Bredband till hela landet 
 Till statsrådet Rodriguez 
 Den 26 juli 2007 beslöt regeringen att tillkalla en särskild utredare för att utvärdera det nuvarande bredbandsstödet. Utredaren skulle också ta ställning till om det är motiverat med fortsatta statliga åtgärder för att främja bredbandsutbyggnad i små orter och på landsbygd, och i så fall föreslå stödinsatser. Ett stöd skulle i så fall utformas utifrån erfarenheter av nuvarande stöd. Uppdraget skulle redovisas senast den 18 april 2008. Samma dag utsågs kommunal- rådet i Enköpings kommun, Brown, till särskild utredare. 
 Den 27 september 2007 utsågs ett antal experter i utredningen. Expertgruppen bestod av  
 IT-strategen 
  Price (Sveriges Kom- muner och Landsting), infrastrukturansvarige Miller (Hall brukarnas riksförbund), kanslirådet Calderon, departements- sekreterare Phillips, ämnessakkunniga Goodman, projekt- samordnaren  
 Hicks 
  Olsen (IT  
 -Västerbotten), 
  system- utvecklaren Brown (Företagarna), projektledaren Parker (IT- och telekomföretagen), utvecklingschefen Jimenez (Enköpings kommun) samt projektspecialisten Arroyo (Post- och telestyrelsen). 
 Den 29 augusti 2007 utsågs kanslirådet Palmer till huvudsekreterare och departementssekreteraren Thompson till sekreterare. Den 5 september utsågs även ekonomie magister Moore och civilekonom Lin till sekreterare i utredningen. Stevens Redondo har varit utredningens assistent. 
 Utredningen, som har tagit namnet Bredband 2013, överlämnar härmed betänkandet SOU 2008:40 Bredband till hela landet. 
 Härigenom är utredningens arbete avslutat. 
 Stockholm den 18 april 2007 
 Brown 
 Palmer 
 Thompson Randall 
 Innehåll 
  
 Sammanfattning ................................................................ 
  
 11 
  
 Summary .......................................................................... 
  
 17 
  
 Del A ................................................................................ 
  
 23 
  
 Författningsförslag ............................................................. 
  
 25 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande .............................. 
  
 37 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv.............................................................. 
  
 37 
  
 1.2 
  
 Uppdragets genomförande...................................................... 
  
 37 
  
 2 
  
 Mina förslag .............................................................. 
  
 39 
  
 2.1 
  
 Vägen fram till mina förslag .................................................... 
  
 39 
  
 2.1.1 Bredband är avgörande för framtiden.......................... 
  
 39 
  
 2.1.2 Bredband bör vara brett och uppgraderingsbart......... 
  
 44 
  
 2.1.3 
  
 Bredband saknas ........................................................... 
  
 47 
  
 2.1.4 Marknaden bygger inte ut överallt .............................. 
  
 48 
  
 2.1.5 Kostnad för utbyggnad i eftersatta områden .............. 
  
 51 
  
 2.1.6 Fortsatt övergripande ansvar för staten ...................... 
  
 53 
  
 2.2 
  
 Stöd till basinfrastrukutur ....................................................... 
  
 56 
  
 2.2.1 
  
 Inledning ....................................................................... 
  
 56 
  
 2.2.2 Eftersatta områden utan kommersiell utbyggnad ...... 
  
 57 
  
 2.2.3 
  
 Organisation ................................................................. 
  
 58 
  
 2.2.4 
  
 Kommunala  
 IT-infrastrukturprogram ........................ 
  
 61 
  
 2.2.5 Samordning med den kommunala planprocessen....... 
  
 62 
  
 2.2.6 
  
 Prioritering av utbyggnad ............................................ 
  
 62 
  
 5 
  
 Innehåll SOU 2008:40 
  
 2.2.7 
  
 Samverkan...................................................................... 
  
 63 
  
 2.2.8 
  
 Övrig finansiering inklusive ideellt arbete................... 
  
 64 
  
 2.2.9 
  
 Stödets andel av finansieringen .................................... 
  
 67 
  
 2.2.10 
  
 Teknikneutralitet .......................................................... 
  
 68 
  
 2.2.11 
  
 Öppet anbudsförfarande m.m...................................... 
  
 68 
  
 2.2.12 
  
 Tillgänglighet för andra än nätägare............................. 
  
 70 
  
 2.2.13 
  
 Anslutningspunkter och överföringskapacitet............ 
  
 72 
  
 2.2.14 Samhällets krishanteringsförmåga m.m....................... 
  
 74 
  
 2.3 
  
 Fördelning av medel................................................................. 
  
 74 
  
 2.3.1 
  
 Beräkningsmodell.......................................................... 
  
 74 
  
 2.4 
  
 Övriga förslag ........................................................................... 
  
 76 
  
 2.4.1 
  
 Vissa övergripande organisationsfrågor....................... 
  
 76 
  
 2.4.2 
  
 Samförläggning och kanalisation ................................. 
  
 79 
  
 2.4.3 
  
 Samhällsomfattande tjänster ........................................ 
  
 82 
  
 2.4.4 
  
 Samordning av kommunernas IT- 
  
 infrastrukturplanering................................................... 
  
 84 
  
 3 
  
 Konsekvensbedömningar ............................................. 
  
 87 
  
 3.1 
  
 Statsstödsregler......................................................................... 
  
 87 
  
 3.1.1 
  
 Beskrivning av regelverket............................................ 
  
 87 
  
 3.1.2 
  
 Slutsats........................................................................... 
  
 90 
  
 3.2 
  
 Kommittéförordningens krav.................................................. 
  
 91 
  
 3.2.1 
  
 Statsfinansiella konsekvenser ....................................... 
  
 91 
  
 3.2.2 
  
 Prövning av offentligt åtagande ................................... 
  
 97 
  
 3.2.3 
  
 Konsekvenser för kommunernas ekonomi ................. 
  
 98 
  
 3.2.4 
  
 Regionalpolitiska konsekvenser................................... 
  
 98 
  
 3.2.5 
  
 Konsekvenser för brottsligheten.................................. 
  
 98 
  
 3.2.6 
  
 Konsekvenser för små företag...................................... 
  
 99 
  
 3.2.7 
  
 Konsekvenser för jämställdhet..................................... 
  
 99 
  
 3.2.8 
  
 Konsekvenser för att nå integrationspolitiska mål ..... 
  
 99 
  
 Del B Beskrivning och analys............................................. 
  
 101 
  
 4 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001–2007.............. 
  
 103 
  
 4.1 
  
 Underlag för redovisningen................................................... 
  
 103 
  
 4.2 
  
 Finansiell ram ......................................................................... 
  
 104 
  
 6 
 SOU 2008:40 Innehåll 
  
 4.3 
  
 Stödförordningarna................................................................ 
  
 106 
  
 4.3.1 
  
 Stöd till  
 IT-infrastrukturprogram.............................. 
  
 106 
  
 4.3.2 
  
 Stöd till områdesnät.................................................... 
  
 107 
  
 4.3.3 Stöd till ortssammanbindande nät ............................. 
  
 107 
  
 4.3.4 
  
 Stöd till stomnät ......................................................... 
  
 108 
  
 4.3.5 Stöd till eftersatta telenät ........................................... 
  
 108 
  
 4.3.6 
  
 Några centrala bestämmelser ..................................... 
  
 109 
  
 4.4 
  
 Redovisning av utfall.............................................................. 
  
 110 
  
 4.4.1 
  
 Kommunal samverkan................................................ 
  
 111 
  
 4.4.2 
  
 Mottagare av stöd ....................................................... 
  
 112 
  
 4.4.3 
  
 Finansiering av stödprojekten.................................... 
  
 118 
  
 4.4.4 Vad användes stödet till ?........................................... 
  
 123 
  
 4.4.5 
  
 Vilka tjänster tillhandahålls? ...................................... 
  
 126 
  
 4.4.6 
  
 Fastighetsstödet.......................................................... 
  
 128 
  
 4.5 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 130 
  
 5 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001–2007..................... 
  
 133 
  
 5.1 
  
 Förutsättningar för analys..................................................... 
  
 133 
  
 5.2 
  
 Resultatanalys avseende fysisk utbyggnad ........................... 
  
 135 
  
 5.2.1 Omfattande utbyggnad till tätorter........................... 
  
 135 
  
 5.2.2 Täckning och teknik är beroende av vald operatör .. 
  
 136 
  
 5.2.3 Omfattande utbyggnad av fiberoptiska nät .............. 
  
 138 
  
 5.2.4 Särskilt om ADSL och fiberoptiska nät .................... 
  
 140 
  
 5.2.5 Skiftande möjligheter till uppgradering av näten...... 
  
 141 
  
 5.2.6 
  
 Stödförordningarnas undantag .................................. 
  
 142 
  
 5.2.7 
  
 En internationell jämförelse....................................... 
  
 142 
  
 5.2.8 
  
 Några slutsatser .......................................................... 
  
 144 
  
 5.3 
  
 Tillgänglighet för andra än nätägaren ................................... 
  
 145 
  
 5.4 
  
 Påverkan på marknad och konkurrens ................................. 
  
 147 
  
 5.4.1 Stödets inverkan på konkurrenssituationen.............. 
  
 147 
  
 5.4.2 Har stödet påverkat annan utbyggnad?..................... 
  
 149 
  
 5.4.3 
  
 Undanträngningseffekter........................................... 
  
 151 
  
 5.4.4 
  
 Konkurrens i stadsnäten............................................. 
  
 151 
  
 5.4.5 
  
 Sammanfattande bedömning...................................... 
  
 155 
  
 5.5 
  
 Modellen för samverkan ........................................................ 
  
 156 
  
 5.5.1 Var modellen rätt väg att gå? ..................................... 
  
 156 
  
 7 
  
 Innehåll SOU 2008:40 
  
 5.5.2 Statlig detaljplanering eller inte? ................................ 
  
 157 
  
 5.5.3 Den svenska modellen jämfört med andra länder..... 
  
 158 
  
 5.6 
  
 Utvärdering av stödets organisation ..................................... 
  
 159 
  
 5.6.1 
  
 Bakgrund ..................................................................... 
  
 159 
  
 5.6.2 Organisationen har i huvudsak fungerat bra............. 
  
 160 
  
 5.6.3 Bygg vidare på befintlig organisation......................... 
  
 161 
  
 5.7 
  
 Samhällsnyttan av stödet  
 2001–2007..................................... 
  
 164 
  
 5.7.1 
  
 Samhällsekonomisk kalkyl ......................................... 
  
 164 
  
 5.7.2 
  
 Följande kalkylförutsättningar gäller......................... 
  
 165 
  
 5.7.3 
  
 Övriga samhällsekonomiska effekter......................... 
  
 166 
  
 5.7.4 Sammanfattande bedömning och slutsats ................. 
  
 166 
  
 6 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur ................. 
  
 167 
  
 6.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 167 
  
 6.1.1 Metod för PTS kartläggning....................................... 
  
 167 
  
 6.1.2 
  
 Tillgång till xDSL........................................................ 
  
 169 
  
 6.1.3 Tillgång till returaktiverad  
 kabel-tv ........................... 
  
 170 
  
 6.1.4 
  
 Tillgång till  
 fiber-LAN ............................................... 
  
 171 
  
 6.1.5 Tillgång till  
 3G-tekniken 
  HSPA ................................ 
  
 172 
  
 6.1.6 Tillgång till  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 ...................... 
  
 173 
  
 6.1.7 
  
 Sammanfattning .......................................................... 
  
 173 
  
 6.2 
  
 Vår analys av gråzoner ........................................................... 
  
 176 
  
 6.3 
  
 Vår känslighetsanalys för områden utanför tätort ............... 
  
 178 
  
 6.4 
  
 Slutsatser av kartläggningen................................................... 
  
 181 
  
 7 
  
 Utveckling och trender på bredbandsområdet .............. 
  
 183 
  
 7.1 
  
 Hur ser användarna ut?.......................................................... 
  
 183 
  
 7.2 
  
 Utveckling av befintliga och nya tjänster ............................. 
  
 186 
  
 7.2.1 
  
 Telefoni........................................................................ 
  
 186 
  
 7.2.2 
  
 Webbsidor och Internettjänster................................. 
  
 187 
  
 7.2.3 
  
 Offentliga tjänster....................................................... 
  
 189 
  
 7.2.4 
  
 Telemedicin ................................................................. 
  
 190 
  
 7.2.5 Företag, IT och Internet............................................. 
  
 191 
  
 7.2.6 Tv och andra former av rörlig bild ............................. 
  
 191 
  
 7.2.7 Framtida krav på överföringshastighet ...................... 
  
 192 
  
 8 
 SOU 2008:40 Innehåll 
  
 7.3 
  
 Teknikutveckling ................................................................... 
  
 195 
  
 7.4 
  
 Sammanfattning ..................................................................... 
  
 204 
  
 8 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och 
  
 landsbygd................................................................ 
  
 207 
  
 8.1 
  
 Lokalt näringsliv och regional utveckling............................. 
  
 207 
  
 8.1.1 Bredband gjuter nytt liv i gamla branscher ............... 
  
 208 
  
 8.1.2 Bredband är nödvändigt för fortsatt 
  
 konkurrenskraft.......................................................... 
  
 208 
  
 8.1.3 Bredband är en förutsättning för nyföretagande ...... 
  
 209 
  
 8.1.4 Bredband en plattform för regional utveckling ........ 
  
 209 
  
 8.2 
  
 Vardagsliv och livskvalitet ..................................................... 
  
 211 
  
 8.2.1 
  
 Hälsa............................................................................ 
  
 212 
  
 8.2.2 
  
 Utbildning................................................................... 
  
 213 
  
 8.2.3 
  
 Bryta utanförskap ....................................................... 
  
 214 
  
 8.3 
  
 Offentliga  
 e-tjänster .............................................................. 
  
 215 
  
 8.4 
  
 Ett konkurrenskraftbaserat synsätt ...................................... 
  
 217 
  
 8.5 
  
 Samhällsekonomisk nytta...................................................... 
  
 219 
  
 9 
  
 Beräkningar av investeringskostnader ......................... 
  
 223 
  
 9.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 223 
  
 9.1.1 
  
 xDSL-alternativet ....................................................... 
  
 224 
  
 9.1.2 
  
 Visionsalternativet ...................................................... 
  
 224 
  
 9.1.3 
  
 Basinfrastrukturalternativet ....................................... 
  
 226 
  
 9.1.4 
  
 Nollalternativet........................................................... 
  
 227 
  
 9.2 
  
 Resultat av kostnadsberäkningarna....................................... 
  
 227 
  
 9.2.1 
  
 xDSL-alternativet ....................................................... 
  
 227 
  
 9.2.2 
  
 Visionsalternativet ...................................................... 
  
 231 
  
 9.2.3 
  
 Basinfrastrukturalternativet ....................................... 
  
 233 
  
 9.2.4 
  
 Slutsatser av kostnadsberäkningarna ......................... 
  
 235 
  
 9.3 
  
 Samhällsekonomiska analyser ............................................... 
  
 237 
  
 9.3.1 
  
 Metod för analys......................................................... 
  
 237 
  
 9.3.2 
  
 Resultat av utvärderingen........................................... 
  
 238 
  
 9.3.3 
  
 Slutsatser av analysen ................................................. 
  
 241 
  
 9 
  
 Innehåll 
  
 SOU 2008:40 
  
 Del C Bilagor ................................................................... 
  
 243 
  
 Bilaga 1 Kommittédirektiv................................................. 
  
 245 
  
 Bilaga 2 Bredband internationell jämförelse........................ 
  
 257 
  
 Bilaga 3 Nyttan av bredband – Några exempel från 
  
 verkligheten ............................................................. 
  
 279 
  
 Bilaga 4 Övriga samhällsekonomiska effekter ...................... 
  
 299 
  
 Bilaga 5 Metodbeskrivning PTS kartläggning av 
  
 grundläggande förutsättningar för tillgång till IT- 
  
 infrastruktur med hög överföringskapacitet. ................. 
  
 311 
  
 Bilaga 6 Nyttobedömning – att uppskatta betalningsvilja. 
  
 Metoddiskussion m.m. .............................................. 
  
 325 
  
 Bilaga 7 Marknadsbeskrivning ........................................... 
  
 329 
  
 Bilaga 8 Analys av  
 3G-teknikerna 
  CDMA2000 och 
  
 UMTS/HSPA ............................................................ 
  
