågan om eventuella samband mellan alkohol och sjukskrivning aktualiserats. Vad gäller frågan om alkoholens be- tydelse för sjukskrivning kan det intuitivt förefalla högst rimligt att personer som är storkonsumenter av alkohol, eller som har alkohol- 
 129 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 SOU 2004:86 
  
 problem, av olika skäl kan tänkas få svårare att fungera i yrkeslivet och därmed löpa ökad risk att bli sjukskrivna. Dels ställer själva yrkesutövningen som sådan mestadels stränga krav på nykterhet, dels kan en alltför hög alkoholkonsumtion eller ofta återkom- mande berusningsdrickande också innebära negativa hälsomässiga konsekvenser – och därmed sjukskrivning – för den enskilde individen. Man kan dock konstatera att mer systematisk forskning om sambanden mellan alkoholkonsumtion och sjukskrivning till stora delar saknas (se t.ex. SBU, 2003). 
 I en, ännu inte publicerad, rapport inom för den s.k. SAFIR- utredningen har man vidare jämfört alkoholvanorna bland sjuk- skrivna med de bland icke sjukskrivna personer.  
 (SAFIR-utred- 
  ningen är en samverkansgrupp för Arbetslivsinstitutet, Statens folkhälsoinstitut, Institutet för Psykosocial Medicin och Riksför- säkringsverket som arbetar med att sammanfatta den kunskap och forskning som finns tillgänglig när det gäller orsaker till sjuk- frånvaro.) I denna framkommer att de sjukskrivna har mer polari- serade alkoholvanor jämfört med icke sjukskrivna. Bland sjuk- skrivna män var det således vanligare att inte dricka alkohol alls, men också vanligare med riskkonsumtion och att ha fått behand- ling för alkoholproblem. Bland kvinnor var det vanligare att inte dricka alkohol alls om man var sjukskriven, däremot framkom inga skillnader mellan sjukskrivna och icke sjukskrivna kvinnor vad gäller riskkonsumtion av alkohol. 
 I samma undersökning studerades vidare om riskkonsumenter av alkohol löpte ökad risk att vid en senare uppföljning vara sjuk- skrivna. Resultaten från dessa analyser visade att män som klassi- ficerats som riskkonsumenter av alkohol vid ett första undersök- ningstillfälle löpte en 30 procent högre risk att ett knappt år senare vara sjukskrivna. Motsvarande riskökning för kvinnorna uppgick till 40 procent. I en äldre studie, med data från fyra primärvårds- kommuner i Stockholms län, framkom liknande resultat. Män och kvinnor som klassificerades som högkonsumenter enligt en frågeundersökning 1984 visade sig ha fler sjukskrivningsperioder om minst 60 dagar under uppföljningsperioden åren 1988 1991 jämfört med låg- och mellankonsumenter (Upmark, m.fl., 1999). Sammantaget talar dessa resultat för ett orsakssamband mellan riskfyllda alkoholvanor och ökad risk för sjukskrivningar och att den ökade alkoholkonsumtionen i Sverige varit en bidragande orsak till den ökade sjukfrånvaron. 
 130 
  
 SOU 2004:86 
  
 Alkoholskadeutveckling 
  
 Det är också möjligt att tänka sig ett omvänt samband, dvs. att sjukskrivning kan inverka på alkoholkonsumtionen. Hur ett eventuellt sådant samband skulle se ut är dock inte alldeles själv- klart. Både ett minskat och ett ökat intag skulle kunna vara rimliga konsekvenser. Försämrade ekonomiska resurser kan tänkas verka dämpande på konsumtionen, medan exempelvis leda och ned- stämdhet som kan följa av att man går sysslolös hemma skulle kunna medföra en ökad konsumtion av alkohol. I ovan nämnda undersökning belystes även denna frågeställning, dvs. om sjuk- skrivning hade någon inverkan på senare alkoholkonsumtion. Det som framkom var att män som vid ett första undersökningstillfälle varit sjukskrivna löpte 30 procent lägre risk att ett knappt år senare klassificeras som riskkonsument. Även för kvinnor framkom samma mönster (20 procent lägre risk), vilket dock inte var statistiskt signifikant. 
 131 
  
