sou 1999 119  
 Utvärderingen av KY 
  
 Reynolds 
  
 Lewis 
  
 Brewer 
  
 Burke 
  
 Gonzales 
  
 Whitney 
  
 Tanner 
  
 Johnson 
  
 Johnston 
  
 Rapport från en forskargrupp 
 Luleå 1999 
  
 SOU 1999:119 
  
 5 
  
 Förord 
 Regeringen fattade den 14 mars 1996 beslut om försöksverksamhet med Kvalificerad yrkesutbildning under ledning av Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning  
 (KY-kommittén). 
  Bakgrunden är i korthet att regeringen i april 1995 fick motta betänkandet Yrkeshögskolan. Kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning (SOU 1995:38). Remiss- behandlingen visade att utredningens bedömning av behovet av en ny kvalificerad yrkesutbildning vann allmänt gillande. De konkreta förslagen i betänkandet, om hur denna utbildning borde utformas, möttes däremot av mycket blandade reaktioner, remissvaren var alltifrån uppskattande till starkt kritiska. Mot bakgrund av att utredningens resultat i flera stycken kan ses som kontroversiella är det logiskt att regeringen ville få fram ett säkrare underlag för en even tuell utbildningsreform. 
 Denna utvärdering har utförts på uppdrag av  
 KY-kommittén. 
  Utvärderingen har upphandlats genom anbud i enlighet med upphand- lingsförordningen och utannonserats i Official Journal. Som underlag för anbudsgivningen fanns en PM, Utvärdering av försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning, daterad  
 1996-10-10 
  (Dnr 96/109). Anbudet omfattade utvärdering av totalt 4500 utbildningsplatser, 1700 som startade 1996, ytterligare 300 platser som tillkom 1997 och ytterligare 500 som tillkom 1998. Under utvärderingens gång har ytterligare platser tillkommit. Dessa har efter överenskommelse med  
 KY-kansliet 
  inkluderats när så har varit möjligt. 
 Den viktigaste beståndsdelen i vår utvärderingsmodell är  
 själv- utvärderingar  
 inom vart och ett av respektive utbildningsprogram. Dessa självutvärderingar har haft ett dubbelt syfte. Det primära har varit att implementera ett kvalitetstänkande hos utbildningsanordnarna och en kontinuerlig utvärderingsprocess som bygger på reflexion över det egna arbetet. Utifrån en självutvärdering kan man finna styrkor och svagheter i organisationens arbetssätt som kan vara bas för ett för bättrings- program. 
 Självutvärderingarna har också varit ett rationellt sätt att samla in en del av den information vi behövt för vårt utvärderingsuppdrag. Därutöver har vi använt tre studentenkäter, besök hos ett urval utbild- 
  
 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 ningsprogram och telefonintervjuer med utbildningsanordnare och organisationer som tillhandahållit platser för Lärande i arbete. 
 Vi sammanfattar våra resultat och slutsatser i kapitel 14. Vi börjar med att redovisa vilka utbildningar det blev och hur de svarar mot arbetsmarknadens krav. Därefter diskuterar vi utbildningens orga- nisering och genomförande och vilka problem vi sett där. Slutligen diskuterar vi ett antal snävare frågeställningar som preciserats i vårt utredningsuppdrag. De visionära och utbildningspolitiska diskussionerna presenterar vi i det avslutande kapitel 15. 
 Vad som kommer att hända med den Kvalificerade utbildningen i framtiden är till slut en politisk fråga. De olika alternativen har olika politiska konsekvenser. Vill man ha ett centraliserat eller ett decentra- liserat utbildningssystem? Vill man skapa utrymme för privata utbild- ningsanordnare eller är den Kvalificerade yrkesutbildningen helt en angelägenhet för stat och kommun? Dessa och många fler ställnings- taganden som är förknippade med det avgörande beslutet anser vi hör hemma i den politiska beslutsprocessen. Vår förhoppning är att berika beslutsunderlaget inför dessa viktiga avgöranden. 
 Den utvärderingsmodell vi valt har ställt stora krav på utbild- ningsanordnarnas medverkan och engagemang, i genomsnitt ca 150 arbetstimmar per program. Utan denna arbetsinsats hade utvärderingen inte varit möjlig, och vi är tacksamma för er medverkan. Det är vår förhoppning att ni kommer att ha glädje av den insatsen under lång tid framåt. Vi vill också rikta ett tack till  
 KY-kansliet 
  som varit oss behjälpligt med att snabbt sammanställa det material vi önskat. 
 Utvärderingen har utförts av en forskargrupp bestående av profes sorerna Reynolds, Burke och Gonzales, universitetslektor Tanner samt doktoranderna Whitney, Johnson och Johnston. I projektets senare skede har även 1:e forskningsingenjörerna Lewis och Mccoy Garvare deltagit i utvärderingsarbetet. 
 Luleå den 16 augusti 1999. 
  
 SOU 1999:119 
  
 7 
  
 Innehåll 
  
 1 
  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" – en länge omstridd 
  
 verksamhet................................................................................... 
  
 15 
  
 1.1 
  
 Det vaga svenska yrkesbegreppet .................................... 
  
 15 
  
 1.2 
  
 NYK-systemet ................................................................ 
  
 16 
  
 1.3 
  
 Kvalificerat yrkesarbete .................................................. 
  
 18 
  
 1.4 
  
 Tysk yrkesklassificering och yrkesutbildning – ett 
  
 skarpare fokus på kvalificering........................................ 
  
 21 
  
 1.5 
  
 Utvecklingen av det svenska yrkesutbildningssystemet 
  
 – några historiska huvudtendenser ................................... 
  
 22 
  
 1.5.1 
  
 Skråväsendet, avskräckande eller förebildligt exempel ..... 
  
 22 
  
 1.5.2 
  
 Många yrkesskolor, en grundskola .................................. 
  
 24 
  
 1.5.3 
  
 Den långa vägen mot en integrerad gymnasieskola ........... 
  
 26 
  
 1.5.4 
  
 1970-talets 
  nya utvidgade högskola ................................. 
  
 28 
  
 1.6 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i historiskt perspektiv.......... 
  
 30 
  
 1.7 
  
 KY:s uttolkning av Kvalificerad yrkesutbildning, – ett 
  
 tvåfrontsdilemma ............................................................ 
  
 31 
  
 2 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation ............................. 
  
 33 
  
 2.1 
  
 Försöksverksamhetens organisation och uppläggning ....... 
  
 33 
  
 2.2 
  
 Anvisningar för ansökan ................................................. 
  
 35 
  
 2.3 
  
 Utbildningsplan............................................................... 
  
 37 
  
 2.3.1 
  
 Utbildningens namn, inriktning och omfattning ................ 
  
 38 
  
 2.3.2 
  
 Ansvarig utbildningsanordnare och övriga 
  
 utbildningsanordnare....................................................... 
  
 38 
  
 2.3.3 
  
 Ledningsgrupp................................................................ 
  
 39 
  
 2.3.4 
  
 Utbildningens övergripande mål ...................................... 
  
 39 
  
 2.3.5 
  
 Huvudsaklig uppläggning och organisation av 
  
 utbildningen och Lärande i arbete samt omfattningen av 
  
 utbildningens olika delar ................................................. 
  
 39 
  
 2.3.6 
  
 Kursplaner och mål för kurser eller huvudmoment ........... 
  
 40 
  
 2.3.7 
  
 Inriktning av Lärande i arbete ......................................... 
  
 40 
  
 8  
 Innehåll 
  
 SOU 1999:00 
  
 2.3.8 
  
 Kompetenskrav på den personal som medverkar i 
  
 utbildningen.................................................................... 
  
 41 
  
 2.3.9 
  
 Förkunskapskrav och andra villkor för att påbörja 
  
 utbildning ....................................................................... 
  
 41 
  
 2.3.10 Urvalsgrunder................................................................. 
  
 42 
  
 2.3.11 
  
 Principer för betygssättning och former för 
  
 kunskapskontroll............................................................. 
  
 42 
  
 2.3.12 
  
 Examen alternativt utbildningsbevis ................................ 
  
 42 
  
 2.3.13 
  
 Tillgodoräkning som högskoleutbildning .......................... 
  
 43 
  
 2.4 
  
 Råd och föreskrifter ........................................................ 
  
 43 
  
 2.4.1 
  
 Överintagning ................................................................. 
  
 43 
  
 2.4.2 
  
 Tillgodoräkning av annan utbildning eller verksamhet ...... 
  
 43 
  
 2.4.3 
  
 Antagning till utbildning efter den reguljära starten.......... 
  
 44 
  
 2.4.4 
  
 Förändringar i utbildningsplanerna .................................. 
  
 44 
  
 2.4.5 
  
 Byte av medlemmar i ledningsgruppen............................. 
  
 44 
  
 2.4.6 
  
 Anknytningen till arbetslivet............................................ 
  
 44 
  
 2.4.7 
  
 Examens- och utbildningsbenämningar ............................ 
  
 44 
  
 2.4.8 
  
 Examensbevis och utbildningsbevis ................................. 
  
 45 
  
 3 
  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor ...................................... 
  
 47 
  
 3.1 
  
 Arbetslivets krav............................................................. 
  
 47 
  
 3.2 
  
 Jämställdhetsaspekten ..................................................... 
  
 48 
  
 3.3 
  
 Regionala effekter........................................................... 
  
 48 
  
 3.4 
  
 Utbildningens utformning................................................ 
  
 49 
  
 3.5 
  
 Huvudmannaskapets betydelse ........................................ 
  
 50 
  
 3.6 
  
 Utbildningens ekonomi.................................................... 
  
 51 
  
 3.7 
  
 Samverkan mellan intressenterna..................................... 
  
 51 
  
 3.8 
  
 Regleringen..................................................................... 
  
 51 
  
 3.9 
  
 Egenutvärdering.............................................................. 
  
 52 
  
 3.10 
  
 Sekundäreffekter ............................................................. 
  
 52 
  
 4 
  
 Uppläggning och metod ............................................................... 
  
 55 
  
 4.1 
  
 Både en utvärdering och ett kvalitetsarbete ...................... 
  
 55 
  
 4.2 
  
 Självutvärdering ............................................................. 
  
 56 
  
 4.3 
  
 Studentenkäterna ............................................................ 
  
 58 
  
 4.3.1 
  
 Studentenkät 1 – Förenkät ............................................... 
  
 59 
  
 4.3.2 
  
 Studentenkät 2 – Underenkät ........................................... 
  
 59 
  
 4.3.3 
  
 Studentenkät 3 – Efterenkät ............................................ 
  
 60 
  
 4.3.4 
  
 Undersökningsmetod ....................................................... 
  
 60 
  
 4.3.5 
  
 Tillvägagångssätt vid datainsamling ................................ 
  
 61 
  
 4.3.6 
  
 Tidpunkter för datainsamling .......................................... 
  
 62 
  
 4.3.7 
  
 Tidsperioder med begränsad datainsamling ...................... 
  
 62 
  
 SOU 1999:00 
  
 Innehåll  
 9 
  
 4.3.8 
  
 Utbildningarnas medverkan ............................................. 
  
 63 
  
 4.3.9 
  
 Uppnådd svarsfrekvens ................................................... 
  
 64 
  
 4.3.10 
  
 Bortfallsanalys................................................................ 
  
 65 
  
 4.3.11 
  
 Bortfallsperiodens betydelse för resultatet ........................ 
  
 67 
  
 4.4 
  
 Programbesök ................................................................. 
  
 68 
  
 4.5 
  
 Telefonintervjuer............................................................. 
  
 70 
  
 4.5.1 
  
 Telefonintervjuer med utbildningsanordnare .................... 
  
 70 
  
 4.5.2 
  
 Telefonintervjuer med  
 LIA-företag .................................. 
  
 71 
  
 4.5.3 
  
 Tillvägagångssätt för analys av telefonintervjuerna .......... 
  
 72 
  
 5 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning............. 
  
 73 
  
 5.1 
  
 Inledning......................................................................... 
  
 73 
  
 5.2 
  
 Sökta samt beviljade ansökningar .................................... 
  
 74 
  
 5.2.1 
  
 Antal ansökningar inom olika branscher .......................... 
  
 75 
  
 5.2.2 
  
 Antal beviljade ansökningar inom olika branscher ............ 
  
 76 
  
 5.3 
  
 Beviljade utbildningsprogram.......................................... 
  
 77 
  
 5.4 
  
 De beviljade utbildningarnas yrkeskaraktär...................... 
  
 78 
  
 5.4.1 
  
 Byggbranschen ............................................................... 
  
 79 
  
 5.4.2 
  
 Ekonomibranschen.......................................................... 
  
 80 
  
 5.4.3 
  
 IT-branschen .................................................................. 
  
 80 
  
 5.4.4 
  
 Jord, skog och trädgårdsbranschen .................................. 
  
 81 
  
 5.4.5 
  
 Livsmedelsbranschen ...................................................... 
  
 81 
  
 5.4.6 
  
 Miljöbranschen ............................................................... 
  
 82 
  
 5.4.7 
  
 Tillverkningsbranschen ................................................... 
  
 82 
  
 5.4.8 
  
 Transportbranschen ........................................................ 
  
 83 
  
 5.4.9 
  
 Träindustribranschen ...................................................... 
  
 83 
  
 5.4.10 
  
 Turismbranschen ............................................................ 
  
 84 
  
 5.4.11 
  
 Vårdbranschen................................................................ 
  
 85 
  
 5.4.12 
  
 Branschen för övriga utbildningsprogram ........................ 
  
 85 
  
 5.5 
  
 De studerandes intresse för utbildningsprogram inom 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning ........................................... 
  
 86 
  
 5.5.1 
  
 I begynnelsen .................................................................. 
  
 86 
  
 5.5.2 
  
 Under resans gång........................................................... 
  
 87 
  
 5.5.3 
  
 Mot fullbordan................................................................ 
  
 88 
  
 6 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav....... 
  
 91 
  
 6.1 
  
 Distinktionen yrkesförberedande respektive studie- 
  
 eller forskningsförberedande .......................................... 
  
 91 
  
 6.2 
  
 Utredningen om Kvalificerad Eftergymnasial 
  
 Yrkesutbildning, förkortad  
 KEY-utredningen ............... 
  
 93 
  
 6.3 
  
 Regeringens proposition om Kvalificerad yrkesutbildning 97 
  
 10  
 Innehåll 
  
 SOU 1999:00 
  
 6.4 
  
 KY-försöket 
  ur arbetsmarknadssynpunkt ....................... 
  
 100 
  
 6.4.1 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning och branscherna................ 
  
 100 
  
 6.4.2 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning ur bristyrkesperspektiv...... 
  
 102 
  
 6.5 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning som en lagom kvalificerad 
  
 utbildningsform............................................................. 
  
 103 
  
 6.6 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning och konsten att lyckas med 
  
 arbetsmarknadsprognoser.............................................. 
  
 105 
  
 7 
  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna .............. 
  
 109 
  
 7.1 
  
 Kvinnor och män .......................................................... 
  
 109 
  
 7.2 
  
 Studenternas ålder......................................................... 
  
 110 
  
 7.3 
  
 Tidigare utbildning........................................................ 
  
 111 
  
 7.4 
  
 Social bakgrund............................................................ 
  
 112 
  
 7.5 
  
 Invandrare .................................................................... 
  
 113 
  
 8 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande ...................... 
  
 115 
  
 8.1 
  
 Inledning....................................................................... 
  
 115 
  
 8.2 
  
 Antagning och urval...................................................... 
  
 117 
  
 8.2.1 
  
 Förkunskapskrav .......................................................... 
  
 119 
  
 8.3 
  
 Utbildningsstruktur ....................................................... 
  
 119 
  
 8.3.1 
  
 Pedagogisk utformning.................................................. 
  
 121 
  
 8.3.2 
  
 Examinationsformer...................................................... 
  
 125 
  
 8.4 
  
 Lärande i arbete ............................................................ 
  
 126 
  
 8.4.1 
  
 Utbildningsanordnarnas målsättning med Lärande i 
  
 arbete ........................................................................... 
  
 127 
  
 8.4.2 
  
 Olika former av Lärande i arbete ................................... 
  
 127 
  
 8.4.3 
  
 Växling mellan skolförlagd och företagsförlagd 
  
 utbildning ..................................................................... 
  
 129 
  
 8.4.4 
  
 Hur studentplatser ordnas för Lärande i arbete .............. 
  
 130 
  
 8.4.5 
  
 Handledare och handledarutbildning .............................. 
  
 132 
  
 8.4.6 
  
 Uppföljning, utvärdering och examination av Lärande i 
  
 arbete ........................................................................... 
  
 133 
  
 8.4.7 
  
 Integration skola och arbetsliv....................................... 
  
 135 
  
 8.4.8 
  
 Studenternas inställning till Lärande i arbete .................. 
  
 136 
  
 8.4.9 
  
 LIA-företagens 
  inställning till Lärande i arbete .............. 
  
 137 
  
 Phelps 
  
 Ekonomisk ersättning vid Lärande i arbete..................... 
  
 138 
  
 8.5 
  
 Högskolepoäng i Kvalificerad yrkesutbildning ............... 
  
 138 
  
 9 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering ......................................... 
  
 141 
  
 9.1 
  
 Bakgrund...................................................................... 
  
 141 
  
 9.1.1 
  
 Kvalitetsbegreppet ........................................................ 
  
 142 
  
 9.2 
  
 Offensiv kvalitetsutveckling .......................................... 
  
 144 
  
 SOU 1999:00 
  
 Innehåll  
 11 
  
 9.3 
  
 Verktyg för utvärdering ................................................. 
  
 145 
  
 9.3.1 
  
 Självutvärdering ........................................................... 
  
 146 
  
 9.4 
  
 Läroverket – ett verktyg för självutvärdering ................. 
  
 147 
  
 9.5 
  
 Utbildning kring kvalitetsutveckling .............................. 
  
 149 
  
 9.6 
  
 Uppläggning och deltagande i självutvärderingen ........... 
  
 151 
  
 9.7 
  
 Resultat av arbete med Läroverket ................................ 
  
 152 
  
 9.7.1 
  
 Omfattning av arbetet med Läroverket........................... 
  
 153 
  
 9.7.2 
  
 Upplevelser av arbetet med Läroverket .......................... 
  
 155 
  
 9.8 
  
 Resultat och arbetssätt när man inte arbetat med 
  
 Läroverket .................................................................... 
  
 158 
  
 9.9 
  
 Sammanfattning............................................................ 
  
 161 
  
 10 Huvudmannaskap, ledning och reglering................................... 
  
 163 
  
 10.1 
  
 Olika typer av huvudmannaskap.................................... 
  
 163 
  
 10.2 
  
 Ledningsgruppen och dess arbete .................................. 
  
 164 
  
 10.2.1 
  
 Ledningsgruppens sammansättning................................ 
  
 165 
  
 10.2.2 
  
 Ledningsgruppens arbete............................................... 
  
 166 
  
 10.3 
  
 Reglering ...................................................................... 
  
 167 
  
 11 Utbildningarnas ekonomi........................................................... 
  
 171 
  
 11.1 
  
 Regeringens proposition ................................................ 
  
 171 
  
 11.2 
  
 Ekonomiska förutsättningar ........................................... 
  
 171 
  
 11.2.1 
  
 Statsbidrag ................................................................... 
  
 171 
  
 11.2.2 
  
 Jämförelse med andra utbildningsformer ........................ 
  
 174 
  
 11.2.3 
  
 Extern finansiering........................................................ 
  
 175 
  
 11.2.4 
  
 Kostnadsredovisning ..................................................... 
  
 175 
  
 11.2.5 
  
 Kostnader för Lärande i arbete ...................................... 
  
 175 
  
 11.3 
  
 De ekonomiska förutsättningarnas inverkan på 
  
 utbildningarnas kvalitet ................................................. 
  
 176 
  
 11.3.1 
  
 Utbildningarnas kvalitet ................................................ 
  
 176 
  
 11.3.2 
  
 Materiella och personella resurser ................................. 
  
 176 
  
 11.3.3 
  
 Arbetssätt ..................................................................... 
  
 177 
  
 11.3.4 
  
 Studenternas värdering.................................................. 
  
 178 
  
 11.3.5 
  
 LIA-företagens 
  värdering .............................................. 
  
 179 
  
 11.3.6 
  
 Arbetsmarknadens värdering ......................................... 
  
 180 
  
 11.3.7 
  
 Resurstilldelningens effekter.......................................... 
  
 180 
  
 12 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv ............. 
  
 181 
  
 12.1 
  
 Bakgrund...................................................................... 
  
 181 
  
 12.1.1 
  
 Utbildningsinsatser präglade av regionala och lokala 
  
 behov............................................................................ 
  
 182 
  
 12.1.2 
  
 Behov av nationella rambestämmelser ........................... 
  
 183 
  
 12  
 Innehåll 
  
 SOU 1999:00 
  
 12.1.3 
  
 Planerings- och ansvarsnivå .......................................... 
  
 184 
  
 12.1.4 
  
 Utvärderingsgruppens frågeställningar .......................... 
  
 184 
  
 12.2 
  
 Flyttbenägenheten hos de studerande ............................. 
  
 185 
  
 12.2.1 
  
 Flyttbenägenhet hos studerande fördelad på bransch ...... 
  
 186 
  
 12.2.2 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördela d på 
  
 utbildningarnas geografiska placering............................ 
  
 187 
  
 12.2.3 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördelad på kön ........ 
  
 188 
  
 12.2.4 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördelad på ålder ...... 
  
 188 
  
 12.3 
  
 Flyttbenägenhet inom enstaka utbildningar – tendenser 
  
 utifrån en kvalitativ analys ............................................ 
  
 189 
  
 12.3.1 
  
 Flyttbenägenhet indelad i ett intervall............................. 
  
 189 
  
 12.3.2 
  
 Kännetecken hos utbildningar med hög flyttbenägenhet .. 
  
 190 
  
 12.3.3 
  
 Flyttbenägenhet på regional nivå ................................... 
  
 191 
  
 12.3.4 
  
 Flyttning efter avslutad utbildning ................................. 
  
 192 
  
 13 Sex månader efter utbildningen ................................................. 
  
 195 
  
 13.1 
  
 Studiens uppläggning .................................................... 
  
 195 
  
 13.2 
  
 Studenternas sysselsättning ........................................... 
  
 196 
  
 13.3 
  
 Studenternas uppfattningar om Kvalificerad 
  
 yrkesutbildning ............................................................. 
  
 199 
  
 13.4 
  
 En okänd utbildning? .................................................... 
  
 203 
  
 14 Slutsatser och reflexioner........................................................... 
  
 205 
  
 14.1 
  
 Utbud och efterfrågan ................................................... 
  
 205 
  
 14.1.1 
  
 Utbildningsutbudet........................................................ 
  
 206 
  
 14.1.2 
  
 De beviljade utbildningarnas karaktär............................ 
  
 207 
  
 14.1.3 
  
 Utbildningarna och marknadens krav............................. 
  
 208 
  
 14.1.4 
  
 Studenterna efter utbildningen ....................................... 
  
 210 
  
 14.2 
  
 Utbildningarnas organiserande och genomförande .......... 
  
 211 
  
 14.2.1 
  
 Utbildningarnas struktur ............................................... 
  
 211 
  
 14.2.2 
  
 Antagning och urval...................................................... 
  
 213 
  
 14.2.3 
  
 Pedagogisk utformning.................................................. 
  
 213 
  
 14.2.4 
  
 Lärande i arbete ............................................................ 
  
 214 
  
 14.2.5 
  
 Tillgång på och fördelning av  
 LIA-platser ..................... 
  
 216 
  
 14.2.6 
  
 Handledare och handledarutbildning .............................. 
  
 217 
  
 14.2.7 
  
 Studenternas inställning till Lärande i arbete .................. 
  
 217 
  
 14.2.8 
  
 Examinationsformer...................................................... 
  
 218 
  
 14.2.9 
  
 Högskolepoäng ............................................................. 
  
 218 
  
 14.3 
  
 Könsmönster, regionala effekter och annat ..................... 
  
 219 
  
 14.3.1 
  
 Könsbundna utbildnings- och yrkesval........................... 
  
 219 
  
 14.3.2 
  
 Nya grupper av studerande............................................ 
  
 220 
  
 14.3.3 
  
 Regionala effekter......................................................... 
  
 220 
  
 SOU 1999:00 
  
 Innehåll  
 13 
  
 14.3.4 
  
 Huvudmannaskap ......................................................... 
  
 221 
  
 14.3.5 
  
 Ledningsgruppen .......................................................... 
  
 222 
  
 14.3.6 
  
 Reglering ...................................................................... 
  
 222 
  
 14.3.7 
  
 Utbildningarnas ekonomi............................................... 
  
 223 
  
 14.3.8 
  
 Egenutvärdering............................................................ 
  
 223 
  
 15 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden................................... 
  
 225 
  
 15.1.1 Likvidation – Nedläggning av verksamheten .................. 
  
 226 
  
 15.1.2 Prolongation – Kvalificerad yrkesutbildning i sin 
  
 nuvarande form............................................................. 
  
 227 
  
 15.1.3 Integration – Kvalificerad yrkesutbildning som en del av 
  
 den reguljära högskolan ................................................. 
  
 227 
  
 15.1.4 Separation – Kvalificerad yrkesutbildning som en egen 
  
 yrkeshögskola ............................................................... 
  
 229 
  
 15.1.5 
  
 Ett politiskt beslut......................................................... 
  
 230 
  
 Referenser........................................................................................... 
  
 233 
  
 Bilagor 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv .......................................................... 
  
 237 
  
 Bilaga 2 
  
 Tilläggsdirektiv............................................................. 
  
 241 
  
 Bilaga 3 
  
 Lag (1996:339) om en försöksverksamhet med viss 
  
 kvalificerad yrkesutbildning .......................................... 
  
 245 
  
 Bilaga 4 
  
 Förordning (1996:372) om en försöksverksamhet med 
  
 viss kvalificerad yrkesutbildning.................................... 
  
 247 
  
 Bilaga 5 
  
 Studentenkät 1 – Förenkät ............................................. 
  
 255 
  
 Bilaga 6 
  
 Studentenkät 2 – Underenkät ......................................... 
  
 263 
  
 Bilaga 7 
  
 Studentenkät 3 – Efterenkät .......................................... 
  
 275 
  
 Bilaga 8 
  
 Frågeguide till telefonintervju med utbildningsanordnare 281 
  
 Bilaga 9 
  
 Frågeguide till telefonintervju med  
 LIA-företag ............. 
  
 283 
  
 SOU 1999:119 
  
 15 
  
 1 
  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" 
  
 – en länge omstridd verksamhet 
 I detta kapitel fokuserar vi på den kvalificerade yrkesutbildningens svenska historia. Vi tolkar försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning (KY) som kulmen på en lång historisk process, som handlat om yrkesutbildningarnas fördjupade kvalificering och arbets- livsanknytning. Samtidigt pekar vi i kapitlet på karaktäristiska svenska svårigheter att åstadkomma en kvalificering av yrkesutbildningarna. Komplikationerna är inte enkla eller tillfälliga utan kan delvis spåras till Sveriges unika fackliga historia och i några avseenden finns de rent av inbyggda i svenska språket. När vi tar svenska språket till hjälp, för att tänka stort och fritt om kvalificerade yrkesutbildningar, är det lätt hänt att vi hamnar snett p g a de många innebörder, som vi laddat ordet yrke med. 
 1.1 Det vaga svenska yrkesbegreppet 
 På svenska kan vi obehindrat växla mellan orden yrke och arbete. Så är inte fallet i t ex engelskan och tyskan. I svenskan kan alla arbeten kallas för yrken och alla yrken för arbeten. Det är vi språkligt sett täm- ligen ensamma om. Vi använder ofta yrke som en neutral term, utan den betoning på kvalificering som är självklar på många andra språk. Följaktligen är det inte så enkelt att översätta det svenska ordet yrke. Vilket ord som är lämpligast blir beroende av syfte och sammanhang. I engelskan är de viktigaste alternativen occupation (som i occupatio- nal safety/yrkesskydd och  
 -säkerhet) 
  respektive vocation (som i vocational training/yrkesutbildning och  
 -inskolning). 
  I tyskan finns motsvarande skillnad mellan Arbeit respektive Rivas och Schultz. 
 Vår brist på ord för skiftande betydelser av yrke leder till typiskt svenska missförstånd kring vad yrkesutbildning är för något. Vi tycks ha särskilt svårt att tala om kvalificerade yrken och yrkesutbildningar. Menar vi första bästa introduktionsdag eller kortkurs för ett tempo arbete 
  
 16  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 SOU 1999:119 
  
 eller syftar vi på en kvalificerad flerårig yrkesutbildning. En för klaring är basal, att vi för dessa fenomen använder samma ord yrke, som kommer av fornsvenskans yrkia med grundbetydelserna verka och orka. Engelskans work kan även det härledas till det nordiska yrkia. I dessa grundbetydelser finns ingen betoning av kvalificering, enbart av uthållighet. 
 Vocation (efter latinets vocatio, kallelse, inbjudan) på engelska och Rivas på tyska (efter berufen som betyder kalla) karaktäriserar yrket som något man känt sig kallad att bli. Kall på svenska har en ålderdomlig, närmast religiös, prägel och används sällan. Präster och missionärer kan säga att de känt sig kallade. I få andra yrkesgrupper vill man använda sig av ett så högtidligt språkbruk. Många är även oro- ade av perspektivet att bli betraktade som frivilliga. Exempelvis har sjuksköterskor kämpat fackligt för att deras yrke inte skall uppfattas som ett kall utan som ett normalt yrke, underförstått ett yrke där man har rätt att ställa krav på löner och arbetsvillkor. 
 På svenska är yrkeslivet synonymt med arbetslivet. Yrkesinspektio- nen är karaktäristiskt nog namnet på den svenska myndighet, som har att övervaka arbetsförhållandena på alla svenska arbetsplat ser, inklusive landets skolor. Arbetsskada och yrkesskada betecknar samma skada. Den gamla yrkesfarelagen markerade att det fanns olycksrisker och sjukdomstillstånd (yrkessjukdomar), som var specifika för olika yrkes- grupper. Yrkesskadeförsäkring var synonymt med arbets skade- försäkring. 
 Den svenska användningen av yrke är mest lik bruket av occupation eller job på engelskan, respektive Arbeit på tyskan, dvs ett generellt ord för alla beteckningar på anställningar oavsett ut- bildningskrav eller kvalificering. Om vi tillämpade detta svenska språk- bruk med konsekvens skulle alla utbildningar, som leder till arbete, kallas för yrkesutbildningar. Så har också ofta varit fallet. Morris pen (AMU) m fl utbildningsanordnare har givit ett stort antal utbildningar som de kallat för yrkesutbildningar, även om dessa i flera fall varit påfallande kortvariga och okvalificerade. Syfte och innebörd har varit att utbildningarna skall leda till arbete, till sysselsättning, det har varit nog som skäl för beteckningen yrkes utbildning. 
 1.2  
 NYK-systemet 
  
 Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) har länge arbetat med klassificerings- systemet Nordisk YrkesKlassificering (NYK), ett system i vilket alla existerande arbeten betecknas som yrken. NYK är en svensk anpassning (från 1962) av det internationella systemet International Standard 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 17 
  
 Classification of Occupations (ISCO) från  
 1950-talet. 
  Observera att det i detta fall är occupation (arbete, job, vad man är sysselsatt med), som översätts med yrke. För att få en tydligare bild av NYK- systemet kan vi gå till en av källskrifterna, Svenskt yrkeslexikon, som visserligen upphörde att utkomma på  
 1970-talet 
  men på  
 1990-talet 
  fått sentida efterföljare i årsböckerna Yrke och framtid. Ambitionen är som nämnts att systemet skall vara heltäckande. Yrke kallas vilket som helst arbete på den svenska arbetsmarknaden. Den enda begränsningen är att arbetet har ett visst minsta antal utövare, t ex 500. Det görs ingen åtskillnad mellan yrken med hänsyn till hur mycket utbildning de förutsätter. Yrken som kräver akademisk examen bildar ingen egen kategori. För att exemplifiera med vård området kallas läkare och sjuksköterskor för yrken liksom underskö terskor och sjukvårdsbiträden. Alla tänkbara assistentuppgifter, oavsett samhällssektor, kallas genom- gående för yrken. Alla arbeten är även yrken. Yrken i vilken mening? 
 Yrkesklassificeringarna har även ett horisontellt problem: Vad är lämplig precision i yrkesbeteckningarna? Vad är ett kluster av besläk- tade yrken respektive ett distinkt eget yrke? Valet av upplösningsnivå framstår ibland som inkonsekvent eller godtyckligt. Officer i för svaret är exempelvis inget eget yrke utan räknas till yrkesgruppen militärt arbete. Den yrkesgruppen är indelad i en mängd yrken som exempelvis plutonsofficer vid armén, plutonsofficer vid flottan, plutonsofficer vid kustartilleriet, plutonsofficer vid flygvapnet, kompaniofficer vid armén och regementsofficer vid armén. Läkare är å andra sidan läkare oavsett hierarki (t ex underläkare, överläkare) eller gren av hälso- och sjuk- vårdssystemet (t ex distrikt, sjukhus) eller för den delen medicinsk spe- cialitet (t ex medicin, kirurgi, psykiatri eller mer precisa specialiteter som gynekologi och anestesi). Bristen på precision i fallet läkare blir inte bättre av att läkarna är många gånger fler än offi cerarna. Ifråga om vissa industriarbeten är precisionen däremot extremt god. Exempelvis skiljer man för järnbruksarbete på kokillresare (som övervakar att göten får rätt vikt) och kokillputsare (som rengör och smörjer kokillerna). 
 Med andra ord kan yrke på svenska beteckna vad som helst ur kvali- fikationssynpunkt och i precision kan det variera från att beteckna stora yrkesfamiljer till mycket smala specialiteter. Denna vaghet är en kom- plikation för våra fortsatta resonemang om yrkesutbild ning i allmänhet, kvalificerad yrkesutbildning i synnerhet. 
  
 18  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 SOU 1999:119 
  
 1.3 Kvalificerat yrkesarbete 
 Yrke har inte bara den allmänna innebörden, vilket yrke som helst. Yrke används också för att skilja ut de yrken som kräver särskilda kva- lifikationer. Yrke blir med andra ord ett understatement för gediget yrkeskunnande. Yrke i denna mening använder vi utan att göra skill nad på akademiker eller  
 icke-akademiker. 
  Det är inte mindre rimligt att säga läkaryrket än att tala om kockyrket eller fotografyrket. I de senare fallen är yrke en svensk motsvarighet till vocation respektive Rivas, medan läkaryrket ute i världen främst ses som en profes sion, för övrigt det främsta exemplet på pro fession. 
 Det är inte helt enkelt att avgöra, när en svensk menar yrke med betydelsen occupation och yrke i meningen vocation. När vi säger yrkesman menar vi någon som verkligen kan sin sak till skillnad från amatörerna. Det något ålderdomliga yrkeskvinna är inte enbart en markering av att en kvinna yrkesarbetar (till skillnad från att vara exempelvis hemmafru), det är också en markering av att hennes arbete är kvalificerat. Med omdömet yrkesskicklig uttrycker vi varierande grad av beundran för den som behärskar sitt yrke. Ofta, men långt ifrån alltid, tycks referensramen vara de gamla hantverken, yrkesskicklig i samma mening som när vi karaktäriserar de gamla mäs tarna. Tyst kunskap har blivit ett viktigt begrepp för att fånga detta släktskap med de gamla mästarna. Till skillnad från akademiker förut sätts mästarna ha svårare att verbalisera sitt kunnande, det är ju inte i första hand forsk- ningsanknutet utan verksamhetsanknutet och verksamheten är ofta praktisk, inte verbal. En mästerkock demonstrerar sitt yrkeskunnande genom att tillaga en utsökt meny, inte genom att skriva en uppsats om kokkonstens utveckling. För en jubelakademiker, t ex en historiker eller folklivsforskare, som specialiserat sig på hur det svenska köket föränd- rats, är uppsatsen, artikeln, avhandlingen eller före draget de främsta bevisen på den professionella kompetensen. Det anses av helt under- ordnad vikt om akademikern också kan utföra hant verket att laga mat, bokliga meriter räcker. 
 De första fackliga organisationerna i Sverige var yrkesför bund, exempelvis Typografförbundet som bildades 1886 av 17 avdelningar (sedan 1973 ingår det i Grafiska förbundet). Yrkesförbun dens med- lemmar förvaltade traditionerna från hantverksepoken och var djupt oroade inför hotet att ersättas av  
 icke-facklärda 
  arbetare. Denna hotbild var ett verksamt rekryteringsargument. I yrkesförbunden finns en väl- dokumenterad debatt på temat att de yrkeslärda är förmer än icke- yrkeslärda. Denna motsättning hade de för övrigt ärvt från hant verks- tiden, då exempelvis grovarbetarna saknade skråtillhö righet och använ- des för att lyfta och bära, gräva och baxa och andra tunga kropps- 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 19 
  
 arbetsuppgifter. 
 1  
 Med industrialismen kom dessa skikt av  
 icke-facklärda 
  att bli mångdubbelt större än de facklärda, vilket fick stora kon sekvenser för samhällsstrukturen i all mänhet, yrkesutbildningsbehoven i synnerhet. 
 I många länder har yrkesförbunden än idag en starkare ställning än de har i Sverige. Storbritannien är det mest kända, för många det kan ske mest ökända, exemplet på en långtgående tillämpning av yr kesför- bundsprincipen. Sverige kan ses som ett föregångsland ifråga om avveckling av yrkesförbund. Under efterkrigstiden är det många län ders fackföreningar som i växlande omfattning infört det svenska systemet med stora industriförbund. Av stor betydelse för den svenska utvecklingen var den svenska fackföreningsrörelsens tidiga organisa- toriska vägval, att förorda industriförbund istället för yrkesförbund. 
 Redan i 1909 års organisationsplan för LO, vid en tid då det vare sig fanns fackliga organisationer för tjänstemän eller för akademiker, fast- slogs att industriförbundsprincipen var överlägsen yrkesförbundsprin- cipen. Argumentationen byggde främst på resonemang om förhand- lingsstyrka och avtalsprinciper. Om arbetarna på en och samma arbets- plats tillhörde en mängd olika yrkesförbund var det svårt att nå enighet om likartade avtal. Arbetsgivaren kunde lätt spela ut de olika yrkes- grupperna mot varandra. I LO:s organisationsplan ville man förhindra att så skedde genom att förorda industriförbundsorganisering, att alla arbetare på samma arbetsplats tillhör samma fackliga förbund, obero- ende av yrkestillhörighet. 
 Några av de nya förbunden skulle snart växa till stora och starka organisa- tioner, som Järn- och Metallarbetareförbundet, Träarbetare förbundet och Johnson och Fabriksarbetareförbundet, andra samlade små yrken och skulle bara stå kvar en begränsad tid som egna organisationer, som förbunden för handskarbetare, hattarbetare, förgyllare och glasarbetare, klampare, kork- arbetare, repslagare, sockerbagare och stuckatörer.  
 2 
  
 Även i den svenska fackföreningsrörelsen finns fortfarande, 1999, yrkesförbund som  
 Elektriker-, 
  Musiker- och Målareförbunden inom LO, men de är av ringa omfattning jämfört med industriförbunden. Alla LO:s yrkesförbund sammantagna har endast tre procent av det totala antalet medlemmar. En förklaring är den av Compton påtalade obestän digheten i många yrken, men som han också visar är avtals argumentet det tyngsta. Organisationsutvecklingen har förvisso inte följt yrkes principen, men även industriförbundsprincipen har delvis kommit att ersättas av en än 
  
 1 
  
 Ett undantag var järnbärarna, som till skillnad från övriga grovarbeten bildade eget skrå. 
  
 2 
  
 K. Åmark, Yrke eller avtalsområde? De första organisationsplanerna 1909- 
  
 1926 ur  
 Solidaritetens gränser. LO och industriförbundsprincipen under 1900- talet 
 . (Stockholm: Atlas, 1998), 26. 
  
 20  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 mer storskalig indelningsgrund, sektor- eller ägarprincipen. LO:s största förbund, med i storleksordningen 30 procent av det totala antalet LO- medlemmar, är Kommunalarbetareförbundet, som grundar sin organisering på att alla medlemmar har samma slags ägare eller arbetsgivare, kommuner och landsting. Tidigare gällde detta även om LO:s tredje största förbund, Stats anställdas förbund, men det har i privatiseringarnas efterföljd 1995 ombildats till ett ägarneutralt för bund, SEKO, för anställda inom service och kommunikation. 
 För industri- och sektorförbunden är medlemmarnas varierande yrkestillhörighet ett dilemma. Å ena sidan är det för sammanhållning och solidaritet viktigt att betona vad som förenar de skilda yrkesgrupperna, dvs tona ner yrkesskillnaderna. Å den andra sidan är yrke för många medlemmar en livsavgörande kategori, inte minst i fråga om utbild ning och meritering, och följaktligen en kategori som inte kan negligeras. För många är yrkestillhörighet väl så viktigt som för bundstillhörigheten, i synnerhet i de utpräglade yrkesarbetena. Industri- och sektorförbunden måste i korthet klara balansakten att tillmö tesgå de särpräglade yrkesintressena samtidigt som alla medlemmar helst bör känna sig som vinnare efter påskrivet avtal. Den fackliga problemlösningen handlar om högre lön för yrkesskicklighet i kombi nation med generella påslag och riktade låglönesatsningar. Detta fackliga dilemma förklarar en del av den svenska kluvenheten kring yrken i allmänhet, yrkesutbildning och yrkesvärdering i synnerhet. 
 I verkstadsindustrins mönsterbildande Arbetsvärdering för ma nuella yrken, som varit i bruk sedan mellankrigstiden, utgör yrkesskicklighet den viktigaste bedömningsfaktorn, ytterligare uppdelad i teori, praktik, omdöme och initiativ, handlag och noggrannhet. De övriga huvudfaktorerna är ansvar, ansträngning och ar bets- platsförhållanden (belastande arbetsförhållanden har i viss ut sträckning kompenserats lönemässigt). För att få högsta utdelning (7 poäng) i teorifaktorn krävdes teoretiska kunskaper betydligt över dem som meddelas i  
 3-årig 
  industriskola. För högsta grad i praktik (12 poäng) krävdes åtta år i yrket (inklusive praktikperioderna under industriskole- utbildningen). 
 3 
  
 Den senare utvecklingen av dessa värderingskriterier kan delvis tol- kas i termer av att det gått inflation i att vara yrkesmässigt kvalificerad med hänvisning till yrkeserfarenhet. I dag är fem år i yrket i allmänhet tillfyllest för uppnående av högsta graden. Men samtidigt har kraven på formell utbildningstid tenderat att stiga. Kvalificerad yrkesutbildning är en logisk fortsättning av dessa tendenser. Gymnasieskolans treåriga 
  
 3  
 Kort handledning i Arbetsvärdering för Manuella Yrken, (Västerås: ASEA, 1957). 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 21 
  
 yrkesprogram räcker inte längre än till att mot svara inträdeskraven, att en tredjedel av den vanligen tvååriga utbildningstiden är arbetsplatsför- lagt lärande i arbetet uppfyller däremot praktikkriteriet. 
  
 1.4 
  
 Tysk yrkesklassificering och yrkes- utbildning – ett skarpare fokus på kvalificering 
  
 I Tyskland, som har ett normerande inflytande inom EU i frågor om yrken och yrkesutbildningar, är yrke främst en kvalitativ bestämning. Endast arbeten med ett väletablerat anseende för att vara kvalificerade får kallas för yrken (Schultz eller Rivas). Det finns officiellt fast- ställda listor över vilka arbeten som är yrken i denna kvalificerade mening. Man kan inte bli en sådan yrkesutövare enbart genom att man innehar ett arbete. Kvalificeringen är mödosam, påminner mer om bildningsgången i de gamla hantverksskråna eller universitetens exa- menssystem. Yrkestiteln är slutresultatet efter en karriär in i yrket med handledd praktik och delexamina. Avslutningen på denna process är mästarvärdigheten (Meister). Men även i Tyskland finns tendenser till att Rivas används på ett mer utslätat, svenskt, vis, som beteck ning för alla yrken oavsett kvalificeringsnivå. I det tyska försäkrings systemet utgör Berufsgenossenschaften (yrkesgemenskaper) ett centralt inslag och i dessa gemenskaper kan i stort sett alla som är verksamma i en viss bransch också bli medlemmar. Å andra sidan görs stor åtskillnad på ytligt respektive djupt yrkesutbildade. 
 Det tyska systemet för kvalificerad yrkesutbildning är betydligt mer utbyggt än det svenska ifråga om linjer och antal studenter. Ungefär ligen på gymnasienivå finns två skolformer; Berufsschulen och Berufsfachschulen som bägge avslutas med examenstiteln Fachar- beitergeselle. Konkurrensen till Berufsfachschulen har hårdnat och nu är det vanligt att man först tar studenten på gymnasium innan man försöker bli antagen. Fachoberschulen varierar stort i svårig hetsgrad från ett- till treåriga utbildningar, variationen följer främst branschtill- hörigheten. Examen kallas för Fachoberschulabschluss. Det är dis- kutabelt i vilken grad de nämnda tyska yrkesutbildningarna motsvarar våra svenska yrkesförberedande gymnasieprogram. I några fall är de mer omfattande och ofta mer yrkesinriktade och arbetsplatsanknutna. Entydigt eftergymnasiala yrkesutbildningar finns i mängder av varianter i Tyskland. Vanliga benämningar på dessa skolor är Chen akademie och Fachakademie. Berufskolleg är ibland närmast en form av vuxengymnasium, i andra fall en mer avancerad eftergymnasial yrkes- 
  
 22  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 utbildning. Till styrkefaktorerna i det tyska yrkesutbildningssystemet hör mängden branscher och yrken som har sina egna avancerade utbildningar. Arbetsplatsanknytningen av utbildningen är också ofta förebildlig. Men om övriga Europa blivit inspire rat av det duala tyska yrkesutbildningssystemet (dualt i meningen god integration mellan skola och arbetsplats) så har många tyska arbetsgivare blivit inspirerade av omvärlden och frågar sig varför just tyska arbets givare skall lägga ner så stora egna resurser på ungdomens yrkesutbildning. Det finns ett växande motstånd mot att ställa upp som värd för yrkes skoleelever, i synnerhet de från de mer elementära skolstegen. 
  
 1.5 
  
 Utvecklingen av det svenska yrkes- utbildningssystemet – några historiska huvudtendenser 
  
 1.5.1 
  
 Skråväsendet, avskräckande eller förebildligt exempel 
  
 I det traditionella feodala samhället föddes man som regel till sitt yrke. Föräldrarna hade att svara för den grundläggande inskolningen i de egna sysslorna. Barnen bytte sällan yrke utan tenderade att ärva för äldrarnas. Torparens barn blev pigor, drängar och torpare, bondens blev bönder och bondmoror. I borgarklassen var släkterna vanligen knutna till speciella hantverk. Vi hade släkter av gelbgjutare (mässingsgjutare), förgyllare, kopparslagare, vapensmeder, luntmakare, grytgjutare, tunnbindare, blockmakare, slipstenshuggare, glasblåsare, stuckatörer, möbelsnickare, Ford (praktmöbelsnickare), skräddare, skomakare, skoflickare (som lagade skor), hattstofferare, knappmakare, repslagare, snörmakare, borstbindare, urmakare, bokbindare, saltmätare eller sockerbagare bland de ca 300 hantverksyrken som i Sverige funnits organiserade i skrån. Sällan valde pojkarna något annat skrå än faderns, döttrarna var något rörligare i sina giftermål. Även i de högre stånden, präster och adel, var släktmönstren tydliga. Vi fick präst släkter och en adel som under stormaktstiden i mycket påminde om en krigarkast. Det var som bekant främst utvecklingen inom det borgerliga ståndet, som kom att spränga detta system. Hantverksskråna ersattes av företag, i synnerhet industriella företag, som måste finna nya vägar för att förse sig med yrkeskunniga anställda. 
 Fram till skråväsendets avskaffande 1846 var utbildning inom ramen för hantverken den dominerande formen för reglerad yrkes utbildning i Sverige. Hantverkssystemet övergavs etappvis, ända fram till 1864 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 23 
  
 behölls vissa bestämmelser för lärlingar och gesäller. Skrå systemet omfattade inte en särskilt stor del av befolkningen, endast ca 50 000 allt som allt inklusive alla gesäller, lärlingar och andra hjälp arbetare. Den ringa volymen och kapaciteten var en av de verkningsfullaste invändningarna mot systemet. 
 Hantverkens utbildning var som bekant arbetsplatsförlagd och tydligt stadieindelad; novis, lärling, gesäll, mästare. Lärlingstiden varie rade mellan de olika hantverken, längst för guldsmeder, ca sju år och betydligt kortare för exempelvis garvare, ca två år. Fyra till fem års lärlingstid var det normala, en tid som i bästa fall avslutades med erhållande av gesällbrev och upptagande i något  
 gesäll-lag. 
  De fåtaliga mästarbefattningarna blockerade utvecklingsmöjligheterna för gesäl- lerna. Gesälltiden kunde räcka livet ut. 
 Inlärningen fick ske under arbetet i yrket. Mästaren var ofta en hård lärare, som främst krävde arbete av sina lärlingar och gesäller. Elev- gruppen var heterogen, verkstadens samtliga lärlingar och gesäller. Vanligen arbetade de tillsammans, ofta hade de även gemensam bostad. Lärlingarna fick i mycket fungera som tjänstefolk i mäs ters hushåll och visavis gesällerna, fastän skråordningen innehöll bestäm melser om att de främst skulle lära sitt hantverk (han (lär lingen) mest brukas till det hans lära angår). 
 4 
  
 Skråbröderna i de skilda hantverken lade normalt ner mycket stor omsorg på kvalitetskontroll och bekämpade alla former av fuskande i yrket. Den skicklighet som utvecklades i vissa skråstyrda hantverk, t ex italienskt fiolbyggeri (Perez) eller svenskt möbelsnickeri (Wallace) har inte överträffats. 
 Under skråtiden fanns endast ett fåtal yrkesskolor för andra verk- samheter än hantverk, i Sverige t ex sjömans- och handelsskolor. Det fanns även ett fåtal bergsskolor, några lantbruksinstitut och en mekanisk skola i Stockholm (föregångare till Tekniska institutet) liksom Chalmerska slöjdskolan i Göteborg. I flera fall kom dessa yrkesskolor att utvecklas mot akademier och universitet, t ex Chalmers och Ulltuna, och perioden som yrkesskolor är i historiskt perspektiv endast ett utvecklingssteg. 
 Skråväsendets avveckling ledde till att många olikartade yrkes skolor inrättades under andra hälften av  
 1800-talet, 
  flertalet på folk skolenivån. Slöjdskolor kom att väsentligen ersätta den inskolning i yrken som hantverksskråna svarat för. Även om antalet skolor ökade i tämligen hög takt så höll inte utbyggnaden jämna steg med efterfrågan på yrkes- utbildad arbetskraft. I början av  
 1900-talet 
  var missnöjet be tydande med det svenska beståndet av yrkesskolor. Viktiga näringslivsaktörer, som de 
  
 4  
 1720 års skråordning. 
  
 24  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 ledande storföretagen, ansåg att utbildningen var för enkel men framför allt otidsenlig. 1907 år kommitté angående den lägre tekniska undervisningens ordnande var den enskilt viktigaste utredningen (den avslutade sitt arbete 1912). Med främst denna utredning som grund beslöt 1918 års riksdag om inrättande av lär lingsskolor respektive yrkesskolor. För att få börja en yrkesskola kräv des genomgången lär- lingsskola. Yrkesskolorna var tänkta att ersätta eller motsvara gesäll- utbildningen i de gamla hantverken. Samtidigt bibehölls och förstärktes de tekniska fackskolorna, som väsentligen var gymnasielika och senare kom att utvecklas till tekniska gymnasier som utbildade läroverks- ingenjörer. 
 1918 års reformer är ett tidigt försök att skilja kvalificerad yr Williams bildning från grundläggande yrkesutbildning eller yrkesförbere delse, men är även uttryck för ett parallellskoletänkande. 
 Under det att staten årligen offrar stora summor på dyrbara läro anstalter för att giva dem, som kunna vinna sin utkomst genom över vägande intel- lektuellt arbete, en lämplig utbildning för deras blivande levnadskall, göres ännu, utöver vad folk skolan i detta hänseende kan åstadkomma, alltför lite för att tillförsäkra dem, som ägnar sig åt övervägande s k kroppsligt arbete, tillgång till sådana kunskaper, som äro ägnade att öka deras förvärvs förmåga och deras utsikter att vinna en ekonomisk tryggad ställning. Allra största delen av den ungdom, som vid  
 12-14 
  års ålder utgår från folkskolorna, erhåller för sin fort satta utbildning ingen ledning och hjälp från samhällets sida. 
 5 
  
 1.5.2 
  
 Många yrkesskolor, en grundskola 
  
 Mellankrigstiden präglades av ett starkt stadieindelat utbildningssystem. De tydligaste nivåerna var folkskola, realskola, gymnasium och universitet, men det fanns många mellanformer, t ex yrkesskolor och s k flickskolor. Reformerna inom yrkesutbildingsområdet fokuserades på intervallet folkskola – realskola och kom att avslutas med grundskolans genomförande på  
 1960-talet. 
  
 Yrkesskolornas utbildning nådde inte så många, i slutet av  
 1920-talet 
  fortfarande under 10 000 elever. De stora volymerna kom först på 1950- talet, då antalet elever på yrkesskolornas heltidskurser översteg 50 000. En viktig förklaring till denna expansion var de slutsatser som drogs av  
 1930-talets 
  depression. Den stora Rationaliseringsutredningen behand- lade även yrkesutbildningsfrågan, som man kopplade samman med arbetslöshetsfrågan. Utredningen föreslog bl a verkstadsskolor för 
  
 5  
 Citat från 1907 års utrednings slutbetänkande, återgivet i Ingram, Yrkes- utbildning i nutidshistoriskt perspektiv, (Göteborg Studies in Educational Sciences 39, 1981). 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 25 
  
 arbetslös ungdom, som en metod att ånyo få fart på Sveriges ekonomi, ett förslag som genomfördes och gav förhållande vis lyckat resultat. Under 1940- och  
 1950-talen 
  fick den svenska yrkesutbildningen ett stort uppsving. 
 Saltsjöbadsavtalet (1938) ledde till bildandet av Arbetsmarknadens yrkesutbildningskommitté (1944), som kom att få stor betydelse för yrkesutbildningarnas utbyggnad och inriktning. Till ett av dess många genomförda förslag hörde att samla myndighetsansvaret över landets yrkesutbildningar under Kungliga Överstyrelsen för Yrkes utbildningar. KÖY kom att verka under perioden  
 1944-64, 
  varefter yrkes frågorna fördes över till Skolöverstyrelsen (SÖ) och de förbered ande delarna av yrkesutbildningarna integrerades i grundskolan. 
 Under den tidiga efterkrigstiden ökade det amerikanska inflytandet över svensk yrkesutbildning. Starkt intryck gjorde bl a  
 TWI-systemet 
  (Training Within Industry), som med framgång tillämpats av amerikansk rustningsindustri för att på rekordfart lära upp oskolad arbets kraft. TWI var en föregångare till dagens system för lärande i arbete respektive lärande organisation. Den svenska arbetsmarknadsutbildningen hörde till de grenar av yrkesutbildningssystemet som tog störst intryck av TWI. AMS inrättades 1948 men redan under krigsåren hade Statens Arbetsmarknadskommission (SAK) prövat de nya metoderna för introduktionsutbildning men även för omskolning för att fylla brist- yrkenas vakanser. Under  
 50-talet 
  var antalet personer som årligen deltog i arbetsmarknadsutbildning under 10 000, men i slutet av  
 1970-talet 
  nådde man kring en kvarts miljon. AMU kom att ansvara för den kvan- titativt dominerande formen för yrkesutbildning i Sverige, i allmänhet en inte så kvalificerad form för yrkesutbildning, korttids utbildningarna övervägde. 
 Nivåmässigt nådde inte utbildningen på många av de yrkes skolor, som var i drift under mellankrigstid och tidig efterkrigstid, utöver real- skolan. När grundskolan väl var genomförd mot slutet av  
 1960-talet 
  förändrades förutsättningarna, då kom yrkesutbildningarna efter realskolenivån och låg med andra ord parallellt med gymnasiestudier. Samordningen med gymnasiet blev nästa reformetapp men då är vi framme på  
 1970-talet. 
  Grundskolereformen dominerade 1950- och 1960- talens skoldebatt, samtidigt som yrkesskolorna fortsatte att utvecklas, men med två olika huvudmän, kommunala yrkesskolor respektive centrala yrkesskolor i statlig regi.  
 1950-talets 
  Yrkesutbildnings- sakkunniga förordade att staten skulle ta över ansvaret för all yrkesutbildning, vilket 1955 års riksdag beslutade. Utbildningarnas huvudmannaskap har växlat många gånger under svensk nutidshistoria. 
 Grundskolan integrerade folkskola och realskola och ersatte flick- skolan. Hela befolkningen skulle få en och samma nioåriga grundut- 
  
 26  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 bildning. Det avslutande nionde året gavs nio olika inriktningar; gym- nasieförberedande (9g), humanistisk (9h), allmänpraktisk (9pr), teknisk (9t),  
 teknisk-praktisk 
  (9tp), merkantil (9m), handel (9ha),  
 social-eko- 
  nomisk (9s) och en hushållsteknisk linje (9ht). 
 Grundskolans nio avslutande linjer var tänkta för ett fortsatt utbild- ningssystem i fem sektorer; teoretisk sektor, sektor för allmän utbildning,  
 teknisk-mekanisk 
  sektor (riktad mot teknisk fackskola, som snart utvecklades till tekniskt gymnasium), merkantil sektor (riktad mot mer- kantil fackskola, senare handelsgymnasium) och en vårdande, huslig sektor. 
  
 1.5.3 
  
 Den långa vägen mot en integrerad gymnasieskola 
  
 Efter grundskolereformen var det gymnasieskolans tur att stöpas om. I slutet av  
 1960-talet 
  verkade Yrkesutbildningsberedningen, dess förslag om en standardisering av yrkesutbildningarna till två år blev till norm. Tvåårssystemet gav en principiell likvärdighet mellan de olika yrkesut- bildningarna och förenklade utbildningsplaneringen, men systemför- ändringen hade också nackdelar. Att stöpa alla yrkesutbild ningar i samma form, två år, innebar mycket växlande blandningar av ren yrkesutbildning och allmänbildande ämnen. Industrins yrkesutbildningar hade även före reformen ofta varit tvååriga, handelns ut bildningar var däremot vanligen ettåriga och utbildningarna i husligt arbete oftast under ett år. Tvåårsmallen resulterade i stort inslag av allmänna ämnen i handelns och vårdens och omvårdnadens utbildningar medan inslagen av ren yrkesteori och praktik minskade i industrins yrkesutbildningar för att lämna plats för mer av de allmänna ämnena. Den senare förändringen blev på sin tid mycket omdebatterad främst i termer av en förmodad urholkning av yrkeskunnandet. Utbyggnaden av de kortare yrkesutbildningarna till två år kritiserades med argument som dyrbar utfyllnadsutbildning. En mer allmän och teorianknuten yrkesutbildning mötte mycket opposition. Beslutet sågs som ett vägval mellan utbildningsbyråkratins krav på standardisering och näringslivets krav på skräddarsydda utbildningar. Traditionalisterna efterlyste mer av nyttig praktik, dvs produktion av användbara varor och tjänster, och önskade ett större inslag av åskådlig färdig hetsträning, mindre av teori- och förståelsemoment. 
 Det nya integrerade svenska gymnasiet startade med höstterminen 1971. Fackskolorna och yrkesskolorna avvecklades, delar av deras kursutbud blev beståndsdelar i de nya tvååriga yrkesförberedande linjerna. Det är värt att notera att man redan från gymnasiereformens 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 27 
  
 start valde att se yrkesutbildningsinslagen som elementära och yrkes- förberedande. Man höjde kraven på vad som skall räknas som kvalifi- cerad yrkesutbildning. Linjernas yrkesförberedande utbildning borde följas av något mer kvalificerat ute på företagen eller arbetsplatserna. 
 I mitten av  
 1980-talet 
  var det dags för nästa utredningsomgång. Översyn av den Gymnasiala Yrkesutbildningen (ÖGY), kom att lyfta fram svagheter i det tvååriga gymnasiet. En var att den nya gymnasie- skolan ärvt skillnaderna och motsättningarna mellan de olika linjerna, byggt in dem i gymnasieskolan men inte överbryggat dem. 
 ÖGY resulterade i ett förslag om treåriga linjer, som prö vades i för- söksverksamhet. Det treåriga gymnasiet skulle framför allt utöka teo- rimomenten samt i de yrkesförberedande linjerna ha upp till 60 procent arbetsplatsförlagd utbildning under det avslutande tredje studieåret. Slutsatserna av försöksverksamheten och förslaget till vår nu varande gymnasieskola presenterades i propositionen Växa med kunskaper (1990/91). 
 Den nuvarande svenska gymnasieskolan är som bekant program- uppdelad. Av 16 nationella program anses 14 innehålla yrkesämnen och programmen kallas för yrkesförberedande. Endast två program, det naturvetenskapliga respektive samhällsvetenskapliga, kallas för väsent- ligen studieförberedande. De flesta program är därutöver gren delade, vilket ger mer än fyrtio olika specialinriktningar att välja mellan, de flesta med yrkesprägel. Estetiska programmet har exempelvis grenarna; konst och formgivning, dans och teater, musik. Fordonsprogrammet kan bestå av grenarna flygteknik, karosseri, fordonsteknik, transport. Medieprogrammet är uppdelat i information och reklam, tryckmedier. 
 Gymnasiets programstruktur är som synes påfallande tunn inom det dynamiska  
 IT-området; 
  enbart information och reklam respektive tryck- media. I kapitel 5 återkommer vi med en innehållslig analys av de många  
 IT-utbildningar 
  som ryms inom den Kvalificerade yrkesutbildningen. Sambandet mellan gymnasieutbud och  
 KY-utbud 
  är värt ett närmare studium. De Kvalificerade yrkesutbildningarna tycks delvis ha fungerat som en modernisering, korrigering och komplettering, av ålderdomligheter i gymnasiets programutbud. Om gymnasiet får ett IT- program, så höjs kraven på att de Kvalificerade yrkesutbild ningarna inom området rankas som kvalificerade och eftergymnasiala. 
  
 28  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 1.5.4 
  
 1970-talets 
  
  nya utvidgade högskola 
 Samtidigt som vårt gymnasium fick en radikalt ny utformning föränd- rades vårt högskoleväsende till såväl volym som innehåll. Ökningen av antalet högskolestuderande under efterkrigstiden framhålls ofta som remarkabel, från drygt tiotusen 1945 till över trehundratusen inne va- rande läsår. De stora ökningarna är hänförliga till  
 1960-, 
  1970- och  
 1990-talen. 
  Under  
 1980-talet 
  var tillväxten i högskolesektorn låg i Sverige, till skillnad från flertalet  
 OECD-länder. 
  Vad som inte bör glömmas bort är att  
 1970-talets 
  stora expansion till väsentlig del är en effekt av omdefinitioner. Universitet och högskola var begrepp som fick nya innebörder. Sverige kom med start 1977 att inkludera majoriteten eftergymnasiala utbildningar i högskoleväsendet. Förskollärare och sjuksköterskor räknades som akademiker och högskoleväsendet utökades på motsvarande sätt med bl a lärarseminarier och sjukskö terskeskolor (de senare ombildade till vård- och hälsohögskolor i lands tingens regi). De kortare högskoleutbildningarna (under tre år) har periodvis svarat för mer än hälften av antalet högskolestuderande i Sverige. Nya korta högskoleutbildningar har även tillskapats efter 1977 års reform, t ex högskoleingenjörer och programmeringstekniker. I EU tillämpas van- ligen regeln att endast treåriga eftergymnasiala utbildningar kan klassas som akademiska, vilket många av de korta svenska högskole- utbildningarna på senare tid anpassats till, t ex sjuksköterske- utbildningen och på sina håll mellaningenjörs utbildningarna. Defini- tionerna av vad som är akademiska eftergymnasiala utbildningar, kan reformerna till trots, fortfarande skifta. Sjuksköterskorna har i Sverige officiellt varit akademiska sedan 1977, men de accepteras ännu inte av SACO som akademiska. Läkarförbundet motsätter sig deras medlem- skap och SHSTF kvarstår följaktligen i TCO. 
 En annan viktig del i förändringen av vårt högskoleväsende är den geografiska utbyggnaden. I dagsläget bedrivs högskoleutbildning på ett sjuttiotal orter. Även forskningsresurserna är mycket utspridda. Forsk- ningsprojekt i högskoleregi finns på minst ett femtiotal orter. Rätten att examinera på forskarutbildningsnivå, licentiat- och doktorsexamina, är dock begränsad till de högskolor som är klassificerade som universitet, i dagsläget ett trettiotal. 
 Inom universitets- och högskolevärlden finns ett stort antal utbild- ningar som är yrkesförberedande. Arkitekt, agronom, civil ingenjör, förskollärare, gymnasielärare, journalist, logoped, läkare, mellan- ingenjör, meteorolog, präst, sjuksköterska, tandläkare för att bara nämna några exempel. Dessa utbildningar meriterar sig för beteck ningen kvalificerade yrkesutbildningar enligt många kriterier. De är bevisligen eftergymnasiala. De har betydande inslag av specifik yrkesteori. De 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 29 
  
 inrymmer yrkesrelaterad och handledd praktik. De har en organiserad form för inskolning i det framtida yrket. Det kan tyckas ligga nära till hands att kalla dessa utbildningar för kvalificerade yrkesutbildningar. Kvalificerad yrkesutbildning har ett avgränsningsproblem, som för övrigt framkom redan i remissbehandlingen av  
 KEY-utredningens 
  betän- kande Yrkeshögskolan. Kvalificerad eftergymnasial utbildning (SOU 1995:38). I propositionen Kvalificerad yrkesutbildning m m. Prop 1995/96:145 kommenteras kritiken för oklar avgränsning av den nya Yrkeshögskolan på följande vis. 
 Många remissinstanser anser, att utredningens förslag om en fri stående yrkeshögskola skulle innebära en återgång till ett parallell skolesystem med påtagliga risker för en utveckling av  
 B-högskolor. 
  Henderson ingen delar denna uppfattning och anser att en sådan lösning är ute sluten. Försöket syftar i stället primärt till en ökning av utbild ningsutbudet och till att ge underlag för ställningstagande till hur denna typ av utbildning bäst kan inordnas i det befintliga utbildningssystemet. 
 6 
  
 Hur de Kvalificerade yrkesutbildningarna bäst kan inordnas i det befintliga utbildningssystemet är en fråga som försöksverksamheten förhoppningsvis ger svar på. Att avgränsningen mot högskola och uni- versitet inte är avdömd ger propositionstexten många exempel på. Forskningsanknytning versus arbetslivsanknytning, eller studieförbe- redande versus yrkesförberedande visar sig vara tämligen trubbiga begrepp i försöken att karaktärisera de Kvalificerade yrkes utbildning- arnas egenart. 
 Remissinstanserna delar med få undantag utredningens uppfattning att utvecklingen skapat ett behov av eftergymnasial utbildning med stark arbetslivsanknytning som f. n. inte tillgodoses på ett bra sätt. Åsikterna är däremot delade när det gäller utred ningens syn på den före slagna utbild- ningen i förhål lande till högskoleutbildningen. Regeringen delar uppfatt- ningen som förts fram i flera yttranden att utred ningen överdrivit skillnaden mellan högskolans forsk ningsanknutna utbildning och en arbetslivsanknuten utbildning. De flesta som utbildar sig inom hög skolan gör det inte primärt med syfte att bedriva eget veten skapligt arbete. Högskolans utbildning är i många fall direkt yrkesförberedande med arbetslivspraktik som en del av utbildningen, exempelvis  
 lärar-, 
 journalist- , 
  socionom- och sjukgymnastutbildningarna. 
 Däremot kan det också enligt regeringens uppfattning finnas behov av en ny kvalificerad yrkesutbildning på eftergymnasial nivå som kan bidra till att tillgodose arbetslivets behov av arbetskraft med den kompetens som krävs för att genomföra produk tionen av varor och tjänster. En produktion som hittills ofta har kunnat genomföras av personer med yrkesutbildning på gymnasial nivå, men där det idag ställs krav på högre kompe tens. En sådan utbildning behöver förena en praktiskt inriktning med fördjupade teoretiska kunskaper och lyfta fram sådana dimensioner av kunskap som 
  
 6  
 Regeringens proposition 1995/96:145 
 . Kvalificerad yrkesutbildning m m 
 . (Stockholm: Utbildningsdepartementet), 13. 
  
 30  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet 
  
 SOU 1999:119 
  
 färdighet och förtrogenhet. Den behöver innefatta både sådan teori som ingår i högskole utbildning och påbyggnadsutbildning och sådan kunskap som vinnes direkt i produktionen. Det krävs att utbildningen förmår inte- grera de kunskapsbaserna. Samspelet mellan teori och arbetsliv är en förutsättning för att utbildningen skall hålla en hög kvalitet och svara mot arbetslivets och de studerandes behov och ställer stora krav på den peda- gogiska utformningen. 
 7 
  
 1.6 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i historiskt perspektiv 
  
 Vår nyare yrkesutbildningshistoria börjar vid mitten av  
 1800-talet. 
  Inledningsvis var omställningsproblemen efter skråväsendets sam man- brott helt dominerande. Det var i första hand det nya industrisamhällets krav som skulle tillgodoses. De yrkesutbildningar som kom till stånd var vanligen enkla, i nivå med folkskolan, lärlingsutbildningar snarare än gesällutbildningar. 
 Mellankrigstidens yrkesutbildningssatsningar fick många för tecken, ett av de vanligare var att frågan kopplades till arbetslösheten. Vilka utbildningar kan ta ungdom ur arbetslösheten? Karaktäristiskt var också ett fokus på bristyrken. Nivåmässigt hade utbildningarna utvecklats och var ofta på realskolenivån.  
 1960-talets 
  stora grundskolereform eliminerade realskolan och gjorde åtskilligt av de yrkesförberedande lärlingsskolornas kursmoment till delar av den nionde årsklassens specialiseringar. Med  
 1970-talets 
  stora gymnasiereform upphävdes uppdelningen i gymnasier och fackgymnasier, allt blev till program i den nya gymnasieskolan. Utökningen av  
 1990-talets 
  gymnasium till genom- gående treåriga program motiverades främst med omsorger om en kvalificering av de yrkesförberedande program som tidigare varit tvååriga. Man önskade också förbättra arbetslivsanknyt ningen med arbetsplatsförlagda kursmoment under det avslutande tredje gymnasie- året (60 % av studietiden). Kvalificerad yrkesutbildning kan ses som en kulmen på denna utveckling att förstärka yrkes livsanknytningen. Kvali- ficerad yrkesutbildning kan uppfattas som en fortsättning av de stora gymnasiereformerna. 
 I det tidigare citerade betänkandet Yrkeshögskolan SOU 1995:38 görs på sidan 55 avslutningsvis ett försök till preliminär definition av vad kvalificerad eftergymnasial utbildning är för någonting: 
 Med kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning avses utbildning, som bygger på grundläggande utbildning i gymnasieskolan och ev på praktik, ger fördjupad eller specialiserad yrkeskompetens men inte nödvändigtvis 
  
 7  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 11. 
  
 SOU 1999:119  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 31 
  
 färdigutbildning, i väsentliga delar handlar om praktisk tillämpning av känd kunskap och teknik, inte är akademisk i traditionell mening, samt syftar i första hand till verksamhet inom närings livet. 
  
 1.7 
  
 KY:s uttolkning av Kvalificerad yrkesutbildning, – ett tvåfrontsdilemma 
  
 I Sverige har vi ingen stark tradition kring kvalificerad yrkesutbildning, så som exempelvis är fallet i Tyskland och stora delar av övriga EU. I Sverige har yrkesutbildning kunnat betyda snart sagt vad som helst från endagsintroduktion till livslångt lärande. Att yrkesutbildningen är kvalificerad skall enligt  
 KY-propositionen 
  garanteras dels genom att utbildningarna är eftergymnasiala, dvs förutsätter fullbor dad gymna- sieutbildning, dels genom att en särskild myndighet,  
 KY-kommittén, 
  antar och inspekterar varje enskild Kvalificerad yrkesutbildning och dito anordnare. 
  
 Regeringens förslag:  
 En ny kvalificerad yrkesutbildning på eftergymna- sial nivå skall utvecklas. Den skall bidra till att tillgodose arbetslivets behov av kompetens för en modernt organiserad produktion av varor och tjänster. Utbildningen skall förena en praktisk inriktning med fördjupade teoretiska kunskaper. Den skall därför ges formen av lärande i arbete på en arbetsplats under ca en tredjedel av utbildningstiden. 
 8 
  
 Inför utvärderingsuppdraget har vi haft som hypotes att kvalificerad, trots det kvalitetssäkringssystem som  
 KY-kommittén 
  arbetat med, inrymmer en betydande spridning från den ena Kvalificerade yrkes- utbildningen till den andra. Hur stor denna spridning är har vi sökt fast- ställa och ser som ett viktigt underlag för utvärderingen av försö ket. En viktig förklaring till spridningen i kvalificering kan sökas i vår gymna- sieskola. I vad mån ger den förkunskaper för respektive Kvali ficerad yrkesutbildning, i vad mån inte? 
 De Kvalificerade yrkesutbildningarnas ena frontlinje går således mot de yrkesutbildningar som inte är tillräckligt kvalificerade för att klassas som på  
 KY-nivån. 
  Den andra frontlinjen är på många sätt svå rare att försvara. Vad skiljer de Kvalificerade yrkesutbildningarna från övriga eftergymnasiala högskoleutbildningar? Redan på  
 1960-talet 
  hävdade Chandler, i egenskap av ecklesiastikminister, att alla eftergymnasiala utbildningar skulle likställas som akademiska. Vad gör de Kvalificerade yrkesutbildningarna unika jämfört med högskole världens många, förhoppningsvis kvalificerade, yrkesutbildningar? I propositionstexten hänvisas framför allt till arbets marknadens krav. Arbetslivet kräver 
  
 8  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 9. 
  
 32  
 "Kvalificerad yrkesutbildning" - en länge omstridd verksamhet  
 SOU 1999:119 
  
 någonting annat än det som dagens högskola och universi tet kan leverera. 
  
 Skälen för regeringens förslag:  
 Det finns inom ett antal branscher behov av arbetskraft med kompetens av det slag som en kvalificerad yrkesutbild- ning avses ge. Det gäller t ex delar av verkstadsindustrin, handeln, skogs- bruket och skogsindustrin samt telekommunikationsindustrin. Från tillväxtsynpunkt är det angeläget att flaskhalsar, som kan skapas av brist på erforderlig kompetens, elimineras så snabbt som möjligt. Behov av ny kvalificerad yrkesutbildning finns också inom turistnäringen och inom kontorsautomationen. Starka skäl talar därför för att en försöksverk samhet med denna typ av kvalificerad yrkesutbildning inleds snarast. 
 9 
  
 Om detta arbetsmarknadsargument för att skilja ut de Kvalificerade yrkesutbildningarna från övriga högskoleutbildningar visat sig hålla vid genomgången av försöksverksamheten, är något vi får anledning att återkomma till i kapitel 6. 
  
 9  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 13. 
  
 SOU 1999:119 
  
 33 
  
 2 
  
 KY-försökets 
  
  genomförande och organisation 
 Detta kapitel innehåller en beskrivning av hur det är tänkt att försöks- verksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning (KY) skall genomföras och organiseras. Kapitlet inleds med en allmän beskrivning av försö ks- verksamhetens organisation och uppläggning. Därefter sammanfattas de anvisningar och råd som  
 KY-kommittén 
  givit de utbildningsanordnare som önskat delta i för söksverksamheten. 
  
 2.1 
  
 Försöksverksamhetens organisation och uppläggning 
  
 Regeringen fattade den 14 mars 1996 beslut om direktiv 
 1  
 till en orga- nisationskommitté för försöksverksamhet med Kvalificerad yrkes- utbildning  
 (KY-kommittén). 
  Den 22 april förordnades ledamöterna i  
 KY-kommittén 
  och ett kansli knöts till den. Den 15 maj beslutade regeringen om tilläggsdirektiv 
 2  
 som främst anger förutsättningar för den kommande utvärderingen av  
 KY-verksamheten. 
 KY-kommittén 
  arbete regleras av  
 Lag (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning  
 och  
 Förordning (1996:372) om en för- söksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning  
 (bifogas som bilaga 3 och 4). 
 Den 6 maj 1996 gick  
 KY-kommittén 
  ut med en inbjudan till univer- sitet och högskolor, kommuner, gymnasieskolor, skolenheter med Kom- vux, landsting, utbildningsföretag m fl om att delta i försöks verksam- heten. Inbjudan inkluderade en kravlista och riktlinjer för försöks verk- samheten. 
  