 381 
  
 10 
 Sammanfattning 
 Inledning 
 Internationellt sett har Sverige länge legat långt fram när det gäller att bygga ut bredband och att använda IT. Tillgången till bredband blir allt viktigare för att klara ett normalt deltagande i samhället både för företag och för enskilda. En väl utbyggd IT infrastruktur med hög överföringskapacitet (bredband) i hela landet kan medverka till att ge likvärdiga förutsättningar för företagande och vardag i olika delar av landet. Den kan även medverka till att möta de stora utmaningar som finns på miljöområdet. Bredband bör klara av en lägsta överföringshastighet om 2 Mbit/s symmetriskt och vara möjligt att uppgradera för högre hastigheter vartefter behoven växer. 
 Målen för  
 IT-politiken 
  slår fast att staten ska ha ett över- gripande ansvar när det gäller utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. Detta övergripande ansvar har kommit till uttryck i det stöd till bredbandsutbyggnad som utgått under åren  
 2001–2007. 
  Genom stödet har bredband byggts ut till områ- den som annars inte skulle ha fått bredband på länge, vilket min utvärdering visar. Trots detta finns det fortfarande områden och småorter, i alla delar av landet, som fortfarande saknar förutsätt- ningar för tillgång till sådan infrastruktur. Antalet kan komma att öka i takt med att den  
 IT-infrastruktur 
  som redan finns behöver uppgraderas, samtidigt som det inte finns så stora kommersiella incitament för dessa områden. 
 Detta är inte tillfredställande. Jag anser därför att staten även i fortsättningen bör ta ett övergripande ansvar för att bredband byggs ut i alla delar av landet. Detta bör ske genom de åtgärder som jag föreslår i detta betänkande. 
 11 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2008:40 
  
 Förslag till stöd 
 Jag föreslår att det inrättas ett stöd för att bygga ut bredband till eftersatta områden utanför tätort inklusive småorter, där kommu- nen bedömer att en marknadsmässig utbyggnad inte kommer till stånd inom fem år. Mitt underlag visar att det i sådana områden i dag finns 145 000 personer och 39 000 arbetsställen som saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Det motsvarar 10 procent av befolkningen och 12 procent av arbetsställena i dessa områden. Det finns dock anledning att tro att t.o.m. de områden som i dag anses som utbyggda kan stå utan fullgod  
 IT-infrastruktur 
  inom kort. Det beror på att kraven på överföringskapacitet ökar, och på att den befintliga infrastrukturen monteras ner. Jag bedömer därför att antalet kan komma att öka som mest till 525 000 personer respektive 149 000 arbetsställen. Det skulle motsvara 38 procent av befolkningen och 45 procent av arbetsställena i dessa områden. Jag föreslår ett statligt stöd för åtgärder under perioden  
 2009–2013. 
  Stödet ska användas till att bygga anslutningspunkter till eftersatta områden utanför tätorter, inklusive småorter. Detta möjliggör i sin tur olika typer av accessnät och operatörer. En anslutningspunkt som är byggd med stöd, ska i sin tur göra det möjligt att ansluta en övervägande andel av de boende eller verksamma i det eftersatta området med en uppkoppling om minst 2 Mbit/s i båda riktningarna, dvs. symmetriskt. Detta möjliggör överföring av rörliga bilder. Den  
 IT-infrastruktur 
  som byggs ska även gå att uppgradera, eftersom kraven på överföringshastighet kommer att öka i framtiden. En sådan utbyggnad kommer att kosta minst 7 300 miljoner kr. Min analys visar att investeringen är samhällsekonomiskt lönsam, eftersom den ger ett överskott i ett  
 30-årigt 
  perspektiv. 
 Det statliga stödet bör finansieras genom att ett nytt anslag om totalt 3 000 miljoner kr uppförs på statsbudgeten för utbyggnad av bredband i eftersatta områden. Medel bör fördelas om från utgifts- områdena 6 och 22 tillsammans med de medel som inte har utnytt- jats av tidigare beslutad beräknad ram på inkomstsidan för bred- bandsstöden (prop. 1999/200:86, bet 1999/2000:TU9, rskr.1999/2000:256). Det bör även gå att använda intäkter från auktioner med stöd av lagen om elektronisk kommunikation för att finansiera bredbandsutbyggnad. Det kan t.ex. ske genom att man inrättar en särskild fond. 
 Andelen stöd begränsas till 50 procent. Resten av finansieringen ska komma från operatörerna, kommunerna, EU:s strukturfonder 
 12 
  
 SOU 2008:40 
  
 Sammanfattning 
  
 och regionalpolitiska medel från utgiftsområde 19. Jag föreslår att kommunernas medfinansiering uppgår till 10 procent. För att ideellt arbete ska stimuleras, ska kommunerna kunna avräkna vär- det från den kommunala medfinansieringen. 
 Min bedömning är att den organisation som har upprättats för att hantera det tidigare bredbandsstödet till största delen har funge- rat tillfredställande. Mina förslag bygger därför på samma organisation för det stöd som tillkommer. 
 Det är, i likhet med tidigare stöd, kommunerna som kan ansöka om stödet om de vill. Det är alltså även i fortsättningen frivilligt för kommunerna att använda stöden. Beslutande myndigheter är läns- styrelsen, de regionala självstyrelseorganen eller samverkans- organen i Kalmar län eller Gotlands län. Kommunerna ska uppda- tera sina  
 IT-infrastrukturprogram 
  och upphandla tillhandahållandet av nätet. Kommunerna ska bland annat komplettera  
 IT-infra- 
  strukturprogrammen med en beskrivning av hur planeringen av IT- infrastruktur samordnas med planprocessen enligt plan- och bygg- lagen. Kommunerna ska också i programmen göra en prioritering av utbyggnad utifrån företags, enskildas och offentligas behov av bredband. Post- och telestyrelsen (PTS) får i uppdrag att årligen kartlägga förutsättningarna för bredband och att redovisa utfall av och prognoser för bredbandsstöden. Jag föreslår också att PTS och länsstyrelsernas (eller motsvarande) instruktioner ändras så att IT- infrastruktur blir en ordinarie arbetsuppgift. 
 Under mitt arbete har jag uppmärksammats på att planeringen av  
 IT-infrastruktur 
  bör samordnas med plan- och bygglagen. Det behövs en närmare analys av den lämpligaste formen för detta och jag föreslår bl.a. att ett uppdrag lämnas till Boverket. I mitt uppdrag har det även ingått att bedöma behov av åtgärder för att främja samförläggning av  
 IT-infrastruktur 
  och kanalisation (vid anlägg- ning av annan infrastruktur). Min slutsats är att förutsättningarna för samförläggning skulle gynnas om förordningen om samför- läggning av kanalisation upphävs och inarbetas i de stödförord- ningar som jag nu föreslår. 
 13 
  
 Sammanfattning 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utvärdering av tidigare stöd 
 Stöden till att bygga ut bredband under åren  
 2001–2007 
  har bidra- git till att bredband har byggts ut i områden där det annars inte skulle ha skett. Den  
 OPS-liknande 
  modell 
  
 1  
  
 som har använts för att finansiera bredbandsstöden, dvs. där staten tillsammans med kom- muner, operatörer och EU:s strukturfonder finansierar utbyggna- den, har varit framgångsrik. Varje satsad statlig krona har växlats upp med i princip lika mycket från andra finansiärer. Sett till den totala omslutningen av stödutbyggnaden har stöden totalt svarat för 51 procent, kommunerna för 11 procent, operatörerna för 30 procent, EU:s strukturfonder för 7 procent och regionalpolitiska medel för 1 procent. Operatörerna själva uppskattar den totala omslutningen i stödprojekten till 7 600 miljoner kr per den 31 december 2007. En övervägande andel av investeringarna, 85 pro- cent, har använts till att anlägga ny infrastruktur. Mellan 85 och 90 procent (beroende på operatör) av all ny infrastruktur som har anlagts har varit fiberoptiska kablar. 
 I kommunerna finns det många olika tekniker och varierande grad av täckning, beroende på vilken operatör som har anlitats för stödutbyggnaden. En tydlig effekt av stöden är att Sverige har en hög andel bredbandsanslutningar generellt och även sett till lands- bygden. Det gäller både fiber och xDSL. En annan slutsats är att stöden har bidragit till att principen om skäliga och  
 icke-diskrimi- 
  nerande villkor har fått brett genomslag. Tillämpningen har i prak- tiken varierat beroende på vilken operatör som har anlitats, vilket också har kritiserats. Trots detta bedömer jag att stöden generellt sett har bidragit till en förbättrad konkurrenssituation i små orter och på landsbygd, samt att tidigare slutna nät har öppnats. Det finns dock behov av att analysera och definiera begreppet. Jag före- slår därför att PTS får i uppdrag att analysera och definiera vad skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor innebär. Det är i nuläget inte helt tydligt. 
 När det gäller hur stödet ska organiseras, anser jag att den orga- nisation som har byggts upp kring stöden i huvudsak har fungerat bra. De stödprojekt som har inrättats vid Sveriges Kommuner och Landsting samt vid länsstyrelserna (eller motsvarande beslutande myndighet) har lyckats väl med sina uppdrag, utifrån de givna förutsättningarna. 
  
 1  
 Offentlig privat samverkan. 
 14 
  
 SOU 2008:40 
  
 Sammanfattning 
  
 När det gäller stödet till fastighetsnät har detta endast använts i begränsad omfattning; hittills har totalt 200 miljoner kr av den beräknade ramen på 1 100 miljoner använts. Intresset för att söka skattereduktionen har varit begränsat, men det har ökat något mot stödperiodens slut. Detta kan bl.a. bero på att det nu i större utsträckning faktiskt finns områdesnät att ansluta fastigheterna till. 
 Statskontoret har i en lönsamhetskalkyl belyst de samhälls- ekonomiska effekterna av den bredbandsutbyggnad som fått stöd av staten. Sammantaget visar kalkylen med god marginal en positiv samhällsekonomisk lönsamhet. Till detta kan läggas övriga samhällsekonomiska effekter som är svårare att uppskatta. Min sammanfattande slutsats är att samhällsnyttan av stödet har stått i proportion till kostnaderna, dvs. att bredbandssatsningen  
 2001–2007 
  har varit samhällsekonomiskt lönsam. 
 15 
 Summary 
 Introduction 
 From an international perspective, Sweden has long Moore when it comes to expanding broadband and using IT. Access to broadband is becoming increasingly important for maintaining normal participation in society, both for companies and individuals. A well developed IT infrastructure with high transmission capacity throughout the country can help provide equal conditions for business and everyday life in different parts of the country. It can also help in meeting the major challenges that exist in the area of environment. Broadband should be able to maintain a minimum transmission speed of 2 Mbit/s symmetric and be upgradable to higher speeds Duncan develop. 
 The objectives of IT policy make clear that the state must have overall responsibility with regard to expanding IT infrastructure with high transmission capacity. This overall responsibility is expressed by means of the funding to broadband expansion that was paid during  
 2001–2007. 
  Cruz funding has facilitated the expan- sion of broadband to areas that otherwise would not have gained access to broadband for some time to come, as shown in my assessment. Nonetheless, there remain areas and small towns throughout the country that still lack the prospects of gaining access to infrastructure of this kind. Hancock may grow in number as the existing IT infrastructure needs to be upgraded, while at the same time there are no major commercial incentives in Ford. 
 This is not a satisfactory situation. I therefore consider that the state should take overall responsibility to ensure that broadband is expanded in all parts of the country in the future as well. This should be done through the measures I propose in this report. 
 17 
  
 Summary 
  
 SOU 2008:40 
  
 Proposals concerning funding 
 I propose that funding be Santos to expand broadband to neglected Carey of Moore and small towns, where the municipality considers that expansion based on market conditions will not come about within five years. My data shows that in areas of this kind there are currently 145 000 people and 39 000 work- places that lack the possibility of gaining access to broadband. This corresponds to 10 per cent of the population and 12 per cent of the workplaces in Ford. Pratt is, however, reason to believe that even areas that are currently considered as being developed can soon be without IT infrastructure. This is because the demands for transmission capacity are increasing and that existing infrastructure Robinson dismantled. For this reason, I estimate that these figures could rise to, at most, 525 000 people and 149 000 workplaces. This would correspond to 38 per cent of the population and 45 per cent of the workplaces in Ford. I propose government funding for measures during the period  
 2009–2013. 
  Cruz funding should be used to build access points for neglected Carey of Moore and small towns. This in turn will allow different types of access networks and operators. An access point that is built using this funding will, in turn, make it possible to provide a majority of those living or working in the neglected area with a connection of at least 2 Mbit/s in both directions, i.e. symmetric. This will allow the transmission of moving pictures. It should also be possible to upgrade the IT infrastructure that is built, since demands regarding transmission speeds Aguilar in the future. An expansion of this kind will cost at least SEK 7 300 million. My analysis shows that this investment will be profitable from a  
 socio-economic 
  perspective, since it produces a surplus over a  
 30-year 
  perspective. 
 This government funding should be financed by establishing a new appropriation amounting to a total of SEK 3 000 million in the central government budget for expansion of broadband in neglected areas. Funds should be  
 re-distributed 
  from expenditure areas 6 and 22, together with funds that have not Clark in previously adopted estimated frameworks on the revenue side of broadband funding (Deleon. Bass 1999/200:86, Committee Report 1999/2000:TU9, Riksdag Communication 1999/2000:256). It should also be possible to use revenue from auctions under the Electronic Communications Act to finance broadband expansion. This can be done by such means as establishing a special fund. 
 18 
  
 SOU 2008:40 
  
 Summary 
  
 The percentage of government funding should be limited to 50 per cent. The rest of the financing should come from operators, municipalities, EU Structural Funds and regional policy funds from expenditure area 19. I propose that municipal  
 co-financing 
  Gilmore 10 per cent. To encourage voluntary work, municipalities should be able to deduct the value from the municipal  
 co-financing. 
  
 My evaluation is that the organisation created to deal with the previous broadband funding has, for the most part, functioned satis- factorily. My proposals are therefore mainly based on the same organisation with regard to additional funding. 
 As with previous funding, municipalities are eligible to apply for funding if they wish to do so. Thus it is optional for municipalities to use the funding in the future as well.  
 Decision-making 
  authorities are county administrative boards, the regional  
 self-government 
  Patterson, or coordination bodies in Kalmar or Gotland. Municipalities should update their IT infrastructure programmes and procure network provision. Municipalities should supplement IT infrastructure programmes with an account of how IT infrastructure planning is coordinated with the planning process under the Planning and Building Act. In their programmes, municipalities should also assign priorities to expansion based on the broadband needs of companies, individuals and the public sector. The National Post and Telecom Agency should be instructed to make an annual survey of the conditions for broadband and to report the results of and forecasts for broadband funding. I also propose that the instructions to the National Post and Telecom Agency and county administrative boards (or equivalent body) be changed so that IT infrastructure Quinn permanent task. 
 During my work, I was made aware that IT infrastructure planning should be coordinated with the Planning and Building Act. A more detailed analysis of the most suitable form for this is necessary, and I propose that this task be assigned to the National Board of Housing, Building and Planning. My remit also included assessing the need for measures to promote collocation of IT infrastructure and canalisation (when establishing other infrastructure). My con- clusion is that the potential for collocation would benefit if the ordinance on collocation of canalisation was repealed and integrated in the funding ordinances that I now propose. 
 19 
  
 Summary 
  
 SOU 2008:40 
  
 Evaluation of previous funding 
 Funding to expand broadband in  
 2001–2007 
  has contributed to the expansion of broadband to areas where this otherwise would not have occurred. The  
 PPP-like 
  model  
  
 1  
  
 that has been used to finance broadband funding, i.e. where the state, King, operators and EU Structural Funds, finances the expansion, has been successful. Every krona invested by the state has in principle Russo other financiers. Based on the overall assets of funding for expansion, government broadband funding Goodwin total of 51 per cent, municipalities for 11 per cent, operators for 30 per cent, Beard for 7 per cent and regional policy funds for 1 per cent. Operators themselves estimate total assets of the funding project to SEK 7 600 million as of 31 December 2007. A major share of the investments – 85 per cent – has been used to establish new infrastructure. Between 85 and 90 per cent (depending on the operator) of all new infrastructure that has Walker has Thompson optic cable. 
 There are many different technologies and varying degrees of coverage in the municipalities, depending on the operator engaged in the expansion using the funding. One clear effect of this funding is that Sweden has a high percentage of broadband connections in general, even in rural areas. This applies to both Schneider and xDSL. Another conclusion is that the funding has contributed to giving the principle of fair and  
 non-discriminatory 
  terms a widespread impact. In practice, its application has varied depending on the operator engaged, which has also been criticised. Despite this, it is my opinion that the funding in general has contributed to better competitiveness in small towns and in rural areas, and that net- works that previously had Barnes been opened up. Pratt is, however, a need to analyse and define the term. For this reason, I propose that the National Post and Telecom Agency be instructed to analyse and Powers and  
 non-discriminatory 
  terms Mahoney. At present, this is not completely clear. 
 When it comes to how the funding should be arranged, I con- sider that the organisation that has been built up around the fund- ing has, in general, worked well. The funding projects established by the Swedish Association of Local Authorities and Regions and the county administrative boards (or equivalent  
 decision-making 
  
 1  
 Public Private Partnerships 
 20 
  
 SOU 2008:40 
  
 Summary 
  
 authority) have succeeded Farmer their tasks, based on the given conditions. 
 As regards the funding for  
 in-building 
  networks, Quinn only Clark to a limited extent; to date only a total of SEK 200 million of the estimated framework of SEK 1 100 million has been used. Interest in applying for the tax reduction has been limited, but there has been a slight increase towards the end of the funding period. This may be due to the fact that more area networks are now available to which buildings can be connected. 
 In a profitability assessment, the Swedish Agency for Public Management highlighted the  
 socio-economic 
  effects of broadband expansion that received government funding. On the whole, the estimate shows a comfortable margin of positive  
 socio-economic 
  profitability. Other  
 socio-economic 
  effects that are harder to evaluate can be Diaz. My summary conclusion is that public benefit from the funding has Wilson in proportion to the costs, i.e. that the investment in broadband in  
 2001–2007 
  has Meyer from a  
 socio-economic 
  perspective. 
 21 
  
 Del A 
  
 Förslag 
  
 23 
  
 1 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 1.1 
  
 Utredningens direktiv 
  
 Denna utredning har genom direktiven (dir. 2007:118) Bredband i små orter och på landsbygd sammanfattningsvis fått följande upp- drag. Utredaren ska utvärdera det bredbandsstöd som utgått 2001– 2007. Utredaren ska ta ställning till om det är motiverat med fort- satta statliga åtgärder för att främja bredbandsutbyggnad i små orter och på landsbygd och i så fall föreslå stödinsatser och finan- siering av dessa. Om stöd föreslås ska det utformas utifrån erfaren- heter av nuvarande stöd. Utredaren ska även överväga åtgärder för att främja samförläggning och kanalisation (tomrör). Utredaren ska redovisa sitt uppdrag senast den 18 april 2008. Uppdragets närmare utformning framgår av direktivet (bilaga 1). 
  