 8 
  
 Vilken är den egentliga samhällsekonomiska kostnaden för alkoholen 
  
 De problem som alkoholkonsumtionen för med sig är, redan i dag, omfattande i hela Västeuropa (och än mer så i Östeuropa). Att beräkna alkoholens totala kostnader för samhället är ytterst proble- matiskt. Detta gäller inte bara de direkt ekonomiska kostnaderna, som vården inom de medicinska och sociala sektorerna samt minskad produktivitet i arbetslivet, utan också det mänskliga lidande som drabbar både alkoholmissbrukare och anhöriga. Gutjahr och Gmel (2001) redovisar dock att de samhälleliga kost- naderna för alkoholen i Västeuropa har beräknats till  
 1–3 
  procent av BNP år 1998. 
 Den kanske mest relevanta och framkomliga vägen att uppskatta alkoholens kostnader är de studier som genomförts inom ramen för WHO:s projekt  
 Global Burden of Disease  
 2000 och som syftar till att beräkna hur mycket olika riskfaktorer bidrar till den totala sjukdomsbördan. Beräkningarna visade att alkoholen orsakade 1,8 miljoner dödsfall i världen år 2000, vilket motsvarade 3,2 pro- cent av samtliga dödsfall. Andelen visade sig vara ca 10 gånger högre bland männen (6,2 procent) än kvinnorna (0,6 procent). Akuta alkoholrelaterade dödsfall var vanligast och utgjorde nästan hälften av samtliga dödsfall relaterade till alkohol. Då man även beaktade antalet förlorade levnadsår på grund av dödsfall samt invaliditet som orsakats av alkohol ökade alkoholens bidrag till den globala sjukdomsbördan från 3,2 till 4 procent. 
 Det finns stora regionala skillnader i hur stor andel av dödlighet och sjuklighet som kan tillskrivas alkohol. Störst negativ effekt kunde observeras i  
 WHO-regionen 
  Europa C, som bl.a. består av Ryssland och Baltikum, där alkoholen bidrog till ca 21,5 procent av männens och 6,5 procent av kvinnornas totala sjukdomsbörda. I Europa A, bestående av de västeuropeiska länderna, uppgick alkoholens andel av sjukdomsbördan till 11,1 procent för männen och 1,6 procent för kvinnorna. 
 133 
  
 Vilken är den egentliga samhällsekonomiska kostnaden för alkoholen 
  
 SOU 2004:86 
  
 Det bör påpekas att dessa beräkningar avser förhållanden efter det att hänsyn tagits till alkoholens skyddande effekt för hjärt- och kärlsjukdomar. De samlade hälsoskadliga effekterna ter sig således, på befolkningsnivå, som väsentligt större än nyttoeffekterna vid den konsumtion som vi ser idag. 
 Trots stora problem med att beräkna de ekonomiska kostnader alkoholen orsakar samhället har utredningen låtit initiera en studie av dessa. Studien har genomförts av professor Diaz och doktoranden Morales och kommer att redovisas som bilaga till slutbetänkandet. Syftet var att presentera resultat från tidigare genomförda så kallade  
 cost-of-illness 
  studier avseende alkohol- konsumtion och, framför allt, att utföra en kritisk analys av de metoder som använts och diskutera skillnader i resultat utifrån funna metodologiska olikheter. 
 Totalt har fem tidigare studier analyserats, varav en är svensk, genomförd av Clark (1983). En diskussion förs också om presumtiva framtida svenska kostnader när och om den svenska alkoholkonsumtionen når upp i nivå med den i övriga  
 EU-med- 
  lemsländer. 
 En ny studie av alkoholens kostnader för det svenska samhället kommer att genomföras med början från hösten år 2004. Detta görs på uppdrag av Socialdepartementet och ingår som en del av ett bilateralt samarbete med mellan Sverige och WHO. 
 Resultatet av genomgången visar på stora skillnader i de upp- skattade kostnaderna för samhället. Den svenska studien ligger högst, med en kostnad som är ca fyra gånger högre jämfört med den studie som redovisar den näst högsta kostnaden. Författarna pekar på en rad olika faktorer som kan förklara de stora skill- naderna i uppskattade samhällskostnader, varav den, enligt för- fattarna, mest uppenbara är att vilka kostnader som tas upp skiljer sig mellan de olika studierna. Den svenska studien inkluderar fler kostnadsdelar än de övriga. Andra faktorer som kan förklara olikheterna är skillnader mellan studierna i hur mycket, eller hur stor andel, av olika sjukdomar som anses kunna tillskrivas alkoholkonsumtion (s.k. attributable fraction). Studierna använder också delvis olika metoder för att skatta de indirekta kostnaderna. Ytterligare faktorer som nämns är bl.a. skillnader i definitioner av centrala begrepp och i vad som faktiskt mäts, samt kulturella och organisatoriska skillnader mellan länderna. 
 Studien avslutas med ett resonemang om framtida kostnads- ökningar för Sverige när och om den svenska konsumtionen 
 134 
  