 1 
  
 Kommittédirektiv Dir. 1996:26.  
  
 Kvalificerad yrkesutbildning 
 . Utbildnings- departementet. Direktiven bifogas som bilaga 1. 
  
 2 
  
 Kommittédirektiv Dir. 1996:41.  
 Tilläggsdirektiv till Organisationskommittén för kvalificerad yrkesutbildning  
 . Utbildningsdepartementet. Direktiven bifogas som bilaga 2. 
  
 34  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 SOU 1999:119 
  
 KY-kommittén 
  beslutade tidigt om principerna för utbetalning av bidrag innebärande att bidrag betalas ut månadsvis i efterskott och baseras på antalet studenter, dels en månad efter utbildningens start, dels var 6:e månad därefter. Den genomsnittliga kostnaden för en utbildningsplats fick inte överstiga 60 000 kronor per år. 
 Under sitt första verksamhetsår (1996) beviljade  
 KY-kommittén 
  1 728 utbildningsplatser av 3 436 sökta med start hösten 1996 och våren 1997. Det första årets ansökningar var av skiftande kvalitet och med en mycket varierande utformning. Kontakterna mellan kansli och de sökande var därför intensiva och ansökningarna preciserades och förbättrades i dialog med kansliet. Några fasta ansökningstillfällen förelåg inte och ansökningarna prövades kontinuerligt. Kommittén delegerade till kanslichefen att fatta beslut om bifall medan avslagen skulle tas i kommittén. 
 Under 1997 stramades ansökningsförfarandet upp med fast an sök- ningsdag. Mer preciserade ansökningsanvisningar utformades. KY- kommittén delegerade beslutsrätten avseende både bifall och avslag till kanslichefen. Alla ärenden skulle dock föredras i kommittén innan beslut. Det nya ansökningsförfarandet uteslöt inte en dialog mellan de sökande och kansliet utan denna fortsatte och fokuserades främst på utbildningsplanernas utformning. 
 Under 1997 beviljade  
 KY-kommittén 
  1 982 utbildningsplatser av 5 327 sökta. Under samma år startade e n mer organiserad tillsyn av utbildningsprogrammen. Målet var att avlägga ett tillsynsbesök vid varje utbildning och en strävan var att både kommittéledamöter och kansli- personal skulle delta. Två typer av tillsyn förekom: indike rande respektive fullständig tillsyn. 
 Den indikerande tillsynen syftade primärt till att ge underlag för en bedömning om en fullständig tillsyn behövde genomföras. Besö ken omfattade en halv dag och inleddes och avslutades med samtal med den ansvarige utbildningsanordnaren. Tillsynsgruppen träffade även stu- denterna som fick besvara en enkät. Vid varje besök valdes också några studenter ut till ett fördjupat samtal. Den indikerande tillsynen resul- terade i en muntlig rapportering av tillsynsgruppens intryck samt en skriftlig tillsynsrapport som i vissa fall kunde innehålla ålägganden om förändringar. 
 Den fullständiga tillsynen omfattade ca 25 procent av utbildningarna. Den omfattade en och en halv dag och hade samma uppläggning som den indikerande i förhållande till studenter och utbildnings anordnare. Där- utöver fördes samtal med lärare, handledare och repre sentanter för de kategorier som ingick i ledningsgruppen (företrädare för arbetsliv, hög- skola och Komvux). Besöken föregicks av en genom gång av ett omfat- tande skriftligt material som infordrats. Också denna tillsyn ledde till en 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 35 
  
 skriftlig rapport vilken var utförligare än vid indikerande tillsyn. I vissa fall kunde sedan återbesök göras för att se hur utbild ningsprogrammet hade utvecklats. 
 Under 1998 beviljades 1 542 utbildningsplatser av 6 700 sökta. KY- kommitténs arbete verkar nu ha funnit fasta former. Som stöd för utbild- ningsanordnarnas arbete har kommittén utformat dels anvisningar för ansökan som uppdaterats i tre varianter (96, 97 och 98), dels en upp- sättning allmänna råd och föreskrifter vars första variant kom i feb ruari 1997 och sedan utvecklades successivt. De viktigaste punkterna i de båda dokumenten redovisas nedan. 
  
 2.2 
  
 Anvisningar för ansökan 
  
 Anvisningarna inleds med en presentation av försöksverksamheten, dess mål och inriktning. Det markeras tidigt att ett viktigt syfte är att åstadkomma en  
 ny  
 typ av eftergymnasial utbildning.  
 KY-kommittén 
  påpekar att man inte kommer att medverka till att åstadkomma nya finansieringsformer för befintliga eller lätt modifierade utbildningar. En annan markering är att för att en utbildning skall kunna komma till stånd krävs att arbetslivet engagerar sig i genomförandet av utbildningen och att det finns ett verkligt behov i arbetslivet av den kompetens som utbild- ningen avser att ge. När det gäller utbildningens innehåll citeras här direkt ur anvisningarna: 
 Förändringarna i arbetslivet medför, som nämnts, ökade krav på med- arbetarnas kompetens, förändringsbenägenhet, kvali tetsmedvetande samt förmåga att se helheter, samband och pro cesser. Föränd ringarna är generella, de påverkar hela arbetslivet. Det innebär att det ställs nya krav på utbildningen. Krav ställs också på fortbildning och vidare utbildning av redan anställda liksom på en högre utbildnings nivå hos dem som går ut på arbetsmarknaden för första gången. 
 Den snabba omvandlingen gör också att förmågan att lära blir allt viktigare. Varje utbildning måste därför ses som ett led i och en för beredelse för det livslånga lärandet. 
 Kunskaper i matematik och naturvetenskapliga ämnen, kunskaper om datatekniken och användningen av dessa kunskaper i arbetslivet, kunskaper i ekonomi och vana vid ekonomiskt tänkande samt samhälls- och kulturkunskap krävs i allt högre ut sträckning. 
 En kvalificerad yrkesutbildning behöver förena en praktisk in riktning med fördjupade teoretiska kunskaper och lyfta fram sådana dimensioner av kunskap som färdighet och förtrogenhet. Den behöver inne fatta både sådan teori som ingår i högskole utbildningar och påbyggnadsutbildning och sådan kunskap som vinns direkt i arbetslivet. Det krävs att utbildningen förmår inte- grera dessa båda kunskapsbaser. Det ställer stora krav på den pedagogiska utformningen för att sam spelet mellan teori och praktik i utbildningen skall få en hög kvalitet. 
  
 36  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kraven på medarbetarnas sociala och personliga kompetens ökar. Kunskaper i språk och förmåga till kommunikation, för mågan att använda information på svenska och på främmande språk anges ofta som en nyckelkompetens. Både lärandet i arbetet och utbildningen i övrigt behöver utformas så att de inte enbart är inlärning i vanlig mening, utan också tar fasta på att utveckla olika förmågor hos den studerande. 
 Förmågan till problemlösning, kritiskt och kreativt tänkande, samt förmågan att sätta sig in i nya situationer och problem liksom förmågan att förhandla och att arbeta i lag anges också ofta som centrala kompetenser i framtidens arbetsliv. I utbildningen måste man därför lära sig att formulera problem och inte endast att lösa givna problem. Man bör därför eftersträva verksamhetsformer som gör att de studerande lär sig att påverka den omgivning där problemen ska lösas. För att åstadkomma detta, för att bibringa de studerande förmågan att se helheter och för att träna deras problemlösande förmåga bör utbild ningen i hög grad vara projektorienterad och bygga på problembaserad inlärning. 
 Som princip gäller att de studerande under hela utbildningstiden och under samtliga moment har rätt till studiemedel enligt gällande studie- stödsregler. Det är t ex inte meningen att den studerande skall vara an- ställd under Lärande i arbete. Studiestödsformer som Svuxa och NT- Svuxa kan inte komma i fråga. 
 Efter denna inledande programförklaring följer mer detaljerade an vis- ningar om hur utbildningsanordnarna bör utforma sina ansök ningar. 
 Ansökan skall innehålla uppgifter om ansvarig utbildningsan ordnare, utbildningens namn, dess omfattning, antalet studerande och när utbildningen avses starta. 
 Ansökan skall vidare innehålla en bedömning av arbetsmarkna den för dem som kommer att ha genomgått den sökta utbildningen. Denna bedömning bör innefatta inte enbart arbetsmarknaden inom den sektor utbildningen avser, utan också mera specifikt efterfrågan på den sär- skilda kompetens utbildningen avses ge. Det är inte sökandens be döm- ning som önskas, utan en redovisning av namngivna företags och orga- nisationers bedömningar. Arbetslivet bör således involveras i ett tidigt skede i arbetet med en ansökan. Ansökan skall även innehålla en beskrivning av hur arbetslivet har medverkat vid utformningen av utbildningen, när kontakterna skett och vilka som varit inblandade. 
 Ansökan skall beskriva hur arbetsplatser till den arbetsplatsför lagda delen av utbildningen säkerställs. Det kan göras genom att en lista bifogas på företag eller organisationer som lovat åta sig uppgiften för en eller flera studerande. Om antalet företag och organisationer vä sentligt understiger antalet studerande bör det framgå hur många plat ser var och en åtar sig. 
 Ansökan skall innehålla en beskrivning av hur egenutvärde ringen och kvalitetsarbetet skall bedrivas. Att enbart hänvisa till Luleå tekniska universitet och Läroverket räcker inte som beskrivning i ansökan, 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 37 
  
 eftersom det inte säkerställer att alla punkter nedan har täckts in. Redo- visningen skall innehålla 
  
 - 
  
 hur avnämare till utbildningen – studerande och arbetsliv – skall engageras i detta arbete 
  
 - 
  
 vilka former som kommer att användas: intervjuer, enkäter, utvär- deringssamtal m m 
  
 - 
  
 hur återkopplingen skall genomföras; rapportering till lednings- grupp, uppföljning av beslutade förändringar och uppföljning av resultaten i förhållande till lärare och handledare. 
  
 Ansökan skall beskriva om särskilda åtgärder för att stimulera köns- mässigt icke traditionella utbildningsval kommer att vidtas och i så fall vilka. Det är möjligt att avsätta ett visst antal platser för under repre- senterat kön. Att bredda behörigheten till utbildningen genom att t ex ta in från fler gymnasieprogram och ersätta yrkesspecifika förkunskaps- krav med utbildningsinslag i själva utbildningen är ett sätt. Att aktivt marknadsföra utbildningen till underrepresenterat kön är ett annat, lik- som att utforma undervisningen så att det underrepresenterade könet får särskilt stöd. Under utbildningens gång är det betydel sefullt - inte minst av långsiktiga rekryteringsskäl - att den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen ges en utformning som stimulerar ett aktivt deltagande från underrepresenterat kön, liksom att yttringar av könsdiskriminering bekämpas. 
 I ansökan skall anges hur stort bidrag utbildningsanordnaren ansöker om. Kostnaderna bör också förklaras och motiveras. En utbild ning kan endast godkännas om arbetslivet står för kostnaderna för den del av utbildningen som är förlagd till arbetslivet. Statsbidraget får så ledes inte användas för att täcka sådana kostnader. 
  
 2.3 
  
 Utbildningsplan 
  
 Utbildningsplan som begrepp återfinns i förordningen om en försöks- verksamhet med viss Kvalificerad yrkesutbildning. Vad den skall inne- hålla anges också där.  
 KY-kommittén 
  har valt att göra en annan indel- ning än den som följer av förordningen, men allt som anges i förord- ningen återfinns också här. Utbildningsplanen skall disponeras enligt den uppställning som kommittén anger. Utbildningsplanen godkänns av kommittén och kan alltså inte ändras utan ett nytt beslut av kommittén. 
  
 38  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 2.3.1 
  
 Utbildningens namn, inriktning och omfattning 
  
 Utbildningens inriktning eller namn bör vara sådant att det fungerar väl med att den studerande efter fullgjord utbildning får en kvalificerad yrkesutbildningsexamen med inriktning på  eller ett utbildningsbevis för kvalificerad yrkesutbildning med inriktning på .... Det inne bär att ämnen, t ex träteknik och guldsmide fungerar bra, medan titlar, t ex projektledare och livsmedelstekniker, i allmänhet inte gör det. Värderande begrepp som modern och ny bör undvikas eftersom examen annars efter några år, tvärtemot syftet, kan kän nas gammal- modig.  
 KY-kommittén 
  anser att främmande språk inte skall användas i namnet på en utbildning. 
 Utbildningens omfattning skall anges i poäng, där en poäng mot sva- rar en utbildningsvecka. För att leda till Kvalificerad yrkesutbildnings- examen skall utbildningen omfatta minst 80 poäng, där en veckas hel- tidsstudier motsvarar en poäng. Det är emellertid inte något krav för att få medverka i försöksverksamheten att utbildningen om fattar just 80 poäng, utan såväl kortare som längre utbildningar kan komma i fråga. Inte minst för att medge att ett faktiskt Lärande i arbe te skall komma till stånd förutsätts det att utbildningen har en viss minsta längd. Någon definitiv gräns låter sig inte sättas, men som ett riktmärke bör gälla att utbildningarna omfattar minst 40 poäng. 
  
 2.3.2 
  
 Ansvarig utbildningsanordnare och övriga utbildningsanordnare 
  
 Utbildningen måste ha en tydlig anordnare. Det hindrar inte att andra också kan medverka i utbildningen. Även om flera intressenter går samman om utbildningen måste ändå ansvaret för utbildningen ligga på en enda av dem. Flera intressenter kan också gå samman och bilda ett nytt organ som ansvarar för utbildningen. Regleringen av detta skall redovisas i ansökningen. 
 Ansvarig utbildningsanordnare är ansvarig för att utbildningen be- drivs i enlighet med lagen (SFS 1996:339) och förordningen (1996:372) samt i enlighet med utbildningsplanen. Det är till den ansvarige utbildningsanordnaren som den ekonomiska ersättningen för utbild ningen utbetalas. 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 39 
  
 2.3.3 
  
 Ledningsgrupp 
  
 Ett villkor för att försöksverksamhet skall medges är att företrädare för högskolan, Komvux och berörda delar av arbetslivet ingår i lednings- gruppen för utbildningen. För att säkerställa förankringen i arbetslivet är det viktigt att dess representation har tillräcklig tyngd. Ledningsgruppen skall vara klar när ansökan lämnas. 
 Det är inte tillräckligt att den ansvarige utbildningsanordnaren väl jer ut någon som är anställd i Komvux eller högskolan som företrä dare för dem, utan den som företräder Komvux eller högskolan skall vara  
 utsedd  
 av respektive organ. 
  
 2.3.4 
  
 Utbildningens övergripande mål 
  
 Målbeskrivningen skall ge svaret på frågan: vad skall den studerande kunna göra efter fullgjord utbildning? Beskrivningen bör även konkret anknyta till den kommande yrkesverksamheten. 
  
 2.3.5 
  
 Huvudsaklig uppläggning och organisation av utbildningen och Lärande i arbete samt omfattningen av utbildningens olika delar 
  
 I utbildningsplanen skall utbildningens metodiska och pedagogiska utformning och dess organisatoriska uppläggning beskrivas. Här spe- cificeras vilka huvudmoment eller kurser som skall ingå i utbildningen och vidare anges hur många poäng respektive kurs eller huvudmoment omfattar. 
 Utbildningen kan anpassas till den årsrytm som präglar arbetslivet, och verksamheten får därför bedrivas kontinuerligt utan ter minsindel- ning. Exempelvis skall 80 poäng alltså kunna uppnås på kortare tid än fyra traditionella terminer. En poäng motsvarar dock alltid en vecka. En  
 80-poängsutbildning 
  kan därmed inte bedrivas på kortare tid än 80 veckor. 
 Den arbetsplatsförlagda delen skall vara en tredjedel av utbildnings- tiden, i princip varken mer eller mindre. 
  
 40  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 2.3.6 
  
 Kursplaner och mål för kurser eller huvud- moment 
  
 Målbeskrivningen skall för varje kurs eller huvudmoment ge svaret på vad den studerande skall ha uppnått efter fullgjort huvudmoment eller kurs. 
 Det är väsentligt, också vid framtagandet av målen på kursnivå, att ha klart för sig att en utvärdering skall kunna genomföras i förhål lande till målen. Graden av måluppfyllelse måste sålunda kunna be dömas. Det är därför nödvändigt att använda sig av formuleringar som faktiskt kan användas för det syftet. Exempelvis kan detta uttryckas som att den studerande skall tillägna sig en förmåga att kommunicera i någon mera kvalificerad mening, att förklara ett praktiskt förlopp i teoretiska ter mer, att genomföra en produktion, att redovisa ett sammanhang, att köra en maskin med vissa egenskaper. Vaga och i praktiken icke kvantifierbara uttryck som ökade kunskaper, känna till eller ha kun skap om bör undvikas. Det är inte lämpligt att ange timtal och litteraturlistor i utbildningsplanen. 
  
 2.3.7 
  
 Inriktning av Lärande i arbete 
  
 Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen kräver kvalificerad hand- ledning och utrymme för reflexion och eftertanke där den stude rande måste ha möjlighet till påverkan. Syftet är inte bara att skapa förtrogenhet med yrkesområdet utan också att lägga grunden för fort satt utveckling i arbetslivet. Under denna del av utbildningen skall den studerande tillämpa ett helhets- eller systemperspektiv, träna upp sin analytiska förmåga, lära sig att ta ansvar och öva upp sin förmåga till samspel med andra på arbetsplatsen. Utbildningsplanen skall innehålla en redovisning av hur dessa krav och syften skall uppnås. 
 Den arbetsplatsförlagda utbildningen skall ge en hög grad av för tro- genhet med ett yrke eller ett yrkesområde, men den får inte vara så snävt företagsspecifik att den får karaktären av intern företagsutbildning. Det är också viktigt att behovet av branschkännedom och erfarenheter från delbranscher tillgodoses. Utbildningsplanen skall innehålla en redovis- ning av hur detta säkerställs. Kommer exempelvis de studerande att vara på en eller flera arbetsplatser under Lärande i arbete? 
 Det är viktigt att uppläggningen av Lärande i arbete beskrivs nog- grant och inte minst att läroprocessen därunder redovisas tydligt. Denna arbetsplatsförlagda utbildning utgör en del av en projekt- och problem- baserad utbildning. Den arbetsplatsförlagda utbildningen skall inte ut- göras av praktik i vanlig mening utan utformas som ett Lärande i arbete. 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 41 
  
 Det skall framgå i utbildningsplanen hur många arbetsplatsför lagda perioder som ingår och när de infaller under utbildningstiden. KY- kommittén är av den uppfattningen att god integration karaktäriseras av fler snarare än färre perioder, att första perioden bör ligga tidigt i utbildningen och att den sista arbetsplatsförlagda perioden inte bör ligga sist i utbildningen. 
  
 2.3.8 
  
 Kompetenskrav på den personal som medverkar i utbildningen 
  
 Utbildningsplanen skall innehålla en redovisning av kraven på den undervisande personalen. De kan t ex avse krav på formell utbildning, krav på yrkesteknisk kompetens och erfarenhet, krav på pedagogisk utbildning eller visad pedagogisk skicklighet. Det är lämpligt att också redovisa hur  
 icke-formella 
  meriter skall prövas och bedömas. 
  
 KY-kommittén 
  vill inte ha en beskrivning av meriterna hos dem som avses medverka i utbildningen, utan konkreta krav som måste uppfyllas för att någon skall få undervisa på utbildningen. 
 Utbildningsplanen skall innehålla en redovisning av vilken nivå, t ex befattning i företaget eller organisationen eller tidigare erfarenhet av ledning eller handledning, som handledarna i den arbetsplatsförlagda delen kommer att hålla. 
 Utbildningsplanen skall innehålla uppgifter om och i så fall vilka åtgärder som kommer att vidtas för att utveckla den pedagogiska och ämnesmässiga kompetensen bland lärare och handledare. 
  
 2.3.9 
  
 Förkunskapskrav och andra villkor för att påbörja utbild ning 
  
 Behörigheten att antas till utbildningen avses vara i princip samma som för högskolan.  
 KY-kommittén 
  får medge att andra erfarenheter än gymnasieutbildning ger tillträde till utbildningen. Utbildningen kan stå öppen för dem som kommer direkt från gymnasieskolan. Den kan också stå öppen för deltagare från arbetslivet. Behörighetsreglerna kan utformas så att de möjliggör en prövning inom försöksverksamhetens ram av om andra erfarenheter än formell gymnasieutbildning kan ge likvärdiga förutsättningar att klara utbildningen. 
 Det är tillåtet att ha viss arbetslivserfarenhet som ett särskilt behö rig- hetskrav, men inte tillåtet att kräva anställning. Behörighets reglerna får inte utformas så att de verkar segregerande. All utbildning måste också vara riksrekryterande. 
  
 42  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsplanen skall innehålla en redovisning av vilka för kun- skapskrav som avses gälla för utbildningen. Anges särskilda be hörig- hetskrav (dvs utöver grundläggande behörighet) skall det fin nas goda motiv för dessa. 
  
 2.3.10 
  
 Urvalsgrunder 
  
 Enligt förordningen får en eller flera av följande urvalsgrunder använ- das: betyg, särskilt prov, tidigare utbildning och yrkeserfarenhet. In- tervjuer för att välja ut de sökande som har störst möjlighet att tillgo- dogöra sig utbildningen får också användas. Urvalsgrunderna får inte utformas så att de verkar segregerande. 
 Utbildningsplanen skall innehålla en beskrivning av hur urvalet av studerande skall gå till, gärna stegvis eller i punktform. Beskrivningen skall vara så tydlig att en utomstående skall kunna tillämpa urvals reg- lerna och det skall vara möjligt att i efterhand kontrollera om de följts. Beslut om antagning skall fattas av ledningsgruppen. 
  
 2.3.11 
  
 Principer för betygssättning och former för kunskapskontroll 
  
 Utbildningsplanen skall innehålla en beskrivning av hur den kontinu- erliga kunskapsuppföljningen och examinationen skall genomföras och vilka betyg som kommer att användas i utbildningen. Nivån icke god- känd måste finnas med i betygsskalan både i de skolförlagda momenten och i Lärande i arbete.  
 KY-kommittén 
  rekommenderar att en och samma betygsskala används i hela den skolförlagda delen av ut bildningen, även om ingående moment hämtas från utbildningsan ordnare med skilda betygssystem. 
  
 2.3.12 
  
 Examen alternativt utbildningsbevis 
  
 Utbildningsplanen skall ange om utbildningsbevis eller examen kommer att utfärdas samt grunderna för detta. För att en kvalificerad yr- kesutbildningsexamen skall få utfärdas krävs att utbildningen omfat tar minst 80 poäng. Utbildningsplanen skall innehålla de mål och krav som skall uppfyllas för examen, samt examens inriktning. Exempelvis kan detta vara att samtliga kurser genomgåtts med godkänt resultat, att Lärande i arbete genomförts med godkänt resultat, att exa mensarbetet fullgjorts tillfredsställande. 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 43 
  
 2.3.13 
  
 Tillgodoräkning som högskoleutbildning 
  
 Utbildningsplanen skall ange om några av utbildningens huvudmoment eller kurser avses få tillgodoräknas vid den högskola som ingår i led- ningsgruppen och i så fall med hur många poäng. Utbildningen behö ver inte innehålla tillgodoräkningsbara poäng, men är någon kurs mycket lik en kurs som finns på högskolan, eller är hämtad därifrån, bör det prövas om utbildningen kan tillgodoräknas för den som så önskar. Besked om detta kan endast lämnas av högskolan i fråga. 
  
 2.4 
  
 Råd och föreskrifter 
  
 Utöver de ovan refererade anvisningarna för ansökan om försöksverk- samhet har  
 KY-kommittén 
  givit ut en sammanställning allmänna råd och föreskrifter som diskuterar ett antal särskilda frågor. Nedan refere ras några av dem. 
  
 2.4.1 
  
 Överintagning 
  
 KY-kommittén 
  har inte några invändningar mot att en utbildnings anord- nare gör ett visst överintag. Kommittén anser att ett överintag inte kan göras hur stort som helst och det bör inte överstiga 25 procent av den medgivna volymen. 
  
 2.4.2 
  
 Tillgodoräkning av annan utbildning eller verksamhet 
  
 KY-kommittén 
  anser att en studerande inte bör medges tillgodo räkning av alltför stora delar av annan skolförlagd utbildning. Mer än 25 pro cent bör inte medges. Enligt kommitténs uppfattning är beslut i ärenden om tillgodoräkning att jämställa med antagningsbeslut, varför de bör fat tas av ledningsgruppen för utbildningen. 
  
 44  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 2.4.3 
  
 Antagning till utbildning efter den reguljära starten 
  
 KY-kommittén 
  anser att studerande kan antas efter det att utbildningen inletts. Beslut om antagning efter utbildningens start skall fattas av led- ningsgruppen för utbildningen. 
  
 2.4.4 
  
 Förändringar i utbildningsplanerna 
  
 Enligt förordningen (1996:372) skall det finnas en utbildningsplan för varje utbildning. Förändringar i utbildningsplanen måste godkännas av  
 KY-kommittén. 
  
 2.4.5 
  
 Byte av medlemmar i ledningsgruppen 
  
 Det står varje ansvarig utbildningsanordnare fritt att inom de ramar som anges i förordningen byta ut och ta in nya ledamöter i ledningsgruppen. Förändringar i ledningsgruppens sammansättning bör rapporteras till  
 KY-kommittén. 
  
 2.4.6 
  
 Anknytningen till arbetslivet 
  
 Ett gott utbildningsresultat förutsätter en aktiv och positiv medverkan från alla dem som är verksamma på arbetsplatsen. Enligt  
 KY-kommit- 
  téns uppfattning är det ett särskilt ansvar för ledningsgrupperna att denna förankring kommer till stånd och vidmakthålls. Detta förutsätter bl a en lyhördhet gentemot de grupper av anställda som medverkar i Lärande i arbete. Ledningsgrupperna kan därför utvidga sin represen- tation från arbetslivet med företrädare för de grupper av anställda som medverkar i utbildningen. 
  
 2.4.7 
  
 Examens- och utbildningsbenämningar 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning kan inte anses tillhöra någon särskild del av utbildningsväsendet. Enligt  
 KY-kommitténs 
  uppfattning är det därför olämpligt att använda examens- och utbildningsbenämningar som kan associeras till någon tidigare eller nu existerande utbildningsform. Det är således inte lämpligt att använda uttryck som ingenjör, kandidat, hög- skole- eller yrkesteknisk vid beskrivningar eller benämningar i samband med den Kvalificerade yrkesutbildningen. 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation  
 45 
  
 2.4.8 
  
 Examensbevis och utbildningsbevis 
  
 Följande regler gäller: 
  
 - 
  
 För utbildning som omfattar minst 80 poäng har den studerande rätt att få ett examensbevis på en kvalificerad yrkesutbildningsexamen om han eller hon är godkänd på alla moment som ingår i utbildningen. 
  
 - 
  
 För utbildning som omfattar mindre än 80 poäng har den stude rande rätt att få ett utbildningsbevis om han eller hon har minst godkänt betyg på alla i utbildningen ingående kurser. 
  
 - 
  
 För studerande som inte har betyget godkänt på alla ingående kur ser kan ett samlat betygsdokument utfärdas där kurser med godkänt resultat anges. 
  
 - 
  
 Både utbildningsbevis och examensbevis kan inte utfärdas för samma utbildning. 
  
 Namnet på utbildningen bör vara det samma som i den av  
 KY-kom- 
  mittén beslutade utbildningsplanen, exempelvis Examensbevis för kvalificerad yrkesutbildningsexamen med inriktning mot ..., 80 poäng eller Utbildningsbevis för kvalificerad yrkesutbildning med inriktning mot ..., 45 poäng. 
 Ledningsgruppens ordförande bör, eventuellt tillsammans med ansvarig utbildningsanordnare, skriva under betygsdokumentet. Om utbildningen innehåller kurser som kan tillgodoräknas vid någon hög- skola kan det anges. I så fall kan det också vara lämpligt att en repre- sentant från den högskolan skriver under betygsdokumentet. Ett väl så gott alternativ är att högskolan tillhandahåller ett särskilt dokument där tillgodoräkningen framgår. 
 Det är lämpligt att i utbildnings- respektive examensbeviset redovisa alla ingående kurser med uppgift om namn, omfattning i poäng samt betyg. Det bör vidare framgå att en poäng motsvarar en veckas hel- tidsstudier samt vilka betygssteg som använts. Är det olika betygs steg i olika kurser anges det. Omfattningen av Lärande i arbete och hur det har genomförts bör framgå: exempelvis om det har varit sepa rata kurser eller som moment ingående i olika kurser. De arbetsplatser där den stude- rande har genomfört sitt Lärande i arbete bör anges. 
 Eftersom varje utbildning i sig är unik, är det viktigt att utbildning- arna beskrivs tydligt. I den utbildningsplan som beslutats av kommittén framgår utbildningens övergripande mål samt målen för de kurser som ingår. I en bilaga till utbildnings- eller examensbeviset kan kursernas omfattning och målbeskrivningar redovisas. 
  
 46  
  
 KY-försökets 
  genomförande och organisation 
  
 SOU 1999:119 
  
 Lärande i arbete har stor betydelse i Kvalificerad yrkesutbildning och det gäller för de studerande särskilt när de skall söka anställning. En utförligare beskrivning av Lärande i arbete kan därför vara värde full. En sådan kan exempelvis innehålla en närmare redogö relse för innehållet i Lärande i arbete under de olika perioderna, vilka arbetsplatser (t ex företag eller avdelning) som tagits i anspråk och deras storlek och inriktning, vilka färdigheter den studerande uppnått och, efter medgivande från vederbörande, vilka handledare den studerande haft. Denna beskrivning bör ha formen av en särskild handling eller intyg. 
  
 SOU 1999:119 
  
 47 
  
 3 
  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor 
  
 I detta kapitel beskriver vi utvärderingsuppdraget samt pekar på var i rapporten vi behandlar de olika frågorna. Som underlag finns  
 PM: Utvärdering av försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning  
 , där kommittén för Kvalificerad yrkesutbildning har preciserat upp draget i tio punkter som utvärderingen bör belysa. Vår tolkning av upp draget konkretiseras nedan. Framställningen bygger till stor del på det anbud som vi lämnade till  
 KY-kommittén. 
  Vissa modifieringar och omtolkningar har skett under utvärderingens gång. Vidare så har en del frågeställningar betonats på bekostnad av andra. Vi skall nedan även redogöra för hur och varför dessa förändringar skett. 
  
 3.1 
  
 Arbetslivets krav 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Svarar utbildningen mot de kompetens- och kvalitetskrav som ställs på dagens arbetsmarknad? 
  
 - 
  
 Har utbildningen någon betydelse för produktionsresultat och ut- veckling? 
  
 Av anbudsunderlaget framgår att svaret skall ges genom att jämföra konceptet mot intressenternas krav och uppfattningar samt genom att följa upp studenterna efter avslutad utbildning. 
 Frågan om utbildningens samhällsrelevans, där arbetsmarkna dens krav betonas, kan ses ur två aspekter. Den ena är om den totala utbild- ningssatsningen svarar mot de strukturella förändringar vi kan se i arbetslivet av idag. Här handlar det snarast om en utvärdering av KY- kommitténs förmåga att göra samhällsrelevanta prioriteringar och ytterst om utbildningssystemet har den överblick som krävs för att allokera resurser på ett sätt som motsvarar arbetsmarknadens krav. 
 Den andra aspekten är hur de enskilda programmen passar in i denna helhet. Man skulle kunna formulera frågan: har  
 KY-kommittén 
  (eller 
  
 48  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor 
  
 SOU 1999:119 
  
 riksdagen) fått den utbildning man beställt? Utredningsdirektiven betonar här avnämarnas förmåga att själva formulera sina krav och önskemål. 
 Vi har ägnat denna fråga stor omsorg i vår utvärdering. I kapitel 6 presenteras en bild av arbetsmarknadens utveckling och vilka krav som ställs på morgondagens arbetskraft och utbildningssystem. I kapitel 5 redovisas vilka utbildningar det blev och i kapitel 13 får vi studenternas syn sex månader efter avslutad utbildning. 
 Frågeställningen om utbildningarna har haft någon betydelse för produktionsresultat och utveckling har däremot varit svår att besvara. Det måste gå en längre tid efter avslutad utbildning innan man kan avläsa några sådana effekter. I kapitel 12 redovisar vi studenternas flyttmönster för att få tillträde till utbildningen och var de bor sex månader efter avslutad utbildning. Utifrån detta kan vi diskutera den regionala nettotillväxt som direkt kan hänföras till utbildningarna. 
  
 3.2 
  
 Jämställdhetsaspekten 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Bryter utbildningen könsbundna utbildnings- och yrkesval? 
  
 - 
  
 Om så är fallet: Vad beror det på? 
  
 Könsmärkningen av såväl arbetsliv som utbildningar har visat sig ut göra starka strukturer. Vår avsikt var att dokumentera såväl vilka ambitioner som funnits att bryta dessa strukturer som i vilken grad man lyckats. Ambitionerna att bryta strukturerna kan finnas på två nivåer, dels en strukturell nivå där vi studerar huruvida utbildningsutbudet bryter mot etablerade mönster för tjej- och  
 kill-utbild 
  ningar men också på programnivå där vi ser hur jämställdhetsaspekten beaktats i de enskilda utbildningarna. 
 Resultaten redovisas huvudsakligen i kapitel 7 där vi beskriver vilka studenter som sökt sig till Kvalificerad yrkesutbildning (KY). I kapitel 12 diskuteras flyttbenägenheten för män respektive kvinnor. 
  
 3.3 
  
 Regionala effekter 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Kan utbildningen bidra till ny produktion av varor och tjänster? 
  
 - 
  
 Kan utbildningar fylla små men betydelsefulla utbildningsbehov inom ett stort geografiskt område? 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor  
 49 
  
 Frågan om smala och riksunika utbildningar är intressant ur ett natio- nellt perspektiv. Här ställs ett regionalt kompetensförsörjningspers pektiv mot ett mer nationellt och kanske individorienterat perspektiv. Intressanta frågor är även i vilken omfattning utbildningsanordnarna har lyckats profilera riksunika utbildningar och i vilken grad man har lyckats med en nationell rekrytering. 
 Den regionala dimensionen presenteras i kapitel 12 och har utvidgats något i förhållande till vårt anbud. Vi diskuterar bakgrunden till regeringens förslag att på lokal nivå utforma utbildningarna samt i vilken utsträckning som utbildningsanordnare lyckats rekrytera studenter i nationellt avseende. Därefter följer en kvalitativt inriktad dis kussion kring några av de faktorer som förenar utbildningar som haft framgång med avseende på riksrekrytering. 
 Frågan om utbildningarna har bidragit till ny produktion av varor och tjänster är för tidigt ställd. Det måste gå en längre tid efter av slutad utbildning innan några sådana effekter kan avläsas. 
  
 3.4 
  
 Utbildningens utformning 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Har utbildningen förverkligat ett Lärande i arbete? 
  
 - 
  
 Har utbildningen lyckats integrera arbetsplatsförlagd och skolför- lagd utbildning? 
  
 - 
  
 Vilka kvalitativa skillnader finns gentemot andra skolformers utbildningar (arbetsplatsförläggning, integrering m m)? 
  
 - 
  
 Har Kvalificerad yrkesutbildning lyckats rekrytera nya grupper av studerande? 
  
 - 
  
 Har Kvalificerad yrkesutbildning bidragit till övergång till hög- skolan? 
  
 - 
  
 Har Kvalificerad yrkesutbildning bidragit till ett kompetenslyft i 
  
 förhållande till påbygg nadsutbildningarna och gymnasieskolans olika program (särskilt de yrkesinriktade)? 
  
 - 
  
 Innefattar Kvalificerad yrkesutbildning moment på högskolenivå? 
  
 Dessa frågeställningar utgör tillsammans med frågorna om utbildning ens arbetslivsrelevans själva kärnan i vår utvärdering. Vi ägnar sär skild uppmärksamhet åt vad som kännetecknar studenternas Lärande i arbe te. Hur väl fungerar växelbruket mellan den skolförlagda respek tive arbetsplatsförlagda kompetensutvecklingen? I vad mån klarar den Kvalificerade yrkesutbildningen målsättningarna att förverkliga ett Lärande i arbete? Olika yrkesutbildningars historia erbjuder en rik erfa- 
  
 50  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor 
  
 SOU 1999:119 
  
 renhetsbank från vilken uttag med fördel kan göras. Vissa yrkes grupper och branscher kan dela med sig av sin kompetens inom detta område, t ex  
 IT-branschen, 
  vårdsektorn, byggnadsindustrin eller för svaret. Vem man å andra sidan vill låta sig inspireras av är ofta svårt att förutsäga. 
 Huvuddelen av våra resultat presenteras i kapitel 8 där utbildningar- nas uppläggning och genomförande beskrivs och diskuteras. Lärandet i arbetet och integreringen av arbetsplatsförlagd och skolförlagd utbild- ning får ett stort utrymme. Här diskuteras även frågan om moment på högskolenivå. Den direkta frågan om Kvalificerad yrkesutbildning bidragit till övergång till högskolan belyses i kapitel 13, där vi följer studenterna sex månader efter avslutad utbildning. 
 Frågan om Kvalificerad yrkesutbildning lyckats rekrytera nya grupper av studerande belyses med en enkätstudie som presenteras i kapitel 7. 
 Skillnader och likheter jämfört med andra skolformers utbildningar diskuteras explicit ur ett historiskt perspektiv i kapitel 1 och mer implicit i kapitel 5 utifrån vilka utbildningar som startat. 
  
 3.5 
  
 Huvudmannaskapets betydelse 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställning var: 
  
 - 
  
 Har utbildningens olika huvudmannaskap haft någon betydelse? 
  
 Det framgår av listan över utbildningsanordnare att mer än hälften av dessa är kommuner eller organisationer med ett stort kommunalt infly- tande. Rimligen kommer denna kommunala anknytning att få ett starkt genomslag i vilka utbildningar som anordnas. Tillsammans med länsarbetsnämnderna får kommunerna allt mer av ansvaret för ung doms- arbetslösheten. I många glesbygdskommuner vill ungdomar na inte studera vidare på högskolan. Kanske är det så att den Kvalifice rade yrkesutbildningen här kan fylla ett behov, både för näringslivet och för samhället i stort, av att förbereda dessa ungdomar för fram tiden? Följ- aktligen blir det intressant att dels jämföra vad för slags utbildningar kommunala respektive  
 icke-kommunala 
  valt att anordna, dels dessa utbildningars innehåll. 
 Frågan om olika huvudmannaskap diskuteras i kapitel 10. Huvud- mannaskapet är även en central fråga i kapitel 15, där vi diskuterar olika framtidsvisioner. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor  
 51 
  
 3.6 
  
 Utbildningens ekonomi 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställning var: 
  
 - 
  
 Har utbildningarnas olika ekonomiska förutsättningar haft någon betydelse för innehåll och kvalitet? 
  
 Kan man se några kvalitativa skillnader mellan de resurskrävande och de mindre resurskrävande utbildningarna? Vi kan inte utesluta att skill- naderna i ekonomiska förutsättningar i huvudsak beror på behovet av utrustning men det vore spännande om vi fann en ekonomisk variation där utbildningsanordnarna varit friare att allokera resurserna. 
 Kapitel 11 ägnas helt åt frågan om skilda ekonomiska förutsätt ningar har någon betydelse för utbildningarnas kvalitet. 
  
 3.7 
  
 Samverkan mellan intressenterna 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Hur har samverkan mellan arbetsliv, högskolan och Komvux orga- niserats och genomförts? 
  
 - 
  
 Vilken betydelse har samverkan haft ur ett arbetslivsperspektiv? 
  
 - 
  
 Har samverkan haft någon spridningseffekt till andra områden? 
  
 En intressant fråga är huruvida befintliga och etablerade strukturer har engagerat sig i skolfrågor eller om utbildningsprogrammen skapat nya strukturer. Vår kärnfråga är hur den konkreta samverkan har gestaltat sig, dvs vilken roll de olika intressenterna haft för programmens utformning. En intressant delfråga är om ett starkt före tagsengagemang i ledningsgruppen är en garanti för en bra arbets platsförlagd utbildning. 
 I kapitel 10 diskuterar vi frågorna om samverkan med arbetsliv, högskola och Komvux på ett generellt plan och i kapitel 8 diskuteras speciellt samverkan kring Lärande i arbete. Frågan om vilken betydelse samverkan haft ur ett arbetslivsperspektiv och om den har någon sprid- ningseffekt till andra områden är för tidigt väckt. 
  
 3.8 
  
 Regleringen 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställningar var: 
  
 - 
  
 Hur har regelverket (lag och förordning) fungerat i praktiken? 
  
 - 
  
 Vilken är betydelsen av en fristående utbildningsmyndighet? 
  
 52  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppfattningen om behov av regleringen är starkt kopplad till frågan om huvudman, dvs om det skall vara stat, kommun eller en fristående myndighet. Det är intressant att klarlägga vilket handlingsutrymme som funnits och hur utbildningsanordnarna valt att utnyttja detta. Frågan om reglering behandlas i kapitel 10. 
  
 3.9 
  
 Egenutvärdering 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställning var: 
  
 - 
  
 Hur har egenutvärderingarna organiserats och genomförts? 
  
 Av anbudsunderlaget framgår att egenutvärdering bör vara ett viktigt steg i den samlade utvärderingen. Vår modell med självutvärderingar syftar bl a till att etablera en sådan process. Vi skall inventera vilka egenutvärderingar som gjorts och på ett varsamt sätt integrera dem i vårt arbete. 
 Frågan om egenutvärdering har en central plats i vår utvärde ring. Kapitel 9 ägnas helt åt frågan om kvalitetsarbete och egenutvärde ring. 
  
 3.10 
  
 Sekundäreffekter 
  
 KY-kommitténs 
  frågeställning var: 
  
 - 
  
 Vilka sekundäreffekter har utbildningen gett? 
  
 En typ av sekundära effekter som påtalats av  
 KY-kommittén 
  i det anbudsunderlag som föregått vår utvärdering är huruvida KY bidragit till att skapa nya lokala strukturer för samarbete mellan företag och även för samarbete mellan företag och andra aktörer. Vår bedömning är att det gått för kort tid för att utvärdera sådana lokala effekter och vi har därför inte samlat in något material som belyser den frågan. 
 En annan typ av sekundära effekter ligger på en utbildningsstruktu- rell nivå. Försöks verksamheten omfattar ursprungligen 4 500 studenter. Liksom vid tidigare skolreformer som inletts med försöksverksamhet, t ex grundskolan på  
 50-talet 
  kan man redan av denna sluta sig till vilka effekter på utbildningssystemet som den kommer att få ifall den per- manentas. Om det visar sig att försöksverksamheten med dessa påbyggnadsutbildningar är framgångsrik och regering och riksdag sedan beslutar att permanenta denna verksamhet är det en reform som heter duga med ca 20 000 utbildningsplatser. Det innebär i så fall att vi inrättar en helt ny nivå i utbildningssystemet. Införandet av denna 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utvärderingsuppdraget och dess frågor  
 53 
  
 mellannivå kommer givetvis att påverka hela systemet av utbildningar. Regler för övergång mellan denna nivå och högskolan måste t ex utformas. 
 Frågor av denna utbildningsstrukturella art diskuteras i det inledande kapitel 1 och i det avslutande kapitel 15. 
  
 SOU 1999:119 
  
 55 
  
 4 Uppläggning och metod 
 Detta kapitel innehåller en redogörelse för hur utvärderingen av för söks- verksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning (KY) genomförts, vilka metoder som tillämpats och vilka urvalsgrupper som studerats. 
 4.1 Både en utvärdering och ett kvalitetsarbete 
 Utvärderingen har en dubbel ambition, dels att utvärdera  
 KY-försöket 
  på ett sätt som vägleder det politiska beslutsfattande som skall ske under våren 2000, dels att stimulera till ett lokalt kvalitetsarbete hos utbildningsanordnarna som lever vidare sedan utvärderingen är slutförd. Det senare vill vi uppnå genom återföring av våra resultat och genom det kvalitetsarbete som vi initierat vid 123 utbildningar. 
 I den klassiska utvärderingsmodellen betraktas det som utvärderas som studieobjekt. Argumenten för detta distanserade förhållnings sätt handlar om oberoende och opartiskhet. Under resans gång skall utvär- deraren inte onödigtvis kommunicera med föremålet för utvärdering. Täta kontakter kan skapa beroenden och bidra till att dubbla roller utvecklas. I värsta fall kan det uppstå en jävsituation kännetecknad av vänskapskorruption. 
 Den opartiska utvärderingen brukar inledas med analys av mål och planer och avslutas med mätning av grad av måluppfyllelse. De som förmår säga vad de skall göra och göra det de sagt, framstår som mest lyckade i denna rationalistiska form av utvärdering. Ändrade planer och nya målsättningar möter misstänksamhet och tenderar att ses som något negativt. Utvärderingsobjekt på väg att misslyckas får inte påverka utvärderaren till att byta roll till rådgivare. Förslag om kurskorrektion är otillåtna, däremot skall haveriet noga doku menteras. För många som sysslar med utvärdering framstår denna klassiska modell som obefogat restriktiv. Om eventuella råd och informationer noga diarieförs, menar man att den traditionella farhågan för partiskhet är grundlös eller i varje fall kraftigt överdriven. 
 Alternativet till den klassiska, distanserade, kontrollen av målupp- fyllelsen är ett mer jämlikt och ömsesidigt lärande förhållningssätt, ofta 
  
 56  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 kallat  
 systemutvärdering  
 . Utvärderarna ser det som några av sina vikti- gaste uppgifter att underlätta de utvärderades överblick, lärande och beslutsfattande. Resultat skall förmedlas så snabbt som möjligt, gärna under resans gång. Relevanta jämförelser (benchmarking) kan likaså betyda mycket för att påskynda inlärningen (i detta special fall ofta kallad benchlearning). Haverier skall inte konstateras i efterhand utan givetvis skall man försöka före bygga dem. Hela utvärderingsprocessen får därmed karaktär av hjälp till självhjälp. Vår utvär deringsgrupp ansluter sig till alternativet systemutvärdering och vill med andra ord göra hela utvärder ingen till ett exempel på en lärande organisation. 
 1 
  
 Materialet till utvärderingen av Kvalificerad yrkesutbildning har insamlats via framför allt fyra informationskanaler; självutvärderingar, studentenkäter, besök hos ett urval utbildningsprogram samt telefon- intervjuer med utbildningsanordnare och företag som tillhandahåller platser för Lärande i arbete. Utöver detta har vi samlat referens material via Statistiska centralbyrån (SCB), och tidigare forskning inom området. 
 4.2 Självutvärdering 
 Den grundläggande beståndsdelen i vår systemutvärderingsmodell är  
 själv utvärderi ngar  
 inom vart och ett av respektive utbildningsprogram. Dessa självutvärderingar har ett dubbelt syfte. Det primära är att implementera ett kvalitetstänkande hos utbildningsanordnarna och en kontinuerlig utvärderingsprocess som bygger på reflexion över det egna arbetet. Utifrån en självutvärdering kan man finna styrkor och svagheter i organisationen som kan vara bas för ett förbättringspro gram. Självutvärderingarna utgör också ett rationellt sätt att samla in en del av den information vi behöver för vårt utvärderingsuppdrag. 
 De verktyg vi byggt upp självutvärderingsarbetet kring vilar teore- tiskt på den forskning som utvecklats i anslutning till debatten kring kvalitet avseende både varor och tjänster. Kvalitet handlar idag om att utifrån behov och önskemål från kunder (med det avses de verksam heten är till för) och andra intressenter på ett syste matiskt sätt förbättra verksamheten med fokus på hur man gör saker (dvs analysera flöden eller processer) och låta alla medarbetare vara delaktiga i denna för- bättringsprocess. Man talar idag om TQM (Total Quality Management) eller på svenska offensiv kvalitetsutveckling. 
 2  
 Mycket av arbetet handlar 
  
 1 
  
 För en fördjupad diskus sion av utvärderingsgruppens resonemang kring utvärderingsmodellen, se Miller och Khan. 
  
 2 
  
 Norman, och Randolph,  
 Kvalitet från behov till användning.  
 Andra upplagan. (Lund: Studentlitteratur, 1995). 
  
 SOU 1999:119  
 Uppläggning och metod  
 57 
  
 om att på olika nivåer systematiskt arbeta i förbättringscykeln Planera-  
 Gör-Studera-Lär. 
  
 I grunden har vår utgångspunkt varit Utmärkelsen Svensk Kva litet som instiftades av Institutet för Kvalitetsutveckling, SIQ, år 1992 efter förebilden Garner i USA. Mer kon- kret har utgångspunkten varit självutvärderingsmodellen Språng brädan 
 3  
 som utvecklats vid Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik vid Luleå tekniska universitet. Tanken är att man skall beskriva sin verksamhet inom ett antal väsentliga områden. Det handlar om att inom varje område beskriva angreppssätt (hur vi gör), tillämpning (i vilken omfattning gör vi det?) och resultat (vilka resultat leder vårt tillämpade angreppssätt till?) 
 4 
 . En dimension som inte lyfts fram så tydligt i 
  
 Utmärkelsen Svensk Kvalitet, 
  
 men 
  
 väl i självut värderingsmodellen 
  
 Språngbrädan, är utvärdering 
  
 och 
  
 för bättring (vad gör vi för att 
  
 utvärdera och förbättra våra angreppssätt?). Språngbrä dan används för 
  
 övrigt som en utvärderingsmodell i 
  
 en regional kva litetsutmärkelse i 
  
 Norr- och Västerbotten, Utmärkelsen 
  
 Kvalitet i Norr. 
  
 Tankarna i Utmärkelsen Svensk Kvalitet är i princip oberoende av organisationens storlek och inriktning. Detta illustreras av att den ligger som mall för Utmärkelsen Svensk Skola som organiseras av Kom- munförbundet och det faktum att flera organisationer i offentlig sektor utnyttjat Utmärkelsen Svensk Kvalitet. Utmärkelsen Svensk Kvalitet har även utnyttjats som utvärderingsverktyg i högre ut bildning i ett forskningsprojekt vid Luleå tekniska universitet 
 5  
 och befunnits fungera väl som verktyg. 
 För vår utvärdering har vi skapat ett utvärderingsverktyg be nämnt Läroverket som i grunden bygger på Språngbrädan men har något mer specifika frågor. Analysen av svaren kan dels ske i den egna organisa- tionen, men kan också ske av andra organisationer i den pågående försöksomgången för att på så sätt sprida kunskap och erfa renheter. Även kombinationer av dessa varianter är naturligtvis möj liga. 
 Huvudsyftet med Läroverket har emellertid varit att enskilda utbild- ningsanordnare utvärderar sig själva i syfte att skapa ett underlag för förbättringsarbete i respektive organisation. Samtidigt som självutvär- deringen utnyttjas för den aktuella utvärderingen testas om tanken med självutvärdering är ett bra verktyg i denna typ av verksamhet, dvs om 
  
 3 
  
 Contreras,  
  
 Språngbrädan  
 . Andra upplagan. (Luleå: Luleå tekniska universitet, Avdelningen för kvalitetsteknik och statistik, 1997). 
  
 4 
  
 SIQ,  
 Verksamhetsutveckling med Utmärkelsen Svensk Kvalitet, kriterier och anvisningar 
 , (Göteborg: Institutet för Kvalitetsutveckling, 1999). 
  
 5 
  
 Lee, Using Quality Awards for  
  
 Self-Assessment 
  in Higher Education. 
 Quality in Higher Education,  
 2:2, 1996,  
  
 105-116. 
  
 58  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 liknande verktyg kan utnyttjas med framgång i annan utbildningsverk- samhet. 
 Självutvärderingarna innehåller i huvudsak reflekterande mo ment men vi kommer även att samla in vissa kvantitativa basfakta som vi bl a kan sortera och räkna frekvenser på. Vår avsikt har varit att utforma en ganska stram mall för hur vi vill att självutvärde ringen skall gå till och presenteras. När det gäller genomförandet har vi rekommenderat att all berörd personal blir involverad. Vi har haft en organisation som erbjudit rådgivning kring hur det lokala arbetet kan gå till. Detta har främst omfattat de utbildningstillfällen som genomförts på olika platser i lan det. Om det redan finns en utvecklad lokal utvärderingsprocess har vi givetvis respekterat detta. 
 En närmare beskrivning av hur självutvärderingarna gått till åter finns i kapitel 9. 
 4.3 Studentenkäterna 
 Jämsides med självutvärderingsverktyget utgör tre riktade enkät studier den andra stora informationskanalen i utvärderingen av för söksverksam- heten. Syftet med studentenkäterna är att försöka skapa en inle dande och framför allt övergripande bild av försöksverksam heten utifrån ett studentperspektiv. 
 En övergripande frågeställning är att kartlägga vilka studenter som söker till Kvalificerad yrkesutbildning. En annan viktig frågeställning är om och i vilken utsträckning som utbildningarna har lyckats bryta tidigare traditionella könsbundna utbildnings- och yrkesval. Ytterligare frågeställningar är i vilken utsträckning de studerande tidigare har stude- rat vid högskola eller universitet samt om de planerar att fortsätta stu- dera efter avslutad utbildning. I anslutning till dessa frågor har vi också undersökt hur många av studenterna som funderar på att efter avslutad utbildning starta eget företag. 
 Anledningen till att vi valt tre enkätstudier är att vi vill följa stu- denterna under olika faser i utbildningscykeln samt efter avslutad utbildning. Förutom att denna teknik ger möjlighet att koncentrera sig på och penetrera de olika momenten i försöksverksamheten djupare än vad en enstaka mätning förmår, ger metoden med upprepade mät ningar också en fylligare och mer nyanserad bild av hur studenterna uppfattar utbildningen allt eftersom utbildningstiden går. 
 För att kunna koppla samman resultaten från de olika mätningarna har samtliga enkätstudier en gemensam uppsättning av bakgrundsfrågor 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 59 
  
 som följs av specifika uppsättningar av frågor anpassat till var någon- stans i utbildningscykeln studenten befinner sig. Enkäterna i sin helhet presenteras i bilaga 5, 6 och 7. 
  
 4.3.1 
  
 Studentenkät 1 – Förenkät 
  
 Den första enkätstudien, benämnd Förenkät, distribuerades i samband med eller några veckor efter planerad utbildningsstart. Förenkäten inne- höll totalt 38 frågor indelade i tre block. Förenkäten inleddes med en för samtliga enkätstudier gemensam uppsättning bakgrundsfrågor speglande exempelvis kön- och åldersfördelning, tidigare utbildning och social bak- grund. 
 I andra blocket ställdes frågor om hur studenterna fick känne dom om utbildningen och varför de sökte till utbildningen, samt i vil ken utsträckning de studerande flyttat respektive inte flyttat för att gå sin utbildning. 
 Det tredje blocket av frågor syftade till att spegla de studerandes syn på yrkesidentitet, upplevd klasstillhörighet, framtidstro, synen på arbete samt vilka förväntningar som inledningsvis ställdes på utbild ningen. 
  
 4.3.2 
  
 Studentenkät 2 – Underenkät 
  
 Den andra enkätstudien, benämnd Underenkät, distribuerades när stu- denterna kommit till mitten av sin utbildning. Denna enkät var den mest omfattande. Underenkäten innehöll totalt 46 frågor  
 6  
 indelade i fyra olika block. Det första blocket innehöll som tidigare nämnts gemensamma bakgrundsfrågor. 
 Det andra blocket syftade till att belysa utbildningens skolförlagda del. Frågorna koncentrerades till att spegla huruvida utbildningarna dels uppfyllde kraven på Lärande i arbete, dels om de olika utbildningarna uppfyllde kraven på integration av teori och praktik. Underenkäten speglar också i vilken omfattning utbildningsorganisationerna mötte upp till studenternas önskemål om handledning, engagemang och vägledning. En annan fråga som ställdes var om studenten tänkte starta eget företag efter avslutad utbildning. 
 Frågorna i det tredje blocket speglar hur studenterna upplevde den del av utbildningen som pågick ute på företag och andra organisa tioner. 
  
 6  
 Antalet frågor i Underenkäten varierar beroende på version. 
  
 60  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 Förutom rena kontrollfrågor som tillgång till handledare och arbets- platsintroduktion syftade frågorna till att klarlägga om det har skett en kvalificerad tillämpning av teoretiska kunskaper. 
 I det sista och fjärde blocket av frågor ombads studenterna att lämna ett helhetsomdöme om utbildningen. Studenterna tillfrågades om de var nöjda med utbildningen. De tillfrågades vidare om de vid mät ningstill- fället hade kontakt med någon arbetsgivare som kunde erbjuda studen- terna en anställning efter avslutad utbildning. Avslutningsvis erbjöds de studerande att formulera personliga synpunkter och erfarenheter om sin utbildning. 
  
 4.3.3 
  
 Studentenkät 3 – Efterenkät 
  
 Den tredje enkätstudien som genomfördes var den s k Efterenkäten. Enkäten genomfördes av SCB i form av telefonintervjuer med alla stu- denter vars utbildning avslutades sex månader tidigare. Efterenkäten innehöll totalt 22 frågor indelade i två block. Undersökningen föregicks av ett brev med information till urvalspersonerna en vecka innan undersökningen ägde rum. I brevet framgick undersökningens syfte, vem som beställt undersökningen samt garantier om respon denternas anonymitet. 
 Förutom ett block med bakgrundsfrågor koncentrerades enkäten till att kartlägga i vilken utsträckning försöksverksamheten skapat för ut- sättningar för de studerande att få ett arbete. Vidare frågades om man arbetade inom det yrke som man har utbildats i och om man har eller planerar att starta eget företag. De studerande tillfråga des också om vad de i efterhand tyckte om utbildningen. 
  
 4.3.4 
  
 Undersökningsmetod 
  
 Ett generellt forskningsproblem, vid denna typ av undersökning, är hur många individer av den aktuella populationen som skall delta för att säkerheten på svaret på fråge ställningarna skall anses tillfredställande. Av hävd kan man inom samhällsvetenskapen säga att det finns två vägar att gå, två forskningsstrategier. 
 7  
 Den ena strategin, den intensiva, innebär att endast ett begränsat urval av populationen tillfrågas. I gen- 
  
 7  
  
 O. Hellevik,  
 Forskningsmetoder i sociologi och statsvetenskap 
 . (Stockholm: Natur och kultur, 1984), 70. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 61 
  
 gäld är mätinstru mentet omfångsrikt. Den andra strategin, den extensiva, innebär att ett stort urval eller hela den aktuella populationen undersöks. Mätinstrumentet innehåller då oftast få frågor. 
 Fördelen med den extensiva strategin är möjligheten att studera varia- tionen hos de egenskaper som förekommer hos undersöknings enheterna, vilket i regel innebär att man har ett bättre underlag för att dra generella slutsatser. Nackdelen är mängden av data som skall samlas in och bearbetas, vilket måste räknas i tid och pengar. 
 Fördelen med intensiva studier är den detaljkunskap om enhe terna som ges. På motsvarande sätt ges också vid intensiva strategier tillfället att se den studerande enheten i ett helhetsperspektiv. Data som samlas in riskerar inte att fragmentiseras som i fallet med extensiva studier. Nackdelen är den begränsade bild av en verksamhet som ges och där med svårigheten att dra generella slutsatser. 
 8 
  
 Vi har valt att kombinera det bästa ur båda forskningsstrategierna genom tre olika enkätstudier som täcker in hela utbildningscykeln. På så sätt har såväl kravet på bredd, tack vare ambitionen med en total- undersökning, som kravet på djup, tack vare antalet frågor, tillgo dosetts. 
  
 4.3.5 
  
 Tillvägagångssätt vid datainsamling 
  
 Vi valde att distribuera de två första enkätstudierna till respektive utbild- ningsanordnare som sedan organiserade själva datainsamlingen i form av s k gruppenkät. I syfte att skapa förståelse för undersök ningen och betona vikten av att insamlandet sker under objektiva former bifogades ett följebrev med instruktioner. 
 I dessa instruktioner angavs att ifyllande av enkät måste ske under av lärare kontrollerade former vid ett tillfälle då samtliga stu denter var när- varande på ett och samma ställe, exempelvis i lektionsal. Det påta lades vidare att samtal mellan studenter inte var tillåtet och att varje student själv skulle fylla i enkäten efter eget huvud samt att lärare skulle finnas på plats att besvara frågor kring enkäten eller utvärder ingen i sig. Slutligen uppmanades läraren att kontrollera vilka som var frånvarande och ge dem möjlighet att besvara enkäten vid ett senare tillfälle. 
  
 8  
 Perez, 72. 
  
 62  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 4.3.6 
  
 Tidpunkter för datainsamling 
  
 Distributionen av Förenkäten påbörjades under november månad 1997. Dessförinnan hade en förstudie genomförts, där enkäten utvärde rats på fyra utbildningar. Insamlingen av Förenkäten avslutades i janu ari 1999. 
 Distributionen av Underenkäten inleddes under maj 1998. Inför data- insamlingen prövades enkäten i två förstudier omfattande totalt sex olika utbildningar. Inledningsvis bestämdes att insamlingen av Underenkäten skulle pågå fram till juni månad 1999. I början av 1999 visade emellertid inkomna enkätsvar att flertalet utbildningar ännu inte genomfört någon period för Lärande i arbete (LIA). Tidsperioden för kortades därför till april månad 1999. 
 Genomförandet av Efterenkäten inleddes under februari månad 1999, genomfördes i form av telefonintervjuer utförda av SCB, och avslutades i maj 1999. 
  
 4.3.7 
  
 Tidsperioder med begränsad datainsamling 
  
 Redovisningen av resultaten från enkätstudierna sker utifrån två beräk- ningsgrunder. Orsaken till detta är att det finns två möjliga tolkningar av hur bruttopopulationen storlek skall beräknas, vilket i sin tur är av- hängigt av tidsperioden för den huvudsakliga datainsamlingen. 
 En tolkning är att beräkna bruttourvalet på den totala populatio nen alltifrån de första utbildningarna vilka startade augusti 1996 och fram till angivet stoppdatum för respektive enkätstudie. En alternativ, och rimligare, tolkning är att man exkluderar den inledande perioden, där endast mycket begränsad datainsamling skedde. Med denna tolkning beräknas istället bruttopopulationen från och med resultaten av första datainsamlingen som genomfördes november 1997. Det är främst För- enkäten som omfattas där bortfallsperioden sträcker sig från augusti 1996 fram till januari 1997. För Underenkäten är motsvarande exklude- rande period mellan augusti 1996 och december 1996. 
 9 
  
 Beräkning av bruttopopulationen storlek har betydelse för svars- frekvens och bortfall. Vi redovisar därför resultatet utifrån båda beräk- ningsgrunderna. 
  
 9  
 Betydelsen av aktuell bortfallsperiod redovisas i avsnittet bortfallsanalys. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 63 
  
 4.3.8 
  
 Utbildningarnas medverkan 
  
 Av tabell 4.1 framgår att strategin med gruppenkät givit ett gott resultat. Beroende på om bortfallsperiod eller ej räknas in som grund för bastalet har minst 87 procent av samtliga utbildningsomgångar medverkat. 
 Om vi tittar närmare på antalet utbildningsomgångar som medverkat och inleder analysen med Förenkäten, framgår att vid inkluderande av aktuell bortfallsperiod (fält A) utgjordes bruttopopulationen av totalt 396 utbildningsomgångar 
 10 
 . Bruttopopulationen är därefter justerad med 19 stycken vilket ger en nettopopulation på 377 utbildningsomgångar. 
 11  
 Av nettopopulationen har totalt 339 medverkat vilket ger en täckningsgrad på 90 procent. Bortfallet, dvs antalet utbildningsomgångar som inte besvarat Förenkäten, är 38 stycken eller tio procent. Detta goda resultat förbättras ytterligare vid alternativ beräkning som baseras på exkludering av aktuell bortfallsperiod (fält B). Med denna beräkningsgrund uppgår bruttopopulationen till 365 utbildnings- omgångar. Av dessa har 18 stycken justerats bort vilket ger en netto- population på 347 utbildningsomgångar. Täckningsgraden blir i detta fall 98 procent. 
  
 Tabell 4.1.  
 Antal utbildningsomgångar som omfattats av enkätstudierna. 
  
 Förenkät 
  
 Underenkät 
  
 Efterenkät 
  
 Fält A 
 * 
  
 Fält B 
  
 Fält C 
 * 
  
 Fält D 
  
 Bruttopopulation 
  
 396 
  
 365 
  
 215 
  
 204 
  
 48 
  
 Justering 
  
 19 
  
 18 
  
 6 
  
 5 
  
 - 
  
 Bortfall 
  
 38 
  
 8 
  
 30 
  
 25 
  
 - 
  
 Nettopopulation 
  
 377 
  
 347 
  
 209 
  
 199 
  
 - 
  
 Totalt inkomna 
  
 339 
  
 339 
  
 183 
  
 183 
  
 - 
  
 Medverkan totalt (%) 
  
 89,9 
  
 97,6 
  
 87,5 
  
 91,9 
  
 - 
  
 * Inkluderande bortfallsperiod. 
 Resultatet från Underenkäten visar också den på en hög grad av med ver- kan. Vid beräkning som bygger på inkludering av bortfallsperioden (fält C), utgjordes bruttopopulationen av 215 utbildningsomgångar. Detta 
  
 10 
  
 Antalet utbildningsomgångar baseras på registerdata  
  
 1999-01-27 
  från Kommittén för kvalifi cerad yrkesutbildning, Mann 5, 103 33 Stockholm. 
  
 11 
  
 Justeringen består av att bruttourvalet har reducerats utifrån dels antalet utbild- ningsomgångar vilka planerats men ej startat, dels utbildningsomgångar som deltagit vid förstudier. De senare har exkluderats med tanke på den negativa effekten av att först delta i en för studie för att kort därefter på nytt besvara samma enkät. 
  
 64  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 justerades sedan ned med sex stycken. Nettopopulationen blev således 209 stycken. Av dessa har totalt 183 medverkat vilket ger en täckningsgrad på 87 procent. Bortfallet är 30 stycken eller 14 procent. Eftersom Underenkäten också påverkats av bortfallsperioden har en motsvarande alternativ beräkning gjorts (fält D). Med denna beräk- ningsgrund utgjordes bruttopopulationen av 204 utbildningsomgångar. Av dessa har fem justerats bort vilket ger en nettopopulation på 199 stycken. Täckningsgraden uppgår i detta fall till 92 procent. 
 I Efterenkäten har studenter från 48 utbildningsomgångar del tagit. 
  
 4.3.9 
  
 Uppnådd svarsfrekvens 
  
 I likhet med resultatet ovan visar sammanställningen i tabell 4.2 att svarsfrekvenserna är höga också bland de studerande. 
  
 Tabell 4.2.  
 Urvalsstorlek och svarsfrekvens för samtliga enkätstudier, angivna med absolut och relativ frekvens. 
  
 Förenkät 
  
 Underenkät 
  
 Efterenkät 
  
 Fält A 
 * 
  
 Fält B 
  
 Fält C 
 * 
  
 Fält D 
  
 Bruttopopulation 
  
 9978 
  
 9076 
  
 4722 
  
 4597 
  
 1308 
  
 Justering 
  
 174 
  
 174 
  
 136 
  
 108 
  
 15 
  
 Nettopopulation 
  
 9804 
  
 8902 
  
 4586 
  
 4489 
  
 1293 
  
 Totalt bortfall 
  
 1896 
  
 994 
  
 1151 
  
 1054 
  
 169 
  
 Totalt antal insamlade 
  
 7908 
  
 7908 
  
 3435 
  
 3435 
  
 1124 
  
 Svarsfrekvens (%) 
  
 80,7 
  
 88,8 
  
 74,9 
  
 76,5 
  
 86,9 
  
 * Inkluderande aktuell bortfallsperiod. 
 Om vi inledningsvis tittar på resultatet för För enkäten framgår det att vid beräkning där aktuell bortfallsperiod inkluderats (fält A), uppgick bruttopopulationen till 9 978 studenter. Detta värde justerades 
 12  
 ned med 174 vilket ger en nettopopulation på 9 804 studenter. Av dessa besvarade totalt 7 908 studenter enkäten vilket med denna beräknings- grund ger en svarsfrekvens på 81 procent. Det totala bortfallet är 1 896 stycken eller 19 procent. Vid beräkning av svarsfrekvensen exkluderande den aktuella bortfallsperioden (fält B), sker en minskning av bruttopopulationen till 9 076. Med oförändrad justering ger detta en nettopopulationen på 8 902 studenter. Den totala svarsfrekvensen upp- går med detta beräkningssätt till 89 procent. 
  
 12  
 Reducering av antalet studenter har skett utifrån två kriterier, dels de studerande som inte påbörjat utbildningen, dels studerande som deltagit i någon av förstudierna. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 65 
  
 Resultatet av Underenkäten visar också den på ett gott resultat vad avser svarsfrekvens. Vid inkluderande av aktuell bortfallsperiod (fält C) uppgick bruttopopulationen till 4 722 studenter. Detta värde justerades sedan ned med 136 studenter vilket gav en nettopopulation på 4 586. Av dessa besvarade totalt 3 435 Underenkäten vilket ger en svarsfrekvens på 75 procent. Det totala bortfallet är 1 151 studenter eller 25 procent. Vid beräkning där den aktuella bortfallsperioden exkluderats (fält D), sker också i detta fall en förbättring av resultatet. Med detta beräknings- sätt uppgick bruttopopulationen till 4 597 studenter. Efter justering med 108 studenter uppgick nettopopulationen i detta fall till 4 489. Svars- frekvensen ökade till 76 procent. 
 I Efterenkäten utgjordes bruttourvalet av 1 308 studenter. Detta värde justerades ned med 15 vilket gav ett nettourval på 1 293 studenter. Av dessa besvarade 1 124 studenter SCB:s telefonintervju vilket ger en svarsfrekvens på 87 procent. Bortfallet vid telefonintervjuerna blev 169 studenter eller 13 procent. 
  
 4.3.10 
  
 Bortfallsanalys 
  
 Av resultatredovisningen ovan framgår att bortfallet från samtliga tre genomförda enkätundersökningar, oavsett beräkningsgrund, inte över- stiger det som kan betraktas som acceptabelt. 
 13  
 Det högsta bortfallet svarar Underenkäten för med 25 procent. Därefter kommer Förenkäten med 19 procent. 
 14  
 Som tidigare redovisas bortfallsanalysen utifrån två beräkningsgrunder beroende på om bortfallsperiod inkluderats eller ej. 
 Av tabell 4.3 framgår att vid inkluderande av bortfallsperiod uppgår det totala bortfallet i Förenkäten till 1 896 enkäter eller 19 procent. Av bortfallet utgör det externa största andelen med 1 618 stycken eller 85 procent. Därpå följer andelen sent inkomna enkät svar som uppgår till 188 stycken eller tio procent. Andelen ogiltiga enkäter uppgår till 90 stycken eller fem procent. 
 Beträffande Underenkäten uppgår det totala bortfallet till 1 151 enkäter eller 25 procent. Bortfallsanalysen visar att också här utgör det externa bortfallet största gruppen med 1 008 stycken eller 88 procent. Därefter följer antalet sent inkomna som uppgår till 82 stycken eller sju procent. Antalet inkomna men ogiltiga enkäter uppgår till 61 stycken eller fem procent. 
  
 13 
  
 Anderson och Chase,  
  
 Sociologisk metodik 
 , (Solna: Martin  Johnson, 1992), 144 samt Hernandez,  
 Enkätboken  
 , (Lund: Studentlitteratur, 1994), 
  
 14 
  
 Procentsiffrorna är beräknade på bruttopopulationen inkluderande bortfallsperiod. 
  
 66  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 4.3.  
 Bortfallsanalys av För- och Underenkät inklusive bortfalls- period, angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 Förenkät 
  
 Underenkät 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Externt 
  
 1618 
  
 85,3 
  
 1008 
  
 87,6 
  
 Sent inkomna 
  
 188 
  
 10,0 
  
 82 
  
 7,1 
  
 Ogiltiga 
  
 90 
  
 4,7 
  
 61 
  
 5,3 
  
 Totalt 
  
 1896 
  
 100 
  
 1151 
  
 100 
  
 En förklaring till majoriteten av det externa bortfallet har efter telefon- kontakt och skriftliga meddelanden från berörda utbildningsanord nare visat sig vara att studenterna vid tidpunkten för utskicket befunnit sig ute på en  
 LIA-period. 
  Eftersom de bifogade instruktionerna entydigt rekommenderar att datainsamlingen görs i form av gruppenkät har ansvarig utbildningsanordnare valt att vänta vilket resulterat i externt bortfall. En andra kategori av bortfall är de utbildningsanordnare som i samband med utskick av påminnelser meddelat att enkäterna aldrig distribuerats till ansvarig person inom utbildningsorganisationen eller helt enkelt glömts bort. En tredje kategori av bortfall är där utbild- ningsanordnare blivit tillskickade påminnelser men ej svarat på dessa. 
  
 Tabell 4.4.  
 Bortfallsanalys av För- och Underenkät exklusive bortfalls- period, angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 Förenkät 
  
 Underenkät 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Externt 
  
 716 
  
 72,0 
  
 911 
  
 86,4 
  
 Sent inkomna 
  
 188 
  
 19,0 
  
 82 
  
 7,8 
  
 Ogiltiga 
  
 90 
  
 9,0 
  
 61 
  
 5,8 
  
 Totalt 
  
 994 
  
 100 
  
 1054 
  
 100 
  
 Vid beräkning av bortfallets storlek exkluderande den aktuella bort- fallsperioden ges en delvis annan bild. Skillnaden som presenteras i tabell 4.4 berör i huvudsak Förenkäten där bort fallet blev lägre med totalt 994 enkäter eller elva procent. Av bortfallet utgör det externa största delen med 716 stycken eller 72 procent. Därefter följer antalet sent inkomna som uppgår till 188 stycken eller 19 procent. Antalet inkomna, men ogiltiga, enkäter uppgår med denna beräkningsgrund till 90 stycken eller nio procent. 
 Även i Underenkäten uppvisas skillnader beroende på beräk nings- grund även om dessa inte varierar lika kraftigt som i fallet med För- enkäten. I detta fall uppgår det totala bortfallet till 1 054 enkäter eller 24 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 67 
  
 procent. Största gruppen är externt bortfall som uppgår till 911 stycken eller 86 procent. Antalet sent inkomna enkäter uppgår till 82 stycken eller åtta procent. Antalet inkomna men ogiltiga enkäter uppgår till 61 stycken eller sex procent. 
  
 4.3.11 
  
 Bortfallsperiodens betydelse för resultatet 
  
 Som framgått av resultatredovisningen har de olika beräkningsgrunderna betydelse för populationens och därmed bortfallets storlek. Avslutningsvis jämförs därför skillnaderna tillsammans med resultatet av en jämförande analys kring bortfallets betydelse för enkätstudierna som helhet. 
  
 Tabell 4.5.  
 Procentuell jämförelse av andelarna av bortfallet från För- och Underenkäten som var beroende av bortfallsperioden. 
  
 Förenkät 
  
 Underenkät 
  
 % inkl. 
  
 % exkl. 
  
 Differens 
  
 % inkl. 
  
 % exkl. 
  
 Differens 
  
 bortfalls- 
  
 bortfalls- 
  
 bortfalls- 
  
 bortfalls- 
  
 period 
  
 period 
  
 period 
  
 period 
  
 Externt 
  
 85,3 
  
 72,0 
  
 13,3 
  
 87,6 
  
 86,4 
  
 1,2 
  
 Sent inkomna 
  
 10,0 
  
 19,0 
  
 ( 
 - 
 9,0) 
  
 7,1 
  
 7,8 
  
 ( 
 - 
 0,7) 
  
 Ogiltiga 
  
 4,7 
  
 9,0 
  
 ( 
 - 
 4,3) 
  
 5,3 
  
 5,8 
  
 ( 
 - 
 0,5) 
  
 Totalt 
  
 100 
  
 100 
  
 0 
  
 100 
  
 100 
  
 0 
  
 Som framgår av tabell 4.5 är det Förenkäten som i störst utsträckning påverkas av om bortfallsperioden inkluderas eller ej. Av tabellen fram- går vidare att differensen uppgår till 13 procent. I absoluta tal motsvarar detta 902 studenter. Andelen externt bortfall påverkar differensen hos de övriga kategorierna av bortfall. Differensen hos andelen sent inkomna är i detta fall nio procent. Differensen ogiltiga enkäter uppgår till fyra procent. 
 På frågan om andelen studerande som utgör den procentuella diffe- rensen på något vis avviker från populationen och därmed påverkat resultatet vid medverkan, är vår bedömning att så inte är fallet. I den jämförande analys som gjorts mellan de utbildnings omgångar som ingår i bortfallet och de senare utbildningsomgångar som medverkar, uppvisas inga tendenser till systematisk avvikelse. 
 I Underenkäten uppgår differensen av det externa bortfallet till en procent. Differensen är enligt vår bedömning ringa och påverkar inte resultatet i dess helhet. 
  