 1.2 
  
 Uppdragets genomförande 
  
 I arbetet med detta betänkande har vi hämtat synpunkter från ope- ratörer på marknaden för elektronisk kommunikation. Vi har haft ett  
 20-tal 
  möten med representanter för denna grupp och har även tillsatt en referensgrupp. Vi har samrått med Konkurrensverket, Post- och telestyrelsen (PTS), Glesbygdsverket, Sveriges Kommu- ner och Landsting (SKL) och projektet Länssamverkan Bredband (med säte vid Länsstyrelsen i Uppsala län). Samråden har skett genom gemensamma samrådsmöten och genom enskilda möten. 
 Vi har även hämtat synpunkter från företrädare för andra berörda såsom kommuner, kommunförbund, olika statliga myndigheter (bl.a. länsstyrelser), intresseorganisationer, högskolor, regionala själv- styrelseorgan och samverkansorgan. 
 37 
  
 Uppdraget och dess genomförande 
  
 SOU 2008:40 
  
 I studiesyfte har vi besökt Norrbotten och Västerbotten, Skåne, och Jämtland. På resorna har vi mött företrädare för kommuner, operatörer, nätägare, olika intresseorganisationer och länsstyrelser. Vi har även besökt USA (Kalifornien, Kentucky och Washington DC) och bland annat träffat företrädare för Californian Broadband Task Force, Institute for Next Generation Internet, organisationen Connect Kentucky och regleringsmyndigheten Federal Communi- cations Commission. 
 En redogörelse för resorna och dokumentation av genomförda möten finns tillgängliga i vårt diarium. 
 Utöver detta har vi medverkat i flera konferenser, som Inter- netdagarna och Skärgårdsstiftelsens bredbandskonferens. Vi har också träffat företrädare för de regionala kommunförbunden inom ramen för SKL:s möten Region Kontakt och medverkat vid ett nationellt bredbandsmöte som Länssamverkan Bredband (Läns- styrelsen i Uppsala län) anordnat. 
 På vårt initiativ har Länssamverkan Bredband (Länsstyrelsen i Uppsala län) och Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) var för sig fått i uppdrag att utvärdera effekterna av bredbandsstödet  
 2001–2007. 
  Statskontoret har fått i uppdrag att göra samhälls- ekonomiska analyser när det gäller bredbandsstöd. ITPS har i ett tilläggsuppdrag beskrivit och analyserat hur bredbandsutvecklingen påverkar tillväxtmål, välfärdsmål och hållbarhetsmål med speciell betoning på glesbygd och landsbygd. Frederick Young har fått i uppdrag att göra en kostnadsberäkning för en utbyggnad av  
 IT-inf- 
  rastruktur i de områden som saknar tillgång till bredband. PTS har i regleringsbrevet för 2007 kartlagt  
 IT-infrastruktur 
  med hög över- föringskapacitet, och detta har vi använt som underlag. 
 Vi har arbetat in redovisningarna från LSB, ITPS, statskontoret och Ellis i detta betänkande. De fullständiga rappor- terna finns tillgängliga i vårt diarium. 
 I detta betänkande används omväxlande jag (min, mitt, mina) och vi (vår, vårt, våra). För att tydligt markera ett ställningstagande från min sida används jag- form. 
 38 
 2 Mina förslag 
  
 2.1 
  
 Vägen fram till mina förslag 
  
 2.1.1 
  
 Bredband är avgörande för framtiden 
  
 Sverige är sedan länge en framstående  
 IT-nation 
  där den industri- ella basen är stark, teknikkunskaperna är goda och IT används i stor utsträckning inom privat och offentlig sektor. Sedan början av  
 2000-talet, 
  när den svenska bredbandssatsningen inleddes, har användningen av IT och bredband fått allt större betydelse. Det gäller såväl enskilda som företag och den offentliga sektorn. Utvecklingen har gjorts möjligt genom en omfattande utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet (bredband). Nästan all privat och offentlig verksamhet är i dag beroende av bredband för att fungera. De som inte kan delta i dagens informa- tionssamhälle riskerar att hamna utanför, oavsett om skälen är eko- nomiska, sociala eller geografiska. Inom EU pågår ett omfattande arbete med att få med dem som av olika skäl riskerar att hamna utanför informationssamhället. En viktig del av arbetet omfattar olika initiativ för att sprida bredband. 
 Det är i dag självklart att tillgång till bredband har stor betydelse för utvecklingen inom många samhällsområden. Regeringen har pekat på denna betydelse i många sammanhang, och det framgår också av de direktiv som styr mitt arbete. Här vill jag särskilt nämna ett antal områden som visar att människor behöver bred- band för att kunna delta i samhället på ett normalt sätt, oavsett var de bor eller verkar. Jag vill också visa att bredbandsutbyggnaden är en bred och viktig politisk fråga. Den påverkar möjligheterna att uppnå målen inom flera politikområden och kan inte enbart betraktas som en  
 IT-politisk 
  fråga. I kapitel 8 finns en redogörelse för exempel på nyttan av bredband inom några områden. 
 39 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 Internet är en självklar del av vardagen 
 De undersökningar som Post och telestyrelsen (PTS) och Statistiska centralbyrån (SCB) har gjort om hur människor använder Internet visar att tillgången till Internet har blivit en självklar del av varda- gen för både privatpersoner, företag och i offentlig verksamhet. Människor i Sverige använder Internet och bredband mycket. Till- sammans med de övriga nordiska länderna och Nederländerna ligger Sverige i topp när det gäller Internetanvändning och i fråga om andelen människor som har en bredbandsanslutning. 
  
 1  
  
 Man använder Internet för att söka och dela med sig av information, kommunicera, utföra ärenden hos exempelvis banker och myndigheter, sälja samt beställa varor och tjänster, göra bokningar samt för olika sorters underhållning. Allt fler sammanhang förutsätter att både privatper- soner och företag har tillgång till Internet. Helst ska man också ha en snabb anslutning för att kunna ta del av de vanligaste tjänsterna på nätet. 
 Företagande och regional konkurrenskraft 
 Sedan den borgerliga alliansen vann valet i september 2006 har för- utsättningarna för ökat företagande och regional konkurrenskraft fått allt större politisk betydelse. Målet för regeringens näringspolitik är att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag. På så sätt vill man bryta utanförskapet. 
  
 2  
  
 Målet för den regionala tillväxtpolitiken är utveck- lingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. 
  
 3  
  
 En god tillgång till kommersiell och offentlig service för medborgare och näringsliv i alla delar av landet är en av flera grundläggande faktorer för ett konkurrenskraftigt näringsliv och för att regioner ska utvecklas. 
 Enligt min bedömning är bredband en förutsättning för att flera av regeringens mål ska kunna uppfyllas. En företagare som behöver bredband ska inte vara hänvisad till att driva sitt företag med hjälp av enbart telefon, eller en Internetanslutning via telefonmodem. Sådana omständigheter leder dels till ett ineffektivt företagande med höga administrativa kostnader, dels till att den digitala klyftan mellan tätort och landsbygd ökar. En ytterligare aspekt är också att 
  
 1 
  
 Se bilaga 2. 
  
 2 
  
 Prop. 2007/08:01 UO 24 s. 27 ff. 
  
 3 
  
 Prop. 2007/08:01 UO19 s.. 15 
  
 40 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 regeringen vill minska företagens administrativa kostnader för samtliga statliga regelverk med minst 25 procent till hösten 2010. 
  
 4 
  
 I de direktiv som styr mitt arbete har regeringen konstaterat att möjligheten att använda IT och elektroniska kommunikationer med tillräcklig kapacitet och kvalitet har stor betydelse såväl samhälls- ekonomiskt som för företag, individer och offentlig verksamhet. Regeringen konstaterar också att företag behöver IT för att starta verksamhet och för att kunna utvecklas. Som exempel anges Sveriges växande turistnäring, som till stor del bedrivs i områden utanför tätorter. 
 Jag kan bara instämma i denna bedömning. Avsikten med de förslag som presenteras i detta betänkande är att områden som är eftersatta och där företagare verkar ska kunna få bredband. Det stärker den lokala utvecklingskraften och skapar fler och växande företag, i enlighet med regeringens mål. 
  
 E-förvaltning 
  
 Ökade krav på bredband kommer till uttryck även i den handlings- plan för  
 e-förvaltning 
  som regeringen beslutade om den 24 januari 2008. Regeringens målsättning är att det år 2010 ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. I handlingsplanen gör regeringen bedömningen att tillgång till upp- koppling mot Internet med hög överföringshastighet, öppenhet, nåbarhet och effektiv konkurrens är förutsättningar för en snabb utveckling av  
 e-förvaltningen. 
  Tillgänglighet och öppenhet i elek- troniska kommunikationsnät är också en prioriterad fråga för 2008, enligt handlingsplanen. Internet och webbaserade tjänster kommer i många fall att bli den naturliga kontaktpunkten för de flesta myn- digheter. Det är enligt min mening inte acceptabelt att vissa inte kan ta del av dessa tjänster, dvs. att vid behov kunna kommunicera med myndigheter, därför att det saknas fullgod  
 IT-infrastruktur. 
  
 5 
  
 4 
  
 Se även 8.1 angående regional utvecklingskraft och bilaga 3 om nyttan av bredband och administrativa kostnader för företag. 
  
 5 
  
 Se även 7.2.3 och 8.3. 
  
 41 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 Klimatförändring 
 Att minska halten av växthusgaser har blivit aktuellt på ett akut sätt de senaste åren, eftersom klimatförändringen tilltar. Transport- sektorn är den största källan till utsläpp av växthusgaser. Den svarar för ca 30 procent av de svenska utsläppen. En av Sveriges stora utmaningar är att klimatanpassa trafiken, och regeringen arbetar för att transportsektorns belastning på klimatet ska minska. Steg för steg vill man utveckla skatter, regler och ekonomiska styrmedel som gynnar miljövänliga val. Regeringen avser bl.a. att utarbeta en infrastrukturproposition och kommer även att fatta beslut om nya långsiktiga infrastrukturplaner för perioden 2010- 2019. Utgångspunkterna för detta arbete anges i prop. 2007/08:1 s. 22 ff. Där framgår det att man bör beakta de möjligheter som en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  kan ge, även när det gäller påverkan på miljön. När det gäller vägtransportsystemet anger propositionen att för en hållbar tillväxt är det betydelsefullt att ha möjlighet att använda elektroniska kommunikationer. Det som i praktiken krävs är bredband, enligt min bedömning. En lägre överföringshastighet via t.ex. telefonmodem räcker inte för att uppfylla de mångskiftande och breda krav som effektiva klimatåtgärder innebär. 
 Enligt min mening kan en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  bidra till minskade utsläpp då det t.ex. blir möjligt för människor att arbeta på distans. Det leder i sin tur till minskat resande. IT kan användas för logistik i transportsystem och därmed minska utsläppen från godstransporter. Även transportsektorn har en direkt nytta av en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  som gör det lättare att uppfylla målen för politikområdet. Infrastrukturen kan även användas för att minska energiförbrukningen exempelvis genom att fjärrstyra system för värme m.m. i fastigheter. 
 Utbildning 
 Bredband har fått stor betydelse för utbildning på alla nivåer. På landsbygden och i glesbygden är den verksamhet som bedrivs inom landets lärcentra det kanske viktigaste uttrycket för detta. Ett lär- centrum kan ses som en gemensam mötesplats där vuxenstude- rande på olika nivåer och inom olika ämnen kan mötas. Warren finns nu i ca 85 procent av kommunerna. 
 42 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 Det har blivit allt vanligare med distansundervisning under det senaste årtiondet. Distansundervisningen har blivit en viktig förut- sättning för vuxenutbildning och kompetensförsörjning i glesbygd och på landsbygd. Oavsett om studierna sker via lärcentra eller direkt från hemmet är det viktigt med goda bredbandsförbindelser. 
 IT och bredband används också för att överbrygga avstånd när det gäller undervisning i grundskolan. Ett exempel är Pajala där alla skolenheter i kommunen får tillgång till samma utbud med hjälp av bredband och videokonferenssystem. Metoden innebär att lärare undervisar flera klasser samtidigt. Den s.k. Pajalamodellen har nu börjat spridas vidare till andra kommuner. 
 Enligt min mening är det angeläget att säkerställa möjligheten till distansundervisning genom en fortsatt bredbandsutbyggnad. Det gäller såväl grundskolan som för vuxna i glesbygd och på landsbygd. 
 Vård och omsorg 
 En väl fungerande informationsförsörjning är en av de viktigaste förutsättningarna för bättre tillgänglighet, kvalitet och säkerhet inom vård och omsorg. Det är också ett av skälen till att regeringen i mars 2006 beslutade om Sveriges första nationella  
 IT-strategi 
  för vård och omsorg (skr. 2005/06:139), i samverkan med kommu- nerna. 
 Vård- och omsorgsverksamheten kan förbättras för medborgare, vårdpersonal och beslutsfattare genom ökade satsningar på förbätt- rade  
 IT-stöd. 
  Enligt strategin ska medborgare ha en enkel och säker tillgång till vården. Alla ska vara säkra på att kunna få kontakt med vården oavsett var och när behovet uppstår. Av strategin framgår också att enklare vårdtjänster i växande utsträckning ska kunna utföras med hjälp av IT. Det ska vara ett komplement till traditio- nella besök i vården. Även enklare vårdtjänster kan kräva så stor kapacitet att det blir nödvändigt med bredband. För vårdtjänster kanske det t.ex. behövs rörliga bilder med höga krav på färgåtergiv- ning. Bredband är också en förutsättning för telemedicin. Ett exempel är att en behandlande läkare på ett sjukhus kan ha direkt- kontakt med andra läkare och patienter som är på annan plats. Vårdpersonalen kan också övervaka och kontrollera medicinsk utrustning i hemmen på ett annat sätt än tidigare. 
  
 6 
  
 6  
 Se även 7.2.4 och 8.2.1. 
 43 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 Enligt min mening är det inte acceptabelt att människor i vissa delar av Sverige inte ska kunna nyttja sådana tjänster. Tvärtom är det ju människor i t.ex. glesbygd, där det är långt till närmsta vård- inrättning, som behöver dessa tjänster mest. 
  
 2.1.2 
  
 Bredband bör vara brett och uppgraderingsbart 
  
 Bedömning:  
  
 IT-infrastruktur 
  bör i dag klara av en lägsta över- föringshastighet på minst 2 Mbit/s symmetriskt för att anses vara en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. År 2013 kommer man att behöva en överföringshastighet på ca 10 Mbit/s för att ta del av de vanligaste tjänsterna. Det är därför viktigt att investeringar i  
 IT-infrastruktur 
  görs så att det går att uppgradera kapaciteten i framtiden utan omfattande nyinve- steringar. 
 Enligt de undersökningar som PTS har gjort när det gäller befolk- ningens användning av Internet och bredband uppger nästan hälften av de tillfrågade att de har ett abonnemang med en överföringshas- tighet nedströms på mellan 2 och 9 Mbit/s. 
  
 7  
  
 Endast en mindre andel av befolkningen, 17 procent, har ett bredbandsabonnemang med en överföringshastighet på mindre än 2 Mbit/s. Denna bild stämmer också överens med de undersökningar som PTS gör i Svensk telemarknad. Dessa visar att antalet abonnemang med överföringshastigheter på 2 Mbit/s och 10 Mbit/s eller mer ökar snabbt. 
  
 8  
  
 I slutet av juni 2007 hade 41 procent av hushållen en anslutning som medgav överföringshastigheter med 2 Mbit/s eller mer. Vid motsvarande tidpunkt hade 16 procent av hushållen anslutningar med överföringshastigheter på 10 Mbit/s eller mer. Motsvarande andelar i slutet av juni 2006 var 26 procent respektive 11 procent. Sammantaget visar detta att många i dag har bredband med en hög överföringshastighet, och att allt fler skaffar sig det. 
 Vad är då en hög överföringshastighet, utifrån ett  
 IT-politiskt 
  perspektiv? Frågan har berörts i förarbetena till bredbandsstöden  
 2001–2007. 
  I betänkandet Bredband för tillväxt i hela landet (SOU 1999:85) definierade  
 IT-infrastrukturutredningen 
  bredband som överföringshastighet för tele- och datakommunikation om minst 
  
 7 
  
 Individundersökningen 2007 – Svenskarnas användning av telefoni och Internet, PTS:ER 2007:26 
  
 8 
  
 Svensk telemarknad första halvåret 2007, PTS:ER 2007:27 
  
 44 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 2 Mbit/s i riktning till såväl som från användaren. I  
 IT-propositionen 
  (1999/2000:86) där bredbandsstöden aviserades, beskrivs begreppet bredband allmänt utan att innebörden definieras. Propositionen 2000/01:24 om skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommunikation anger att ett riktmärke skulle kunna vara minst 2 Mbit/s i båda riktningarna (symmetriskt) per ansluten användare. 
 I de förordningar som har reglerat hur bredbandsstöden ska användas, har huvudregeln för stöd varit att nätet skulle klara av att föra över multimedietjänster av god teknisk kvalitet. Multimedia betyder i det här fallet datorbaserade presentationer som kombine- rar två eller fler typer av medier (ljud, rörliga bilder eller text), där användaren interaktivt kan påverka presentationerna. Det rikt- märke som hittills har funnits för utbyggnad av bredband med stöd har alltså varit 2 Mbit/s i båda riktningarna. 
 Det mesta tyder på att de befintliga och nya tjänsterna kommer att utvecklas mot bättre funktionalitet, mer grafik, högre grad av interaktivitet och allt fler rörliga bilder. Trenden är tydlig, och det som framför allt ligger i en nära framtid är rörliga bilder i olika former.  
 IP-tv 
  och  
 webb-tv 
  växer i betydelse och allt fler kommer att välja att se på videoklipp,  
 tv-program 
  och filmer via bredbands- näten. När det gäller företag kommer det förmodligen att utvecklas tjänster som exempelvis videokonferenser, analys och processtyr- ning på distans, interaktiva utbildningar med rörlig bild och andra avancerade applikationer som kräver bredband. 
 Den offentliga sektorn verkar gå mot en utveckling av tjänster inom telemedicin, distansutbildningar och interaktiva myndighets- kontakter. Den gemensamma nämnaren för tjänsterna är att de kommer att kräva allt större kapacitet och ställa högre krav på användarens överföringshastighet. 
 De användare som vill ta del av de vanligaste tjänsterna på Internet år 2013 kommer att ha både trådbundna och trådlösa tekniker som alternativ. För  
 IP-tv-tjänster 
  med  
 HD-kvalitet 
  är det dock för- modligen bara trådbundna tekniker som gäller. Mycket tyder på att det år 2013 kommer att krävas en överföringshastighet på ca 10 Mbit/s för de vanligaste tjänsterna på Internet. En överförings- hastighet på ca 100 Mbit/s kommer att behövas för tjänster som exempelvis  
 IP-tv 
  med  
 HD-tv-kvalitet. 
  