 SOU 2004:86 
  
 Vilken är den egentliga samhällsekonomiska kostnaden för alkoholen 
  
 hamnar på ungefär samma nivå som genomsnittet för övriga EU- länders alkoholkonsumtion. Genom att jämföra de uppskattade samhällskostnaderna mellan två, metodmässigt jämförbara, studier, en genomförd i Kanada, med ungefär samma alkoholkonsumtion per capita som den svenska och en genomförd i Frankrike, som ligger något över genomsnittet inom EU i alkoholkonsumtion, uppskattas kostnaden i Sverige öka med 40 50 procent jämfört med år 2002, om och när den svenska konsumtionen kommer i nivå med övriga  
 EU-länder. 
  Dessa beräkningar måste dock betraktas som mycket approximativa. 
 135 
  
 9 
  
 Vad tycker svenska folket om den svenska alkoholpolitiken 
  
 En central alkoholpolitisk fråga, som mätts i flera frågeunder- sökningar under de senaste decennierna, är om försäljning av alkohol skall tillåtas i vanliga livsmedelsbutiker. Frågan om vin- försäljning i vanliga livsmedelsbutiker har ställts i samtliga under- sökningar redovisade i tabell 9.1. Som framgår av tabellen uppgav ungefär 40 procent av de svarande att de var positivt inställda till denna fria försäljningsform år 1988 (alltså de som instämde helt och hållet eller i stort sett). Därefter ökade andelen till  
 72–75 
  procent  
 1993–94 
  för att 1998 ha minskat till 64 procent. År 2000 var andelen positivt inställda något högre, nämligen 66 procent. År 2001 (juni september) och år  
 2002-års 
  första två perioder (januari april och maj augusti) visade på små skillnader jämfört med år 2000. Därefter har andelen positivt inställda sjunkit till 61 procent i slutet av 2002 och till 44 procent under de fyra första månaderna år 2004. Detta är en markant nedgång sedan 2002, ungefär av samma storlek som ökningen i början av 1990- talet. 
 137 
  
 Vad tycker svenska folket om den svenska alkoholpolitiken 
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 9.1  
 Andel i åldersgruppen 18 75 år som tycker det är i stort sett riktigt eller helt och hållet riktigt att alla alkoholdrycker resp. vin, starköl eller sprit säljs i livsmedelsbutiker i olika fråge- undersökningar 1988 2004 
  
 Påståenden 
  
 SIFO 
  
 TEMO 
  
 TEMO 
  
 TEMO 
  
 TEMO 
  
 TEMO- 
  
 TEMO- 
  
 TEMO- 
  
 TEMO- 
  
 TEMO- 
  
 M 
  
 M 
  
 M 
  
 M 
  
 M 
  
 juni-sep 
  
 jan-april 
  
 maj-aug 
  
 sep-dec 
  
 jan-april 
  
 1988 
  
 1993 
  
 1994 
  
 1998 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2002 
  
 2002 
  
 2004 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 Lewis 
  
 1102 
  
 1025 
  
 993 
  
 1441 
  
 1982 
  
 5997 
  
 5998 
  
 6005 
  
 6015 
  
 6000 
  
 Alla alkohol- 
  
 .. 
  
 52 % 
  
 46 % 
  
 44 % 
  
 45 % .. 
  
 .. 
  
 .. 
  
 .. 
  
 drycker borde 
  
 få köpas fritt 
  
 i livsmedels- 
  
 butiker 
  
 Vin borde 
  
 39 % 
  
 75 % 
  
 72 % 
  
 64 % 
  
 66 % 
  
 65 % 
  
 63 % 
  
 64 % 
  
 61 % 
  
 44 % 
  
 säljas i livs- 
  
 medelsbutiker 
  
 Alla ölsorter/ 
  
 34 % 
  
 .. 
  
 64 % 
  
 52 % 
  
 52 % .. 
  
 .. 
  
 .. 
  