 68  
 Uppläggning och metod  
 SOU 1999:119 
  
 4.4 Programbesök 
 För att få en konkret bild av hur de olika utbildningarna har lagts upp och fungerat genomförde representanter för utvärderingsgruppen besök på ett urval av programmen. Samtidigt jämfördes utbildnings anordnar- nas egenutvärderingar utifrån Läroverket med våra observationer. Vi genomförde 24 sådana besök (se tabell 4.6) av vilka de flesta omfattade en hel dag. 
 Vid besöken försökte vi belysa alla aspekter som ingår i utvärde- ringen och värnade om att låta alla berörda parter komma till tals. Med berörda parter avses skolledare, lärare, studenter, handledare och lokal ledningsgrupp. För att få en bild av hur Lärande i arbete har genom förts besökte utvärderingsgruppen även  
 LIA-arbetsplatser. 
  
 Vanligtvis studerade vi innan besöket anordnarnas ansökan om att få starta utbildningen samt, i de fall där sådana fanns, den översiktliga beskrivningen. Vidare sammanställdes och studerades resultaten från För- och Underenkäten från den aktuella utbildningsanordna ren. 
 Besöket startade oftast kl 8.00 på morgonen med ett samtal med skolledare och ledningsgruppen. Hela ledningsgruppen var inbjuden men oftast kunde den inte samlas i sin helhet. Samtalen pågick ofta  
 1,5-2 
  timmar och hade karaktären av en hearing. Med det menas att vi ställde frågor utifrån ansökan och självutvärde ringarna och skolledarna och ledningsgruppen fick svara och förtydliga det vi inte förstod. Som stöd för våra samtal hade vi en frå gemall som modifierades inför varje besök. 
 Efter diskussionerna med ledningsgruppen förde utvärderingsgrup pen samtal med studenter och lärare. Då delade vi på vår grupp så att några talade med studenter och andra med lärarna. Studentgruppernas storlek varierade mellan fem och 25 personer och lärargruppen var sällan större än tre. Skolledarna deltog inte vid dessa samtal. Även dessa samtal följde en frågemall som byggde på ansökan och själv utvärderingarna men studenter och lärare gavs stort utrymme att lämna sina spontana reaktioner på hur utbildningen fungerade. Samtalen pågick ungefär en timma. Förmiddagen avslutades med en rundvandring i utbildningslokalerna. 
 Eftermiddagen tillbringades ute på arbetsplatserna för Lärande i arbete (LIA). Ibland genomfördes besök på flera arbetsplatser för varje utbildning. Vid dessa besök talade vi med studenter som fick berätta om sin arbetsplats och om  
 LIA-perioden. 
  Vi talade även med handledaren som fick lämna sin syn på studenten och utbildningen samt hur sam- verkan med skolan fungerade. Programbesöken avslutades oftast med dessa besök på  
 LIA-arbets 
  platserna men i några fall avslutades dagen med en förnyad diskussion med skolledarna. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 69 
  
 Tabell 4.6.  
 Besökta utbildningsprogram. 
  
 Utbildningsanordnare 
  
 Utbildning 
  
 Datum 
  
 Orter 
  
 Skeria AB 
  
 Multimediaproduktion 
  
 5 nov 1997 
  
 Skellefteå 
  
 Kalix Kommun 
  
 Trä 
  
 14 dec 1998 
  
 Kalix 
  
 Doctum 
  
 Rehabilitering/ Habili- 
  
 20 jan 1999 
  
 Boden 
  
 tering 
  
 Västerås stad 
  
 Produktionsutveckling 
  
 26 jan 1999 
  
 Västerås 
  
 Kantzowska gymnasiet 
  
 Data/videoteknik 
  
 26 jan 1999 
  
 Surahammar 
  
 Högskolan i Örebro 
  
 Energisystem 
  
 27 jan 1999 
  
 Örebro 
  
 Klart skepp AB 
  
 Marinteknik 
  
 3 feb 1999 
  
 Stockholm 
  
 Nacka kommun 
  
 Business 
  
 4 feb 1999 
  
 Stockholm 
  
 Mångkulturellt folk- 
  
 Digitala interaktiva 
  
 5 feb 1999 
  
 Stockholm 
  
 bildningscentrum 
  
 läromedel 
  
 AmuGruppen Frösön AB 
  
 Systemkonstruktion/ 
  
 9 feb 1999 
  
 Östersund 
  
 Programmering 
  
 AmuGruppen Frösön AB 
  
 Produktutvecklare 
  
 9 feb 1999 
  
 Östersund 
  
 AmuGruppen Mitt AB 
  
 Ledarskap inom service 
  
 10 feb 1999 
  
 Östersund 
  
 och turism 
  
 Mitthögskolan 
  
 Tillverkningsteknik 
  
 11 feb 1999 
  
 Kramfors 
  
 Kramfors kommun 
  
 Digital medieproduktion 
  
 11 feb 1999 
  
 Kramfors 
  
 Örnsköldsviks kommun 
  
 Turismentreprenör 
  
 12 feb 1999 
  
 Örnsköldsvik 
  
 Miljö- och teknikcenter 
  
 Miljöteknisk 
  
 17 feb 1999 
  
 Stockholm 
  
 Stockholm 
  
 yrkesutbildning 
  
 Högskolan Karlskrona/ 
  
 New media design 
  
 2 mar 1999 
  
 Karlskrona 
  
 Ronneby 
  
 Österlens utbildnings- 
  
 Gastroprenör 
  
 3 mar 1999 
  
 Tomelilla 
  
 centrum 
  
 Landstinget Kristianstad 
  
 Naturbruk 
  
 4 mar 1999 
  
 Önnestad 
  
 Europaskolan AB 
  
 Läkemedelsteknik 
  
 9 mar 1999 
  
 Strängnäs 
  
 Stiftelsen  
 Biskops-Arnö 
  
 Fotojournalism 
  
 10 mar 1999 
  
 Bålsta 
  
 Vasa vuxengymnasium 
  
 Internationella transporter 
  
 23 mar 1999 
  
 Göteborg 
  
 och spedition 
  
 Education center AB 
  
 Processautomation 
  
 24 mar 1999 
  
 Göteborg 
  
 Hisingens vuxen- 
  
 Byggteknik 
  
 25 mar 1999 
  
 Göteborg 
  
 gymnasium 
  
 Några av dessa besök fokuserades på snävare frågeställning, t ex Lärande i arbete. Vi besökte då skolor som på något sätt utmärkte sig och kunde bidra till att nyansera bilden i anslutning till några speciella frågeställningar. 
 Erfarenheterna från våra programbesök sammanställdes i en matris som i stort följer den frågestruktur som presenteras i kapitel 3. De mönster och strukturer vi funnit i detta material var sedan väg ledande för hur vi tolkade studenternas enkätsvar och de översiktliga respektive detaljerade beskrivningarna som utbildningsanordnarna sänt oss. 
  
 70  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 Arbetsgången kan beskrivas som att besöken och matrisen varit hypo- tesgenererande för den fortsatta analysen. Antalet besök är dock för få och urvalet för riktat för att vi skall kunna dra några generella slutsatser enbart utifrån programbesöken. 
 4.5 Telefonintervjuer 
 Under perioden februari till maj 1999 genomfördes telefonintervjuer med utbildningsanordnare samt företag och organisationer som tillhandahåller  
 LIA-platser. 
  Intervjuerna behandlade bl a frågeställningen huruvida skilda ekonomiska förutsättningar har haft någon betydelse för utbild- ningarnas kvalitet under försöksverksamheten (se även kapitel 11). Denna frågeställning bröts ned och preciserades i ett antal frågor i form av två intervjuguider (bilaga 8 och 9). För att ge möjligheter för kontaktpersonerna att lämna egna synpunkter genomfördes telefon- intervjuerna huvudsakligen med öppna svarsalternativ. För att under lätta analysen av materialet spelades telefonintervjuerna in på band. 
  
 4.5.1 
  
 Telefonintervjuer med utbildningsanordnare 
  
 I telefonintervjuerna deltog 33 utbildningsanordnare som totalt bedriver 35 Kvalificerade yrkesutbildningar. Tabell 4.7 visar antalet utbildningar och antalet intervjuer. 
 Bortfallet bestod av fyra utbildningsanordnare från fyra olika bran- scher. Anordnarna i detta undersökningsurval bedriver utbildningar som har pågått sedan försöksverksamhetens start. Urvalet av utbild- ningsanordnare gjordes utifrån kriterierna att både anordnare som erhållit högt statsbidrag relativt övriga anordnare inom samma bransch och anordnare som erhållit lågt statsbidrag relativt övriga inom samma bransch skulle finnas representerade. Utbildningar med inriktning mot ekonomi har av  
 KY-kommittén 
  bedömts kräva lägre statsbidrag än övriga branscher. Utbildningar med inriktning mot IT har i genomsnitt erhållit högre statsbidrag relativt övriga branscher. 
 De utvalda kontaktades per telefon och telefax för att boka tid för intervju. Information gavs om utvärderingen och vilka frågeställ ningar utvärderingsgruppen var intresserad av. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Uppläggning och metod  
 71 
  
 Tabell 4.7.  
 Antal telefonintervjuer som genomförts med utbildnings- anordnare fördelade på bransch och antal utbildningar. 
  
 Bransch 
  
 Antal telefon- 
  
 Antal ut- 
  
 intervjuer 
  
 bildningar 
  
 Bygg 
  
 2 
  
 2 
  
 Ekonomi 
  
 3 
  
 4 
  
 IT 
  
 5 
  
 6 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 2 
  
 2 
  
 Livsmedel 
  
 1 
  
 1 
  
 Miljö 
  
 2 
  
 2 
  
 Tillverkning 
  
 7 
  
 7 
  
 Transport 
  
 2 
  
 2 
  
 Träindustri 
  
 2 
  
 2 
  
 Turism 
  
 3 
  
 3 
  
 Vård 
  
 3 
  
 3 
  
 Övriga 
  
 1 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 33 
  
 35 
  
 4.5.2 
  
 Telefonintervjuer med  
  
 LIA-företag 
  
 Vid intervjuerna med utbildningsanordnarna ombads tio av dessa att skicka listor över de företag som tillhandahåller  
 LIA-platser 
  vid deras utbildning. Nio anordnare skickade listor avseende totalt elva utbild- ningar. Bortfallet består av en utbildning i  
 IT-branschen. 
  Utifrån listorna valdes slumpmässigt ett antal företag inom branscherna Ekonomi, IT och Tillverkning. Utbildningsanordnarna kände inte till vilka LIA- företag som skulle kontaktas. 
 Antal telefonintervjuer med representanter för  
 LIA-företag 
  vari erar mellan olika utbildningsanordnare beroende på antalet studenter varje tillfrågad anordnare har eller har haft. Tabell 4.8 visar antalet utbild- ningar och antalet telefonintervjuer med representanter för  
 LIA-före 
  tag. Totalt intervjuades representanter för 19 olika företag. 
 De personer som intervjuades på företagen fanns namngivna som kontaktpersoner på respektive utbildningsanordnares lista över LIA- företag. Det förekom att kontaktpersonen på företaget inte var hand- ledare. Vid genomförandet av telefonintervjuerna kontaktades kontakt- personerna först per telefon för att få utvärderingen presenterad för sig och blev sedan tillfrågad om de ville delta i intervjuerna. Två kontakt- personer avböjde för de ansåg sig ha för lite erfarenhet av KY- studerande i Lärande i arbete. Kontaktpersonerna på de utvalda LIA- företagen var mycket tillmötesgående och intresserade av att delta i utvärderingen. 
  
 72  
 Uppläggning och metod 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 4.8.  
 Antal telefonintervjuer som genomfördes med representanter för  
 LIA-företag 
  fördelade på bransch och antal utbildningar. 
  
 Bransch 
  
 Antal telefon- 
  
 Antal ut- 
  
 intervjuer 
  
 bildningar 
  
 Ekonomi 
  
 6 
  
 4 
  
 IT 
  
 9 
  
 6 
  
 Tillverkning 
  
 4 
  
 2 
  
 Totalt 
  
 19 
  
 12 
  
 4.5.3 
  
 Tillvägagångssätt för analys av telefonintervjuerna 
  
 Analysen av materialet från telefonintervjuerna genomfördes enligt föl- jande: Banden avlyssnades och svaren tecknades ned. Svaren på respek- tive fråga grupperades sedan efter innehåll. Tre personer i utvär derings- gruppen deltog i analysen med att tolka och gruppera svaren. De faktorer som hade betydelse för grupperingen var bransch, typ av utbildningsanordnare, anslagsstorlek och typ av utbildning. Vad gäller  
 LIA-företagen 
  har även hänsyn tagits till företagens storlek. 
 I beskrivningen ovan har begreppen Lärande i arbete (LIA) och Kvalificerad yrkesutbildning (KY) använts genomgående. Dessa begrepp används dock inte av de intervjuade kontaktpersonerna på  
 LIA-företagen 
  mer än i något enstaka fall. Många har varit frågande till begreppen och sagt att deras benämning är praktik och praktikanter. 
  
 SOU 1999:119 
  
 73 
  
 5 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 I detta kapitel redovisas de utbildningsprogram som ges inom den Kvalificerade yrkesutbildningen (KY). Först redovisas beviljade pro- gram fördelade på bransch relaterat till arrangörernas ansökningar. Sedan diskuteras karaktären hos de program som beviljats och avslut- ningsvis de studerandes intresse av att läsa de utbjudna utbildningspro- grammen, att följa dessa till kursslut och att lyfta examen. 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning kan anordnas av exempelvis universitet och högskolor, kommuner, gymnasieskolor, Komvux, landsting och utbildningsföretag. Ansvarig utbildningsanordnare ansöker hos KY- kommittén om att erhålla statligt stöd och särskilda medel för att bedriva utbildning. Ansökan skall utformas enligt  
 KY-kommitténs 
  anvisningar. Beslut med avseende på både bifall och avslag fattas av kanslichefen. Före beslut skall dock alla ärenden föredras i  
 KY-kom 
  mittén (se kapitel 2). 
 Till  
 KY-kommittén 
  hade fram till den 15 mars 1999 inkommit 819 ansökningar om att få anordna utbildningsprogram och erhålla stats- bidrag. Av dessa blev 208 ansökningar beviljade. Det totala antalet pågående utbildningsomgångar var högre än antalet beviljade utbild- ningar, då kanslichefen i regel beviljat flera startomgångar för varje utbildningsprogram. 
 1 
  
 För att få materialet i en hanterbar form har vi kategoriserat det i tolv branscher. Vi har valt att följa samma branschindelning som KY- kommittén valt att kategorisera utbildningarna efter. Den avviker något från gängse branschindelning varför vi kort beskriver de olika katego- rierna: 
  
 1  
  
 KY-kansliets 
  sammanställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15. 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 74  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 SOU 1999:119 
  
 Bygg  
 innehåller alla utbildningar som har med byggbranschen att göra. Hit räknas också energirådgivning. 
  
 Ekonomi  
 innehåller alla utbildningar inom ekonomi och handel. Hit räknas utbildningar inom försäljning. 
  
 IT  
 innehåller utbildningar som behandlar data- och multimediateknik. Hit hänförs även grafisk industri. 
  
 Jord, skog och trädgård  
 innehåller utbildningar inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäringen. 
  
 Livsmedel  
 innehåller utbildningar inom livsmedelsnäringen. 
  
 Miljö  
 innehåller utbildningar som behandlar den yttre miljön och de regler som gäller för den. 
  
 Tillverkning  
 innehåller tekniska utbildningar som orienterar sig mot tillverkningsindustrin. Utbildningar inom IT ingår ej. Hit hänförs även en del hantverksutbildningar som exempelvis guldsmide. 
  
 Transport  
 innehåller utbildningar som behandlar transportteknik, transportekonomi och logistik. 
  
 Träindustri  
 innehåller både utbildningar inom sågverksindustrin och inom snickeribranschen. 
  
 Turism  
 innehåller turistutbildningar inklusive hotell- och restau- rangutbildningar. 
  
 Vård  
 innehåller alla typer av vårdutbildningar. 
  
 Övriga  
 är en restpost som kommit att innehålla två typer av utbild- ningar, dels utbildningar inriktade mot mediabranschen dels några hant- verksutbildningar. 
  
 5.2 
  
 Sökta samt beviljade ansökningar 
  
 Försöksverksamheten skall bl a belysa näringslivets intresse för denna typ av utbildning. En indikator på detta är de ansökningar om att få anordna utbildningsprogram som inkommit till  
 KY-kommittén. 
  Antalet ansökningar är förhållandevis stort och av de 819 inkomna har KY- kansliet prövat 606 ansökningar.  
 2  
 Resultatet av kanslichefens beslut redovisas i tabell 5.1. 
  
 2  
  
 KY-kansliets 
  sammanställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15. 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 75 
  
 Tabell 5.1.  
 Beviljade utbildningsprogram i förhållande till sökta över tre år fördelade på bransch. 
  
 Bransch 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Antal 
  
 Andel 
  
 Bygg 
  
 6/11 
  
 0,54 
  
 4/11 
  
 0,36 
  
 3/25 
  
 0,12 
  
 Ekonomi 
  
 10/27 
  
 0,37 
  
 8/29 
  
 0,28 
  
 6/31 
  
 0,19 
  
 IT 
  
 16/32 
  
 0,50 
  
 9/17 
  
 0,53 
  
 20/48 
  
 0,42 
  
 Tillverkning 
  
 16/36 
  
 0,44 
  
 23/46 
  
 0,50 
  
 13/40 
  
 0,33 
  
 Turism 
  
 10/22 
  
 0,45 
  
 5/21 
  
 0,24 
  
 5/26 
  
 0,19 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 4/5 
  
 0,80 
  
 2/5 
  
 0,40 
  
 2/8 
  
 0,25 
  
 Miljö 
  
 2/5 
  
 0,40 
  
 2/3 
  
 0,67 
  
 1/5 
  
 0,20 
  
 Vård 
  
 3/7 
  
 0,43 
  
 3/15 
  
 0,20 
  
 3/16 
  
 0,19 
  
 Livsmedel 
  
 2/3 
  
 0,67 
  
 1/3 
  
 0,33 
  
 1/2 
  
 0,50 
  
 Träindustri 
  
 2/3 
  
 0,67 
  
 2/5 
  
 0,40 
  
 1/5 
  
 0,20 
  
 Transport 
  
 6/8 
  
 0,75 
  
 2/7 
  
 0,29 
  
 2/6 
  
 0,33 
  
 Övriga 
  
 3/23 
  
 0,13 
  
 4/17 
  
 0,24 
  
 6/33 
  
 0,18 
  
 Totalt 
  
 80/182 
  
 0,44 
  
 65/179 
  
 0,36 
  
 63/245 
  
 0,26 
  
 Inom vissa branscher, såsom IT, har det från olika utbildningsanordnare inkommit ett stort antal ansökningar och av dessa har ett flertal blivit beviljade. Inom andra branscher, t ex Övriga, har antalet ansök ningar varit ganska stort, men KY:s kanslichef har beviljat betydligt färre. Det finns också branscher där antalet ansökningar varit relativt få och endast ett fåtal av dessa har beviljats. Som exempel på dessa branscher kan Miljö och Träindustri nämnas. Slutligen finns det bran scher där anordnarna kommit in med mycket få ansökningar och till stor del fått dessa beviljade. Här är Livsmedelsbranschen ett bra exempel. 
  
 5.2.1 
  
 Antal ansökningar inom olika branscher 
  
 Antalet ansökningar inom de olika branscherna varierar stort (se tabell 5.2). 
 3  
 Störst antal ansökningar har inkommit från anordnare inom bran- scherna för Tillverkning, IT, Ekonomi, Övriga och Turism. Minst antal ansökningar har inkommit från Liv smedel, Träindustri och Miljö. Skillnaden mellan antalet ansökningar i de tre största bran scherna och de tre minsta är betydande. Mellan exempelvis Tillverkningsbranschen och Livsmedelsbranschen består skillnaden av 114 ansö kningar. 
  
 3  
  
 KY-kansliets 
  sammanställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15. 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. Redovisningen utgår ifrån det år ansökan diarieförts. 
  
 76  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 5.2.  
 Antal ansökningar och antal beviljade ansökningar samt andelen beviljade ansökningar under åren  
 1996-1998 
  fördelade på bransch. 
  
 Bransch 
  
 Antal 
  
 Bransch 
  
 Antal 
  
 Bransch 
  
 Andel 
  
 ansökn. 
  
 bevilj. 
  
 bevilj. 
  
 ansökn. 
  
 ansökn. 
  
 Tillverkning 
  
 122 
  
 Tillverkning 
  
 52 
  
 Livsmedel 
  
 0,50 
  
 IT 
  
 97 
  
 IT 
  
 45 
  
 IT 
  
 0,46 
  
 Ekonomi 
  
 87 
  
 Ekonomi 
  
 24 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 0,44 
  
 Övriga 
  
 73 
  
 Turism 
  
 20 
  
 Tillverkning 
  
 0,43 
  
 Turism 
  
 69 
  
 Bygg 
  
 13 
  
 Miljö 
  
 0,38 
  
 Bygg 
  
 47 
  
 Övriga 
  
 13 
  
 Transport 
  
 0,38 
  
 Vård 
  
 38 
  
 Transport 
  
 8 
  
 Träindustri 
  
 0,31 
  
 Transport 
  
 21 
  
 Vård 
  
 9 
  
 Turism 
  
 0,29 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 18 
  
 Jord/skog/trädg 
  
 8 
  
 Bygg 
  
 0,28 
  
 Miljö 
  
 13 
  
 Miljö 
  
 5 
  
 Ekonomi 
  
 0,28 
  
 Träindustri 
  
 13 
  
 Träindustri 
  
 4 
  
 Vård 
  
 0,24 
  
 Livsmedel 
  
 8 
  
 Livsmedel 
  
 4 
  
 Övriga 
  
 0,18 
  
 Totalt 
  
 606 
  
 Totalt 
  
 208 
  
 Totalt 
  
 0,34 
  
 Av tabellen framgår att mellan de tre största branscherna och de tre minsta branscherna kan de återstående sex branscherna kategoriseras i tre grupper om vardera två branscher. Mellan de tre grupperna skiljer sig antalet ansökningar med relativt höga siffror. Skillnaden mellan Ekonomibranschen och branschen för Övriga är 14 ansökningar, mel lan Turismbranschen och Bygg 22 ansökningar och mellan Vård och Transport 17 ansökningar. Inom de tre grupperna är ansök ningsskillna- derna betydligt mindre. Mellan branschen för Övriga och Turism består skillnaden av endast fyra ansökningar, mellan Bygg och Vård av nio ansökningar och mellan Transport och Jord, skog och trädgård av enbart tre ansökningar. 
  
 5.2.2 
  
 Antal beviljade ansökningar inom olika branscher 
  
 Antal beviljade ansökningar (se tabell 5.2) är störst inom bran scherna för Tillverkning och IT, 52 respektive 45 beviljade ansök ningar. Efter dessa kommer, i fallande ordning, branscherna för Ekonomi och Turism med 24 respektive 20 beviljade ansökningar samt Bygg och Övriga om vardera 13 beviljade ansökningar. Dessa sex branscher har tillsammans beviljats 167 ansökningar av de totalt 208 beviljade, eller 80 procent av antalet ansökningar. De återstående sex bran scherna delar på de resterande 41 beviljade ansökningarna. Inom branscherna för Transport, 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 77 
  
 Vård och Jord, skog och trädgård beviljade kanslichefen åtta, nio och åtta ansökningar och inom Miljö, Träindustri och Livsmedel beviljades fem, fyra, och fyra ansökningar. 
 Antalet beviljade ansökningar i förhållande till antalet inkomna varierar från bransch till bransch. Som exempel kan nämnas Livsme- delsbranschen som inkom med endast åtta ansökningar, av vilka kansli- chefen beviljade fyra. Proportionellt beviljades hälften av ansök ningarna. Inom branschen Övriga inkom 73 ansökningar och av dessa bevilja des endast 13, dvs endast 18 procent. Branschen för Tillverkning är störst; i högsta antal inkomna och flest beviljade ansökningar. Pro portionellt beviljades 43 procent. 
 Med den totala andelen beviljade ansökningar (0,34) som jäm förelse- tal framträder i tabell 5.2 de branscher vars ansökningar priori terats vid beviljandet. Högst andel beviljade ansökningar har Livs medels- branschen, tätt följd av  
 IT-branschen. 
  En bransch som inte gynnats vid beviljandet är Övr iga. 
  
 5.3 
  
 Beviljade utbildningsprogram 
  
 Under de tre år som försöksverksamheten bedrivits har totalt 208 ansökningar om att få anordna kvalificerade yrkesutbildningsprogram beviljats. Under det första året beviljades 80 utbildningar, under det andra 65 och under sista året 63 utbildningsprogram. 
 4 
  
 Störst antal beviljade utbildningsprogram finns inom branscherna Tillverkning och IT. Dessa två branscher har under de tre åren legat i topp. De är påfallande stora. 
 Utbildningarna inom branschen för Ekonomi kommer närmast efter Tillverkning och IT. Ekonomiutbildningarna är till antalet omkring hälften så många som de inom Tillverkning och IT. Under året 1996 beviljades tio utbildningar, under 1997 beviljades åtta utbildningspro- gram och slutligen under 1998 beviljades sex program. Utbildningarna inom Ekonomibranschen utgör tolv procent av totala andelen beviljade utbildningar. 
 Antalet beviljade utbildningar inom Turismbranschen har under åren minskat och under försöksverksamheten har branschen beviljats totalt 20 utbildningsprogram. 
  
 4  
  
 KY-kansliets 
  sammanställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15. 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 78  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 5.3.  
 Antal beviljade utbildningsprogram inom olika branscher 
  
 under tre år. 
  
 Bransch 
  
 1996 
  
 1997 
  
 1998 
  
 Totalt 
  
 Tillverkning 
  
 16 
  
 23 
  
 13 
  
 52 
  
 IT 
  
 16 
  
 9 
  
 20 
  
 45 
  
 Ekonomi 
  
 10 
  
 8 
  
 6 
  
 24 
  
 Turism 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 20 
  
 Bygg 
  
 6 
  
 4 
  
 3 
  
 13 
  
 Övriga 
  
 3 
  
 4 
  
 6 
  
 13 
  
 Transport 
  
 6 
  
 2 
  
 2 
  
 10 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 8 
  
 Vård 
  
 3 
  
 3 
  
 3 
  
 9 
  
 Miljö 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 5 
  
 Livsmedel 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 4 
  
 Träindustri 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 5 
  
 Totalt 
  
 80 
  
 65 
  
 63 
  
 208 
  
 Utbildningar inom branscherna för Bygg och Övriga har vardera 13 utbildningsprogram och branschen för Transport har tio program. Mccarthy schen Vård har nio utbildningar och branschen Jord, skog och trädgård har åtta utbildningar. Under de tre åren har antalet beviljade utbildningar inom de flesta branscherna varierat (se tabell 5.3). Inom branschen Övriga har antalet utbildningar ökat. Inom bran scherna för Bygg, Ekonomi, Transport och Jord, skog och trädgård har antalet utbildningar minskat. Inom branschen Vård har andelen beviljade utbildningsprogram varit konstant under de tre åren. 
  
 5.4 
  
 De beviljade utbildningarnas yrkeskaraktär 
  
 I detta avsnitt skall vi försöka karaktärsbestämma de beviljade utbild- ningarna. 
 5  
 Vi har särskilt intresserat oss för om utbildningarna foku serar på yrke eller bransch, om de ligger inom nya eller etablerade sektorer av näringslivet och om de innehåller inslag av entreprenör skap och eget företagande. 
  
 5  
 Vår klassificering bygger på utbildningsbeskrivningar hämtade från  KY- kansliets branschvisa förteckning över kvalificerad yrkesutbildning  
 1999-01-13, 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning; Vilka utbildningar finns?, Kommittén för kvali ficerad yrkesutbildning, [WWWdokument]  
 http://www.ky.gov.se 
 /bin/vilka.idc; beskrivningar utifrån Läroverket samt våra besök hos enskilda utbildningsprogram. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 79 
  
 Utbildningar fokuserade på yrke är inriktade mot positioner i arbetslivet som studenten bör kunna fylla direkt efter avslutad utbild- ning. Utbildningar fokuserade på bransch är mer allmänt inriktade och ger en bred kompetens. Förmodligen krävs praktik eller ytterligare utbildning innan studenten kan räkna med en anställning i ett kvalificerat yrke. I begreppet praktik inkluderas att man anställs på en lägre position för att sedan få tillträde till ett kvali ficerat yrke. 
 Om en utbildning klassificerats som om den ligger i en ny eller eta- blerad sektor av näringslivet är ofta relaterat till teknik i bred bemär- kelse.  
 IT-teknik 
  har klassificerats som ny teknik medan systemutveckling och programmering har klassificerats som etablerad. Ett etablerat yrke kan klassas som nytt om det är inriktat mot införande av en ny teknik i branschen. 
 En närmare redogörelse för hur vi resonerat i enskilda fall läm nas i anslutning till nedanstående redovisning för respektive bransch. 
  
 5.4.1 
  
 Byggbranschen 
  
 Inom byggbranschen finns tolv utbildningsprogram. Den större delen av dessa, hela nio stycken, är fokuserade på arbetsledar- eller projekt- ledarutbildning. I fem av dessa nio utbildningar är målsättningen att ge de studerande en bättre allmän branschkunskap och i fyra att ge en fördjupad specialiserad yrkeskunskap inom exempelvis byggteknik och byggnadsvård. Dessa nio utbildningar är alla mer eller mindre orienterade mot tidigare etablerade verksamheter. 
 Två av utbildningarna inom byggbranschen är inriktade mot nya yrken, Datorstödd mätning och kartframställning i Haninge och Energiomställning i Varberg. Syftet med utbildningen i Haninge är att förmedla de kunskaper studenterna behöver för att använda datorn som verktyg vid arbetsuppgifter som kart- och mätingenjör. Syftet med utbildningen i Varberg är att ge fördjupad kompetens med anled ning av nya energiformer och optimering av energikretsloppet. 
 En av de tolv utbildningsprogrammen är hantverksinriktad. Utbild- ningen Bygghantverk i Mariestad leder till ett arbete där de studerande hantverksmässigt skall utföra allt från restaurering av ku lturminnen till ombyggnad och underhåll. 
  
 80  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 5.4.2 
  
 Ekonomibranschen 
  
 Inom ekonomibranschen är bilden komplex. Här finns det 23 utbild- ningsprogram och av dessa är tolv branschinriktade och elva yrkesin- riktade. 
 De branschinriktade utbildningarna är orienterade på både nya och etablerade verksamheter. Till nya branschinriktade yrkesutövningar räknas utbildningsprogram för Entreprenörskap i Lund och Kalmar, Företagande i Piteå och Småföretagande och entreprenör skap i Ockelbo. Till denna grupp räknas också tre utbildningsprogram som ger studenterna en bred allmän kompetens för ett arbete inom den europeiska eller internationella arbetsmarknaden. Till etablerade branschinriktade yrkesutövningar räknas fem utbildningspro gram som exempelvis Business i Nacka, Handel och Administrativ koordinator i Göteborg, vilka ger en bred allmän ekonomisk utbildning på mellannivå. 
 De yrkesinriktade utbildningarna är också orienterade på både nya och etablerade verksamheter. Till nya yrkesinriktade sysselsättningar räknas utbildningsprogram som Projektledning i Uppsala och IT- säljare i Stockholm samt Telemarketing/Callcenter i Piteå. Till eta- blerade yrkesinriktade sysselsättningar räknas sex olika säljutbild ningar inom handel, marknadsföring, försäljning och affärsmanna skap. Till denna yrkesinriktade grupp räknas även två specialistutbild ningar som ger en fördjupad kompetens inom ekonomi och redovisning. 
  
 5.4.3 
  
 IT-branschen 
  
 Inom området informationsteknik finns 46 utbildningar. Hela branschen kan ur vissa aspekter betecknas som ny med nya yrken. Förteckningen över utbildningsprogrammen visar att det finns nyanser i vad som kan klassificeras som nytt. Å ena sidan finns det relativt tra ditionella utbildningar i systemteknik och programvaruteknik, å andra sidan nya utbildningar som fokuserar på nya yrken inom multimedia. 
 Till gruppen traditionella system- och programvaruutbildningar kan 16 utbildningsprogram klassificeras. Dessa verksamheter är för hållan- devis etablerade och målet för utbildningarna är att studenterna efter genomförd utbildning skall svara mot yrkesområdets behov av system- utvecklare och programmerare. 
 Till gruppen nya yrken inom multimedia kan 14 utbildningsprogram klassificeras. Yrkesområdet är nytt och utbildningarna ger en bred kompetens i datateknik,  
 bild-, 
 ljud-, 
 manus-, 
  video- och multimedia- produktion. Utbildningarna ger den kunskap som krävs för en framtida yrkesroll inom  
 VR-teknik, 
  multimediaproduktion för webben,  
 CD-rom 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 81 
  
 eller  
 DVD-produktion, 
  såsom designer, grafiker, manusförfattare, ani- matör eller projektledare. 
 En tredje stor grupp om tio utbildningsprogram kan klassificeras som relativt allmänna utbildningar i datakunskap. Dessa utbildningar är ofta branschinriktade och orienterade mot en redan etablerad verksamhet. Syftet med utbildningarna är att införa datateknik på en ganska elementär nivå och de kan något vanvördigt betecknas som körkortsutbildningar. 
 Slutligen finns det sex utbildningsprogram som är inriktade på att ge de studerande någon form av specialistkompetens. Det kan t ex handla om informationssäkerhet, avancerad CAD eller tryck- och designteknik. 
  
 5.4.4 
  
 Jord, skog och trädgårdsbranschen 
  
 Inom jord, skog och trädgård finns åtta utbildningsprogram. Alla utbildningarna är yrkesinriktade och orienterade mot redan tidigare etablerade verksamheter. 
 Ungefär hälften av utbildningsprogrammen är mer eller mindre inriktade mot eget småskaligt företagande. Målen hos dessa utbild ningar är att ge de studerande förutsättningar för att självständigt kunna ansvara för driften av exempelvis en skogsfastighet vad gäller planering, drift och underhåll. 
 De resterande utbildningarna är inriktade mot en anställning inom mer storskaligt företagande. Här är målen att kunna arbeta själv ständigt i målstyrda arbetslag i platta organisationer, att exempelvis ha en hel- hetssyn på skogsskötsel, att behärska maskinkörning och repa rationer. 
  
 5.4.5 
  
 Livsmedelsbranschen 
  
 Livsmedelsbranschen omfattar fyra utbildningsprogram. Samtliga pro- gram är breda med ett för branschen allmänt innehåll. Två av utbild- ningarna är yrkesinriktade, en är branschinriktad och dessa tre utbild- ningsprogram är orienterade mot redan etablerad verksamhet. En utbildning, Gastroprenör i Tomelilla, är inriktad mot en nytt område för livsmedelsproduktion. Den ger bl a kunskaper om småskalig för- ädling och om att starta och driva gårdsbutiker. Viktigt i utbildningen är att titta på nya trender, vanor och behov på marknaden för att kunna anpassa eller hitta nya produkter. 
  
 82  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 5.4.6 
  
 Miljöbranschen 
  
 Inom området miljö finns fem utbildningsprogram. Samtliga utbild ningar är inriktade mot miljösamordning. Det är nya yrken som följer av en allt intensivare miljödebatt och en inom området förändrad lag stiftning. Utbildningarna ger kompetens för att arbeta med olika former av miljöanpassning. Ett exempel är Miljöteknisk yrkesutbild ning i Stockholm där de studerande får tekniska kunskaper för att skapa en hållbar utveckling i ett kretsloppssamhälle. Ett annat exempel är Miljökommunikation i Jönköping, där studenterna efter ge nomgången utbildning skall fungera som länk mellan företagen och omvärlden. Detta är en ny bransch där det saknas etablerade utbildningar. 
  
 5.4.7 
  
 Tillverkningsbranschen 
  
 Gruppen för tillverkning är stor och mycket homogen i sitt utbild nings- utbud. Branschen för tillverkning innehåller 50 utbildnings program och de allra flesta, 46 stycken, är inriktade mot någon form av tekniker- kompetens. Med detta menas en relativt allmän och bred utbildning som exempelvis kan vara fokuserad mot någon sektor av tillverknings- industrin. Det kan gälla elteknik, textilteknik, eller mer tematiska sek- torer som kvalitetsteknik. 
 Det är svårt att uttala sig om denna stora grupp av teknikerutbildning är inriktade mot yrke eller bransch. Vi väljer att kategorisera dessa som yrkesinriktade med motivet att det finns en likhet mellan dessa utbildningar och det gamla tekniska gymnasiet som kvalificerade för ett yrke som var mycket brett definierat. En annan likhet med de tekniska gymnasieutbildningarna är att kommunen i cirka hälften av alla fall är huvudmän. 
 I flera av teknikerutbildningarna finns inslag av arbetsledarutbild- ning. Så gör det t ex i Ledarkunskap och produktionsmetodik i Emmaboda, Polymerteknik i Färgelanda och Tunga fordon i Jönkö- ping. 
 Två utbildningar av 50 är inriktade på produktutveckling, en i Ö stersund och en i Mariestad. Den i Mariestad ger innovativa kvinnor möjlighet att förverkliga idéer om produkter och tjänster. Den är den enda utbildningen inom denna bransch som är orienterad mot eget företagande. De studerande på programmet skall efter a vslutad utbild- ning fungera som tekniker, rådgivare, konstruktör, projektl edare eller säljare. De skall alternativt kunna starta egen verksamhet eller avknoppa sin produktidé. 
  
 SOU 1999:119  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 83 
  
 Utöver dessa utbildningar finns två program med inriktning mot arbetssysslor av hantverkskaraktär. Guldsmide i Falköping leder till arbete som guldsmed i guldsmedsföretag eller till arbete med tillverkning och produktutveckling inom guldsmedsbranschen. Konfektion och skrädderi syftar till att förse konfektionsbranschen och skrädde rierna med kreativ personal som arbetar med den utveckling som branschen kräver. Utbildningen innehåller bl a skrädderi, mönster konstruktion, form och design, gesällprov och företagseko nomi. 
 Nästan alla utbildningar är inriktade mot etablerade verksamheter. Några av dessa kan dock karaktäriseras som införande av ny teknik i redan etablerade branscher. Ett exempel är Motorfordon i Uppsala där studenterna lär sig att använda datateknik för att arbeta med kompli- cerade elektroniska styrsystem inom alla typer av fordon. Några av utbildningsprogrammen inriktar sig mot nya teknikområden som exem- pelvis optisk fiberteknik och bioenergi. 
  
 5.4.8 
  
 Transportbranschen 
  
 Inom branschen för transport, inklusive sjöfart, finns nio utbildnings- program. Alla nio är yrkesinriktade och orienterade mot etablerade verksamheter. Av dessa nio utbildningsprogram sorteras åtta under transport och ett under sjöfart. 
 Transportutbildningarna är fokuserade mot olika former av transport- ledning. Utbildningarna ger de studerande kunskaper för kvalificerade arbetsuppgifter inom logistikområdet. Ett utbildningsprogram, Logistikens förändringsprocesser i Varberg, har en bre dare logistisk ansats och betonar kopplingen till interna transporter. Även Transportteknik i Säffle har en annorlunda ansats. De ger studenterna kunskaper för att utifrån yrkesförarrollen arbeta inom före tagsledningen i ett mindre eller medelstort företag i transportbranschen. 
 Utbildningen inom sjöfart, Marinteknik i Danderyd, syftar till att förbereda de studerande för en framtida verksamhet inom rederi- och varvsnäring som egen företagare eller anställd med resultatansvar. 
  
 5.4.9 
  
 Träindustribranschen 
  
 Branschen för träindustri innehåller fem utbildningsprogram. Samtliga utbildningar är orienterade mot etablerade verksamheter. Fyra av dessa fem utbildningar är yrkesinriktade och en är branschinriktad. Två av de yrkesinriktade utbildningsprogrammen är fokuserade på hantverk och 
  
 84  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 eget företagande. De andra två är inriktade på anställ ningar inom trä- industrin, såsom tekniker eller arbetsledare. 
 Den branschinriktade utbildningen, Trä i Kalix, leder till arbete i företag som vidareförädlar träråvaran. Initialt är utbildningen allmän till sin karaktär, för att mot slutet övergå till en specialisering. De stu- derande väljer en specialinriktning mot exempelvis säljare, produkt- utvecklare, arbetsledare eller marknadsförare. 
  
 5.4.10 
  
 Turismbranschen 
  
 Inom turism inklusive restaurang finns 19 utbildningsprogram. Av dessa är 13 utbildningar yrkesinriktade och sex branschinriktade. Samtliga yrkesinriktade utbildningsprogram är orienterade mot redan etablerade verksamheter. Av de sex branschinriktade programmen är fyra orienterade mot etablerade yrkesgrupper och två mot nya sysselsätt- ningar. Många program har en allmän karaktär, men med en speciell vinkling såsom stad, fiske, skog och mark samt kultur. 
 Inom de yrkesinriktade utbildningsprogrammen är flertalet utbild- ningar, nio av de 13, fokuserade på eget företagande eller på arbets- ledande befattningar. Här finns t ex Hotell management i Stockholm som ger de studerande kunskaper för att inneha olika chefsbefattningar, såsom hotellchef, driftschef, personalchef eller ekonomichef, inom hotell och konferens. Tre utbildningar inom denna yrkesinriktade kate- gorisering har en yrkesprofilering mot säljare. I Västerås finns exem- pelvis en utbildning i Affärsturism där syftet med utbildning är att ge de studerande kunskaper för den snabbt växande turismmarknaden. Studenterna får en bred och kvalificerad utbildning inom projektledning, försäljning och marknadsföring. 
 Inom de sex branschinriktade programmen är utbildningarna mer inriktade mot övergripande kunskaper om turism. Här finns bl a Turism i storstadsregion, Turism – ledarskap och företagande och Turismentreprenör. För att belysa utbild ningarnas allmänna karaktär kan nämnas att Turismentreprenör i Örn sköldsvik, som är en IT- baserad entreprenörsutbildning med globala perspektiv, syftar till att ge de studerande kunskaper om turismnäringen samt utveckla deras entre- prenöregenskaper. Två utbild ningar inom denna grupp är inriktade mot nya sysselsättningar, Sportfisketurism i Forshaga och Affärs- utvecklare – Östersjöregio nen i Nyköping. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 85 
  
 5.4.11 
  
 Vårdbranschen 
  
 Inom området Vård finns åtta utbildningar, samtliga yrkesinriktade. Alla, utom en, är orienterade mot etablerade verksamheter. Sex av utbildningsprogrammen är fokuserade mot omvårdnad inom exempelvis psykiatri, social omsorg, äldreservice, habilitering och rehabilitering. En av dessa sex utbildningar, Vård av demenssjuka i Sigtuna, syftar till att utbilda arbetsledare och handledare med särskild kompetens för vård av demenssjuka. 
 I ett utbildningsprogram utbildas de studerande till ett yrkesliv inom hudvårdens olika arbetsområden. Hudvård i Stockholm ger studen- terna kunskaper i bl a anatomi, dermatologi, manikyr och pedikyr, makeup och kamouflage, yrkesinriktad psykologi, ekonomi och modern informationsteknik. 
 Inom vårdbranschen finns ett utbildningsprogram med inriktning mot nya verksamheter. Hälsovägledning i Boden utbildar, ur ett brett hälsoperspektiv, studenter för hälso- och friskvårdsarbete. De får des s- utom, genom praktisk fördjupning, spetskompetens inom fysisk och mental träning samt massage. Utbildningen innehåller också kurser i entreprenörskap och eget företagande. 
  
 5.4.12 
  
 Branschen för övriga utbildningsprogram 
  
 Inom kategorin Övriga finns 13 utbildningsprogram. Dessa kan indelas i två grupper; utbildningar som har kopplingar till media i vid bemärkelse (radio, TV, video, teater) och hantverksutbildningar. 
 Den första gruppen består av tio utbildningar av vilka de flesta är fokuserade på yrke. Två utbildningar, TV och videoproduktion i Västervik och Kommersiell radio i Båstad är dock breda utbild ningar som mer fokuserar på branschen. Ett exempel på långt driven yrkesin- riktning är  
 TV-produktion 
  i Göteborg, där man skall kunna arbeta som regissör av drama efter avslutad utbildning. Sex av de tio utbildnings- programmen är inriktad mot nya företeelser inom bran schen. Som exempel kan nämnas Bildjournalistik i  
 Biskops-Arnö 
  och Reklam och industrifoto med digital inriktning i Västervik. 
 De tre hantverksutbildningarna fokuserar på yrke och finns alla inom etablerade branscher. Utbildningen Hantverk i Lerum är bredare än de två andra, men även denna ger möjlighet till inriktning mot ett yrke som exempelvis möbelsnickare eller dekormålare. 
  
 86  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 5.5 
  
 De studerandes intresse för utbildnings- program inom Kvalificerad yrkes- utbildning 
  
 En indikator på intresset för denna typ av utbildning var näringslivets engagemang. En annan indikator är de studerandes intresse av att läsa de utbjudna utbildningsprogrammen, att följa dessa till kursslut och lyfta examen. 
  
 5.5.1 
  
 I begynnelsen 
  
 Hur eftertraktad en utbildning är kan tydliggöras med hjälp av söka n- detrycket. Det innebär att redovisa hur många intresserade det finns till varje utbildningsplats. Ju fler sökande, desto högre sökandetryck. 
 Inom varje bransch finns flera olika utbildningsprogram och sökan- detrycket varierar från program till program. 
 6  
 I tabell 5.4 presenteras det högsta och lägsta värdet samt medelvärdet på utbild ningsprogrammens sökandetryck inom de olika branscherna. 
  
 Tabell 5.4.  
 Utbildningsprogrammens sökandetryck under åren 1996- 1998. 
  
 Bransch 
  
 Antal sökande per utbildningsplats 
  
 Högsta värde 
  
 Lägsta värde 
  
 Medelvärde 
  
 IT 
  
 18,06 
  
 1,42 
  
 5,75 
  
 Övriga 
  
 14,88 
  
 0,97 
  
 5,38 
  
 Vård 
  
 13,81 
  
 1,63 
  
 4,87 
  
 Turism 
  
 13,43 
  
 0,85 
  
 4,08 
  
 Ekonomi 
  
 12,75 
  
 1,08 
  
 3,57 
  
 Transport 
  
 5,00 
  
 0,90 
  
 2,98 
  
 Miljö 
  
 4,07 
  
 1,56 
  
 2,18 
  
 Tillverkning 
  
 8,50 
  
 0,33 
  
 2,14 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 4,56 
  
 0,46 
  
 1,80 
  
 Bygg 
  
 3,68 
  
 0,50 
  
 1,72 
  
 Träindustri 
  
 2,90 
  
 1,00 
  
 1,51 
  
 Livsmedel 
  
 2,94 
  
 0,60 
  
 1,46 
  
 Flest antal sökande, med ett medelvärde på 5,8 sökande till varje utbildningsplats, finns till utbildningsprogram inom  
 IT-branschen. 
  Mest populär är Systemtekniker och systemadministratör med 18,1 sökande 
  
 6  
 Registerdata  
 1999-01-27 
  från  
 KY-kansliet, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 87 
  
 per plats. Strax efter IT kommer utbildningsprogram inom branschen för Övriga. Sökandetryckets medelvärde ligger på 5,4 och likaså har dessa utbildningar många sökande till vissa program, såsom Bildjournalistik med ett sökandetryck på 14,9 och  
 TV-pro 
  duktion med 14,2. 
 Utbildningar inom branscherna Vård och Turism ligger på ett medel- värde omkring fyra sökande per utbildningsplats. På samma sätt finns inom Vård och Turism utbildningsprogram som har många aspiranter. Som exempel kan nämnas utbildningsprogrammet för Hudvård med 13,8 sökande per plats och Resor och turism med 13,4. 
 Sedan kommer utbildningsprogram inom Ekonomibranschen med ett snitt på 3,6 sökande per plats. Flest antal sökande inom Eko nomi har Business med ett sökandetryck på 12,8, efter dessa kom mer Internationell säljare/marknadsförare i större företag med 8,5 och Internationell marknadsekonomi med 6,4. 
 Minst antal sökande har utbildningsprogram inom Livsmedelsbran- schen, tätt följt av utbildningar inom branschen för Träindustri. 
  
 5.5.2 
  
 Under resans gång 
  
 I Underenkäten har cirka 90 procent av de tillfrågade studenterna upp- givit att de inte ångrar att de påbörjade en Kvalificerad yrkes utbildning. I tabell 5.5 redovisas svaren från programstudenterna, sorterade enligt  
 KY-kansliets 
  branschindelning. 
  
 Tabell 5.5.  
 Tabellen visar i vilken utsträckning  
 KY-studenterna, 
  efter halva utbildningstiden, ångrar att de påbörjade sin Kvalificerade yrkes- utbildning. 
  
 Bransch 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Träindustri 
  
 2 
  
 2,8 
  
 70 
  
 97,2 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 4 
  
 4,5 
  
 85 
  
 95,5 
  
 Ekonomi 
  
 37 
  
 6,6 
  
 523 
  
 93,4 
  
 Övriga 
  
 4 
  
 6,7 
  
 56 
  
 93,3 
  
 IT 
  
 53 
  
 7,0 
  
 699 
  
 93,0 
  
 Turism 
  
 39 
  
 7,6 
  
 472 
  
 92,4 
  
 Transport 
  
 14 
  
 8,0 
  
 161 
  
 92,0 
  
 Vård 
  
 13 
  
 11,6 
  
 99 
  
 88,4 
  
 Bygg 
  
 27 
  
 14,8 
  
 156 
  
 85,2 
  
 Livsmedel 
  
 6 
  
 15,8 
  
 32 
  
 84,2 
  
 Miljö 
  
 16 
  
 16,3 
  
 82 
  
 83,7 
  
 Tillverkning 
  
 123 
  
 17,7 
  
 572 
  
 82,3 
  
 Totalt 
  
 338 
  
 10,1 
  
 3007 
  
 89,9 
  
 88  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 SOU 1999:119 
  
 Flertalet av de studerande ångrar inte att de påbörjade en Kvalificerad yrkesutbildning. Inte fler än var 10:e student, i genomsnitt, ångrar sitt val. Minst ångerfulla är de studenter, 3 procent, som läser på utbild- ningsprogram inom Träindustribranschen. Efter dessa kommer utbild- ningar inom branschen för Jord, skog och trädgård med 4 procent ång er- fulla studerande. 
 Flest antal studenter som ångrar sitt val, 18 procent, finns på utbild- ningsprogram inom branschen för Tillverkning. Därefter kom mer Miljöutbildningar med 16 procent och utbildningar inom Livsmedels- branschen med 16 procent studenter som ångrar att de påbörjade en Kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 5.5.3 
  
 Mot fullbordan 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna är förvisso något nytt, men några av de utbildningsprogram som startat har hunnit i mål. De studerandes intresse för denna utbildningsform kan bestämmas, till viss del, med hjälp av uppgifter över fullföljda studiegångar och ut tagna examens- bevis. I tabell 5.6 redovisas data över de utbildningsprogram som hunnit avsluta två eller flera utbildningsomgångar fram till den 26 februari 1999. 
 7 
  
 Tabell 5.6.  
 Antalet studerande som fullföljt sin  
 KY-utbildning. 
  
 Bransch 
  
 Antal ut- 
  
 Antal be- 
  
 Antal 
  
 Antal stu- 
  
 Antal 
  
 bildnings- 
  
 viljade ut- 
  
 antagna 
  
 denter kvar 
  
 studenter 
  
 omgångar 
  
 bildnings- 
  
 studenter 
  
 till utbildn. 
  
 som tagit ut 
  
 platser 
  
 slut 
  
 examen 
  
 Övriga 
  
 2 
  
 44 
  
 46 
  
 43 
  
 41 
  
 Jord/skog/trädg 
  
 6 
  
 114 
  
 101 
  
 93 
  
 81 
  
 Vård 
  
 3 
  
 52 
  
 53 
  
 49 
  
 48 
  
 IT 
  
 10 
  
 287 
  
 297 
  
 262 
  
 205 
  
 Träindustri 
  
 2 
  
 40 
  
 40 
  
 35 
  
 29 
  
 Turism 
  
 9 
  
 220 
  
 223 
  
 192 
  
 153 
  
 Tillverkning 
  
 11 
  
 369 
  
 361 
  
 303 
  
 258 
  
 Transport 
  
 3 
  
 84 
  
 84 
  
 69 
  
 43 
  
 Bygg 
  
 3 
  
 71 
  
 63 
  
 51 
  
 32 
  
 Ekonomi 
  
 13 
  
 402 
  
 423 
  
 343 
  
 200 
  
 Miljö 
  
 2 
  
 75 
  
 73 
  
 56 
  
 31 
  
 Livsmedel 
  
 2 
  
 46 
  
 26 
  
 19 
  
 17 
  
 Totalt 
  
 66 
  
 1804 
  
 1790 
  
 1515 
  
 1138 
  
 7  
  
 KY-kansliets 
  sammanställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15 
  Kommittén för kvalifi cerad yrkesutbildning. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsprogram inom Kvalificerad yrkesutbildning  
 89 
  
 Andelen studenter som fullföljer sina studier är högst på utbil dnings- program inom branscherna Övriga, Jord, skog och trädgård samt Vård. Omkring 90 procent av studenterna på utbildningar inom Övriga och Vård följer kurserna till slutet och tar ut examen. Något lägre, 80 pr o- cent av de studerande på program inom branschen för Jord, skog och trädgård lyfter sin examen. På utbildningsprogram inom bran scherna för IT, Träindustri, Turism och Tillverkning är andelen studenter som fullföljer utbildningen omkring 80 procent och av dessa tar runt 70 procent ut sin examen. Lägst andel studenter som fullföljer studierna finns på utbildningsprogram inom branscherna för Miljö och Ekonomi. 
  
 SOU 1999:119 
  
 91 
  
 6 
  
 De Kvalificerade yrkesutbild- ningarna och arbetslivets krav 
  
 Kapitlet inleds med principiella resonemang kring sambanden mellan utbildning och arbetsliv i allmänhet och mellan yrkesutbildning och arbetsmarknad i synnerhet. Vi rekapitulerar några av huvudresone- mangen i den utredning som föregått försöksverksamheten med Kvali- ficerad yrkesutbildning, den s k  
 KEY-utredningen, 
  och problemati- serar några av utredningens slutsatser. I kapitlets centrala del diskuterar vi, vilka arbetslivskrav som försöksverksamheterna de facto tycks ha motsvarat. Vilken är exempelvis de Kvalificerade yrkesutbildningarnas branschprofil? Vi kan konstatera att den är tämligen originell och har starka nischinslag, exempelvis de många  
 IT-utbildningarna. 
  I några avseenden har försöksverksamheten utgjort ett svar på arbets livskrav, som varken utredningen eller propositionen förutsett eller diskuterat, vilket vi menar förtjänar särskild uppmärk samhet. Avslutningsvis reflekterar vi över utvärderingsresul tatens prognosvärde, vilket kan ses som en känslighetsanalys av de samband mellan arbetslivsefterfrågan och  
 KY-utbud, 
  som vi kunnat konstatera. Vi varnar för övertolkning av utfallet av försöksverksam heten framför allt med hänvisning till KY- försökets måttliga volymer av studerande. 
  
 6.1 
  
 Distinktionen yrkesförberedande respektive studie- eller forskningsförberedande 
  
 Yrkesutbildningar är per definition inriktade på att vara till nytta i ett visst yrke. Sambanden mellan utbildningsutbud och arbetsmarknads- efterfrågan är med andra ord av yttersta vikt. Så är inte fallet för all utbildning. Även om de flesta eftergymnasiala utbildningar på viss sikt förväntas förbereda för vissa tjänster eller sysselsättningar syftar inte alla mot yrke eller egenföretagande. Många akademiska utbild ningar är väsentligen allmänbildande eller forskningsförberedande. Kopplingen till 
  
 92  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 arbetsliv och framtida anställning är vag eller indirekt. Med utbild- ningens hjälp kan den studerande skjuta upp, få rådrum inför, det slut- liga valet av yrke och karriär. 
 Samtidigt finns det skäl att påminna om hur svår matchningen mel lan utbildning och arbetsmarknadsefterfrågan visat sig vara. Ur utbild- ningsplanerarperspektiv ter sig arbetsmarknaden ofta ombytlig, mode- betonad och svårprognostiserad. De akademiska utbildningar som tidi- gare sågs som specialiserade och  
 fack-inriktade, 
  civilekonom- och civilingenjörslinjerna, har fått ställning som de mest generellt gångbara akademiska utbildningarna på arbetsmarknaden medan gamla tiders generella utbildningar, de fria humanistiska universitetsstudierna, nu motsvaras av en snävare arbetsmarknad av väsentligen  
 lärar-, 
  forskar- och museitjänster. När företagsekonomi först introduce rades som aka- demiskt ämne vid seklets början (vid den då helt privata Handelshög- skolan i Stockholm) var universiteten föga nådiga i sin remissbehand- ling. Uppsala universitet ansåg exempelvis att ämnet inte kunde kvali- ficera för akademisk status, det hade inte ens rang och vär dighet av excercitieämne. Ridning och fäktning framhölls som akademiskt nyttigare än den enligt universitets remiss enkla läran om hushåll ning. Företagsekonomi har sedan dess gjort en rejäl klass resa i det svenska utbildningssystemet. Med nuvarande utbildningsvolymer (mer än 35 000 studerande på högskolornas- och uni versitetens ekonomlinjer) finner ekonomutbildade ständigt nya sysselsättningsområden. Visserligen finns det en mängd yrken där exempelvis ekonomi förefaller särskilt relevant, men målyrke har i ekonomfallet förlorat sin innebörd, efters om utbildningen anses relevant i så många funktioner och sammanhang. Det är snart enklare att räkna upp yrkesområden, där ekonomer inte vunnit insteg, än de där de återfinns. Något liknande gäller ur branschperspektiv, ekonomutbildningen är branschöver gripande. 
 Det är i växlande grad problematiskt med en utbildning, som inte motsvaras av någon efterfrågan i arbetslivet. Men ett sådant oin tresse är lättare att fördra om utbildningen är forskningsförberedande, då finns hoppet om att framtiden kan göra utbildningen relevant. Yrkes- utbildningar som inte accepteras eller efterfrågas av arbetsmarknaden är ett svårare dilemma. Vad skulle de i så fall vara bra för? Yrkes ut- bildningar som inte leder till anställning eller företagande i yrket ses helt enkelt som misslyckade. I konsekvens härmed intar uttolkningar av arbetsmarknadens krav en central plats i alla diskussioner om angelägna yrkesutbildningar. Leder utbildningen till arbete eller ej? Om svaret är jakande gäller följdfrågorna: Vilka arbeten med vilka fram tidsutsikter? Debatten handlar mycket om yrkesområdena ifråga skall karaktäriseras som stabila eller ökande alternativt variabla eller minskande. Yrken med vikande efterfrågan är svåra att tillgodose ur utbild ningssynpunkt men 
  
 SOU 1999:119 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 93 
  
 yrken som är utsatta för stora och i synner het oförutsebara variationer i efterfrågan är om möjligt än svårare. För vår dis kussion om Kvalificerad yrkesutbildning har givetvis även nivåresonemangen stor vikt. Hur kvalificerad bör den Kvalificerade yrkesutbildningen vara? Tre års eftergymnasiala studier är inom EU en magisk gräns för att en utbild ning skall kunna räknas som akademisk. De Kvalificerade yrkesutbildningarna är vanligen ett- eller tvååriga, vilket bara det är nog för att göra dem särpräg lade och utanför de stora utbildningssystemen. 
 I den utredning som föregick försöksverksamheten med Kvalifice rad yrkesutbildning 
 1  
 är arbetsmarknadens krav det tyngsta argumentet för att ytterligare bygga ut den kvalificerade yrkesutbildningen i Sverige. I den nämnda utredningen om Kvalificerad Eftergymnasial Yrkesutbildning, förkortad KEY, vars slutbetänkande Yrkeshögskolan är publicerat som SOU 1995:38, hävdas med bestämdhet att arbetslivet kräver mer yrkesutbildning än vad exempelvis gymnasieskolan kan prestera och leverera. Den nya mer kvalificerade yrkesutbildningen bör vara av ett slag som fångar upp den omvandlingsprocess arbetslivet befinner sig i, och måste utformas i nära samarbete med de framtida arbetsgivarna och arbetskamraterna. 
 Den proposition som ligger till grund för försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning 
 2  
 gör på några viktiga punkter avvikande bedömningar av arbetslivets yrkesutbildningsbehov jämfört med utred- ningen, t ex i resonemangen kring universitetens roll, även om likheterna mellan proposition och utredning överväger. Vi skall åter komma till dessa skillnader i bedömning av arbetslivets utveckling. 
  
 6.2 
  
 Utredningen om Kvalificerad Eftergymnasial Yrkesutbildning, förkortad  
  
 KEY-utredningen 
  
 Utredningens skildring av arbetslivets utveckling är i väsentliga stycken den gängse. Antalet sysselsatta inom varuproduktionen minskar, den privata tjänstesektorn ökar. Industriproduktionen 1994 var större än den tidigare toppnoteringen 1989, men 1994 åstadkoms den med 200 000 färre anställda. Förändringstakten ökar såväl i teknisk som organisatorisk mening. Kunskaper och färdigheter, som tidigare räckte för en hel livskarriär, kan nu vara föråldrade inom loppet av några få år. 
  
 1 
  
 SOU 1995:38,  
 Yrkeshögskolan - Kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning  
 . (Stockholm: Utbildningsdepartementet). 
  
 2 
  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 94  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 Med exempel från så skilda verksamheter som grafisk produktion, träd- gårdsskötsel, drift av hotell och restaurang, traditionella hantverk, demonstreras att arbetslivet blir mer kundberoende och kunskaps- intensivt. En viktig följdverkan är att kraven på kompetens utveckling skärps, individuell kompetensutveckling. I de bantade organisationerna går det inte längre att förlita sig på att någon annan har kompe tensen, utrymmet för kortutbildade minskar. Utredningen betonar särskilt yrkesövergripande kompetensområden som viktiga för fort satt förkovran. Utvecklingen medför nya och större krav på språk och kommunikation, samhälls- och kulturkunskap, problemlösningsför måga, förändringsbenägenhet, samarbetsförmåga liksom tillämpad matematik, allmänna kunskaper om naturvetenskap och teknik, i synnerhet informationsteknik. De organisatoriska förändringar som utredningen betonar handlar om bredare och mer integrerade yrkesuppgifter i spåren av plattare chefshierarkier och bantad bemanning. 
 Inom ramen för denna allmänna utveckling betonar utredningen att mycket av kunskapsutvecklingen sker i produktionen, ute på landets arbetsplatser, och inte enbart i anslutning till universitetens och hög- skolornas forskning. Den arbetslivsanknutna utbildningen och kunskaps- utvecklingen är underbetonad relativt den forskningsanknutna. KEY kan spela en viktig roll för att skapa bättre balans mellan dessa två huvudinriktningar i formandet av framtidens arbeten. 
 Den yrkesinriktade nisch på svensk arbetsmarknad som KEY mer specifikt bör söka fylla karaktäriseras av ut redningen på följande sätt (se figur 6.1): 
 Kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning: 
  
 · 
  
 bygger på grundläggande utbildning i gymnasieskolan och ev på praktik, 
  
 · 
  
 ger fördjupad eller specialiserad yrkeskompetens, men inte nöd vändigtvis färdigutbildning, 
  
 · 
  
 i väsentliga delar handlar om praktisk tillämpning av känd kun skap och teknik, 
  
 · 
  
 inte är akademisk i traditionell mening samt 
  
 · 
  
 syftar i första hand till verksamhet inom näringslivet  
  
 3 
  
 3  
 SOU 1995:38, 55. 
  
 SOU 1999:119 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 95 
  
 (Källa: SOU 1995:38, 61) 
  
 Figur 6.1.  
  
 KEY-utredningens 
  inplacering av kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning. 
 Det är i synnerhet formuleringarna praktisk tillämpning av känd kun- skap och teknik respektive inte akademisk i traditionell mening som skiljer ut KEY från många karaktäristiker av akademiska utbild ningar. Till det praktiska hör färdighets- och förtro genhetskunskap, know how inte bara det traditionellt akademiska know why. De framtida kvalificerade yrkesutbildningarna skildras som i grunden polytekniska. Samtidigt finns här en spänning mellan utredningens allmänna karaktäristik av arbetslivets utveckling, med snabba föränd ringar som viktigaste ledord, och den mer specifika  
 KEY-fokuseringen 
  på känd kunskap och teknik. I vilken mening är de föränd ringar i teknik och organisation som väntar oss i en nära framtid känd? Kan KEY- utbildningarna hålla jämna steg med utvecklingen om betoningen skall ligga på känd kunskap och teknik? Ett sätt att hantera detta dilemma, som utredningen rekommenderar, är att den framtida yrkesutbildningen skall kännetecknas av ett utvecklingsinriktat lärande till skillnad från ett anpassningsinriktat. Det utvecklingsinriktade lärandet förbereder för förändring med sin betoning på helhetsuppfattning och system tänkande, problematiseringar och bedömningar, liksom det större ansvars tagande som också ses som en nödvändig del av utveck lingsinriktat lärande. 
 Historiskt sett bygger  
 KEY-utredningen 
  vidare på krav som främst några av landets arbetsgivarorganisationer länge framfört; nämligen att Sverige är handikappat p g a för få genuint och kvalificerat yrkes utbil- 
  
 96  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 dade. Utredningen anser sig kunna visa att Sverige har för låga volymer i sin mer kvalificerade yrkesutbildning. Utredningens kartläggning av eftergymnasiala yrkesutbildningar i Sverige (före för söken med Kvali- ficerad yrkesutbildning) visar på ett utbud i storleksordningen 12 000 utbildningsplatser (12 092), vilket bedöms som lite med internationell måttstock. Kommunerna är de ojämförligt största utbild ningsanordnarna (7 724 platser 1994/95), högskolorna är tvåa i denna ranking (2 403), följda av privata anordnare (1 727), folkhögskolorna är i sammanhanget närmast försumbara (238). Utbild ningarnas inriktning klassades i Teknik (6 529 platser), Ekonomi (3 300), Data (1 274) och Övriga (989). Kategorin Övriga gör skäl för namnet, där sam sas t ex olika lantbruksutbildningar likaväl som media och journalistik. 
  
 KEY-utredningen 
  kan också ses som besläktad med ett flertal propåer och utredningar som genom åren försökt argumentera för olika former av mellanexamina. Minnet av de tidigare fyraåriga tekniska gymnasierna har inte helt förbleknat. De är tvärtom en ofta använd referens för att visa att förhållandevis korta utbildningar kan ge en mycket användbar kompetens. Många arbetsgivare har vittnat om denna utbildnings relevans och höga grad av nyttighet. Den sär skilde utredare som ledde  
 KEY-utredningen, 
  utbildningschefen vid Volvo Personvagnars Motorfabriker, Jenkins, hade bl a lett utvecklingen av Volvos industrigymnasium i Skövde och var väl för trogen med traditionen från de tekniska gymnasierna. 
 Tyskland, med sitt duala lärlings- och gesällsystem för inskol ning på arbetsplatserna respektive tydliga gradering av yrkeskompetens med mästarvärdigheten som den högsta nivån, har varit en annan viktig inspirationskälla. I  
 KEY-utredningen 
  lyfter man särskilt fram de tyska Berufsakademien, som en intressant ny form för kvalificerad yrkes- utbildning på högskolenivå. De finska försöken med yrkeshög skoleut- bildning är också en viktig inspirationskälla. Med dessa före bilder skulle man kunna tro att  
 KEY-utredningen 
  kännetecknas av hantverksromantik, så är dock inte fallet. Utredningen tar förhållandevis lätt på de tra- ditionella hantverken. De anses bara motsvara en mindre del av den framtida yrkesutbildningen. Men de är desto viktigare som metafor och förebild. Såsom i hantverksutbildningarna skall lärandet i arbetet utgöra ett centralt moment i den framtida yrkesutbildningen, i tiden mer omfattande än som är fallet på gymnasiets yrkesprogram. 
 När man, såsom  
 KEY-utredningen, 
  bildligt diskuterar hantverksyrken blir nivåerna lärling, gesäll och mästare av betydelse. Språk bruket är växlande, för att inte säga förvirrat, men nu finns i varje fall en tendens att reservera gesällvärdigheten till de som uppnått yrkes kompetens på gymnasienivå, efter arbetsprov kan de även i flera fall erhålla gesällbrev. 
  
 SOU 1999:119 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 97 
  
 Man har länge kunnat få såväl gesällbrev som mästarbrev i Sve rige i olika organisationers regi. I synnerhet har det gällt om Sveriges Hant- verksorganisation, som senare ombildats till Småföretagens Riks orga- nisation och senare gått upp i Företagarnas Riksorganisation. Med lag- ligt stöd i en gammal mästarbrevskungörelse från 1940 har de nämnda organisationerna tillsammans med kommunernas hantverksföreningar haft rätt att förlena mästarbrev i ett drygt hundratal yrken, ofta, men inte alltid, av traditionell hantverkskaraktär. De nuvarande mästarbreven kan delas ut i så skilda yrken som bagare, bilelektriker, båtbyggare, cykel- reparatör, damfrisör, fiolbyggare, florist, fotograf, frisör, förgyllare, glasmästare, golvläggare, guldsmed, hattmakare, hovslagare, hudtera- peut, kakelugnsmakare, konditor, kopparslagare, körsnär, kött mästare, låssmed, murare, möbelsnickare, optiker, piano reparatör, radioservice- man, rörinstallatör, segelmakare, skomakare, skorstens fejare, skräddare, smed, stenhuggare, tapetserare, trädgårdsanläggare, urmakare och vagnmakare. Många talar om hantverksyrkenas renässans men det finns skäl att påpeka att det i flera fall handlar om en förskjut ning från rena hantverk till reparationshantverk, t ex skomakare och urmakare, i de nämna hantverken tillverkas som bekant inte längre skor eller ur, de repareras. Hantverken kompletterar det triumferande industrisamhället, endast i mindre grad utgör de ett alternativ. 
  
 KEY-utredningen 
  har hantverket som modell men ser en vidare till- lämpning av samma principlösning, framför allt den att lägga stor vikt vid arbetslivs- och arbetsplatsanknytningen och det handledda lärandet i arbetet. Kriterierna för mästarbrevsvärdigheten är strängare än de som  
 KEY-utredningen 
  ser som riktningsgivande för omfattningen av lärandet i arbetet. Mästarbreven förutsätter minst sex års välrenom- merad praktik i yrket,  
 KEY-utredningen 
  önskar arbetsplatsförlägga cirka en tredjedel av den i standardfallet tvååriga föreslagna kvalifice rade yrkesutbildningen. 
  
 6.3 
  
 Regeringens proposition om Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 Remissbehandlingen av  
 KEY-utredningen 
  visar att utredningen i flera stycken uppfattades som kontroversiell. Med tanke på att utredningen tillsattes av en borgerlig regering och propositionen 
 4  
 antogs av en soci- aldemokratisk kunde man kanske väntat sig en del partipolitiskt beting- ade meningsskiljaktigheter. Några sådana skillnader är svåra att upp- 
  
 4  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 98  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 SOU 1999:119 
  
 täcka. Det är däremot gott om arga kritiker av utredningens slut satser bland de akademiska remissinstanserna. Idén om en fristående yrkes- högskola, som ett parallellt system till universitet och högsko lor, bemöts i flera fall med harmsna kommentarer om uppkomsten av en B- högskola. Många har reagerat på  
 KEY-utredningens 
  positiva värdering av inte akademisk i traditionell mening men än mer på utredningens anspråk på originalitet. Med emfas påpekar många hög skole- och universitetsremisser att det redan finns många akademiska utbildningar som är starkt yrkesinriktade och har betydande inslag av yrkespraktik i sina kursplaner. Vårdsektorn domineras av sådana utbildningar, t ex läkarnas, tandläkarnas, sjukgymnasternas och sjuksköterskornas utbildningar. Officersutbildningen har en stark integration av teori och yrkespraktik. Lärarutbildningarna har också denna karaktär liksom journalistutbildningen och i viss mån de olika civilingenjörs- utbildningarna, i vilka åtminstone motsvarande en termin brukar vara arbetsplatsförlagd. Agronomer, farmaceuter, optiker, socionomer, präster, liksom ytterligare många akademiska professioner har i själva verket tydligt yrkesförberedande utbildningar, som ger stort utrymme åt den kommande yrkespraktiken. För att göra  
 KEY-utredningen 
  rättvisa finns det dock skäl att påminna om att det är säll synt med utbildningar, där en tredjedel av utbildningstiden är arbetsplatsförlagd. De remisser som erinrar om 1977 års högskolereform brukar betona hur vidg ningen av högskolesystemet i första hand gällde yrkesinriktade utbild ningar med exempelvis sjuksköterske- eller förskollärarutbildningarna som typfall. 
 I regeringens proposition mildrar man  
 KEY-utredningens 
  argumen- tation kring lärandet i arbetet och markerar att många akademiska utbildningar är tydligt yrkesförberedande med betydande inslag av yrkespraktik, som obligatoriska moment för att få ut examen. Många akademiska examina är med andra ord att betrakta som yrkesexamina. Man betonar också att  
 KEY-utbildningarna 
  skall förankras både i vetenskap och i arbetslivet. Med hänvisning till de många negativa remisserna från högskolevärlden tar regeringspropositionen även avstånd från  
 KEY-utredningens 
  förslag om en fristående Yrkeshög skola och anser att en sådan lösning är utesluten. Propositionstexten håller gränsen till högskolor och universitet öppen och menar att för- söksverksamheten får visa vilken hemvist för den Kvalificerade yrkes- utbildningen som är den mest ändamålsenliga. 
 Med dessa två undantag, ingen fristående Yrkeshögskola och ett erkännande av att universiteten redan anordnar utbildningar som liknar  
 KEY-förslaget 
  i fråga om yrkesinriktning och arbetsplatsanknyt ning, är propositionen väsentligen en kodifiering av utredningens resultat och förslag. Utredningens teser upprepas, om att utbildningen inte skall vara akademisk i traditionell mening och att den i väsentliga delar skall 
  
 SOU 1999:119 
  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 99 
  
 handla om att praktiskt tillämpa känd kunskap och känd teknik. För denna hållning har man för övrigt funnit stöd i mängder av remissinstanser, som delar  
 KEY-utredningens 
  förslag. Positiva till utredningsförslagen är bl a SAF och många av länsstyrelserna, kom- munerna och bland utbildningsanordnarna t ex AmuGruppen. 
 Propositionen betonar att utbildningsutbudet före  
 KY-försöken 
  inte fullt ut motsvarar arbetslivets nya krav på mer kvalificerade yrkesut- bildningar. I synnerhet ser man att ett alltmer kunskapsintensivt arbetsliv ökar betydelsen av lärandet i arbetet. Utvecklingen är så snabb, att mycket av det nya endast kan ses och läras på vissa av de avancerade arbetsplatserna. 
 Många av de yrken och funktioner som utbildats under ett drygt sekels industrisamhälle har fått ett nytt innehåll eller finns inte ens kvar. Det som kommer i stället är i hög grad präglat av informationstekniken och dess möjligheter, men också av att den nya tekniken förändras oerhört snabbt. Att de mönster som vi kan urskilja vid  
 1990-talets 
  mitt skulle bestå någon längre tid är osannolikt. Definierade yrken och yrkeskrav är i hög grad en funktion av en jämförelsevis stabil och all mängiltig produktionsteknik och arbetsorganisation. Det är ovisst om vi någonsin kommer tillbaka till ett sådant läge. 
 5 
  
 Den inre motsättningen mellan å ena sidan känd kunskap och känd teknik, å den andra dynamisk förändring och all kunskaps för gäng- lighet, en motsättning som vi tidigare talat om i samband med KEY- utredningen, gör propositionstexten lite för att överbrygga. Här finns möjligheten av minst två sorters kvalificerade yrkes utbildningar; de för mer kända och traditionella yrken respektive de för nya, moderna och dynamiska yrken i vardande. 
 Ur arbetsmarknadssynpunkt innehåller propositionen vissa ytterligare tillägg och markeringar. En avser bristyrken, dvs propositionen pekar på vikten av att eliminera flaskhalsar i form av brist på kompetens, om inte hämmas tillväxten. Till de exempel som lyfts fram hör verkstadsindustrin i allmänhet, telekommunikationsindustrin i synnerhet samt handeln, skogsindustrin och skogsbruket. För andra områden be- tonas att förändringarna inom yrket är så stora att nuvarande utbild- ningar inte förslår för att möta den nya efterfrågan. Kontorsadmini stra- tion och turismnäring får illustrera de yrkesområden som i dagsläget är underförsörjda med modern, kvalificerad, yrkesutbildning. 
  