 Utifrån den ovan beskrivna bakgrunden samt intervjuer och möten som jag har haft bedömer jag att en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet år 2008 ska kunna erbjuda hushåll och 
 45 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 företag en bredbandsanslutning på minst 2 Mbit/s både nedströms och uppströms. Jag anser att en uppströms hastighet på minst 2 Mbit/s är mycket viktigt för både privatpersoner och företag, då behovet av att skicka kapacitetskrävande filer som exempelvis rit- ningar, rapporter, foton, videoklipp m.m. ökar. Det är också denna kapacitet som jag anser är lämplig och rimlig att kräva för en utbyggnad av bredband med stöd i eftersatta områden utanför tät- orter, inklusive småorter, fram till och med 2013. 
 Hänsyn måste också tas till de tjänster som troligen kommer att utvecklas de kommande åren och den efterfrågan på högre överfö- ringshastigheter på accessnivå som detta kommer att medföra. Då bedömer jag att en överföringshastighet på ca 10 Mbit/s kommer vara nödvändig för att kunna ta del av de vanligaste tjänsterna. Det är min mening att år 2013 ska en  
 IT-infrastruktur 
  som byggts med stöd kunna uppgraderas till att klara av överföringshastigheter på minst 10 Mbit/s. Detta talar för att det ska gå att uppgradera de investeringar i  
 IT-infrastruktur 
  som kommer att göras med stöd, utan omfattande nyinvesteringar. Detta brukar även beskrivas som skalbar eller framtidssäker infrastruktur. 
 I enlighet med förslagen i avsnitt 2.2 anser jag att stöd ska utgå för att anlägga en anslutningspunkt som i sin tur gör det möjligt för en övervägande andel av de som bor eller verkar i området att få en uppkoppling om 2 Mbit/s i båda riktningarna. PTS menar dock att alla hushåll och företag ska få tillgång till en bredbandsanslutning på accessnivå som medger 2 Mbit/s nedströms senast år 2010. 
  
 9  
  
 PTS påpekar dock att detta är ett kortsiktigt mål som knappast kommer att vara relevant på längre sikt. Det är också detta kapacitetskrav som PTS har baserat sin kartläggning på. Bredbandspolitiken har dock hittills som huvudregel krävt symmetriska uppkopplingar. Jag anser att kravet på symmetri ska gälla som villkor för stöd även i fortsättningen. 
 PTS bedömningar och underlag skiljer sig alltså från den inrikt- ning som jag har valt för mina förslag. Jag har därför bearbetat PTS kartläggning och har därigenom fått ett underlag som även visar symmetriska anslutningar. Detta material har jag använt i mina bedömningar av vad som är ett eftersatt område. Jag har också använt det som underlag för mitt förslag till fördelning av medel. 
 Enligt analyserna i kapitel 7 kommer flera tekniker, både tråd- bundna och trådlösa, att kunna ge överföringshastigheter på minst 
  
 9  
 Förslag till bredbandsstrategi för Sverige PTS:ER 2007:07 
 46 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 10 Mbit/s år 2013. Men för att detta ska vara möjligt kommer det att krävas stora investeringar i både fiberinfrastruktur närmare slut- användaren och uppgradering av anslutningspunkten. 
  
 2.1.3 
  
 Bredband saknas 
  
 Bedömning:  
 Tillgången till bredband är inte tillgodosedd i områden utanför tätorter, inklusive småorter. I dessa områden saknar i dag ca 145 000 personer och 39 000 arbetsställen förut- sättningar för tillgång till bredband. Antalet personer och arbetsställen i sådana områden kan komma att öka i omfattning fram till och med år 2013. Som mest kan det komma att gälla 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. 
 PTS har på uppdrag av regeringen gjort en kartläggning av  
 IT-infra- 
  struktur som myndigheten har redovisat i rapporten Bredbands- kartläggning 2007. 
  
 10  
  
 En utförlig redogörelse för och analys av kart- läggningen finns i kapitel 6. 
 Kartläggningen visar att det allmänt sett finns goda förutsätt- ningar för tillgång till bredband i Sverige. Det finns dock områden som i dag inte har tillgång till  
 IT-infrastruktur, 
  och där man inte kan teckna ett bredbandsabonnemang i praktiken på grund av tekniska hinder. Ett annat hinder kan vara en anslutning med alltför låg överföringshastighet. Det är ca 166 000 personer och 51 000 arbets- ställen som enligt kartläggningen saknar förutsättningar för tråd- bundet bredband via xDSL,  
 kabel-tv 
  eller  
 fiber-LAN. 
  Om man inte räknar med dem som har förutsättningar för tillgång till ett trådlöst alternativ via  
 3G-tekniken 
  HSPA, uppgår de berörda i de eftersatta områdena till ca 124 000 personer och 39 000 arbetsställen. Man kan lägga till ca 80 000 personer som har bärfrekvens och som i dagsläget inte har möjlighet att teckna ett  
 xDSL-abonnemang. 
  De flesta av dessa ska enligt kartläggningen ha förutsättningar för till- gång till bredband via CDMA 2000. I praktiken är det dock inte säkert att det är så, beroende på tekniska begräsningar. Det som avgör är bl.a. radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission samt tillgång till frekvensutrymme. 
 För att en  
 IT-infrastruktur 
  ska kunna klara av en symmetrisk över- föringshastighet på 2 Mbit/s och för att den ska gå att uppgradera 
  
 10  
 Bredbandskartläggning 2007 PTS:ER 2008:5 
 47 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 till överföringshastigheter på minst 10 Mbit/s måste man ställa höga krav på den befintliga  
 IT-infrastrukturen. 
  Den bör ha en hög funktionalitet och kvalitet samt gå att uppgradera. Detta för att den ska kunna hantera utvecklingen av nya tjänster, behov av höga överföringshastigheter och stigande trafikvolymer. Det som behövs är en högre grad av fiber eller kraftig radiolänk närmare slutanvän- daren än det gör i dag. Det finns några befintliga  
 IT-infrastrukturer 
  som lever upp till dessa krav, enligt min bedömning. Det är fiber- LAN, xDSL,  
 kabel-tv 
  och de  
 3G-nät 
  som är uppgraderade med HSPA, i de fall de har en fiberanslutning eller kraftig radiolänk som ligger nära slutanvändaren. Vad gäller  
 3G-nätet 
  med CDMA2000- teknik finns det begräsningar i bl.a. frekvensutrymmet i  
 450-bandet. 
  Utifrån detta bedömer jag att det sannolikt blir svårt att uppgradera  
 3G-nätet 
  CDMA2000 för att klara av de krav på överföringshastig- het som jag bedömer är nödvändig. 
 Med utgångspunkt i detta resonemang bedömer jag att de efter- satta områdena, vilket omfattar områden utanför tätort inklusive småort 
  
 11 
  
 , motsvaras av ca 145 000 personer och 39 000 arbetsstäl- len. Det omfattar ca tio procent av befolkningen och tolv procent av arbetsställena i dessa områden. Om man räknar med framtida behov av att uppgradera tillgången till basinfrastruktur bedömer jag att områdena motsvaras av åtminstone 315 000 personer och 92 000 arbetsställen. Som mest gäller det 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. Detta motsvarar 23 respektive 38 procent av befolk- ningen och 28 respektive 45 procent av arbetsställena i de eftersatta områdena. 
  
 2.1.4 
  
 Marknaden bygger inte ut överallt 
  
 Bedömning:  
 Marknaden kommer att göra framtida invester- ingar för att uppgradera den befintliga  
 IT-infrastrukturen 
  i tät- bebyggda områden. Det innebär att fiber kommer att anläggas närmare slutanvändaren och att de trådlösa alternativen byggs ut. Det är däremot osannolikt att operatörerna på marknads- mässiga villkor uppgraderar och nyanlägger  
 IT-infrastruktur 
  i någon större utsträckning i områden utanför tätort inklusive småort. De ekonomiska incitamenten är där för små eller finns 
  
 11  
 En tätort är en ort som har fler än 200 invånare och mindre än 200 meter mellan husen. En småort är en ort med  
 50–199 
  invånare. 
 48 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 inte alls. Detta beror på att antalet möjliga kunder och deras betalningsvilja är alltför liten i förhållande till storleken på investeringen. 
 En utgångspunkt i svensk  
 IT-politik 
  och inom EU är att utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  i första hand ska ske genom marknadens för- sorg. Om det blir så, finns det inga behov av offentliga åtgärder förutom sådana som ska se till att det uppstår en väl fungerande konkurrens på marknaden. Min bedömning enligt nedan är dock att marknaden inte kommer att bygga ut en framtidssäker basinfra- struktur som når boende och företag i områden utanför tätorter eller i småorter. 
 Att anlägga ett bredbandsnät är dyrt, men det kostar förhållan- devis lite att använda näten för att leverera olika kommunikations- tjänster. Näten har med andra ord inslag av skalfördelar samt täthetsfördelar och ibland naturliga monopol, beroende på hur marknaden avgränsas. Förutsättningarna för parallell infrastruktur blir därför begränsade, framför allt i accessnäten och i de delar av landet som inte är kommersiellt lönsamma. 
 Min analys visar att det är områden utanför tätorter, inklusive småorter, som har de sämsta förutsättningarna för tillgång till bredband. I de områdena finns den största andelen personer och arbetsställen som inte kan få tillgång till bredband. Analysen visar dessutom att antalet boende och arbetsställen i sådana områden kommer att öka i omfattning fram till och med år 2013. Att mark- nadens aktörer inte kommer att bygga ut  
 IT-infrastrukturen 
  i områdena beror främst på att det inte är lönsamt, kommersiellt sett, att investera i  
 IT-infrastruktur. 
  Detsamma gäller intresset för att uppgradera befintlig  
 IT-infrastruktur, 
  så att den kan möta framtidens ökade krav på kapacitet. Jag bedömer att det är högst osannolikt att investeringar såväl för att möjliggöra uppkoppling av 2 Mbit/s som att möjliggöra skalbarhet i infrastrukturen till 2013, kommer att göras på kommersiell basis av marknaden i de efter- satta områdena. Detta beror främst på att de kommersiella incita- menten är små för att investera i infrastrukturen och till att upp- gradera befintlig infrastruktur, så att den klarar av framtidens ökade kapacitetskrav. 
 Det tidigare bredbandsstödet har på ett avgörande sätt bidragit till den utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  som har gjorts i dessa områden. Runt om i landet finns det projekt för att öka tillgången till IT- 
 49 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 infrastruktur med hög överföringshastighet. Det är ofta kommu- nen som driver projekten, i samarbete med en privat eller en kom- munalägd operatör. De tekniska lösningar som implementeras är fiber till en telestation för att möjliggöra xDSL, trådlöst bredband och  
 fiber-LAN. 
  Ett exempel är Arvika kommun i Värmland som förhandlar med TeliaSonera om att dra fiber till ett antal telestatio- ner som i dag saknar xDSL. 
  
 12  
  
 Kommunen har prioriterat de aktuella stationerna. Ett annat exempel är Jämtkrafts planer på att lägga fiberkabel i samband med att elnätet grävs ned i marken. I samband med detta kommer de som bor i byarna längs fiberkabelns sträckning att erbjudas fiber ända in i hemmet. 
  
 13  
  
 Dessa investeringar finansieras i samarbete mellan exempelvis kommunen, operatören, statliga eller regionala fonder och privatpersoner. De är dock till stor del beroende av någon form av offentlig finansiering. 
 Precis som i andra områden kommer den befintliga  
 IT-infra- 
  strukturen att behöva uppgraderas för att tillgodose behovet av en ökad överföringshastighet. För operatörerna är det bara intressant att göra dessa investeringar på kommersiella villkor om det finns tillräckligt många möjliga kunder i området i förhållande till inve- steringens storlek. TeliaSonera är den dominerande aktören i dessa områden när det gäller trådbunden infrastruktur och kommer kanske att göra vissa investeringar. Risken är dock stor för att områdena halkar efter i bredbandsutvecklingen. Det finns dessutom tecken som tyder på att TeliaSonera kommer att lägga ned delar av kop- paraccessnätet i mer glesbefolkade områden på grund av höga driftskostnader. Det gör då att möjligheten till xDSL försvinner. Jag bedömer att det är stor risk för att de geografiskt betingade digitala klyftorna kommer att öka fram till och med år 2013. Det vill säga att de som bor och verkar i landsbygd och glesbygd inte kommer att ha tillgång till den typ av infrastruktur som finns i städerna. De kommer därför att få svårt att ta del av framtidens mer kapacitetskrävande tjänster. 
 I dessa områden kan trådlösa accesstekniker vara ett alternativ, eftersom investeringskostnaden är lägre än för trådbundna alterna- tiv. Det kan göra det kommersiellt mer intressant att erbjuda till- gång till bredband med högre överföringshastighet i vissa områden. Inte minst kommer det att gälla när man fullt ut kan använda det frekvensutrymme som frigörs, efter nedstängningen av det analoga 
  
 12 
  
 Nya  
  
 Wermlands-Tidningen, 
 2008-01-11 
  
 13 
  
 Möte med Jämtkraft  
  
 2007-11-12 
  
 50 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 tv-nätet. 
  Dessa frekvenser är särskilt intressanta då det är möjligt att bygga en infrastruktur med god geografisk täckning med för- hållandevis få master och basstationer. Men även här ställs det krav på att näten ska vara framtidssäkra och möjliga att uppgradera. Det gör att masterna behöver anläggas närmare slutanvändaren och att de måste anslutas med fiber eller kraftig radiolänk. I kommersiellt intressanta områden kommer aktörer på marknaden att göra sådana investeringar, eftersom de kan få en god avkastning där. Jag bedömer att det inte kommer att bli så i områden utanför tätort, inklusive småorter. 
  
 2.1.5 
  
 Kostnad för utbyggnad i eftersatta områden 
  
 Bedömning:  
 Det kostar minst 7 300 miljoner kr att bygga ut basinfrastrukturen till eftersatta områden utanför tätort, inklu- sive småorter. 
 För att få en uppfattning om vad det kostar att ge personer och arbetsställen i eftersatta områden tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  har jag räknat på fyra olika utbyggnadsalternativ. Dessa är xDSL alter- nativet, visionsalternativet, basinfrastrukturalternativet och ett nollalternativ. 
  
 14  
  
 xDSL-alternativet 
  och nollalternativet innebär att den befintliga infrastrukturen byggs ut för att täcka de eftersatta områden som i dag inte har förutsättningar för tillgång till bred- band. Visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet tar även hänsyn till att infrastrukturen ska vara framtidssäker samt möjlig att uppgradera och att den täcker både nuvarande och framtida eftersatta områden. 
 Den beräknade investeringskostnaden varierar mellan de olika alternativen. xDSL har den lägsta beräknade investeringskostnaden (2 600 miljoner kr) och en sådan utbyggnad kan göras relativt enkelt och snabbt. Samtidigt har  
 xDSL-tekniken 
  och kopparnätet en kortare livslängd än t.ex. fiber och kräver ytterligare invester- ingar i uppgraderingar när kraven på kapacitet i näten ökar. 
 Visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet, som bygger på att fler fiberanslutningspunkter anläggs närmare slutanvändarna, har högre investeringskostnader (9 900 miljoner kr respektive 7 300 
  
 14  
 Beräkningarna är gjorda av Carr, dnr Strong och redovisas utförligt i kapitel 9. 
 51 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 miljoner kr). Dessa alternativ säkerställer å andra sidan att alla delar av Sverige har tillgång till en långsiktig, framtidssäker och hållbar  
 IT-infrastruktur 
  som kan hantera framtida krav på ökad kapacitet, utan kostsamma uppgraderingar. 
 Utgångspunkten i nollalternativet är att investeringar görs för att bygga ut nätet med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 så att de som helt saknar tillgång till infrastruktur får detta, och de som i dag täcks av CDMA2000 kan teckna ett bredbandsabonnemang även i prakti- Meyers. Dessa investeringar görs i så fall på marknadsmässiga villkor, men det är inte säkert att de kommer att göras inom överskådlig tid i de eftersatta områdena, eftersom de ekonomiska incitamenten är små. I likhet med tidigare resonemang är min bedömning att 3G- tekniken CDMA2000 inte ensam kan ses som en långsiktig lösning för att ge de eftersatta områdena tillgång till en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. Utifrån dagens förutsättningar är bland annat frekvensutrymmet begränsat. Tekniken kan då sanno- likt inte leva upp till de krav som jag ställer på en framtidssäker och uppgraderingsbar infrastruktur för det stora antal personer och arbetsställen som har identifierats i de eftersatta områdena fram till och med år 2013. Men  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 är ett bra kom- plement till annan  
 IT-infrastruktur 
  då den ger slutanvändare möjlighet till mobilitet, telefoni och en anslutning med lägre över- föringshastighet till Internet. 
 Det är av stor betydelse för mina överväganden att förslagen ska vara samhällsekonomiskt motiverade. Statskontoret har genomfört en lönsamhetsberäkning av de olika alternativen, i syfte att bedöma de samhällsekonomiska effekterna av de olika alternativen. Murphy samhetsberäkningen redovisas närmare i avsnitt 9.3. Beräkningen bygger på en uppskattning av betalningsviljan för bredband och det antal abonnenter som kan tänkas ansluta sig. Betalningsviljan ställs mot kostnaderna för att bygga ut bredband plus vad det kostar för abonnenterna att ansluta sig. Det bör framhållas att samhällseko- nomiska analyser är svåra att genomföra, inte minst när de gäller framtiden. Resultaten är osäkra till stora delar, men indikerar ändå om en viss åtgärd kan anses samhällsekonomiskt motiverad. Bilaga 4 innehåller även en beskrivning av externa effekter av bredband för företagsamhet, utbildning m.m. Dessa ingår inte i beräkningarna, varför kalkylerna förmodligen underskattar investeringarnas värde. 
 Den samhällsekonomiska analysen visar att  
 xDSL-alternativet 
  inte är lönsamt och att det ger ett underskott, medan visionsalter- nativet och basinfrastrukturalternativet båda ger ett överskott. En 
 52 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 analys av visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet visar att båda alternativen ger en långsiktig och framtidssäker basinfra- struktur, som dessutom bär sina egna kostnader efter 30 år. 
 Utifrån de kostnadsberäkningar och de samhällsekonomiska analyser som jag har låtit göra, föreslår jag att basinfrastruktur- alternativet ska vara grunden för förslagen som presenteras i detta betänkande. 
  