 .. 
  
 starköl borde 
  
 säljas i livs- medelsbutiker 
 Fördelningen över de fem svarsalternativen i mätningar januari april 2004 framgår av tabell 9.2. Värt att notera är andelen tveksamma, som uppgick till 17 procent. Detta är mer än dubbelt så stor andel jämfört med föregående år (som ej här redovisas i tabellform). 
 138 
  
 SOU 2004:86 
  
 Vad tycker svenska folket om den svenska alkoholpolitiken 
  
 Tabell 9.2  
 Inställningen till påståendet att vin borde säljas i livsmedels- butiker. Fördelningen över alla fem svarsalternativ i mätningarna januari april 2004, i åldersgruppen 18 75 
  
 Svarsalternativ 
  
 Andel 
  
 Helt och hållet riktigt 
  
 28 % 
  
 I stort sett riktigt 
  
 16 % 
  
 Tveksam 
  
 17 % 
  
 I stort sett felaktigt 
  
 9 % 
  
 Helt och hållet felaktigt 
  
 30 % 
  
 Tabell 9.3 redovisar andelarna i olika undersökningar som visat sig vara positivt inställda till en sänkning av åldersgränserna på System- bolaget från 20 till 18 år och/eller till en höjning av de svenska alkoholpriserna. Andelen positivt inställda till en sänkning av åldersgränsen på Systembolaget ökade mellan 1988 och 1993/94. År 1988 var det 34 procent av den vuxna svenska befolkningen som svarade att de var för sänkta åldersgränser,  
 1993–94 
  över 40 pro- cent. Två år senare (hösten 1996) hade andelen sjunkit till 29 pro- cent, en andel som var ungefär densamma både år 1998 och år 2000. År 2001 hade andelen positivt inställda ökat igen till 35 procent för att i de två efterföljande mätningarna under 2002 åter ha minskat till, som lägst, 30 procent. Mätningarna under  
 januari–april 
  2004 visade återigen en viss ökning, till 35 procent. Frågan om de svenska alkoholpriserna har inte ställts lika ofta som de två före- gående frågorna. Enligt dessa undersökningars data tyder det mesta på att andelen som var positiva till höjda alkoholpriser minskat: från ca 21 procent år 1993, 14 procent år 1996 till ca 8 procent både år 2001 och år 2004. 
 139 
  
 Vad tycker svenska folket om den svenska alkoholpolitiken 
  
 SOU 2004:86 
  
 Tabell 9.3  
 Andel i åldersgruppen  
 18–75 
  år som tycker det är helt och hållet eller i stort sett riktigt (eller helt eller delvis riktigt) att åldersgränsen på Systembolaget sänks till 18 år och att priset på alkoholdrycker borde höjas enligt olika frågeundersökningar  
 1967–2004 
  
 Frågeundersökning 
  
 År 
  
 Åldersgränsen på 
  
 Man borde höja 
  
 och antalet 
  
 Systembolaget 
  
 alkoholpriserna i 
  
 intervjuade 
  
 borde sänkas från 
  
 Sverige 
  
 nuvarande 20 år 
  
 till 18 år 
  
 SIFO (n=1073) 
  
 1988 
  
 34 % 
  
 24 % 
  
 TEMO (n=1073) 
  
 1993 
  
 43 % 
  
 21 % 
  
 TEMO (n=865) 
  
 1994 
  
 42 % 
  
 .. 
  
 TEMO (n=2599) 
  
 1996 
  
 29 % 
  
 14 % 
  
 TEMO (n=1500) 
  
 1998 
  
 29 % 
  
 .. 
  
 TEMO (n=2000) 
  
 1998 
  
 28 % 
  
 .. 
  
 TEMO (n=1982) 
  
 2000 
  
 30 % 
  
 TEMO-M 
  (n=5993) 
  
 2001(juni–sept) 
  
 35 % 
  
 8 % 
  
 TEMO-M 
  (n=5993) 
  
 2002  
 (jan–april) 
  
 34 % 
  
 .. 
  
 TEMO-M 
  (n=6001) 
  
 2002 
  
 (maj–aug) 
  
 33 % 
  
 .. 
  
 TEMO-M 
  (n=6015) 
  
 2002  
 (sept–dec) 
  
 30 % 
  
 .. 
  
 TEMO-M 
  (n=2975) 
  
 2004 
  
 (jan–april) 
  
 35 % 
  
 8 % 
  
 140