 5  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 10. 
  
 100  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 6.4 
  
 KY-försöket 
  
  ur arbetsmarknads- synpunkt 
 Inledningsvis kan vi konstatera, att utbildningarna inom ramen för KY- försöket fått en delvis annan fördelning, än som diskuteras i såväl utredningen som propositionen. I dessa förarbeten till försöksverk sam- heten diskuteras inte att en betydande andel kvalificerade yrkesutbild- ningar skulle inriktas på arbetsledarrollen respektive utformas som för- beredelser för rollen som egen företagare. Utbildningarna med denna inriktning finns enbart i vissa branscher, men där är de desto större. Inom jordbruk m m har flertalet av utbildningarna en vinkling mot eget företagande, inom livsmedelsbranschen och träindustrin finns flera sådana utbildningar. Allra tydligast är denna tendens att tillhandahålla utbildningar i företagande och entreprenör skap inom det stora ekono- miblocket. För några branscher är det i stället arbets ledarrollen som främst präglar utbildningarna. Det mönstret är tydli gast inom KY:s byggutbildningar, av vilka flertalet har inriktning mot arbetsledar- och projektledarbefattningar, men går även igen inom träindustrin och transportsektorn samt inom gruppen av miljöutbildningar. I det senare fallet är fokus på befattningen som miljösam ordnare. 
  
 6.4.1 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning och branscherna 
  
 Branschernas relativa storlek är mycket snedfördelad i  
 KY-försöket. 
  Det är ett resultat som vare sig  
 KEY-utredning 
  eller regeringsproposition förvarnat om. Utvärderingsgruppen tolkar det som en över raskande utveckling. När de Kvalificerade yrkesutbildningarna klassas i tolv branschgrupper, så visar det sig att fyra branscher svarar för  
 nästan  
 tre fjärdedelar av utbildningsplatserna och de övriga åtta följ aktligen får dela på en fjärdedel (se tabell 6.1). 
 6 
  
 Snedfördelningen mellan branscherna är något förvånande, i syn- nerhet att de mindre branschgrupperna fått denna inbördes ranking. Att de små är så små, som nu är fallet, är även det anmärkningsvärt. Den stora vårdsektorn är svagt företrädd, endast tre procent av platserna. Skogsbruket, som var särskilt apostroferat i propositionen, utgör till sam- mans med jordbruk och trädgårdsskötsel endast tre procent av plat serna. Av de stora branschgrupperna var det väntat, att IT skulle vara väl före- trätt, men inte i denna omfattning, dvs 24 procent av totala antalet plat- ser. Turismsektorn med elva procent av platserna är också större än 
  
 6  
 Registerdata  
 1999-01-27 
  från  
 KY-kansliet, 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 SOU 1999:119  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 101 
  
 förväntat. Koncentrationen av industri- och ekonomi utbildningar har däremot ungefärligen blivit den förväntade. Även inom Kvalificerad yrkesutbildning är ekonomutbildningarna omfattande, såsom inom hela högskolesystemet. 
  
 Tabell 6.1.  
 Utbildningsplatser i  
 KY-verksamheten 
  fördelade på Mccarty, beräknat på 10 403 utbildningsplatser. 
  
 Bransch 
  
 Antal 
  
 % 
  
 De fyra stora: 
  
 IT 
  
 2508 
  
 23,9 
  
 Tillverkning 
  
 2306 
  
 22,0 
  
 Ekonomi 
  
 1560 
  
 14,9 
  
 Turism 
  
 1179 
  
 11,2 
  
 De åtta mindre: 
  
 Bygg 
  
 607 
  
 5,8 
  
 Transport 
  
 574 
  
 5,5 
  
 Övriga 
  
 437 
  
 4,2 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 327 
  
 3,1 
  
 Miljö 
  
 305 
  
 2,9 
  
 Vård 
  
 284 
  
 2,7 
  
 Livsmedel 
  
 206 
  
 2,0 
  
 Träindustri 
  
 190 
  
 1,8 
  
 Totalt 
  
 10483 
  
 100,0 
  
 Vad förklarar denna struktur? I hur stor utsträckning är den styrd av arbetsmarknadens krav? Industrin respektive jordbruket i vid mening har i Kvalificerad yrkesutbildning ungefär samma relativa storlek som på nuvarande arbetsmarknad. I övrigt avspeglar inte andelen platser branschernas relativa storlek, i den mån som KY:s egen branschstruktur går att avläsa respektive rekonstruera ur den officiella näringsgrens- och yrkesstatistiken. De  
 KY-studerandes 
  fördelning på bran scher är speciell, ytligt sett närmast absurd. Om vi tar turismen som exempel, så mot- svarar denna bransch i vid mening (om vi t ex inkluderar hela restau- rangbranschen, som är mångdubbelt större än turism i egentlig me ning) ca tre procent av arbetsmarknaden men elva procent i Kvalificerad yrkesutbildning. För vårdsektorn gäller det omvända, den utgör i sin helhet ca 15 procent av arbetskraften men svarar endast för tre procent av  
 KY-platserna. 
  Ingen tror att dessa branscher skall byta plats storleksmässigt,  
 KY-siffrorna 
  måste förkla ras på annat sätt. Den stora utmaningen ur tolkningssynpunkt är den nya kategorin IT och media, som är den Kvalificerade yrkesutbildningens i särklass största, 24 pro- cent av samtliga. Det är svårt att beräkna hur stor andel den mot svarar på dagens arbetsmarknad, den återfinns i ordinarie näringsgrens- och yrkesstatistik under rubriker som uppdragsverksamhet, media och 
  
 102  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 journalistik, tillverkning av teleprodukter. Högt räknat utgör IT och media betraktade som en ny bransch ca fem procent av arbetskraften. Om vi i stället väljer att se IT som ett nytt yrkesområde, t ex att jäm- föra med de generellt användbara ekonomerna, så blir storleks beräk- ningarna riktigt osäkra, men inte heller med denna utgångspunkt är det lätt att komma över femprocentnivån. Den Kvalifi cerade yrkes- utbildningens satsning på IT framstår som optimistisk. Det är i och för sig rimligt att utbildningars dimensionering styrs av föreställningar om den framtida arbetsmarknaden och inte dagens, men i KY:s fall finns det inget underlag för att exempelvis turistnäringen (inkl restaurang- branschen) skulle växa till elva procentnivån eller att IT och media skulle nå upp till 24 procent. 
  
 6.4.2 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning ur bristyrkes- perspektiv 
  
 Med ett bristyrkesperspektiv kan siffrorna i tabell 6.1 framstå som rim- liga. Den nuvarande dimensioneringen skall i så fall inte uppfattas som långsiktigt giltig, utan den har snarare kampanjkaraktär, ett försök att snabbt täppa till en brist. Eftersom de Kvalificerade yrkesutbildningarna är av så ringa omfattning kan snedfördelningen motiveras med bristyrkesargumentet, givet att bristen är rätt bedömd. Av befolk ningen i ålder  
 16-74 
  hade 1998 (SCB:s statistik) 13 procent en eftergymnasial utbildning kortare än tre år. Det är i den kategorin i stort sett all Kvali- ficerad yrkesutbildning återfinns (med ytterst få undantag är utbild- ningarna kortare än tre år). Nuvarande  
 KY-studerande 
  motsvarar ca två promille (0,2 %) av befolkningen i åldern  
 16-74 
  och ca två procent av de med eftergymnasial utbildning kortare än tre år. Tusen personer med en Kvalificerad yrkesutbildning i turism och hotelldrift kan förmodligen sugas upp av arbetsmarknaden, men av det utfallet bör vi inte dra slutsatsen att Kvalificerad yrkesutbildning även framgent borde ha en elvaprocentig satsning på turism. Om Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden exempelvis skulle bli fem gånger större, så bör vi ifrågasätta ett utsläpp av femtusen turismutbildade. Bristen på välutbildade inom turistnäringen är inte så stor. En expan sion av Kvalificerad yrkesut- bildning bör få följdverk ningar för branschers och yrkens relativa för- delning. 
 IT är det tydligaste exemplet på ett bristområde. Kvalificerad yrkesutbildning bidrar till att minska en mycket stor brist, varför den höga andelen av  
 KY-utbildningsplatser 
  med  
 IT-inriktning 
  inte är alar- merande. I detta fall är det snarare nivån som är diskutabel. Varför finns det inte ett  
 IT-program 
  på gymnasiet? Det är ett av många exem pel på 
  
 SOU 1999:119  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 103 
  
 utbildningssystemens tröghet. Kvalificerad yrkesutbildning har som ny verksamhet haft möjligheten att omgående satsa på nya och för framtiden löftesrika verksamhetsområ den. Tidigare decennier hade det varit vårdsektorn  
 (60-talet) 
  eller industrin  
 (50-talet) 
  som tilldragit sig det största intresset. Vad som uppfattas som framtidens teknik har också pendlat mellan så olika områden som bilism, flyg, materialteknik (plaståldern), kärnkraft och energi samt kretsloppsteknik. När ett tek- nikområde uppfattas som modernt och trendsättande finns en tendens att det övervärderas ur kvalifika tionssynpunkt. När bilismen var ny, var det en stor märkvärdighet att klara ett körkort, innehavaren uppfattades som höggradigt tekniskt begåvad. Nu för väntar vi oss att hela befolkningen skall klara körkortsproven. På likartat sätt tror vi att dramatiken kring  
 IT-kunskaper 
  släpper. De nöd vändiga kompetenserna och färdigheterna kommer att normaliseras. Vi vill sätta frågetecken efter flera av IT- utbildningarna inom  
 KY-försöket. 
  I en inte allt för avlägsen framtid borde de snarare höra hemma på gymnasiet. Att de nu genomförs efter- gymnasialt beror på att utbildningarna ifråga är en så stor bristvara och därför genom förs varhelst det är möjligt att genomföra dem. 
  
 6.5 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning som en lagom kvalificerad utbildningsform 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning är inte tänkt att vara en utbildning vilken som helst. Den skall, som vi haft anledning att diskutera många gånger, vara eftergymnasial och kvalificerad. Samtidigt är de enskilda utbild- ningarna inte så långa mätt med akademikermått. De är med få undan tag ett- eller tvååriga och har en tredjedel av utbildningstiden förlagd hos troliga framtida arbetsgivare. I vilka branscher och yrkesområden stämmer denna nivå,  
 KY-nivån? 
  
 För att besvara denna fråga måste vi införa preciseringen konti nu- erligt utbildningsutbud, som kan exemplifieras av teknikområdet och diskontinuerliga, stegvisa, utbildningsområden, som kan illustreras med vårdsektorn och många av de offentliga verksamheterna. Det finns inga mellanläkare men väl en nivå mellan civilingenjörer och tekniker, i princip en sorts mellaningenjörer, även om man valt examens titeln högskoleingenjör. Historiskt har det även utbildats ett stort antal institutsingenjörer av varierande kompetenskaliber, ofta i intervallet mellan tekniker och högskoleingenjör. Kvalifikationsforsk ningens tolkning av detta fenomen, att olika professionella områden utvecklas enligt olika logik, är helt enkelt att arbetsmarknaden är fördomsfri. På marknaden söker arbetsgivaren rätt kompetens för de obesatta upp- 
  
 104  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav 
  
 SOU 1999:119 
  
 gifterna. Med de statligt och fackligt reglerade branschområdena, som vårdsektorn, förhåller det sig annorlunda. På dessa har professionella intressen definierat vad som är minsta godtagbara utbildningsnivå. För att bli läkare måste man ta en licentiatexamen i medicin, det räcker inte med att ta kandidaten. Utan licentiatexamen blir man aldrig legitimerad och om man skulle trotsa denna bestämmelse faller man under kvack- salverilagen. Sjuksköterskorna och undersköterskorna klassificeras inte som någon form av mellanläkare, utan de har ett eget professionellt revir, omvårdnad. Att utbilda sig till sjuksköterska är normalt inte ett steg på vägen till att bli läkare, utan leder till ett eget yrkesområde. I detta stegvisa utbildningssystem inom vårdsektorn har Kvalificerad yrkesutbildning inte kunnat placeras in. De saknar hemvist och identitet inom vårdsektorn. Arbetskraftsefterfrågan inom vårdsektorn, som näs tan uteslutande kommer från landsting och kommuner, följer de profes- sionella revirgränserna. Utan en noggrann reglering av revir och kom- petensgränser till de inom vårdsektorn redan etablerade professionerna bedömer vi att Kvalificerad yrkesutbildning har små möjligheter att lyckas inom vården. Utan reglering och avtal så är det tveksamt om vårdutbildade enligt  
 KY-modell 
  ges chansen att lyckas på arbetsmark- naden. 
 Var femte utbildningsplats är inriktad mot industrins behov. I stora drag påminner de industriella utbildningarna om de som gavs på de gamla fyraåriga tekniska gymnasierna, men som tvååriga utbild ningar skulle de i så fall ha motsvarats av ett femårigt gymnasium. I industrin är det inte så svårt att förstå sig på de egna industri ella kvalificerade yrkesutbildningarna. De kan ses som svaret på en sedan länge artikule- rad efterfrågan på kvalificerade tekniker. Även  
 KY-markeringen 
  av känd teknik är meningsfull och passar in i en tregradig skala som fortsätter med högskoleingenjörerna, för vilka man betonar vidareut- vecklingen av ny teknik. Civilingenjörerna slutligen förväntas ut veckla ny teknik. Kvalificerad yrkesutbildning passar också industrin i den meningen att kvalifikationskraven tenderar att öka och respektive utbildning förlängas. Civilingenjörs utbildningarna utreds för eventuell förlängning från fyra och ett halvt till fem år (en förlängning som genomförts i Norge). För inte så länge sedan var högskole ingenjörs- utbildningen tvåårig, nu är den på många studie orter treårig (vilket även passar EU:s definition av vad som är en akademisk utbildning). I detta sammanhang passar en tvåårig Kvalificerad yrkesutbildning som en förlängning av den gamla fyra åriga tekniska gymnasieutbildningen. Inom industrin kan Kvalificerad yrkesutbildning sägas spela på hemmaplan. 
  
 SOU 1999:119  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 105 
  
 6.6 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning och konsten att lyckas med arbetsmarknads- prognoser 
  
 Om de Kvalificerade yrkesutbildningarna svarar mot arbetslivets krav kan vi analysera på minst två sätt. Å ena sidan som en mängd av enskildheter. Hur har var och en av de olika utbildningarna motsvarat de arbetsmarknadskrav som just den utbildningen sagts motsvara? Å den andra sidan mer övergripande. Kräver svensk arbetsmarknad, nu och i all synnerhet i framtiden, ett utbildningssystem som Kvalificerad yrkesutbildning eller kan dessa arbetsmarknadskrav bättre tillgodoses med alternativ till de Kvalificerad yrkesutbildningarna? 
 Svaren på de två frågeställningarna behöver inte nödvändigtvis vara identiska. Även om många enskilda Kvalificerade yrkesutbild ningar väl svarar mot sina specifika arbetsmarknadskrav, så följer inte därav att hela  
 KY-satsningen 
  är välmotiverad. Omvänt så kan en övergripande positiv värdering av Kvalificerad yrkesutbildning i sin helhet tåla åtskilliga mindre lyckade enskilda utbildningar med  
 KY-rubrik. 
  
 Det råder en hög felprocent för arbetsmarknadsprognoser, trots att de vanligen är kortsiktiga. Alla officiella prognoser har exempelvis underskattat storleken på den nuvarande lärarbristen inom ungdoms- skolan, få prognoser har varit i närheten av att rätt uppskatta storleken på arbetskraftsbristen inom vårdsektorn. 
 Utbildningssystemet är mest betjänt av långsiktiga arbetsmark nads- prognoser, men de är notoriskt missvisande. Till  
 KY-systemets 
  origi- nalitet hör att nära samarbeta med arbetsgivarna i de tänkta mål yrkena. Det samarbetet utvecklas kring lärandet i arbetet, då dessa arbets- givare öppnar sina företag och arbetsplatser för en tredjedel av kurs- tiden. Men det utvecklas även genom att de tänkta framtida arbets- givarna utgör en viktig del av kursledningen. Kursanordnarna kan som så många andra aktörer försöka förutsäga arbetsmarknadens efterfrå gan. Med tanke på att dessa prognoser vanligen är lokala så ökar san- nolikheten för att prognoserna är något så när rättvisande. Men det är inte den stora poängen, utan det är det nära samarbetet med några av de viktigaste framtida arbetsgivarna. Deras integration och engagemang i utbildningen verkar för att prognoser, om att  
 KY-studerande 
  får anställning i sina målyrken, på sikt blir självuppfyllande. Efter frågan bestäms till syvende och sidst av summan av arbetsgivarnas beslut. 
 För vissa Kvalificerade yrkesutbildningar är kanske utbudet ett större prognosproblem. Söker sig verkligen de  
 KY-examinerade 
  till målyrkena eller har de använt utbildningen för att förbereda sig för ytterligare studier vid högskolor och universitet? 
  
 106  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 SOU 1999:119 
  
 Sett i stort ser  
 KY-försöket 
  lyckat ut ur arbetsmarknadssyn punkt. Efterenkäten, som följt upp de studerandes sysselsätt ning sex månader efter avslutade  
 KY-studier, 
  visar att fyra av fem sammantaget antingen fått anställning (75 %) eller arbetar i eget före tag (4 %). Merparten av dessa (84 % av dem) arbetar inom målområdet dvs i de yrken som den Kvalificerade yrkesutbildningen avsett förbereda dem för. Sju pro cent studerar vidare på högskolan och 14 procent är arbetssök ande. 
 Optimisten fokuserar de 79 procent som fått anställning eller arbetar i eget företag och utnämner försöksverksamheten med Kvalifi cerad yrkesutbildning till en stor framgång. Att sju procent av de  
 KY-utbildade 
  studerar vidare ses som något eftersträvansvärt, utbildningen har ökat motivationen för högre studier och vidgar därmed hög skolornas rekryteringsunderlag. Stafford zoomar in siffrorna för högskole- studier (7 %) respektive arbetssökande (14 %) och betonar att högskolan även för  
 KY-examinerade 
  utövar en betydande lockelse, respektive ser de 14 procent arbetssökande som en oacceptabelt hög siffra. De sju procent som studerar vidare uppfattas som en varningssignal, om att de Kvalificerade yrkesutbildningarna inte tillgodoser de sökandes önske mål. 
 Vår tolkning ligger närmare optimistens än pessimistens. Vi finner det främst anmärkningsvärt positivt, att en så hög andel av de  
 Ericksonbildade (84 % x 79 %) dvs 66 procent är verksamma inom sina mål- yrken. Vi vet däremot inte hur många  
 KY-utbildade 
  som i framtiden kommer att välja att börja högskolestudera, även om sju procent sig- nalerar att andelen är begränsad. 
 Avslutningsvis vill vi varna för övertolkning av våra enkät resultat.  
 KY-försöket 
  har genomförts under en period kännetecknad av ett för- hållandevis gynnsamt arbetsmarknadsläge. Efterfrågan på ar betskraft har ökat markant och många verksamheter har kommit att drab bas av arbetskraftsbrist. Hade försöket i stället genomförts under de första åren av  
 90-talet 
  med deras extremt låga arbetskraftsefterfrågan hade utfallet förmodligen blivit något sämre. Än viktigare är emeller tid att uppmärksamma vilka volymer av  
 KY-utbildade 
  vi bedömer. För fler talet yrken inom den offentliga sektorn finns det mycket tydliga takvärden för efterfrågan. Politiska beslut reglerar hur många som kan anställas inom exempelvis vården, även om ålders struktur och avgångsbenägenhet kan göra mycket för att justera siff rorna uppåt eller nedåt. Men även i den privata sektorn är efterfrågan på en speci fik yrkeskompetens, t ex den som fotograf, begränsad. Många känner sig kallade, få blir utvalda. Det expansiva  
 IT-området 
  är ett undantag. Den starka tillväxten inom detta yrkesområde suger upp ett växande utbud av specialutbildade. För alla yrkesområden gäller dock att det finns ett mättnadsstadium. När utbudet yrkesutbildade överskrider efterfrågan måste dessa söka sig till andra yrkesområden eller riskera att bli arbetslösa. Det hittillsvarande KY- 
  
 SOU 1999:119  
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna och arbetslivets krav  
 107 
  
 försö ket visar att arbetsmarknaden väsentligen reagerat positivt på det hittillsvarande utbildningsutbudet, men vi vet inte vad som skulle hända om de Kvalificerade yrkesutbildningarna ökade kraftigt i volym, då passeras kanske yrkesområdets mättnadsstadium. Sammanfattningsvis kan sägas att nuvarande utbildningsvolymer har fungerat tämligen väl; om de skulle utökas kan vi bara gissa utfallet. 
  
 SOU 1999:119 
  
 109 
  
 7 
  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna 
  
 I kapitlet beskrivs  
 KY-studenterna 
  utifrån kön, ålder, tidigare utbild ning, social bakgrund och eventuell invandrarbakgrund. 
  
 7.1 
  
 Kvinnor och män 
  
 Av regeringens proposition 1995/96:145 framgår att försöksverksam- heten skall stimulera en jämn könsfördelning mellan kvinnor och män. De utbildningar som kan bidra till att bryta de traditionella könsbundna utbildnings- och yrkesvalen skall lyftas fram. Hur  
 KY-studerande 
  för- delar sig på män och kvinnor framgår av tabell 7.1. 
  
 Tabell 7.1.  
 Andel kvinnor och män inom högskoleutbildning respektive inom Kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 Högskolan* (%) 
  
 KY (%) 
  
 Kvinnor 
  
 58 
  
 53 
  
 Män 
  
 42 
  
 47 
  
 * Studenternas könsfördelning inom högskolan under år 1997/98 enligt U 20 SM 9901. Totalt antal registrerade högskolestudenter var 305 600. 
 De Kvalificerade yrkesutbildningarna har en något jämnare köns för- delning än vad som är fallet inom högskolan. Liksom för högskolan finns det emellertid stora skillnader i vad män och kvinnor studerar. Dessa skillnader speglas på branschnivå i tabell 7.2. 
 Av tabell 7.2 framgår att männen är kraftigt överrepresenterade och kvinnorna kraftigt underrepresenterade på Kvalificerade yrkesutbild- ningar inom branscherna Bygg, Jord, skog och trädgård, Transport, Tillverkning och Träindustri. Kvinnorna är kraftigt över representerade inom Vård, Turism och Miljö, men också inom Ekonomi. De könsmäs- sigt jämna branscherna är IT, Övriga och i viss mån Livs medel. Köns- 
  
 110  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna 
  
 SOU 1999:119 
  
 fördelningen följer den som råder på arbetsmarknaden i dess helhet.  
 1  
 Detta gäller också en ny bransch som IT där 56 procent är män och 44 procent kvinnor. 
  
 Tabell 7.2.  
 Andel kvinnor och män inom Kvalificerad yrkesutbildning, fördelade på bransch. 
  
 Bransch 
  
 Kvinnor (%) 
  
 Män (%) 
  
 Bygg 
  
 22 
  
 78 
  
 Ekonomi 
  
 58 
  
 42 
  
 IT 
  
 44 
  
 56 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 29 
  
 71 
  
 Livsmedel 
  
 53 
  
 47 
  
 Miljö 
  
 70 
  
 30 
  
 Transport 
  
 37 
  
 63 
  
 Tillverkning 
  
 29 
  
 71 
  
 Träindustri 
  
 20 
  
 80 
  
 Turism 
  
 75 
  
 25 
  
 Vård 
  
 93 
  
 7 
  
 Övriga 
  
 48 
  
 52 
  
 Totalt 
  
 47 (3727) 
  
 53 (4176) 
  
 Även om den bild som presenteras i tabell 7.2 gäller i stort för varje bransch finns det undantag. Trots en manlig dominans för branschen som helhet kan det inom branschen finnas enstaka utbildningsprogram med en kvinnlig dominans. Det gäller exempelvis för utbildningar i Guldsmide, Läkemedelsteknik och Processautomation, Teko, Kemiteknik och Konfektion och skrädderi inom den i övrigt man ligt dominerade branschen Tillverkning. Inom den kvinnligt dominerade branschen Turism inklusive restaurang finns en manlig dominans på utbildningen för Restaurangkock med internationell inriktning och en jämn könsför delning på utbildningen för Naturturism. 
  
 7.2 
  
 Studenternas ålder 
  
 Av tabell 7.3 framgår  
 KY-studenternas 
  ålder i jämförelse med hög sko- lestudenterna. En majoritet av  
 KY-studenterna, 
  54 procent, är under 24 år, 32 procent av studenterna finns inom intervallet  
 25-34 
  år och 14 
  
 1  
 Inom befolkningen  
 (25-64 
  år) har 29 procent av kvinnorna (och fyra procent av männen) en vårdutbildning, 29 procent av kvinnorna (och 18 procent av männen) en utbildning för förvaltning, handel och kontor och sex procent av kvinnorna (och 52 procent av männen) en utbildning för industri och hantverk. (Statistiska Meddelanden U 37 SM 9901). 
  
 Åldersintervall (år)  
  
 16-24 
  
 25-34 
  
  35+ 
  
 54 32 14 
  
 48 33 19 
  
 SOU 1999:119 
  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna  
 111 
  
 procent är 35 år eller äldre.  
 KY-studenterna 
  är alltså något yngre än högskolestudenterna. På samma sätt som när det gällde könsfördel ningen så finner vi betydande variationer mellan branscherna. 
  
 Tabell 7.3.  
 Studenternas åldersfördelning inom den Kvalificerade yrkes- utbildningen och inom högskolan. 
 Andel KY- studenter (%) Andel högskole- studenter* (%) 
 * Studenternas åldersfördelning inom högskolan under år 1997/98 enligt U 20 SM 9901. Totalt antal registrerade högskolestudenter var 305 600. 
 Av tabell 7.4 framgår att andelen unga (under 25 år) är större än medeltalet inom Träindustri, Turism och Tillverkning. Andelen äldre (35 år eller äldre) är större än medeltalet inom Vård, Miljö, Bygg och Livsmedel. Den största andelen studenter som är 45 år eller äldre finns inom Vård, Miljö och Bygg. 
  
 Tabell 7.4.  
  
 KY-studenternas 
  åldersfördelning inom olika branscher. 
  
 Bransch 
  
 Åldersintervall (%, antal) 
  
 16-24 
  
 25-34 
  
 35-44 
  
 45+ 
  
 Bygg 
  
 43 
  
 31 
  
 19 
  
 7 
  
 Ekonomi 
  
 57 
  
 31 
  
 9 
  
 3 
  
 IT 
  
 51 
  
 37 
  
 10 
  
 2 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 57 
  
 32 
  
 7 
  
 4 
  
 Livsmedel 
  
 48 
  
 29 
  
 20 
  
 3 
  
 Miljö 
  
 32 
  
 38 
  
 22 
  
 8 
  
 Transport inkl. sjöfart 
  
 47 
  
 32 
  
 17 
  
 4 
  
 Tillverkning 
  
 61 
  
 26 
  
 12 
  
 1 
  
 Träindustri 
  
 65 
  
 24 
  
 9 
  
 2 
  
 Turism 
  
 63 
  
 27 
  
 7 
  
 3 
  
 Vård 
  
 30 
  
 37 
  
 22 
  
 11 
  
 Övriga 
  
 57 
  
 34 
  
 8 
  
 1 
  
 Totalt 
  
 54 (4276) 
  
 32 (2498) 
  
 11(899) 
  
 3 (235) 
  
 7.3 
  
 Tidigare utbildning 
  
 I  
 Lag (1996:339) om försöksverksamhet med viss kvalifi cerad yrkes- utbildning  
 sägs det att Utbildningen skall väsentligen bygga på de kun- 
  
 112  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna 
  
 SOU 1999:119 
  
 skaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper 
 2 
 . Kvalificerad yrkesutbildning handlar om En ny kvalificerad yrkesutbildning på eftergymnasial nivå... 
 3 
 . Det finns således en klar koppling till gymnasieskolans program och särskilt till de yrkesförberedande programmen. Det är därför intressant att undersöka vilken utbildningsbakgrund  
 KY-studenterna 
  har. 
 Tidigare utbildning fördelad på bransch framgår av tabell 7.5. Stu- denternas utbildningsbakgrund är jämnt fördelad mella n gymnasiesko- lans två- och treåriga yrkesförbe redande program och tre- och fyråriga teoretiska program (48 respektive 48 %). Andelen studenter som saknar gymnasieskola är mycket låg. 
  
 Tabell 7.5.  
  
 KY-studenternas 
  tidigare utbildning, fördelad på bransch. 
  
 Bransch 
  
 Tidigare utbildning (%) 
  
 2 till  
 3-årig 
  
 3 till  
 4-årig 
  
 Grundskola 
  
 Övrigt 
  
 yrkes 
  
 teoretisk 
  
 Bygg 
  
 56 
  
 38 
  
 4 
  
 2 
  
 Ekonomi 
  
 27 
  
 71 
  
 1 
  
 1 
  
 IT 
  
 46 
  
 51 
  
 1 
  
 2 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 82 
  
 15 
  
 2 
  
 1 
  
 Livsmedel 
  
 67 
  
 30 
  
 1 
  
 2 
  
 Miljö 
  
 44 
  
 53 
  
 2 
  
 1 
  
 Transport 
  
 48 
  
 45 
  
 4 
  
 3 
  
 Tillverkning 
  
 64 
  
 34 
  
 1 
  
 1 
  
 Träindustri 
  
 77 
  
 18 
  
 1 
  
 4 
  
 Turism 
  
 38 
  
 59 
  
 1 
  
 2 
  
 Vård 
  
 70 
  
 26 
  
 1 
  
 2 
  
 Övriga 
  
 47 
  
 50 
  
 1 
  
 2 
  
 Totalt 
  
 48 
  
 48 
  
 2 
  
 2 
  
 Andelen studenter som gått de yrkesförberedande programmen är störst inom Jord, skog och trädgård, Träindustri, Vård, Livsmedel och Till- verkning. Andelen med en teoretisk utbildningsbakgrund är störst inom Ekonomi och Turism. 
  
 7.4 
  
 Social bakgrund 
  
 En intressant fråga är om de Kvalificerade yrkesutbildningarna lyckats rekrytera andra grupper av studerande än högskolan gör. Högskolan är socialt segregerad. Vi har därför kompletterat bilden med en redovis ning 
  
 2 
  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 3. 
  
 3 
  
 Ibid., 9. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna  
 113 
  
 av den sociala fördelningen av den förvärvsarbetande befolk ningen (se tabell 7.6). 
 Till att börja med kan rekryteringen till högskolan jämföras med motsvarande andelar av den förvärvsarbetande befolk ningen 1990. Här var arbetarna kraftigt underrepresenterade medan mellantjänstemännen och de högre tjänstemännen var kraftigt över representerade. 
  
 Tabell 7.6.  
 Social bakgrund bland högskolestudenter,  
 KY-studenter 
  och bland den förvärvsarbetande befolkningen som helhet. 
  
 SEI 
  
 Högskola* 
  
 KY** 
  
 Befolkning*** 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 Arbetare 
  
 23 
  
 34 
  
 44 
  
 Lägre tjänstemän 
  
 12 
  
 10 
  
 15 
  
 Mellantjänstemän 
  
 28 
  
 21 
  
 16 
  
 Högre tjänstemän 
  
 28 
  
 19 
  
 10 
  
 Egna företagare inkl. 
  
 9 
  
 14 
  
 6 
  
 lantbrukare 
  
 Övriga 
  
 - 
  
 2 
  
 9 
  
 * 
  
 Enligt U 20 SM 9802, se även FoB 1985 
  
 ** 
  
 Gäller  
  
 1998-99 
  
 *** 
  
 Förvärvsarbetande befolkning 16 år och äldre enligt FoB 1990 
  
 När det gäller rekryteringen till Kvalificerad yrkesutbildning ser vi att segregeringen är betydligt mindre. Andelen studenter med arbetarbak- grund är elva procent högre än i högskolan och tjänstemannarepre sen- tationen ligger betydligt närmare befolkningsgenomsnittet. Noteras bör dock att det kvarstår en betydande snedfördelning i förhållande till den förvärvsarbetande befolkningen. Anmärkningsvärt är den förhål landevis höga andelen barn till företagare, både i jämförelse med hög skolan och i jämförelse med den förvärvsarbetande befolkningen som helhet.  
 4 
  
 7.5 
  
 Invandrare 
  
 I Förenkäten ställdes frågan om någon av föräldrarna är invandrare. En av målsättningarna med den Kvalificerade yrkesutbildningen är att locka nya grupper av studerande, däribland invandrare, till eftergymnasiala 
  
 4  
 KY:s 14 procent är förmodligen i underkant. Siffran bygger på Förenkäten där vi har frågat efter faderns yrke. Det finns förmodligen studenter som angivit faderns yrke som exempelvis målare utan att ange att det är ett eget företag. Vi har även frågat om fadern har eller har haft ett eget företag och kommer då upp till 33 procent. Problemet med denna siffra är dels tidsaspekten har haft, dels att vi inte vet om det egna företagandet är den huvudsakliga inkomstkällan. 
  
 114  
 Studenterna på de Kvalificerade yrkesutbildningarna 
  
 SOU 1999:119 
  
 studier. Andelen invandrare inom den Kvalificerade yrkesutbildningen framgår av tabell 7.7. Invandrarna utgör sammanlagt 18 procent av KY- studenterna. Med den definition som tillämpats i enkätfrågan – att någon av föräldrarna är född utomlands – svarar denna andel väl mot andelen invandrare i befolkningen i stort 
 5 
 . 
 De nordiska invandrarna utgör en stor andel av  
 KY-studenterna 
  inom branscherna Miljö, Träindustri och Livsmedel och en liten andel inom Jord, skog och trädgård och Övriga. 
 Branscherna Bygg, Ekonomi och Övriga har en stor andel utom nor- diska invandrare och branscherna Jord, skog och trädgård och Träindu- stri hade en liten andel utomnordiska invandrare. 
  
 Tabell 7.7.  
 Andel studenter inom den Kvalificerade yrkesutbildningen som har invandrarbakgrund. 
  
 Bransch 
  
 Invandrarbakgrund (%, antal) 
  
 Nordiska 
  
 Utomnordiska 
  
 invandrare 
  
 invandrare 
  
 Bygg 
  
 6 
  
 14 
  
 Ekonomi 
  
 7 
  
 13 
  
 IT 
  
 7 
  
 11 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 4 
  
 3 
  
 Livsmedel 
  
 9 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 9 
  
 10 
  
 Transport 
  
 7 
  
 8 
  
 Tillverkning 
  
 7 
  
 11 
  
 Träindustri 
  
 9 
  
 3 
  
 Turism 
  
 6 
  
 10 
  
 Vård 
  
 7 
  
 9 
  
 Övriga 
  
 5 
  
 12 
  
 Totalt 
  
 7 (524) 
  
 11 (850) 
  
 5  
 År 1997 svarade 19 procent av befolkningen mot denna vida definition av begreppet invandrare. Invandrarverket,  
 På tal om invandrare  
 , Norrköping, 1998. 
  
 SOU 1999:119 
  
 115 
  
 8 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 I detta kapitel beskrivs de Kvalificerade yrkesutbildningarnas (KY) uppläggning och genomfö rande. Kapitlet inleds med en kort redogörelse av utbildningarnas upplägg. Därefter beskrivs hur antagning och urval av studenter sker. Sedan kommer ett avsnitt där utbildningsstrukturen förklaras. Här redovisas bl a utbildningsprogrammens pedagogiska utformning och olika typer av examination. Därefter beskrivs Lärande i arbete (LIA). Det berättas om exempelvis fyra olika  
 LIA-former, 
  om växlingen mellan skolförlagd och företags förlagd utbildning och om handledare och handledarutbildning. Avslutningsvis behandlas högskolepoängen inom den Kvalifi cerade yrkesutbildningen. 
  
 8.1 
  
 Inledning 
  
 Utbildningarna skall förena en praktisk inriktning med fördjupade teo- retiska kunskaper. De består därför dels av teoretisk undervisning, dels av Lärande i arbete på en arbetsplats. Utbildningarna är således förank- rade både i vetenskap och i arbetslivet. 
 1 
  
 Utbildningsprogrammen är olika långa. De varierar från 40 till 120 poäng. En poäng motsvarar en veckas heltidsstudier. Vanligast före kom- mande är 80 poäng. Olika utbildningsprogram har olika antal student- platser. Vissa program har få studerande per antagningsomgång, t ex åtta personer, andra har stora studentkullar om drygt 80 personer. Antalet antagningsomgångar per kalenderår skiftar också me llan de olika utbildningsprogrammen. Vissa utbildningar startar regelbundet en gång per kalenderår, t ex varje höst eller vår. A ndra utbildningar startar både höst och vår, vilket innebär att det görs två antagningar per kalen derår. Några få utbildningsprogram startar med 18 månaders mellan rum och slutligen finns det ett fåtal program som har mycket varierande starttillfällen. Vanligast förekommande är att utbildnings programmen 
  
 1  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 9. 
  
 116  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 SOU 1999:119 
  
 gör en antagning per kalenderår och att ku rserna startar under tidig höst, t ex under augusti eller september månad. Vissa utbildningar bedrivs via distansstudier. 
 2 
  
 Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen som benämns Lär ande i arbete utgör ca en tredjedel av utbildningstiden. Denna del ingår i den tid som omfattas av kurspoängberäkningen. Arbetsplatsintegreringen för med sig att utbildningen i hög grad anpassas till den årsrytm som präglar arbetslivet. Utbildningsverksamheten bedrivs till följd av detta kontinuerligt utan terminsindelning och av denna anledning uppnås t ex 80 kurspoäng på kortare tid än fyra traditi onella terminer. Kursdeltagarna är i princip berättigade till studiemedel under hela stu- dietiden, även under den arbetsplatsförlagda delen. 
 Utbildningarna bygger vidare på de kunskaper som studerande får på nationella program i gymnasieskolan. För tillträde till en Kvalifi cerad yrkesutbildning krävs det alltså att sökanden skall ha fullföljt ett nationellt gymnasieprogram eller ha motsvarande svensk eller utländsk utbildning eller förvärvat motsvarande kunskaper på annat sätt. För tillträde till en utbildning kan utbildningsanordnare och ledningsgrupp ställa krav på särskilda förkunskaper. Sådana krav skall vara relevanta för den aktuella utbildningen. Vid dessa tillfällen kräver utbildning s- ansvariga t ex förkunskaper i visst ämne eller krav på yrkes erfarenhet inom visst yrkesområde. 
 Utbildningarna är uppdelade i delkurser eller moment av olika karaktär. Vissa delkurser ges med egen anställd personal, andra köps in utifrån. De lärartjänster som köps in kan t ex komma från Komvux, universitet och högskolor, men det kan också vara branschknutna före- läsare som har hand om hela eller delar av särskilda kurser. Flera av kurserna är organiserade som projektarbeten och för det mesta avslutas ett utbildningsprogram med ett examensarbete där de olika kursmo- menten integreras i ett praktiskt inriktat projekt. 
 Kursutvärdering genomförs som regel efter varje avslutat kur smo- ment. Vanligtvis fyller studenterna i en enkät som kursvansvarig sam- manställer och vidarebefordrar till utbildningsansvarig. Efter avslutad kurs utförs en samlad kursuppföljning och eventuella revid eringar rea- liseras. Det förekommer också att utbildningsansvarig en gång per ter- min eller läsår genomför någon form av utvecklingssamtal med varje enskild student. 
 Efter avslutad Kvalificerad yrkesutbildning erhåller den studerande antingen ett examensbevis eller ett utbildningsbevis. Omfattar utbild- 
  
 2  
 Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksver ksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
 1998-08-03, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 117 
  
 ningsprogrammet sammanlagt 80 kurspoäng avslutas utbildningen med en kvalificerad yrkesutbildningsexamen. Leder inte utbildningen fram till en kvalificerad yrkesutbildningsexamen får den studerande på begä ran ett utbildningsbevis. 
  
 8.2 
  
 Antagning och urval 
  
 All utbildning är riksrekryterande. Om antalet platser är mindre än antalet sökande görs ett urval. Vid urvalet tillämpas en eller flera olika urvalsgrunder, bl a används betyg, särskilt prov, tidigare utbildning och yrkeserfarenhet. Intervju förekommer också som urva lskriterium. Detta för att välja ut de sökande som har bästa förutsät tningar att tillgodogöra sig en viss utbildning. Beslut om antagning fattas i regel av lednings- gruppen, men vid ett flertal utbildningar har åliggandet delegerats till en lokal antagningsmyndighet. Så har t ex skett vid Nacka kommun, Hög- skolan i Karlskrona/Ronneby, Mångkulturellt folkbildningscentrum, Komvux i Bollnäs, Landstinget i Dalarna, AMUGruppen Norra Små- land i Jönköping och Tullängs skolan i Örebro.  
 3 
  
 Sökande till utbildningarna kommer förvisso från hela Sverige, men flertalet kommer från den kommun där utbildningen bedrivs eller från kranskommunerna. De studerande rekryteras således i allmänhet från den närliggande regionen. Noteras kan att rekryteringsområdena varierar från utbildning till utbildning. Vissa utbildningar har sökan den från hela landet, medan andra enbart har sökande från ett begrän sat område, exempelvis Bollnäs kommun, Mälardalen eller Malmö/Lund regionen. 
 Vid antagning används många olika urvalsgrunder. Vanligast före- kommande är betyg, högskoleprov och intervju. Urvalskriterierna vid intervjuer kan t ex vara samarbetsförmåga, kommunikativ förmåga, branscherfarenhet, teknikintresse, datorvana och förmåga och vilja att lära. Andra urvalsgrunder är anlagstester eller kunskapstester i exem- pelvis svenska, matematik, engelska, logik, omvärldskunskap och social förmåga. Urval kan också ske genom arbetsprover såsom fri hands- teckning, grafiska blad, videofilm och hantverksskicklighet. Meriterande är också arbetslivserfarenhet, branschkännedom och rekom mendationer från arbetsgivare. 
 4 
  
 3 
  
 Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksver ksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
  
 1998-08-03, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning. 
  
 4 
  
 Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksver ksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
  
 1998-08-03, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning. 
  
 118  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 Ofta eftersträvas en jämn köns fördelning. I de mansdominerade yrkesgrupperna prioriteras, vid lika totalbedömning, kvinnliga sökan den. Det kan t ex vara så att 40 procent av platserna är reserverade för kvinnor vid tillräckligt antal behöriga söka nde. 
 5 
  
 Urvalsförfarandet kan ske i exempelvis tre omgångar. I första om- gången baseras urvalet på betyg, högskoleprov och arbetslivs erfarenhet. Det andra urvalet görs med hjälp av svar på ett antal ansö kningsfrågor och slutligen sker den sista urvalsomgången utifrån intervjuer och ett samlat omdöme av de sökande som kvarstår. 
 Antagningen av studerande till Bildjournalistik sker i flera steg. Först görs en bedömning av den formella kompetensen. I princip gäller förkunskapskrav på grundläggande behörighet för högskolestudier. Till detta kommer särskilda krav, vilka är motiverade av utbildningens speciella karaktär. Sökandes övriga meriter bedöms i två steg. I steg ett sker en bedömning med utgångs punkt från kvaliteten på insända arbetsprover, vilka består av fria bilder och av tematiska fotouppgifter, dvs bildberättelser. Den sökande skall också pr esentera en text om sig själv där avsikten med det egna bildberättandet, förvän tningarna på utbildningen och den planerade yrkesverksamheten redovisas. I steg två kallas ett  
 40-tal 
  sökande till  
 Biskops-Arnö 
  för fem prov dagar med intervjuer och praktiska test. Testerna består av ett antal konkreta fotografiska uppgifter såsom förmågan till fotografisk komposition och ljusbehandling. Vidare skall de sökande arbeta med fria bildskapande associationer utifrån exempelvis musik eller förelagd text. Arbetsuppgifterna löses enskilt och i grupp. Avslut ningsvis skall varje sökande individuellt göra ana lyser av både bild och film. Därefter sker en intervju med var och en av de sökande, då moti vation för utbildningen, målinriktning, viljan och förmågan till grupparbete undersöks. Antagningen sker sedan utifrån en totalbedömning av den sökandes meriter. Den sökandes möjlighet att bo på skolan är av bety delse för att bli antagen till u tbildningen. 
 6 
  
 En förutsättning för att få ett bra urval är att utbildningen har många sökande, betydligt fler än antalet platser. Som ett exempel kan nämnas  
 Biskops-Arnö 
  där det bedrivs en utbildning i Bildjournalistik. Biskops- Arnö har sedan mitten på  
 70-talet 
  bedrivit utbildningar i dokumentär- och reportagefotografi. Utbildningarna ger god kompetens och har till 
  
 5 
  
 Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksver ksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
  
 1998-08-03, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning. 
  
 6 
  
 [Ansökan om möjlighet att bedriva försöksverksamhet med Kvalificerad Yrkes- utbildning i fotojournalistik 100p], Nordens Fotoskola,  
  
 Biskops-Arnö, 
  Brown. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 119 
  
 följd därav gott renommé. Till varje antagnings omgång finns det, enligt intervju med kursansvariga, omkring 350 sökande till de 16 utbild- ningsplatserna. Flera sökanden återkommer med ansökningshandlingar år efter år i hopp om att lyckas bättre. 
 Alla antagna till Bildjournalistik fullföljer, enligt intervju med kursansvariga, utbildningen. Utbildningsanordnarna har av den anled- ningen inga problem med studieavbrott. 
  
 8.2.1 
  
 Förkunskapskrav 
  
 Ett problem som påtalats vid några av våra besök hos olika utbild ningar är den ojämna kunskapsnivån hos studenterna. Det är framför allt lärarna och de studerande som lyft fram svårigheterna med den stora kunskapsspridningen. Lärarna upplever att den tid som avsatts för undervisning inte räcker till. För att möta varje enskild individ på rätt kunskaps- och utvecklingsnivå krävs ytterligare pedagogiska resurser. De studerande som har otillräckliga förkunskaper nämner att inläs ningen av ämnen upplevs mycket tungt och att det krävs en stor insats för att nå uppsatta kursmål. De studerande som tidigare tillägnat sig dessa förku n- skaper uppger att undervisningen inte tillför mycket och att de istället för att inhämta ytterligare kunskap får fungera som stöd och medhjä lpare åt sina kurskamrater. 
 Vid några utbildningar, som t ex New Media Design i Karlskrona, framhölls den varierande bakgrunden som en fördel då studenterna kan lära av varandra. 
  
 8.3 
  
 Utbildningsstruktur 
  
 Den Kvalificerade yrkesutbildningen skall ge arbetskraften den kom- petens som krävs för att genomföra produktion av varor och tjänster i dagens och morgondagens arbetsliv. Utbildningen skall binda samman fördjupade teoretiska kunskaper med en praktisk inriktning. Den måste således innehålla både teori från högskoleutbildning och efte rgymnasial påbyggnadsutbildning samt kunskap som vinns direkt ur produktionen. 
 7  
 Utbildningen skall alltså integrera de två kunskapsbaserna. 
 För att utbildningen skall hålla hög kvalitet och svara mot a rbets- livets och de studerandes behov krävs samverkan mellan teori och arbetsliv och att nya pedagogiska arbetsformer utvecklas. Utbildningen går ut på att lära studenterna använda kunskap för att bemästra pr oduk- 
  
 7  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 120  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 tionsproblem. De skall bl a lära sig kritiskt och kreativt tänkande och av den anledningen är det viktigt att lära sig se helheter och förstå pro- cesser. 
 8  
 Utbildningen skall ses som ett led i och en förberedelse för ett livslångt lärande. 
 Som styrdokument för utbildningsprogrammen finns en utbildnings- plan. I den framgår bl a utbildningens längd och mål, dess uppläggning och organisation, kompetenskrav på den undervisande personalen, inriktning och organisation av Lärande i arbete. Av utbildningsplanen framgår också om studenterna kan tillgodoräkna sig några av de kurs- poäng som ges vid den samverkande hö gskolan. 
 Utbildningsprogrammen är, som tidigare sagts, olika långa. Som framgår av tabell 8.1 är variationen stor. Mest frekvent, ca 76 procent, är de program som bedrivs under 80 kursveckor. Antal utbildningspro- gram som är kortare, dvs mellan 40 och 60 veckor, uppgår till ca sju procent. Något fler, ca elva procent, är de utbildningar som har längre utbildningstid, dvs från 90 till 120 kursveckor. Sålunda har ett över- vägande antal utbildningsprogram, ca 82 procent, en kurstid på 80 till 88 veckor. 
 9 
  
 Tabell 8.1.  
 Kvalificerade yrkesutbildningar fördelade över kurstid. 
  
 Antal 
  
 Antal 
  
 Andel utbild- 
  
 kursveckor 
  
 utbildningar 
  
 ningar (%) 
  
 40 
  
 5 
  
 2,6 
  
 45 
  
 3 
  
 1,6 
  
 60 
  
 5 
  
 2,6 
  
 80 
  
 147 
  
 76,2 
  
 83 
  
 2 
  
 1,0 
  
 84 
  
 5 
  
 2,6 
  
 85 
  
 3 
  
 1,6 
  
 88 
  
 1 
  
 0,5 
  
 90 
  
 5 
  
 2,6 
  
 100 
  
 7 
  
 3,6 
  
 105 
  
 1 
  
 0,5 
  
 120 
  
 9 
  
 4,7 
  
 Totalt 
  
 193 
  
 100,0 
  
 Alla utbildningsprogram har olika mål, eftersom de svarar mot arbets- livets varierande krav. Av den anledningen är utbildningarna organiser- ade på en mängd olika sätt. Målbeskrivningen uppger vad den stu der- 
  
 8 
  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 9 
  
 Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksver ksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
  
 1998-08-03, 
  Kommittén för kvalificerad yrkes- utbildning.. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 121 
  
 ande skall kunna efter avslutad utbildning och utbildningens upplägg och organisation anvisar vägen mot målet. I dagens arbetsliv efterfrågas kompetenser såsom samarbetsförmåga, problem lösningsförmåga, initiativförmåga, kommunikationsfärdigheter, flexibilitet och helhets syn. Majoriteten av de Kvalificerade yrkesutbildningarna har ett kursupplägg som av allt att döma främjar dessa färdigheter. 
  
 8.3.1 
  
 Pedagogisk utformning 
  
 Den pedagogiska miljön skall kännetecknas av ett utvecklingsinriktat lärande. Det innebär att den studerande skall få frihet att ifrågasätta och pröva givna förutsättningar, formulera nya uppgifter och pröva olika lösningsmetoder. Syftet med denna pedagogik är att studenterna skall lära sig att formulera problem och inte bara lösa givna problem. De skall lära sig att de kan påverka den omgivning där problemet skall lösas.  
 10  
 Följaktligen krävs det, för att lärandemiljön skall vara kreativ, att studenterna i sin utbildning har handlingsutrymme, att de kan tänja på gränser och utnyttja frihetsgrader i olika problemlö sningssituationer. Studenterna skall i sin utbildning beredas möjlighet till personlig utveckling. De skall lära sig att lita på sin kunskap och tro på sin för- måga och vilja. 
 Utbildningarna genomförs huvudsakligen på så sätt att den st ude- rande sätts i centrum. Arbetssätten är olika, allt från konventionell klassrumsundervisning till Problembaserat lärande (PBL). De under- visningsmetoder som finns noterade i beskrivningarna framtagna enligt Läroverket (se kapitel 4 och 9) är PBL, projektarbeten, processorienterat arbetssätt, traditionell akademisk undervisning, yrkespraktisk undervisning, övningar, klassrumsundervisning, seminarier, före läs- ningar, grupparbeten, laborationer, gruppdiskussioner, studiebesök, kompetensjournal, egna studier, praktik, resor, individuella arbeten, exkursioner, distansutbildning, rollspel, fältstudier, praktikfall, själv- styrd inlärning, tematiskt upplagd undervisning och rapportskrivning. 
 Den vanligast förekommande undervisningsmetoden är PBL. Med denna metod får de studerande möjlighet att träna problemlö sning utifrån verklighetsanknutna situationer. Eftersom inlärningen är själv styrd med egen aktivitet lär sig studenterna att ta ansvar för det egna lärandet och då inlärningsmetoden har sin utgångspunkt i ba sgrupper tränas de att arbeta i grupp. Lärarens roll vid PBL är att underlätta de studerandes inlärningsprocess, inte att förmedla en stor mängd fakta som ofta går att inhämta i litteratur. Lärarrollens tyngdpunkt ligger i handledarskap. 
  
 10  
 SOU 1995:38. 
  
 122  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 Några utbildningsprogram förklarar i sina beskrivningar utifrån Läroverket att de använder processorienterat undervisningssätt. Detta innebär, enligt beskrivningarna, att utbildningens olika kursmoment integreras med varandra i olika teman för att skapa en helhetssyn. Som utgångspunkt för denna lärandemodell finns ett problem som löses med hjälp av antingen individuella arbeten eller grupparbeten. Visserligen introduceras varje tema med föreläsningar, me n studenterna har med denna pedagogiska utformning stora möjligheter att påverka sina studier. Inlärningen är så att säga självstyrd. 
 Ett fåtal utbildningsprogram uppger att de använder tematiskt upp- lagd undervisning. Enligt vårt synsätt sammanfaller denna metod med det som kallas processorienterat undervisningssätt. 
 Genom att använda en undervisningsmetodik enligt ovan utvecklar de studerande förmågan att arbeta självständigt och i grupp. De tränas i problemlösning, informationssökning och presentation steknik. De lär sig att fortlöpande och kritiskt värdera inhämtade ku nskaper samt att arbeta över ämnesgränserna. 
 Konventionell klassrumsundervisning används i några utbildnings- program. Vid dessa utbildningar kompletteras de lärarledda lektionerna med exempelvis laborationer, inlämningsuppgifter, grupparbeten, roll- spel, exkursioner, praktikfall och  
 PM-uppgifter. 
  Här strävar man efter att få balans mellan traditionella teoretiska undervisningsformer med betydande laborativa inslag och olika former av projektinriktade skol- arbeten. 
 En undervisningsmetod som flera utbildningsprogram använder är det projektorienterade arbetssättet. Enligt beskrivningarna utifrån Läro - verket varierar tillvägagångssätten, men mest utmärkande är att stu- denterna arbetar enskilt eller i grupp och att de själva lägger upp arbetet samt i förekommande fall fördelar det mellan sig. De projekt de stu- derande arbetar med är antingen fiktiva eller verklighetsbaserade och då, på ett eller annat sätt, knutet till företag där studenterna g enomför den arbetsplatsförlagda studietiden. Parallellt med projekten bedrivs mer eller mindre konventionell klassrumsundervisning med laborativa inslag som breddas med exempelvis gruppdiskussioner, studiebesök, praktiska övningar, resor och tecknande av en kompetensjournal eller loggbok. 
 En kompetensjournal är en typ av dagbok. I den för den stud erande anteckningar om sig själv och sitt yrkesarbete. Studenten skriver om vad hon gör, hur hon arbetar och hur hon känner sig. Vidare red ogör hon för arbetssituationer, problem, framgångar hon möter och om annat som hon tänker på och reflekterar över för att få grepp om sig själv, sitt arbete och sina iakttagelser. Kompetensjournalen ger tillfälle att samordna teoretiska kunskaper och praktiska erfarenheter, både nya och sådana studenten har med sig in i utbildningen. På detta sätt blir kom- 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 123 
  
 petensjournalen en brygga mellan teoretiska studier och Lärande i arbete. Syftet med att föra kompetensjournal är att utvecklas i yrket. 
 Med denna undervisningsmetod, där teoretisk undervisning, själv- studier och projektarbeten genomförs parallellt lär sig de stud erande att ta ansvar för sitt kunskapsinhämtande. De tränas i proble mlösning och utvecklar sin förmåga att samarbeta, skriva rapporter och presen tera arbetsresultat i exempelvis seminarier. Med denna anpassningsbara undervisningsmetod finns stora möjligheter att samverka med företag där de studerande genomför den arbetsplatsförlagda delen av utbild ningen. 
 Vid hantverksinriktade utbildningar används ytterligare en under- visningsmetod. Dessa utbildningar har inte som mål att skapa nya arbetsmetoder eller på annat sätt vara nyskapande. De bygger istället utbildningen på de traditioner som finns vad gäller hantverksyrken och dess inlärning. Utbildningen fungerar ungefär så som det gick till förr, vad avser kunskapsöverföring från mästare till gesäll. I de yrke sspecifika kurserna praktiseras således en individuell undervisning, dvs en undervisningsmetod enligt lärlingsmodellen. De studerande får därmed se och själva pröva på att genomföra alla förekom mande moment i hantverksyrket. 
 Ett litet antal av utbildningsprogrammen har via Läroverket redogjort för att de använder olika undervisningsmet oder vid utbildningens skolförlagda och arbetsplatsförlagda del. Under de perioder då teore tiska studier praktiseras bedrivs undervisningen i huvudsak i form av föreläsningar, litteraturstudier och olika arbet suppgifter som löses indi- viduellt eller i grupp, dvs konventionell klassrumsundervisning med laborativa inslag. Vid Lärande i arbete används framförallt reella pro- jektarbeten. 
 Utvärderingsgruppens intryck är, efter att vi gjort besök hos några utbildningar, att det är den konventionella undervisningsmetoden med laborativa inslag och projektinriktade skolarbeten som är mest bruklig. Visserligen framför några av de utbildningsanordnare vi besökt att de använder PBL som undervisningsmetod och lärarna berättar, vid dessa utbildningar, att de utbildar med stöd av anpassad PBL, men studen- terna uppger att undervisningen är traditionell. Att det inom de Kvalifi- cerade yrkesutbildningarna används olika undervisningsmetoder fram- kommer också i de enkätsvar utvärderingsgruppen erhållit. I Under- enkäten har 80 procent av de studerande uppgivit att de minst en gång i veckan arbetar tillsammans med andra studenter i grupper. 
 Utvärderingsgruppen har vid besök också träffat på utbildning spro- gram som använder PBL som undervisningsmetod. Vi har även mött utbildningar, som t ex New Media Design i Karlskrona, som i sin undervisning använder både ett projekt- och problemorienterat utbild- ningsupplägg. 
  
 124  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 New Media Designs utbildningsmål är, förutom att ge ämneskompetens, att utveckla initiativ- och problemlösningsförmåga, att utveckla individens ansvar för livslångt lärande, utveckla förmågan att få ut det bästa ur en grupp och att kunna arbeta i projekt. Att vara ödmjuk och öppen för samarbete är grunden för att bygga ett innehåll, en form och en funktion i alla projekt. Kunskaper i specifika verktyg och tekniker värderas därför lägre än denna förmåga. För att nå dessa mål använder New Media D esign PBL. 
 Utbildningen är uppbyggd på projekt där teori och praktik integreras under utbildningen. Utgångspunkten är att sträva efter den praktiska verkligheten, inte att teoretisera verkligheten. Utbildningen är därför starkt kopplad till näringslivet och New Media Design tillämpar en arbetslivsanknuten pedagogik. Det innebär att utbildningens kurser delas in i projekt och att utgångspunkten för all inlärning är problemorienterad. Teori och praktik får på detta sätt ett gemensamt mål, en odelad strävan mot målet och ett faktiskt resultat att utvärdera och dra lärdom av. 
 Projekten är uppbyggda för att rama in olika typer av varor och tjänster med skilda tekniker och kunskaper. De utgår från olika teman där varje tema ses ur flera perspektiv som t ex design, projektledning, bransch- och marknadsfrågor och programmering. Med detta kursupplägg får studenterna en helhetsbild som ger fördjupad förståelse för produk- tionsprocesser och generella utvecklingssystem. Varje projekt utmynnar i kunskaper och erfarenheter som nästföljande projekt bygger vidare på. På detta sätt skapas en övergripande u tvecklingslinje. 
 Varje projekt och problemområde utgår från marknadens villkor. De stu- derande kan t ex få till uppgift att starta ett eget företag, att från idé till full- bordan utveckla och finansiera ett företag. Projektarbetena introduceras med föreläsningar. Föreläsarna köps in från branschen och har därmed aktuell expertkunskap. De introducerande grundläggande föreläsningarna skulle i detta exempel förslagsvis kunna handla om mediaföretag, affärsidé, ekonomi och varumarknad. Studenterna skall under utbildningstiden lära sig kalkylera och beräkna kommersiell gångbarhet. Det innebär att parallellt med föreläsningarna arbetar de med att exempelvis utarbeta underlag för att söka finansi ering i bank. 
 Att arbeta i projekt innebär att de studerande under kortare eller längre tid arbetar i produktionsgrupper. Vanligtvis består varje produktionsgrupp av fem till sex medlemmar och de arbetar tillsammans under ca fyra veckor. Under studietiden tränas studenterna både i projekt- och yrkesroller samt i social kompetens, dvs förmåga till bl a kommunikation, ledarskap, samarbete, självinsikt, kundupplevelse och kundkontakt. Redan på ett tidigt stadium finns perioder av  
 team-building 
  och gruppdynamiska övningar inlagda i utbildningen. Stor vikt läggs vid denna träning. Detta för att 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 125 
  
 grundligt förb ereda studenterna för ett professionellt yrkesliv . Under projektarbetena har de studerande tillgång till kontinuerlig handledning. Det är de kursansvariga som håller samman kursen och som så att säga knyter ihop säcken. 
 Flera projekt bygger på att studenterna har kontakt med externa uppdragsgivare. Som projekt- och produktionsledare är det viktigt för framgången i arbetet att ha kundkontakter och därför finns de implementerade redan tidigt i utbildningen. 
 New Media Design har valt denna pedagogiska undervisningsmetod och detta kursupplägg för att de studenter som efter utbildningen går ut i arbetet skall vara flexibla medarbetare som snabbt blir produktiva, som lätt lär och som stä ndigt utvecklas. 
  
 8.3.2 
  
 Examinationsformer 
  
 Formerna för kunskapskontroll varierar. Som underlag för kunskap s- bedömning och examination används, enligt beskrivningarna utifrån Läroverket, bl a sedvanlig tentamina, skriftliga prov – individuellt och i grupp, inlämningsuppgifter, loggbok eller kompetensjournal, PM, muntlig tentamina – individuellt eller i grupp, seminarier, diskussioner, individuella redovisningar, projektredovisningar, gruppövningar, fall- beskrivningar, laborationer, praktiska arbetsprov, närvaro och aktivt deltagande i undervisningssituationerna, utvecklingssamtal och personlig uppföljning med varje student. Val av examinationsform beror på kursens upplägg och på den undervisande läraren, som avgör vilken examinationsmetod som skall tillämpas. 
 Enligt beskrivningar utifrån Läroverket förekommer det vid n ågon enstaka utbildning att samtliga kursdeltagare erbjuds möjlighet att gå igenom gesällprov under utbildningens två sista veckor. Det för ekommer också vid några utbildningar att alternativa examinationsformer tillämpas på olika individer i samma kurs. Med denna mång sidighet kan studenterna visa sina kunskaper på ett för dem passande sätt, sam tidigt som de övar olika begåvningar. 
 Kunskapsuppföljning av Lärande i arbete sker med exempelvis loggbok, projektredovisningar och arbetsomdömen som utfärdas av handledaren på företaget där studenten genomför sin  
 LIA-period. 
  Som regel är det den ansvarige kursläraren som ger helhetsbetyget för ä mnet. 
 Att en mängd olika examinationsformer används i de Kvalificerade yrkesutbildningarna stöds av de enkätsvar utvärderingsgruppen erhål lit från studenterna. Enligt Underenkäten uppger ca 45 procent av stu- denterna att de får kännedom om godkänt resultat på avslutad del kurs 
  
 126  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 genom skrivningar. Ca 15 procent uppger att de får veta om de är god- kända eller ej på avslutad delkurs genom diskussion med läraren och ca två procent av de studerande har i enkäten svarat att de genom någon form av praktiska prov får godkänt på avslutad delkurs. Hela 37 pro cent av de studerande uppger i Underenkäten att de examineras på annat sätt, vilket innebär att det i utbildningen förekommer flera alter nativa examinationsformer. 
 Olika utbildningar använder, enligt beskrivningarna utifrån Läro- verket, olika betyg och betygsnivåer. Vissa utbildningar nyttjar siffer- betyg i tre steg, exempelvis 3, 4 och 5. Andra använder en tvågradig, tregradig eller fyragradig skala med bokstavsbetyg, t ex icke godkänd (IG), godkänd (G), väl godkänd (VG) och mycket väl go dkänd (MVG). Vanligast förekommande är den tvågradiga skalan med betyget IG och G. De studenter som inte uppnått betyget godkänd har som regel möj lig- het till komplettering eller omtentamen. 
 Vanligtvis gör varje student ett examensarbete som redovisas skriftligt och muntligt under den sista skolperioden. Examensarbetet presenteras i regel vid ett opponentseminarium där lärare, skolledningen, övriga studenter och representanter från berörda företag finns närvarande. Bedömning och betygssättning av den skriftliga rappo rten, försvaret av det egna arbetet och oppositionen av en medstudents arbete görs av lärare och skolledning samt eventuellt av andra intre ssenter. 
  
 8.4 
  
 Lärande i arbete 
  
 Den Kvalificerade yrkesutbildningen utbildar arbetskraft som skall verka i produktionen. Av den anledningen skall utbildningarna förmedla både den kunskap som har vetenskaplig grund och den som vunnits ur produktionen. Utbildningarna skall således vara förankrade både i vetenskap och i arbetslivet. Arbetslivsanknytningen tar sig uttryck på många sätt, bl a som Lärande i arbete. 
 11 
  
 Lärande i arbete skall ske på en arbetsplats under en tredjedel av utbildningstiden. Syftet med Lärande i arbete är inte att skola in ny per- sonal, utan det är synen på och förhållningssättet till kunskap som skall stå i fokus. 
 12  
 Lärande i arbete är inte praktik. Skillnaden är att praktik belyser och klargör teoretiska moment i utbildningen, medan Lärande i arbete tillför ny kunskap för bearbetning. För att ett Lärande i arbete skall kunna äga rum måste arbetsorganisationen vara modern och 
  
 11 
  
 SOU 1995:38. 
  
 12 
  
 Ibid. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 127 
  
 arbetsplatsen bör minst vara på väg mot att utveckla en lärande orga- nisation. 
 13 
  
 8.4.1 
  
 Utbildningsanordnarnas målsättning med Lärande i arbete 
  
 Målsättningen med Lärande i arbete varierar. Via Läroverket uppger vissa utbildningsanordnare att syftet med Lärande i arbete är att de stu- derande skall få omsätta de teoretiska kunskaper de tillgodogjort sig i utbildningen. De framför att studenterna under  
 LIA-perioderna 
  skall få tillfälle att praktiskt tillämpa de teoretiska momenten och knyta de nyförvärvade kunskaperna till en reell a rbetsmiljö. Detta tillvägagångs- sätt ökar studenternas branschkunskap och branscherfaren het och de får i sin utbildning en fördjupad yrkesspecialisering. 
 Andra utbildningsanordnare uppger att avsikten med Lärande i arbete är ge de studerande en yrkesteknisk färdighet. Under  
 LIA-perioderna 
  skall studenterna beredas tillfälle att observera, göra nya upp täckter och få erfarenheter som på ett konkret sätt skall kunna a nvändas i undervisningen. Syftet är att skapa förtrogenhet med y rkesområdet och att ge en bra plattform för fortsatt utveckling i arbetslivet. 
 Några utbildningsanordnare säger att syftet med den arbetsplatsför- lagda utbildningen är att de studerande skall få kontakter i arbetslivet. Lärande i arbete skall ge studenterna inblick i arbetslivets villkor. Griffith denterna skall under sina  
 LIA-perioder 
  gå från en orienterande fas till att delta i arbetslivet och knyta kontakter med branschen för att senare ha goda möjligheter att få ett a rbete. 
 Eftersom målsättningen med Lärande i arbete varierar utformar utbildningsprogrammen den arbetsplatsförlagda utbildningen på olika sätt. Skillnader förekommer med avseende på bl a form, arbetsinnehåll, periodindelning, ordnandet av  
 LIA-platser, 
  handledare, uppföljning och ekonomisk ersättning. 
  
 8.4.2 
  
 Olika former av Lärande i arbete 
  
 Den arbetsplatsförlagda utbildningen genomförs i många fall som  
 praktik 
 . Många utbildningsanordnare berättar att de studerande under sina  
 LIA-perioder 
  på ett eller annat sätt praktiskt skall tillämpa sina teoretiska kunskaper. Studenterna skall direkt omsätta sina lärdomar och se hur de stämmer i verkliga livet. En utbildningsanordnare uppger att 
  
 13  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 128  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 SOU 1999:119 
  
 varje delkurs avslutas med Lärande i arbete och att studenterna efter det teoretiska momentet först skall praktisera under noggrann övervak ning och vart efter att färdigheterna ökar arbeta mer och mer på egen hand. En annan utbildningsanordnare berättar att studenterna skall cirkulera runt för att prova på arbetsplatsens alla förekommande arbets uppgifter. Ofta ingår de studerande i det ordinarie arbetslaget och kan med tiden fungera som en anställd. I dessa fall har Lärande i arbete en form av  
 trainee-karaktär, 
  vilken stärker de studerandes mö jlighet till framtida anställning. 
 Ett flertal utbildningar genomför den arbetsplatsförlagda utbil dningen i  
 projekt 
 form. Under  
 LIA-perioderna 
  arbetar de studerande med projekt som är knutna till  
 LIA-företaget. 
  Projektarbetet är kärnan i den arbetsplatsförlagda utbildningen och studenterna skall bearbeta fråge- ställningar från den aktuella produktionen. Projektuppgifterna varierar beroende på dels studenternas bakgrund och intressen, dels på före tagets storlek och inriktning. Arbetsuppgiften kan t ex innebära att studenten skall utforma en marknadsplan, driva ett projekt, undersöka möjligheter till  
 EU-samverkan 
  och upphandla projektplanering. Genom att arbeta i projektform utvecklar studenterna förmågan att planera och samordna det egna arbetet och därtill även att samarbeta med andra studerande och arbetskamrater på föret agen. 
 På ett fåtal utbildningar sker Lärande i arbete i princip enligt den traditionella  
 lärling  
 sutbildningens undervisningsform. Vad den enskilde studenten lär sig under  
 LIA-perioden 
  beror på vilken handledare studenten har, vilket arbetsobjekt som för tillfället genomförs och vilka arbetsmoment objektet fordrar. Erfarna hantverkare instruerar de stude- rande i hantverksteknik och samtidigt får studenterna möjlighet att under instruktörens handledning själva utföra hantverket. Inom de flesta hantverk är kunskapen svår att förmedla i ord och därför är den traditionsburna kunskapsöverföringen under arbete alltid den mest betydelsefulla formen för inlä rning. 
 Ett mindre antal av de utbildningsprogram som bedriver entrepre- nörinriktade utbildningar genomför Lärande i arbete med hjälp av s k  
 fadder 
 företag. I denna form av Lärande i arbete får studenter och kurs- anordnare möjlighet att tillsammans med fadderföretag planera olika typer av uppdrag. Varje student har ett antal fadderföretag som svarar mot de behov som utkristalliserats under utbildningens gång. I denna entreprenörinriktade utbildning är det viktigt att studenterna upplever att de får rätt typ av fadderföretag vid rätt til lfälle. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 129 
  
 8.4.3 
  
 Växling mellan skolförlagd och företagsförlagd utbildning 
  
 Enligt beskrivningarna utifrån Läroverket planlägger utbildnings pro- grammen  
 LIA-perioderna 
  på många olika sätt. Variationerna är ou t- tömliga. Vissa utbildningar lägger upp Lärande i arbete på så sätt att studenterna exempelvis är ute på företag två dagar i veckan under hela utbildningstiden. Detta för att studenterna skall få en direkt åter koppling till det de för tillfället läser på den skolförlagda delen av utbil dningen. Teorin blir så att säga praktik. 
 Ett flertal utbildningar lägger upp Lärande i arbete i exempelvis tre eller fyra perioder med varierande längd. Under dessa perioder skall studenten följa och deltaga i arbetet på företaget och får därig enom för- djupade kunskaper. I dessa fall kan Lärande i arbete, i en  
 40-poängs 
  utbildning, t ex vara upplagt enligt följande: 
  
 - 
  
 Under den första  
  
 LIA-perioden 
  på två veckor lär studenten känna sin handledare och sitt  
 LIA-företag. 
  Studenten får introduktion och gör sig bekant med företaget, dvs med dess organisation, marknad och verksamhet i stort. Under denna första period planeras resterande  
 LIA-perioder 
  och vissa förarbeten inför period två geno mförs. 
  
 - 
  
 Under den andra  
  
 LIA-perioden 
  på t ex fem veckor arbetar studenten i produktionen. Arbetsuppgifterna varierar beroende på företa gets situation och behov samt på studentens profil och intresse. 
  
 - 
  
 Under den sista  
  
 LIA-perioden 
  på förslagsvis sju veckor inskolas studenterna i den kommande yrkesrollen. Under denna period skall studenterna färdigställa det examens- eller fördjupningsarbete som är knutet till företaget. 
 Avsikten med detta upplägg är att den studerande successivt skall växa in i företaget. De problem och frågeställningar som de stude rande möter under  
 LIA-perioderna 
  skall tas upp till behandling under den skolförlagda delen av utbildningen. Med detta förfaringssätt skall st u- denterna finna sambandet mellan teori och Lärande i arbete. 
 Det finns också utbildningsanordnare som förlägger Lärande i arbete i tre perioder om exempelvis vardera nio veckor. Inriktningen på perioderna förändras allt efte rsom studenternas kunskaper ökar. 
  
 - 
  
 Under första  
  
 LIA-perioden 
  får studenterna praktisk erfarenhet av den kunskap de fått under grundkursen. Studenterna lär sig framför allt hur produktionen på företagen fungerar i praktiken. 
  
 - 
  
 Under andra  
  
 LIA-perioden 
  lär studenterna sig hur projektledning förbereds och bedrivs på företag och organisationer. 
  
 130  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 - 
  
 Under tredje  
  
 LIA-perioden 
  inriktas studenterna på projektledning, genomförande och utvärdering av ett projektarbete. 
 I denna form av Lärande i arbete som är knutet till ett projektarbete väljer studenterna  
 LIA-företag 
  efter projektinriktning. Projekten är tänkta som små utvecklingsarbeten där studenterna kan omsätta sina nyvunna kunskaper i praktiskt arbete, vilka tas fram i samarbete mellan studenterna och  
 LIA-arbetsplatserna. 
  
 Det finns många, många fler varianter av periodindelning med Lärande i arbete. De ovan beskrivna är mest frekventa, men det finns andra som torde vara av intresse. Det finns t ex utbildningsanordnare som påtalar att den arbetsplatsförlagda utbildningen inte bör ske innan studenterna fått en stabil grundutbildning för de arbetsup pgifter som väntar dem i arbetslivet. Dessa utbildningar har vanligen sina LIA- perioder planlagda i slutet av utbildningen och ofta är alla  
 LIA-veckorna 
  grupperade i en mer eller mindre sammanhängande period. Det förekommer också att några få utbildningar planlagt sina  
 LIA-perioder 
  i ett tidigt skede i utbildningen. Redan efter nio veckors studier går t ex de studerande på Gårdsmästareprogrammet i Önnestad ut på 25 veckors Lärande i arbete. Målet med att lägga L ärande i arbete i början av utbildningen är att de studerande skall få dels en god yrkesteknisk fär- dighet, dels en inblick i företagande, arbetsorganisation samt kontakter med kunder och leverantörer. Under dessa 25  
 LIA-veckor 
  skall de stu- derande inhämta uppgifter i form av ett råmaterial som skall använ das under den teoretiska delen i utbildningen och som dessutom skall ligga till grund för examensarbetet. 
  