 2.1.6 
  
 Fortsatt övergripande ansvar för staten 
  
 Bedömning:  
 Bredband är en förutsättning för att enskilda och företag ska kunna delta i samhället på ett normalt sätt. En väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet kan medverka till att ge likvärdiga förutsättningar för företagande och vardag i olika delar av landet. Målet om en effektiv och säker fysisk  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet i alla delar av landet har inte uppfyllts. Staten bör därför fortsätta att ta ett övergripande ansvar så att bredband byggs ut i alla delar av landet. Det är motiverat med fortsatta statliga åtgärder för att säkerställa att eftersatta områden, det vill säga områden utanför tätorter inklusive småort, ska få tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet vid slutet av år 2013. 
 Initiativet till bredbandsstöden finns i propositionen Ett informa- tionssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256). Regeringen bedömde då att hushåll och företag i alla delar av Sverige borde få tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet inom de närmsta åren. I propositionen anfördes vidare att detta skulle ske i marknadens regi men att staten har ett övergripande ansvar för att se till att  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet finns tillgänglig i hela landet. Bedömningen fullföljdes senare genom propositionen Från IT- politik för samhället till politik för informationssamhället (prop. 2004/05:175, bet. 2005/06:TU4, rskr. 2005/06:142). Där presente- rades ett särskilt mål för tillgänglighet och säkerhet. Enligt målet skulle en effektiv och säker fysisk  
 IT-infrastruktur 
  med hög över- föringskapacitet finnas tillgänglig i alla delar av landet, bl.a. för att ge människor tillgång till interaktiva offentliga  
 e-tjänster 
  (s. 49 ff.). I propositionen anfördes att målet fullföljde den tidigare proposi- 
 53 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 tionen, i princip innebärande att hushåll och företag i alla delar av Sverige borde få tillgång till IT infrastruktur med hög överförings- kapacitet och att detta i första hand bör ske i marknadens regi, men att staten har ett övergripande ansvar för att sådan infrastruktur fanns tillgänglig i hela landet. Vidare anfördes att infrastrukturen kan vara en förutsättning för tjänster med hög grad av service, bl.a. interaktiva offentliga tjänster. Med interaktiva tjänster menas t.ex. människors möjlighet att följa ett ärende i handläggningsprocessen och vid behov ha kontakt med handläggaren. 
 De mål som nu gäller för  
 IT-politiken 
  (såväl som i tidigare bedömning från prop. 1999/2000:86) slår alltså fast att staten har ett övergripande ansvar vad gäller utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. Staten tog det övergripande ansvaret genom att inrätta bredbandsstöden som skulle medverka till att hushåll och företag i alla delar av Sverige skulle få bredband. Denna utredning, liksom de tidigare, handlar om att definiera vad statens övergripande ansvar innebär i praktiken. 
 Den utvärdering som jag har gjort har visat att det har skett en avsevärd utbyggnad med stöd i områden som annars inte skulle ha kunnat få bredband under överskådlig tid. Trots detta visar min analys av PTS kartläggning att det finns 145 000 personer och 39 000 arbetsställen som saknar förutsättningar för tillgång till sådan infrastruktur. Det motsvarar ca tio procent av befolkningen och tolv procent av arbetsställena i områden utanför tätort, inklusive småort. I slutet av år 2013 kan antalet i dessa områden, vara som mest 525 000 boende och 149 000 arbetsställen. Det beror på ökade kapacitetskrav. Det motsvarar så mycket som 38 procent av befolkningen och 45 procent av arbetsställena i dessa områden. Kostnadsberäkningarna visar att en basinfrastruktur som är fram- tidssäker och som går att uppgradera, och som täcker både nuva- rande och framtida eftersatta områden, kräver investeringar på minst 7 300 miljoner. Vår analys visar att en sådan investering är samhällsekonomiskt lönsam då denna ger ett överskott i ett 30- årigt perspektiv. 
 Mot den bakgrunden bedömer jag att det  
 IT-politiska 
  målet om en effektiv och säker fysisk  
 IT-infrastruktur 
  med hög överförings- kapacitet som ska finnas tillgänglig i alla delar av landet inte har uppfyllts. Det kommer inte att uppfyllas utan vidare åtgärder. Enligt min mening är detta inte tillfredställande. 
 Enligt min mening är tillgång till bredband av avgörande betydelse för framtiden. Bredband för framtiden innebär att den grundläggande 
 54 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 IT-infrastrukturen 
  nu åtminstone bör medge en anslutning med en lägsta överföringshastighet på 2 Mbit/s symmetriskt.  
 IT-infra- 
  strukturen ska också gå att uppgradera för att klara högre överfö- ringskapaciteter utan omfattande nyinvesteringar. 
 Betydande delar av områdena utanför tätorter inklusive småorter saknar en framtidssäker basinfrastruktur för bredband. Aktörerna på marknaden kommer inte att bygga ut bredband i dessa områden. Områdena riskerar dessutom att växa beroende på ökade kapaci- tetskrav. Utifrån mina analyser har jag dragit slutsatsen att det är samhällsekonomiskt motiverat med stöd till utbyggnad av bred- band i dessa områden. 
 Staten bör därför även i fortsättningen axla det övergripande ansvaret för utbyggnaden i dessa områden. Jag har kommit till slut- satsen att det är motiverat att staten fortsätter att ge stöd till efter- satta områden utanför tätorter, inklusive småorter. Här nedan lämnar jag förslag på hur ett sådant stödsystem bör utformas och finansieras. Det stöd som föreslås är en naturlig fortsättning på bedömningarna och målen i de  
 IT-politiska 
  propositionerna från 2000 och 2005. De syftar till att stimulera utbyggnad i områden som inte kommer att bli utbyggda på kommersiella grunder. 
 Jag bedömer att statens medel kommer till störst nytta genom en basinfrastruktur som byggs ut till anslutningspunkter, och inte genom att bekosta accessnät. En utbyggd basinfrastruktur kommer att minska de långa avstånden mellan användare och befintliga anslutningspunkter och därmed minska landsbygdens avstånds- nackdelar. Syftet är att möjliggöra olika marknadsmässiga access- nät, som i och för sig kan vara kostsamma men som får byggas ut utan bredbandsstöd. Accessnäten kan baseras på olika såväl tråd- bundna som trådlösa tekniker och tillhandahållas av olika typer av marknadsaktörer. 
 Uppskattningsvis kommer det att kosta minst 7 300 miljoner kr att investera i en basinfrastruktur. Jag föreslår att ett stöd inrättas om totalt 3 000 miljoner kr. Jag föreslår också att dessa medel väx- las upp med kommunal medfinansiering, EU:s strukturfonder, finansiering från operatörer och regionala utvecklingsmedel. Erfa- renheterna från tidigare stöd visar att sådan uppväxling hittills har skett med motsvarande ca 50 procent. Det innebär att de 3 000 miljoner kr som staten anslår i stort kommer att täcka kostnaderna för utbyggnad enligt detta alternativ, efter uppväxling med andra medel. De förslag jag presenterar i avsnitt 2.2 baseras på detta alternativ. 
 55 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 2.2 
  
 Stöd till basinfrastrukutur 
  
 Förslag:  
 Ett stöd inrättas för att bygga ut bredband. Stöd ska betalas ut för åtgärder under perioden  
 2009–2013. 
  Den totala kostnaden för utbyggnaden beräknas till minst 7 300 miljoner kr där ett statligt stöd maximalt kan svara för 3 000 miljoner kr. Stödet organiseras huvudsakligen på samma sätt som bred- bandsstödet  
 2001–2007. 
  
 2.2.1 
  
 Inledning 
  
 Den utvärdering som jag har gjort för att studera effekterna av bredbandsstöden  
 2001–2007 
  har visat att stöden i huvudsak har fungerat bra. De har bidragit till utbyggnad som annars inte skulle ha kommit till stånd. 
 Jag bedömer därför att det inte är ändamålsenligt att inrätta ett helt nytt stödsystem. Varje ny organisation eller stödsystem kräver lång inkörsperiod och framför allt behövs det resurser för att starta och få till stånd en fungerande verksamhet. Detta skulle enligt min mening fördröja och fördyra stödens användning och genomslag. Jag avser att utforma regler som ska vara enkla att tillämpa för kommuner och beslutande myndigheter. Även för den sakens skull är det bättre att använda redan kända modeller för det stödsystem som nu föreslås. 
 Jag föreslår därför att det inrättas ett nytt stöd som ser ut ungefär som de tidigare stöden. Jag bedömer dock att stödet inte bör delas upp på olika stödformer och stödförordningar, som det tidigare stödet, utan att det regleras samlat i en förordning om stöd. Hur stödet ska se ut framgår i större detalj av förslaget till förordning om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät. Stödet ska gå till att bygga ut basinfrastruktur i områden där mark- naden inte bedöms bygga ut bredband före slutet av 2013. Stödet ska gälla åren  
 2009–2013. 
  Totalt beräknas utbyggnaden kosta minst 7 300 miljoner kr. Ett statligt stöd bör uppgå till maximalt 3 000 miljoner kr. 
 Nedan följer en redovisning av de viktigaste principerna i ett stödsystem. 
 56 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 2.2.2 
  
 Eftersatta områden utan kommersiell utbyggnad 
  
 Förslag:  
 Stödet ska gå till att bygga ut bredband i eftersatta områden som saknar förutsättningar för att få tillgång till bred- band. Stödet får bara ges om en marknadsmässig utbyggnad inte bedöms komma till stånd i området inom fem år från det att ansökan om stöd har lämnats till beslutande myndighet. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bred- bandsnät 4 § 2 st. 2 p och 3 st. och 5 och 11 §§. 
 Ett statligt stöd för utbyggnad måste noga avgränsas till områden där det inte finns  
 IT-infrastruktur 
  och där marknaden inte kan antas etablera sådana nät. Utifrån den kartläggning som Post- och telestyrelsen har gjort och utifrån mina egna analyser bedömer jag att  
 IT-infrastrukturen 
  hittills har byggts relativt långt ut till tätorter och till viss del även till småorter. Denna bild bekräftas också av den statistik som Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) och Länssamverkan Bredband har sammanställt över hur stödmedlen har använts. Trots detta visar PTS kartläggning och den analys vi gjort att det finns många som bor och verkar i eftersatta områden utanför tätorter, inklusive småorter, och att denna siffra kan komma att öka fram till 2013. Med eftersatt område avses ett område utanför en tätort, inklusive småorter, som saknar förut- sättningar för att få tillgång till bredband. Detta kan bero på att IT- infrastruktur saknas helt i området eller på att det finns tekniska hinder så att det inte går att ansluta till bredband. En närmare beskrivning av kartläggningen och de bedömningar jag gjort i fråga om eftersatta områden återfinns i kapitel 6 och avsnitt 2.1.3. 
 Jag bedömer att en yttre gräns för var stöden ska användas måste sättas så långt ut att de inte riskerar att störa en marknads- mässig utbyggnad. Stöden ska alltså användas för att ansluta efter- satta områden utanför tätorter, inklusive småorter där en kommun i sitt  
 IT-infrastrukturprogram 
  bedömer att bredband inte kommer att byggas ut av kommersiella skäl inom fem år. Ett sådant fall kan vara att ökade kapacitetskrav leder till att den befintliga infra- strukturen inte räcker. Ett annat sådant fall kan vara att viss infra- struktur (t.ex. kopparnätet) läggs ner eller byts ut mot annan infra- struktur som i sin tur inte möjliggör bredband. Antalet och omfattningen av eftersatta områden kan alltså variera över tiden, beroende på hur det utvecklar sig. 
 57 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 När kommunerna ansöker ska de därför bedöma om bredband kommer att byggas ut kommersiellt i det aktuella området inom fem år från det att ansökan lämnas till länsstyrelsen. Kommunens bedömning ska framgå av ansökan. 
  
 2.2.3 
  
 Organisation 
  
 Förslag:  
 Stöden ska gå till kommunerna. De regionala självsty- relseorganen, samverkansorganen i Kalmar och Gotland och länsstyrelserna i övriga delar av landet ska besluta om och utöva tillsyn över stöden samt löpande redovisa utfall och prognoser. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät 1, 3, 15 och 16 §§. 
 Post- och telestyrelsen (PTS) får i uppdrag att årligen kart- lägga förutsättningar för bredband. PTS får även i uppdrag att sammanställa och redovisa prognoser och utfall till regeringen. 
 Rollerna i huvudsak enligt tidigare modell 
 Kommuner, län, regioner och operatörer känner väl till den modell för stöd till bredbandsutbyggnad i gles- och landsbygd som har tagits fram för att hantera bredbandsstöden sedan 2001. Jag har kommit fram till att stöden och organisationen kring stöden i huvudsak fungerat tillfredställande, vilket jag redovisar i kapitel 5. 
 Organisationen kring stöden m.m. har dock fått viss kritik, vil- ket motiverar att man bör ta tillvara på erfarenheterna och den kompetens som kommuner, län och regioner har byggt upp utifrån tidigare stödperiod. Vid en sammantagen bedömning finner jag dock att det finns en fungerande organisation. Framför allt har de berörda aktörerna byggt upp en kompetens om bredbandsutbygg- naden och hantering av de statligt stöden, som de varit utformade hittills. Det här är tunga skäl för att inte inrätta en ny modell för stöd. 
 Under bredbandsstödet  
 2001–2007 
  har beslut om stöd och till- syn hanterats av länsstyrelserna förutom i Västra Götalands, Skåne, Kalmar och Gotlands län. Där är det regionala självstyrelseorgan (Västra Götaland och Skåne) respektive samverkansorgan (Kalmar och Gotland) som har utfört uppgifterna. De nämnda organen har också följt upp de beviljade stöden. 
 58 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 Det pågår en övergripande utveckling och diskussion av ansvar och uppgifter för länsstyrelser och regioner. Den frågan är betyd- ligt vidare än vad jag har att utreda enligt regeringens direktiv. Jag har också noterat att regeringen så sent som den 21 februari 2008 beslutade att inrätta ett stöd för samförläggning av kanalisation där samma myndigheter ska vara beslutande. Jag ser därför inga skäl att göra någon ändring i fråga om vilka organ som ska besluta om stöd samt bedriva tillsyn och uppföljning av beviljade stöd. 
 Det är länsstyrelserna, de regionala självstyrelseorganen och samverkansorganen i Kalmar och Gotland som även i fortsätt- ningen ska se till och följa upp samt fördela medlen. Det arbete som har utförts genom projekt inom SKL samt vid berörda länssty- relser och regionala självstyrelse- och samverkansorgan bör fort- sätta. 
 Jag föreslår att den nuvarande organisationen stärks genom att PTS får vissa samordnande uppgifter. Dessa beskrivs nedan i detta kapitel. Jag föreslår också att PTS instruktion ska ändras, så att det blir tydligt att en av myndighetens uppgifter är att verka för det IT- politiska målet om en tillgänglig  
 IT-infrastruktur 
  i alla delar av landet, och att myndigheten ska analysera och definiera innebörden av skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. Vidare föreslår jag att arbetet med  
 IT-infrastruktur 
  ska vara en ordinarie arbetsuppgift också hos länsstyrelserna (eller motsvarande). Även dessa åtgärder kommer att ha betydelse för den fortsatta tillämpningen av stödet. Detta finns beskrivet i avsnitten 2.4.1 och 2.2.12 
 PTS får vissa samordnande uppgifter 
 En viktig del av arbetet med att göra bredband tillgängligt i hela Sverige är att ha en så bra bild som möjligt av tillgången till IT- infrastruktur med hög överföringshastighet. I kapitel 6 redovisas den kartläggning som PTS har gjort. Myndigheten bör löpande, förslagsvis årligen, följa och kartlägga tillgången. Myndigheten bör då särskilt följa utvecklingen i eftersatta områden som kan få stöd för att bygga ut bredband. 
 Det blir lättare att följa upp och utvärdera stödet om uppgif- terna kring stödhantering och utbyggnad med stöd är genomtänkt och ser ungefär likadan ut i hela landet. Myndigheten bör därför i samverkan med länsstyrelser (eller motsvarande) och SKL säker- ställa att det finns en enhetlig modell för att redovisa underlag. Det 
 59 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 gör det möjligt att följa stödets användning, t.ex. när det gäller vald teknik, anslutna områden och små orter och omfattning av nyför- läggning respektive hyra. 
 Jag föreslår även att PTS får i uppdrag att ställa samman och redovisa medelsförbrukning och prognoser till Regeringskansliet (Näringsdepartementet). 
 Kommunernas roll 
 Lokala bredbandsnät (stadsnät) har byggts upp i Sverige efter avregleringen av telemarknaden 1993. Det har etablerats flera lokala bredbandsnät i kommunal regi. Huvudsyftet med de kommunala investeringarna på området var från början att göra det billigare för kommunen att använda datakommunikation i verksamheten. I samband med den statliga bredbandssatsningen utvecklades många lokala bredbandsnät till att även omfatta publik nätutbyggnad till företag och hushåll. 
 PTS har i förslaget till bredbandsstrategi tagit upp kommunernas roll på marknaden för elektronisk kommunikation. Frågan har också aktualiserats av operatörer som jag har träffat inom ramen för detta uppdrag. Mitt fokus är dock i första hand den mer begränsade frågan om stöd till utbyggnad och hur ett sådant stöd påverkar marknaden. 
 Jag vill dock här påminna om att bredbandsutbyggnaden enligt min bedömning inte i första hand är en primärkommunal fråga. Det är ett frivilligt åtagande från kommunernas sida som styrs av kommunallagens bestämmelser om kompetens, självkostnadsprin- ciper osv. Att bygga ut bredband på passiv infrastrukturnivå, som tillhandahålls på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor, med statligt stöd i områden utan marknadsmässig utbyggnad, bedömer jag ryms inom den kommunala kompetensen. 
 Kommunerna hade en central roll i bredbandsstödet  
 2001–2007. 
  De svarade för planeringsarbetet inför utbyggnad med stöd och hade även i uppgift att konkurrensutsätta stöden. Operatörer skulle tillhandahålla de nät som hade byggts med stöd. Jag anser att denna huvudsakliga inriktning bör gälla även i fortsättningen. 
 60 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 Länsstyrelserna (eller motsvarande) 
 Länsstyrelserna (eller motsvarande beslutande myndighet) ska fortsätta att godkänna  
 IT-infrastrukturprogram, 
  pröva ansökningar om stöd samt tillse och följa upp det beviljade stödet, enligt vad som sagts ovan. Enligt min bedömning bör länsstyrelserna (eller motsvarande) bedriva en aktiv tillsyn och uppföljning. Se mer om detta i avsnitt 5.6.3. 
  