 8.4.4 
  
 Hur studentplatser ordnas för Lärande i arbete 
  
 Det går inte att ge någon enhetlig bild av hur ordnandet av studentplatser för Lärande i arbete ser ut. Hur detta går till beror på bl a utbildningens målsättning, den enskilde studentens bakgrund och intresseområde samt på  
 LIA-företaget. 
  I grova drag tillämpas tre till vägagångssätt: Skola och skolledning placerar studenterna på redan ordnade  
 LIA-platser, 
  studenterna själva försöker finna  
 LIA-företag 
  där de kan få göra sina  
 LIA-veckor 
  eller så sker arrangerandet i samverkan mellan skola, student och företag. 
 I ett stort antal utbildningar bestämmer skola och skolledning var de studerande skall genomföra sina perioder av Lärande i arbete. Innan de placerar studenter på  
 LIA-platser 
  görs en bedömning om  
 LIA-företaget 
  ur lärandesynpunkt har lämplig sysselsättning eller ej. Som underlag för bedömningen ligger exempelvis en presentation av ett tänkt projekt eller 
  
 SOU 1999:119  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 131 
  
 av de arbetsgöromål som företaget berättar om då de anmäler intresse för att ta emot  
 LIA-studenter. 
  Beroende på den enskilde studentens intresseinriktning, utbildningsbehov och yrkessituation väljer skolan ut den  
 LIA-plats 
  de anser passar bäst till studenten. Oftast har den studerande möjlighet att påverka valet då place randet föregås av individuella utvecklingssamtal med skolans utbildningsledare och yrkesinstruktör. De studerande arbetar som regel ensamma, men ibland två och två på varje företag. I vissa fall där exempelvis ett projekt är mycket omfattande kan flera studenter arbeta tillsammans. 
 Några utbildningsprogram har valt att knyta upp ett antal hand- plockade företag där ledning och personal är intresserade av utbil d- ningsfrågor. Många gånger fördelas dessa  
 LIA-platser 
  till studenterna genom att företagen börjar med att göra en platsbeskrivning. Sedan söker de studerande de platser som de anser vara av intresse. Före tagen granskar ansökningarna och väljer ut till intervju de studenter som de finner vara lämpliga. Slutligen är det de studerande som själva väljer  
 LIA-företag 
  bland de erbjudna platserna. Då dessa  
 LIA-företag 
  troligt vis kommer att medverka som intressenter under ett antal år satsar utbildningsprogrammen på samverkan och ett långsiktigt fortbildnings- arbete. Exempelvis får  
 LIA-företagen, 
  i fortbildningsarbetet, en utbild- ningspärm som skall fungera som underlag för den utbildning de ger de studerande ute i företaget. 
 I stället för att bjuda ut  
 LIA-platser 
  till de studerande har ett flertal utbildningsprogram valt en strategi där studenterna själva har huvud- ansvaret för att finna en plats för Lärande i arbete. I dessa u tbildningar förekommer ibland planlagda kurser som förbereder st udenterna inför företagskontakterna. Kurserna ger bl a en översikt av branschen, instruktioner och tips om hur studenterna skall gå tillväga vid kontak- tandet av företag och vid presentationen av sig sjä lva. Efter att studen- terna funnit sina  
 LIA-platser 
  kontaktas företagen av skolan. Kontakterna mellan skola och  
 LIA-företag 
  sker oftast brevledes. Många studenter anser att denna strategi är frustrerande, då de har svårt att få platser för Lärande i arbete. Anledningen till svårigheterna är, enligt studenterna, att den Kvalificerade yrkesutbildningen är ny. Utbildningsformen är ännu inte etablerad på marknaden och är för många företagare okänd. 
 Förmodligen är det svårt att erbjuda utbil dningsplatser för Lärande i arbete eftersom många företagare inte kä nner till utbildningarna och dess mål, innehåll m m. 
 Vid ett mindre antal utbildningar sker tilldelningen av  
 LIA-platser 
  i samverkan mellan de tre parterna. Initieringen av samarbetet sker på olika sätt, bl a via företag som konsulterar utbildningsprogrammet för att få ta del av den kunskap de förmedlar. Det kan t ex gälla ett utförande av ett projekt. Vid dessa tillfällen för medlar skolan kontakten 
  
 132  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 SOU 1999:119 
  
 till studenterna och de får avgöra om pr ojektet är intressant eller ej. Om så är, upprättas ett utbildningskontrakt. Företagaren eller möj ligen handledaren och den studerande förbinder sig skriftligen att uppfylla givna mål vad gäller exempelvis innehåll, omfattning, stöd, e ngagemang m m. 
 Det förekommer också hos ett litet antal utbildningar att ko ntakter knutits med olika företag inom branschen inför de studerandes LIA- perioder. Det finns således färdiga  
 LIA-platser 
  att dela ut bland stu- denterna, om de så önskar. Men skola och skolledning uppmuntrar stu- denterna att själva söka  
 LIA-företag, 
  så att de under  
 LIA-perioderna 
  får en sysselsättning som intresserar dem. Efter att studenten funnit en intressant arbetsplats för Lärande i arbete diskuteras den med kursansvarig som vid ett godkännande initierar kontakterna. Sedan är det upp till varje enskild student att med hjälp av stöd och uppmuntran se till att villkoren blir bra. Detta tillvägagångssätt brukas bl a i Örn sköldsvik på Turismentreprenö rutbildningen där sista  
 LIA-perioden 
  på tio veckor är förlagd till utlandet. 
 Vissa utbildningsprogram ser mer än gärna att de studerande under  
 LIA-perioderna 
  väljer att söka sig utomlands, då det inom vissa Mccarty är få som har erfarenhet av att arbeta utanför Sverige. Fö rutom turismutbildningar förekommer detta önskemål hos utbildning sanordnare för exempelvis restaurang och kockutbildningar,  
 data-, 
  radio- och media- utbildningar. 
  
 8.4.5 
  
 Handledare och handledarutbildning 
  
 Det skall på  
 LIA-företagen 
  finnas kvalificerade handledare som ansvarar för Lärande i arbete. Enligt beskrivningarna utifrån Läroverket utses handledarna i samverkan mellan skola, näringsliv och studenter. Utbildningsanordnarna strävar efter att få erfarna handledare med intresse för den pedagogiska rollen och av den anledningen samråder t ex rektor, projektledare, kursansvariga lärare och ledningsgrupp om kompetenskraven i varje enskilt fall. Det är t ex VD, avdelningschef, teknikchef, försäljningschef, produktion schef, simuleringsingenjör, bib- liotekarie, stadsarkitekt, tekniker och miljöhandläg gare som utses till handledare. 
 Varje student skall ha en personlig handledare. I vissa utbildningar förekommer det att en student har flera handledare under en och samma  
 LIA-period. 
  Detta kan bero på, som exempelvis i Strängnäs på Läkemedelsteknik, att studenterna under Lärande i arbete cirkulerar på olika avdelningar. Om så är fallet kräver utbildnings programmen att 
  
 SOU 1999:119  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 133 
  
 LIA-företaget 
  utser en handledare som har det över gripande ansvaret för studentens arbetsplatsförlagda utbildning. 
 Kommunikationen mellan utbildningsanordnare och  
 LIA-företag 
  sker oftast via telefon, fax, brev och ibland besök. Vårt intryck är att merparten av handledarna anser att kontakten fungerar bra. Några handledare tycker att kontakten mellan utbildningen och  
 LIA-företaget 
  fungerar bristfälligt. Vid utvärderingsgruppens besök påtalar en hand- ledare att det överhuvudtaget inte varit någon kontakt med utbild- ningsanstalten och mycket sämre än intet kan det inte bli. 
 Det är handledaren som har den största kontakten med studenten under  
 LIA-perioden. 
  Handledaren stödjer den studerande, hjälper denne till rätta på arbetsplatsen och är behjälplig vid kunskapsinhä mtandet. Det är viktigt att handledaren har en helhetssyn på utbildningen. Handledaren bör av den anledningen få en grundlig genom gång av utbildningens olika delar så att tiden på  
 LIA-företaget 
  kan anpassas så bra som möjligt till både utbildningens krav och till de speciella fö r- hållanden som råder på det enskilda företaget. Efter varje  
 LIA-period 
  bedömer handledaren den studerades kunskaper och fä rdigheter. 
 Många utbildningsanordnare hade för avsikt att genomföra handle- darutbildning. Då ett flertal  
 LIA-företag 
  tackade nej vid utbil dnings- programmens inbjudan har intentionerna inte nåtts. I stället har några utbildningsprogram inviterat  
 LIA-företagen 
  till en introduktionsdag eller informationsträff då de berättat om utbildningens ku rsinnehåll och om Lärande i arbete. Andra utbildningar har valt att resa runt till handledarna och ge dessa upplysningar eller att skicka informationen i form av en broschyr eller folder. Vårt samlade intryck är att det varit svårt att finna former för en bra han dledarutbildning. 
  
 8.4.6 
  
 Uppföljning, utvärdering och examination av Lärande i arbete 
  
 Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen diskuteras och doku- menteras på olika sätt. Hur utbildningsprogrammen går tillväga vid uppföljning, utvärdering och betygsättning beror naturligtvis på må l- sättning och planläggning av Lärande i arbete. I de flesta fall utvärd erar utbildningsprogrammen Lärande i arbete efter periodens slut och resultatet redovisas sedan för ledningsgruppen som ventilerar eventuella förändringar av kursinnehåll. Merparten av studenterna får efter varje  
 LIA-periods 
  genomförande ett omdöme i form av referens, utl åtande eller betyg. 
 Bland ett flertal utbildningsanordnare förekommer uppföljning under  
 LIA-periodens 
  genomförande. Oftast kontaktar skolan företag s- 
  
 134  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 handledarna, exempelvis en gång per månad, för att följa upp att syftet med Lärande i arbete uppnås. Dessutom besöker kursansvariga inom vissa utbildningsprogram  
 LIA-företaget 
  och studenterna för att stä mma av och öva tillsyn minst en gång under  
 LIA-perioden. 
  Vid besöken samtalar kursansvarig dels med företagshandledaren, dels med studenten och sedan med dem tillsammans. Frågor som behandlas är om den studerande kommit tillrätta och trivs på  
 LIA-företaget 
  och om Lärande i arbete fungerar som planerat. Utbildningsanordnarna uppger, vid utvärderingsgruppens förfrågan, att de för det mesta har bra eller utmärkta erfarenheter av Lärande i arbete. Efter  
 LIA-periodens 
  slut sker, vid några utbildningar, ett uppföljningsmöte där företag shandledaren redovisar för kursansvariga hur de överenskomna målen genomförts och hur studenterna tillgodogjort sig de olika momenten. 
 Utvärdering av Lärande i arbete sker efter varje avslutad  
 LIA-period. 
  Studenterna redogör, vid återkomsten till skolan, oftast mun tligt och ibland även skriftligt för sina  
 LIA-arbetsplatser. 
  På detta sätt får varje student veta hur exempelvis 30 olika företag fungerar i stället för bara sitt eget  
 LIA-företag. 
  På ett flertal utbildningar samlas st udenternas intryck i en pärm som finns tillgänglig för kommande u tbildningskullar. Det förekommer också, vid några utbildningar, att studenterna under  
 LIA-perioderna 
  för dag- eller loggbok. Vid exempelvis Marinteknik i Danderyd för de studerande dag för dag notering om vilka arbetssysslor de utför och i slutet av arbetsveckan undertecknar företagshandledaren loggboken. 
 Utbildningsanordnarna begär därtill att  
 LIA-företagen 
  skriftligt skall besvara olika frågor, ofta enkätfrågor som den enskilda utbil dningen arbetat fram. Företagshandledaren fyller också i en blankett där det framgår om studenten varit närvarande och om han eller hon utfört de arbetsuppgifter som var överenskommet. De ifyllda formulären skickas vanligtvis till utbildningsansvarig, men det förekommer även att stu- denterna tar dem med sig tillbaka till skolan. 
  
 LIA-perioden 
  utvärderas även av företagen. Genom interna a vstäm- ningssamtal diskuteras de delar studenterna konfronteras med under perioden av Lärande i arbete. Frågor som aktualiseras är exe mpelvis vad studenterna arbetat med, vad de lärt sig och vilket arbetsresultat han eller hon åstadkommit. Indirekt diskuteras även handledarens roll och prestation. Anser  
 LIA-företaget 
  att det gått bra kom mer de med största sannolikhet att fortsätta ta emot studenter, om inte samarbetet fungerat tillfredsställande – av olika anledningar – kan det hända att de bestämmer sig för att inte ta emot fler st udenter. 
 Den arbetsplatsförlagda utbildningen betygsätts. De utbildning s- ansvariga på skolan och företagen diskuterar gemensamt bedömning s- grunderna för Lärande i arbete. Examinationen består för det mesta av 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 135 
  
 dels ett skriftligt omdöme från företagshandledaren på studenternas insats, dels en redovisning av det projekt eller specialarbete studenten gjort under  
 LIA-perioden. 
  Vid betygssättning tas bl a hänsyn till vilken förmåga den studerande har visat i att självständigt bedöma, överväga och kritiskt analysera sitt arbete. 
  
 8.4.7 
  
 Integration skola och arbetsliv 
  
 De teoretiska och de arbetsplatsförlagda utbildningsmomenten varvas i utbildningarna. Syftet med denna utformning är att de olika teoretiska kunskaperna som inhämtas relativt snabbt skall belysas, tränas och för- djupas i den miljö som arbetsplatsen utgör. Genom detta tillvä gagångs- sätt blandas teori och praktik och de studerande får pröva sina teore tiska kunskaper i ett tidigt skede. 
 Integrering av skola och arbetsliv ger bättre utbildningsresultat. De studerande har uttryckt att de efter praktiken bättre förstår teorin i vissa ämnen. Växlingen gör att den teoretiska kunskapen ständigt pr övas och samtidigt påvisar det praktiska arbetet att den teoretiska kunskapen behövs. De studerande upptäcker att skolans undervisning är nödvändig för ett lärande i arbetslivet och får, efter att ha varit ute i arbetslivet, en välvilligare inställning till lärandet i skolan. Den stä ndiga växlingen mellan teori och praktik stimulerar arbetsinsatserna och gör att de stu- derande hela tiden orkar hålla ett högt studietempo utan att bli skol trötta. 
 Många utbildningsanordnare försöker få en naturlig koppling mel lan Lärande i arbete och skola. Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen är inte enbart till för att låta studenterna få tillämpa, träna och fördjupa sina skolförvärvade kunskaper, utan de skall också få underlag för kommande teoriavsnitt. Då de studerande åter är i skolan får lärarna där utmärkta möjligheter att låta studenterna analysera och reflektera över vad som varit, vad som komma skall och kan dessutom vägleda dem i den sammanbindande kunskapsprocessen. 
 Det märks tydligt att erfarenheterna från Lärande i arbete st imulerar skolundervisningen och gör den mer konkret och mer påtaglig för stu- denterna. I vår enkätundersökning uppger 88 procent av de stu derande att arbetsuppgifter i undervisningssituationen förklaras med förebilder hämtade ur verkligheten, från exempelvis företag eller o rganisationer. Förutom detta bjuder utbildningsanordnarna i hög u tsträckning in externa föreläsare från branschen som på ett på annat sätt knyter sko l- bokskunskapen till verkligheten. 
 Många företagare tycker att det finns en klar koppling mellan den arbetsplatsförlagda och den skolförlagda utbildningen. En före tagare berättar Petty ex att studenterna läst det som företaget syss lar med och att de 
  
 136  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 i sin teoretiska utbildningen studerat t ex 
  
 redovisning, 
  
 bokföring, 
  
 upprättande av bokslut och skatterätt. 
 En annan företagare berättar att det är lätt för de studerande att komma in i deras verksamhet, eftersom de arbetar på nästan samma sätt som undervisningen i skolan sker, dvs i projektform. Han säger att de har oerhört stor nytta av studenterna och att Lärande i a rbete innebär att de får jobba med skarpa, dvs inte fiktiva, projekt. 
 Ett fåtal  
 LIA-företagare 
  anser att kopplingen mellan teori och prak tik är dålig, vilket i dessa fall betyder att studenterna inte besitter den kunskap som förväntats. En kritisk röst uppger att det varit svårt att koppla praktiken till teorin därför att den är så plottrig. Det är några poäng här och några poäng där. 
 Det finns också några företagsrepresentanter som talar om att de inte känner till vad den skolförlagda undervisningen innehåller och att de av den anledningen inte kan uttala sig om kopplingen mellan den arbetsplatsförlagda och skolförlagda undervisningen. En säger att kopplingen borde vara starkare, men de hoppas att de studerande som varit hos dem har sysslat med någonting som de kan ha nytta av teo- retiskt i skolan. 
  
 8.4.8 
  
 Studenternas inställning till Lärande i arbete 
  
 Många av studenterna vid den Kvalificerade yrkesutbildningen har valt utbildningsformen på grund av att en tredjedel av utbildningen är arbetsplatsförlagd. Omkring 60 procent av de studenter som besvarat Förenkäten anser att det är viktigare att hämta kunskaper från en arbetsplats än från skolan. Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen är för dem således mycket viktig, då ca 65 procent av de stude rande är övertygande om att det är där de lär sig mest. Hela 84 procent av KY- studenterna anser att just detta utbildningsalternativ, där skola och arbete integreras, är det absolut bästa för dem. 
 Perioderna med Lärande i arbete är för studenterna mycket b etydelse- fulla. Därför är det viktigt att den arbetsplatsför lagda utbildningen ordnas på bästa sätt. Vårt intryck är att det på vissa u tbildningsprogram har varit problematiskt vid organiserandet av Lärande i arbete. Det är av olika anledningar inte helt lätt att få tag i arbetsplatsförlagda utbild- ningsplatser. På några utbildningar har det till och med varit så svårt att de studerande inte funnit några, utan de har istället under  
 LIA-perio- 
  derna arbetat på skolan med olika typer av uppdrag. 
 I vår enkätundersökning framgår, enligt tabell 8.2, att 40 procent av studenterna själva kontaktade olika företag för att finna en  
 LIA-arbets- 
  plats och att tolv procent fick hjälp av bekanta, vänner eller släkt för att 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 137 
  
 hitta en  
 LIA-plats. 
  Det är således över hälften av de stud erande, eller närmare bestämt 51 procent, som trots svårigheter ordnat sig en arbets- plats för Lärande i arbete. Inte mer än 40 procent av de stude rande har erbjudits  
 LIA-arbetsplatser 
  som ordnats via utbildningsanordnarna. 
  
 Tabell 8.2.  
 Hur  
 KY-studenterna 
  ordnade sin senaste  
 LIA-arbetsplats. 
  
 Hur fick du tag på den senaste 
  
 Absoluta tal 
  
 % 
  
 LIA-arbetsplatsen? 
  
 Via utbildningsanordnaren 
  
 930 
  
 40,0 
  
 Blev kontaktad av företag 
  
 99 
  
 4,3 
  
 Kontaktade själv företag 
  
 925 
  
 39,8 
  
 Via bekanta, vänner eller släkt 
  
 267 
  
 11,5 
  
 Via en annons 
  
 46 
  
 2,0 
  
 Annat sätt 
  
 59 
  
 2,5 
  
 Totalt 
  
 2325 
  
 100,0 
  
 Trots svårigheter med att finna bra platser för Lärande i arbete är st u- denterna mycket nöjda med den arbetsplatsförlagda utbildningen. Då de kommer nya till  
 LIA-arbetsplatsen 
  tas de väl om hand. Hela 83 procent av de studerande uppger i enkätundersökningen att de blev intro- ducerade, dvs att någon gick runt tillsammans med dem och för klarade vad de andra på arbetsplatsen jobbade med. 
 Merparten av de studerande, ca 85 procent, har på  
 LIA-arbetsplatsen 
  en handledare eller kontaktperson som de kan vända sig till om de behöver hjälp. Oftast planerar de studerande själva hur de skall lägga upp sitt arbete och de får den hjälp de anser sig vara i behov av. Flertalet av dem, 79 procent, anser att svårighetsgraden på tilldelade arbetsuppgifter ligger på rätt nivå. De är inte för svåra, men tillräckligt avancerade för att tillföra studenterna ny viktig praktisk yrkes erfarenhet. Hela 89 procent av de tillfrågade studenterna är nöjda med den senaste  
 LIA-arbetsplatsen. 
  
 8.4.9 
  
 LIA-företagens 
  
  inställning till Lärande i arbete 
 Flertalet  
 LIA-företag 
  uppger att Lärande i arbete inverkar positivt på den ordinarie verksamheten. Studenterna är intresserade och konstruk- tiva. De visar engagemang och företagsamhet. De hjälper till i produk- tionen på ett mycket konkret sätt, dvs utför verkliga arbetsuppgifter. Dessa  
 LIA-företag 
  uppskattar att i sin organisation få ta emot nya män- niskor med nya fräscha idéer. 
 Vissa  
 LIA-företag 
  uppger att de studerande tillför företaget tid igare saknad kompetens, andra att de inte gör det. Vissa anser att de stude- 
  
 138  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 rande har tillräckliga förkunskaper med sig från den skolförlagda utbildningsdelen, andra inte. Det finns också några få  
 LIA-företag 
  som berättar att deras verksamhet påverkas negativt av  
 LIA-perioderna, 
  av den orsaken att studenterna kräver mycket tid för stöd, hjälp och hand- ledning. 
 Nästan alla tillfrågade  
 LIA-företag 
  kan tänka sig att fortsät tningsvis ta emot studenter för Lärande i arbete. Detta under förutsät tning att det finns meningsfulla arbetsuppgifter för dem. De  
 LIA-före 
  tag som inte är intresserade anger som skäl att erfarenheterna är för negativa eller att den nuvarande studenten kommer att anställas och att föret aget är för litet för att sysselsätta ytterligare personer. 
  
 Phelps 
  
 Ekonomisk ersättning vid Lärande i arbete 
  
 En fråga som framförts vid våra besök hos några utbildningsprogram är huruvida lön kan utgå till studenter under perioder av Lärande i arbete. Det är en mycket komplicerad fråga och problematiken finns, enligt vårt intryck, inom vissa branscher och då det gäller specifika utbildningar. 
 Vissa  
 LIA-företag 
  betalar ersättning till studenterna, andra gör det inte. De som betalar anser att studenterna skall ha ersättning eftersom de utför en arbetssyssla som i annat fall skulle utföras av någon annan. De företagare som inte utger lön är exempelvis av den åsikten att ett lönekrav förmodligen skulle me dföra svårigheter att finna  
 LIA-platser. 
  
 8.5 
  
 Högskolepoäng i Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 Den nya Kvalificerade yrkesutbildningen skall inte vara akademisk i traditionell mening utan ge fördjupad yrkeskompetens. Den ska ge ett lyft ifråga om både kunskaper och erfarenheter som innebär att den studerande får djupare teoretiska insikter och ökad förståelse.  
 14 
  
 Det skall för varje Kvalificerad yrkesutbildning finnas en utbildnings- plan. I den skall det framgå om den högskola som är represen terad i led- ningsgruppen bedömer att ett eller flera moment i utbildningen kan tillgodoräknas vid denna högskola. En Kvalificerad yrkes utbildning behöver inte innehålla poäng på högskolenivå, men är något eller några 
  
 14  
 SOU 1995:38. 
  
 SOU 1999:119  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande  
 139 
  
 moment mycket lik en kurs som finns på högskolan, bör det prövas om  
 KY-studenterna 
  kan tillgodoräkna sig poängen om de så vill.  
 15 
  
 Det finns idag ett flertal Kvalificerade yrkesutbildningar där de stu- derande har möjlighet att tillgodoräkna sig högskolepoäng. Antalet poäng varierar från ett par upp till 60 poäng. Det finns också utbild- ningsprogram där det inte ingår några högsk olekurser och studenterna kan därmed inte erhålla några högskolepoäng. Uteblivandet av hög skole- poäng beror på bl a att det är svårt att hitta kursernas motsvarighet inom högskolan, då den Kvalificerade yrkesutbildningen till mycket stor del är skräddarsydd för närings livets behov. Detta är ett problem då kurserna vid den Kvalificerade yrkesutbildningen i sig ligger på högskolenivå, men är i bedömningen så att säga svåra att öve rsätta. 
 Vid besök hos ett antal utbildningsanordnare har vi noterat att det förefaller vara bekymmersamt med högskolepoäng och eventuella till- godoräknanden. Det finns t ex utbildningar som i sina kursplaner utlovat högskolepoäng, men som av olika anledningar inte hållit fast vid detta. De studerande känner sig vid dessa utbildningar lurade, då de vid kursstart informerades om att det i utbildningen ingick högskolekurser. 
 Det finns också Kvalificerade yrkesutbildningar som innehåller högskolekurser, men där det inte klargjorts med högskolan om stu den- terna får tillgodoräkna sig dem eller ej. Dessutom förekommer det att utbildningsprogram innehåller högskolepoäng och studenterna har möjlighet till tillgodoräknande, men att de inte kan lyfta dem på grund av att de saknar behörighet. 
 Ett annat problem som lyfts fram vid våra besök är att de stud erande för att kunna lyfta sina högskolepoäng måste vara inskrivna på ifråga- varande högskola och dessutom medlemmar i kåren. Förutom detta förefaller det som om vissa tillgodoräkningsbara högskolepoäng bara gäller utifall de studerande söker en bestämd högskoleutbildning på en fastställd högskola. 
 Möjligheten att kunna få tillgodoräkna sig högskolepoäng är för studenterna mycket värdefull. Vid våra besök uppgav de studerande att de kände sig lurade då det uppdagades att tillgodoräknandet är reglerat av ett flertal villkor. Dessutom berättade några av de studerande att de sammanblandat  
 KY-poäng 
  med högskolepoäng. De tro dde under den första studietiden i den Kvalificerade yrkesutbildningen att alla KY- poäng var likställda med högskolepoäng. Då villfa relsen uppdagades kände de sig mycket besvikna och förargade över den bristfälliga informationen. 
  
 15  
 Anvisningar för ansökan till försöksverksamhet med kvalificerad yrke sutbild- ning  
 1998-05-26, 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 140  
 Utbildningarnas uppläggning och genomförande 
  
 SOU 1999:119 
  
 Det finns även Kvalificerade yrkesutbildningar där de studerande inte är intresserade av att få tillgodoräkna sig högskolepoäng. Studen terna har i dessa utbildningar möjlighet att lyfta högskole poäng, men gör det inte eftersom det är så krångligt. De vill istället lyfta fram  
 KY-poängen 
  och få dem erkända. 
  
 SOU 1999:119 
  
 141 
  
 9 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
 Kapitlet behandlar kvalitetsarbete och den egenutvärdering som alla an- ordnare av Kvalificerad yrkesutbildning (KY) är ålagda att genomföra. Inom ramen för utvärderingsgruppens arbete, har utbildnings anordnarna erbjudits ett verktyg för egenutvärderingen. Verktyget, som be nämns Läroverket, har samtidigt fungerat som kanal för insam ling av material till vårt arbete med att utvärdera försöksverksamheten som hel het. I kapitlet beskrivs såväl användande av Läroverket som andra former av egenutvärdering. 
  
 9.1 
  
 Bakgrund 
  
 Kvalitet, kvalitetssäkring och kvalitetsutveckling är begrepp som man på olika sätt fokuserat på i anvisningarna för försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning (se även kapitel 3). 
 I de avtal som tecknats mellan  
 KY-kommittén 
  och de olika utbild- ningsanordnarna har anordnarna ålagts att genomföra egen utvärdering utan att det i detalj specificerats vad som skall göras och hur det skall genomföras. Vissa anvisningar framgår dock av ansöknings reglerna för att anordna Kvalificerad yrkesutbildning. Under avsnittet prioriterings- grunder i ansökningsanvisningarna återfinns exempel vis: 
 För att en ny utbildning skall kunna etablera sig är kvaliteten viktig. utbildningens kvalitet och kvalitetssäkringen inom utbildningen är därför prioriteringsgrund för kommittén i valet mellan olika ansök ningar. 
 1 
  
 I anvisningarna för Kvalificerade yrkesutbildningar  
 2  
 finns krav på kvalitetssäkring och egenutvärdering. Deltagare är skyldiga att själva utvärdera sin verksamhet 
 och man skall bl a: 
  
 - 
  
 Beskriva hur egenutvärderingen och kvalitetsarbetet skall bedrivas. 
  
 1 
  
 Anvisningar för ansökan till försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning  
  
 1997-09-10, 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 2 
  
 Ibid. 
  
 142  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 - 
  
 Redovisa hur utbildningens avnämare – studerande och arbetsliv – skall engageras i detta arbete. 
  
 - 
  
 Beskriva vilka former som kommer att användas: intervjuer, enkäter, utvärderingssamtal m m. 
  
 - 
  
 Redovisa hur återkopplingen skall genomföras; rapportering till ledningsgrupp, uppföljning av beslutade förändringar och upp följ- ning av resultaten i förhållande till lärare och handledare. 
  
 Ur  
 PM: Utvärdering av försöksverksamhet med kvalifice rad yrkes- utbildning  
 framgår vidare: 
  
 Egenutvärderingen bör kunna utgöra ett viktigt inslag i den samlade utvärderingen av försöksverksamheten. Det är viktigt att den sker och att de för utbildningen ansvariga har det fulla ansvaret för att den kommer till stånd. Det är emellertid betydelsefullt att också egen utvärderingen blir föremål för utvärdering i fråga om omfattning, effektivitet och inte minst medverkan från studerande och arbetsliv. 
 För att bidra till modern kunskap om kvalitet och kvalitetsarbete och samtidigt stimulera lärande och ett ständigt förbättringsarbete hos de olika utbildningsanordnarna har utvärderingsgruppen lagt stort arbete på att bidra till egenutvärderingen genom att stödja självutvärdering enligt en modern syn på kvalitetsutveckling. Härigenom har inte bara sättet att arbeta med kvalitet hos de olika anordnarna och utbildningarna fångats upp. Samtidigt har också ny kunskap tillförts som för hoppningsvis bidrar till att skapa en bred, förebyggande och modern syn och ett ständigt förbättringsarbete även framgent. Utvärderingsgruppen har alltså inte på något sätt eftersträvat att rangordna de olika utbildnings- anordnarna. Istället har vi studerat hur utbildningsanordnarna som grupp arbetat med egenutvärdering och kvalitet och, framför allt, sti mulerat till ett ständigt förbättringsarbete. 
 En del av de begrepp, verktyg och arbetssätt som idag används inom kvalitetsutveckling förklaras i kommande avsnitt. 
  
 9.1.1 
  
 Kvalitetsbegreppet 
  
 Synen på begreppet kvalitet har ändrats mycket tydligt under de senaste årtiondena. Några olika definitioner återfinns i figur 9.1. Utvecklingen har gått från en produktionsorienterad syn, med en tolkning av kvalitet som uppfyllande av toleranser till en kundorienterad tolkning, där kva- litet bedöms av nyttjare och köpare. I detta arbete har vi utgått ifrån 
  
 SOU 1999:119  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 143 
  
 definitionen att kvalitet är att uppfylla, eller helst överträffa, kunder nas behov och förväntningar  
 3 
 . 
 Kvalitet utgår idag alltså tydligt ifrån kundernas behov och förvänt- ningar. Med kunder menar vi de personer, grupper, avdelningar eller organisationer som verksamheten är till för. Dessa grupper kallas ibland för verksamhetens intressenter eller inblandade parter. 
 Några olika definitioner av begreppet kvalitet 
 Alla sammantagna egenskaper hos ett objekt eller en företeelse som ger dess förmåga att tillfredsställa uttalade och underförstådda behov 
  
 SS-EN 
  ISO 8402  
 (SS-EN 
  ISO 9000) 
  
 Flynn 
  
 Fitness for use 
  
 to requirements 
  
 Gomez 
  
 Williams 
  
 Taylor should be aimed at the customers, present and future 
  
 Edwards Deming 
 Kvalitet är förmågan hos en vara eller tjänst att tillfredssställa, eller helst överträffa, kundernas behov och förväntningar 
 Bergman  Klefsjö 
 (Källa: Norman och Randolph, 1995) 
  
 Figur 9.1.  
 Några olika definitioner av begreppet kvalitet. 
 Arbete med kvalitet i en organisation består således av att: 
  
 - 
  
 identifiera vilka som är organisationens kunder (dvs vilka verksam- heten är till för) 
  
 - 
  
 ta reda på vad dessa kunder har för behov och förväntningar 
  
 - 
  
 på ett effektivt sätt producera varor och tjänster som uppfyller, och helst överträffar, kundernas behov och förväntningar 
  
 - 
  
 undersöka kundtillfredsställelse och sedan återföra erfarenheterna in i organisationen. 
  
 3  
 Norman och Randolph, 1995. 
  
 144  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 9.2 
  
 Offensiv kvalitetsutveckling 
  
 Många talar idag om TQM (Total Quality Management) och säger att man arbetar med att införa detta i sin organisation. På svenska används ofta begreppet offensiv kvalitetsutveckling. Offensiv markerar här att det handlar om att förebygga, förändra och förbättra och inte kontroll era och reparera. Med utveckling indikeras att det är ett ständigt pågående arbete. Ordet syftar också på att det inte bara handlar om utveckling av verksamheten, utan också utveckling av alla de människor som är inblandade i förbättringsarbetet. 
 Offensiv kvalitetsutveckling bygger på en kultur i organisationen. Denna kultur bygger i sin tur på att lämpliga värderingar genomsyrar organisationen och dess verksamhet. Vilka dessa värderingar skall vara varierar något beroende på vilken litteratur man läser. Man kan konsta- tera att det finns ett begränsat antal värderingar som de allra flesta forskare inom kvalitetsområdet är överens om utgör basen i offensiv kvalitetsutveckling. Dessa, som vi här kallar hörnstenar, återfinns i figur 9.2. 
 4 
  
 Ledningens engagemang 
  
 Arbeta med 
  
 Arbeta ständigt 
  
 med 
  
 processer 
  
 förbättringar 
  
 Sätt kunderna i centrum 
 Basera beslut på fakta 
 Låt alla vara delaktiga 
 Skapa helhetsbild 
 (Källa: Norman och Randolph, 
 1995) 
  
 Figur 9.2.  
 Hörnstenar i offensiv kvalitetsutveckling. 
 Offensiv kvalitetsutveckling består dock inte bara av  
 värderingar  
 . Vär- deringarna stöttas till en helhet av  
 arbetssätt,  
 såsom processledning, 
  
 4  
 I Utmärkelsen Svensk Kvalitet talar man exempelvis om 13 grundläggande värderingar, se SIQ, 1999. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 145 
  
 kundcentrerad planering eller målstyrda grupper, och av  
 verktyg,  
 såsom styrdiagram eller processkartor. I själva verket kan offensiv kvalitets- utveckling uppfattas som ett ledningssystem bestående av dessa tre enheter: värderingar, arbetssätt och verktyg. 
 5  
 Dessa enheter samverkar för att uppnå ökad kundtillfredsställelse med lägre resursåt gång. 
 Offensiv kvalitetsutveckling är, inte minst genom denna syn på begreppet, lika relevant inom alla områden av vårt samhälle, inte bara i privata företag, utan lika väl inom olika former av offentlig verksamhet såsom sjukvård, skolor, försvar, skatteförvaltning och kyrkan. 
 Intresset för offensiv kvalitetsutveckling är idag stort inte bara i pri- vat utan även i offentlig verksamhet. Detta understryks bl a av kvalitets- utmärkelser som Utmärkelsen Svensk Skola och Utmärkel sen Svensk Hälso- och Sjukvård (QUL) samt inte minst av regeringens bildande av ett kvalitets- och kompetensråd från den 1 januari 1999. 
  
 9.3 
  
 Verktyg för utvärdering 
  
 Det finns flera olika verktyg som underlättar ett systematiskt arbete med kvalitetsutveckling. Ett av dessa är de modeller och kriterier som beskrivs i olika kvalitetsutmärkelser, såsom Utmärkelsen Svensk Kva- litet (USK) 
 6 
 , Kvalitetsutmärkelsen Svensk Skola, Utmärkelsen Svensk Hälso-  Sjukvård (QUL) samt kriterierna i en del regionala utmärkel- ser som är mer eller mindre identiska med de i Utmärkelsen Svensk Kvalitet. De flesta av dessa kriteriesamlingar har som huvudsyfte att stimulera systematiskt förbättringsarbete i den egna organisa tionen, inte att delta i själva tävlingsmomentet. 
 Kriterierna i Utmärkelsen Svensk Kvalitet och andra liknande utmärkelser är exempel på verktyg.  
 7  
 De skall väljas för att användas som stöd i något lämpligt arbetssätt. Ett sådant arbetssätt är själv utvär- dering. 
 8 
  
 5 
  
 Contreras och Randolph. Some efforts in Sweden to stimulate TQM work in small enterprises.  
  
 Proceedings of the 10th Wood Management Conference 
 , San Diego, February  
 25-27, 
  Session P, 1998. 
  
 6 
  
 USK instiftades 1992 av SIQ, Institutet för Kvalitetsutveckling. 
  
 7 
  
 Kriterierna för Utmärkelsen Svensk Kvalitet återfinns i SIQ, 1999. 
  
 8 
  
 Användbarheten av kriterierna i USK för högre utbildning diskuteras av bl a Lundquist, 1997. 
  
 146  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 9.3.1 
  
 Självutvärdering 
  
 Ett sätt att mäta hur väl de olika hörnstenarna bidragit till att skapa en kultur och hur väl arbetet med offensiv kvalitetsutveckling fortlöper är att göra en  
 självutvärdering.  
 Liksom för flera andra begrepp inom kva- litetsområdet finns ingen enhetlig definition av vad självutvärdering innebär. Den definition 
 9  
 som används här är: 
 Självutvärdering är en omfattande och systematisk utvärdering av en orga- nisations aktiviteter och resultat baserat på någon modell för offensiv kva- litetsutveckling. 
  
 åtgärdsplan för 
  
 självutvärdering 
  
 förbättringar 
  
  varför? 
  
  vad? 
  
  hur? 
  
  när? 
  
  till när? 
  
  av vem? 
  
  verktyg? 
  
 L 
 är 
  
 P 
 la- 
  
 nera 
  
 S 
 tu- 
  
 dera 
  
 Maxwell 
  
 analys av 
  
 åstadkom 
  
 verksamhets- 
  
 verksamhets- 
  
 beskrivningen 
  
 bekrivning 
  
 Figur 9.3.  
 Självutvärdering innebär att man med stöd av något lämpligt verktyg på organisationsnivå genomlöper förbättringscykeln genom att åstadkomma en verksamhetsbeskrivning som visar hur man arbetar, genomföra en analys av denna för att identifiera styrkor och svagheter och sedan åstadkommer en handlingsplan för förbätt ringsarbete. 
  
 9  
 Definitionen är en översättning och mindre bearbetning av en definition av EFQM som återfinns i  
 self-assessment 
  guidelines for companies, Brussels: European Foundation for Quality Management, 1997. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 147 
  
 I vår tolkning består självutvärdering av fyra faser:  
 10 
  
 - 
  
 att planera och fastlägga hur arbetet skall gå till 
  
 - 
  
 att åstadkomma en verksamhetsbeskrivning, som ger en bild över verksamheten idag 
  
 - 
  
 att analysera denna beskrivning för att identifiera styrkor och för- bättringsområden 
  
 - 
  
 att ta fram en handlingsplan för förbättringar. 
  
 Detta kan ses som att man genomlöper ett varv på förbättrings cykeln 
 11  
 (se figur 9.3). Många gånger tappar man dock bort det sista steget, nämligen att åstadkomma en handlingsplan för förbättringar. Då leder inte självutvärderingen till några bestående förbättringar. 
  
 9.4 
  
 Läroverket – ett verktyg för självutvärdering 
  
 För att stimulera självutvärdering som arbetssätt bland anordnarna av Kvalificerade yrkesutbildningar utvecklades ett speciellt verktyg, kallat  
 Läroverket.  
 Detta verktyg bygger på de hörnstenar som återfinns i figur 9.2. 
 Verktygets uppbyggnad är snarlik den som återfinns i Utmärkelsen Svensk Kvalitet, men språket har förenklats och frågor nas formulering anpassats mer till de Kvalificerade yrkesutbildningarna och det uppdrag utvärderingsgruppen haft. 
 12  
 Syftet med utvecklandet av Läroverket var dels att få svar på vissa frågor till utvärderings arbete, men främst att stimulera ett eget förbättrings arbetet hos de olika  
 KY-anordnarna. 
  Den modell som utgör ryggraden i Läroverket återfinns i figur 9.4. 
 I Läroverket struktureras verksamheten i de fyra områdena: Kund- samverkan, Ledarskap, Medarbetarnas utveckling och delaktighet samt Verksamhetens processer (se figur 9.4). 
  
 10 
  
 Randolph,  
 Självutvärdering – ett arbetssätt för offensiv kvalitetsutveckling. 
 Luleå tekniska universitet, Centrum för kvalitetsutveckling, 1999. 
  
 11 
  
 Förbättringscykeln   
  
 Planera-Gör-Studera-Lär 
  är inspirerad av Miller, och kallas ibland Demingcykeln eller  
 PDSA-cykeln, 
  där P = Plan, D = Do, S = Study, A = Act. Formuleringen  
 Planera-Gör-Studera-Lär 
  är utvecklad av Norman och Randolph, 1995. 
  
 12 
  
 Inspiration har också hämtats från Språngbrädan som utvecklats vid Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, se Contreras, 1997. 
  
 148  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 Inom de olika områdena finns frågor som syftar till att belysa sys- tematiken i arbetet. De är av typen: 
  
 - 
  
 Hur gör vi för att? (angreppssätt) 
  
 - 
  
 Hur ofta gör vi det? (tillämpning) 
  
 - 
  
 Vad leder det till? (resultat) 
  
 - 
  
 Hur utvärderar vi våra angreppssätt? (utvärdering) 
  
 - 
  
 Hur driver vi förbättringsarbetet? (förbättring) 
  
 (Källa: M. Khan, 1998) 
  
 Figur 9.4.  
 Den modell som utgör basen i Läroverket. De områden som Läroverket fokuserar på återfinns i triangeln i figurens mitt, medan begreppen i den cirkulära delen av figuren utgör grunden för det syste- matiska förbättringsarbetet. 
 Utdrag från några frågor i Läroverket återfinns i figur 9.5. För en full- ständig bild av Läroverket hänvisas till källan 
 13 
 . 
 Ett häfte med ytterligare förklaringar, kallat  
 Skolblocket,  
 samt ett utdrag ur ett fiktivt praktikfall, Rentek i Rensjåkk, har också utarbetats för att ge exempel på svar på frågorna i Läroverket.  
 14 
  
 13 
  
 M. Khan,  
  
 Läroverket  
 . Luleå: Luleå tekniska universitet, Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, 1998. 
  
 14 
  
 Skolblocket och praktikfallet kan rekvireras från Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, Luleå tekniska universitet. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 149 
  
 KUNDSAMVERKAN 
  
 1. 
  
 På vilket sätt tar vi reda på och bearbetar fakta om nuvarande behov, krav och förväntningar avseende den eller de  
  
 KY-utbildningar 
  vi bedriver och som finns inom följande grupper: 
  
 1.1 
  
 KY-kommittén 
  
 1.2 
  
 studenterna 
  
 1.3 
  
 studenternas framtida arbetsgivare 
  
 1.4 
  
 övriga kunder? 
  
 5. 
  
 På vilket sätt mäter och analyserar vi hur nöjda eller missnöjda våra kunder inom följande grupper är: 
  
 5.1 
  
 KY-kommittén 
  
 5.2 
  
 studenterna 
  
 5.3 
  
 studenternas framtida arbetsgivare 
  
 5.4 
  
 övriga kunder? 
  
 9. 
  
 Hur utvärderar vi de angreppssätt, tillämpningar och resultat vi beskrivit inom kundsamverkan? 
  
 10. 
  
 Hur bedriver vi förbättringsarbete avseende samverkan med våra kunder? 
  
 (Källa: M. Khan, 1998) 
  
 Figur 9.5.  
 Exempel på frågor ur Läroverket. Frågorna är hämtade från området Kundsamverkan. Strukturen är principiellt densamma inom samtliga fyra områden. 
  
 9.5 
  
 Utbildning kring kvalitetsutveckling 
  
 För att stödja  
 KY-anordnarna 
  har ett antal utbildningsinsatser genom- förts. Först genomfördes tio utbild ningspass om vardera två dagar på åtta olika platser i landet från Luleå i norr till Kristianstad i söder. Under dessa pass diskuterades offensiv kvalitetsutveckling, verktyget Läroverket samt hur detta bör användas för att åstadkomma en verk- samhetsbeskrivning, se tabell 9.1. 
  
 150  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 9.1.  
 Antal deltagare vid den tvådagarsutbildning (utbildningstill- fälle 1) som genomförts. Utbildningen fokuserade på offensiv kvalitets- utveckling i allmänhet och Läroverket som verktyg. 
  
 Plats för utbildnings- 
  
 Datum 
  
 Antal 
  
 Antal orga- 
  
 Antal ut- 
  
 tillfället 
  
 deltagare 
  
 nisationer 
  
 bildningar 
  
 Luleå 
  
 2-3 
  mar 
  
 5 
  
 4 
  
 4 
  
 Sundsvall 
  
 5-6 
  mar 
  
 7 
  
 4 
  
 5 
  
 Stockholm, Södermalm 
  
 10-11 
  mar 
  
 20 
  
 15 
  
 17 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 12-13 
  mar 
  
 12 
  
 8 
  
 8 
  
 Kristanstad 
  
 16-17 
  mar 
  
 15 
  
 11 
  
 19 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 19-20 
  mar 
  
 18 
  
 11 
  
 14 
  
 Örebro 
  
 25-26 
  mar 
  
 19 
  
 9 
  
 15 
  
 Göteborg 
  
 30-31 
  mar 
  
 24 
  
 15 
  
 22 
  
 Jönköping 
  
 1-2 
  apr 
  
 25 
  
 14 
  
 19 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 27-28 
  maj 
  
 13 
  
 9 
  
 12 
  
 Totalt 
  
 158 
  
 85* 
  
 124* 
  
 * Några organisationer har deltagit vid mer än ett utbildningstillfälle. De värden som anges som Totalt är antalet olika utbildningar. 
 Främst diskuterades här faserna planera och gör i figur 9.3. Där- efter har ytterligare en omgång på åtta endagarsutbildningar genom förts på sex olika platser i landet för att lära ut hur analys av verksam- hetsbeskrivningar bör genomföras och hur en handlingsplan för förbätt- ringsarbetet kan upprättas (se tabell 9.2). Vid detta utbildningstillfälle fokuserades på faserna studera och lär i figur 9.3. 
 Ingen kursavgift har tagits ut vid de olika utbildningarna. Däremot har deltagarna själva stått för eventuella kostnader i form av resor och logi samt för den arbetstid som tagits i anspråk. 
  
 Tabell 9.2.  
 Antal deltagare vid den endagsutbildning (utbildningstillfälle 2) som genomförts. Utbildningen fokuserade på hur man analy serar en verksamhetsbeskrivning enligt Läroverket och i viss mån på hur man åstadkommer en handlingsplan för förbättringar. 
  
 Plats för utbildnings- 
  
 Datum 
  
 Antal 
  
 Antal orga- 
  
 Antal ut- 
  
 tillfället 
  
 deltagare 
  
 nisationer 
  
 bildningar 
  
 Luleå 
  
 12 nov 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 17 nov 
  
 15 
  
 11 
  
 14 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 18 nov 
  
 11 
  
 8 
  
 9 
  
 Stockholm, Tyresö 
  
 25 nov 
  
 11 
  
 9 
  
 9 
  
 Kristianstad 
  
 26 nov 
  
 10 
  
 6 
  
 14 
  
 Göteborg 
  
 2 dec 
  
 15 
  
 8 
  
 12 
  
 Jönköping 
  
 3 dec 
  
 17 
  
 11 
  
 11 
  
 Örebro 
  
 4 dec 
  
 7 
  
 5 
  
 6 
  
 Totalt 
  
 90 
  
 56 
  
 78 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 151 
  
 9.6 
  
 Uppläggning och deltagande i självutvärderingen 
  
 Samtliga utbildningsanordnare skulle sammanställa en översiktlig beskrivning över verksamheten i enlighet med sidorna  
 6-7 
  i Läro verket. I denna anges bl a bakgrund och syfte med utbildningen, vision och mål, kunder, konkurrenter, utformning, medarbetare och ekonomi. Huvudskälet till att kräva en översiktlig beskrivning var att samtliga anordnare härigenom skulle skaffa sig en överblick över sin verksam het. Men det var också ett sätt att skaffa information som behövdes till utvärderingsgruppens utvärderingsuppdrag. 
 De anordnare av Kvalificerade yrkesutbildningar som beviljats medel till sina utbildningar senast november 1997 fick därefter ta ställning till om de ville använda Läroverket i sitt utvärderingsarbete eller om de ville arbeta efter någon annan modell. Totalt fanns från början 135 utbildningar, men antalet har minskat till 123, eftersom vissa utbildningar senarelagts eller inte fullföljts på det sätt som var planerat. 
  
 98 st 
  
 detaljerad 
  
 beskriv- 
  
 ja 
  
 ning 
  
 översiktlig 
  
 Läroverket? 
  
 beskrivning 
  
 123 st 
  
 nej 
  
 utvärdering 
  
 25 st 
  
 efter egen 
  
 modell 
  
 Figur 9.6.  
 Illustration över de olika stegen i arbetet med själv utvärdering samt hur många utbildningar som valt att arbeta enligt Läroverket. 
 Av figur 9.6 framgår att anordnare till 98 utbildningar valde att använda Läroverket, medan anordnare till resterande 25 utbildningar föredrog att genomföra egenutvärdering efter en egen modell. 
 15  
 De som inte valde Läroverket hade fått information om att de i ett senare skede istället måste redovisa hur de arbetat med egenutvärdering i enlighet med KY- 
  
 15  
 Flera utbildningar bedrivs ibland av en och samma anordnare varför antalet organisationer är färre än antalet utbildningar. Dessa organisationer har arbetat på olika sätt med Läroverket, dvs ibland har man utvärderat organisationens arbete och ibland den enskilda utbildningen. Därför redovisas i regel antalet utbildningar och inte antalet organisationer. 
  
 152  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 kommitténs anvisningar och hur den erhållna informationen använts till förbättringar av utbildningarna. 
 Den ursprungliga tidsplanen i figur 9.7 blev förskjuten i olika skeden. Detta berodde dels på att flera  
 KY-anordnare 
  ansåg att de inte fått till- räckligt med tid för arbetet samtidigt som utvärderingsgruppen ville göra vad som var möjligt för att stimulera ett framgångsrikt utvär derings- arbete på de olika utbildningarna. Dessutom innebar föränd ringar av riktlinjerna för utvärderingsgruppens rapportering till  
 KY-kommit 
  tén att informationsinsamlingen utifrån frågorna i Läroverket kunde senareläggas. 
  
 1998 
  
 1999 
  
 Mar apr 
  
 maj 
  
 juni 
  
 juli 
  
 aug 
  
 sept Okt 
  
 nov 
  
 dec 
  
 Utb 1 
  
 skriva översiktlig beskrivning 
 skriva detaljerad beskriv- ning 
 utb 2 
 Analys av beskrivning 
 förbättrings arbete 
  
 Figur 9.7.  
 Ursprunglig tidsplan för arbetet med Läroverket för de olika utbildningsanordnarna som valde att arbeta med Läroverket. Rutorna utb 1 och utb 2 syftar på utbildningarna i tabell 9.1 och 9.2. 
  
 9.7 
  
 Resultat av arbete med Läroverket 
  
 För att ta reda på hur utbildningsanordnarna uppfattat arbetet med Läroverket och vilka effekter det haft på utbildningarna har olika enkät- undersökningar genomförts. Figur 9.8 illustrerar antalet enkäter som skickats ut samt antalet erhållna som returnerade svar 
 16 
 . 
 Svarsfrekvensen på de olika enkäterna har varit god och utvär de- ringsgruppen har generellt känt ett tydligt stöd från de olika utbild nings- anordnarna i arbetet med att åstadkomma ett bra verktyg och arbetssätt för självutvärdering. 
  
 16  
 Vissa inskickade enkäter har också bortfall på enskilda frågor. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 153 
  
 Avsnitten 9.7 och 9.8 utgör en kortare sammanställning av resulta ten från de olika enkäterna. För en grundligare utvärdering och analys hänvisas till en kommande rapport 
 17 
 . 
  
 75 st 
  
 enkät om 
  
 skickat 
  
 in 
  
 Läroverket 
  
 detaljerad 
  
 69 st 
  
 98 st 
  
 beskriv- 
  
 ring 
  
 enkät om 
  
 ja 
  
 ej 
  
 varför och 
  
 skickat 
  
 vad som 
  
 analys av 
  
 översiktlig 
  
 Läroverket? 
  
 in 
  
 gjorts 
  
 17 st 
  
 enkäter 
  
 beskrivning 
  
 23 st 
  
 123 st 
  
 nej 
  
 utvärde- 
  
 25 st 
  
 enkät om 
  
 24 st 
  
 ring egen 
  
 vad som 
  
 modell 
  
 gjorts 
  
 Figur 9.8.  
 Översikt över olika enkäter som skickats ut för analys av arbetet med självutvärdering samt antalet erhållna svar. 
  
 9.7.1 
  
 Omfattning av arbetet med Läroverket 
  
 I detta avsnitt ges en sammanfattande bild över hur mycket tid anord- narna lagt ner på arbetet med Läroverket och hur många personer som engagerats. 
 Tabell 9.3 och 9.5 visar att de allra flesta utbildningsanordnarna lagt ner ett stort arbete med att åstadkomma en översiktlig beskrivning över utbildningen. Medeltiden som uppgetts vara nedlagd på att skriva över- sikten är 42 timmar. Det finns dock fall där man inte känt till räcklig motivation eller sett nyttan utan tyckt att den ansökan som ingivits till  
 KY-kommittén 
  väsentligen innehållit den sökta informa tionen. 
 Tabell 9.4 och 9.5 visar att man i allmänhet inte engagerat så många personer i arbetet med självutvärderingen som vore önskvärt. En bidragande orsak till detta kan vara att man inte från början haft resur ser avsatta till detta relativt omfattande arbete. Man kan också, generellt sett, notera att det är förhållandevis sällan som ledamöter från led- ningsgruppen deltagit i arbetet med att åstadkomma översikten eller den detaljerade verksamhetsbeskrivningen. 
  
 17  
 Se kommande forskningsrapport om hur arbetet med Läroverket fungerat, M. Khan, 1999. 
  
 154  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 9.3.  
 Tabellen visar hur mycket tid utbildningsanordnarna uppgett att de använt för att göra den översiktliga beskrivningen enligt Läro ver- ket. Anordnarna har delats in i två grupper beroende på om de skickat in detaljerad beskrivning till utvärderingsgruppen eller inte. Med db i tabellen avses detaljerad beskrivning. 
  
 Omfattning (timmar) 
  
 Antal 
  
 Totalt 
  
 20 
  
 20-39 
  
 40-59 
  
 > 
 60 
  
 svarand 
  
 antal 
  
 e 
  
 Skickat in db 
  
 11 
  
 21 
  
 17 
  
 6 
  
 55 
  
 75 
  
 Ej skickat in db 
  
 4 
  
 2 
  
 3 
  
 2 
  
 11 
  
 23 
  
 Tabell 9.4.  
 Tabellen visar hur mycket tid utbildningsanordnarna uppgett att de använt på att göra den detaljerade beskrivningen enligt Läroverket bland de 98 utbildningar som valt att utnyttja Läroverket. Frågan har besvarats av 46 av de 75 utbildningarna som skickat in detaljerad beskrivning till utvärderingsgruppen respektive av 6 av de 23 som inte skickat in. Med db avses detaljerad beskrivning. 
  
 Omfattning (timmar) 
  
 Totalt antal 
  
 20 
  
 20-39 
  
 40-59 
  
 60-79 
  
 80-110 
  
 > 
 110 
  
 utbildningar 
  
 Skickat in db 
  
 4 
  
 7 
  
 15 
  
 7 
  
 6 
  
 7* 
  
 46 
  
 Ej skickat in 
  
 1 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 3 
  
 1* 
  
 6 
  
 db 
  
 * 
  
 * 
  
 Dessa är fördelade på 120, 160, 200, 200, 200, 300 respektive 900 timmar. 
  
 ** 
  
 Uppgiven tid är 320 timmar. 
  
 En organisation, Nackademin i Nacka, har uppgivit att man engagerat 52 personer i arbetet med Läroverket. Det är också den organisa tion som lagt ner i särklass mest tid på arbetet, ca 900 arbetstimmar. Genom- snittsarbetet som lagts ner på att åstadkomma den detaljerade beskrivningen uppges till 98 arbetstimmar. Även om det är svårt att ange hur mycket tid det tar att åstadkomma en seriös detaljerad be skrivning ger erfarenheter från arbete med självutvärdering med lik nande verktyg att detta är en förhållandevis låg arbetsmängd  
 18 
 . Detta kan självfallet vara kopplat till att resurser inte varit avsatta till detta arbete från början. 
  
 18  
 Se exempelvis Carlson m fl, 1999, King, 1999, samt M. Khan och Smith, 1997. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 155 
  
 Tabell 9.5.  
 Antalet personer som deltagit i arbetet med att åstadkomma översiktlig beskrivning respektive detaljerad beskrivning enligt Läro- verket. Svaren avser de som skickat in detaljerad beskrivning. 
  
 Antal personer 
  
 1-2 
  
 3-4 
  
 5-6 
  
 7-8 
  
 > 
 8 
  
 Översiktlig beskrivning 
  
 12 
  
 12 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 Detaljerad beskrivning 
  
 16 
  
 6 
  
 6 
  
 1 
  
 1 
  
 9.7.2 
  
 Upplevelser av arbetet med Läroverket 
  
 I enkäterna har också frågats hur de utbildningsanordnare som arbetat med Läroverket upplevt detta arbete. Figur 9.9 och 9.10 visar hur anordnarna sammanväger avsatta resurser mot erhållna resultat, dels i gruppen som skickat in en detaljerad verksamhetsbeskrivning och dels i den grupp som inte skickat in den detaljerade beskrivningen. 
 Värdering av arbetet med Läroverket 
  
 20 
  
 21 
  
 utbildningar 
  
 15 
  
 16 
  
 10 
  
 10 
  
 5 
  
 8 
  
 Antal 
  
 5 
  
 6 
  
 3 
  
 0 
  
 Mycket nyttigt 
  
 Mycket onyttigt 
  
 Figur 9.9.  
 Figuren illustrerar hur de utbildningsanordnare som arbetat med Läroverket bedömt värdet av det nedlagda arbetet genom att väga de resurser som använts mot det utfall arbetet givit hittills. Figuren avser de som lämnat in en detaljerad beskrivning. 
 Figur 9.9 och 9.10 illustrerar att man uppfattat värdet av arbetet olika nyttigt i förhållande till nedlagda resurser. Det finns dock en tyd lig tyngdpunkt på att man värderar arbetet positivt. Bland de som skickat in detaljerad beskrivning till utvärderingsgruppen är andelen positiva större 
  
 156  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 än bland dem som inte sänt in materialet. Att sambandet inte är tydligare kan bero på att arbetet delvis forcerats av tidsskäl och att tillräcklig mognad därför inte hunnit uppnås. Detta styrker erfaren heter från andra organisationer som arbetat med självutvärdering och understryker att det är väsentligt att man från början har avsatt tillräck liga resurser för att arbetet skall bli framgångsrikt. 
 Värdet av arbetet med Läroverket hittills 
  
 utbildningar 
  
 3 
  
 3 
  
 2,5 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 2 
  
 1,5 
  
 1 
  
 Antal 
  
 1 
  
 0,5 
  
 0 
  
 onyttigt 
  
 Mycket 
  
 nyttigt 
  
 Mycket 
  
 Figur 9.10.  
 Figuren illustrerar hur de utbildningsanordnare som arbetat med Läroverket bedömt värdet av det nedlagda arbetet genom att väga de resurser som använts mot det utfall arbetet givit hittills. Figuren avser de som inte fullföljt inlämnande av den detaljerade verksam hets- beskrivningen. 
 Arbetet med att analysera den detaljerade beskrivningen och att åstad- komma en handlingsplan för förbättringar har inte följts upp av ut värde- ringsgruppen inom ramen för utvär deringsuppdraget, se figur 9.3. Där- emot har frågor rörande analysen och förbättringsarbetet ingått i enkäterna inför det fortsatta forskningsarbetet och några resultat är möjliga att presentera redan i detta skede. När enkätundersökningen genomfördes under våren 1999 hade 30 stycken a v de 69 svarande påbörjat arbetet med analys av den detaljerade beskrivningen. Av dessa har sju stycken dessutom sagt sig vara färdiga med analysen. En klar majoritet av de 69 utbildningarna, drygt 80 procent, anser att de funnit förbättringsmöjligheter bara genom arbetet med att ta fram den detalje- rade beskrivningen, dvs innan analysen påbörjats . 
 Av de 98 utbildningar som valde att arbeta med Läroverket har 23 inte fullföljt arbetet i den meningen att man inte skickat in en detaljerad verksamhetsbeskrivning till utvärderingsgruppen. På frågan om anled- ningen till att de inte gjort detta har, av de 14 som besvarat frågan, elva svarat att arbetet med den detaljerade beskrivningen ej avslutats och tre 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 157 
  
 svarat att arbetet ej påbörjats. När det gäller huruvid a arbetet med den detaljerade beskrivningen kommer att slutföras kan en tydlig avsikt att göra detta skön jas bland en majoritet av de 15 som besvarat frågan. Tolv av dem svarar att arbetet kommer att slutföras, varav åtta även kunnat bedöma tidpunkt för färdigställandet. 
 För att utvärdera hur utbildningsanordnarna upplevt arbetet med Läroverket har ett antal frågor ställts. Resultatet från en av dessa redo- visas i figur 9.11. 
 Självutvärdering med hjälp av Läroverket är: 
  
 Skala 
  
 Medelvärde 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 på skala  
 1-7 
  
 Dåligt 
  
 0 
  
 7 
  
 1 
  
 14 
  
 17 
  
 15 
  
 14 
  
 Bra 
  
 5,0 
  
 Ointressant 
  
 Intressant 
  
 5,2 
  
 0 
  
 4 
  
 6 
  
 14 
  
 10 
  
 20 
  
 14 
  
 Förvirrande 
  
 Klar 
  
 3,9 
  
 5 
  
 11 
  
 6 
  
 21 
  
 18 
  
 6 
  
 1 
  
 Värdelös 
  
 Värdefull 
  
 5,1 
  
 0 
  
 6 
  
 3 
  
 10 
  
 20 
  
 17 
  
 12 
  
 Irrelevant 
  
 Relevant 
  
 5,0 
  
 0 
  
 7 
  
 2 
  
 11 
  
 19 
  
 19 
  
 10 
  
 Oanvändbar 
  
 Användbar 
  
 4,8 
  
 1 
  
 6 
  
 10 
  
 9 
  
 14 
  
 21 
  
 7 
  
 Ytlig 
  
 Grundlig 
  
 5,5 
  
 0 
  
 1 
  
 6 
  
 10 
  
 15 
  
 13 
  
 23 
  
 Ineffektivt 
  
 Effektivt 
  
 4,1 
  
 2 
  
 7 
  
 14 
  
 20 
  
 12 
  
 10 
  
 3 
  
 Figur 9.11.  
 Sammanfattning av hur de utbildningar som arbetat med Läroverket har uppfattat Självutvärdering med hjälp av Lärove rket. 
 19 
  
 Sammanställningen i figur 9.11 visar att självutvärderingen upplevts positivt i de allra flesta fall i de avseenden som efterfrågats i enkäten 
 .  
 Att betyget är lägre vad gäller förvirrande - klart är väntat, eftersom arbetsgången var ovan och tankegångarna nya för många av  
 KY-anord- 
  narna. Detta styrks också av tabell 9.6 där förkunskaperna om offensiv kvalitetsutveckling och olika självutvärderingsverktyg innan utbildningen och arbetet med självutvärdering satte igång finns sam manställda. 
 Något förvånande anser vi att det är, att betyget på effektivitet är tämligen lågt. Detta kan bero på att man uppfattat effektvitet som resultat per nerlagd arbetstimme, varvid betyget kan ha dragits ner av att många lagt ner en förhållandevis stor arbetsinsats. En annan orsak kan 
  
 19  
 I enkäten var ytterlighetsalternativen i de olika raderna slumpmässigt fördelade. De är här ordnade i en skala från negativt till positivt för att förenkla jämförelsen. 
  
 158  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 vara att man ännu ej ser effekterna eftersom man i flera fall inte är färdig med analyserna av den detaljerade beskrivningen. 
  
 Tabell 9.6.  
 Tabellen illustrerar i viss mening förkunskaperna om offen- siv kvalitetsutveckling hos utbildningsanordnarna innan utbildning och arbetet med självutvärdering satte igång. 
 Hur mycket kände Du till om verktyg för självutvärdering, liknande Läroverket, innan Du kom i kontakt med det?  
 (Flera alternativ kan väljas i varje kolumn) 
  
 Utmärkelsen 
  
 Utmärkelsen 
  
 Språng- 
  
 Andra verktyg 
  
 Svensk 
  
 Svensk Skola 
  
 brädan 
  
 ISIS/IST 21 steg LOTS 
  
 Kvalitet 
  
 Inget 
  
 13 
  
 20 
  
 36 
  
 Hört talas om 
  
 39 
  
 24 
  
 3 
  
 Studerat själv 
  
 18 
  
 8 
  
 2 
  
 1 
  
 1 
  
 Deltagit i kurs 
  
 7 
  
 7 
  
 0 
  
 1 
  
 1 
  
 9.8 
  
 Resultat och arbetssätt när man inte arbetat med Läroverket 
  
 En grupp av utbildningsanordnare valde att arbeta med egenutvärdering enligt alternativa former och inte utnyttja Läroverket. Hur denna grupp arbetat och varför de valt en egen metod har undersökts via en enkät. Av utbildningsanordnarna till de 25 utbildningar som valt att inte utnyttja Läroverket har 24 stycken besvarat enkäten, dvs en svarsfrekvens på 96 procent (se figur 9.8). 
 En stor del av de som valt att inte utnyttja Läroverket har i enkäten uppgett att de studerade Läroverket innan de fattade slutligt beslut om arbetssätt. Orsakerna till att man inte valt Läroverket varierar. Av de 24 som besvarat enkäten har 16 besvarat frågan. Några har angivit flera skäl. I somliga fall anger man att man redan hade planerat eller satt igång utvärderingsarbetet och i några fall bedömdes tids åtgången som alltför stor i för hållande till de tillgängliga resurserna. Inget av dessa skäl förefaller vara dominerande utan anges av alla i ungefär samma grad. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 159 
  
 Vad som normalt ingår i egenutvärderingar 
  
 Antal utbildningar 
  
 25 
  
 20 
  
 21 
  
 18 
  
 15 
  
 16 
  
 16 
  
 16 
  
 14 
  
 10 
  
 11 
  
 9 
  
 5 
  
 0 
  
 2 
  
 kursenkäter 
  
 gruppdiskussioner med studenter 
  
 medarbetarsamtal eller liknande 
  
 medarbetarenkäter 
  
 annat 
  
 intervjuer med studenter 
  
 samtal med  
 LIA-ftg 
  
 enkäter med  
 LIA-företag 
  
 studentenkäter (ej kursenkäter) 
  
 Figur 9.12.  
 Sammanställning över vilka arbetssätt som ingått i egen- utvärderingen för de utbildningar som valt att inte arbeta med Lärover- ket. De flesta utbildningsanordnare har angivit flera arbetssätt som ingått i egenutvärderingen, se tabell 9.7. 
  
 Tabell 9.7.  
 Det antal angreppssätt, bland de som återfinns i figur 9.12, olika utbildningsanordnare har angivit att de använder för sin egen utvär- dering bland de som valt att inte arbeta med Läroverket. 
  
 Antal arbetssätt 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 9 
  
 Antal utbildningar som 
  
 angivit respektive antal 
  
 2 
  
 0 
  
 2 
  
 4 
  
 3 
  
 7 
  
 3 
  
 2 
  
 0 
  
 angreppssätt 
  
 Hur de anordnare som valt att inte utnyttja Läroverket arbetat med egen- utvärdering varierar av naturliga skäl. Av de 23 som besvarat frå gan uppger 14 att något annat systematiskt verktyg använts. I något fall uppges att Utmärkelsen Svensk Kvalitet utnyttjats, som för övrigt är mer omfattande än Läroverket. I några fall anges kvalitets systemet ISO 9000 som bas för arbetet. Enkäter anges av några, men i vilken form har inte preciserats. Några har inte alls klargjort vilket verktyg de använder. 
  
 160  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 9.7 illustrerar att de allra flesta utbildningsanordnare har flera angreppssätt för att utvärdera sin verk samhet. Endast två organisationer har sagt att de enbart utnyttjar kursenkäter som egenutvärdering. Vilka olika angreppssätt som använts för egenutvärderingen illu streras i figur 9.12. 
 Till vilka rapporteras slutsatser från egenutvärderingar 
  
 25 
  
 20 
  
 utbildningar 
  
 15 
  
 10 
  
 Antal 
  
 5 
  
 0 
  
 studenterna 
  
 lärarna 
  
 ledningsgruppen 
  
 handledare på  
 LIA-företag 
  
 rektor 
  
 studierektor 
  
 kontaktpersoner 
  
 adm personal 
  
 Figur 9.13.  
 Återkoppling av egenutvärderingen har skett till flera olika intressentgrupper. 
 Slutsatserna från egenutvärderingarna har rapporterats tillbaka till flera intressentgrupper i många fall (se figur 9.13). Främst är det studenter, lärare, ledningsgrupp och rektor som erhåller återkoppling av slut satser från egenutvärdering. Studierektorer och handledare vid  
 LIA-före 
  tag får information om slutsatserna i något mindre omfattning; kontaktpersoner och administrativ personal i endast enstaka fall. Åter koppling till minst fyra intressentgrupper har uppgivits av 14 av de 20 som svarat. Däremot är det svårt att utläsa med vilken regelbundenhet åter kopplingen har gjorts. 
 Hur resultatet från de olika egenutvärderingarna verkligen använts till förbättringar varierar självfallet starkt mellan olika utbildnings anord- nare. De flesta ändringar som uppgivits berör enskilda kurser i form av innehållsförändringar av olika slag, ändring av kurslitteratur, schema- 
  
 SOU 1999:119  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering  
 161 
  
 ändringar, eller kommentarer till eller byte av lärare. Ett fåtal uppgivna ändringar berör mer övergripande frågor som intagnings rutiner, förbät- trat informationsmaterial, förtydligande av mål och inne håll, ändringar av  
 LIA-uppläggning 
  eller bättre service mot studenterna. 
 Antalet uppgivna förändringar som resultat av egen utvärderingen illustreras i tabell 9.8 och varierar mellan noll och åtta, med ett medel- värde på 2.5. Noterbart är att tre anordnare av de 24 som svarat inte uppgivit någon enda förbättring som resultat av egen utvärderingen och att lika många bara angett en enda förbättring. Även om det är vansk ligt att dra alltför långtgående slutsatser från detta ger det en antydan om att det systematiska förbättr ingsarbetet inte fått en större genom slag i dessa fall. 
  
 Tabell 9.8.  
 Antal förbättringar av skilda former som olika utbildnings- anordnare uppgivit som resultat av egenutvärderingen bland de som valt att inte arbeta med Läroverket. 
  
 Antal skilda former av 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 8 
  
 För bättringar 
  
 Antal utbildningar som 
  
 3 
  
 3 
  
 5 
  
 7 
  
 4 
  
 0 
  
 1 
  
 0 
  
 1 
  
 Angivit antal former 
  
 9.9 
  
 Sammanfattning 
  
 De har funnits två syften med utarbetandet av Läroverket och tillhörande material samt den utbildningsinsats som varit förknippad med Läroverket. Det viktigaste, var att bidra till att stimulera utbildnings- anordnarna att arbeta enligt en modern syn på kvalitetsutveckling och därigenom bidra till att skapa en lärande organisation. Denna satsning inom den Kvalificerade yrkesutbildningen är, vad gäller antalet delta- gare, tveklöst den största inom området som förekommit i landet. Det andra var att få in underlag till utvärderingen av  
 KY-verksamheten. 
  
 Vad gäller syftet att bidra till utbildningsanordnarnas organisatoriska utveckling när det gäller kvalitet och kvalitetsutveckling visar de genomförda analyserna att detta lyckats tämligen väl. En stor del av anordnarna har utnyttjat Läroverket i sin utvärdering. 
 Enkäterna visar sammanfattningsvis också att det stora flertalet av utbildningsanordnarna har upplevt arbetet med Läroverket stimulerande, nyttigt och utvecklande. Ett skäl till att man i vissa fall inte lyckats fullt ut är säkerligen att de förhållandevis stora resurser som erford ras för ett systematisk självutvärdering inte fanns inplanerade från början. Trots 
  
 162  
 Kvalitetsarbete och egenutvärdering 
  
 SOU 1999:119 
  
 detta har dock många anordnare lagt ner avsevärd tid på arbete med att åstadkomma en verksamhetsbeskrivning. 
 Utvärderingsgruppen kan konstatera att, om man skall döma av angivna enkätsvar, så har även åtskilliga av de som inte utnyttjat Läro- verket gjort seriösa satsningar på att utvärdera sin utbildning. Det är dock svårt att bedöma, eftersom vi endast har enkätsvar, i vilken utsträckning utvärderingen lett till förbättringsåtgärder och, framför allt, i vilken utsträckning förbättringsarbetet bedrivs utifrån en modern syn på kvalitetsutveckling. 
  
 SOU 1999:119 
  
 163 
  
 10 
  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering 
  
 Detta kapitel inleds med en redovisning av de olika typer av huvudman- naskap som förekommer inom den Kvalificerade yrkesutbildningen (KY). Därefter beskrivs ledningsgruppen och dess göromål och a vslut- ningsvis rapporteras utbildningsanordnarnas syn på den lag och föror d- ning som styr och reglerar Kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 10.1 
  
 Olika typer av huvudmannaskap 
  
 I lagen om försöksverksamheten framgår att Utbildningen kan a nordnas av statliga universitet och högskolor, kommuner, landsting och enskilda utbildningsanordnare. Utbildningsanordnarna får anordna utbildningen själva eller i samverkan med andra 
 1 
 . I förordningen preciseras villkoren så att Om en utbildning anordnas av flera utbildningsanordnare i samverkan, skall alltid en av dem vara ansvarig för utbildningen 
 2 
 . 
 Som framgår av tabell 10.1 så är kommuner huvudmän i de flesta fall (59 %). De kommunala utbildningarna finns inom alla branscher. Pri- vata anordnare förekommer i 19 procent av fallen och finns inom de flesta branscher men med en viss koncentration på Ekonomi och IT. Under rubriken privata anordnare döljer sig en blandning av huvudmän bestående av privata och kommunala företag, stiftelser, ideella före- ningar och bildningsförbund. Högskolan svarar för 15 pro cent av utbild- ningarna och de återfinns främst inom Tillverkning och IT men även inom branscherna Bygg, Ekonomi, Transport och Vård. Landstinget är engagerad i utbildningar inom branscherna Vård och Jord, skog och trädgård. AmuGruppen har huvuddelen av sina utbildningar inom Tillverkning och IT. 
 Inom ramen för denna kategorisering finns flera utbildningar som anordnas av flera utbildningsanordnare, men där en utsetts som ansva- 
  
 1 
  
 SFS 1996:339, § 1. 
  
 2 
  
 SFS 1996:372, § 4. 
  
 164  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering 
  
 SOU 1999:119 
  
 rig. Det har inte gått att fastställa antalet sådana utbildningar utifrån vårt material. Det finns även andra mellanformer som exempelvis Hög- skolan i Karlskrona/Ronneby som är huvudman för utbildningen New Media Design men har engagerat ett privat företag för att genomföra utbildningen. 
  
 Tabell 10.1.  
 Olika typer av huvudmannaskap för de Kvalificerade yrkes- utbildningarna angivna med absolut och relativ frekvens. 
  
 Huvudmannaskap 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Kommun 
  
 74 
  
 58,7 
  
 Privat 
  
 24 
  
 19,0 
  
 Högskola 
  
 19 
  
 15,1 
  
 Landsting 
  
 4 
  
 3,2 
  
 AMUGruppen 
  
 5 
  
 4,0 
  
 Totalt 
  
 126 
  
 100,0 
  
 Vi har försökt finna samband mellan olika huvudmannaskap och olika indikatorer på kvalitet i utbildningarna men har inte funnit några sådana samband. Det finns inget som tyder på att exempelvis hög skolan är bättre än kommuner på att arrangera Kvalificerade yrkes utbildningar. Från våra besök hos utbildningsanordnare kan vi dock se att kommuner i hög grad bygger sina utbildningar på struktur i form av väl definierade kurser och schemalagd undervisning. De privata anordnarna bygger i högre grad sin undervisning på projekt och situa tionsanpassning. Utifrån detta kan vi dock inte dra några slutsatser om kvaliteten. 
  
 10.2 
  
 Ledningsgruppen och dess arbete 
  
 Ledningsgruppen består av företrädare för de delar av arbetslivet som berörs av utbildningen, företrädare för en högskola och för den ko m- munala vuxenutbildningen. Den ansvariga utbildningsanordnaren kan utöver dessa utse fler ledamöter, men flertalet av ledamöterna i le d- ningsgruppen måste vara företrädare för arbetslivet. Vid ledning sgrup- pens sammanträden har minst en företrädare för de studerande närvaro- och yttranderätt. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering  
 165 
  
 10.2.1 
  
 Ledningsgruppens sammansättning 
  
 Ledningsgruppens storlek varierar. Några utbildningsprogram har stora ledningsgrupper om exempelvis  
 12-13 
  ledamöter, andra mindre på  
 5-6 
  personer. Vanligast är att utbildningarnas ledningsgrupp består av nio ledamöter. En ledningsgrupp på nio medlemmar kan t ex bestå av: 
  
 - 
  
 personalchef, arbetslivsrepresentant 
  
 - 
  
 teknisk chef, arbetslivsrepresentant 
  
 - 
  
 ekonomichef, arbetslivsrepresentant 
  
 - 
  
 platschef företag A, arbetslivsrepresentant 
  
 - 
  
 platschef företag B, arbetslivsrepresentant 
  
 - 
  
 regionchef, representant från AmuGruppen AB 
  
 - 
  
 rektor, representant från huvudman, ordförande 
  
 - 
  
 rektor, representant från Komvux 
  
 - 
  
 studierektor, representant från högskola eller universitet. 
  
 Dessutom adjungeras projektledaren/utbildningsledaren och en elev- representant från varje intag. 
 Ledningsgruppens medlemmar är i allmänhet valda utifrån ett väl känt intresse för utbildningsfrågor, sitt engagemang under utbil dningens framväxande och utifrån sin breda branschkunskap. I vissa utbild- ningsprogram är ledamöterna valda från de företag som aktivt deltar i Lärande i arbete (LIA). Några utbildningsanordnare har via Läroverket påpekat att det är mycket viktigt för ledningsgruppens arbete att led a- möterna är förankrade i såväl arbetslivet som i skol världen. 
 Ledningsgruppen sammanträder vanligtvis ett par gånger per termin. Hur mötena formellt går till varierar, men oftast är det utbil dningsleda- ren som kallar till möte, gör dagordning, ser till att berörda skrivelser sänds ut tillsammans med kallelsen samt är föredragande under mötena. Utbildningsledaren är i dessa fall även sekreterare och ser till att protokollet kommer ledningsgruppens ledamöter tillhanda så snabbt som möjligt efter mötet. Några grupper har bestämt mötes tiden till exempelvis tre timmar. De tycker detta fungerar mycket bra, då det är viktigt att mötena hålls koncentrerade och på i förväg utsatt tid. Detta på grund av de många deltagarnas långa restider. 
 Ledningsgrupperna har av ett fåtal utbildningsprogram uppfattats som något för stora, men för det mesta uppges ledningen fungera bra. I de översiktliga beskrivningar som lämnats in i samband med pro gram- mens självutvärderingar, uppges bl a att ledningsgruppen besitter en mycket stor och bred kompetens. 
  
 166  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering 
  
 SOU 1999:119 
  
 10.2.2 
  
 Ledningsgruppens arbete 
  
 Ledningsgruppen behandlar främst de frågor förordningen beskriver. De har det övergripande ansvaret för utbildningens planering, geno mförande och vidareutveckling samt att övervaka kvalitetssäkring av utbildningen och följa upp hur Lärande i arbete utfaller. Ledning sgruppen diskuterar, fattar beslut och/eller delegerar ärenden för senare åter koppling. 
 Ledamöterna och elevrepresentanterna kan lyfta de frågor som de önskar i gruppen utöver de frågor som finns på dagordningen. Fö ljande rutinfrågor står i allmänhet på ledningsgruppens agenda: 
  
 - 
  
 arbetsplan, upprättande och revidering 
  
 - 
  
 nulägesrapporter 
  
 - 
  
 rapporter av besök och resor 
  
 - 
  
 rapporter och besök från  
  
 KY-kommittén 
  
 - 
  
 elevmedverkan, inflytande frågor 
  
 - 
  
 elevärenden 
  
 - 
  
 utvecklingsarbete 
  
 - 
  
 intagningsfrågor, behörighet 
  
 - 
  
 betyg och examensfrågor 
  
 - 
  
 arbetsplatsförlagd utbildning, platser, kvalitet etc 
  
 - 
  
 policyfrågor 
  
 - 
  
 utvärderingar. 
  
 Den som är föredragande i ledningsgruppen ansvarar oftast för g enom- förandet av ledningsgruppens beslut. 
 Ett typiskt arbetsår för ledningsgruppen kan se ut enligt föl jande. Vid ett sammanträde i juni fastställs det vilka sökande som skall antas till utbildningen och vilka studerande som skall erhålla examensbevis. Under tidig höst läggs budgetförslaget och i övrigt tas f örekommande rutinfrågor upp till behandling. Frågorna kan bl a handla om att finna lösningar på problem, dryfta vilka föränd ringar som bör komma till stånd och diskutera policyfrågor. Mitt i utbildningsterminen träffas åter ledningsgruppen för att samtala om hur utbildningen fungerar i allmän- het. De analyserar gångna kurser och bollar idéer och förslag. Möjligt vis deltar lärarna för att redovisa sina erfarenheter från under visnings- situationen. Utbytet uppges vara ömsesidigt och ledamöterna har lite olika profil, bakgrund och intressen, vilket gör att olika frågor med för- del kan dryftas med olika representanter. Mot slutet av utbildningen, någon gång under vårterminen, sammanträder lednings gruppen för att utvärdera hela utbildningen. Vid detta tillfälle ventileras utveckling av utbildningen, anskaffning av  
 LIA-platser 
  och hur ledningsgruppen på bästa sätt kan stödja och marknadsföra utbil dningen. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering  
 167 
  
 Dessa sammanträden kompletteras, i vissa fall, med olika aktiviteter såsom rekrytering av nya elever, företagsbesök och fördelning av före- tagsplatser för Lärande i arbete. I ett fall, enligt beskrivningar utifrån Läroverket, har ledningsgruppen utarbetat ett informationsmaterial för handledare med checklistor över vad som skall hända under  
 LIA-perio- 
  den. Handledarna bjuds in för att få en övergripande beskrivning av kursen och särskilt den uppgift de själva aktivt skall ta del i. Handle- darna får således träffa ledningsgruppen. 
 Förutom detta medverkar, i vissa ledningsgrupper, flertalet med- lemmar aktivt i utbildningsverksamheten genom att föreläsa, delta i olika arrangemang med de studerande och genom att introducera de studerande i sina respektive kontaktnät. 
 Enligt vårt intryck styr ledningsgruppen utbildningsarbetet med omdöme och positiv helhetssyn. De är, enligt beskrivningarna utifrån Läroverket, intresserade och engagerade. Deltagandet vid sammankomst- erna är gott, med vissa undantag. En utbildningsanordnare uppger att ledningsgruppen har, under den korta tid som förflutit, agerat kraftfullt och utövat ett kreativt engagerat inflytande på utbild ningen. Träffarna har, enligt samma utbildningsanordnare, varit berikande och den gångna perioden lovar mycket inför framtiden. 
 Enligt beskrivningarna utifrån Läroverket har studeranderepresen- tanterna i vissa fall varit anmärkningsvärt aktiva, vilket varit positivt för studenternas inflytande. I utvärderingsgruppens enkätundersökning framkommer att cirka 67 procent av de studerande känner till att det för Kvalificerad yrkesutbildning finns en lokal ledningsgrupp, men endast 27 procent uppger att de vet vilka arbetsuppgifter den har. 
 Alla utbildningsprogram har inte lyckats hitta den rätta formen för samarbetet med ledningsgruppen. Några utbildningsprogram har via Läroverket påtalat att det i praktiken visat sig vara svårt att samla alla företagsrepresentanter till sammankomsterna, oavsett hur lång tid i för- väg en kallelse skickats ut. Vid ett av våra programbesök framhöll en medlem ur ledningsgruppen att det är ovanligt att sitta som ledamot i en ledningsgrupp och inte ha något ekonomiskt ansvar. 
  
 10.3 
  
 Reglering 
  
 Uppläggning och utformning av de Kvalificerade yrkesutbildningarna styrs och regleras av lagar och förordningar som fastställts av regering och riksdag. Lag och förordning tillförsäkrar bl a att utbildningarna håller hög kvalitet och att de får god förankring i branschen. Dessa regler ses av så gott som alla utbildningsanordnare som nödvändiga och inte som något hinder för utbil dningsverksamheten. 
  
 168  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering 
  
 SOU 1999:119 
  
 Lag (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning  
 bedöms ge nödvändig frihet att utforma och bedriva en adekvat kvalificerad yrkesutbildning för yrkesområdet. Reglerna upp- fattas som relativt få, generösa och flex ibla, dvs inte detaljreglerande. Regelverket ger endast ramarna och inom dessa ramar ges ett stort utrymme, varför det för utbild ningsanordnarna är lätt att anpassa och utveckla verksamheten. 
  
 Förordning (1996:372) om en försöksverksamhet med viss kvalifi ce- rad yrkesutbildning  
 skapar förutsättningar för att bedriva kvalifi cerad yrkesutbildning som leder till de mål som utbildningsansvariga satt upp för respektive utbildning. I förordningen regleras exempelvis lednings- gruppens sammansättning, vilket garanterar att näringslivet genom sin majoritet får reellt inflytande. Likaså garanteras elevinflytande genom att minst en studerande skall finnas med och ha yttranderätt. Högskole- och vuxentänkande garanteras genom att Högsko la och Komvux finns representerade i ledningsgruppen. 
  
 Det har framförts kritik beträffande formuleringen i förordnin gens § 23. Det bör, enligt förslag, i framtiden stå befattningshavare på en högskola i stället för företrädare på en högskola. Anledningen till denna synpunkt är att en högskolestyrelse inte skall kunna påverka utformningen och genomförandet av en Kvalificerad yrkesutbildning, eftersom en högskoleledning inte nödvändigtvis besitter adekvat ko m- petens. 
 Förordningen ger utbildningsanordnarna ett mycket stort handlings- utrymme, vilket är unikt för en utbildningsform. Handlingsu trymmet används ofta maximalt för att skapa den utbildning som pa ssar bäst för att tillmötesgå de arbetskraftsbehov som uttalats av de företag som medverkat i utformningen av de specifika yrkesutbildningarna. Utbild- ningsformen upplevs vara så flexibel att den kan växa och förändras i samklang med den bransch som så att säga fött fram den. Det är, enligt några utbildningsanordnares utsago, nödvändigt att denna frihet får vara kvar för att utbildningarna skall kunna vara aktuella och hela tiden uppdateras för att uppnå hög kvalitet. Vissa u tbildningsanordnare upp- ger att de under de år som gått sett att före tagens vilja och initiativ stegrats i takt med förståelsen för den poten tial som finns i  
 KY-kon- 
  ceptet. 
 Utbildningsanordnarna upplever friheten och det stora handlingsut- rymmet som positivt och utvecklingsfrämjande. Dock påtalar de att förordningen innehåller en del problem och motsättningar. Det är bl a svårt att skapa något nytt, exempelvis ett nytt yrke om utbildningen måste vara arbetsplatsförlagd. Yrket finns ju inte tidigare! Enligt för- ordningen skall Lärande i arbete vara en tredjedel av utbildningstiden. Detta upplevs ibland som en lång tid för de studenter som varit ute i 
  
 SOU 1999:119 
  
 Huvudmannaskap, ledning och reglering  
 169 
  
 arbetslivet en längre tid, medan tiden är väl motiverad för de som kommer direkt från gymnasieskolan. Det upplevs som en brist att det inte finns handlingsutrymme och flexibilitet beträffande Lärande i arbete. 
 Därtill ber utbildningsansvariga om anvisningar för hur Kvalif icerad yrkesutbildning skall marknadsföras. De efterlyser mer av samsyn för att bättre kunna lansera de Kvalificerade yrkesutbildningarna. Vidare frågar utbildningsanordnarna efter riktlinjer då det gäller att översätta KY- kursernas innehåll till ordinarie högskolepoäng. Slut ligen vill några utbildningsanordnare, enligt beskrivningarna utifrån Läroverket, ha tydligare regler vad gäller bl a betygssättning och utfärdande av exa- mensbevis. 
 Det saknas således till viss del övergripande styrning av  
 KY-kon- 
  ceptet. Däremot upplevs det som mycket positivt att stort individuellt utrymme ges på detaljnivå, att lokala kurser och kursplaner kan disku- teras fram med näringslivet. En av utbildningsanordnarna uppger att vi sköter oss själva och vi fattar våra egna beslut i samråd med a vnämare, kommun, skola och studenter. 
  
 SOU 1999:119 
  
 171 
  
 11 Utbildningarnas ekonomi 
 Detta kapitel behandlar frågeställningen huruvida skilda ekonomiska förutsättningar har haft någon betydelse för utbildningarnas kvalitet under försöksverksamheten. 
  
 11.1 
  
 Regeringens proposition 
  
 Regeringen beräknar i sin proposition 1995/96:145 statens del av kost- naderna för försöksverksamhet med Kvalificerad yrkesutbildning (KY), exklusive studiestödskostnader, till 60 000 kronor per utbildningsplats och år. Beräkningen utgår från att en tredjedel av utbild ningstiden sker som Lärande i arbete (LIA) på arbetsplatser utan andra kostnader för staten än studiestödskostnaden. 
 Regeringen anger att beräkningarna bygger på en jämförelsevis hög genomsnittskostnad. Skälen som anges till detta är dels att en försöks- verksamhet med ny utbildning i begränsad skala regelmässigt blir dyrare än en mer långsiktigt planerad utbildning, dels att en stor del av de initiativ som redan tagits avser avancerad teknisk utbildning. 
  
 11.2 
  
 Ekonomiska förutsättningar 
  
 11.2.1 
  
 Statsbidrag 
  
 Statsbidrag betalas ut av Kammarkollegiet till den ansvarige utbildnings- anordnaren enligt beslut av  
 KY-kommittén. 
  Avstämningar av antalet studerande vid den aktuella utbildningen görs tre veckor efter utbild- ningens start samt var 6:e månad därefter. Statsbidraget justeras propor- tionellt mot antalet studenter vid avstämningstillfället. 
 Utgående från den branschindelning som  
 KY-kommittén 
  har gjort (se avsnitt 5.1) avseende de olika utbildningarna inom försöks verksamheten, har utbildningar inom ekonomibranschen av kommittén bedömts kunna genomföras med mindre stadsbidrag än utbildningar inom andra Mccarty. I övrigt har det inte funnits några särskilda kriterier för hur 
  
 172  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 SOU 1999:119 
  
 mycket man beviljat i statsbidrag till de olika utbildningsanordnarna. 
 1  
 Avgörande för storleken på statsbidraget har i stället främst varit den kostnadsredovisning respektive anordnare givit i sin ansökan om att be- driva Kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 70 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 32000 
  
 40000 
  
 48000 
  
 56000 
  
 64000 
  
 36000 
  
 44000 
  
 52000 
  
 60000 
  
 68000 
  
 Figur 11.1.  
 Statsbidragens fördelning (kronor per utbildningsplats och år) bland 396 st intagningar under perioden  
 1996-1998. 
  
 Medelvärdet av de statsbidrag som utbildningsanordnarna erhöll under åren 1996 till 1998 var enligt  
 KY-kommittén 
  51 300 kronor per utbild- ningsplats och år. Av figur 11.1 framgår att spridningen avseende till- delade statsbidrag var stor. De anordnare som tilldelats mest bidrag har erhållit mer än dubbelt så mycket som de anordnare som tilldelats minst. 
 Tabell 11.1 visar hur  
 KY-kommittén 
  har fördelat statsbidragen till anordnare av utbildningar inom olika branscher. Figur 11.2 visar att statsbidragen varierar högst betydligt även mellan utbildningar inom samma bransch. 
 Enligt telefonintervjuer (se avsnitt 4.5) med utbildningsanordnare har 20 av totalt 33 intervjuade anordnare beviljats de statsbidrag de ansökt om. Ingen av de intervjuade anordnarna inom  
 IT-branschen 
  hade beviljats lika mycket i statsbidrag som de ansökt om. Inom övriga branscher var svaren blandade. 
  
 1  
 Enligt telefonsamtal i februari 1999 med  
 KY-kommitténs 
  kanslichef. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas ekonomi  
 173 
  
 Tabell 11.1.  
 Statsbidraget för den Kvalificerade yrkesutbildningen under  
 1996-1998 
  uppdelat på olika branscher (kronor per utbildningsplats och år). 
  
 Bransch 
  
 Statsbidrag 
  
 Statsbidrag 
  
 Antal 
  
 (medelvärde) 
  
 (standardavvikelse 
  
 intag 
  
 ) 
  
 Övriga 
  
 62 232 
  
 8 224 
  
 19 
  
 IT 
  
 54 470 
  
 8 253 
  
 92 
  
 Bygg 
  
 53 868 
  
 8 068 
  
 25 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 52 401 
  
 9 229 
  
 16 
  
 Tillverkning 
  
 51 965 
  
 5 708 
  
 84 
  
 Trä 
  
 49 680 
  
 5 592 
  
 10 
  
 Livsmedel 
  
 49 511 
  
 3 638 
  
 9 
  
 Turism 
  
 48 956 
  
 5 323 
  
 45 
  
 Vård 
  
 48 087 
  
 3 651 
  
 15 
  
 Miljö 
  
 46 578 
  
 7 467 
  
 9 
  
 Ekonomi 
  
 46 551 
  
 6 561 
  
 50 
  
 Transport 
  
 42 798 
  
 7 194 
  
 20 
  
 80000 
  
 70000 
  
 och år 
  
 kr per utbildningsplats 
  
 60000 
  
 50000 
  
 40000 
  
 30000 
  
 20000 
  
 by 
  
 ek 
  
 it 
  
 jst 
  
 li 
  
 mi 
  
 ovr 
  
 tra 
  
 trp 
  
 tu 
  
 tv 
  
 va 
  
 Bransch 
  
 Figur 11.2.  
 Statsbidragens fördelning bland olika branscher under 1996- 1998. Median, kvartiler samt lägsta och högsta värden som inte är 
  
 174  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 SOU 1999:119 
  
 extremvärden finns angivna per bransch. Uteliggare markeras med en ring. 
  
 11.2.2 
  
 Jämförelse med andra utbildningsformer 
  
 En jämförelse av statsbidragen till Kvalificerad yrkesutbildning med statsbidrag till några andra utbildningsformer och utbildningsområden ges i tabell 11.2. 
  
 Tabell 11.2.  
 Jämförelse av statsbidragens storlek per utbildningsplats och år för några olika utbildningar och utbildningsformer. 
  
 Utbildningsform 
  
 Utbildningsområde 
  
 Statsbidrag per 
  
 helår 
  
 Universitet/Högskola 
  
 Media 
  
 399 912* 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 Medelvärde av alla 
  
 76 
  
 950** 
  
 Universitet/Högskola 
  
 Naturvetenskapligt, tekniskt, 
  
 68 
  
 915* 
  
 farmaceutiskt, vård 
  
 Gymnasium 
  
 Medelvärde av alla 
  
 66 
  
 700*** 
  
 Universitet/Högskola 
  
 Humanistiskt, teologiskt, 
  
 27 
  
 282* 
  
 juridiskt, samhällsvetenskapligt 
  
 * 
  
 Summering av ersättningsbelopp för helårsstudent och helårsprestation under 1997. 
  
 2 
  
 ** 
  
 Helårsekvivalent baserad på ersättningen för utbildningstiden exklusive Lärande i arbete under  
  
 1996-1998. 
  
 *** 
  
 Gäller verksamhetsåret 1997. 
  
 3 
  
 Medelvärdet av statsbidragen för Kvalificerad yrkesutbildning låg under 1997 något högre än statsbidragen för universitets- och hög skole- utbildning inom områdena naturvetenskap, teknik, farmaci och vård. Medelvärdet av statsbidragen avseende alla utbildningsområden för gymnasial utbildningsform var 1997 lägre än medelvärdet av stats- bidragen för Kvalificerad yrkesutbildning. Vad gäller huma nistiskt, teologiskt, juridiskt och samhällsvetenskapligt utbildningsområde på universitets- och högskolenivå är statsbidragen där lägre än medel värdet av statsbidraget för Kvalificerad yrkesutbildning. Universitets- och högskoleutbildning inom området media erhåller ett betyd ligt högre statsbidrag än vad Kvalificerad yrkesutbildning gör. 
  
 2 
  
 Statsliggaren, [WWWdokument], http://www.finans.regeringen.se/ propositionermm/statsliggaren/1997.htm 
  
 3 
  
 Barnomsorg och skola – Jämförelsetal för huvud män.  
  
 Skolverkets rapport nr 156 
 , (Solna: Skolverket, 1998). 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas ekonomi  
 175 
  
 11.2.3 
  
 Extern finansiering 
  
 Nio av totalt 33 telefonintervjuade (se avsnitt 4.5) utbildningsanordnare uppgav sig ha någon form av extern finansiering utöver de bidrag som erhållits av staten. De som haft extern finansiering fanns representerade i olika branscher och hade stor variation vad gäller statsbidragens storlek. Den externa finansieringen varierade från ideellt arbete till finansiella bidrag av avsevärd storlek. 
 Av telefonintervjuerna med anordnarna framgår att en majoritet av dem (23 av 32 svarande) menade att de i någon mån använde resurser från övriga delar av sin verksamhet för att bedriva Kvalificerad yrkes- utbildning utan att dessa resurser bokfördes som kostnad för utbild- ningen. Sådana resurser kunde vara personal (vaktmästare,  
 SYO-kon- 
  sulenter, ekonomer och studentrekryterare) samt lokaler och teknisk utrustning. Ytterst få anordnare kunde svara på vilka belopp dessa resurser motsvarade. 
  
 11.2.4 
  
 Kostnadsredovisning 
  
 Enligt  
 KY-kommitténs 
  allmänna råd och föreskrifter skall utbildnings- anordnarnas ekonomiska redovisning vara sådan att ekonomin för varje Kvalificerad yrkesutbildning kan följas kalenderårsvis och per intag. Vidare skall redovisningen av kostnaderna fördelas på under visning, lokaler,  
 IT-/multimediautrustning, 
  övrig utrustning och för bruknings- material samt ledning och administration. 
 En majoritet av de intervjuade anordnarna (26 av 31 svarande) upp- gav att de hade ekonomisk särredovisning av sin  
 KY-verksamhet. 
  Mer än hälften av anordnarna (21 av 29 svarande) menade sig veta den ungefärliga kostnaden per utbildningsplats och år. Kostnaden bedöm des i de flesta fall vara lika hög eller högre än det aktuella stats bidraget. KY- kommitténs allmänna råd och föreskrifter om sär redovisning har alltså inte följts av alla anordnare på denna punkt. 
  
 11.2.5 
  
 Kostnader för Lärande i arbete 
  
 Kommittén för Kvalificerad yrkesutbildning har i sina anvisningar skrivit att kostnader för Lärande i arbete inte får tas upp.  
 4  
 Ingen av de intervjuade anordnarna har uppgivit att de budgeterat några kostnader 
  
 4  
 Nya anvisningar för ansökan till försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning  
 1997-01-21, 
  Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning. 
  
 176  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 SOU 1999:119 
  
 för Lärande i arbete. Flertalet av de telefonintervjuade utbild nings- anordnarna (samtliga av de 31 som besvarade frågan) menade dock att de hade kostnader i samband med Lärande i arbete. Ingen anordnare har dock betalat något direkt till företagen. Kostnader fanns istället för lärares eller kontaktpersoners uppföljningsarbete i samband med de studerandes  
 LIA-period. 
  Vidare fanns det utbildningsanordnare som hade kostnader för Lärande i arbete i form av resor samt personal kost- nader under företagsbesök. Några anordnare uppgav övriga kost nader i samband med Lärande i arbete, exempelvis representation, porto, telefon och telefax samt kostnader för marknadsföring. 
 Endast ett fåtal av de intervjuade utbildningsanordnarna kunde uppge storleken på kostnaden för Lärande i arbete. Den kostnad som upp gavs varierade från cirka 2 000 kronor upp till 850 000 kronor per år. Bakgrunden till den höga kostnaden uppgavs vara att anordnaren anlitat konsulter för att administrera Lärande i arbete. 
  
 11.3 
  
 De ekonomiska förutsättningarnas inverkan på utbildningarnas kvalitet 
  
 11.3.1 
  
 Utbildningarnas kvalitet 
  
 Med utbildningarnas kvalitet menas (se kapitel 9) deras förmåga att uppfylla och helst överträffa kundernas behov och förväntningar. Kun- der är i detta fall studenter,  
 LIA-företag, 
  utbildningsanordnare samt framtida arbetsgivare för de studerande. 
 Kvalitet i den verksamhet som bedrivs av utbildningsanordnarna delas in i materiella och personella resurser samt arbetssätt. Utbildning- arnas kvalitet bestäms också av studenternas,  
 LIA-företagens 
  och arbetsmarknadens värdering av verksamheten. 
  
 11.3.2 
  
 Materiella och personella resurser 
  
 Analysen av beskrivningarna utifrån Läroverket visar att utbildnings- anordnarna genomgående ansåg sig ha tillräckliga materiella resurser i form av exempelvis lokalutrymmen, grupprum, datasalar, bibliotek, kafé, egen och extern litteratur för att kunna bedriva utbildning med hög kvalitet. Enligt beskrivningarna utifrån Läroverket fanns datorer tillgängliga för de studerande vid 77 procent av utbildningarna. Grupp- rum för studenter fanns tillgängliga vid 53 procent av utbild ningarna. Även i fråga om lärarnas kompetens och näringslivserfaren het ansåg man sig ha tillräckliga resurser för att kunna hålla en hög kvalitet i 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas ekonomi  
 177 
  
 utbildningen. Datamaterialet har även analyserats med hjälp av multi- variata metoder. Analysen visar inte på några samband mellan statsbi- dragens storlek och utbildningarnas resurser. 
 Som tidigare nämnts visade telefonintervjuerna med representanter för utbildningsanordnarna att 20 av totalt 33 intervjuade hade beviljats de statsbidrag de ansökt om. Av 32 svarande uppgav 23 att de nyttjade resurser från andra delar av sin verksamhet, exempelvis lokaler, utrust- ning och administration, utan att bokföra detta som kostnader för Kva- lificerad yrkesutbildning. 
 Av de 33 intervjuade anordnarna menade 16 stycken att deras KY- verksamhet gick med förlust. Nedskärningar hade gjorts avseende exem- pelvis utrustning, studieresor, litteratur och lärarledd undervisningstid. Någon anordnare menade att man genom noggrann planering varit så kostnadseffektiv att nedskärningar inte varit nödvändiga. Andra anord- nare svarade att de inte skurit ned trots lägre statsbidrag än för väntat eftersom utbildningens huvudman hade betalat de kostnader som inte täcktes av statsbidraget. Ett fåtal, fem av de 23 som svarade på frå gan om de ändrat i kurser eller kursutbud, menade att de hade ändrat i kurser eller kursutbud på grund av att de inte erhållit det statsbidrag som de ansökt om. Exempel på förändringar som genom förts var gemensamma kurser för olika utbildningar, användande av storföreläs ningar samt färre inköpta högskolepoäng jämfört med vad som varit planerat. 
 Nio av 21 anordnare som svarade på frågan huruvida tilldelningen av statsbidrag hade påverkat anordnarnas personella resurser menade att lärarresurserna hade påverkats negativt. Några synpunkter som fram- fördes var att billigare konsulter användes, undervisningstiden minime- rades och arbetsbelastningen för de lärare som var kvar blev högre än planerat. 
  
 11.3.3 
  
 Arbetssätt 
  
 Vad gäller utbildningsanordnarnas arbetssätt bygger undervisningen på att den studerande sätts i centrum. Olika typer av pedagogik används, från den traditionella klassrumsundervisningen med lärarledda timmar och projektinriktat arbete till problembaserad inlärning (PBL) där lärar- rollens tyngdpunkt ligger på handledarskap (se avsnitt 8.2). 
 Resultaten från telefonintervjuerna med utbildningsanordnarna be- träffande frågan på vilket sätt tilldelningen av statsbidrag hade påver kat undervisning och arbetssätt visar att mer än hälften av de som besva rade frågan (12 av 19) ansåg att resurstilldelningen inte hade påverkat deras undervisning eller arbetssätt. En anordnare ansåg att de hade haft mer resurser än vad de förväntat sig vilket inneburit möjlig heter till metod- 
  
 178  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 SOU 1999:119 
  
 utveckling vad gäller större projekt och att gästlärare förekom i någon kurs. Av de 19 anordnare som svarade på frågan om resurstilldelningen påverkat undervisning och arbetssätt menade sex att kvaliteten inte kunde upprätthållas som förväntat. Exempel som uppgavs var att man varit tvungen att använda sig av mindre dyra konsulter än vad som varit tänkt från början, att inslaget av kurser gemen samma för flera utbild- ningar hade ökat, att möjligheterna att köpa in kurser som gav högskole- poäng hade varit mindre än planerat och att kontakterna med  
 LIA-före- 
  tagen inte hade kunnat skötas på det sätt som anordnarna hade önskat. Någon anordnare tog upp att de studerandes tid med handledare hade minskat till följd av att statsbidraget blivit lägre än planerat. Några anordnare menade att de till följd av resurstilldelningen hade minskat andelen lärarledda timmar. 
 Enligt resultaten från telefonintervjuerna menade alltså en tredjedel av utbildningsanordnarna att resurstilldelningen hade påverkat utbild- ningens undervisning och arbetssätt negativt. Inga tydliga samband har dock kunnat uppmätas mellan statsbidragets storlek och anordnarnas svar. De anordnare som svarade att resurstilldelningen inverkat negativt på kvaliteten i utbildningen var spridda geografiskt, skilde sig åt vad gäller storleken på statsbidraget och återfanns inom olika bran scher. Hälften av dessa anordnare hade fått vad de sökt i stats bidrag för att bedriva Kvalificerad yrkesutbildning, hälften hade inte fått lika mycket som de ansökt om. En likhet mellan de anordnare som uppgivit att resurstilldelningen inverkat negativt på kvaliteten i utbildningen var att de vid intervjutillfället hade färre studenter vid sina utbildningar än det antal studenter som utgjort underlag för ansökan om statsbidrag. Flertalet av de intervjuade utbildningsanordnarna tar själva upp den reducering av statsbidraget som sker när studenter avbryter utbildningen i förtid. De menar att reduceringen påverkar utbild ningarnas kvalitet negativt eftersom kostnaden för att bedriva utbildning inte minskar proportionellt mot antalet studenter som slutar. 
  
 11.3.4 
  
 Studenternas värdering 
  
 Efterenkäten visar att studenterna vid de utbildningar som erhållit höga statsbidrag också i högre grad än övriga studenter svarar att de har fått förvärvsarbete eller är verksamma som egna företagare  
 5  
 samt att de är 
  
 5  
 Signifikansnivån  
 a  
 valdes till 0,01 och korrelationskoefficienten (Martinez produktmomentkorrelation) uppmättes till 0,12. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningarnas ekonomi  
 179 
  
 nöjda med sin utbildning 
 6  
 (se kapitel 13). De uppmätta korrelationerna är alltså signifikanta men mycket svaga, och kan vara resultat av att arbetsmarknaden är gynnsammare inom vissa branscher som har fått höga statsbidrag (IT och Övriga). 
  
 11.3.5 
  
 LIA-företagens 
  
  värdering 
 Intervjuer (se avsnitt 4.5 och 8.4) med  
 LIA-företag 
  visar att majoriteten av de studerade företagen var nöjda eller mycket nöjda med d en Kvali- ficerade yrkesutbildningen. Av de tillfrågade före tagen svarade 17 av 19 att Lärande i arbete påverkat den ordinarie verksamheten positivt eller mycket positivt. Sju av kontaktpersonerna menade att de studerande hade tillfört deras företag tidigare saknad kompetens. Några av dem menade dock att deras verksamhet påverkats negativt av Lärande i arbete genom att det krävt mycket tid att handleda de studerande. Alla utom ytterst få av de tillfrågade  
 LIA-företagen 
  (17 av 19) kunde tänka sig att ta emot studerande på  
 LIA-platser 
  även fortsättningsvis. 
 De flesta av de intervjuade kontaktpersonerna var också nöjda med de studerandes motivation och förkunskaper. Dock ansåg man inte att kommunikationerna mellan företag och utbildningsanordnare var lika bra. Flertalet menade att kommunikationen med utbildningsanordnaren via besök, telefonsamtal, brev och fax behövde förbättras. Information och instruktioner från utbildningsanordnaren ansåg man också behövde förbättras. Kontaktpersonernas beskrivning av kommunikationen skilde sig från den beskrivning som gavs av utbildningsanordnarna. 
 Många av de kontaktpersoner som telefonintervjuades hade fungerat som handledare för studenter. Flertalet av handledarna visste inte vad som förväntades av dem under  
 LIA-perioderna 
  och de kände inte heller till några detaljer om den teoretiska delen av utbildningen. Brist på instruktioner hade i flera fall medfört att företagen behandlat de stu- derande som nyanställda eller som praktikanter. 
 Inga tydliga samband har kunnat visas mellan  
 LIA-företagens 
  syn- punkter och storleken på anordnarnas statsbidrag. Inget anmärkningsvärt framkom heller vid jämförelsen av telefon intervjusvaren från utbild- ningsanordnarna och deras respektive  
 LIA-företag. 
  Exempelvis kunde en anordnare ha flera  
 LIA-företag 
  med skilda uppfattningar knutna till sig. Inga tydliga grupperingar avseende  
 LIA-företagen 
  vad gäller bransch, storlek på respektive utbildningsanordnares statsbidrag eller typ av huvudman för utbildningen kunde uppmätas i materialet. 
  
 6  
 Signifikansnivån  
 a  
 valdes till 0,01 och korrelationskoefficienten (Martinez produktmomentkorrelation) uppmättes till 0,05. 
  
 180  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 SOU 1999:119 
  
 11.3.6 
  
 Arbetsmarknadens värdering 
  
 Anställning av studenter hade skett vid åtta av de 19 telefonintervjuade  
 LIA-företagen. 
  Samtliga företag inom  
 IT-branschen, 
  knutna till an ord- nare med höga statsbidrag, återfanns i den grupp som anställt stu de- rande. De flesta av de företag som inte anställt någon studerande påpe- kade att detta berodde på omständigheter vid sidan av den Kvalificerade yrkesutbildningen. 
  
 11.3.7 
  
 Resurstilldelningens effekter 
  
 Genom en sammanställning av uppgifter från den översiktliga beskriv- ning av verksamheten som varje utbildningsanordnare själv tagit fram har en bild av verksamhetens materiella och personella resurser samt arbetssätt erhållits. Inga tydliga samband mellan statsbidragens storlek och utbildningarnas egenskaper har där kunnat observeras. 
 Resultaten från platsbesöken, beskrivningarna utifrån Läroverket och studentenkäterna visar inte heller de på att utbildningar som har högt statsbidrag eller extern finansiering vid sidan av statsbidraget också har en högre kvalitet än övriga utbildningar. 
 Flertalet av de intervjuade anordnarna uppger att de subventionerar sin  
 KY-verksamhet 
  i någon form. Resurser från övriga delar av verk- samheten används utan att den Kvalificerade yrkesutbildningen debite- rades fullt ut för dessa kostnader. Dessutom förekommer att utbild ningar på olika sätt sponsras av privata företag. Detta kan vara två anled ningar till att skillnader i resurstilldelning inte givit några mätbara effekter på utbildningarnas kvalitet. 
 Vår uppfattning är att de stora skillnaderna i totalkostnad för de olika utbildningarna till viss del beror på skilda behov vad gäller utrustning, läromedel och lokaler. Utbildning som traditionellt givits enbart som lärarledd undervisning i större grupper, har inom den Kva lificerade yrkesutbildningen även andra undervisningsformer. Färdighetsträning och laborationer är inte begränsade till enbart de tekniska utbild- ningarna. Användningen av datorer ingår i de flesta typer av utbild- ningar. Tillgången till datorer och datorsalar är alltså ett generellt behov som inte är avgränsat till vissa områ den. Gränserna mellan traditionella föreläsningsämnen och mer resurs krävande ämnen är inte tydliga. De stora skillnaderna i tilldelning av statsbidrag baserade på uppdelningen i olika utbildningsområden kan därför ifrågasättas. 
  
 SOU 1999:119 
  
 181 
  
 12 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 Detta kapitel belyser genomförandet av försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning (KY) utifrån ett regionalt perspektiv. Kapitlet inleds med en bakgrund till att utbildningsanordnare tillsam- mans med näringsliv på regional och lokal nivå utformar utbild nings- insatserna. Därefter följer en resultatdel visande i vilken utsträck ning de medverkande utbildningsanordnarna lyckats rekrytera studenter i natio- nellt avseende. Avslutningsvis förs en kvalitativt inriktad diskussion kring vad som förenar utbildningar som haft framgång med avse ende på riksrekrytering. 
  
 12.1 
  
 Bakgrund 
  
 En av de bärande idéerna bakom försöksverksamheten med Kvali ficerad yrkesutbildning är att tillgodose det nationellt sett ökade beho vet av förhöjd kompetens inom arbetslivet. Kraven på ökad kompetens är riktade från flera olika håll. Ett av kraven kommer av att det internatio- nellt sker en ökning av andelen individer med eftergymnasial utbildning. 
 1  
 Ett annat krav på ökad kompetens följer av den snabba tekniska utvecklingen inom arbetslivet. Gjorda analyser pekar på att Sveriges kvarstående som en betydande industrination i hög grad beror på om och i vilken omfattning det sker en ökning av utbildningsinsatserna. 
 2  
 Ett tredje krav kommer sig av att fokus på ekonomisk tillväxt till viss del flyttats från centrum till periferi. Med ökad globalisering och inter- nationell konkurrens ställs ökade krav på förståelse och omvärlds rela- tering hos regionala och lokala aktörer. Enskilda kommuner, högskolor och andra utbildningsanordnare måste idag aktivt ta ställning till hur man skall förhålla sig till de pågående omvärlds förändringarna. Beslut 
  
 1 
  
 SOU 1995:38. 
  
 2 
  
 Å. Sohlman,  
 Framtidens utbildning. Sverige i internationell konkurrens 
 , (Stockholm: SNS förlag, 1996), 195. 
  
 182  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 SOU 1999:119 
  
 om utbildning och kompetensutveckling hör idag till de viktigaste beslu- ten för företag och indi vider. 
 3 
  
 Inför försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning har ett antal branscher med behov av ökad kompetens identifierats. Dessa branscher är delar av verkstadsindustrin, handeln, IT, skogsindustrin, turistnäringen och inom kontorsadministrationen. 
 4  
 Försöks verksamheten är upplagd så att enskilda utbildningsanordnare, arbetsliv och högskola tillsammans ansöker om nya utbildningsprogram. 
  
 12.1.1 
  
 Utbildningsinsatser präglade av regionala och lokala behov 
  
 Förslaget att utbildningsinsatser inom försöksverksamheten i första hand ska utgå från regionala och lokala analyser av behovet av ökad kompe- tens, beror huvudsakligen på två orsaker. Den ena är viljan att följa utvecklingen inom utbildningsväsendet, som sedan  
 1970-talet 
  går mot en decentralisering av ansvar och befogenheter. Den andra orsaken är, som tidigare nämnts, behovet av anpassning till omvärlden.  
 KEY-utredning- 
  en 
 5  
 lyfter fram tre argument för decentraliseringen: 
  
 - 
  
 användande av befintlig regional och lokal kompetens inom utbild- ningsväsendet 
  
 - 
  
 flexibilitet genom undvikande av bindningar i fasta institutioner 
  
 - 
  
 säkerställande av en nödvändig och varaktig anknytning till det lokala arbetslivet. 
  
 Beträffande användande av lokal kompetens antas detta ge ekonomiska och organisatoriska vinster som av försöksverksamhetens direktiv be- skrivs som de mest centrala och avgörande utmaningarna. Bakgrunden är att skillnaden mellan en lyckad utbildningssatsning och en mindre lyckad i många fall handlar om förmåga att identifiera och utveckla utbildning som motsvarar mer långsiktiga behov på arbetsmarknaden. Uppgiften kräver förutom hög förståelse för företagens villkor, även insikter om en specifik närings framtida utveckling. Den kräver också täta kontakter med de företag vars produkter och pro duktionsmetoder ligger nära den absoluta utvecklingsfronten nationellt och internationellt. Av hänsyn till skillnaderna i näringsstruktur mellan olika delar av landet 
  
 3 
  
 Å. Sohlman, 7. 
  
 4 
  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 13. 
  
 5 
  
 SOU 1995:38. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 183 
  
 och till variationerna i befolkningens utbildningsprofil, bedöms detta fordra en stark lokal eller regional förankring. 
 6 
  
 Det andra argumentet att inte binda försöksverksamheten till en central institutionaliserad struktur, utan istället tillåta en hög grad av flexibilitet har även det sin grund i de pågående omvärlds föränd ringarna. På samma gång som argumentet med långsiktighet väger tungt kan ingen idag med säkerhet uttala sig om vilka kategorier av yrken som kommer att göra sig gällande i framtiden. Utbildningar måste där för tillåtas ha kort start- och stoppsträcka. Ett snabbt uppkommet behov av utbildning inom en viss sektor av arbetsmarknaden måste kunna bemötas med utbildningsinsatser samtidigt som detta innebär att ett annat mindre angeläget trängs undan och eventuellt läggs ned. Av detta skäl är utredningen skeptisk till ett inlemmande med den befintliga högskolan. En akademisering skulle i negativ bemärkelse innebära förlorandet av den snabbhet som behövs för att möta interna tionell konkurrens. Tanken är istället att beslut skall fattas där den reella möj ligheten att bedöma och påverka det sakliga innehållet finns. 
 7 
  
 Det tredje argumentet som utredningen lyfter fram bygger på tanken att arbetslivet skall ta en stor del av ansvaret och för att utveckla den Kvalificerade yrkesutbildningen. Ett nära samarbete betonas som en absolut nödvändighet. Samtidigt pekar man på risken att en central prövning kan byta det förtroende som byggts upp mellan lokalt arbets liv och utbildningsanordnare mot likgiltighet. Får inte företag gehör för sina kompetenskrav och idéer till utbildning är risken överhängande att de efterhand förlorar intresset. 
  
 12.1.2 
  
 Behov av nationella rambestämmelser 
  
 KEY-utredningen 
  framför fyra argument som talar för beho vet av över- gripande nationella rambestämmelser. Det första argu mentet är att de utbildningsresurser som står till buds är begränsade såväl regio nalt som nationellt. För att uppnå en rationell länsvis fördelning och und vika snedvridning bör det finnas en nationell över blick och korrigering. Ett andra argument är behovet av att på nationell nivå äga möjlig het att fasa in de utbildningsresurser som Kvalificerad yrkesutbildning inne- bär med det övriga utbildnings systemet, så att de på regional nivå utgör en homogen grupp. Det tredje argumentet är tidsaspekten. Det tar tid att skapa nödvändiga nätverk och kompetens för hantering av utbild nings- insatser på regional nivå. Under den tid som uppbyggnadsarbetet pågår 
  
 6 
  
 SOU 1995.38, 92. 
  
 7 
  
 Ibid., 95. 
  
 184  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 SOU 1999:119 
  
 skall det därför finnas möjlighet till stöd och erfa renhetsutbyte. Ett fjärde argument är behovet av nationell likvärdighet, dvs säkerställandet av en homogen utbildningsform. Sammanfattningsvis påtalas behovet att på nationell nivå säkerställa att följande efter levs: 
 8 
  
 - 
  
 Överföring av nationell kunskap till berörda regioner. 
  
 - 
  
 Balanserat utbildningsutbud. 
  
 - 
  
 Planering av interregionala utbildningar. 
  
 - 
  
 Examensordning. 
  
 - 
  
 Kvalitetsåtgärder, uppföljning och utvärdering. 
  
 - 
  
 Information om utbildningar. 
  
 12.1.3 
  
 Planerings- och ansvarsnivå 
  
 En fråga som inte entydigt besvaras av  
 KEY-utredningen 
  är till vilken nivå ansvaret för att identifiera utbildningsbehov samt utforma lokalt präglade utbildningsinsatser skall föras. Utredningen poängterar bety del- sen av att enskilda utbildningsanordnare ges tillfälle att komma med förslag till nya utbildningar. Samtidigt påtalas att en initia tivrätt på exempelvis kommunal nivå i många fall skulle innebära en alltför stor organisatorisk begränsning för att utgöra planerings område. 
 9 
  
 I utredningen förordas att länen utgör regioner och planerings enheter under försöksverksamheten. Det poängteras att arbets marknader, branscher, och mobilitet skär rakt över den admini strativa indelningen som länen gör. Till länens fördel talar också ett redan väl utvecklat interregionalt samarbete. Ett annat skäl som lyfts fram för att föra ini- tiativrätten till länsnivå är att länen idag utgör den domi nerande rollen för regionindelning. Den kompetens som finns hos respektive länssty- relse, landsting och framförallt läns arbetsnämnd bör tillvara tas. 
 10 
  
 12.1.4 
  
 Utvärderingsgruppens frågeställningar 
  
 Den övergripande frågeställningen som vi i enlighet med vårt uppdrag (se kapitel 3) avser att besvara är i vilken utsträckning utbildningsan- ordnare lyckats med nationell rekrytering till sina utbildningar. Vi avser vidare att belysa huruvida nationell rekrytering är kopplad till faktorer som branschtillhörighet, ålder, kön och geografisk placering i landet. 
  
 8 
  
 SOU 1995:38, 101. 
  
 9 
  
 Ibid., 93. 
  
 10 
  
 Ibid.,  
  
 96-97. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 185 
  
 Eftersom det kan vara svårt att se mönster på den analysnivå som bransch och region utgör undersöker vi om det finns vissa enstaka utbildningar som i högre utsträckning än andra lyckats med nationell rekrytering, och vilka dessa i så fall är. Vi söker också svar på om dessa utbildningar kännetecknas av något gemensamt. 
 De datakällor som använts är dels enkätstudi erna, dels delar av utbildningsanordnarnas beskrivningar utifrån Läroverket. Dessa källor har kompletterats med material insamlat vid platsbesöken. 
  
 12.2 
  
 Flyttbenägenheten hos de studerande 
  
 För att undersöka i vilken utsträckning utbildningsanordnarna lyckats med nationell rekrytering, uppmanades studenterna att i Förenkäten (se bilaga 5) besvara om de flyttat till utbildningsorten eller om de vecko- pendlar eller dagspendlar till utbildningsorten (se tabell 12.1). 
 Av tabellen framgår att drygt 26 procent av de studerande har flyttat från sin tidigare bostadsort för att gå en Kvalificerad yrkes utbildning. Andelen som uppger att de inte flyttat är 37 procent. Andelen vecko- pendlare är drygt 32 procent och andelen som dagspendlar är knappt fyra procent. Om man slår ihop andelen studerande som flyttat med andelen som bor så långt bort att de veckopendlar till sin utbildning, blir summan 59 procent. 
  
 Tabell 12.1.  
 Flyttmönster hos de  
 KY-studerande 
  angivet med absolut och relativ frekvens. 
  
 Svarsalternativ 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Ja, jag har flyttat till utbildningsorten 
  
 2099 
  
 26,5 
  
 Nej, jag har inte flyttat 
  
 2943 
  
 37,2 
  
 Nej, jag veckopendlar mellan hem och skola 
  
 2554 
  
 32,3 
  
 Nej, jag dagspendlar mellan hem och skola 
  
 296 
  
 3,7 
  
 Bortfall 
  
 16 
  
 0,2 
  
 Totalt 
  
 7892 
  
 100,0 
  
 Det finns en rad faktorer som troligen inverkar på de studerandes beslut att flytta eller inte. I de följande avsnitten analyseras därför stu denternas flyttbenägenhet för att se om det finns något mönster i de siffror som presenterats. De faktorer som vi valt att analysera är bransch, utbildningens geografiska placering samt studenternas ålder och kön. 
 För att lättare åskådliggöra skillnaderna har studenterna indelats i två kategorier. Den första kategorin är andelen studenter som uppgivit att de antingen dagspendlar eller inte har flyttat. Den andra kategorin är 
  
 186  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 SOU 1999:119 
  
 andelen studenter som uppger att de antingen har flyttat eller vecko- pendlar. Denna grupp speglar förekomsten av nationell rekrytering. 
  
 12.2.1 
  
 Flyttbenägenhet hos studerande fördelad på bransch 
  
 Av tabell 12.2 framgår att flyttbenägenheten är tämligen jämnt för delad mellan branscherna. Av de totalt tolv branscher 
 11  
 som utbildningarna indelats i, har tio branscher studenter med en flyttbenägenhet mellan 55 och 70 procent. Den bransch vars studenter uppvisar störst flyttbenägen- het är Övriga, som domi neras av media- och hantverksutbildningar. Där är flyttbenägenheten drygt 77 procent. Den bransch vars studenter uppvisar lägst flyttbenägenhet är Ekonomi med drygt 48 procent. 
  
 Tabell 12.2.  
 Flyttbenägenhet fördelad på bransch angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 Bransch 
  
 Har flyttat eller veckopendlar 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Bygg 
  
 239 
  
 62,7 
  
 Ekonomi 
  
 575 
  
 48,5 
  
 IT 
  
 1189 
  
 54,5 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 115 
  
 63,9 
  
 Livsmedel 
  
 74 
  
 66,7 
  
 Miljö 
  
 104 
  
 55,6 
  
 Transport 
  
 257 
  
 58,0 
  
 Tillverkning 
  
 948 
  
 60,6 
  
 Träindustri 
  
 64 
  
 69,6 
  
 Turism 
  
 676 
  
 69,3 
  
 Vård 
  
 142 
  
 58,7 
  
 Övriga 
  
 270 
  
 77,4 
  
 Totalt 
  
 4653 
  
 59,0 
  
 Variationerna är små och vi kan konstatera att branschen inte tycks ha någon betydelse för den nationella rekryteringen. Slut satsen stöds också av vår statistiska analys. 
 12 
  
 11 
  
 Indelningen är gjord av Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning och avviker något från gängse branschindelning (se kapitel 5). 
  
 12 
  
 Den statistiska analysen har genomförts i två steg. Först har, med hjälp av 
  
 hypotesprövning och  
  
 c 
  
 2 
 -test, 
  konstaterats om sambandet mellan flyttbenägenhet och branschtillhörighet är signifikant (signifikansnivå  
 a  
 = 0,05). Sambandets styrka har sedan uppmätts med ett asymmetriskt mått för nominalskala (Cole). Korrelationen visar på ett nära nollsamband med  
 r 
 =0,028. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 187 
  
 12.2.2 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördelad på utbildningarnas geografiska placering 
  
 En annan fråga är om det finns något samband mellan hög flyttbenä- genhet och utbildningens geografiska placering. En hypotes är att utbild- ningar i storstäder är mer attraktiva för ung domar på grund av sitt större nöjes- och kulturutbud. 
  
 Tabell 12.3.  
 De  
 KY-studerandes 
  flyttbenägenhet fördelad på län angiv en med absolut och relativ frekvens. 
  
 Län 
  
 Har flyttat eller veckopendlar 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Blekinge 
  
 431 
  
 75,1 
  
 Dalarna 
  
 160 
  
 66,9 
  
 Gotland 
  
 21 
  
 67,7 
  
 Gävleborg 
  
 161 
  
 62,6 
  
 Halland 
  
 108 
  
 54,5 
  
 Jämtland 
  
 155 
  
 53,1 
  
 Jönköping 
  
 339 
  
 63,2 
  
 Kalmar 
  
 143 
  
 74,9 
  
 Kronoberg 
  
 75 
  
 54,0 
  
 Norrbotten 
  
 71 
  
 58,7 
  
 Skåne 
  
 585 
  
 61,3 
  
 Stockholm 
  
 722 
  
 53,7 
  
 Södermanland 
  
 154 
  
 70,6 
  
 Uppsala 
  
 107 
  
 50,5 
  
 Värmland 
  
 162 
  
 85,3 
  
 Västerbotten 
  
 84 
  
 60,4 
  
 Västernorrland 
  
 62 
  
 53,9 
  
 Västmanland 
  
 182 
  
 51,4 
  
 Västra Götaland 
  
 811 
  
 52,6 
  
 Örebro 
  
 55 
  
 43,3 
  
 Östergötland 
  
 65 
  
 54,6 
  
 Totalt 
  
 4653 
  
 59,0 
  
 Som framgår av tabell 12.3 är fördelningen av flyttbenägen heten relativt jämnt fördelad mellan de olika länen. Av totalt 21 län återfinns 17 i intervallet  
 50-70 
  procent. Det län som uppvisar högst flytt benägenhet är Värmland, där drygt 85 procent av de studerande uppger att de antingen har flyttat eller veckopendlar till sin utbildning. Näst högsta flyttbenägenhet har studerande inom Blekinge län med 75 procent. Lägst flyttbenägenhet uppger de studerande inom Örebro län med 43 procent. 
 Därnäst kommer studerande inom Uppsala län med drygt 50 procent. På tredje plats från slutet kommer Västmanland med drygt 51 procent. 
  
 188  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 SOU 1999:119 
  
 Variationerna mellan länen är små och vi kan konstatera att geogra- fisk placering inte har någon avgörande betydelse för den nationella rekryteringen. Slutsatsen stöds av vår statistiska analys, s om inte visar något tydligt samband. 
 13 
  
 12.2.3 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördelad på kön 
  
 Vi har även kartlagt om flyttbenägenheten hos de studerande kan för- klaras utifrån kön (se tabell 12.4). 
  
 Tabell 12.4.  
 Flyttbenägenhet fördelad på kön angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 Svarsalternativ 
  
 Män 
  
 Kvinnor 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Flyttat/veckopendlar mellan hem 
  
 2527 
  
 60,6 
  
 2125 
  
 57,1 
  
 och skola 
  
 Ej flyttat/dagspendlar mellan hem 
  
 1641 
  
 39,4 
  
 1594 
  
 42,9 
  
 och skola 
  
 4168 
  
 100 
  
 3719 
  
 100 
  
 Totalt 
  
 Skillnaden mellan män och kvinnor avseende flyttbenägenhet är liten (60 % respektive 58 %). Inget tydligt statistiskt samband mellan flytt- benägenhet och kön har kunnat påvisas.  
 14 
  
 12.2.4 
  
 Flyttbenägenhet hos de studerande fördelad på ålder 
  
 I ett försök att hitta ytterligare förklaringar har vi analy serat flyttbenä- genheten mot variabeln ålder. 
 Som framgår av tabell 12.5 är det främst studerande i åldersinter- vallet  
 16-24 
  år som är flyttbenägna (66 %). De tre grup per som till- sammans omfattar studenter 25 år och äldre, har alla en flyttbenägenhet på ca 50 procent. Skillnaden mellan den yngsta kategorin och de äldre studerandegrupperna är ca 16 procentenheter. 
  
 13 
  
 Korrelationen för faktorerna län och flyttbenägenhet visar inte på något tydligt samband,  
  
 r 
 =0,070. 
  
 14 
  
 Korrelationen för faktorerna kön och flyttbenägenhet visar inte på något tydligt 
  
 samband,  
 r 
 =0,035. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 189 
  
 Tabell 12.5.  
 Flyttbenägenhet fördelad på åldersintervall angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 16-24 
  år 
  
 25-34 
  år 
  
 35-44 
  år 
  
 /SPAN>45 år 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Flyttat/veckopend. 
  
 2822 
  
 66,1 
  
 1265 
  
 50,8 
  
 448 
  
 49,9 
  
 118 
  
 50,2 
  
 Ej flyttat/dagsp. 
  
 1448 
  
 33,9 
  
 1225 
  
 49,2 
  
 449 
  
 50,1 
  
 117 
  
 49,8 
  
 Totalt 
  
 4270 
  
 100 
  
 2490 
  
 100 
  
 897 
  
 100 
  
 235 
  
 100 
  
 Kartläggningen visar alltså på ett samband mellan flyttbenägen het och åldersstruktur. Detta kan emellertid inte betraktas som något sensatio- nellt utan bör istället mottas som en bekräftelse på att ung domar i alla sammanhang är mer lättrörliga än äldre personer. Den statistiska analy- sen visar att sambandet mellan flyttbenägenhet och åldersstruktur är svagt, men det är ändå det tydligaste av de som under sökts.  
 15 
  
 12.3 
  
 Flyttbenägenhet inom enstaka utbildningar - tendenser utifrån en kvalitativ analys 
  
 För att ytterligare belysa flyttbenägenheten hos  
 KY-studenterna 
  har en kvalitativ analys av enkätmaterialet genomförts. Grunden för den kva- litativa analysen är samma enkätdata som tidigare, dvs flyttmönstret hos de studerande. På samma sätt som tidigare har studenterna indelats i två kategorier, flyttbenägna 
 16  
 och icke flyttbenägna. 
  
 12.3.1 
  
 Flyttbenägenhet indelad i ett intervall 
  
 Utbildningsprogrammen har sorterats i tio intervall med avseende på studenternas flyttbenägenhet. Fördel ningen i intervall återges i tabell 12.6. 
 Utifrån intervallen i tabell 12.6 har vi valt två grupper för en fördju- pad analys. Den ena gruppen består av utbildningar med hög flytt benä- genhet och den andra av utbildningar med låg flyttbenägenhet. 
 Hög flyttbenägenhet har 25 utbildningar (13 %) där över 80 procent av de studerande uppger att de har flyttat eller att de veckopendlar till utbildningsorten. Gruppen med låg flyttbenägenhet omfattar 27 utbild- ningsprogram där färre än 40 procent av studenterna uppger att de har 
  
 15 
  
 Korrelationen mellan ålder och flyttbenägenhet är svagt positiv med  
  
 r 
 =0,171. 
  
 16 
  
 Studenter som svarat att de flyttat eller veckopendlar för att gå utbildningen. 
  
 190  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 SOU 1999:119 
  
 flyttat eller att de veckopendlar till utbildningsorten. Utbildningarna med högflyttbenägenhet analyseras nedan. 
  
 Tabell 12.6.  
 Flyttbenägenhet hos  
 KY-studerande 
  inom respektive utbildning uppdelad i intervall, angiven med absolut och relativ frekvens. 
  
 Flyttbenägenhets- 
  
 Antal utbildnings- 
  
 Andel utbildnings- 
  
 intervall (%) 
  
 program 
  
 program (%) 
  
 ³  
 90 och  
 £  
 100 
  
 6 
  
 3,1 
  
 ³  
 80 och  
  
 90 
  
 19 
  
 9,8 
  
 ³  
 70 och  
  
 80 
  
 36 
  
 18,5 
  
 ³  
 60 och  
  
 70 
  
 32 
  
 16,5 
  
 ³  
 50 och  
  
 60 
  
 42 
  
 21,6 
  
 ³  
 40 och  
  
 50 
  
 32 
  
 16,5 
  
 ³  
 30 och  
  
 40 
  
 21 
  
 10,8 
  
 ³  
 20 och  
  
 30 
  
 6 
  
 3,1 
  
 ³  
 10 och  
  
 20 
  
 0 
  
 0 
  
 ³  
 0 och  
  
 10 
  
 0 
  
 0 
  
 Totalt 
  
 194 
  
 100 
  
 12.3.2 
  
 Kännetecken hos utbildningar med hög flytt be- nägenhet 
  
 Sammantaget visar analysen att utbildningar med hög flyttbenägenhet är mycket heterogena. Två grupperingar har dock identifierats. Den första gruppen av utbildningar fokuserar på traditionella hantverksyrken, exempelvis musikinstrumentmakare, guldsmide och måleri. Den andra gruppen fokuserar på nya moderna hantverksyrken, exempelvis konstruktion och presentation av virtuella produkter. Dessa nya hant- verksyrken kräver, till skillnad från exempelvis traditionella dataut- bildningar, dessutom ett visst mått av handlag eller konstnärlighet. Inom denna gruppering finns utbildningar som New Media Design, Grafisk tryckteknik, Konfektion och skrädderi och Digital medieproduk- tion. 
 Flera utbildningsanordnare påpekar via Läroverket bristen på ut bild- ade hantverkare i landet. En orsak till den höga flyttbenägen heten inom hantverksutbildningarna kan vara ett uppdämt behov på arbetsmarkna- den, samtidigt som dessa utbildningar är de enda i sitt slag i landet. 
 Ett kännetecken hos utbildningar med hög flyttbenägenhet är att utbildningsanordnarna är etablerade med gott renommé och lång erfa- renhet inom området. Ett exempel är utbildningen för musik instru- mentmakare som bedrivs vid Högskolan i Dalarna. Utbildningen har sin grund i de tidigare traditioner och den yrkesskicklighet som utvecklats vid Folkhögskolan i Leksand. Ett annat exempel är Bild journalistik i 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 191 
  
 Biskops-Arnö, 
  där man har lång erfarenhet av utbild ning inom reportage och dokumentärfotografi. 
 Anordnare med en etablerad utbildningsorganisation har förmodligen ett försprång gentemot nystartade utbildningar vad gäller mark- nadsföring, rekrytering och antagning. Det huvudsakliga skälet till stu- denternas benägenhet att flytta till etablerade utbildningar är dock för- modligen anordnarnas goda rykte. 
 Ett kännetecken för utbildningar med hög flyttbe nägenhet hos stu- denterna är att flera av dessa är riksunika. Begreppet riksunik kan i detta fall, med tanke på avsaknad av nationell läroplan eller annan standard- isering, passa in på många utbildningar i försöks verksamheten. Med riksunik utbildning avser vi att utbildningen intar en särställning gentemot övriga utbildningar såtillvida att utformning och kursinnehåll inte återfinns på något annat ställe i landet. 
 Som exempel på riksunik utbildning kan nämnas Restaurangkock med internationell anknytning. Den är den enda i sitt slag inom Kvali- ficerad yrkesutbildning som profileras som påbyggnads- och spetsut- bildning inom kockyrket med tonvikt på internationell praktik. 
  
 12.3.3 
  
 Flyttbenägenhet på regional nivå 
  
 Den kvantitativa analysen visade inte på något samband mellan flytt- benägenhet och geografisk placering av utbildningarna. Detta samband framträder dock vid den kvalitativa analysen. Ett mönster med koppling till regionalpolitiska överväganden fram träder. 
 Av tabell 12.7 framgår att studenter vid utbildningar belägna i befolkningstäta regioner har liten flyttbenägenhet i jäm förelse med stu- denter vid utbildningar i regioner med mindre befolkningsunderlag. Av de 29 utbildningar som ges inom Stockholms län är endast två (7 %) riksrekryterande. Av de 37 utbildningar som ges inom Västra Göta land är tre utbildningar (8 %) riksrekryterande. Som jämförelse har Värm land tre riksrekryterande utbildningar (50 %) och Dalarna två riksrekryte- rande utbildningar (25 %). En förklaring kan vara att ungdomar i befolk- ningstäta regioner har ett större utbud av utbildningar varför de inte behöver flytta eller veckopendla för att finna en lämplig utbild ning. 
  
 192  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 12.7.  
 Utbildningar med hög respektive låg flyttbenägenhet sorte- rade länsvis angivna med absolut och relativ frekvens. 
  
 Länsindelning 
  
 Totalt antal 
  
 Hög flyttbenägenhet* 
  
 Låg flyttbenägenhet** 
  
 utbildningar 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Blekinge 
  
 6 
  
 1 
  
 16,7 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Dalarna 
  
 8 
  
 2 
  
 25,0 
  
 1 
  
 12,5 
  
 Gotland 
  
 2 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Gävleborg 
  
 8 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Halland 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Jämtland 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 1 
  
 33,0 
  
 Jönköping 
  
 13 
  
 2 
  
 15,4 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Kalmar 
  
 7 
  
 2 
  
 28,6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Kronoberg 
  
 4 
  
 0 
  
 0,0 
  
 1 
  
 25,0 
  
 Norrbotten 
  
 7 
  
 0 
  
 0,0 
  
 1 
  
 14,3 
  
 Skåne 
  
 24 
  
 5 
  
 20,8 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Stockholm 
  
 29 
  
 2 
  
 6,7 
  
 5 
  
 17,2 
  
 Södermanland 
  
 7 
  
 2 
  
 28,6 
  
 1 
  
 14,3 
  
 Uppsala 
  
 6 
  
 1 
  
 16,7 
  
 2 
  
 33,3 
  
 Värmland 
  
 6 
  
 3 
  
 50,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Västerbotten 
  
 6 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Västernorrland 
  
 3 
  
 1 
  
 33,3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Västmanland 
  
 6 
  
 1 
  
 16,7 
  
 2 
  
 33,3 
  
 Västra Götaland 
  
 37 
  
 3 
  
 8,1 
  
 12 
  
 32,4 
  
 Örebro 
  
 3 
  
 0 
  
 0,0 
  
 1 
  
 33,3 
  
 Östergötland 
  
 4 
  
 0 
  
 0,0 
  
 0 
  
 0,0 
  
 Totalt 
  
 194 
  
 25 
  
 13,0 
  
 27 
  
 14,0 
  
 * 
  
 Uppgiven flyttbenägenhet på 80 % och högre. 
  
 ** 
  
 Uppgiven flyttbenägenhet på 40 % och lägre. 
  
 12.3.4 
  
 Flyttning efter avslutad utbildning 
  
 Om mindre regioner lyckas bättre än de befolkningstäta regionerna när det gäller nationell rekrytering, råder det omvända förhållandet när stu- denterna avslutat sina utbildningar och skall söka arbete (se tabell 12.8). Vår kartläggning av var de studerande bor sex månader efter avslutad utbildning visar att många har flyttat till Stockholms län, som ökat sin nettobefolkning av  
 KY-utbildade 
  med 51 personer (28 %). Andra regio- ner som uppvisar nettoökning är Östergötlands län med fyra personer (12 %). Blekinge län ingår inte i de befolkningstäta regi onerna men uppvisar ändå en nettoökning med nio personer (8 %). 
 Största nettominskningen uppvisar Väster norrlands län med 8 per- soner (53 %). Därefter kommer Örebro län och Kalmar län med en nettominskningen på 3 personer (50 %) respektive 10 personer (43 %). 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i ett regionalt perspektiv  
 193 
  
 Även Söder manlands län och Uppsala län uppvisar nettominskningar med 4 personer (40 %) respektive 4 personer (17 %). 
  
 Tabell 12.8.  
 Boendemönster före och efter utbildning sorterat länsvis angivet med absolut och relativ frekvens. 
  
 Länsindelning 
  
 Bodde innan 
  
 Bor 6 månader 
  
 Nettoförändring 
  
 KY 
  
 efter utbildning. 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Blekinge 
  
 114 
  
 123 
  
 +9 
  
 +7,9 
  
 Dalarna 
  
 45 
  
 38 
  
 - 
 7 
  
 - 
 15,5 
  
 Gotland 
  
 5 
  
 3 
  
 - 
 2 
  
 - 
 40,0 
  
 Gävleborg 
  
 14 
  
 12 
  
 - 
 2 
  
 - 
 14,3 
  
 Halland 
  
 41 
  
 32 
  
 - 
 9 
  
 - 
 22,0 
  
 Jämtland 
  
 25 
  
 23 
  
 - 
 2 
  
 - 
 8,0 
  
 Jönköping 
  
 118 
  
 116 
  
 - 
 2 
  
 - 
 1,7 
  
 Kalmar 
  
 23 
  
 13 
  
 - 
 10 
  
 - 
 43,5 
  
 Kronoberg 
  
 47 
  
 46 
  
 - 
 1 
  
 - 
 2,1 
  
 Norrbotten 
  
 32 
  
 32 
  
 ± 
 0 
  
 ± 
 0,0 
  
 Skåne 
  
 94 
  
 87 
  
 - 
 7 
  
 - 
 7,4 
  
 Stockholm 
  
 178 
  
 229 
  
 +51 
  
 +28,6 
  
 Södermanland 
  
 10 
  
 6 
  
 - 
 4 
  
 - 
 40,0 
  
 Uppsala 
  
 24 
  
 20 
  
 - 
 4 
  
 - 
 17,0 
  
 Värmland 
  
 10 
  
 11 
  
 +1 
  
 +10,0 
  
 Västerbotten 
  
 69 
  
 65 
  
 - 
 4 
  
 - 
 6,0 
  
 Västernorrland 
  
 15 
  
 7 
  
 - 
 8 
  
 - 
 53,3 
  
 Västmanland 
  
 19 
  
 17 
  
 - 
 2 
  
 - 
 10,5 
  
 Västra Götaland 
  
 198 
  
 203 
  
 +5 
  
 +2,5 
  
 Örebro 
  
 6 
  
 3 
  
 - 
 3 
  
 - 
 50,0 
  
 Östergötland 
  
 32 
  
 36 
  
 +4 
  
 +12,5 
  
 Övriga 
  
 5 
  
 2 
  
 - 
  
 - 
  
 Totalt: 
  
 1124 
  
 1124 
  
 * 
  
 Studerande som bott utomlands. 
  
 ** 
  
 Studerande som bor utomlands. 
  
 SOU 1999:119 
  
 195 
  
 13 Sex månader efter utbildningen 
 I kapitlet redovisas resultatet av Efterenkäten; dvs undersökningen av de första ca 1 300 studenterna. 
  
 13.1 
  
 Studiens uppläggning 
  
 Intressanta frågor i försöksverksamheten är vad som händer med KY- studenterna efter utbildningen. Får de ett relevant arbete? Går de vidare till den vanliga högskolan? Är de arbetslösa? Det är också intres sant att få veta hur de i efterhand bedömer sin utbildning. 
  
 Tabell 13.1.  
 Andel  
 KY-studenter 
  som deltog i Efterenkäten, fördelade på kön och bransch samt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Andel män 
  
 Andel kvinnor 
  
 Antal 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 85.7 
  
 14.3 
  
 35 
  
 Ekonomi 
  
 43.4 
  
 56.6 
  
 221 
  
 IT 
  
 66.1 
  
 33.9 
  
 183 
  
 Jord/Skog/trädgård 
  
 90.0 
  
 10.0 
  
 70 
  
 Livsmedel 
  
 50.0 
  
 50.0 
  
 18 
  
 Miljö 
  
 31.3 
  
 68.8 
  
 48 
  
 Transport 
  
 47.7 
  
 52.3 
  
 65 
  
 Tillverkning 
  
 69.7 
  
 30.3 
  
 234 
  
 Träindustri 
  
 79.4 
  
 20.6 
  
 34 
  
 Turism 
  
 20.8 
  
 79.2 
  
 144 
  
 Vård 
  
 5.3 
  
 94.7 
  
 38 
  
 Övriga 
  
 58.8 
  
 41.2 
  
 34 
  
 Totalt 
  
 54.0 
  
 46.0 
  
 1124 
  
 Nedan följer en redovisningen av resultatet av Efterenkäten, genom förd sex månader efter det att studenterna avslutat sin utbildning. Redovis- ningen är strukturerad utifrån två frågeområden; syssel sättningen och studenternas bedömning av sin utbildning. Tabellerna på branschnivå bör läsas med försiktighet eftersom det i en del branscher, exempel vis Miljöbranschen, endast handlar om enstaka utbildningar. 
  
 196  
 Sex månader efter utbildningen 
  
 SOU 1999:119 
  
 Nettourvalet för Efterenkäten bestod av 1 293 personer. Av dessa genomförde Statistiska Centralbyrån (SCB) telefonintervjuer med 1 124 personer. Det innebär en svarsfrekvens på 87 procent. I tabell 13.1 framgår hur de undersökta studenterna fördelade sig på kön och bransch. 
 Könsfördelningen på de studenter som lämnat utbildningen avvek inte från den för  
 KY-studenterna 
  i stort (se kapitel 7). Samma sak gällde i stort för könsfördelningen på branscher. 
  
 13.2 
  
 Studenternas sysselsättning 
  
 I tabell 13.2 sammanfattas resultaten av de frågor som handlar om stu- denternas sysselsättning sex månader efter avslutade studier. 
  
 Tabell 13.2.  
  
 KY-studenternas 
  sysselsättning sex månader efter avslutade studier. 
  
 Bransch 
  
 Anställd 
  
 Högskola 
  
 Eget företag 
  
 Arbetssökande 
  
 Moore. 
  
 % 
  
 Moore. 
  
 % 
  
 Moore. 
  
 % 
  
 Moore. 
  
 % 
  
 Bygg 
  
 28 
  
 80 
  
 4 
  
 11 
  
 0 
  
 0 
  
 4 
  
 11 
  
 Ekonomi 
  
 173 
  
 78 
  
 22 
  
 10 
  
 7 
  
 3 
  
 23 
  
 10 
  
 IT 
  
 142 
  
 78 
  
 12 
  
 7 
  
 8 
  
 4 
  
 24 
  
 13 
  
 Jord/skog/trädg 
  
 50 
  
 71 
  
 1 
  
 1 
  
 12 
  
 17 
  
 7 
  
 10 
  
 Livsmedel 
  
 8 
  
 44 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 0 
  
 10 
  
 56 
  
 Miljö 
  
 28 
  
 58 
  
 14 
  
 29 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 13 
  
 Transport 
  
 50 
  
 77 
  
 2 
  
 3 
  
 0 
  
 0 
  
 13 
  
 20 
  
 Tillverkning 
  
 177 
  
 76 
  
 12 
  
 5 
  
 5 
  
 2 
  
 34 
  
 10 
  
 Träindustri 
  
 19 
  
 56 
  
 2 
  
 6 
  
 3 
  
 9 
  
 10 
  
 29 
  
 Turism 
  
 121 
  
 84 
  
 9 
  
 6 
  
 2 
  
 1 
  
 13 
  
 9 
  
 Vård 
  
 25 
  
 66 
  
 1 
  
 3 
  
 7 
  
 18 
  
 5 
  
 13 
  
 Övriga 
  
 24 
  
 71 
  
 3 
  
 9 
  
 4 
  
 12 
  
 4 
  
 12 
  
 Totalt 
  
 845 
  
 75 
  
 82 
  
 7 
  
 50 
  
 4 
  
 153 
  
 14 
  
 Av tabell 13.2 framgår att en hög andel, 75 procent, hade någon form av anställning. Övergångsfrekvensen till den vanliga högskolan var där emot låg, bara sju procent. Fyra procent var egna företagare och 14 procent var arbetssökande.  
 1  
 Andelen arbetssökande var hög i några bran scher men här rörde det sig om mycket små studentgrupper varför man skall vara försiktig med att dra några slutsatser. 
  
 1  
 Att tabellen summerar 1 130 studenter och inte 1 124 orsakas av att några studerande inom den vanliga högskolan även finns registrerade som arbetssökande. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Sex månader efter utbildningen  
 197 
  
 Vi har även frågat om studenterna deltar i någon arbetsmark nads- politisk åtgärd. Endast 58 studenter, fem procent, har svarat ja på den frågan. 
 2 
  
 Intressant är givetvis om de som var anställda eller egna företagare var verksamma inom det yrkesområde som de utbildat sig för. Detta belyses i tabell 13.3. 
  
 Tabell 13.3.  
 Antal och andel  
 KY-studenter 
  verksamma inom sitt utbildningsområde samt totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Antal 
  
 Andel verk- 
  
 Antal svarande 
  
 verksamma 
  
 samma (%) 
  
 Bygg 
  
 20 
  
 71,4 
  
 28 
  
 Ekonomi 
  
 156 
  
 86,7 
  
 180 
  
 IT 
  
 142 
  
 94,7 
  
 150 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 55 
  
 88,7 
  
 62 
  
 Livsmedel 
  
 8 
  
 100,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 16 
  
 53,3 
  
 30 
  
 Transport 
  
 45 
  
 90,0 
  
 50 
  
 Tillverkning 
  
 146 
  
 80,2 
  
 182 
  
 Träindustri 
  
 12 
  
 54,5 
  
 22 
  
 Turism 
  
 104 
  
 84,6 
  
 123 
  
 Vård 
  
 24 
  
 75,0 
  
 32 
  
 Övriga 
  
 23 
  
 82,1 
  
 28 
  
 Totalt 
  
 751 
  
 83,9 
  
 895 
  
 Det framgår av tabell 13.3 
 3  
 att andelen verksamma inom sitt yrkesom- råde var hög, 84 procent. Högst var den inom Jord, skog och träd gård, IT, Transport och Ekonomi. Det fanns några branscher med låg träff- säkerhet men här rörde det sig om små grupper varför man bör vara försiktig med att dra några slutsatser. 
 Av tabell 13.4 framgår att de flesta (83 %) av studenterna var privat- anställda. Den största andelen fanns inom Bygg och Tillverk ning. Största andelen offentligt anställda fanns inom Vård och Miljö, vilket kanske var väntat. 
  
 2 
  
 Bortfallet är en person. 
  
 3 
  
 Bortfallet är tre personer. 
  
 198  
 Sex månader efter utbildningen 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 13.4.  
 Andel offentligt respektive privat anställda  
 KY-studenter 
  fördelad på bransch sex månader efter avslutad utbildning. 
  
 Bransch 
  
 Privatanställd 
  
 Offentliganst. 
  