 2.2.4 
  
 Kommunala  
  
 IT-infrastrukturprogram 
  
 Förslag:  
 Ett villkor för att ta del av stödet är att kommunerna upprättar kommunala  
 IT-infrastrukturprogram 
  och att stöd- projekten är förenliga med programmen. Genom programmen ska kommunerna bedöma, förankra och beskriva bl.a. de mark- nadsmässiga förutsättningarna för och behov av bredbandsnät i hela kommunen. De ska också redogöra för kommunens organi- sation för planering och hantering av  
 IT-infrastrukturfrågor. 
  Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att eta- blera bredbandsnät 4, 5 §§. 
 De  
 IT-infrastrukturprogram 
  som upprättats har varit en av grund- pelarna i statens satsning på bredbandsutbyggnaden hittills. Min utvärdering visar att kravet på  
 IT-infrastrukturprogrammen 
  har varit en lyckad komponent i stödens utformning, eftersom pro- grammen gav frågan en nödvändig politisk tyngd och dessutom förankrade bredbandsutbyggnaden brett inom kommunerna. I pro- grammen prioriterade också kommunerna hur och var medlen skulle användas. Jag bedömer att användandet av stöden även fort- sättningsvis bör förankras i  
 IT-infrastrukturprogram. 
  En kommun som vill ta del av stöden ska därför ha upprättat  
 IT-infrastruktur- 
  program och stödprojekten ska vara förenliga med dessa program. Programmen ska i huvudsak innehålla samma komponenter som tidigare men justeras till dagens förhållanden i enlighet med vad som beskrivs nedan. Programmen ska också beskriva möjligheterna till samtidig kanalisation, se vidare avsnitt 2.4.2. 
 61 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 2.2.5 
  
 Samordning med den kommunala planprocessen 
  
 Förslag:  
 De kommunala  
 IT-infrastrukturprogrammens 
  plane- ring av  
 IT-infrastruktur 
  bör samordnas med planprocessen enligt plan- och bygglagen och även med de regionala utveck- lingsprogrammen. Jämför med förordningen om stöd till kom- muner för att etablera bredbandsnät 4 § 2 st. 6 p. 
 Frågan om en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  är komplex och skär igenom många olika samhällssektorer och politikområden. Ett sådant område är den kommunala planprocessen, som styrs av plan- och bygglagstiftningen. Enligt min bedömning bör de kommunala IT- infrastrukturprogrammen och kartläggningen och planeringen för  
 IT-infrastruktur 
  samordnas med planprocessen enligt plan- och bygglagen. Det gäller både översiktsplaner och detaljplanläggning. Jag föreslår därför en närmare analys av hur detta lämpligen bör ske (se avsnitt 2.4.4). 
 För att få en sammanhållen process bör kommunerna samordna dessa två processer. Kommunerna ska i sina  
 IT-infrastrukturpro- 
  gram beskriva hur det planmässiga behovet av  
 IT-infrastruktur 
  ska tillgodoses i kommunernas översiktsplanering och den detaljplan- läggning som sker med stöd av plan- och bygglagen. I detta sam- manhang bör kommunen även ta hänsyn till behov av samförlägg- ning och kanalisation. 
  
 IT-infrastruktur 
  är också en viktig del av det regionala utveck- lingsarbetet. Behov av tillgänglighet och utbyggnad i eftersatta områden ingår numera i de regionala utvecklingsprogrammen (RUP). Därför är det viktigt att planeringsarbetet kring bred- bandsutbyggnad med statligt stöd även kan samordnas med det regionala programarbetet. De kommunala  
 IT-infrastruktur- 
  programmen bör därför beskriva hur detta ska ske. 
  
 2.2.6 
  
 Prioritering av utbyggnad 
  
 Förslag:  
 Stöd ska gå till utbyggnad som prioriteras av kommunen utifrån de behov som företag och enskilda har, samt behoven av offentlig service. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät 1 § och 4 § 2 st. 3 p. 
 62 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 De bredbandsstöd som använts under åren  
 2001–2007 
  har gått till att bygga nät som prioriterats av regional- och näringspolitiska skäl. I de områden som nu är aktuella för stöd kan jag se att utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  kan vara prioriterat även av andra skäl. Jag anser att prioritering av utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  även fortsättningsvis ska göras i de kommunala  
 IT-infrastruktur- 
  programmen men utifrån delvis andra grunder än som skett tidigare. 
 Prioriteringen föreslås alltså ske utifrån följande skäl som redovisas nedan utan inbördes rangordning: 
  
 företags behov 
  
 enskildas behov 
  
 offentlig service. 
  
 Kommunen ska beskriva sina prioriteringar i  
 IT-infrastrukturpro- 
  grammet. Stöd ska användas till eftersatta områden som prioriterats av dessa skäl. 
  
 2.2.7 
  
 Samverkan 
  
 Förslag:  
 Samverkan mellan olika privata aktörer (operatörer, ekonomiska föreningar osv. ) samt mellan kommuner och län påverkar positivt utbyggnaden med stöd. Kommunerna bör undersöka om det går att samla efterfrågan av bredband i det eftersatta området. Kommunerna ska beskriva hur samverkan ska ske med närliggande kommuner och regionalt. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bred- bandsnät 4 § 2 st. 8 och 9 p samt 3 st. 
 Att anlägga optimal och robust  
 IT-infrastruktur 
  är av naturliga skäl inte avgränsat till de geografiska kommungränserna. Beroende på geografiska och demografiska förutsättningar kan planeringen och upphandlingen av  
 IT-infrastruktur 
  bli lättare om samarbetet sker oberoende av kommun- och länsgränser. Min utvärdering av det tidigare stödet tyder också på att samverkan har påverkat utbygg- naden positivt. 
 Under den stödperiod som nu avslutats har olika privata aktörer (operatörer, ekonomiska föreningar osv. ) och kommuner sam- arbetat. De modeller som vuxit fram är en samverkan mellan offentliga och privata aktörer och kan beskrivas som s.k. OPS- 
 63 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 projekt (eller  
 OPS-liknande 
  projekt). 
  
 15  
  
 Kommuner, operatörer, myndigheter, ideella krafter och andra berörda bidrar på olika sätt. Det stödsystem som nu föreslås bygger på samma modell, dvs. att kommunerna ansvarar för att konkurrensutsätta tillhandahållandet av nätet och för en kommunal finansiering. Denna modell analyseras och utvärderas närmare i avsnitt 5.5. 
 Enligt mitt förslag ska den operatör som kommunen väljer genom konkurrensutsättningen tillhandahålla nätet och finansiera projektet med en viss andel i enlighet med det ingångna avtalet. Lokala ideella krafter kan bidra genom eget arbete (t.ex. grävar- bete) som en del av ett projekt. Värdet av det arbetet får räknas som kommunal finansiering. Beslutande myndigheter är länsstyrelser och i förekommande fall regionala självstyrelseorgan eller samver- kansorgan. Finansiering kan även komma från EU:s strukturfonder och andra regionalpolitiska medel inom UO 19. 
 Enligt min mening är det lämpligt att kommunerna också undersöker förutsättningarna för att identifiera och samla den efterfrågan av bredband som kan finnas i det eftersatta området (s.k. aggregated demand). Med detta menas exempelvis efterfrågan från företag, hushåll och offentliga aktörer som är verksamma eller bor i det eftersatta området. Detta kan ytterligare stimulera och underlätta för en kommersiell utbyggnad. Kommunerna ska beskriva detta i  
 IT-infrastrukturprogrammen. 
  
 I de tidigare stödförordningarna finns det vissa krav på samråd. Bland annat ska kommunerna i programmen ange hur samverkan ska ske med närliggande kommuner och i regionen. Detta krav bör kvarstå. Samråd ska alltid ske med angränsande kommuner och län. Kommunerna ska beskriva detta i sina  
 IT-infrastrukturprogram. 
  
 2.2.8 
  
 Övrig finansiering inklusive ideellt arbete 
  
 Förslag:  
 Utbyggnaden av bredband med stöd bör finansieras av föreslaget statligt stöd, kommunerna, operatörerna, stöd från EU:s strukturfonder och andra regionalpolitiska stöd tillsam- mans. Kommunens medfinansiering bör vara minst tio procent. Kommunen får räkna ideellt arbete som medfinansiering. Kommunerna ska i sina  
 IT-infrastrukturprogram 
  beskriva möj- 
  
 15  
 Offentlig privat samverkan är ett samlingsnamn på olika typer av samarbetsavtal mellan offentliga och privata aktörer, främst för större infrastrukturprojekt. Det innefattar normalt någon form av alternativ finansiering jämfört med traditionella entreprenadkontrakt. 
 64 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 ligheterna till annan finansiering av utbyggnaden. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bred- bandsnät 4 § 2 st. 9 och 10 p samt 9 §. 
 Medfinansiering 
 I  
 IT-propositionen 
  1999/2000:86 som lämnades i mars 2000 pre- senterades EU:s strukturfonder och de regionalpolitiska medlen (UO19) som en medfinansiering till de statliga bredbandsstöden (UO22). I stödförordningarna föreskrev regeringen dessutom att kommunens medfinansiering skulle vara minst fem procent. Förut- sättningen var att operatörerna skulle ta den resterande delen av den investering som behövde göras. Det var inte klart vilken andel de olika finansieringsformerna skulle få, men grundtanken var att varje statlig krona skulle växlas upp med andra medel. 
 I de olika bredbandsprojekt som har påbörjats under stödperio- den har de olika finansieringskällorna använts tillsammans i varie- rande omfattning. Bredbandsstöden har även använts som offentlig medfinansiering till EU:s strukturfonder. 
 En detaljerad redovisning finns i kapitel fyra, men sammanlagt har projekten totalt finansierats enligt följande: 
  
 statligt bredbandsstöd 51 procent 
  
 kommunal medfinansiering 11 procent 
  
 EU:s strukturfonder 7 procent 
  
 regionalpolitiska medel 1 procent 
  
 operatörer 30 procent. 
  
 Jag föreslår att kommunernas medfinansiering ska vara minst tio procent. Det motsvarar ungefär de faktiska nivåerna på den kom- munala medfinansieringen i bredbandsprojekten, som hittills har varit elva procent. Detta är också motiverat av att bredband nu ska byggas långt ute i glesbygden, vilket kostar mer än utbyggnaden i orter och områden hittills. Enskilda kommuner har dock stått för mindre än tio procent. 
 Det finns alltså flera olika typer av finansiering som tillsammans har finansierat kommunernas bredbandsprojekt. Varje statlig krona har växlats upp med nästan lika mycket av andra finansiärer. Mot- svarande modell med finansiering från stat, kommun, EU och andra regionalpolitiska stöd bör användas för det tillkommande 
 65 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 stödet även i fortsättningen. För att varje satsad statlig krona ska göra största möjliga nytta, bör alla möjligheter till medfinansiering noga undersökas. Det är därför rimligt att kommunerna grundligt undersöker och beskriver de olika möjligheter till finansiering till utbyggnad som finns i just den kommunen. Det ska de göra i sina  
 IT-infrastrukturprogram. 
  
 Ideellt arbete 
 I många län har det visat sig finnas starka frivilliga, ideella krafter som medverkat till att bygga ut bredband på olika sätt. Ofta har olika sammanslutningar av enskilda intressenter, t.ex. ett byalag arbetat tillsammans med operatören. Invånarna har t.ex. själva grävt ner fiber och anslutit sina fastigheter rent fysiskt, medan nätägaren står för fiber, teknisk utrustning, kompetens, drift och underhåll. Det förekommer också att nätet ägs av de enskilda intressenterna som svarar för drift och underhåll. 
 Jag har försökt uppskatta hur vanlig den här typen av ideellt arbete är och har då utgått från uppgifter från ett urval av län där jag vet att ideella krafter i olika sammansättningar har medverkat till att bygga ut bredband. De flesta är ekonomiska föreningar. Ett fåtal är ideella föreningar eller är sammansatta på andra, ickefor- mella sätt. Baserat på uppgifterna från länen uppskattar jag att minst 470 större byalag eller liknande har medverkat i utbyggna- den. Om jag räknar in mindre grupperingar kan siffran ökas till ca 870. 
  
 16 
  
 För att stimulera ideellt arbete föreslår jag att en kommun ska kunna använda värdet av det ideella arbetet som en del av sin finan- siering. Ett belopp som motsvarar det arbete som ideella krafter (ideell eller ekonomisk förening) har lagt ner, ska räknas av från den summa som kommunen ska bidra med enligt stödförord- ningen. Det finns i dag flera olika modeller för schablon- beräkningar av värdet av ideellt arbete, t.ex. inom strukturfonds- projekten och inom landsbygdsprogrammen. Storleken på det belopp som kan avräknas från den kommunala medfinansieringen, dvs. värdet av det ideella arbetet, ska beräknas enligt en väl fast- 
  
 16  
 Västerbotten(ca 300), Norrbotten(ca 50), Västra Götalandsregionen(minst ett  
 20-tal) 
  och Östergötland (100 stora där varje stort byalag består av minst fem små). PTS har utifrån Bolagsverkets register uppgivit att ca 100 byalag i form av ekonomiska föreningar äger och driver bredbandsnät. 
 66 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 ställd och allmänt vedertagen modell där det finns ett system för revision och utvärdering. 
 Jag föreslår att kommunen när de utarbetar  
 IT-infrastruktur- 
  programmet ska undersöka möjligheterna och stimulera att ideella krafter deltar i att bygga ut bredband i eftersatta områden där utbyggnad prioriteras av kommunen. Kommunen ska redovisa detta i  
 IT-infrastrukturprogrammet, 
  som ska innehålla en beskrivning av de ideella krafter som finns och hur de kan delta i utbyggnaden. 
  
 2.2.9 
  
 Stödets andel av finansieringen 
  
 Förslag:  
 Det statliga bredbandsstödets andel av finansieringen i stödprojekt begränsas till 50 procent. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät 8 §. 
 I det tidigare bredbandsstödet har det statliga stödets andel av stödprojektets finansiering varit begränsad i alla stödformer, förutom stöden till anslutning till stomnät. Begränsningen i förordningarna som reglerar stöd till ortsammanbindande nät och områdesnät har varierat från 33 till 89 procent beroende på enskilda kommuners förutsättningar. I den senast beslutade stödförordningen om stöd till samförläggning av kanalisation är andelen statligt stöd begrän- sad till 50 procent. En motsvarande begränsning gällde för det stöd som tidigare beviljats enligt förordningen (2004:619) om stöd till kommuner för etablering av telenät m.m. på orter och i områden där telenätet är eftersatt. 
 Det är självklart att statens maximala totala stöd ska begränsas. Dessutom ska det statliga stödet inte vara större än vad som är nödvändigt för att aktuellt projekt ska kunna genomföras. 
 Då återstår frågan om det statliga stödets andel av finansieringen bör begränsas i varje stödprojekt, eller om begränsningen bör ske på en överordnad nivå. Det finns argument för en begränsning i någon projektrelaterad form. Exempelvis är statlig finansiering bara aktuell i de fall bredband inte kommer att byggas ut utan ett sådant stöd. Övriga intressenters vilja att finansiera räcker med andra ord inte helt för att utbyggnaden ska ske. Å andra sidan: om andra finansieringskällor inte räcker till mer än en mindre del av vad det kostar att bygga ut, tyder det på att värdet för andra parter än staten är begränsat. Då kan man ifrågasätta om staten ska finansiera 
 67 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 huvuddelen genom bredbandsstöden. Om man begränsar stödets andel får man därför en tröskel mot att satsa statligt bredbandsstöd när värdet för andra aktörer än staten är lågt. Vidare kan en begränsning av stödets andel förstärka drivkraften för kommuner att aktivt söka andra sätt att finansiera utbyggnaden. 
 Sammantaget finner jag att det finns skäl att begränsa bred- bandsstödets andel av finansiering när det gäller utbyggnad med stöd. Jag föreslår att stödets andel begränsas till 50 procent. Ande- len stämmer väl överens med genomsnittet för det faktiska utfallet för andelen statligt stöd under  
 2001–2007, 
  nämligen 51 procent. 
  
 2.2.10 
  
 Teknikneutralitet 
  
 Förslag:  
 Stödet kan gå till alla typer av teknik. 
 För att bygga ut  
 IT-infrastruktur 
  till en viss anslutningspunkt i enlighet med mina förslag, behövs det hög överföringskapacitet fram till anslutningspunkten. I praktiken kommer förmodligen främst fiberoptiska kablar att användas, alternativt radiolänkar med hög överföringskapacitet. Enligt min mening är det kommunerna som känner de lokala förutsättningarna bäst och som kan bedöma vilken teknik som är lämpligast i det enskilda fallet. Det ska därför inte finnas några villkor på viss teknik för att ta del av stöden. Stöd- systemet ska vara fortsatt teknikneutralt och någon särskild teknik pekas därför inte ut i den föreslagna förordningen om stöd. 
  
 2.2.11 
  
 Öppet anbudsförfarande m.m. 
  