 Vet ej 
  
 Antal 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 92,9 
  
 7,1 
  
 0,0 
  
 28 
  
 Ekonomi 
  
 82,7 
  
 16,8 
  
 0,6 
  
 173 
  
 IT 
  
 84,5 
  
 14,8 
  
 0,7 
  
 142 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 86,0 
  
 14,0 
  
 0,0 
  
 50 
  
 Livsmedel 
  
 87,5 
  
 12,5 
  
 0,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 60,7 
  
 35,7 
  
 3,6 
  
 28 
  
 Transport 
  
 88,0 
  
 8,0 
  
 4,0 
  
 50 
  
 Tillverkning 
  
 89,8 
  
 9,0 
  
 1,1 
  
 177 
  
 Träindustri 
  
 94,7 
  
 5,3 
  
 0,0 
  
 19 
  
 Turism 
  
 79,3 
  
 18,2 
  
 2,5 
  
 121 
  
 Vård 
  
 44,0 
  
 56,0 
  
 0,0 
  
 25 
  
 Övriga 
  
 66,7 
  
 25,0 
  
 8,3 
  
 24 
  
 Totalt 
  
 82,8 
  
 15,7 
  
 1,4 
  
 845 
  
 Vi har även studerat hur de privatanställda fördelade sig efter före tags- storlek. Det framgår av tabell 13.5 att drygt 36 procent av studenterna var verksamma inom små företag  
 (1-49 
  anställda), 24 procent inom medelstora företag  
 (50-499 
  anställda) och 37 procent inom stora före tag (med 500 eller fler anställda). Största andelen anställda inom små företag fanns inom branscherna Jord, skog och trädgård, Övriga och Träindustri. Största andelen anställda inom storföretagen fanns inom IT och Ekonomi. 
  
 Tabell 13.5.  
 Privatanställda  
 KY-studenter 
  sex månader efter avslutad utbildning fördelade på företagsstorlek angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 1-49 
  (%)  
 50-199 
  
 200-499 
  500- (%) 
  
 Osäkra 
  
 Antal 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 38,5 
  
 15,4 
  
 3,8 
  
 38,5 
  
 3,8 
  
 26 
  
 Ekonomi 
  
 32,6 
  
 12,5 
  
 6,3 
  
 47,2 
  
 1,4 
  
 144 
  
 IT 
  
 21,5 
  
 13,2 
  
 6,6 
  
 57,9 
  
 0,8 
  
 121 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 81,4 
  
 9,3 
  
 4,7 
  
 4,7 
  
 0,0 
  
 43 
  
 Livsmedel 
  
 14,3 
  
 42,9 
  
 28,6 
  
 14,3 
  
 0,0 
  
 7 
  
 Miljö 
  
 50,0 
  
 22,2 
  
 5,6 
  
 22,2 
  
 0,0 
  
 18 
  
 Transport 
  
 28,3 
  
 19,6 
  
 15,2 
  
 30,4 
  
 6,5 
  
 46 
  
 Tillverkning 
  
 30,4 
  
 18,6 
  
 12,4 
  
 36,0 
  
 2,5 
  
 161 
  
 Träindustri 
  
 55,6 
  
 22,2 
  
 0,0 
  
 16,7 
  
 5,6 
  
 18 
  
 Turism 
  
 41,4 
  
 13,1 
  
 9,1 
  
 31,3 
  
 5,1 
  
 99 
  
 Vård 
  
 54,5 
  
 18,2 
  
 9,1 
  
 0,0 
  
 18,2 
  
 11 
  
 Övriga 
  
 66,7 
  
 16,7 
  
 0,0 
  
 5,6 
  
 11,1 
  
 18 
  
 Total 
  
 36,4 
  
 15,4 
  
 8,4 
  
 36,8 
  
 2,9 
  
 712 
  
 SOU 1999:119 
  
 Sex månader efter utbildningen  
 199 
  
 13.3 
  
 Studenternas uppfattningar om Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 Ett bra mått på utbildningarnas kvalitet är hur nöjda studenterna i efterhand är med sin utbildning. Vi har ställt några frågor som fångar olika aspekter av detta. Vi inleder med den övergripande frågan Är Du nöjd med Din  
 KY-utbildning. 
  I tabell 13.6 framgår i vilken mån som studenterna överlag var nöjda med sin utbildning. 
 Det framgår av tabell 13.6 att 79 procent av studenterna var nöjda med sin utbildning, vilket måste betecknas som högt. Mest nöjda var man inom branscherna Vård, Jord, skog och trädgård samt Ekonomi. Minst nöjda var man inom Miljö, Övrig, Träindustri och Tillverkning. 
 Noteras bör att några grupper är mycket små varför omdömet snarare gäller en eller ett par utbildningar än alla utbildningar i en bransch. 
  
 Tabell 13.6.  
 Studenternas svar på frågan Är Du nöjd med Din KY- utbildning angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Ja (%) 
  
 Nej (%) 
  
 Osäkra (%) 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 77,1 
  
 17,1 
  
 5,7 
  
 35 
  
 Ekonomi 
  
 85,5 
  
 11,8 
  
 2,7 
  
 221 
  
 IT 
  
 77,5 
  
 17,6 
  
 4,9 
  
 182 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 92,9 
  
 7,1 
  
 0,0 
  
 70 
  
 Livsmedel 
  
 72,2 
  
 16,7 
  
 11,1 
  
 18 
  
 Miljö 
  
 60,4 
  
 31,3 
  
 8,3 
  
 48 
  
 Transport 
  
 83,1 
  
 13,8 
  
 3,1 
  
 65 
  
 Tillverkning 
  
 74,8 
  
 20,9 
  
 4,3 
  
 234 
  
 Träindustri 
  
 73,5 
  
 20,6 
  
 5,9 
  
 34 
  
 Turism 
  
 77,8 
  
 16,0 
  
 6,3 
  
 144 
  
 Vård 
  
 94,7 
  
 2,6 
  
 2,6 
  
 38 
  
 Övriga 
  
 70,6 
  
 26,5 
  
 2,9 
  
 34 
  
 Total 
  
 79,3 
  
 16,5 
  
 4,3 
  
 1123 
  
 Nästa fråga var Vad anser Du om längden på Din  
 KY-utbildning. 
  Av tabell 13.7 framgår studenterna uppfattning. 
  
 200  
 Sex månader efter utbildningen 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 13.7.  
 Studenternas svar på frågan Vad anser Du om längden på Din  
 KY-utbildning 
  angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 För kort 
  
 För lång 
  
 Lagom 
  
 Osäkra 
  
 Antal 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 20,0 
  
 5,7 
  
 65,7 
  
 8,6 
  
 35 
  
 Ekonomi 
  
 10,0 
  
 2,3 
  
 85,1 
  
 2,7 
  
 221 
  
 IT 
  
 23,6 
  
 1,1 
  
 73,1 
  
 2,2 
  
 182 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 38,6 
  
 2,9 
  
 58,6 
  
 0,0 
  
 70 
  
 Livsmedel 
  
 11,1 
  
 0,0 
  
 88,9 
  
 0,0 
  
 18 
  
 Miljö 
  
 14,6 
  
 4,2 
  
 72,9 
  
 8,3 
  
 48 
  
 Transport 
  
 9,2 
  
 7,7 
  
 81,5 
  
 1,5 
  
 65 
  
 Tillverkning 
  
 20,5 
  
 6,4 
  
 71,8 
  
 1,3 
  
 234 
  
 Träindustri 
  
 26,5 
  
 2,9 
  
 67,6 
  
 2,9 
  
 34 
  
 Turism 
  
 20,1 
  
 7,6 
  
 71,5 
  
 0,7 
  
 144 
  
 Vård 
  
 7,9 
  
 5,3 
  
 86,8 
  
 0,0 
  
 38 
  
 Övriga 
  
 2,9 
  
 5,9 
  
 88,2 
  
 2,9 
  
 34 
  
 Totalt 
  
 18,2 
  
 4,4 
  
 75,3 
  
 2,1 
  
 1123 
  
 Det framgår av tabell 13.7 att 75 procent av studenterna tyckte att utbildningen var lagom lång, 18 procent tyckte den var för kort och drygt fyra procent att den var för lång. De mest nöjda fanns inom bran- scherna Livsmedel, Övriga, Vård och Ekonomi. De minst nöjda i detta avseende fanns inom Jord, skog och trädgård, där 39 procent av studen- terna tyckte att utbildningen var för kort. 
  
 Tabell 13.8.  
 Studenternas svar på frågan Vad anser Du om längden på den arbetsplatsförlagda delen av Din  
 KY-utbildning 
  angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 För kort 
  
 För lång 
  
 Lagom 
  
 Osäkra 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 2,9 
  
 25,7 
  
 68,6 
  
 2,9 
  
 35 
  
 Ekonomi 
  
 6,3 
  
 9,5 
  
 80,1 
  
 4,1 
  
 221 
  
 IT 
  
 19,8 
  
 5,5 
  
 52,7 
  
 22,0 
  
 182 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 25,7 
  
 5,7 
  
 67,1 
  
 1,4 
  
 70 
  
 Livsmedel 
  
 5,6 
  
 0,0 
  
 94,4 
  
 0,0 
  
 18 
  
 Miljö 
  
 0,0 
  
 31,3 
  
 64,6 
  
 4,2 
  
 48 
  
 Transport 
  
 4,6 
  
 10,8 
  
 81,5 
  
 3,1 
  
 65 
  
 Tillverkning 
  
 10,3 
  
 17,1 
  
 71,4 
  
 1,3 
  
 234 
  
 Träindustri 
  
 0,0 
  
 38,2 
  
 61,8 
  
 0,0 
  
 34 
  
 Turism 
  
 5,6 
  
 8,3 
  
 85,4 
  
 0,7 
  
 144 
  
 Vård 
  
 2,6 
  
 13,2 
  
 84,2 
  
 0,0 
  
 38 
  
 Övriga 
  
 0,0 
  
 2,9 
  
 94,1 
  
 2,9 
  
 34 
  
 Totalt 
  
 9,4 
  
 12,2 
  
 73,0 
  
 5,3 
  
 1123 
  
 SOU 1999:119 
  
 Sex månader efter utbildningen  
 201 
  
 I tabell 13.8 framgår vad  
 KY-studenterna 
  tyckte om längden på den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Vår fråga löd Vad anser Du om längden på den arbetsplatsförlagda delen av Din  
 KY-utbildning. 
  
 Det framgår av tabell 13.8 
 4  
 att 73 procent ansåg att den arbetsplats- förlagda delen var lagom lång. De mest nöjda studenterna fanns inom branscherna Övriga, Livsmedel, Turism och Vård. De minst nöjda fanns inom Träindustri, Miljö och Jord, skog och trädgård. 
 En viktig aspekt av denna typ av utbildning är att den svarar mot de kompetenskrav som ställs i arbetslivet. Vi har ställt frågan Mot svarade innehållet i Din  
 KY-utbildning 
  i stort sett vad Du idag behöver i Ditt arbete. Av tabell 13.9 framgår studenternas uppfattning. 
  
 Tabell 13.9.  
 Studenternas svar på frågan Motsvarade innehållet i Din  
 KY-utbildning 
  i stort sett vad Du idag behöver i Ditt arbete angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Ja (%) 
  
 Nej (%) 
  
 Osäkra (%) 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 90,0 
  
 10,0 
  
 0,0 
  
 20 
  
 Ekonomi 
  
 78,8 
  
 20,5 
  
 0,6 
  
 156 
  
 IT 
  
 72,5 
  
 26,1 
  
 1,4 
  
 142 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 90,9 
  
 9,1 
  
 0,0 
  
 55 
  
 Livsmedel 
  
 75,0 
  
 25,0 
  
 0,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 62,5 
  
 37,5 
  
 0,0 
  
 16 
  
 Transport 
  
 64,4 
  
 31,1 
  
 4,4 
  
 45 
  
 Tillverkning 
  
 66,4 
  
 31,5 
  
 2,1 
  
 146 
  
 Träindustri 
  
 66,7 
  
 33,3 
  
 0,0 
  
 12 
  
 Turism 
  
 80,8 
  
 18,3 
  
 1,0 
  
 104 
  
 Vård 
  
 100,0 
  
 0,0 
  
 0,0 
  
 24 
  
 Övriga 
  
 73,9 
  
 26,1 
  
 0,0 
  
 23 
  
 Totalt 
  
 75,8 
  
 23,0 
  
 1,2 
  
 751 
  
 Det framgår av tabell 13.9 att 76 procent av studenterna svarat Ja på frågan, vilket måste anses som ett gott betyg. De utbildningar som, enligt studenterna, bäst svarade mot arbetslivets krav, fanns inom Jord, skog och trädgård, Vård och Bygg. De utbildningar som, enligt stu denterna, svarade sämst mot dessa krav fanns inom Transport, IT samt Tillverkning. Vi vill åter påpeka att vissa grupper är mycket små. 
 Av nästa tabell framgår i vilken utsträckning som studenterna ansåg att de genom utbildningen fått ett intressantare eller mer utvecklande arbete. Vi har ställt frågan Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du fått intressantare eller mer utvecklande arbete/arbetsuppgifter. 
  
 4  
 Bortfallet är fyra personer. 
  
 202  
 Sex månader efter utbildningen 
  
 SOU 1999:119 
  
 Det framgår av tabell 13.10 att 74 procent av  
 KY-studenterna 
  ansåg att utbildningen bidragit till mer intressanta arbetsuppgifter. Den mest positiva utvecklingen hade skett inom Vård, IT, Transport och Wood medel. Inom Miljö, och Träindustri svarade man i större utsträckning Nej på den frågan. 
  
 Tabell 13.10.  
 Studenternas svar på frågan Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du fått intressantare eller mer utvecklande arbete/arbetsuppgifter angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Ja (%) 
  
 Nej (%) 
  
 Osäkra (%) 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 78,6 
  
 14,3 
  
 7,1 
  
 28 
  
 Ekonomi 
  
 72,2 
  
 22,2 
  
 5,6 
  
 180 
  
 IT 
  
 86,7 
  
 6,7 
  
 6,7 
  
 150 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 69,4 
  
 29,0 
  
 1,6 
  
 62 
  
 Livsmedel 
  
 87,5 
  
 12,5 
  
 0,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 46,7 
  
 50,0 
  
 3,3 
  
 30 
  
 Transport 
  
 84,0 
  
 10,0 
  
 6,0 
  
 50 
  
 Tillverkning 
  
 68,1 
  
 28,0 
  
 3,8 
  
 182 
  
 Träindustri 
  
 59,1 
  
 36,4 
  
 4,5 
  
 22 
  
 Turism 
  
 70,7 
  
 20,3 
  
 8,9 
  
 123 
  
 Vård 
  
 84,4 
  
 12,5 
  
 3,1 
  
 32 
  
 Övriga 
  
 71,4 
  
 21,4 
  
 7,1 
  
 28 
  
 Totalt 
  
 73,6 
  
 20,9 
  
 5,5 
  
 895 
  
 I tabell 13.11 framgår i vilken utsträckning som studenterna ansåg att utbildningen bidragit till att de tjänade mer pengar. Vi har ställt frågan Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du tjänar mer pengar. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Sex månader efter utbildningen  
 203 
  
 Tabell 13.11.  
 Studenternas svar på frågan Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du tjänar mer pengar angivna med relativ fördelning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Ja (%) 
  
 Nej (%) 
  
 Osäkra (%) 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 60,7 
  
 28,6 
  
 10,7 
  
 28 
  
 Ekonomi 
  
 58,3 
  
 36,1 
  
 5,6 
  
 180 
  
 IT 
  
 69,3 
  
 20,7 
  
 10,0 
  
 150 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 53,2 
  
 41,9 
  
 4,8 
  
 62 
  
 Livsmedel 
  
 75,0 
  
 25,0 
  
 0,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 40,0 
  
 56,7 
  
 3,3 
  
 30 
  
 Transport 
  
 66,0 
  
 30,0 
  
 4,0 
  
 50 
  
 Tillverkning 
  
 53,8 
  
 42,3 
  
 3,8 
  
 182 
  
 Träindustri 
  
 27,3 
  
 59,1 
  
 13,6 
  
 22 
  
 Turism 
  
 47,2 
  
 47,2 
  
 5,7 
  
 123 
  
 Vård 
  
 40,6 
  
 53,1 
  
 6,3 
  
 32 
  
 Övriga 
  
 50,0 
  
 42,9 
  
 7,1 
  
 28 
  
 Totalt 
  
 55,8 
  
 38,1 
  
 6,1 
  
 895 
  
 Det framgår av tabell 13.11 att det rådde en stor variation mellan bran- scherna i vilken utsträckning som man ansåg att utbildningen bidragit till en högre lön. Det genomsnittliga värdet ligger på 56 pro cent vilket inte är särskilt högt med tanke på att studenterna vanligtvis finansierat sin utbildning med studielån. Här skiljer IT ut sig genom att ha den största andelen som fått högre lön. De som svarat Nej på den frågan finns framför allt inom Vård, Turism, Transport och Miljö. 
  
 13.4 
  
 En okänd utbildning? 
  
 Eftersom Kvalificerad yrkesutbildning är en ny utbildning är det intres- sant att undersöka i vilken mån som utbildningen är känd i sam hället. Vi har därför frågat studenterna dels om deras erfarenhet av huruvida de verksamma vid Arbetsförmedlingen kände till just deras utbildning och dels om deras nuvarande arbetsgivare kände till den vid anställ- ningstillfället. Frågorna handlar således om studenternas upp fattningar. 
 Den ena frågan löd Känner arbetsförmedlingen till din speciella KY- utbildning. Vi är alltså ute efter din speciella  
 KY-utbildning 
  och inte bara begreppet  
 KY-utbildning. 
  
 Av tabell 13.12 framgår att enligt studenterna känner mer än hälf ten av arbetsförmedlingarna till den Kvalificerade yrkesutbildningen. 
  
 204  
 Sex månader efter utbildningen 
  
 SOU 1999:119 
  
 Tabell 13.12.  
 Studenternas svar på frågan om arbetsförmedlingarna kände till den Kvalificerade yrkesutbildningen angivna med relativ för- delning och antal. 
  
 Antal 
  
 Andel (%) 
  
 Ja 
  
 621 
  
 55,2 
  
 Nej 
  
 302 
  
 26,9 
  
 Osäkra 
  
 200 
  
 17,8 
  
 Bortfall 
  
 1 
  
 0,1 
  
 Totalt 
  
 1124 
  
 100.0 
  
 Av tabell 13.13 framgår i vilken utsträckning som studenternas arbets- givare kände till de Kvalificerade yrkesutbildningarna. Här har vi valt att separera branscherna. Frågan löd Kände din nuvarande arbets givare till din speciella  
 KY-utbildning 
  innan han/hon anställde Dig. 
 Det framgår av tabellen att arbetsgivarna inom Transport, IT, Turism och Tillverkning var de som bäst kände till de Kvalificerade yrkesutbildningarna. De som minst kände till dessa utbildningar fanns inom Bygg, Ekonomi och Jord, skog och trädgård. En del grupper är dock små och frågan beaktar inte att flera studenter fått anställning där de utfört sin period med Lärande i arbete. 
  
 Tabell 13.13.  
 Studenternas svar på frågan om nuvarande arbetsgivare kände till den Kvalificerade yrkesutbildningen angivna med relativ för- delning och totalt antal svarande. 
  
 Bransch 
  
 Ja (%) 
  
 Nej (%) 
  
 Osäkra (%) 
  
 Antal 
  
 svarande 
  
 Bygg 
  
 71,4 
  
 28,6 
  
 0,0 
  
 28 
  
 Ekonomi 
  
 74,0 
  
 24,9 
  
 1,2 
  
 173 
  
 IT 
  
 83,1 
  
 16,2 
  
 0,7 
  
 142 
  
 Jord/skog/trädgård 
  
 74,0 
  
 26,0 
  
 0,0 
  
 50 
  
 Livsmedel 
  
 87,5 
  
 12,5 
  
 0,0 
  
 8 
  
 Miljö 
  
 82,1 
  
 14,3 
  
 3,6 
  
 28 
  
 Transport 
  
 86,0 
  
 14,0 
  
 0,0 
  
 50 
  
 Tillverkning 
  
 83,1 
  
 14,7 
  
 2,3 
  
 177 
  
 Träindustri 
  
 68,4 
  
 26,3 
  
 5,3 
  
 19 
  
 Turism 
  
 76,0 
  
 19,8 
  
 4,1 
  
 121 
  
 Turism 
  
 76,0 
  
 19,8 
  
 4,1 
  
 121 
  
 Vård 
  
 80,0 
  
 20,0 
  
 0,0 
  
 25 
  
 Vård 
  
 80,0 
  
 20,0 
  
 0,0 
  
 25 
  
 Övriga 
  
 75,0 
  
 20,8 
  
 4,2 
  
 24 
  
 Övriga 
  
 75,0 
  
 20,8 
  
 4,2 
  
 24 
  
 Totalt 
  
 78,8 
  
 19,4 
  
 1,8 
  
 845 
  
 Totalt 
  
 78,8 
  
 19,4 
  
 1,8 
  
 845 
  
 SOU 1999:119 
  
 205 
  
 14 Slutsatser och reflexioner 
 I detta kapitel skall vi sammanfatta våra resultat och slutsatser från utvärderingen av försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbild ning (KY). Vi börjar med att redovisa vilka utbildningar det blev och hur de svarar mot arbetsmarknadens krav. Därefter diskuterar vi utbildningens organisering och genomförande och vilka problem vi sett där. Slutligen diskuterar vi ett antal snävare frågeställningar som precise rats i vårt utredningsuppdrag (se kapitel 3). De visionära och utbildningspolitiska diskussionerna sparar vi däremot till det avslutande kapitel 15. 
  
 14.1 
  
 Utbud och efterfrågan 
  
 En nyckelfråga är vilka utbildningar som försöksverksamheten har genererat och om dessa utbildningar svarar mot de krav som ställs från dagens arbetsmarknad. Utbildningarnas relation till arbetsmarknadens krav kan ses ur två aspekter. Den ena är om det totala utbildningsut- budet svarar mot de strukturella förändringar vi kan se i arbetslivet av idag. Den andra aspekten är hur de enskilda programmen passar in i denna helhet. 
 Den första aspekten handlar snarast om en utvärdering av KY- kommitténs förmåga att göra samhällsrelevanta prioriteringar och den överblick som krävs för att allokera resurser på ett sätt som motsvarar arbetsmarknadens krav. 
 Vi är medvetna om att  
 KY-satsningen 
  är en försöksverksamhet och  
 KY-kommittén 
  har haft ett bredare spektrum av kriterier att beakta än att blint följa arbetsmarknadens krav.  
 KY-kommittén 
  har också fått två nya restriktioner att beakta under resans gång: Enligt den s k vårpro- positionen 
 1  
 skall platsfördelningen koncentreras till yrkesområden med påtalad brist på arbetskraft. Det innebär att tekniker- och  
 IT-utbild- 
  ningar prioriteras. Enligt propositionen om nationell handlingsplan för 
  
 1  
 Regeringens proposition 1997/98:150,  
 1998 års ekonomiska vårproposition  
 , (Stockholm: Finansdepartementet). 
  
 206  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 äldrepolitiken 
 2  
 skall också behoven på vård området, bl a vad avser fortbildning för undersköterskor, upp märksammas. Vi vill också mar- kera att vi är medvetna om svårigheterna att göra prognoser över arbetsmarknadens behov. Tekniska innovationer och strukturella för- ändringar kan på kort tid sätta de ambitiösaste prognoser ur spel, så även mjukare faktorer som yrkens växlande attraktivitet, vilket illustre- ras av dagens arbetskraftsbrist inom skola, vård och omsorg. 
  
 14.1.1 
  
 Utbildningsutbudet 
  
 Intresset att delta i försöksverksamheten har varit stort. Fram till den 15 mars 1999 hade  
 KY-kansliet 
  tagit emot 819 ansökningar om att få starta utbildning. Av dessa är 208 beviljade fördelat på bransch enligt tabell 14.1. 
  
 Tabell 14.1.  
 Beviljade utbildningsprogram och utbildningsplatser för- delade på bransch angivna med antal och relativ fördelning. 
  
 Bransch 
  
 Program* 
  
 Platser** 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Tillverkning 
  
 52 
  
 25 
  
 2306 
  
 22 
  
 IT 
  
 45 
  
 22 
  
 2508 
  
 24 
  
 Ekonomi 
  
 24 
  
 12 
  
 1560 
  
 15 
  
 Turism 
  
 20 
  
 10 
  
 1179 
  
 11 
  
 Bygg 
  
 13 
  
 6 
  
 607 
  
 6 
  
 Övriga 
  
 13 
  
 6 
  
 437 
  
 4 
  
 Transport 
  
 10 
  
 5 
  
 574 
  
 5 
  
 Vård 
  
 9 
  
 4 
  
 284 
  
 3 
  
 Jord/skog/trädg. 
  
 8 
  
 4 
  
 327 
  
 3 
  
 Träindustri 
  
 5 
  
 2 
  
 190 
  
 2 
  
 Miljö 
  
 5 
  
 2 
  
 305 
  
 3 
  
 Livsmedel 
  
 4 
  
 2 
  
 206 
  
 2 
  
 Totalt 
  
 208 
  
 100 
  
 10483 
  
 100 
  
 * 
  
 Antal program  
  
 1999-03-15. 
  
 ** 
  
 Antal platser  
  
 1999-01-27. 
  
 Tillverkning och IT, som prioriterades i vårpropositionen 1997, svarar för nästan hälften av utbildningsplatserna, medan Vård som var prio- riterat i den nationella planen för äldrepolitiken endast svarar för tre procent av utbildningsplatserna. Vi återkommer till frågan om hur KY- kommitténs prioriteringar svarar mot arbetsmarknadens krav. 
  
 2  
 Regeringens proposition 1997/98:113,  
 Nationell handlingsplan för äldrepolitiken  
 , (Stockholm: Socialdepartementet). 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 207 
  
 14.1.2 
  
 De beviljade utbildningarnas karaktär 
  
 Några intressanta frågor är om utbildningarna fokuserar på yrke eller bransch, om de ligger inom nya eller etablerade sektorer av näringslivet och om de innehåller inslag av entreprenörskap och eget företa gande. 
 Vår uppskattning är att drygt 80 procent av utbildningarna kan beskrivas som  
 yrkesutbildningar 
 , medan övriga har en sådan bredd att vi betecknar dem som branschutbildningar. Gränsen mellan de två kategorierna är dock mycket svår att dra. Vissa utbildningar är med nödvändighet mer generella än andra men vi har inte funnit någon utbildning som vi bedömer så generell att den inte kan leda till en anställning direkt efter at det avslutats. Möjligen kan man ställa sig frågande till nivån på ett antal  
 IT-utbildningar 
  som är relativt all männa utbildningar i elementär datakunskap. Dessa har vi betecknat som körkortsutbildningar. Ingen av de Kvalificerade yrkesutbildningarna är uttalat studieförberedande med tanke på universitets studier. 
 Utbildningarna inom Bygg och Ekonomi är mer branschinriktade än övriga. Bygg på grund av sin ofta breda fokusering på arbets ledar- och projektledarrollen samt ekonomiutbildningarna som ofta är allmänt hållna och spänner över ett brett kunskapsfällt. Det är svårt att bestämma om den stora grupp av teknikerutbildningar (46 st) som finns inom Tillverkning är inriktade mot yrke eller bransch. Det finns stora likheter mellan dessa utbildningar och de som gavs på det gamla tek- niska gymnasiet och som kvalificerade för ett yrke (ingenjör) som var mycket brett definierat.  
 KY-varianten 
  har dock inte samma studieförbe- redande karaktär som det gamla tekniska gymnasiet. Vi har valt att beskriva dessa utbildningar som yrkesinriktade. 
 Relativt många utbildningar inriktar sig på  
 befordran  
 till någon form av arbetsledande befattning inom den bransch där man redan har sin utbildning eller anställning. Dessa utbildningar finns inom mogna branscher som verkstadsindustrin och byggnadsindustrin. 
 En ambition med försöksverksamheten var att inrikta den mot  
 nya verksamheter 
 . Enligt vår bedömning är de flesta utbildning arna riktade mot etablerade verksamheter. Till denna grupp har vi fört knappt 140 utbildningsprogram. Drygt 50 har vi betraktat som inriktade mot ny verksamhet. Nya verksamheter förekommer främst inom bran scherna Miljö, Informationsteknik och Ekonomi. 
 Inom Miljö är samtliga utbildningar inriktade mot miljösamord ning. En förändrad lagstiftning och nya standarder som kräver syste matiska och förebyggande arbetsmetoder har skapat nya yrkesgrupper. Detta är en ny bransch där det saknas etablerade utbildningar. 
 Informationsteknik är ur vissa aspekter i sin helhet en ny bransch med nya yrken. Det finns emellertid nyanser i vad som kan klassificeras 
  
 208  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 som nytt. Här finns relativt traditionella utbildningar i systemteknik och programvaruteknik samtidigt som det finns utbildningar som fokuserar på nya yrken inom multimedia. 
 Inom Ekonomi finns en del utbildningar med ny inriktning, t ex IT- säljare, och inom gruppen Övriga finns en del nya media utbildningar. Inom övriga branscher finns få utbildningar som är inriktade mot nya verksamheter. 
 En stor del av utbildningarna i etablerade branscher är inriktade mot  
 bristyrken 
 . Huvuddelen är knutna till industrin där man bedömt att det kommer att råda brist på tekniker med vissa unika kompetenser. Det kan handla om  
 PC-tekniker 
  inom databranschen eller arbetsledare inom byggnadsindustrin. En annan grupp är de som orienterar sig mot eko- nomi och administration. Här finns en del säljutbildningar som fokuserar på nya områden som försäkringar, IT eller export. Inom administra tion är den moderna sekreteraren en intressant yrkesgrupp. En sekreterare som kan hantera de nya datorhjälpmedlen samtidigt som han eller hon behärskar olika typer av konteringar. Denna kompetens är exempelvis mycket intressant för uthyrningsföretag av typ Manpower. 
 Om vi ser till det entreprenöriella inslaget och inriktning mot  
 eget företagande  
 så har vi funnit 25 sådana utbildningar, vilket motsvarar cirka tolv procent. Sådana inslag är vanligt i de små branscherna Jord, skog och trädgård, Livsmedel, Träindustri och Turism. Målgruppen inom Jord, skog  trädgård kan betecknas som arvingar, dvs ung- domar som exempelvis skall ta över ett lantbruk. En fokusering på eget företagande saknas däremot nästan helt i de stora branscherna Tillverk- ning och IT. 
  
 14.1.3 
  
 Utbildningarna och marknadens krav 
  
 Frågan om utbudet av Kvalificerade yrkesutbildningar svarar mot arbetsmarknadens efterfrågan är central för vår utvärdering. En yrkes- utbildning som inte accepteras eller efterfrågas av arbetsmarknaden är svår att motivera. 
 Inledningsvis måste vi konstatera att utbudet av Kvalificerade yrkesutbildningar på intet sätt speglar branschernas storlek. Fyra branscher svarar för tre fjärdedelar av utbildningsplatserna och de övriga åtta får dela på en fjärdedel. Att de små är så små är anmärk- ningsvärt men än mer anmärkningsvärd är den inbördes prioriteringen mellan branscherna. Den stora vårdsektorn som svarar för ca 15 pro cent av arbetsmarknaden har endast tre procent av platserna. Turism svarar för elva procent av utbildningsplatserna men har endast omkring tre procent av arbetsmarknaden. IT är också väl företrätt med 24 pro cent av 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 209 
  
 platserna vilket skall jämföras med ungefär fem procent av arbets- marknaden. Industrin respektive jordbruket i vid mening har inom Kvalificerad yrkesutbildning ungefär samma relativa storlek som på nuvarande arbetsmarknad. Ekonomutbildningarna är väl representerade. Det är i och för sig rimligt att utbildningars dimensionering styrs av föreställningar om den framtida arbetsmarknaden och inte dagens, men en utveckling som närmar sig de Kvalificerade yrkesutbildningarnas struktur förefaller ytterst osannolik. 
 Siffrorna framstår som mer rimliga om vi anlägger ett bristyrkes- perspektiv. Det innebär att den nuvarande dimensioneringen inte skall uppfattas som långsiktigt giltig, utan snarare har kampanjkaraktär, för att snabbt täppa till en brist. Eftersom de Kvalificerade yrkesutbild- ningarna är av så ringa omfattning kan snedfördelningen motiveras med bristyrkesargumentet, givet att bristen är rätt bedömd. Tusen personer med en Kvalificerad yrkesutbildning i turism och hotelldrift kan förmodligen sugas upp av arbetsmarknaden, men av det utfallet bör vi inte dra slutsatsen att turistsatsningen inom Kvalificerad yrkesutbildning även framgent bör ha samma storlek. Informations teknik är det tydligaste exemplet på ett bristområde varför den höga andelen av utbildningsplatser med  
 IT-inriktning 
  inom Kvalificerad yrkesutbildning inte är så uppseendeväckande. I detta fall är det snarare nivån som är diskutabel. Alla  
 IT-utbildningar 
  kan inte betecknas som eftergymnasiala och några borde snarare höra hemma på gymnasiet. 
 Det måste finnas en samklang mellan utbildningens nivå och bran- schens nuvarande utbildningsstruktur för att utbildningarna skall mötas med respekt på arbetsmarknaden. Anpassningsproblematiken blir tydlig inom vård och tillverkningsindustri. 
 Inom vården har professionella intressen definierat vad som är minsta godtagbara utbildningsnivå. Sjuksköterskorna och undersköter skorna klassificeras inte som någon form av mellanläkare, utan de har ett eget professionellt revir. I detta reglerade utbildningssystem har den Kvalificerade yrkesutbildningen inte funnit sin plats. Utbildningen saknar hemvist och identitet inom vårdsektorn. Arbetskraftsefterfrågan inom vårdsektorn följer de professio nella revirgränserna. Utan en nog- grann reglering av revir och kompetensgränser till de redan etablerade professionerna bedömer vi att den Kvalificerade yrkesutbildningen har små möjligheter att lyckas inom vården. 
 Inom tillverkningsindustrin är förhållandena annorlunda. I stora drag påminner de industriella Kvalificerade yrkesutbildningarna om de som gavs på de gamla fyraåriga tekniska gymnasierna, dock utan de generella högskoleförberedande inslagen. De tvååriga Kvalificerade yrkesutbild- ningarna skulle i så fall ha motsvarats av ett femårigt gymnasium vilket stämmer väl med industrins efterfrågan på kvalifi cerade tekniker. Inom 
  
 210  
 Slutsatser och reflexioner  
 SOU 1999:119 
  
 industrin kan den Kvalificerade yrkesutbildningen sägas spela på hemmaplan. 
 Om vi slutligen ser närmare på de enskilda utbildningarnas inriktning kan vi konstatera att de fått en delvis annan profilering än som diskuteras i såväl  
 KEY-utredningen 
 3 
  
 som regeringens proposition 
 4 
 . I dessa förarbeten diskuteras inte att en betydande andel Kvalificerade yrkesutbildningar skulle inriktas på arbetsledarrollen respektive utformas som förberedelser för rollen som egen företagare. Arbets ledar- och projektledarrollen markeras tydligast i byggutbildningar men även inom träindustrin och transportsektorn samt inom miljögruppen, där befatt- ningen som miljösamordnare är inriktad på projektledning. Beto ningen av det egna företagandet och entreprenörskap finns enbart i vissa branscher som jordbruk, livsmedel, träindustrin och inom det stora ekonomiblocket. 
  
 14.1.4 
  
 Studenterna efter utbildningen 
  
 Det yttersta betyget på försöksverksamheten är vad som händer med  
 KY-studenterna 
  efter utbildningen och hur de i efterhand bedömer sin utbildning. Vi har därför följt upp de första stu denterna sex månader efter avslutade studier (se tabell 14.2). 
  
 Tabell 14.2.  
 Studenternas sysselsättning sex månader efter avslutade studier angivna med antal och i procent. 
  
 Sysselsättning 
  
 Antal 
  
 % 
  
 Anställd 
  
 845 
  
 75 
  
 Högskola 
  
 82 
  
 7 
  
 Eget företag 
  
 50 
  
 4 
  
 Arbetssökande 
  
 153 
  
 14 
  
 Vi kan konstatera att 75 procent av studenterna har en anställning sex månader efter avslutade studier, vilket måste betraktas som ett gott betyg. Till detta kommer drygt fyra procent egna företagare vilket innebär att nästan 80 procent har arbete. Av dessa är 84 procent verk- samma inom det yrkesområde som utbildningen omfattat. Vi kan också konstatera att 14 procent är arbetssökande sex månader efter sin utbild- ning vilket inte är helt tillfredsställande. Det kan vara en indikation på att de Kvalificerade yrkesutbildningarna inte är lika generellt gångbara på arbetsmarknaden som vissa högskoleutbildningar. Siffrorna kan tol- 
  
 3 
  
 SOU 1995:38. 
  
 4 
  
 Regeringens proposition 1995/96:145. 
  
 SOU 1999:119  
 Slutsatser och reflexioner  
 211 
  
 kas som att den som inte får arbete i målyrket har svårig heter att få arbete i andra yrken. Vi  
 kan  
 vidare notera en låg över gångsfrekvens till den ordinarie högskolan, bara sju procent. Detta var också väntat då endast ett fåtal av utbildningarna konstruerats för att underlätta en sådan övergång. 
 Av de studenter som fått anställning är de flesta (83 %) privat anställ- da. Drygt 36 procent är verksamma i små företag  
 (1-49 
  anställ da), 24 procent i medelstora företag  
 (50-499 
  anställda) och 37 procent inom stora företag (500 eller fler anställda). 
 Ett mått på utbildningarnas kvalitet är hur nöjda studenterna är med sin utbildning när de fått lite perspektiv på den. På den över gripande frågan: Är Du nöjd med Din  
 KY-utbildning? 
  svarade 79 procent av studenterna Ja. Beträffande utbildningens längd svarade 75 procent av studenterna att den är lagom, 18 procent tycker den var för kort och drygt fyra procent att den var för lång. 73 procent anser att den arbets- platsförlagda delen är lagom lång. 
 En viktig aspekt är hur utbildningen svarar mot de kompetenskrav som ställs i arbetslivet. På frågan: Motsvarade innehållet i Din KY- utbildning i stort sett vad Du idag behöver i Ditt arbete svarade 76 pro- cent Ja. Vidare anser 74 procent att utbildningen bidragit till mer intressanta arbetsuppgifter. 
 Det råder en stor variation mellan olika branscher om i vilken utsträckning utexaminerade studenter anser att utbildningen bidragit till en högre lön. Det genomsnittliga värdet ligger på 56 procent vilket inte är särskilt högt med tanke på att studenterna vanligtvis finansierat sin utbildning med studielån. Här skiljer IT ut sig genom att ha det största inslaget studenter som fått högre lön. 
  
 14.2 
  
 Utbildningarnas organiserande och genomförande 
  
 14.2.1 
  
 Utbildningarnas struktur 
  
 Utbildningsprogrammen är olika långa. De varierar från 40 till 120 poäng. Vanligast förekommande (76 % av programmen) är 80 poäng. Olika utbildningsprogram har olika antal studentplatser. Vissa program har så få som åtta studerande per antagningsomgång medan andra har studentkullar om drygt 80 personer. Antalet antagningsomgångar per kalenderår skiftar också mellan de olika utbildningsprogrammen. Vissa utbildningar startar regelbundet en gång per kalenderår. Andra utbild- ningar startar både höst och vår. Några få utbild ningsprogram startar med 18 månaders mellanrum och slutligen finns det ett fåtal program 
  
 212  
 Slutsatser och reflexioner  
 SOU 1999:119 
  
 med mycket varierande starttillfällen. Vanligast förekommande är att utbildningsprogrammen gör en antagning per kalenderår och att ku rserna startar under tidig höst. Vissa utbildningar bedrivs via distansstudier. 
 Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen som benämns L ärande i arbete (LIA) utgör i samtliga fall cirka en tredjedel av utbildningstiden. Arbetsplatsintegreringen för med sig att utbildningen i hög grad anpassas till den årsrytm som präglar arbetslivet. Verksamheten bedrivs till följd av detta ofta kontinuerligt utan terminsindelning. Studenterna kan därför uppnå 80 kurspoäng på kortare tid än fyra traditi onella terminer. 
 Utbildningarna bygger på de kunskaper som studerande får på nationella program i gymnasieskolan. För tillträde till en Kvalificerad yrkesutbildning krävs det alltså att sökanden har fullföljt ett nationellt gymnasieprogram eller har förvärvat motsvarande kunskaper på annat sätt. För tillträde till en utbildning kan utbildningsanordnare och led- ningsgrupp ställa krav på särskilda förkunskaper. Sådana krav skall vara relevanta för den aktuella utbildningen. 
 Utbildningarna är uppdelade i delkurser eller moment av olika karaktär. Vissa delkurser ges med egen anställd personal, andra köps in utifrån. De lärartjänster som köps in kan t ex komma från Komvux eller högskolor, men det kan också vara branschanknutna föreläsare som har hand om hela eller delar av kurser. Flera av kurserna är organiserade som projektarbeten och för det mesta avslutas ett utbildningsprogram med ett examensarbete där de olika kursmomenten integreras i ett praktiskt inriktat projekt. 
 Kursutvärdering genomförs som regel efter varje avslutat kur smo- ment. Vanligtvis fyller studenterna i en enkät som kursvansvarig lärare sammanställer och vidarebefordrar till utbildningsansvarig. Efter avslutad kurs utförs en samlad kursuppföljning och eventuella revid e- ringar realiseras. Det förekommer också att utbildningsansvarig en gång per termin eller läsår genomför någon form av utvecklings samtal med varje enskild student. 
 Efter avslutad Kvalificerad yrkesutbildning erhåller den studerande antingen ett examensbevis eller ett utbildningsbevis. Omfattar utbild- ningsprogrammet sammanlagt 80 kurspoäng avslutas utbildningen med en kvalificerad yrkesutbildningsexamen. Leder inte utbildningen fram till en kvalificerad yrkesutbildningsexamen får den studerande på begä ran ett utbildningsbevis. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 213 
  
 14.2.2 
  
 Antagning och urval 
  
 Beslut om antagning fattas i regel av ledningsgruppen, men vid ett flertal utbildningar har antagningen delegerats till en lokal antagnings- myndighet. 
 Vid antagning används många olika urvalsgrunder. Vanligast före- kommande är betyg, högskoleprov intervjuer, anlagstester, kun skaps- tester och arbetsprover. Meriterande är också arbetslivserfarenhet, branschkännedom och rekommendationer från arbetsgivare. Ofta efter- strävas en jämn könsfördelning. I de mansdominerade yrkesgrup perna prioriteras, vid lika totalbedömning, ibland kvinnliga sökanden. Det kan också vara så att 40 procent av platserna är reserverade för kvinnor vid tillräckligt antal behöriga söka nde. 
 Ett problem som påtalats vid våra besök hos olika utbildningar är den ojämna kunskapsnivån hos studenterna. Lärarna upplever att den tid som avsatts för undervisning inte räcker till för att möta varje enskild individ på rätt kunskapsnivå. De studerande som har otillräck liga förkunskaper påtalar att det krävs en stor insats för att nå up psatta kursmål. De studerande som har goda förkunskaper uppger att undervisningen inte tillför mycket och att de istället får fungera som stöd åt sina kurs- kamrater. 
  
 14.2.3 
  
 Pedagogisk utformning 
  
 Den pedagogiska utformningen av programmen varierar allt från kon- ventionell klassrumsundervisning till Problembaserat lärande (PBL). Vi kan se tre huvudsakliga former för den pedagogiska uppläggningen som vi benämner modernt, konventionellt respektive lärlingsmodellen. 
 Den  
 moderna  
 formen sammanfaller med det vi kallar PBL. Det är också den vanligast förekommande undervisningsmetoden enligt anordnarnas egen utsago. Med denna metod får de studerande möjlig het att träna problemlö sning utifrån verklighetsanknutna situationer som ofta hämtas från de företag där de studerande genomför den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen Studenterna får ta stort ansvar för det egna läsandet. Lärarens roll är här att u nderlätta de studerandes inlärningsprocess, inte att förmedla en stor mängd fakta som ofta går att inhämta via litteraturläsning. Lärarrollens tyng dpunkt ligger i handledarskap. 
 Den  
 konventionella  
 undervisningsformen bygger på klassrums- undervisning och här strävar man efter att få balans mellan traditio nella teoretiska undervisningsformer med betydande laborativa inslag och olika former av grupparbeten. En undervisningsmetod som flera utbild- 
  
 214  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 ningsprogram använder är det projektorienterade arbetssättet. Projekten de studerande arbetar med är antingen fiktiva eller verklighetsbaserade och då, på ett eller annat sätt, knutna till de företag där studenterna genomför den arbetsplatsförlagda studietiden. 
 Vid hantverksinriktade utbildningar används den undervisningsmetod vi kallar  
 lärlingsmodellen  
 . Dessa utbildningar bygger på de traditioner som finns vad gäller inlärning av hantverksyrken. I de yrkesspecifika kurserna ges individuell undervisning där de studerande själva får pröva på förekomma nde moment i hantverksyrket. 
 Vårt intryck är att den mest använda undervisningsmetoden är kon- ventionell undervisning med laborativa inslag och projektinriktade skolarbeten. Visserligen framför många av utbildningsanordnarna att de använder PBL, men det stämmer inte med den bild vi fått vid våra besök. Det finns ofta goda ambitioner och man är på väg. Lärarna som vi mött berättar att de utbildar med stöd av anpassad PBL, men st udenterna uppger att undervisningen är traditionell. Nämnas bör att vi också träffat på utbildningsprogram som på ett framgångsrikt sätt använder PBL som undervisningsmetod, t ex New Media Design i Karlskrona, som använder både ett projekt- och problemorienterat utbildningsupplägg. 
  
 14.2.4 
  
 Lärande i arbete 
  
 Målsättningen med Lärande i arbete (LIA) tolkas på olika sätt av utbildningsanordnarna. Enligt vissa anordnare är syftet att praktiskt tillämpa de teoretiska momenten och knyta de nyförvärvade kunska perna till en reell arbetsmiljö. Andra uppger att avsikten är ge de stude rande en yrkesteknisk färdighet. Några anger att syftet är att studen terna skall få kontakter i arbetslivet och en inblick i arbetslivets villkor. Eftersom målsättningen med Lärande i arbete varierar ut formas den ar- betsplatsförlagda utbildningen på olika sätt. Vi har identifierat fyra olika typer som vi kallar: praktik, projekt, lärling och fadder. 
 I många fall genomförs Lärande i arbete som  
 praktik  
 då de stude- rande praktiskt skall tillämpa sina teoretiska kunskaper i verkliga livet. Ofta får studenterna börja med att prova på olika arbetsmoment för att med tiden fungera som en anställd. I dessa fall har Lärande i arbete en  
 trainee-karaktär, 
  vilken säkert stärker de studerandes mö jlighet till framtida anställning. 
 Ett flertal utbildningar genomför den arbetsplatsförlagda utbil dningen i  
 projekt 
 form där de studerande arbetar med ett projekt som är knutet till  
 LIA-företaget. 
  Projektarbetet är kärnan i den arbetsplats förlagda utbildningen och kan t ex innebära att studenten skall utforma en marknadsplan eller utveckla ett företags  
 webb-sidor. 
  Genom att arbeta i 
  
 SOU 1999:119  
 Slutsatser och reflexioner  
 215 
  
 projektform utvecklar studenterna förmågan att planera och samordna det egna arbetet ofta i samarbete med andra studerande och arbetskam- rater på föret agen. 
 På ett fåtal hantverksinriktade utbildningar sker Lärande i arbete som traditionell  
 lärling  
 sutbildning. Vad den enskilde studenten lär sig beror på vilken handledare studenten har på företaget och vilka arbets objekt som för tillfället genomförs. Studenterna får möjlighet att under erfarna instruktörers handledning själva utföra hantverket och tillägna sig yrkets traditioner. 
 Ett mindre antal entreprenörinriktade utbildningar genomför Lärande i arbete med hjälp av s k  
 fadder 
 företag. I denna  
 LIA-form 
  får studenter och kursanordnare möjlighet att tillsammans med fadderföretag planera olika typer av uppdrag. Varje student har ett antal fadderföretag som svarar mot de behov som utkristalliserats under utbildningens gång. 
 Placeringen av  
 LIA-perioderna 
  varierar. Vissa utbildningar lägger upp Lärande i arbete så att studenterna är ute på företag två dagar i veckan under hela utbildningstiden. Detta för att studenterna skall få en direkt återkoppling till den skolförlagda delen av utbildningen. Andra ut- bildningar lägger upp Lärande i arbete i tre eller fyra perioder med varierande längd. Under dessa perioder skall studenten deltaga i arbetet på före taget och får därigenom fördjupade kunskaper om sambandet mellan teori och praktiskt arbete. Det finns också andra varianter av periodindelning där exempelvis all praktik koncentreras till slutet av studierna. Det finns även fall när all praktik koncentreras i början. 
 En komplicerad fråga är huruvida lön kan och bör utgå till studen ter under  
 LIA-perioderna. 
  Vissa företag betalar ersättning till studen terna medan andra inte gör det. De som betalar anser att studenterna skall ha ersättning eftersom de utför ett arbete som i annat fall skulle utföras av någon annan. Problematiken finns speciellt inom vissa branscher och då det gäller specifika utbildningar. 
 Vår uppfattning är att vad som är den bästa uppläggningen av Lärande i arbete beror på en mängd faktorer. Det finns inga generella lösningar. Av  
 KY-kommitténs 
  anvisningar framgår att Den arbets- platsförlagda utbildningen inte skall utgöras av praktik i vanlig me ning utan utformas som ett lärande i arbetet. Vi delar inte denna negativa syn på praktik utan har sett flera fall där konventionell praktik förefaller vara den lämpligaste formen för Lärande i arbete. Vi tror att det viktigaste är att värna om möjligheten till lokal utformning av Lärande i arbete. Denna lokala flexibilitet bör även inkludera  
 LIA-periodens 
  totala längd. Vi ser ett stort värde i att de Kvalificerade yrkesutbildningarnas identitet kopplas till ett stort inslag av Lärande i arbete men har svårt att se varför just en tredjedel av utbildningstiden skulle passa alla. Man 
  
 216  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 kanske istället skall föreskriva ett intervall. Vi ser inte heller någon anledning att centralt reglera om lön kan utgå under  
 LIA-perio 
  den. 
  
 14.2.5 
  
 Tillgång på och fördelning av  
  
 LIA-platser 
  
 Flera remissinstanser ifrågasatte möjligheten att ordna  
 LIA-platser 
  i den omfattning som  
 KEY-utredningen 
  föreslagit. 
 5  
 Dessa farhågor har inte besannats utan de flesta utbildningar har klarat av att organisera Lärande i arbete enligt  
 KY-kommitténs 
  anvisningar. Däremot är det svårt att ge någon enhetlig bild av hur ordnandet av  
 LIA-platser 
  har gått till. Det beror bl a på utbildningens målsättning, den enskilde studentens bakgrund och intresseområde samt på tillgången på poten Little företag. 
 I grova drag tillämpas tre tillvägagångssätt: Skola och skolledning placerar studenterna på redan ordnade  
 LIA-platser, 
  studenterna själva försöker finna  
 LIA-företag 
  där de kan få göra sina  
 LIA-veckor 
  eller så sker arrangerandet i samverkan mellan skola, student och företag. Vissa utbildningsprogram stimulerar de studerande att söka sig utomlands under  
 LIA-perioderna. 
  
 I ett stort antal utbildningar bestämmer skola och skolledning var de studerande skall genomföra sina perioder av Lärande i arbete. Några ut- bildningsprogram har valt att knyta upp ett antal företag där ledning och personal är intresserade av utbildningsfrågor. Många gånger för delas dessa  
 LIA-platser 
  genom att studenterna söker de platser som de anser vara av intresse. Företagen granskar ansökningarna och väljer ut till intervju de studenter som de finner vara lämpliga. 
 Flera utbildningsprogram har valt strategin att studenterna själva har huvudansvaret för att finna sin  
 LIA-plats. 
  I dessa utbildningar före- kommer ibland kurser som förbereder studenterna inför företags kon- takterna. Många studenter har vid våra besök uppgett att det är svårt att få platser och menar att utbildningsformen är okänd och ännu inte eta- blerad på marknaden. 
 Vid ett mindre antal utbildningar sker tilldelningen av  
 LIA-platser 
  i samverkan mellan skola, student och företag. Initieringen av samarbetet kan ske genom att ett företag konsulterar utbildningsprogrammet för att få ett projekt utfört. 
 Den avgörande frågan är till slut om den framtida tillgången på LIA- platser är säkrad. Hittills har det gått bra men ett mer slutgiltigt test handlar om vad som händer på sikt respektive vid volymstegringar. I korthet vet vi inte hur robust systemet är. Mycket talar dock för att det 
  
 5  
 Regeringens proposition 1995/96:145, 11. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 217 
  
 kommer att gå bra även i framtiden. Flertalet  
 LIA-företag 
  uppger att Lärande i arbete inverkar positivt på den ordinarie verksamheten. Vi tror att de problem som funnits kommer att lösas när den Kvalifi cerade yrkesutbildningen blir mer känd. Det skulle underlätta om Lärande i arbete lanseras som namn och inte begrepp som Arbetsplatsförlagd utbildning (APU) eller praktik. Lärande i arbete ger positiva associa- tioner som företagen lätt kan identifiera sig med. 
  
 14.2.6 
  
 Handledare och handledarutbildning 
  
 Varje student skall ha en personlig handledare på företaget som stöd jer, hjälper till rätta på arbetsplatsen och är behjälplig vid kunskapsin häm- tandet. Det är handledaren som har den största kontakten med studen ten under  
 LIA-perioden. 
  Det är därför viktigt att handledaren har en helhetssyn på utbildningen. Handledaren bör av den anledningen få en grundlig genomgång av utbildningens uppläggning så  
 LIA-perioden 
  kan anpassas till utbildningens krav. 
 Utbildningsanordnarna strävar efter att få erfarna handledare med intresse för den pedagogiska rollen. Många anordnare har försökt genomföra handledarutbildning, men det har visat sig svårt att enga gera handledarna. I stället har ambitionerna reducerats till en introduktions- dag eller informationsträff då de berättat om utbildningens ku rsinnehåll och om Lärande i arbete. 
 Vi kan konstatera att det många gånger varit svårt att finna for mer för en bra handledarutbildning samtidigt som vi vill betona vikten av att finna en lösning på detta problem. Bra handledare är en förut sättning för att Lärande i arbete skall kunna utvecklas som pedagogisk form. En utveckling i rätt riktning kan vara att avsätta ekonomiska resurser så att utbildningsanordnarna kan följa upp  
 LIA-perioderna 
  med regelbundna besök ute på företagen. En kontinuerlig upp följning skulle kunna vara ett forum för dialog och pedagogisk utveckling. 
  
 14.2.7 
  
 Studenternas inställning till Lärande i arbete 
  
 Studenterna uttrycker genomgående sin uppskattning över hur integre- ring av skola och arbetsliv har fungerat och menar att de efter praktiken bättre förstår teorin i vissa ämnen. De upptäcker att skolans undervis- ning är nödvändig för ett lärande i arbetslivet och får, efter att ha varit ute i arbetslivet, en välvilligare inställning till lärandet i skolan. 
 Många av studenterna har valt denna utbildningsform på grund av att en tredjedel av utbildningen är arbetsplatsförlagd. Hela 84 procent av 
  
 218  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 KY-studenterna 
  anser att just detta utbildningsalternativ, där skola och arbete integreras, är det absolut bästa för dem och 89 procent är nöjda med den senaste  
 LIA-arbetsplatsen. 
  
 Elevernas attityder visar klart att erfarenheterna från Lärande i arbete stimulerar skolundervisningen och gör den mer konkret och mer påtaglig. Detta bör också vara tilltalande för annars studieomoti verade ungdomar. 
  
 14.2.8 
  
 Examinationsformer 
  
 Formerna för kunskapskontroll varierar och är i några fall originella och nyskapande. Val av examinationsform beror på kursens upplägg och den undervisande läraren. Vid några utbildningar tillämpas olika examinationsformer för olika individer i samma kurs. Med denna val- frihet kan studenterna visa sina kunskaper på ett för dem passande sätt. Vid någon enstaka utbildning erbjuds kursdeltagare att gå igenom gesällprov. 
 Den arbetsplatsförlagda utbildningen betygsätts. Examinationen består för det mesta av dels ett skriftligt omdöme från handledaren på företaget och dels en redovisning av det projekt eller specialarbete stu- denten gjort under  
 LIA-perioden. 
  
 Olika utbildningar använder olika betygsskalor. Vissa utbildningar nyttjar sifferbetyg, andra bokstavsbetyg med olika skalindelning. Van- ligast förekommande är den tvågradiga skalan med betygen IG och JonesVår uppfattning är att det ligger ett stort värde i att kunna an passa examinationsmetoderna efter undervisningssituationen men vi förordar en standardisering av betygsskalorna. 
  
 14.2.9 
  
 Högskolepoäng 
  
 Enligt  
 KY-kommitténs 
  anvisningar skall den Kvalificerade yrkesut- bildningen inte vara akademisk i traditionell mening men om något moment är mycket lik en kurs som finns på högskolan, bör det prövas om  
 KY-studenterna 
  kan tillgodoräkna sig poängen om de så vill. Det finns ett flertal Kvalificerade yrkesutbildningar där de studerande har den möjligheten att tillgodoräkna sig högskolepoäng. Antalet poäng varierar från ett par upp till 60 poäng. 
 Avsaknandet av högskolepoäng beror bl a på att det ofta är svårt att hitta kursernas motsvarighet inom högskolan, då den Kvalificerade yrkesutbildningen till mycket stor del är skräddarsydd för närings livets behov. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 219 
  
 Frågan om högskolepoäng är mycket laddad för studenterna. Det finns utbildningar som i sina kursplaner utlovat högskolepoäng, men som av olika anledningar inte hållit fast vid detta. Det förekommer också att utbildningsprogram innehåller högskolepoäng som studen terna inte kan lyfta på grund av att de saknar behöri ghet. Möjligheten att kunna få tillgodoräkna sig högskolepoäng upplevs som väldigt vik tig för studenterna. Vid våra besök uppgav de studerande att de kände sig lurade då det uppdagades att tillgodoräknandet är reglerat av ett flertal villkor. 
 Frågan om tillgodoräknande av högskolepoäng måste klargöras för studenterna redan före ansökningstillfället. Vår uppfattning är att man måste försöka komma bort från jämförelserna med den ordinarie hög- skolan.  
 KY-poängen 
  bör få ett eget värde som kan bedömas i ett eget sammanhang. 
  
 14.3 
  
 Könsmönster, regionala effekter och annat 
  
 14.3.1 
  
 Könsbundna utbildnings- och yrkesval 
  
 Könsmärkningen av såväl arbetsliv som utbildningar har visat sig ut göra starka strukturer. Detta slår även igenom på de Kvalificerade yrkes- utbildningarna. Totalt har utbildningarna en något jämnare köns- fördelning än den allmänna högskolan, men det finns stora skillnader i vad män och kvinnor studerar. 
 Männen är kraftigt överrepresenterade inom branscherna Bygg, Jord, skog och trädgård, Transport, Tillverkning och Träindustri. Kvin norna är kraftigt överrepresenterade inom Vård, Turism och Miljö, men också inom Ekonomi. De könsmässigt jämna branscherna är IT och i viss mån Livsmedel, så även den sammansatta restkategorin Övri ga. 
 Kvalificerade yrkesutbildningarna bryter således inte på något av gö- rande sätt mot könsbundna utbildnings- och yrkesval. Köns fördelningen följer arbetsmarknaden i dess helhet. De åtgärder som vid tagits inom de enskilda programmen är oftast traditionella. En flicka på framsidan till rekryteringsbroschyren och utnyttjande av underrepresenterat kön vid rekryteringskampanjer är vanligt förekom mande. Det förekommer också att underrepresenterat kön prioriteras vid antagning. 
  
 220  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 14.3.2 
  
 Nya grupper av studerande 
  
 En intressant fråga är om de Kvalificerade yrkesutbildningarna lyckats rekrytera andra grupper av studerande än den allmänna högskolan. Då skall vi vara medvetna om att högskolan är socialt segregerad. 
 Vårt material visar att den sociala segregeringen är betydligt mindre för den Kvalificerade yrkesutbildningen men ändå följer hög skolans mönster. Studenter med arbetarbakgrund är fortfarande kraf tigt under- representerade, medan mellantjänstemännen och de högre tjänstemän nen är överrepresenterade. Anmärkningsvärt med  
 KY-studenterna 
  är den höga andelen barn till företagare, hela 14 procent jämfört med nio procent för högskolan och sex procent för den för värvsarbetande befolkningen. 
 När det gäller att rekrytera studenter med invandrarbakgrund har de Kvalificerade yrkesutbildningarna lyckats bättre än den vanliga hög- skolan. De Kvalificerade yrkesutbildningarna har här en andel motsva- rande 18 procent, vilket nära motsvarar andelen invandrare i befolk- ningen i stort, dvs knappt 20 procent. 
 Vidare är  
 KY-studenten 
  något yngre än den vanliga högskolestu- denten, men majoriteten är under 24 år (54 %). Vi kan vidare se en stark koppling till gymnasieskolans program och särskilt de yrkesförberedande programmen där hela 48 procent kommer från gymnasieskolans 2 och 3- åriga yrkesförberedande program. Lika många kom mer från de 3 och 4- åriga teoretiska programmen. Andelen studenter som saknar gymnasieskola är mycket låg. 
 Vår uppfattning är att den Kvalificerade yrkesutbildningen lyckats förvånansvärt bra med att rekrytera nya grupper av studenter. Särskilt vill vi framhålla att man öppnat ett tydligt alternativ för studenter från gymnasieskolans yrkesförberedande program. 
  
 14.3.3 
  
 Regionala effekter 
  
 Av anvisningarna till försöksverksamheten framgår att utbildningarna skall vara riksrekryterande. Vårt material visar att flertalet av utbild- ningsanordnarna lyckats bra med att rekrytera studerande från andra orter. Andelen studenter som flyttat eller veckopendlar till sin utbildning är så hög som 59 procent. 
 Vår analys visar att det inte tycks finnas några starka samband mel- lan studenternas flyttbenägenhet och övergripande faktorer som branschtillhörighet eller utbildningarnas geografiska placering. Vi har heller inte lyckats påvisa att flyttbenägenheten skiljer sig nämnvärt mellan män och kvinnor. Ett visst statistiskt samband har uppmätts 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 221 
  
 mellan flyttbenägenhet och ålder där de yngsta tenderar att flytta i större utsträckning än äldre. Detta resultat kan inte betraktas som sen sationellt. Istället följer detta mönstret hos de flesta utbildningsformer. Yngre människor utan familj har lättare och är mer villiga att flytta. 
 En fördjupad studie av gruppen med högst flyttbenägenhet ger en delvis annan bild av de utbildningar som lyckats bäst med nationell rekrytering. Analysen visar att flertalet av dessa utbildningar satsar på traditionella hantverksyrken eller vad vi skulle vilja beteckna som nya hantverksyrken där modern datateknisk utrustning är ett väsentligt red- skap men som ändå bygger på ett hantverkskunnande i botten. Ett annat kännetecken hos en rad av de utbildningar som har hög flytt benägenhet är att de har en riksunik profilering. Utbildningarna finns endast på ett ställe i landet. 
 Analysen visar också att de flesta av de riksrekryterande utbildning- arna finns utanför storstadsregionerna Stockholm, Göteborg och Malmö. Vår uppföljning sex månader efter avslutad utbildning visar att den Kvalificerade yrkesutbildningen för de flesta län inneburit en net- toutflyttning, dvs fler studenter har lämnat länet efter utbildningen än vad som flyttat till länet för att börja utbildningen. 
  
 14.3.4 
  
 Huvudmannaskap 
  
 I lagen om försöksverksamheten framgår att utbildningarna kan a nord- nas av statliga universitet och högskolor, kommuner, landsting och enskilda utbildningsanordnare. Utfallet har blivit att kommuner är huvudmän i de flesta fall (59 %) och driver utbildningar inom alla branscher. Privata anordnare utgör 19 procent och finns inom de flesta branscher men med en viss koncentration på Ekonomi och IT. Hög- skolan svarar för 15 procent av utbildningarna främst inom Tillverk ning och IT. Landstinget (3 %) är engagerat inom branscherna Vård och Jord, skog och trädgård och AMU 
 6  
 (4 %) har huvuddelen av sina utbildningar inom Tillverkning och IT. 
 Vi har försökt finna samband mellan olika huvudmannaskap och kvalitet i utbildningarna men har inte funnit några sådana. Det finns inget som tyder på att exempelvis högsk olan är bättre än kommuner på att arrangera Kvalificerade yrkesutbildningar. Från våra besök hos utbildningsanordnare kan vi dock se att kommuner i hög grad bygger sina utbildningar på struktur i form av väl definierade kurser och sche- malagd undervisning. De privata anordnarna bygger i högre grad sin undervisning på projekt och situationsanpassning. 
  
 6  
 AmuGruppen är en så stor anordnare att vi valt att redovisa den separat. 
  
 222  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 14.3.5 
  
 Ledningsgruppen 
  
 Ledningsgruppernas storlek varierar men vanligast är nio ledamöter. Grupperna förefaller vara bemannade med kompetenta personer som i allmänhet är valda utifrån ett känt intresse för utbildningsfrågor och ett engagemang under den Kvalificerade yrkesutbildningens framväxande. 
 Ledningsgrupperna sammanträder vanligtvis ett par gånger per ter- min och behandlar främst de frågor förordningen beskriver. Vårt intryck är att ledningsgrupperna i allmänhet styr utbildningsarbetet med omdöme och positiv helhetssyn. De är intresserade och engage rade. Deltagandet vid sammankomsterna är med vissa undantag goda. 
 Alla utbildningsprogram har inte lyckats hitta den rätta formen för samarbetet med ledningsgruppen. Några utbildningsprogram har exem- pelvis påtalat att det i praktiken visat sig vara svårt att samla alla före- tagsrepresentanter till sammankomsterna. 
  
 14.3.6 
  
 Reglering 
  
 Uppläggning och utformning av de Kvalificerade yrkesutbildningarna styrs och regleras av lag och förordning. Dessa regler ses av så gott som alla utbildningsanordnare som nödvändiga och bedöms ge nöd vändig frihet att utforma och bedriva en adekvat kvalificerad utbildning. Reglerna uppfattas som relativt få, generösa och flexibla. 
 Utbildningsanordnarna påtalar dock att förordningen innehåller en del problem och motsättningar. Det är bl a svårt att skapa något nytt om utbildningen måste vara arbetsplatsförlagd. Yrket finns ju inte tidigare! Vidare upplevs kravet att Lärande i arbete skall vara en tredjedel av utbildningstiden som väl stelt. Tiden upplevs ibland som lång för de studenter som varit ute i arbetslivet medan tiden är väl motiverad för de som kommer direkt från gymnasieskolan. Det upplevs som en brist att det inte finns handlingsutrymme och flexibilitet beträffande Lärande i arbete. 
 Därtill önskar de utbildningsansvariga anvisningar för hur den Kva- lificerade yrkesutbildningen skall marknadsföras. De efterlyser mer av samsyn för att bättre kunna lansera utbildningarna. Vidare frågar anord- narna efter riktlinjer då det gäller att översätta  
 KY-kursernas 
  innehåll till ordinarie högskolepoäng. 
 Det saknas således till viss del övergripande styrning av  
 KY-kon- 
  ceptet. Däremot upplevs det som mycket positivt att stort handlings- utrymme ges på detaljnivå, att lokala kurser och kursplaner kan disku- teras fram med näringslivet. Vi finner det angeläget att bevara denna flexibilitet. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Slutsatser och reflexioner  
 223 
  
 14.3.7 
  
 Utbildningarnas ekonomi 
  
 Medelvärdet av de statsbidrag som utbildningsanordnarna erhöll under åren  
 1996-1998 
  var 51 300 kronor per utbildningsplats och år. Avsikten med bidraget var att täcka den del av utbildningskostnaderna som inte var hänförliga till Lärande i arbete. Spridningen avseende till delade statsbidrag var stor. De anordnare som tilldelats mest bidrag har erhållit mer än dubbelt så mycket som de anordnare som tilldelats minst. 
 Vi har inte funnit några tydliga samband mellan statsbidragens storlek och utbildningarnas kvalitet. En likhet mellan de anordnare som uppgivit att resurstilldelningen inverkat negativt på kvaliteten i utbild- ningen var dock att de hade färre studenter vid sina utbildningar än det antal studenter som utgjort underlag för ansökan om statsbi drag. 
 Flertalet av anordnarna uppgav att de subventionerar sin  
 KY-verk- 
  samhet i någon form. Detta skulle kunna vara en av anledningarna till att skillnader i resurstilldelning inte givit några mätbara skillnader i utbildningarnas kvalitet. 
 Vår uppfattning är att medelstilldelningen till de Kvalificerade yrkesutbildningarna har varit generös. Utbildningarna har fått väsent ligt högre statsbidrag än både gymnasieskolan och universitets- och hög- skoleutbildningarna inom områdena naturvetenskap, teknik, farmaci och vård. 
 De stora skillnaderna i totalkostnad mellan de olika utbildningarna beror till viss del på skilda behov vad gäller utrustning, läromedel och lokaler. Utbildning som traditionellt bedrivs som lärarledd undervisning i större grupper har inom den Kvalificerade yrkesutbildningen även andra mer kostnadskrävande undervisningsformer. Färdighetsträning och laborationer är inte begränsade till enbart de tekniska utbildningarna. Användningen av datorer ingår i de flesta typer av utbildningar. Tillgången till datorer och datorsalar är alltså ett gene rellt behov som inte är avgränsat till vissa områden. Vår uppfattning är att de stora skillnaderna i tilldelning av statsbidrag baserat på uppdelning i olika utbildningsområden därför bör ifråga sättas. 
  
 14.3.8 
  
 Egenutvärdering 
  
 I anvisningarna för de Kvalificerade yrkesutbildningarna finns krav på kvalitetssäkring och egenutvärdering. Vi har försökt att bidra till detta arbete genom att tillföra en modern syn på kvalitetsutveckling, som vi hoppas inspirerat till ett ständigt förbättringsarbete även fram gent. 
 För att stimulera självutvärdering som arbetssätt bland anord narna utvecklades ett speciellt verktyg, kallat  
 Läroverket.  
 I Läroverket struk- 
  
 224  
 Slutsatser och reflexioner 
  
 SOU 1999:119 
  
 tureras verksamheten i de fyra områdena: Kundsamverkan, Ledarskap, Medarbetarnas utveckling och delaktighet samt Verksamhetens proces- ser. Inom de olika områdena finns frågor som syftar till att belysa sys- tematiken i arbetet. Ett häfte med ytterligare förklaringar, kallat  
 Skol- blocket,  
 samt ett utdrag ur ett fiktivt praktikfall,  
 Rentek i Rensjåkk  
 , har också utarbetats för att ge exempel på svar på frågorna i Läroverket. 
 För att stödja anordnarna har vi erbjudit två utbildningar. Först en om två dagar som omfattade offensiv kvalitetsutveckling, verktyget Läroverket samt hur detta bör användas för att åstadkomma en verk- samhetsbeskrivning. Därefter har vi erbjudit ytterligare en utbildnings- dag för att diskutera hur analys av verksamhetsbeskrivningar bör genomföras och hur en handlingsplan för förbättringsarbetet kan upp- rättas. 
 De utbildningsanordnare som beviljats medel senast november 1997 fick därefter ta ställning till om de ville använda Läroverket i sitt utvärderingsarbete. Anordnare till 98 utbildningar av 123 möjliga valde att använda Läroverket, medan de resterande 25 utbildningarna föredrog att arbeta efter en egen modell. Denna satsning inom den Kvalificerade yrkesutbildningen är, vad gäller antalet deltagare, tveklöst den största inom området som förekommit i landet. 
 Vad gäller syftet att bidra till utbildningsanordnarnas organisatoriska utveckling när det gäller kvalitet och kvalitetsutveckling visar de genomförda analyserna att detta lyckats tämligen väl. En stor del av anordnarna har utnyttjat Läroverket i sin utvärdering. 
 Våra enkäter visar att det stora flertalet av utbildningsanordnarna har upplevt arbetet med Läroverket stimulerande, nyttigt och utvecklande. Ett skäl till att man i vissa fall inte lyckats fullt ut är säkerligen att de förhållandevis stora resurser som erfordras för en systematisk självutvärdering inte fanns inplanerade från början. Trots detta har många anordnare lagt ner avsevärd tid på arbetet med att åstadkomma en verksamhetsbeskrivning. 
 Vi kan konstatera att, om man skall döma av angivna enkätsvar, så har även åtskilliga av de som inte utnyttjat Läroverket gjort seriösa satsningar på att utvärdera sin utbildning. Det är dock svårt att be döma, eftersom vi endast har enkätsvar, i vilken utsträckning utvärde ringen lett till förbättringsåtgärder och, framför allt, i vilken utsträck ning för- bättringsarbetet bedrivs utifrån en modern syn på kvalitets utveckling. 
  
 SOU 1999:119 
  
 225 
  
 15 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden 
  
 Vi skall i detta avslutande kapitel diskutera hur de Kvalificerade yrkes- utbildningarna (KY) skulle kunna organiseras i framtiden. Vi kan dra vissa lärdomar från tidigare skolreformer som inletts med försöks verk- samhet, t ex grundskolan på  
 1950-talet. 
  Vi kan redan av dessa erfaren- heter sluta oss till vilka effekter på utbildningssystemet som en perma- nentning av den Kvalificerade yrkesutbildningen kommer att medföra. Om försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning bedöms som framgångsrik och regering och riksdag sedan beslutar att permanenta denna verksamhet på den nivå som  
 KEY-kommittén 
  föreslår (20 000 utbildningsplatser) är det en reform som påverkar hela det svenska utbildningssystemet och det innebär i så fall att man inrättar en helt ny utbildningsnivå. 
 En sådan utbildningsnivå kan betraktas ur många olika perspek tiv. Det mest uppenbara är att utbildningen svarar mot nya behov i industri och samhälle betingade av den tekniska och sociala utvecklingen. Man kan även anlägga ett ungdomspolitiskt perspektiv där denna typ av utbildning kan fylla ett behov av en mellanutbildning för ungdomar med lägre studiemotivation. Den kan också, i ett omvärlds perspektiv av stor osäkerhet och hög förändringstakt, möjliggöra en flexibel strategi för omvandlingen av näringsstrukturen; en i hög grad offensiv strategi. Under  
 1980-talet 
  drev bland annat TCO i sitt forskningsprogram tanken på att utbildningen skapar sin egen efterfrågan: vi kan utbilda för det samhälle som ännu inte finns. 
 Vi skall nedan diskutera för och nackdelar med olika former av Kvalificerad yrkesutbildning. Det är svårt att säga vad som är rätt och vad som är fel. Vårt bidrag blir att utifrån vår utvärdering problemati- sera några olika koncept och försöka placera dem i ett nationellt och internationellt utbildningssammanhang. Regeringen markerar i sin pro- position att försöksverksamheten bland annat syftar till att klargöra hur denna typ av utbildning bäst kan inordnas i utbildningssystemet. Vi skall även diskutera den frågan. 
  
 226  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden 
  
 SOU 1999:119 
  
 Först vill vi poängtera ett antal värden som vi funnit styrkta i vår utvärdering och som vi anser att en framtida Kvalificerad yrkesutbild- ning bör värna om oavsett den organisatoriska placeringen: 
  
 - 
  
 Utbildningarna bör fokusera på yrke. 
  
 - 
  
 Lärande i arbete skall bevaras. 
  
 - 
  
 Näringslivets engagemang måste säkras. 
  
 - 
  
 Flexibiliteten mot arbetsmarknadens krav måste bevaras. 
  
 Utöver dessa värden finns det ett antal problem som vi belyst i tidigare kapitel av vår utvärdering och som vi anser måste lösas i samband med en permanentning av reformen: 
  
 - 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning måste få en egen identitet eller kopplas till en etablerad identitet. 
  
 - 
  
 Kopplingarna till högskolan måste klarläggas. 
  
 Vi har valt att diskutera fyra olika utvecklingslinjer för den Kvalifice- rade yrkesutbildningen som vi kallar likvidation, prolongation, integra- tion och separation. 
  
 15.1.1 
  
 Likvidation – Nedläggning av verksamheten 
  
 Nedläggning och likvidation låter kanske mer dramatiskt än vad vi avser. Det vi åsyftar är att yrkeshögskolan försvinner som tanke och att de olika utbildningsuppdragen helt integreras i det nuvarande skolsystemet. I praktiken innebär detta en kommunalisering av den Kvalificerade yrkesutbildningen. Några utbildningsuppdrag kan kanske läggas på andra anordnare, men vi tror att den administrativa samordning som kan uppnås med få anordnare vore av godo. 
 En sådan reform skulle innebära en utbyggnad av de gymnasiala påbyggnadsutbildningarna. En fördel med detta alternativ är att det finns kvalificerade utbildningsanordnare som i försöksverksamheten har visat både intresse och lämplighet att bedriva utbildningar av denna typ. Utbildningsanordnarna har vidare en sådan volym på sin verksamhet att de kan klara den flexibilitet som Kvalificerad yrkesutbildning kräver. En annan positiv effekt av en kommunalisering är att de Kvalificerade yrkesutbildningarna och gymnasieskolans programutbud skulle kunna samordnas på ett bättre sätt. Det är exempel vis inte säkert att alla IT- utbildningar i  
 KY-försöket 
  skall vara  
 post-gymnasiala. 
  En del kanske bättre hör hemma på en reformerad gym nasial nivå, t ex i form av ett nytt  
 IT-program. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden  
 227 
  
 Det största problemet med denna lösning är att de Kvalificerade yrkesutbildningarna fortsättningsvis kommer att ha en låg synlighet. Det kommer istället an på de enskilda utbildningsprogrammen att göra sig kända. 
  
 15.1.2 
  
 Prolongation – Kvalificerad yrkesutbildning i sin nuvarande form 
  
 En prolongering av nuvarande organisationsform ligger nära  
 Wade 
  ningens förslag inför en permanentning av reformen.  
 KY-kommittén 
  skulle övergå till att bli en permanent myndighet med ansvar för utveck- ling, planering, prioritering, kvalitetssäkring, utvärdering och finan- siering av utbildningarna. För genomförandet svarar många olika exi- sterande utbildningsanordnare och företag. Kostnadsökningen skulle säkert kunna hållas på en måttlig nivå då kommittén och dess kansli visat att man kan hantera uppgiften med dagens begränsade resurser. En fördel med en central myndighet är att den ger vissa möjligheter till nationell samordning och planering av utbildningsutbudet. Den nuvar- ande  
 KY-kommittén 
  har dock inte utnyttjat denna möjlighet. 
 En nackdel med detta alternativ är att det kommer att bli svårt att ge Kvalificerad yrkesutbildning någon egen identitet. På vissa orter kopplas den till gymnasieskolan och Komvux, på andra sammanblandas den med  
 AMU-utbildningar 
  och i några fall kopplas den till hög skolan utan att egentligen komma in i systemet på ett naturligt sätt. 
 En annan nackdel är utbildningsenheternas litenhet. Det kommer att bli svårt att möta kraven på flexibilitet på annat sätt än att arbeta med en hög andel tillfälligt anställda externa lärare. Detta gör att det blir svårt att driva en kontinuerlig kursutveckling och ett löpande kvalitetsarbete. 
  
 15.1.3 
  
 Integration – Kvalificerad yrkesutbildning som en del av den reguljära högskolan 
  
 Ett alternativ som diskuterats redan av  
 KEY-utredningen 
  är en integre- ring av  
 KY-verksamheten 
  i det reguljära universitets- och högsko le- systemet.  
 KEY-utredningen 
  är negativ till en sådan utveckling och för- utspår att högskolans värdesystem och de prioriteringar som domi nerar skulle äventyra reformens genomförande. Flera remissvar menar å andra sidan att en sådan integration är av godo och menar att högskolan har en lämplig organisation och bäst kan hantera jämför barheten i utbildningen. 
  
 228  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden 
  
 SOU 1999:119 
  
 Försöksverksamheten har inkluderat 19 utbildningar i högsko lans regi. I våra studentenkäter har vi inte funnit något som tyder på att dessa är vare sig bättre eller sämre än utbildningar med andra hu vudmän. Någon fristående kvalitetsbedömning av de enskilda pro grammen har vi inte gjort. Vi har besökt några av de högskolebaserade utbild- ningsprogrammen och där har andelen erfarna och välutbildade lärare inte avvikit nämnvärt från övriga program. Ett intryck vi fått är att de högskoleförlagda utbildningarna har ett innehåll som ligger perifert i förhållande till högskolans kärnverksamhet. I några fall har de lämnats ut på entreprenad. 
 Högskolans möjligheter att uppfylla kriterierna att utbildningarna bör fokusera på yrke, att Lärande i arbete skall bevaras, liksom att säkra näringslivets engagemang och utbildningarnas flexibiliteten mot arbetsmarknadens krav måste bedömas som goda. Högskolan har lång erfarenheter att fokusera på yrke, särskilt sådana som knyts till profes- sionell status. Lärandet i arbetet är en beprövad pedagogik inom flera utbildningsprogram. Relationerna till näringslivet är ofta nära, särskilt för de tekniska högskolorna. Högskolan har dessutom erfarenheter av ett medelstilldelningssystem som gynnar flexibilitet. Integrering i högskolan skulle även möjliggöra en samordning med  
 YTH-utbildning 
  arna. Fördelen av detta kanske är större för  
 YTH-utbildningarna 
  än för Kvalificerad yrkesutbildning men är ändå viktigt att beakta. 
 Ytterligare ett förhållande som talar för högskolan som huvud man är att  
 KY-poängen 
  skulle kunna värderas som övriga högskole poäng. Notabelt är dock att de studerande vid de Kvalificerade yrkesutbild- ningar som idag ges vid högskolan inte får räkna sina poäng fullt ut som högskolepoäng och de får inte heller annat än i undantagsfall till- godoräkna sig dem i fortsatta högskolestudier. 
 Det stora problemet med en integrering är det svala intresse som utbildningarna mött från sina värdhögskolor. Det finns mycket som tyder på att högskolan inte skulle ta utbildningsprogrammen till sin kärnverksamhet. Erfarenheterna från hur högskolorna hanterat YTH- utbildningarna manar till eftertanke. Något som talar för att universitet och högskolor skulle kunna bli mer intresserade av Kvalificerade yrkesutbildning är den ökade konkurrensen om studenter i framtiden. Då kan det vara intressant att kunna erbjuda ett brett programutbud. En annan attraktiv faktor är den relativt generösa medelstilldelningen som åtminstone hittills följer med utbildningsplatserna. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden  
 229 
  
 15.1.4 
  
 Separation – Kvalificerad yrkesutbildning som en egen yrkeshögskola 
  
 KEY-utredningen 
  föreslår att KY organiseras som en egen yrkes hög- skola. I samband med riksdagsbehandlingen av  
 KY-utbildningarna 
  var det många remissinstanser som avvisade denna tanke med motivet att det innebär en återgång till ett parallellskolesystem med en påtaglig risk för en utveckling av en  
 B-högskola. 
  Regeringen delade den uppfattningen i sin proposition. 
 Vår uppfattning är att en egen yrkeshögskola på sikt skulle kunna bidra till att de Kvalificerade yrkesutbildningarna får den identitet och synlighet de förtjänar. En förebild kan vara de tyska försöken med Davis, dvs en variant av kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning, som blivit en stor succé 
 1 
 . Där går det  
 10-20 
  sökande per utbildningsplats och examinationsfrekvensen är högre än för både universitet och fackhögskolor (90 % jämfört med  
 60-70 
  %). En satsning på en egen yrkeshögskola förutsätter att utbildningarna blir bra och uppskattade både av studenter och arbetsgivare. Om man misslyckas därvidlag har man de facto infört ett parallellskolesystem som kommer att klassificeras som en  
 B-högskola. 
  
 Om den framtida Kvalificerade yrkesutbildningen lyckas skapa en egen identitet kan man avföra den för studenterna så viktiga diskus sionen om poängens jämförbarhet med den nuvarande högskolan. En fri stående yrkeshögskola kan också ha ett friare sätt att se på behörig het. Man kan mycket väl tänka sig att lägga utbildningarna på  
 post-gymna 
  sial nivå utan att för den skull generellt kräva allmän behörig het. Olika typer av intagningsprov kan förekomma. Vi ser inga problem för en fristående yrkeshögskola att förverkliga kraven om foku sering på yrke, Lärande i arbetet och arbetslivets engagemang. 
 Ett sätt att lyckas ge en ny yrkeshögskola en identitet är att den kan identifieras med egna byggnader och  
 campus-områden 
  separerade från andra skolformers byggnader. Detta kräver en koncentration av resurser till större enheter än dagens Kvalificerade yrkesutbildningar. En yrkes- högskola bör inte omfatta färre än fem pro gram och gärna fler, dels för att den skall bli identifierbar och tydlig men, också för att den skall kunna svara mot kraven på flexibilitet. Vår uppfattning är att kommuner är en alltför liten organisa torisk bas för att skapa en sådan koncent- rationen. En länsindelning förefaller rimligare. 
 Yrkeshögskolans geografiska placering förefaller inte ha någon större betydelse för studentrekryteringen. Det handlar snarare om att finna 
  
 1  
 SOU 1995:38, 51. 
  
 230  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden 
  
 SOU 1999:119 
  
 intressanta program. Det finns t ex inget i vår utvärdering som tyder på att ungdomar gärna flyttar till storstäder. 
  
 15.1.5 
  
 Ett politiskt beslut 
  
 Vi anser att vår utvärdering har visat att försöksverksamheten med Kvalificerad yrkesutbildning har varit framgångsrik. Studenter har sökt sig till utbildningarna, utbildningsarrangörerna har tagit sig an uppgiften på ett seriöst sätt, företagen har ställt upp med arbetsplatser för Lärandet i arbete och studenterna har i stor utsträckning fått arbe ten efter avslutad utbildning. Visst har vi stött på problem som vi påtalat i denna rapport, men det övergripande intrycket är ändå att det fungerat bra. Det finns en del barnsjukdomar som säkert kommer att försvinna med tiden. 
 Integration 
 Separation 
  
 Prolongation 
 Likvidation 
  
 Figur 15.1.  
 De fyra framtidsalternativen vi formulerat kan sammanfattas i form av ett Y. Detta Y symboliserar såväl KY, där Y står för yrkes ut- bildning, som det vägval vi presenterat genom de fyra alternativen avseende den Kvalificerade yrkesutbildningens framtid. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning i framtiden  
 231 
  
 Vår uppfattning är att den Kvalificerade yrkesutbildningen bör per ma- nentas på något sätt. Vi har ovan skisserat på fyra olika alterna tiv som vi kallat: integration, separation, prolongation och likvidation. Alla alternativ har sina för- och nackdelar. Väljer man integration eller separation ger man den Kvalificerade yrkesutbildningen en klar identitet, i det första fallet lånar man högskolans och i det andra byg ger man en egen. Valet av det senare, en egen yrkeshögskola, är möj ligen mer chansartat men utfallet kan bli mycket gott om man lyckas. Valet av prolongation eller likvidation, där det senare väsentligen innebär en kom- munalisering, är en mer lågmäld lösning, där ett positivt utfall är garanterat, men där de stora vinsterna är mindre troliga. 
 Utöver dessa fyra alternativ kan man givetvis tänka sig kombi natio- ner av två eller flera alternativ. Prongolationsalternativet kan t ex ges karaktären av relativt självstyrande lokala yrkeshögskolor och ned lägg- ningsalternativet går att kombinera med att de gymnasiala påbyggnads- utbildningarna ges en egen identitet som lokalt yrkeshögskolor. 
 Vilken väg man väljer är till slut en politisk fråga. De olika alter na- tiven har olika politiska konsekvenser. Vill man ha ett centraliserat eller ett decentraliserat utbildningssystem? Vill man skapa utrymme för privata utbildningsanordnare eller är den Kvalificerade yrkesutbild- ningen helt en angelägenhet för stat och kommun? Dessa och många fler ställningstaganden som är förknippade med det avgö rande beslutet anser vi hör hemma i den politiska beslutsprocessen. Med detta som slutord överlämnar vi vår utvärdering. 
  
 SOU 1999:119 
  
 233 
  
 Referenser 
 1720 års skråordning. 
 ASEA. Kort handledning i Arbetsvärdering för Manuella Yrken, 
 Västerås: ASEA, 1957. 
  
 Taylor, Day och Rogers, B.  
 Kvalitet från behov till använd ning.  
 Andra upplagan. Lund: Studentlitteratur, 1995. 
  
 EFQM,  
  
 Self-assessment 
  Guidelines for Companies 
 , Brussels: European Foundation for Quality Management, 1997. 
  
 Hellevik, O.  
 Forskningsmetoder i sociologi och statsvetenskap 
 . Stock- holm: Natur och kultur, 1984. 
  
 Carlson, Galloway verksamhetsutveckling 
 . Lund: Utbildnings- huset, Studentlitteratur, 1999. 
  
 Gardner, U. och Klefsjö, Buck efforts in Sweden to stimulate TQM work in small enterprises.  
 Proceedings of the 10th Wood Management Conference,  
 San Diego, February  
 25-27, 
  Session P, 1998. 
 Hellsten, U.  
 Språngbrädan.  
 Andra upplagan, Luleå: Luleå tekniska universitet, Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, 1997. 
 Invandrarverket.  
 På tal om invandrare  
 . Norrköping, 1998. 
  
 Rogers, B.  
 Självutvärdering - ett arbetssätt för offensiv kvali tetsut- veckling 
 . Luleå: Luleå tekniska universitet, Centrum för Kvali tets- utveckling, 1999. 
  
 Kommittédirektiv Dir. 1996:26.  
 Kvalificerad yrkesutbildning 
 . Stock- holm: Utbildningsdepartementet. 
 Kommittédirektiv Dir. 1996:41.  
 Tilläggsdirektiv till Orga nisationskom- mittén för kvalificerad yrkesutbildning  
 . Stockholm: Utbildnings- departementet. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Allmänna råd och före- skrifter, Mann 5, 103 33 Stockholm. 
  
 234  
 Referenser 
  
 SOU 1999:119 
  
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Anvisningar för ansökan till försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning  
 1998-05-26, 
  Mann 5, 103 33 Stockholm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
 1998-08-03, 
  Mann 5, 103 33 Stock- holm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Branschvis förteckning över beviljade utbildningar i försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning  
 1999-01-13, 
  Mann 5, 103 33 Stock- holm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning,   
 KY-kansliets 
  samman- ställning över inkomna ansökningar  
 1999-03-15, 
  Mann 5, 103 33 Stockholm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Nya anvisningar för ansökan till försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning  
 1997-01-21, 
  Mann 5, 103 33 Stockholm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, PM: Utvärdering av för- söksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning (Dnr 96/109) 1996-  
 10-10 
 , 
  
 Mann 5, 103 33 Stockholm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Registerdata  
 1999-01-27 
  från  
 KY-kansliet, 
  Mann 5, 103 33 Stockholm. 
 Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning, Vilka utbildningar finns?, [WWW dokument]. 
  
 Miller, M. och Khan, M.  
 Val av utvärderingsmodell vid högre utbildning: erfarenheter från försöksverksamheten med Kvalifi cerad yrkesutbildning 
 . Luleå: Luleå tekniska universitet, Institutionen för arbetsvetenskap  Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, 1998. 
  
 Marshall, P., Grubb, Porter, Smith, B. och Leonard, L.  
 Bli bättre med  
  
 EFQM-modellen. 
  
 Göteborg: Institutet för Verkstadsteknisk forsk- ning, 1999. 
  
 Anderson, Winters in Higher Education - Approaches to its Mana- gement and Improvement 
 . Luleå: Luleå tekniska universitet, Licen- tiatuppsats 1997:46, Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, ISSN  
  
 1402-1757, 
  
  1997. 
  
 Lundqust, R. (1996). Using Quality Awards for  
 Self-assessment 
  in Higher Education.  
 Quality in Higher Education,  
 2:2,  
 105-116. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Referenser  
 235 
  
 Davis, White i nutidshistoriskt perspektiv, Göteborg: Göteborg Studies in Educational Sciences 39, 1981. 
 Nordens Fotoskola. [Ansökan om möjlighet att bedriva försöksverk- samhet med Kvalificerad Yrkesutbildning i fotojournalistik 100p],  
 Biskops-Arnö, 
  Brown. 
 Regeringens proposition 1995/96:145.  
 Kvalificerad yrkesutbildning m m 
 . Stockholm: Utbildningsdepartementet. 
 Regeringens proposition 1997/98:113.  
 Nationell handlingsplan för äldrepolitiken  
 . Stockholm: Socialdepartementet. 
 Regeringens proposition 1997/98:150.  
 1998 års ekonomiska vårpropo- sition 
 . Stockholm: Finansdepartementet. 
 Rosengren, Glover och Dunlap, Johnson. Solna: Martin  Johnson, 1992. 
  
 SFS 1996:339.  
 Lag om försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkes- utbildning 
 . 
  
 SFS 1996:372.  
 Förordning om en försöksverksamhet med viss kvalifi- cerad yrkesutbildning 
 . 
  
 SIQ,  
 Verksamhetsutveckling med Utmärkelsen Svensk Kvalitet, kriterier och anvisningar 
 , (Göteborg: Institutet för Kvalitets utveck- ling, 1999) 
  
 SIQ.  
 Kriterier och anvisningar för Utmärkelsen Svensk Kvalitet 1999  
 . Göteborg: Institutet för Kvalitetsutveckling, 1999. 
  
 Skolverket.  
 Barnomsorg och skola – Jämförelsetal för huvud män. 
 Solna: Skolverkets rapport nr 156, 1998. 
  
 Lewis, Å.  
 Framtidens utbildning. Sverige i internationell konkur- rens 
 . Stockholm: SNS förlag, 1996. 
  
 SOU 1995:38.  
 Yrkeshögskolan, Kvalificerad eftergymnasial yrkesut- bildning 
 , Stockholm: Utbildningsdepartementet. 
  
 Statistiska centralbyrån.  
 Folk och bostadsräkning ( FoB) 85 
 , Örebro. 
 Statistiska centralbyrån.  
 Folk och bostadsräkning ( FoB) 90 
 , Örebro. 
 Statistiska centralbyrån. Statistiska Meddelanden U 20 SM 9802, Örebro. 
 Statistiska centralbyrån. Statistiska Meddelanden U 20 SM 9901, Örebro. 
  
 236  
 Referenser 
  
 SOU 1999:119 
  
 Statistiska centralbyrån. Statistiska Meddelanden U 37 SM 9901, Örebro. 
 Statsliggaren. [WWW dokument], 
 Khan, M.  
 Läroverket  
 . Luleå: Luleå tekniska universitet, Avdel- ningen för kvalitetsteknik  statistik, 1998. 
 Khan, M. Självutvärdering med Läroverket inom försöks verksam- het med kvalificerad yrkesutbildning, [Kommande forskningsrapp- ort], Luleå: Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, Luleå tek- niska universitet, 1999. 
  
 Khan, M. och Barber, U.  
 Utmärkelsen Kvalitet i Norr – utvärdering av provomgången.  
 Research Report 1997:1, Luleå: Avdelningen för kvalitetsteknik  statistik, Luleå tekniska universitet, 1997. 
  
 Trost, J,  
 Enkätboken  
 , Lund: Studentlitteratur, 1994. 
 Compton, K. Yrke eller avtalsområde? De första organisationsplanerna  
 1909-1926, 
  ur  
 Solidaritetens gränser. LO och industriförbunds- principen under  
  
 1900-talet. 
  
 Stockholm: Atlas, 1998. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 1  
 237 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Kvalificerad yrkesutbildning 
  
 Dir. 1996:26 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 14 mars 1996 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En organisationskommitté skall förbereda den försöksverk samhet med viss kvalificerad yrkesutbildning som skall inledas under året under förutsätt ning att riksdagen godkänner för slagen i proposition 1995/96:145 Kvalificerad yrkesutbildning m.m. 
 Organisationskommittén skall 
  
 - 
  
 förbereda försöksverksamheten och arbetet i den kommitté som skall leda försöksverksamheten, 
  
 - 
  
 bjuda in utbildningsanordnare m.fl. att medverka i försöks verksamhet med kvalificerad yrkesutbildning, 
  
 - 
  
 ta fram och redovisa de riktlinjer som inledningsvis skall gälla för de projekt som skall kunna komma i fråga för försöksverk samhet. 
  
 Försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning 
 I propositionen Kvalificerad yrkesutbildning m.m. (prop. 1995/96:145) föreslår regeringen att en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkes- utbildning skall inledas under år 1996. Den nya kvalificerade yrkesutbild- ningen avses ge de fördjupade teoretiska och praktiska kunskaper som krävs för att självständigt och i lag utföra kvalificerade uppgifter i en modernt organiserad produktion av varor eller tjänster. 
 Försöksverksamheten föreslås inledningsvis omfatta 1 700 nybörjar- 
 238  
 Bilaga 1  
 SOU 1999:119 
 platser och påbörjas under år 1996 i syfte att vinna er farenheter när det gäller att pröva nya utbildningar, nya peda gogiska former och nya anord- nare. Försöket skall vidare belysa arbetslivets och de studerandes intresse och ge underlag för ställningstaganden till hur utbildning av detta slag kan inordnas i utbildningssystemet. Försöket skall ledas av en kommitté. 
 Den huvudsakliga inriktningen av utbildningen och dess organisation under försöksverksamheten föreslås bli angivna i lag. 
 Uppdraget 
 En organisationskommitté skall tillsättas för att förbereda en försöksverk- samhet och arbetet i den kommitté som avses leda försöksverksamheten. 
 Försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning skall inledas under innevarande budgetår under förutsättning att riks dagen godkänner förslagen i proposition 1995/96:145 om kvalificerad yrkesutbildning. För att detta, med hänsyn till den förbe redelsetid som krävs hos de berörda utbildningsanordnarna, skall vara möjligt, är det angeläget att planerings- arbetet inleds omgående. De första definitiva beskeden om statsbidrag till viss verksamhet skall kunna lämnas så snart riksdagen har fattat beslut och lagen om försöksverksamheten trätt i kraft. 
 Det innebär att organisationskommittén snarast skall bjuda in universitet och högskolor, kommuner, landsting och andra utbildningsanordnare samt företag att medverka i försöksverk samheten. Till inbjudan bör fogas en PM med de riktlinjer som organisationskommittén  
 -- 
  med utgångspunkt i vad som anförts i propositionen  
 -- 
  beslutat inledningsvis skall gälla för projekt inom försöksverksamhet. Organisationskommittén skall därvid också redovisa grunderna för sin prioritering mellan inkomna förslag. 
 Det är angeläget att försöksverksamheten kan inledas redan vid början av hösten. De förslag och intresseanmälningar som rör försöksverksam heten som hittills har kommit in till Utbildningsdepartementet skall inte behandlas av organisationskommittén. Många av dem som genom ansök ningar visat intresse för försöksverksamheten har goda möjligheter att relativt snabbt komma in med nya ansökningar enligt de villkor som kommer att fastställas. Organisationskommittén bör i begränsad omfatt ning och med förbehåll för riksdagens beslut successivt kunna pröva ansökningar och fatta preliminära beslut om statsbidrag för budgetåret 1995/96. 
 Organisationskommittén skall också i övrigt förbereda den verksamhet som kan behövas för att genomföra försöket. Den närmare regleringen av försöksverksamheten och arbetet i kommittén kommer att göras i tilläggs- direktiv och förordning. Avsikten därvid är att kommittén skall besluta om de ytterligare riktlinjer för försöksverksamheten och kriterier för urvalet som kan behövas utöver regeringens föreskrifter. Kommittén skall dess utom 
 SOU 1999:119  
 Bilaga 1  
 239 
 lägga fast prioriteringar och kriterier för kvalitetssäk ring och examination. Kommittén skall vidare lägga fast grunderna för uppföljning och tillsyn och noga följa detta, medan den direkta ledningen utövas av kanslichefen. Kontakterna mellan den beviljande instansen, kommittén, och de sökande måste delvis få karaktär av förhandlingar. Inte minst därför be höver kommittén kunna agera entydigt. Mot denna bakgrund och för att proceduren inte skall bli alltför utdragen utgår rege ringen från att kommittén kommer att delegera beslutsfattandet i fråga om enskilda ansökningar och utbildningsplaner till kanslichefen. 
 Enligt propositionen skall en från kommittén fristående ut värdering komma stånd. Regeringen avser att när riksdagens beslut föreligger fatta beslut om ytterligare direktiv bl.a. rörande utvärderingen och därvid uppdra åt organisationskommittén att som kommitté leda försöksverksam heten. 
 Ramar för organisationskommitténs arbete 
 Organisationskommittén skall senast den 1 maj 1996 redovisa ett förslag till plan för hur det fortsatta arbetet skall bedrivas samt en budgetplan över beräknade kostnader för ledning av försöksverksamheten. 
 Organisationskommittén skall beakta regeringens direktiv (dir. 1994:23) till samtliga kommittéer och särskilda utredare att pröva offent liga åtaganden. Organisationskommittén skall även följa regeringens direktiv (dir. 1992:50) om regionalpolitiska konsekvenser och (dir. 1994:124) om jämställdhetspolitiska konsekvenser. Organisationskommittén skall samverka med andra kommittéer i frågor som kan beröra uppdraget. 
 (Utbildningsdepartementet) 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 2  
 241 
  
 Kommittédirektiv 
 Tilläggsdirektiv till Organisationskommittén för kvalificerad yrkesutbildning 
 (U 1996:02)  
 Dir. 1996:41 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 15 maj 1996 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Organisationskommittén för kvalificerad yrkesutbildning skall fortsätta sitt arbete med att leda den försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesut- bildning som enligt riksdagens beslut (prop. 1995/96:145, bet. 1995/96:UbU8, rskr. 224) skall komma i full tillämpning under budgetåret. 
 Kommittén skall vidare 
  
 - 
  
 svara för uppföljning av verksamheten samt för att en från kommittén oberoende utvärdering kommer till stånd, 
  
 - 
  
 lämna en redovisning av försöksverksamheten senast den 1 februari varje år, 
  
 - 
  
 före utgången av år 1999 lämna underlag för ställningstagan den till hur utbildningen kan inordnas i utbildningssystemet. 
  
 Försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning 
 Riksdagen har beslutat (prop. 1995/96:145, bet. 1995/96:UbU8, rskr. 224) att en försöksverksamhet med viss kvalifice rad yrkesutbildning skall inledas under år 1996. Den nya kvalificerade yrkesutbildningen avses ge de fördjupade teoretiska och praktiska kunskaper som krävs för att själv- 
 242  
 Bilaga 2  
 SOU 1999:119 
 ständigt och i samverkan utföra kvalificerade uppgifter i en modernt organiserad produktion av varor eller tjänster. 
 Försöksverksamheten skall inledningsvis omfatta 1 700 ny börjarplatser och påbörjas under år 1996 i syfte att vinna erfa renheter när det gäller att pröva nya utbildningar, nya pedagogiska former och nya anordnare. Försöket skall vidare belysa arbetslivets och de studerandes intresse och ge underlag för ställningstaganden till hur utbildning av detta slag kan inord nas i utbildningssystemet. Försöket skall ledas av en kommitté. 
 Den huvudsakliga inriktningen av utbildningen och dess organisation under försöksverksamheten anges i lagen (1996:339) om en försöksverk- samhet med viss kvalificerad yrkesutbildning. 
 Regeringen beslutade den 14 mars 1996 (dir. 1996:26) att uppdra åt en organisationskommitté att förbereda försöksverk samheten under förutsä tt- ning av riksdagens bifall till förslagen i propositionen. Därvid aviserade regeringen att den närmare regleringen av försöksverksamheten och arbetet i kommittén skulle göras i tilläggsdirektiv och förordning. 
 Regeringen har tidigare denna dag beslutat om en förordning (1996:372) om försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkes utbildning. 
 Riksdagen kommer senare att fatta beslut om medel för för söksverk- samheten på grundval av regeringens förslag i prop. 1995/96:105 med förslag till tilläggsbudget för budgetåret 1995/96. 
 Uppdraget 
 Det uppdras åt Organisationskommittén för kvalificerad yrkes utbildning (U 1996:02) att vara den kommitté som skall leda försöksverksamheten. Kommittén skall fullfölja det arbete som den inlett som organisations- kommitté. 
 Kommittén skall svara för att en från kommittén oberoende utvärdering kommer till stånd. En väsentlig del av utvärde ringen av försöksverksam- heten är den som utförs lokalt av de ansvariga utbildningsanordnarna. Kommittén skall i anslutning till besluten om tilldelning av statsbidrag säkerställa att en lokal utvärdering genomförs och dokumenteras. Kom- mittén skall också uppdra åt en eller flera från kommittén fristående institu- tioner att genomföra en kontinuerlig utvärdering av försöks verksamheten. 
 Av särskild vikt är att utvärderingen klarlägger om utbild ningarna har en inriktning mot de kompetens- och kvalitetskrav som ställs på dagens arbetsmarknad. I denna del av utvärderingen bör samråd ske med de myndigheter och organisationer som har anknytning till näringsliv och arbetsmarknad. Utvärderingen skall vidare belysa utbildningsplatsernas fördelning mellan kvinnor och män samt i vad mån försöket kan ha med- verkat till att bryta traditionellt könsbundna utbildnings- och yrkesval. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 2  
 243 
  
 Utvärderingen skall också ge underlag för bedöm ningar av den fortsatta verksamhetens inriktning och organisation ur ett regionalpolitiskt perspek- tiv. 
 Utvärderingen skall ägna särskilt uppmärksamhet åt den pedagogiska utformningen av utbildningen. Inte minst möjligheterna att förverkliga lärande i arbete på en arbetsplats och integrera denna del av utbildningen med den traditionellt mer skolförlagda delen är en central del av försöket. 
 Kommittén skall svara för uppföljning och tillsyn av för söksverksam- heten. Ett informationssystem skall utvecklas som kan tillgodose statistik- behovet vid uppföljningen av kvalificerad yrkesutbildning. Kommittén skall senast den 1 februari varje år lämna en redogörelse för försöksverk samheten till regeringen. Förordningen (1993:134) om myndigheters årsredovisning och anslagsframställning skall i tilllämpliga delar gälla för kommittén. 
 Kommittén skall med utgångspunkt i vunna erfarenheter och resultat från utvärderingen ta fram underlag och utarbeta förslag i frågan om hur utbildning av detta slag kan inordnas i utbildningssystemet. Kommittén skall senast före utgången av år 1999 lämna regeringen förslag till ställningstagande. 
 (Utbildningsdepartementet) 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 3  
 245 
  
 Lag (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning 
 1 § I denna lag ges bestämmelser om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning. 
 Utbildningen kan anordnas av statliga universitet och högskolor, kom- muner, landsting och enskilda utbildningsanordnare. Utbildningsan- ordnarna får anordna utbildningen själva eller i samverkan med andra. 
 Utbildningen anordnas med särskilt statsbidrag, som fördelas efter ansökan. 
 2 § Utbildningen skall ge sådana fördjupade teoretiska och praktiska kunskaper som krävs för att självständigt och i arbetslag utföra kvali- ficerade uppgifter i en modernt organiserad produktion av varor eller tjänster. Utbildningen skall präglas av såväl ämnesteoretiskt djup som en stark arbetsplatsintegrering. 
 3 § Utbildningen skall väsentligen bygga på de kunskaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper. 
 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om organisationen av utbildningen hos kommuner och landsting samt om deras befattning i övrigt med utbildningen. 
 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att enskilda utbildningsanordnare kan ges i uppgift att utfärda utbildningsbevis och examensbevis efter genomförd utbildning. 
 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om försöksverksamheten. 
  
 246  
 Bilaga 3 
  
 SOU 1999:119 
  
 __________ 
 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1996. 
 På regeringens vägnar 
 Cooley PERSSON 
 Welch 
 Utbildningsdepartementet 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 4  
 247 
  
 Förordning (1996:372) om en försöks- verksamhet med viss kvalificerad yrkes- utbildning 
 Inledande bestämmelser 
 1 § Statligt stöd får lämnas för försöksverksamhet med viss kvalifice rad yrkesutbildning enligt bestämmelserna i lagen (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning och be stäm- melserna i denna förordning. 
 2 § För en utbildning som avses i denna förordning får statsbidrag lämnas till kommuner, landsting eller enskilda utbildningsanordnare och särskilda medel lämnas till statliga universitet och högskolor eller andra statliga utbildningsanordnare. 
 Statsbidrag och särskilda medel lämnas i mån av tillgång på medel och får inte lämnas för en sådan del av en utbildning för vilken stats bidrag eller särskilda medel lämnas i någon annan ordning. 
 Med högskola avses i denna förordning dels universitet och högskolor med statligt, kommunalt eller landstingskommunalt huvudmannaskap, dels enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. 
 3 § Kommittén för kvalificerad yrkesutbildning beslutar om statsbi drag eller särskilda medel efter ansökan av den som enligt 4 § är an svarig utbildningsanordnare. 
  
 248  
 Bilaga 4 
  
 SOU 1999:119 
  
 Ansvarig utbildningsanordnare 
 4 § Om en utbildning anordnas av flera utbildningsanordnare i sam- verkan, skall alltid en av dem vara ansvarig för utbildningen (ansvarig utbildningsanordnare). 
 Utbildningen 
 5 § Utbildningen skall bestå av dels teoretisk undervisning, dels lärande i arbete på en arbetsplats. En tredjedel av utbildningstiden skall utgöras av lärande i arbete. Kommittén får om särskilda skäl motiverar det medge att tiden för lärande i arbete skall omfatta något mer eller något mindre än en tredjedel av utbildningstiden. 
 6 § Omfattningen av utbildningen anges enligt ett poängsystem, där varje poäng motsvarar heltidsstudier under en vecka. 
 7 § En kvalificerad yrkesutbildning får avslutas med en kvalificerad yrkesutbildningsexamen om utbildningen omfattar sammanlagt 80 poäng och den studerande har fullgjort vad som krävs för att bli god känd på alla moment i utbildningen. 
 8 § Som allmänna mål för en kvalificerad yrkesutbildningsexamen gäller vad som anges i 2 § lagen (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning. 
 Därutöver gäller de särskilda mål och krav som enligt 19 § 8 skall fast- ställas för en examen. 
 9 § En studerande som uppfyller kraven för en kvalificerad yrkes- utbildningsexamen skall på begäran få ett examensbevis. I ett sådant bevis skall utbildningens inriktning anges. 
 En studerande som fullgjort en utbildning som inte leder fram till en examen skall på begäran få ett utbildningsbevis. 
 10 § Lärarna inom försöksverksamheten skall ha den teoretiska ut bild- ning och den erfarenhet från arbetslivet som behövs för att säker ställa en hög kvalitet i utbildningen. 
 11 § De studerande skall ges möjlighet till insyn i verksamheten och tillfälle att påverka utbildningens uppläggning och genomförande. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 4  
 249 
  
 12 § Utbildningen skall vara avgiftsfri för den studerande. 
 Utbildningen skall vara öppen för sökande från hela landet. 
 Tillträde till utbildningen 
 Behörighet 
 13 § Till utbildningen får endast sådana sökande antas som vid utbild- ningens början uppfyller kraven i 14 och 15 §§. 
 14 § För tillträde till en utbildning krävs att sökanden har fullföljt ett nationellt program i gymnasieskolan eller har motsvarande svensk eller utländsk utbildning eller genom annan verksamhet har förvärvat mot- svarande kunskaper. 
 15 § För tillträde till en utbildning får ställas upp krav på särskilda förkunskaper. Sådana krav skall vara relevanta för den aktuella utbild- ningen och får avse 
  
 1. 
  
 kunskaper i ämne i gymnasieskolans nationella program eller mot- svarande kunskaper, 
  
 2. 
  
 krav på yrkeserfarenhet som kan vara av betydelse för utbildning ens 
  
 speciella inriktning eller det yrkesområde som utbildningen förbe reder för. 
 Urval 
 16 § Om antalet platser inom en kvalificerad yrkesutbildning är mindre än antalet behöriga sökande, får urval göras. Därvid skall hän syn tas till den sökandes möjlighet att tillgodogöra sig utbildningen. 
 17 § Vid urvalet får en eller flera av följande urvalsgrunder användas: betyg, särskilt prov, tidigare utbildning och yrkeserfarenhet. 
  
 250  
 Bilaga 4 
  
 SOU 1999:119 
  
 Utbildningsplan 
 18 § För varje utbildning skall det finnas en utbildningsplan som fast- ställs av kommittén. 
 19 § I utbildningsplanen skall anges 
  
 1. 
  
 den ansvariga utbildningsanordnaren och övriga utbildningsanordnare, 
  
 2. 
  
 utbildningens mål och de huvudmoment som ingår i utbildningen, 
  
 3. 
  
 utbildningens omfattning, huvudsakliga uppläggning och organisation, 
  
 4. 
  
 inriktning, organisation och omfattning av det lärande i arbete som ingår i utbildningen, 
  
 5. 
  
 kompetenskrav på den undervisande personalen, 
  
 6. 
  
 de krav på förkunskaper och andra villkor som gäller för att få börja på utbildningen samt de urvalsgrunder som skall användas, 
  
 7. 
  
 de principer för betygssättning och former för kunskapskontroll som skall tillämpas, samt 
  
 8. 
  
 om utbildningen kan avslutas med en kvalificerad yrkesutbildnings- examen, dess inriktning samt de särskilda mål och krav som skall gälla för denna examen. 
  
 I planen skall också anges om den högskola som är representerad i den ledningsgrupp som avses i 21 § bedömer att ett eller flera moment som ingår i utbildningen får tillgodoräknas vid denna högskola. 
 Studiestöd 
 20 § Den som går igenom en utbildning enligt denna förordning kan få studiemedel enligt studiestödslagen (1973:349) och studiestödsför ord- ningen (1973:418) trots att utbildningen inte anges i bilagan, avdelning B till studiestödsförordningen. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 4  
 251 
  
 Ledningsgrupp för utbildningen 
 21 § Hos den ansvariga utbildningsanordnaren skall det finnas en led- ningsgrupp för utbildningen under den tid utbildningen bedrivs. Om en utbildningsanordnare är ansvarig för flera utbildningar får led nings- gruppen vara gemensam för dessa. 
 22 § Ledningsgruppen för utbildningen skall 
  
 1. 
  
 se till att utbildningen genomförs enligt bestämmelserna i lagen (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkes ut- bildning, bestämmelserna i denna förordning och i enlighet med beslut av kommittén, 
  
 2. 
  
 anta studerande till utbildningen och 
  
 3. 
  
 utfärda utbildnings- och examensbevis efter genomförd utbildning. 
  
 23 § Ledningsgruppen skall bestå av 
  
 1. 
  
 företrädare för de delar av arbetslivet som berörs av utbildningen, 
  
 2. 
  
 minst en företrädare för en högskola och 
  
 3. 
  
 minst en företrädare för den kommunala vuxenutbildningen. 
  
 Den ansvariga utbildningsanordnaren får utse ledamöter utöver dem som anges i första stycket. Flertalet av ledamöterna i ledningsgruppen skall dock vara företrädare för arbetslivet. 
 Minst en företrädare för de studerande skall ha närvaro- och yttrande rätt vid ledningsgruppens sammanträden. 
 24 § Om en kommun eller ett landsting är ansvarig utbildningsanord- nare, skall den nämnd som fullmäktige utser uppdra åt en lednings grupp att under nämnden sköta de uppgifter som anges i 22 §. Nämn den får helt eller delvis återkalla uppdraget, om det finns särskilda skäl för det. 
  
 252  
 Bilaga 4 
  
 SOU 1999:119 
  
 Statsbidrag och särskilda medel 
 25 § Kommittén skall vid sin fördelning av statsbidrag eller särskilda medel särskilt beakta om en utbildning 
  
 1. 
  
 efterfrågas av arbetslivet och bedöms ha goda förutsättningar att bli genomförd med en hög kvalitet, 
  
 2. 
  
 genomförs av en högskola och en kommun och eventuellt någon annan i samverkan och 
  
 3. 
  
 bidrar till att bryta traditioner i fråga om könsbundna utbildnings- och yrkesval. 
  
 26 § Beslutet om statsbidrag eller särskilda medel skall innehålla upp- gifter om belopp, antal utbildningsplatser och utbildningens lokalisering och dimensionering. 
 27 § Statsbidrag och särskilda medel betalas ut av Kammarkollegiet till den ansvariga utbildningsanordnaren. 
 28 § Statsbidrag får återkrävas om den ansvariga utbildningsanordna ren eller någon annan som deltar i anordnandet av utbildningen i väsentlig mån åsidosätter någon bestämmelse eller något villkor som gäller för bidraget. 
 Tillsyn m.m. 
 29 § Kommittén skall svara för tillsyn och uppföljning av de utbild- ningar som bedrivs med stöd av statsbidrag eller särskilda medel en ligt bestämmelserna i denna förordning. 
 30 § De utbildningsanordnare som deltar i anordnandet av en utbildning är skyldiga att utvärdera verksamheten och att medverka i den uppföljning och utvärdering av utbildningen som initieras av kom mittén. De skall till kommittén eller den som kommittén bestämmer lämna de uppgifter som kommittén begär. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 4  
 253 
  
 Överklagande 
 31 § Beslut av kommittén enligt denna förordning får inte överklagas. 
 32 § Beslut av den ansvariga utbildningsanordnaren om avslag på en studerandes begäran att få examensbevis eller utbildningsbevis får överklagas till Överklagandenämnden för högskolan. 
 __________ 
 Denna förordning träder i kraft den 15 juni 1996 och gäller till ut gången av år 2001. 
 På regeringens vägnar 
 CARL THAM 
 Roth (Utbildningsdepartementet) 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 5  
 255 
  
 Luleå tekniska universitet 
  
 Studentenkät 1 
  
 Utvärderingsgruppen av KY 
  
 971 87 LULEÅ 
  
 1999-01-08 
  
 Tel  
 0920-913 
  83 
  
 Hej! 
  
 Din utbildning är en del av en treårig försöksverksamhet som vi, en grupp forskare och lärare vid Luleå tekniska universitet, fått regeringens uppdrag att göra en  
 fristående utvärdering  
 av. I vårt uppdrag ingår bland annat att se närmare på Er som studerar på dessa utbildningar; vilka Ni är, vilka erfarenheter Ni har av tidigare och denna utbildning. Era erfarenheter är väldigt viktiga för utbildningens framtida utformning och det är därför av stor vikt för oss och för denna utvärdering att Ni vill besvara våra frågor. Denna liksom kommande enkäter besvaras anonymt. Det kommer inte vara möjligt att utläsa vad just Du har svarat. 
 På utvärderingsgruppens vägnar 
 Tanner Whitney 
  
 INSTRUKTION:  
 Frågorna i enkäten besvaras genom att Du på varje fråga kryssar för  
 endast  
  
 ett  
  
 av de givna svarsalternativen 
 , dvs det svarsalternativ som Du tycker passar bäst in. 
 Om Du på något sätt finner det svårt att besvara en fråga eller är osäker på vilket svarsalternativ Du ska välja, är det  
 viktigt  
 att Du inte hoppar över frågan, utan ändå väljer ett svarsalternativ som Du tycker känns bäst. Är Du osäker på något ord eller begrepp i en fråga kan Du fråga din lärare! 
 Har Du har några frågor eller synpunkter som Du vill framföra till oss som konstruerat enkäten finns det utrymme för det längst bak. 
 Tack på förhand för Din medverkan! 
 Var god vänd! 
  
 256  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1999:119 
  
 1. Är Du man eller kvinna? 
  
 r  
 Man 
  
 r  
 Kvinna 
  
 2. 
  
 Hur gammal är Du? . År 
  
 3. 
  
 Vilken Kvalificerad Yrkesutbildning går Du på? 
  
 Jag går: .. 
 När startade Du Din utbildning? (ange år och månad) år . månad 
 5. Varför har Du valt denna utbildning?  
 Markera  
  
 ett  
  
 alternativ. 
  
 r 
  
 För att jag tror att det är en bransch som ger mig utvecklingsmöjligheter 
  
 r 
  
 För att jag tror att jag kommer att tjäna mycket med pengar 
  
 r 
  
 För att jag tror att den kommer att ge mig ett mycket intressant arbete 
  
 r 
  
 För att jag kan få jobb i närheten av hemorten 
  
 r 
  
 För att jag tror att jag kan få ett jobb 
  
 r 
  
 För att jag känner andra som går här 
  
 r 
  
 För att (ange anledning):  
  
 6. 
  
 Hur fick Du kännedom om denna utbildning?  
  
 Markera  
  
 ett  
  
 alternativ. 
  
 r 
  
 Genom arbetsförmedlingen 
  
 r 
  
 Genom mitt fackförbund 
  
 r 
  
 Genom  
  
 SYO-konsulent, 
  kurator, lärare eller annan skolpersonal 
  
 r 
  
 Genom en annons i dagspressen 
  
 r 
  
 Genom andra massmedia (radio, teve, internet) 
  
 r 
  
 Genom vänner eller bekanta 
  
 r 
  
 På annat sätt (hur?):  
  
 Var god vänd! 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 5  
 257 
  
 7. 
  
 Vilken var Din  
  
 huvudsakliga  
 sysselsättning under de 12 senaste månaderna innan Du påbörjade denna  
 KY-utbildning? 
  
 r 
  
 Förvärvsarbetade 
  
 r 
  
 Studerade vid grundskola 
  
 r 
  
 Studerade vid gymnasieskola 
  
 r 
  
 Studerade vid högskola/universitet 
  
 r 
  
 Arbetslös 
  
 r 
  
 Annat, nämligen : .. 
  
 8. 
  
 Har Du flyttat från Din bostadsort för att gå denna utbildning?  
  
 Markera  
  
 ett  
  
 alternativ. 
  
 r 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej, jag dagspendlar mellan hem och skola 
  
 r 
  
 Nej, jag veckopendlar mellan hem och skola 
  
 r 
  
 Nej 
  
 9. 
  
 Om Du svarat Ja på fråga 8, tror Du att Du flyttar tillbaka efter färdig utbild ning? 
  
 Markera  
 ett  
 alternativ. 
  
 r 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Ja, kanske 
  
 r 
  
 Nej 
  
 10. 
  
 Varifrån tycker Du det är viktigast (för Din egen livskvalité) att hämta kunska per? 
  
 Markera  
 ett  
 svarsalternativ. 
  
 r 
  
 Från skolan 
  
 r 
  
 Från en arbetsplats 
  
 r 
  
 Från dina kamrater 
  
 11. 
  
 Vilket av följande utbildningsalternativ tror Du kommer att vara viktigast för  
  
 Dig  
 i framtiden?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r 
  
 Den utbildning som ges vid den vanliga högskolan/universitet 
  
 r 
  
 Den utbildning av det här slaget som integrerar arbete och skola. 
  
 r 
  
 Utbildning som ges enbart ute i arbetslivet 
  
 Var god vänd! 
  
 258  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1999:119 
  
 12. 
  
 Vad tror Du kommer att vara viktigast för  
  
 Sveriges  
 framtid?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r 
  
 Den utbildning som ges vid den vanliga högskolan/universitet 
  
 r 
  
 Utbildning av det här slaget som integrerar arbete och skola. 
  
 r 
  
 Utbildning som ges enbart ute i arbetslivet 
  
 13. 
  
 Som Du känner det  
  
 nu 
 , skulle Du vilja:  
 (Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ.) 
  
 r 
  
 Avbryta denna utbildning om Du idag blev erbjuden ett fast jobb 
  
 r 
  
 Utbilda Dig enbart praktiskt på en arbetsplats 
  
 r 
  
 Utbilda Dig enbart teoretiskt via en vanlig universitetsutbildning 
  
 r 
  
 Fortsätta denna utbildning som kombinerar skola och arbete 
  
 14. 
  
 Efter utbildningen och Du söker jobb, vad kommer att vara viktigast för  
  
 Dig 
 ? 
 Markera  
 ett  
 svarsalternativ. 
  
 r 
  
 Lönen för jobbet 
  
 r 
  
 Innehållet i arbetsuppgifterna 
  
 r 
  
 Arbetskamraterna 
  
 15. 
  
 Tror Du att mer utbildning ger ett mer intressant arbetsinnehåll? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 16. Tror Du att mer utbildning ger högre lön? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 17. Tycker Du att Du har en optimistisk syn på  
 Din  
 egen framtid? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 18. Tycker Du att det finns anledning att se optimistiskt på  
 Sveriges  
 framtid? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 Var god vänd! 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 5  
 259 
  
 19. 
  
 I vilken del av Din utbildning tror Du att man lär sig  
  
 mest 
 ?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 I den arbetsplatsförlagda delen 
  
 r  
 I den skolförlagda delen 
  
 20. 
  
 Vilken typ av kunskap tror Du att Du har mest nytta av i Ditt framtida arbete? 
  
 Markera  
 ett  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 Sådan som man har i huvudet 
  
 r  
 Sådan som man har i 
  
 händerna 
  
 21. Anser Du att Du tillhör någon särskild samhällsklass?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 Ja  
 r  
 Nej 
  
 22. 
  
 Om Du svarat Ja på fråga 21, vilken klass skulle det vara?  
  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 Arbetarklass 
  
 r  
 Medelklass 
  
 r  
 Övre medelklass 
  
 23. Efter Din utbildning och Du har fått ett jobb som svarar mot denna, vad skulle Du vilja kalla Dig?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 Arbetare  
 r  
 Tjänsteman 
  
 r  
 Företagare  
 r  
 Annat, vad? 
  
 24. Vilken skolutbildning har Din far? Markera  
 samtliga  
 genomförda utbildningar Du känner till. 
  
 r 
  
 Folkskola 
  
 r 
  
 Grundskola 
  
 r 
  
 Realskola 
  
 r 
  
 Gymnasieskola 
  
 r 
  
 Yrkesskola 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (kortare än 3 år) 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (3 år eller  
  
 längre 
 ) 
  
 r 
  
 Annan utbildning, nämligen: .. 
  
 Var god vänd! 
  
 260  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1999:119 
  
 25. Vad för slags yrke har Din far?  
  
 Beskriv titel så noggrant som möjligt. 
  
 Han är: (t ex, Byggnadsarbetare, livsmedelshandlare, lagerförman) 
  
 26. 
  
 Inom vilket verksamhetsområde (bransch) är han verksam?  
  
 Beskriv så noggrant som möjligt. 
  
 Han är verksam inom: (t ex jordbruk, mejeri, kläder, livsmedel, metall, verktyg, datorer, bilreparationer, hushållsartiklar, bussar, tåg.) 
 27. Har Din far eget företag? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 28. 
  
 Vilken skolutbildning har Din mor? Markera  
  
 samtliga  
 genomförda utbildningar Du känner till. 
  
 r 
  
 Folkskola 
  
 r 
  
 Grundskola 
  
 r 
  
 Realskola 
  
 r 
  
 Gymnasieskola 
  
 r 
  
 Yrkesskola 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (kortare än 3 år) 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (3 år eller  
  
 längre 
 ) 
  
 r 
  
 Annan utbildning, nämligen: .. 
  
 29. 
  
 Vad för slags yrke har Din mor?  
  
 Beskriv titel så noggrant som möjligt. 
  
 Hon är: ..(t ex, butiksbiträde, kontorist, personalchef) 
  
 30. 
  
 Inom vilket verksamhetsområde (bransch) är hon verksam?  
  
 Beskriv så noggrant som möjligt. 
  
 Hon är verksam inom: (t ex jordbruk, mejeri, kläder, livsmedel, metall, verktyg, datorer, bilreparationer, hushållsartiklar, bussar, tåg.) 
 Var god vänd! 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 5  
 261 
  
 31. Har Din mor eget företag? 
  
 r  
 Ja 
  
 r  
 Nej 
  
 32. Under Din uppväxt, bodde Du då mest:  
 (Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ.) 
  
 r 
  
 Med båda föräldrarna 
  
 r 
  
 Hos far 
  
 r 
  
 Hos mor 
  
 r 
  
 Omväxlande hos far och mor 
  
 r 
  
 På annat sätt 
  
 33. 
  
 Vilken Utbildningslinje (eller program) gick Du i Gymnasieskolan? Ange också utbildningens längd och inriktning.  
  
 Exempel: Social linje, 2 år, estetisk inriktning. 
  
 r  
 Jag gick.. .år inriktning 
  
 r  
 Jag har ej gått där, utan.(t ex  
 grund-, 
 yrkes-, 
  folkhögskola etc) 
  
 34. 
  
 Har Du innan Du började denna utbildning studerat på KOMVUX och i så fall i vilken utsträckning?  
  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r 
  
 Ja, helt grundskoleprogram 
  
 r 
  
 Ja, vissa ämnen på grundskolenivå 
  
 r 
  
 Ja, helt gymnasieskoleprogram 
  
 r 
  
 Ja, vissa ämnen på gymnasieskolenivå 
  
 r 
  
 Nej 
  
 35. 
  
 Har Du tidigare läst på högskola/universitet? 
  
 r 
  
 Ja, på linje eller program. Ange vilken/vilka: . 
  
 r 
  
 Ja, på fristående/enstaka kurs. Ange vilken/vilka: .. 
  
 r 
  
 Nej 
  
 Var god vänd! 
  
 262  
 Bilaga 5 
  
 SOU 1999:119 
  
 36. Planerar Du inom en snar framtid att läsa på universitet/högskola? 
  
 r 
  
 Ja, på linje eller program. Ange vilken/vilka: . 
  
 r 
  
 Ja, på fristående/enstaka kurs. Ange vilken/vilka: .. 
  
 r 
  
 Nej 
  
 37. 
  
 Är någon av Dina föräldrar invandrare? 
  
 r  
 Ja, nordisk 
  
 r  
 Ja, utomnordisk 
  
 r  
 Nej 
  
 38. Utifrån hur man i allmänhet ser på denna utbildning, skulle Du vilja beteckna 
  
 den 
  
 som att den leder till ett kvinnoyrke eller mansyrke?  
 Markera  
  
 ett  
  
 svarsalternativ. 
  
 r  
 Ja, ett mansyrke  
 r  
 Ja, ett kvinnoyrke  
 r  
 Nej, ingendera 
 Tack för Din medverkan! Har Du kommentarer kring enkäten kan Du gärna lämna dem här nedan. 
  
 Var god vänd! 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 263 
  
 Studentenkät 2 - Underenkät 
 Utvärderingsgruppen av KY 
 Hej! 
 Din  
 KY-utbildning 
  är en del av en treårig försöksverksamhet som vi, en grupp forskare och lärare vid Luleå tekniska universitet, fått regeringens uppdrag att göra en fristående  
 utvärdering  
 av. I denna enkät frågar vi dels vilka Ni som på- börjat denna  
 KY-utbildning 
  är, dels vad Ni tycker om den  
 KY-utbildning 
  som Ni går på. Era erfarenheter kommer att ligga till grund för utbildningens fram tida utformning och det är därför av stor vikt att Ni besvarar våra frågor. Denna enkät besvaras anonymt. Det kommer inte att vara möjligt att se vad just du har svarat. 
 INSTRUKTION TILL STÖD FÖR DIG 
 Läs varje fråga noggrant. Frågorna i enkäten besvaras därefter genom att Du kryssar för det svarsalternativ som Du tycker passar bäst in. Du ska endast kryssa för  
 ett  
 av de svarsalternativen om ej annat uttryckligen anges. 
 Om Du finner det svårt att besvara en fråga eller är osäker på vilket svars alterna- tiv Du ska välja, är det  
 viktigt  
 att Du inte hoppar över frågan utan ändå väljer det svarsalternativ som Du tycker känns bäst. Är Du osäker på något ord eller begrepp i en fråga kan Du fråga din lärare. 
 Om Du har några frågor eller synpunkter som Du vill framföra till oss som kon- struerat enkäten får Du gärna skriva ner dessa på utrymmet längst bak i enkäten. 
 Tack på förhand för din medverkan! 
 På utvärderingsgruppens vägnar 
  
 Tanner 
  
 Whitney 
  
 264  
 Bilaga 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 Först några allmänna frågor om Dig själv 
 1. Är Du man eller kvinna? 
 Man  
 r 
  
 Kvinna  
 r 
  
 2. 
  
 Hur gammal är Du? 
  
 Jag är: . år 
  
 3. 
  
 Vilken Kvalificerad Yrkesutbildning går Du på? Ange utbildningens  
  
 fullständiga  
 namn. 
 Jag går på: .. 
 4. På vilken ort genomför Du Din  
 KY-utbildning? 
  
 Ort:  
  
 5. 
  
 När startade Du Din  
  
 KY-utbildning? 
  Ange år och månad. 
 År: 19 . 
 Månad:  
  
 6. 
  
 Vilken utbildningslinje (eller program) gick Du i Gymnasieskolan? Ange utbildning, utbildningens längd och inriktning så noggrant som möjligt. 
  
 Exempel: Social linje, 2 år, estetisk inriktning. 
 Jag gick: . 
 Utbildningens längd: år 
 Inriktning:  
  
 Jag har inte studerat vid gymnasieskolan 
  
 r 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 265 
  
 7. 
  
 Om Du på fråga 6 svarat att Du inte studerat vid gymnasieskolan, ange då  
  
 samtliga  
 utbildningar Du istället genomgått. 
  
 Jag har gått: 
  
 Folkskola 
  
 r 
  
 Grundskola 
  
 r 
  
 Realskola 
  
 r 
  
 Yrkesskola 
  
 r 
  
 Folkhögskola 
  
 r 
  
 Utländsk utbildning 
  
 r 
  
 Annan utbildning, nämligen: .. 
  
 8. 
  
 Har Du innan Du började denna  
  
 KY-utbildning 
  läst på KOMVUX ? 
 Markera ett svarsalternativ. 
  
 Ja, helt grundskoleprogram 
  
 r 
  
 Ja, vissa ämnen på grundskola 
  
 r 
  
 Ja, helt gymnasieskoleprogram 
  
 r 
  
 Ja, vissa ämnen på gymnasieskola 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 9. 
  
 Vilken var Din huvudsakliga sysselsättning under de 12 senaste månaderna innan Du påbörjade denna  
  
 KY-utbildning? 
  
 Förvärvsarbetade (heltid) 
  
 r 
  
 Förvärvsarbetade (halvtid, deltid) 
  
 r 
  
 Studerade vid gymnasieskola 
  
 r 
  
 Studerade vid högskola/universitet 
  
 r 
  
 Deltog i arbetsmarknadsåtgärd (ALU, API etc) 
  
 r 
  
 Arbetslös 
  
 r 
  
 Värnplikt 
  
 r 
  
 Annat, nämligen : .. 
  
 266  
 Bilaga 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 10. 
  
 Har Du innan Du började på denna  
  
 KY-utbildning 
  studerat vid högskola/universitet? 
 Markera ett svarsalternativ. 
  
 Ja, på linje eller program 
  
 r 
  
 Ja, på fristående kurs 
  
 r 
  
 Ja, både linje och fristående kurs 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 11. 
  
 Planerar Du att efter avslutad  
  
 KY-utbildning 
  studera vid högskola/universitet?  
 (KY-utbildningar 
  är här ej inräknad som högskoleutbildning.) 
  
 Ja, på linje eller program 
  
 r 
  
 Ange vilken/vilka:  
  
 Ja, på fristående/enstaka kurs 
  
 r 
  
 Ange vilken/vilka:  
  
 Nej 
  
 r 
  
 12. 
  
 Vilken skolutbildning har Din far? Markera  
  
 samtliga  
 genomförda utbildningar Du känner till. 
  
 Folkskola 
  
 r 
  
 Grundskola 
  
 r 
  
 Realskola 
  
 r 
  
 Gymnasieskola 
  
 r 
  
 Yrkesskola 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (kortare än 3 år) 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (3 år eller längre) 
  
 r 
  
 Annan utbildning, nämligen: .. 
  
 13. Vad för slags yrke har Din far?  
 Beskriv titel så noggrant som möjligt. 
 Han är: 
 Exempel: vårdare, busschaufför, marknadschef, banktjänsteman 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 267 
  
 14. 
  
 Inom vilket verksamhetsområde (bransch) är Din far verksam?  
  
 Beskriv så noggrant som möjligt. 
  
 Han är verksam inom: . 
 Exempel: jordbruk, mejeri, kläder, livsmedel, metall, verktyg, datorer, bilreparationer, hushållsartiklar, bussar, tåg. 
 15. Har Din far eget företag? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 16. 
  
 Vilken skolutbildning har Din mor? Markera  
  
 samtliga  
 genomförda utbildningar Du känner till. 
  
 Folkskola 
  
 r 
  
 Grundskola 
  
 r 
  
 Realskola 
  
 r 
  
 Gymnasieskola 
  
 r 
  
 Yrkesskola 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (kortare än 3 år) 
  
 r 
  
 Universitetsutbildning (3 år eller längre) 
  
 r 
  
 Annan utbildning, nämligen: . 
  
 17. 
  
 Vad för slags yrke har Din mor?  
 Beskriv titel så noggrant som möjligt. 
 Hon är:.. 
 Exempel: vårdbiträde, busschaufför, marknadschef, banktjänsteman. 
  
 18. 
  
 Inom vilket verksamhetsområde (bransch) är Din mor verksam?  
  
 Beskriv så noggrant som möjligt. 
  
 Hon är verksam inom: . 
 Exempel: jordbruk, mejeri, kläder, livsmedel, metall, verktyg, datorer, bilreparationer, hushållsartiklar, bussar, tåg. 
  
 268  
 Bilaga 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 19. Har Din mor eget företag? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 Nu några frågor om Din  
 KY-utbildning 
  i allmänhet 
  
 20. 
  
 I Din  
  
 KY-utbildning, 
  arbetar Du minst 1 gång i veckan tillsammans med andra studenter i grupper? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 21. 
  
 I Din  
  
 KY-utbildning, 
  förklaras problem med verkliga exempel hämtade från företag, organisationer etc? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 22. I  
 KY-utbildningen, 
  kommer det föreläsare från företag, organisationer etc? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 23. 
  
 Anser Du att den del av  
  
 KY-utbildningen 
  som sker ute på företag, organisationer etc ger ökad förståelse för det yrke Du utbildas till? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 24. Sker det utvärderingar efter varje avslutad kursdel/moment? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 269 
  
 25. 
  
 I Din  
  
 KY-utbildning, 
  träffas alla gemensamt för att under organiserade former berätta om erfarenheter, upplevelser, problem osv som Ni fått av olika arbetsplatser? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 26. 
  
 När Du lämnar in exempelvis arbetsuppgifter, projektrapporter etc för bedömning, får Du då huvudsakligen det gensvar som Du anser att Du behöver? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 27. Hur vet Du att Du är godkänd på en avslutad delkurs/moment av Din  
 KY-utbildning? 
  
 Resultat på skrivning 
  
 r 
  
 Resultat på muntligt prov 
  
 r 
  
 Resultat på praktiskt prov 
  
 r 
  
 Genom diskussion med läraren 
  
 r 
  
 Annat sätt, nämligen: .. 
  
 28. 
  
 Får Du betala för den utrustning som Du använder i din  
  
 KY-utbildning? 
  
 Med utrustning avses här exempelvis datorer, skrivare etc. 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 29. 
  
 Efter avslutad utbildning, ska Du starta eget företag inom det yrkesområde som Du utbildas inom? 
  
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 Vet ej  
 r 
  
 270  
 Bilaga 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 Nu några frågor om den  
 senaste  
 arbetsplatsen 
 Du var/är på 
  
 30. 
  
 Den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, hur fick Du tag på den? 
 Markera ett svarsalternativ. 
  
 Via utbildningsanordnaren 
  
 r 
  
 Jag blev kontaktad av ett/flera företag 
  
 r 
  
 Jag kontaktade själv ett/flera företag 
  
 r 
  
 Via vänner, bekanta, släkt 
  
 r 
  
 Via en annons i tidningen 
  
 r 
  
 Annat sätt, nämligen: . 
  
 31. 
  
 Den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, låg/ligger den på samma ort som där Du går Din  
 KY-utbildning? 
  
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 32. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, hade/har Du där någon handledare eller kontaktperson? Med handledare/kontaktperson menas en person med särskilt ansvar att hjälpa och förklara? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 33. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, fick Du någon introduktion? Med introduktion menas exempelvis att Du tillsammans med någon gick runt och fick förklarat vad andra på arbetsplatsen jobbar med. 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 271 
  
 34. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, fick/får Du själv planera hur Ditt arbete skulle läggas upp? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 35. 
  
 Har det på  
  
 någon  
 arbetsplats Du varit på under denna  
 KY-utbildning 
  uppstått en, som Du uppfattat det, obehaglig konflikt mellan Dig och någon anställd på arbetsplatsen? 
  
 Ja, en gång 
  
 r 
  
 Ja, mer än en gång 
  
 r 
  
 Nej, aldrig 
  
 r 
  
 36. 
  
 Om Du på fråga 35 svarat Ja, en gång eller Ja, mer än en gång, fick Du hjälp av den som anordnar Din  
  
 KY-utbildning 
  att lösa konflikten? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 Jag valde att ej 
  
 berätta detta 
  
 r 
  
 37. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, fick/får Du hjälp av Din handledare eller kontaktperson när Du behöver fråga om något? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 38. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen Du var/är på, förekom det en utvärdering såtillvida att Du och Din handledare eller kontaktperson samtalade om exempelvis hur Du upplevt tiden på arbetsplatsen? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 272  
 Bilaga 6 
  
 SOU 1999:119 
  
 39. 
  
 Efter den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, har Du fått någon ny viktig praktisk yrkeskunskap som Du inte kunnat tidigare? 
 Ja  
 r 
  
 Nej  
 r 
  
 40. 
  
 På den  
  
 senaste  
 arbetsplatsen, upplevde Du att arbetsuppgifterna som Du fick var svåra 
 i förhållande till vad Du lärt Dig i Din  
 KY-utbildning? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 41. Den  
 senaste  
 arbetsplatsen Du var/är på, är Du i  
 huvudsak  
 nöjd med den? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 Nu några avslutande frågor om Din  
 KY-utbildning 
  
 42. 
  
 När Du nu gått ungefär halva utbildningstiden, ångrar Du att Du påbörjade denna typ av yrkesinriktad utbildning? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 43. 
  
 Har Du idag kontakt med någon arbetsgivare där Du tror att Du kommer att få anställning efter avslutad utbildning? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 44. Känner Du till att det finns en lokal ledningsgrupp för  
 KY-utbildningarna? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 6  
 273 
  
 45. Vet Du vad denna lokala ledningsgrupp för  
 KY-utbildningarna 
  har för uppgifter? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 Om Ja, ge ett exempel:  
 46. Vet Du namnet på den person som är huvudansvarig för Din  
 KY-utbildning? 
  
 Ja 
  
 r 
  
 Nej 
  
 r 
  
 Om Ja, vad heter han/hon: .. 
 Här är enkäten slu t. Tack för Din medverkan! Om det är något som Du tycker att vi har glömt fråga om, eller om Du har något mer att säga om din  
 KY-utbildning 
  kan Du göra det här nedan! 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
 .. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 7  
 275 
  
 Studentenkät 3 - Efterenkät 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 ---F0 
  
 Jag ringer angående en undersökning om  
 KY-utbildning. 
  Vi har för en tid sedan skickat ett brev som handlar om undersökningen. 
 Har du läst det? 
 Jag undrar om du ställer dig positiv till att bli intervjuad på en tid som passar dig? 
 När passar det bäst för dig att bli intervjuad? 
 Stämmer det att du är född  (SE PERSONNR LÄNGST UPP T.H.) 
 1 ID STÄMMER 
 9 ID STÄMMER EJ / AVSLUTA SAMTALET 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 --- 
  
 F1 
 Har Du fått examensbevis eller utbildningsbevis från den Kvalificerade yrkesutbildningen?  
 (KY-utbildningen) 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F2 
 Vilket år och månad fick Du ut examensbeviset/utbildningsbeviset? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 276  
 Bilaga 7  
 SOU 1999:119 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F3 
 Bedriver Du idag studier på universitet eller högskola? Räkna även deltidsstudier, kvällstid och distansstudier, men inte Din  
 KY-utbildning. 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F4 
 Har du något jobb/förvärvsarbete eller är verksam som egen företagare? OM BÅDE ANSTÄLLD OCH EGEN FÖRETAGARE, Kennedy VERKSAMHET. 
  
 1 
  
 Jobb/förvä rvsarbete 
  
 2 
  
 Egen företagare 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F5 
 Deltar du i några arbetsmarknadspolitiska åtgärder? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F6 
 Är Du arbetssökande? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 7  
 277 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F7 
  
 Är Du verksam inom det yrkesområde som du är 
  
 KY-utbildad 
  för? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 ---F8 
  
 Till vilket yrke vill Du räkna Ditt arbete? 
 BESKRIV NOGGRANT. Ex. ej läkare enbart utan  
 läkare-medicin 
  ej elektriker enbart utan elektriker- installation osv 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F9 
 Vilka är Dina huvudsakliga arbetsuppgifter? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 SmithÄr Du offentlig- eller privatanställd? 
  
 1 
  
 PRIVATANSTÄLLD 
  
 2 
  
 OFFENTLIGANSTÄLLD 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F11 
 Vad heter företaget/organisationen där Du är anställd? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 278  
 Bilaga 7  
 SOU 1999:119 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F12 
 Hur många anställda finns det inom hela företaget/organisationen där Du är anställd? 
  
 1 
  
 1-9 
  
 2 
  
 10-49 
  
 3 
  
 50-199 
  
 4 
  
 200-499 
  
 5 
  
 500 eller fler 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F13A 
 Var bor Du idag? På vilken ort 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F13B 
 I vilken kommun? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F13C 
 I vilket län? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F14A 
 Var bodde Du innan Du började på  
 KY-utbildningen? 
  På vilken ort? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F14B 
 I vilken kommun? 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F14C 
 I vilket län 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 SOU 1999:119  
 Bilaga 7  
 279 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F15 
 Känner arbetsförmedlingen till Din speciella  
 KY-utbildning? 
  Vi är alltså ute efter din speciella  
 KY-utbildning 
  och inte bara begreppet KY- utbildning. 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F16 
 Kände Din nuvarande arbetsgivare till Din speciella  
 KY-utbildning 
  innan han/hon anställde Dig? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 ------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F17 
 Vad anser Du om längden på Din  
 KY-utbildning? 
  Var den 
  
 1 
  
 För kort 
  
 2 
  
 För lång 
  
 3 
  
 Lagom 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 ---F18 
  
 Vad anser Du om längden på den arbetsplatsförlagda delen av Din KY- utbildning? 
  
 1 
  
 För kort 
  
 2 
  
 För lång 
  
 3 
  
 Lagom 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 280  
 Bilaga 7  
 SOU 1999:119 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F19 
 Är Du nöjd med Din  
 KY-utbildning? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F20 
 Motsvarade innehållet i Din  
 KY-utbildning 
  i stort sett vad Du idag behöver i Ditt arbete? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F21 
 Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du fått intressantare eller mer utvecklande arbete/arbetsuppgifter? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 F22 
 Har Din  
 KY-utbildning 
  bidragit till att Du tjänar mer pengar? 
  
 1 
  
 JA 
  
 2 
  
 NEJ 
  
 8 
  
 VET EJ 
  
 9 
  
 VILL EJ SVARA 
  
 -------------------------------------------------------------------------------------------- 
  
 SLUT 
 Nu har jag inga fler frågor. 
 Ett stort tack för att du ville medverka! Hej då. 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 8  
 281 
  
 Frågeguide till telefonintervju med utbildningsanordnare 
  
 1. 
  
 Hur många klasser har Ni i den hos Er pågående utbildningen? 
  
 2. 
  
 Har många  
  
 KY-studerande 
  är för närvarande i Lärande i Arbete (LIA)? 
  
 3. 
  
 Finns det någon utsedd kontaktperson hos Er för att hantera kontakten med LIA- företagen? 
  
 4. 
  
 Anser Du att kommunikationen mellan Er och  
  
 LIA-företagen 
  är bra? På vilket sätt sker kontakterna med  
 LIA-företagen? 
  
 5. 
  
 Tycker Du att det finns en tydlig koppling mellan den teoretiska undervisningen och  
  
 LIA-verksamheten? 
  
 6. 
  
 Har Ni som utbildningsanordnare goda eller dåliga erfarenheter avseende LIA? 
  
 7. 
  
 Tycker Du att studenterna erhåller de kunskaper under Lärande i Arbete (LIA) perioderna som Du förväntade Dig? Kan Du ge exempel på vilken form av kunskaper det handlar om? 
  
 8. 
  
 Följer Ni upp de studerandes LIA perioder? 
  
 9. 
  
 Vad följer Ni upp från de studerandes LIA period? 
  
 10. 
  
 Hur följs de studerandes kunskaper från LIA upp? 
  
 11. 
  
 Hur uppfattar Du studenternas motivation under utbildningens gång? 
  
 12. 
  
 Har studenterna haft tillräckliga förkunskaper? 
  
 13. 
  
 Har Ni erhållit det statsbidrag Ni ansökte om för att genomföra utbildningen? 
  
 14. 
  
 Hur har storleken på statsbidraget påverkat Er budget för  
  
 KY-utbildningen? 
  
 15. 
  
 På vilket sätt har resurstilldelningen påverkat kvaliteten i utbildningen? 
  
 16. 
  
 Vilka kostnader har Ni för  
  
 LIA-delen? 
  
 17. 
  
 Använder Ni för Er  
  
 KY-utbildning 
  resurser i någon form från andra delar av Er organisations verksamhet utan att dessa bokförs som kostnader för KY? 
  
 18. 
  
 Särredovisas  
  
 KY-verksamheten? 
  
 19. 
  
 Har Ni någon finansiering av  
  
 KY-verksamheten 
  utöver statsbidraget? 
  
 20. 
  
 Vad blir den totala kostnaden per utbildningsplats och år? 
  
 21. 
  
 Vid ett eventuellt permanentande av utbildningsformen KY, planerar Ni då att fortsätta som  
  
 KY-anordnare? 
  
 22. 
  
 Hur anser Du att kommunikationerna till  
  
 KY-kommittén 
  har fungerat? 
  
 23. 
  
 Övriga synpunkter? 
  
 SOU 1999:119 
  
 Bilaga 9  
 283 
  
 Frågeguide till telefonintervju med 
  
 LIA-företag 
  
 1. 
  
 Hur många anställda finns totalt på företaget? 
  
 2. 
  
 Har Ni några  
  
 KY-studenter 
  hos Er nu? Hur många har Ni haft tidigare? 
  
 3. 
  
 Vet Du hur långt de  
  
 KY-studerande 
  har kommit i sin utbildning? 
  
 4. 
  
 Är Du utsedd kontaktperson hos Er och sköter kommunikationerna med utbildningsanordnaren? 
  
 5. 
  
 Vilken är Din befattning på företaget? 
  
 6. 
  
 På vilket sätt sker kommunikationerna med utbildningsanordnaren? 
  
 7. 
  
 Anser Du att det är bra eller dålig kommunikation mellan Er och utbildningsanordnaren? 
  
 8. 
  
 Har Du eller någon annan vid företaget fått detaljerade instruktioner om vad LIA innebär och hur det skall bedrivas? Har instruktionerna varit i tillräckliga? 
  
 9. 
  
 Har Ni utsedda handledare för studenterna? 
  
 10. 
  
 Vet handledarna vad som förväntas av dem under  
  
 LIA-perioderna? 
  
 11. 
  
 Känner Du/handledarna till några detaljer om teoridelen av KY utbildningen? 
  
 12. 
  
 Har handledarna på företaget genomgått någon handledarutbildning? Om ja, vem har i så fall ordnat den? 
  
 Om nej, varför inte? 
  
 13. 
  
 Tycker Du att det finns något behov av handledarutbildning? 
  
 14. 
  
 Kan Du ge exempel på vad  
  
 LIA-studenten 
  får göra hos Er? 
  
 15. 
  
 Tycker Du att det finns en koppling mellan  
  
 LIA-verksamheten 
  och den teoretiska undervisningen? 
 Kan Du beskriva den kopplingen? 
  
 16. 
  
 Tycker Du att studenterna har haft tillräckliga förkunskaper från teoridelen av  
  
 KY-utbildningen 
  för att kunna genomföra de arbetsuppgifter som är LIA? 
 Om nej; Vad tror Du att det kan bero på att de inte har tillräckliga förkunskaper? 
  
 17. 
  
 Anser Du att Ni har haft intresserade studenter under  
  
 LIA-perioden? 
  
 18. 
  
 Tycker Du att  [den aktuella  
  
 KY-utbildningen] 
  tillfört Ert företag tidigare saknad kompetens? 
 Om ja, Kan Du ge exempel på vilken kompetens det är? 
  
 19. 
  
 Tror Du att denna KY utbildning kan leda till ny produktion av varor eller 
  
 20. 
  
 tjänster? 
  
 Påverkar LIA eller har LIA påverkat den ordinarie verksamheten i Ert företag, 
  
 21. 
  
 positivt eller negativt? Kan Du ge exempel? 
  
 Under försöksverksamheten utgår ingen ekonomisk ersättning till företag med 
  
 22. 
  
 LIA-platser. 
  
  Hur ser Du på detta? 
  
 284  
 Bilaga 9 
  
 SOU 1999:119 
  
 23. 
  
 Tycker Du att de studerande bör få ekonomisk ersättning under  
  
 LIA-perioden? 
  
 24. 
  
 Utvärderar Ni  
  
 LIA-perioden? 
  Om ja, hur går Ni tillväga? Vad tycker Du om det? Utvärderar utbildningsanordnaren de studerandes tid hos Er? Om ja, hur går de 
  
 25. 
  
 tillväga? Vad tycker Du om det? 
  
 26. 
  
 Har Ni anställt någon utexaminerad  
  
 KY-student? 
  Tänker Ni anställa någon utexaminerad  
 KY-student? 
  
 27. 
  
 Om nej, av vilken anledning? 
  
 28. 
  
 Har Du någon synpunkt på den teoretiska delen av utbildningen? 
  
 29. 
  
 Vad är Din uppfattning om KY som utbildningsform? 
  
 30. 
  
 Vill Du se någon förändring? 
  
 Kan Du eller Ditt företag tänka Dig/Er att ta emot  
 KY-studenter 
  på  
 LIA-platser 
  
 31. 
  
 även fortsättningsvis? Övriga synpunkter?