 Förslag:  
 Kommunerna ska upphandla tillhandahållandet av bredbandsnät. 
 Om inga anbud lämnas eller om anbuden är oskäliga får kommunen tillhandahålla nätet. Kommunal bredbandsverksam- het ska redovisas på ett öppet och transparent sätt. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bred- bandsnät 6 och 11 §§. 
 Både EU:s statstödsregler och den svenska kommunallagen kräver att stöd från det offentliga erbjuds till marknadens aktörer på ett 
 68 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 öppet, transparent och konkurrensneutralt sätt, för att undvika att skattemedel används på ett sätt som riskerar snedvrida av konkur- rensen. Kommunerna måste säkerställa detta när de hanterar bred- bandsstödet. 
 Kommunen ska erbjuda intresserade marknadsaktörer tillgång till det statliga stödet och den kommunala medfinansieringen för att bygga bredbandsnät i områden utanför tätort. Eftersom kom- munen inte upphandlar något för eget bruk med det statliga stödet är dock LOU inte tillämplig i sin helhet. Kommunen ska dock iaktta affärsmässighet motsvarande principerna i 1 kap. 9 § lagen (2007:1 091) om offentlig upphandling. Samtliga leverantörer ska alltså behandlas på ett likvärdigt och  
 icke-diskriminerande 
  sätt i ett öppet anbudsförfarande. Kommunerna ska i sin ansökan om stöd till länsstyrelsen (eller motsvarande) redogöra för hur den har genomfört denna process och resultatet av densamma. 
 Från kommunens sida finns det en naturlig strävan att bygga ut så mycket som möjligt inom ramen för det föreslagna stödet. Det som avgör de kommersiella aktörernas intresse är dock i första hand om förfrågan är kommersiellt intressant, med tanke på finan- siering från andra än aktören och villkoren för stöd. Kommunen måste därför utforma förfrågningsunderlaget så att åtagandet är kommersiellt intressant. Om kommunen trots detta inte får några anbud eller om de anbud som har kommit in är oskäliga, bör dock kommunen kunna tillhandahålla nätet. I ett andra steg bör då kommunen genomföra ett öppet anbudsförfarande för anläggande av nätet och därefter i ett tredje steg ta in anbud för drift och underhåll av nätet. 
 För att se till att nätkapaciteten tillhandahålls på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor ska kommunen ställa de krav som behövs i avtal med den anbudsgivare som kommunen väljer. Med nätkapacitet avses i första hand svart fiber som alltid ska erbjudas. När kommunen ansöker om stöd ska den ange hur nätkapacitet kommer att tillhandahållas marknadens aktörer på skäliga och icke- diskriminerande villkor. 
 För kommuner med egen bredbandsverksamhet är det särskilt viktigt att se till att denna inte särbehandlas. Kommunen måste till- handahålla underlag så att berörd länsstyrelse (eller motsvarande) kan fullgöra tillsyn och följa upp de stöd som beviljas. Kommunerna ska särredovisa alla kostnader och intäkter som gäller bredbands- verksamhet på ett öppet och transparent sätt. Detta gäller oavsett verksamhetsform, men om verksamheten drivs i ett särskilt aktie- 
 69 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 bolag gäller särskilda regler, bl.a. för hur verksamheten ska redovisas. Jag bedömer därför att aktiebolagsformen är lämplig. I de fall kommunen tillhandahåller nätet enligt stödförordningen 6 § st. 2 ska kommunen, när den söker stöd, ange hur verksamhetens eko- nomi kommer att redovisas. 
 De principer för ägarstyrning av kommunal bredbandsverksam- het som SKL har antagit ger också vägledning i detta sammanhang. 
  
 2.2.12 
  
 Tillgänglighet för andra än nätägare 
  
 Förslag:  
 Kommunerna ska även i fortsättningen beskriva i sina  
 IT-infrastrukturprogram 
  hur de ska kunna undvika att näten monopoliseras, och hur näten ska tillhandahållas på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät 4 § 2 st. 7 p och 6 §. 
 Post- och telestyrelsen får i uppdrag att närmare analysera och definiera innebörden av skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor (öppna nät) utifrån de olika nivåerna i värdekedjan. Arbetet ska bedrivas i samråd med marknadens aktörer, Kon- kurrensverket och andra berörda organisationer och myndighe- ter. 
 Skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor 
 Förordningen om stöd till  
 IT-infrastrukturprogram 
  anger att kommunerna ska beskriva hur monopolisering av näten ska undvi- kas och hur nätkapacitet ska tillhandahållas på skäliga och icke- diskriminerande villkor. 
 Med utgångspunkt i de direktiv som styr mitt arbete har jag analyserat vad skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor betyder när det har tillämpats med stöd av de förordningar som reglerar bred- bandsstöden, se avsnitt 5.3. Jag har dock kommit till den slutsatsen att uttrycket har olika innebörd i olika sammanhang och att det bör analyseras och definieras närmare i en vid bemärkelse. Ett tungt skäl för detta är att frågan inte kan brytas ut och göras till en fråga som bara rör stödsammanhang. Det är ett alltför smalt angreppssätt att enbart definiera uttrycket utifrån tillämpningen av stödförord- ningarna. En analys måste ha en bredare ansats och göras även utifrån övriga nivåer i värdekedjan, olika affärsmodeller, tillämpade 
 70 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 villkor osv. Uttrycket har allmänt sett en stor betydelse för mark- naden för elektronisk kommunikation. Det gäller inte minst hur uttrycket förhåller sig till lagen om elektronisk kommunikation. Det är därför den ansvariga sektorsmyndigheten, PTS, som bör analysera och definiera uttrycket. Arbetet bör omfatta tillämp- ningar på alla nivåer i värdekedjan. 
 PTS får därför i uppdrag att närmare analysera och definiera uttrycket. Detta ska ske i samråd med Konkurrensverket och i samverkan med operatörer, såväl större som mindre. Samråd ska också ske med berörda organisationer såsom Sveriges kommuner och landsting (SKL), Länssamverkan bredband (LSB) och Svenska stadsnätsföreningen (SSNf). 
 En avvägning mellan att skapa öppen infrastruktur och att skapa incitament för investeringar 
 Bredbandstäckningen i Sverige är relativt hög och en stor andel tät- orter och små orter är redan anslutna. Det medför i sin tur att de statliga medel som kan tillkomma kommer att användas mycket långt ut i gles- och landsbygd där det inte under en överskådlig framtid kommer att finnas förutsättningar att bygga ut bredband på marknadsmässig grund. I dessa områden utanför tätorter, inklusive småorter, är investeringskostnaden per möjlig slutkund mycket hög. 
 Utifrån argumentet att exklusivitet gör operatörerna mer villiga att investera, kan man därför diskutera om det är rimligt med krav på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor i de delar av landsbyg- den som det nu gäller. Om en operatör har ett exklusivitetsavtal, dvs. om den kan erbjuda tjänster till slutkunden utan konkurrens, kan detta stimulera till investeringar då exklusiviteten gör det möj- ligt att snabbare räkna hem investeringen. Operatören riskerar inte att få konkurrens och därmed färre kunder och prispress. Incita- mentet att investera även i glest bebyggda områden ökar. 
 Principen att tillämpa skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor vid utbyggnad av bredband med eller utan statliga stöd är sedan länge djupt förankrad i den svenska  
 IT-politiken. 
  
 17 
  
 Principen har också fått stort genomslag internationellt, och Sveriges modell ses ofta som en förebild. Särskilt gäller kanske att nät byggda med stöd 
  
 17  
 Se t.ex. propositionerna 1999/2000:86 s 69, 2004/05:175 s 52, 187. Se även t.ex. regeringens handlingsplan för  
 e-förvaltning 
  s 11. 
 71 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 är konkurrensneutrala nät som tillhandahålls på skäliga och icke- diskriminerande villkor.  
 EU-kommissionen 
  framhåller det som en av grundförutsättningarna för ett eventuellt stödsystem i medlems- staterna. Ett stöd ska enligt kommissionen vara utformat så att det inte stör konkurrensen och bl.a. ge öppen tillgång för alla operatö- rer till den infrastruktur som byggs med stöd. 
 Det finns alltså skäl för och även emot att behålla kravet på skä- liga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor i ett framtida stödsystem. Min samlade bedömning är dock att skälen för att behålla kravet på skä- liga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor är så starka att villkoret bör kvarstå. Jag har särskilt tagit hänsyn till att konkurrens i näten måste främjas. Jag har också övervägt den effekt en omsvängning av politiken troligen skulle få både nationellt och internationellt. Om man ser till vad uttrycken skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  och öppna nät betyder, så kan jag konstatera att de tillämpas olika i olika sammanhang, med eller utan stödutbyggnad och på olika nivåer i värdekedjan. Den sektorsansvariga myndigheten PTS bör därför få i uppdrag att definiera vad uttrycken betyder, inom ramen för sitt uppdrag. 
 Kommunerna ska fortsatt beskriva i sina  
 IT-infrastrukturpro- 
  gram hur de ska kunna undvika monopolisering av näten och hur näten ska tillhandahållas på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. 
  
 2.2.13 
  
 Anslutningspunkter och överföringskapacitet 
  
 Förslag:  
 Stöd bör användas till nyanläggning av bredband till anslutningspunkter, t.ex. en knutpunkt, nod, mast eller telesta- tion eller annan anslutningspunkt, som gör det möjligt för en övervägande andel personer och verksamma inom det eftersatta området att anslutas med en uppkoppling om 2 Mbit/s (sym- metriskt). Om det finns särskilda skäl får stöd lämnas även till hyra. Jämför med förordningen om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät 2 §, 4 § 2 st. 5 p och 5 §. 
 Som avsnitt 2.1.2 beskriver, är 2 Mbit/s symmetriskt det riktmärke som hittills har funnits för utbyggnad av bredband med stöd. I början av  
 2000-talet 
  ansåg många att 2 Mbit/s i båda riktningarna var utopiskt. Nu erbjuds hushållen tjänster som garanterar Giga- bit/s. Inte minst  
 tv-sektorn 
  driver på denna utveckling. 
 72 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 Oavsett den utveckling jag har sett med  
 IP-tv 
  och  
 webb-tv, 
  sänds tv ut i hela landet i det digitala marknätet. Det finns alltså redan ett väl fungerande distributionssätt för flertalet  
 tv-kanaler. 
  Mot bakgrund av att tv distribueras i särskild ordning tycker jag inte att det finns skäl att inkludera  
 tv-tjänster 
  i sådana tjänster som kan motivera utbyggnad med stöd. 
 Det nu föreslagna stödet bör i första hand användas till att anlägga ny  
 IT-infrastruktur 
  till och med anslutningspunkter. En anslutningspunkt kan t.ex. vara en knutpunkt eller nod, mast, tele- station eller en annan anslutningspunkt. Stöd kan gå till både fasta och trådlösa anslutningspunkter, men oavsett vilken teknik som kommunen valt ska den ställa som krav vid konkurrensutsätt- ningen att en övervägande andel personer och verksamma inom det eftersatta området kan anslutas med en uppkoppling om 2 Mbit/s (symmetriskt). Kommunen ska också kunna ställa krav som gör det lättare för fastigheter längs hela den utbyggnad som sker att koppla upp sig. Enligt mitt förslag ska stöd dock inte användas för att finansiera kostnaderna för slutanvändarna att få access. 
 Som framförts i avsnitt 2.1.2 gör en anslutning om 2 Mbit/s att det blir möjligt att föra över rörliga bilder. 2 Mbit/s innebär en fullgod uppkoppling för vissa grundläggande tjänster. Att ställa krav på 2 Mbit/s är en enligt min mening en rimlig och logisk fort- sättning på de tidigare kraven för stöd. Jag bedömer det inte som realistiskt att ställa högre krav än tidigare, när det gäller de efter- satta områden som det är fråga om. 
 Stödet bör i första hand användas till att stimulera nyanläggning av nät, men ibland kanske kortare sträckor måste hyras för att det ska fungera. Det kan t.ex. vara fråga om att hyra en sträcka av en annan operatör för att en nyanlagd sträcka ska kunna anslutas. Jag bedömer att det bara undantagsvis handlar om att hyra  
 IT-infra- 
  struktur i de aktuella områdena. Därför bör nyanläggning prioriteras i första hand. Möjligheten att hyra en viss sträcka bör dock finnas kvar, så att det är möjligt att hyra om kommunen bedömer att det är motiverat. 
 Kommunerna ska även i fortsättningen beskriva de villkor som ska gälla för nätens utbredning, planering av utbyggnad osv. Kom- munerna ska göra det i sina  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Kommunen ska därvid beakta dagens behov och även de förutsättningar som finns inför framtiden i form av skalbarhet eller framtidssäkring. Programmen ska alltså innehålla en beskrivning av hur kommu- nerna avser att tillämpa de villkor för stöd som anges ovan. 
 73 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 2.2.14 
  
 Samhällets krishanteringsförmåga m.m. 
  
 Förslag:  
 Totalförsvarets krav och samhällets krishanteringsför- måga ska beaktas. Jämför med förordningen om stöd till kom- muner för att etablera bredbandsnät 4 § 2 st. 10 p. 
 I de  
 IT-infrastrukturprogram 
  som kommunerna har gjort inför bredbandsstödet  
 2001–2007 
  har de bl.a. beskrivit hur Totalförsva- rets krav ska beaktas. Kravet bör finnas kvar men vidgas så att även samhällets krishanteringsförmåga ska beaktas. 
  
 2.3 
  
 Fördelning av medel 
  
 Förslag:  
 Fördelningen av medel bygger på brister i förutsätt- ningarna för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  i dag och år 2013 för- delat per län. Dessutom har hänsyn tagits till storleken per län när det gäller det totala antalet personer och arbetsställen i områden utanför tätort inklusive småort. 
 Enligt mitt förslag ska det statliga stödet omfatta sammanlagt 3 000 miljoner kr. Av dessa bör 100 miljoner kr avsättas till regeringens disposition för administrativa kostnader för stödet. De flesta kommuner har samordnat utbyggnaden med stöd inom ett län och även mellan flera län. Jag bedömer att det har underlättat och effektiviserat utbyggnaden, inte minst eftersom en optimal redun- dant  
 IT-infrastruktur 
  inte styrs av kommun- eller länsgränser oav- sett om den byggs med stöd eller utan. Medlen bör bl.a. av detta skäl fördelas per län. 
  
 2.3.1 
  
 Beräkningsmodell 
  
 Stödmedlen inom det tidigare bredbandsstödet har fördelats enligt olika modeller som har beräknats på flera olika ingångsvärden. 
 Att fördela det statliga stödet mellan områden som behöver stöd kan medföra svåra avvägningar. Invändningar kan föras fram mot alla fördelningsmodeller. Min strävan är att fördelningen ska vara någorlunda enkel och samtidigt göras från utgångspunkter som kommunerna, regionerna och länen kan acceptera. Utgångs- 
 74 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 punkterna ska också vara acceptabla ur statligt perspektiv. Jag anser att en rimlig utgångspunkt är att fördelningen baseras på brister i förutsättningarna för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  i dag och år 2013 för de olika länen. Den bästa tillgängliga informationen om dessa förutsättningar är PTS kartläggning. Den beskrivs närmare i kapitel 6. Utöver detta är det även rimligt att väga in storleken per län när det gäller hur många personer och arbetsställen det finns i områden utanför tätort inklusive småort. 
 Den kartläggning som PTS har gjort utgår ifrån bred- bandsanslutningar som medger 2 Mbit/s nedströms. De är alltså inte symmetriska anslutningar. Underlaget skiljer sig alltså från inriktningen på mina förslag. Jag har därför bearbetat PTS kart- läggning och har då fått ett underlag som även visar symmetriska anslutningar. Det underlaget har jag använt bl.a. vid fördelning av medel. 
 Min fördelning baseras alltså på tre variabler: 
  
 områden som saknar tillgång till trådbundet bredband eller sak- nar tillgång till bredband via  
  
 3G-tekniken 
  HSPA, antal personer och arbetsställen 
  
 områden som finns utanför en radie av två km från en fiber- anslutningspunkt eller telestation med fiber eller saknar tillgång till  
  
 3G-tekniken 
  HSPA, antal personer och arbetsställen 
  
 18 
  
 det totala antalet personer och arbetsställen i områden utanför tätort inklusive småort per län. 
  
 De tre variablerna har viktats med en tredjedel vardera för den slutliga procentsatsen per län i fråga om fördelning av stödet. Procentsatsen har sedan satts i relation till det förslagna stödet, minus administrativa kostnader, dvs. 2 900 miljoner kr. Resultatet har avrundats till jämna miljontal kr. Modellen kan tyckas grov men den är relativt enkel och utgår från tillgängliga data. Resultatet bör vara godtag- bart, bl.a. mot bakgrund av fördelningen av medel i det tidigare stödet. Behovet av mer avancerade modeller borde också ha mins- kat i förhållande till utgångspunkten vid tidigare stöd eftersom utbyggnaden nu har kommit betydligt längre. Tack vare PTS kart- läggning vet man i dag också mer om var det faktiskt saknas infra- struktur. Utfallet i min modell blir följande. 
  
 18  
 Det innebär att området saknar förutsättningar för symmetriska anslutningar. 
 75 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 Tabell 2.1 Fördelning av stöd per län 
  
 Län 
  
 Miljoner kr 
  
 Blekinge län 
  
 44 
  
 Dalarnas län 
  
 94 
  
 Gotlands län 
  
 16 
  
 Gallagher 
  
 135 
  
 Hallands län 
  
 89 
  
 Jämtlands län 
  
 151 
  
 Jönköpings län 
  
 139 
  
 Kalmar län 
  
 90 
  
 Kronobergs län 
  
 99 
  
 Norrbottens län 
  
 121 
  
 Skåne 
  
 186 
  
 Stockholms län 
  
 58 
  
 Södermanlands län 
  
 96 
  
 Uppsala län 
  
 107 
  
 Värmlands län 
  
 256 
  
 Västerbottens län 
  
 264 
  
 Västernorrlands län 
  
 160 
  
 Västmanlands län 
  
 76 
  
 Västra Götaland 
  
 486 
  
 Örebro län 
  
 79 
  
 Östergötlands län 
  
 152 
  
 Totalt 
  
 2 900 
  
 2.4 
  
 Övriga förslag 
  
 2.4.1 
  
 Vissa övergripande organisationsfrågor 
  
 Förslag:  
 Frågan om tillgång till en effektiv och säker fysisk IT- infrastruktur med hög överföringskapacitet i alla delar av landet bör vara en ordinarie arbetsuppgift för PTS och för länsstyrelserna, de regionala självstyrelseorganen och för samverkansorganen i Kalmar och Gotland. Jämför med förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:951) med instruktion för Post- och telestyrelsen samt förslag till förordning om ändring i för- ordning (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. Det bör göras motsvarande ändringar i mål- och villkorsbeslut för berörda regionala självstyrelse- och samverkansorgan. 
 76 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 Inledning 
 I samband med bredbandsstödet  
 2001–2007 
  har kommuner, läns- styrelser, vissa regionala självstyrelse- och samverkansorgan, orga- nisationen SKL samt de centrala myndigheterna PTS, Nutek och Skatteverket haft vissa uppgifter knutna till stödet. Att särskilt följa  
 IT-infrastrukturfrågor 
  är däremot ingen ordinarie arbetsupp- gift för kommuner, regioner och länsstyrelser. Betydelsen av till- gång till tjänster som kräver en tillgänglig och säker  
 IT-infrastruk- 
  tur ökar alltmer och frågan bör därför följas löpande, nationellt, regionalt och lokalt. 
 PTS bör verka för tillgängligt bredband 
 PTS har en betydande roll som sektors- och tillsynsmyndighet enligt lagen om elektronisk kommunikation (LEK). Myndigheten har också haft uppdrag i anslutning till den pågående utbyggnaden kring  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. PTS har dock i regleringsbrev eller gällande instruktion inte någon särskild upp- gift i fråga om det  
 IT-politiska 
  mål som särskilt styr tillgänglighet och säkerhet (prop.2004/05:175). 
 PTS uppgift att verka för en väl utbyggd och robust infrastruk- tur på nationell nivå bör bli tydligare. Jag föreslår därför en ändring i PTS instruktion. Myndigheten får till uppgift att verka för fortsatt utbyggnad av en effektiv och säker fysisk  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet i alla delar av landet. bl.a. för att ge människor tillgång till interaktiva offentliga  
 e-tjänster. 
  Det är en uppgift som i dag inte finns i myndighetens instruktion. 
 PTS ska också löpande följa utvecklingen av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. Myndigheten får föreslå åtgärder för att målet ska nås. Myndigheten får i uppdrag att årligen kartlägga förutsättningar för bredband. 
 Den regionala utvecklingen bör följas löpande 
 I det regionala utvecklingsarbetet i länen blir det allt viktigare med en väl utbyggd och väl fungerande  
 IT-infrastruktur. 
  Den jämställs alltmer med andra typer av infrastruktur. Även i arbetet med att främja en långsiktigt hållbar utveckling (HUT) som omfattar åtgärder inom klimat- och energiområdena utgör  
 IT-infrastrukturen 
  
 77 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 ett viktigt inslag. En sådan infrastruktur kan exempelvis medföra att behovet av fysiska transporter blir mindre. 
 När det gäller den fysiska samhällsplaneringen har länsstyrelserna (eller motsvarande) viktiga uppgifter. Planeringen riktas alltmer in på att förebygga effekterna av svåra påfrestningar som beror på framtida klimatförändringar, och på att skapa ett samhälle som är långsiktigt hållbart ur olika aspekter. I anslutning till detta arbete kan länsstyrelsen (eller motsvarande) i dialog med kommunerna bl.a. verka för att kommunerna tar upp  
 IT-infrastrukturfrågorna 
  i sina översiktsplaner. Uppmärksamhet kan då riktas mot de möjlig- heter som finns att samarbeta vid fysisk exploatering, exempelvis genom samförläggning mellan olika exploatörer, som elnätsbolag och operatörer. Regionala myndigheter bedriver också ett aktivt risk- och sårbarhetsarbete inom samhällsviktiga områden, bland annat i fråga om  
 IT-infrastruktur. 
  Arbetet består av att analysera, föreslå förbättringsåtgärder och se till att åtgärder genomförs. Nät och knutpunkter för tele- och datakommunikation måste vara robusta så att de kan motstå yttre påfrestningar.  
 IT-infrastrukturens 
  beroende av el är t.ex. en mycket viktig fråga. 
 Länsstyrelserna (eller motsvarande) har sedan år 2001 haft till uppgift att hantera det statliga bredbandsstödet. De har skaffat sig kunskaper om  
 IT-infrastrukturen 
  och om hur bredbandsmarkna- den i länen ser ut och fungerar. Länsstyrelserna (eller motsvarande) är alltså redan i dag engagerade i  
 IT-infrastrukturfrågorna 
  på flera sätt. En långsiktig uppgift borde därför vara att följa utvecklingen inom  
 IT-infrastrukturområdet, 
  föreslå nödvändiga åtgärder och på regeringens och centrala myndigheters uppdrag genomföra olika åtgärder som att t.ex. besluta om statligt bredbandsstöd. Detta som en del av den ordinarie verksamheten på regional nivå. 
 I arbetet måste länsstyrelserna samarbeta nära med kommu- nerna och med de operatörer som är verksamma inom  
 IT-infra- 
  strukturområdet (främst de operatörer som äger eller har rätt att använda grundläggande nät och tjänster). Genom att kommunerna och länet är skyldiga att följa upp det statliga stödet i fem år, får de en naturlig kontakt med de operatörer som har fått stöd. Samver- kan bör dock utvecklas till att omfatta alla viktiga operatörer i länet. 
 En sammantagen bedömning är därför att  
 IT-infrastrukturfrå- 
  gorna bör bli en ordinarie uppgift på regional nivå. Jag föreslår att de regionala självstyrelseorganen och samverkansorgan i Kalmar och Gotland samt länsstyrelserna i övriga delar av landet får i upp- 
 78 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 gift att följa den regionala utvecklingen inom  
 IT-infrastrukturom- 
  rådet. Uppgiften bör läggas till i instruktionerna för de berörda länsstyrelserna och i mål- och villkorsbesluten för de berörda regi- onala självstyrelse- och samverkansorganen. 
  
 2.4.2 
  
 Samförläggning och kanalisation 
  
 Förslag:  
 Förordningen (2008:81) om stöd till samtidig anlägg- ning av kanalisation vid utbyggnad eller ombyggnad av annan infrastruktur upphävs. Bestämmelserna arbetas in i den före- slagna förordningen om stöd till bredband. De anslagna medlen, 75 miljoner kr, överförs till det anslag som bör upprättas på statsbudgeten för utbyggnad av bredband. Detsamma gäller de ytterligare 150 miljoner kr som beräknats för åren 2009 och 2010. 
 Under januari 2005 och 2007 drabbades delar av södra och mellersta Sverige svårt av stormarna Morales och Rodriguez. Stora skogsområden blåste ned och förstörde i sin tur stora delar av el- och telefonnätet i de drabbade områdena. Av den anledningen pågår nu ett omfattande arbete med att säkra främst elnäten. Frågan om samförläggning av  
 IT-infrastruktur 
  och kanalisation har därmed fått allt större bety- delse. När elnät (eller annan infrastruktur) säkras och det finns möjlighet att samförlägga  
 IT-infrastruktur 
  eller kanalisation bör detta givetvis göras i så stor utsträckning som möjligt. Samförlägg- ning har dock skett i begränsad omfattning. Det kan bl.a. bero på att det inte finns så stora incitament för eldistributörerna att lägga ner kanalisation. 
 Mot bakgrund av detta gav regeringen inför 2007 länsstyrelserna och de regionala självstyrelseorganen i uppdrag att verka för sam- förläggning i det egna länet eller regionen. 
  
 19 
  
 Regeringen föreslog vidare i budgetpropositionen för 2008 att det skulle avsättas medel för ett stöd till samförläggning av kanali- sation för infrastruktur för IT. Riksdagen beslutade i december 2007 i enlighet med regeringens förslag att uppföra ett anslag på statsbudgeten som omfattade 75 miljoner kr. Det skulle användas till ett stöd till samförläggning av kanalisation för 2008 (därefter beräknas 75 miljoner kr i ytterligare två år). Den 21 februari 2008 
  
 19  
 Regleringsbrev/mål och resultatbeslut för 2007 
 79 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 beslutade regeringen om de närmare villkoren för stödet. Det skedde genom förordningen om stöd till anläggning av kanalisation vid utbyggnad eller ombyggnad av annan infrastruktur. 
 I enlighet med förordningen kan stöd användas till att samför- lägga kanalisation för  
 IT-infrastruktur 
  när annan infrastruktur, t.ex. elnät, anläggs. Stöd får lämnas till en kommun eller en enskild och ska bara lämnas till projekt där en utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  inte bedöms komma till stånd på marknadsmässiga grunder innan slutet av år 2012. Det är länsstyrelsen i Örebro län som ansvarar för att fördela stödbeloppen mellan länen. Det är de regionala självsty- relseorganen, samverkansorganen i Kalmar och Gotland respektive länsstyrelserna i övriga delar av landet som bedömer om ett visst projekt ska få stöd. 
 Enligt de förslag till bredbandsstöd som jag lämnar i detta betänkande kan kommunerna få stöd för att bygga ut bredband, efter att de har ansökt hos länsstyrelser eller motsvarande. Kom- munerna kan få stöd för att bygga ut bredband till en anslutnings- punkt som gör det möjligt för en övervägande andel personer och verksamma inom det eftersatta området att anslutas med en upp- koppling om 2 Mbit/s (symmetriskt). Det ska vara ett område som är eftersatt i fråga om utbyggnad av  
 IT-infrastruktur. 
  Stöd kan lämnas för projekt som inte bedöms komma till stånd på kommer- siella grunder inom fem år. 
 Det stödsystem och de uppdrag för att främja samförläggning som har lämnats till länsstyrelserna (eller motsvarande) är viktiga. Enligt min mening bör dock det beslutade stödet till samförlägg- ning och de förslag till stöd som lämnas i detta betänkande ses i ett sammanhang. 
 Stödet till kanalisation är avsett att användas till små lokala projekt i områden som inte kommer att byggas ut av marknadsmässiga skäl inom den närmaste femårsperioden. I praktiken kanske det t.ex. är sammanslutningar av enskilda (t.ex. en ekonomisk förening) som har använt stödet till kanalisation i en by. Samtidigt måste den som har sökt och fått stöd själv vara aktiv och försöka hitta intressenter som är villiga att anlägga  
 IT-infrastrukturen 
  i kanalisationen och på så sätt ansluta byn. Eftersom stödet ska gå till områden som bedöms sakna förutsättningar för en marknadsmässig utbyggnad kan det vara svårt att hitta en sådan aktör, trots stödet till kanalisa- tion. Kanalisationen måste byggas ut till en anslutningspunkt för att den ska gå att använda i praktiken. Det är här som det före- slagna stödet fyller en roll, eftersom stödet är tänkt att användas till 
 80 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 en anslutningspunkt som gör det möjligt att ansluta en övervä- gande andel av de som bor eller verkar inom ett eftersatt området. Vidare är ett villkor att utbyggnaden inte skulle kunna komma till stånd på marknadsmässiga grunder inom fem år. Det betyder att bredbandsstödet skulle kunna användas för att anlägga nät till en anslutningspunkt. Från denna anslutningspunkt kan en kanalisa- tion (eventuellt byggd med stöd) användas för att ansluta byn eller enskilda fastigheter. Kommunen bör också vara intresserad av att kanalisation som har anlagts i kommunen utnyttjas för sitt syfte. 
 Det förefaller därför logiskt att dessa stödformer används till- sammans eftersom de kompletterar varandra och har samma slut- liga syfte: att områden utan kommersiell utbyggnad ska få bred- band. 
 Jag anser däremot att det inte är ändamålsenligt att det finns flera parallella stödsystem med olika regleringar och olika strukturer. Risken är att det leder till ökad byråkrati och onödiga samord- ningsproblem. De medel som nu fördelas till kanalisation är dess- utom i sammanhanget en rätt marginell summa, om man slår ut den per län. 
 Som en slutsats av detta anser jag att den förordning som reglerar stödet till kanalisation bör arbetas in i den förordning om bred- bandsstöd som jag föreslår i detta betänkande. Då skulle använd- ningen av medlen (både för kanalisation och tillkommande bred- bandsstöd) kunna fördelas efter de behov som finns i en kommun. Medlen kan gå till kanalisation eller till att bygga ut bredbandsnät till en viss anslutningspunkt. Om det finns ett stort behov av kana- lisation skulle en större del kunna användas till detta och även omvänt; om det finns större behov av anslutningspunkter skulle stöden i större utsträckning kunna användas till detta. Jag anser att det skulle effektivisera användningen av statens resurser och göra det enklare för de enskilda stödmottagarna, kommunerna och för de beslutande myndigheterna. 
 Kanalisationsstödet bör inordnas i den övergripande ordning som gäller för föreslaget stöd och medlen bör föras till det anslag som ska finansiera bredbandsstöden. Stöd till kanalisation ska alltså stämma överens med de  
 IT-infrastrukturprogram 
  som kommu- nerna upprättar och med de prioriteringar som kommunerna har gjort i sina program. Kommunerna bör ansöka om stöd till sam- förläggning och länsstyrelserna (eller motsvarande) bör besluta om stöd ska beviljas. 
 81 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 Jag har inom ramen för mitt uppdrag inte kunnat göra någon fullständig analys av hur förordningen (2008:81) om stödet till samtida kanalisation på bästa sätt bör arbetas in i förordningen om stöd till anläggande av bredbandsnät. Jag lämnar dock ett förslag till förordning som även omfattar stöd till samtida kanalisation och som ligger i linje med mitt förslag. Se förslag till förordning om stöd till kommuner för att etablera bredbandsnät, 1 § 2 och 3 st., 2 § 3 st., 5 § och  
 18–20 
  §§ samt övergångsreglerna. 
  
 2.4.3 
  
 Samhällsomfattande tjänster 
  
 Förslag:  
 PTS får i uppdrag att utvärdera och analysera de modeller för finansiering av de samhällsomfattande tjänster som regleras i direktiv 2002/22/EG om samhällsomfattande tjänster. Även andra alternativa finansieringsformer ska utvärderas och analyseras. 
 Bredband som samhällsomfattande tjänst 
 Sverige är enligt lagen om elektronisk kommunikation skyldigt att se till att vissa så kallade samhällsomfattande tjänster, s.k. universal service obligation (USO) finns tillgängliga till överkomliga priser för var och en som begär det. 
  
 20  
  
 Det gäller bl.a. anslutning till det allmänna telefonnätet till en fast nätanslutningspunkt i stadigva- rande bostad eller på fast verksamhetsställe. På denna anslutnings- punkt ska det finnas tillgång till allmänt tillgängliga telefonitjäns- ter, Det ska alltså gå att ringa eller ta emot nationella och interna- tionella samtal. Anslutningspunkten ska medge så kallad funktio- nell tillgång till Internet. Det har definierats som möjligheten att sända och ta emot data med en hastighet om lägst 20 Kbit/s. Om det kan tillgodoses genom andra anslutningsformer inom rimlig tid, får dock hastigheten i anslutningen vara lägre. 
 Om det behövs för att en samhällsomfattande tjänst ska finnas tillgänglig får PTS förplikta den som bedöms lämplig att tillhanda- hålla tjänsten till överkomligt pris. Tillgång till samhällsomfattande 
  
 20  
 Direktiv 2002/EG om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. 
 Reglerna är införda i svensk rätt genom 5 kap.  
 1–6 
  §§ LEK 5 och 29 och 29a §§ i förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation. 
 82 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 tjänster ska säkerställas genom upphandling av staten, om det särskilt behövs med hänsyn till vad det kostar att tillhandahålla tjänsten eller nätet, enligt 5 kap. 1 § LEK. Internetanslutningar via bredband ryms dock inte i dag i definitionen av en samhällsomfattande tjänst. Ingen operatör kan alltså göras skyldig att tillhandahålla bredband. 
  
 21 
  
 Den Europeiska kommissionen ser nu över regelverket som gäller elektronisk kommunikation och kommer också att se över omfattningen av samhällsomfattande tjänster. Kommissionen har dragit slutsatsen att man behöver reflektera i grunden över de sam- hällsomfattande tjänsternas roll under  
 2000-talet 
  och även över själva begreppet. Under 2008 ska kommissionen därför lägga fram ett meddelande om samhällsomfattande tjänster med förslag till ändringar i nuvarande direktiv. Det är inte känt ifall detta arbete kommer att leda till att bredband föreslås som en samhällsomfat- tande tjänst. Det är dessutom oklart hur bredband i så fall kom- mer att definieras. Ny lagstiftning med detta innehåll kan troligen inte träda i kraft förrän 2011. 
 Inom några år kanske bredband är en förutsättning för ett normalt deltagande i samhällslivet. Det skulle motivera att bredband redan nu bör betraktas som en samhällsomfattande tjänst. Det kan därför finnas skäl att överväga bredband som en samhällsomfattande tjänst. Frågan kommer dock att avhandlas inom ramen för den översyn av direktiven för elektronisk kommunikation som har påbörjats. Jag är därför inte beredd att ta ställning i frågan om bredband redan nu skulle kunna ses som en samhällsomfattande tjänst. 
 Om bredband definieras som en samhällsomfattande tjänst skulle detta kunna säkerställa spridning av bredband i hela landet. Det är dock oklart hur bredband i sådana fall skulle definieras. Sverige ligger långt före många andra  
 EU-länder 
  i fråga om bredbandsut- byggnaden. Det är därför inte troligt att ett en sådan skyldighet utformas så att den får stor effekt i Sverige. 
 Oavsett detta kan jag konstatera att frågan om finansiering av en sådan tjänst är av central betydelse. Enligt min mening kan det därför finnas anledning att utvärdera och analysera de olika finansi- eringsmodeller som görs möjliga genom direktivet om samhälls- omfattande tjänster. Det finns även skäl att se över andra former av finansiering. Syftet skulle vara att få ett underlag med olika finansi- 
  
 21  
 Se t.ex. KOM 2006 163 och 334. 
 83 
  
 Mina förslag 
  
 SOU 2008:40 
  
 eringsmodellers för- och nackdelar. Ett sådant underlag skulle också kunna användas inom ramen för översynen av regelverket. PTS bör därför få i uppdrag att närmare analysera möjligheterna till finansiering. Myndigheten har redan börjat analysera vissa USO- frågor i en pågående utredning. Den kommer dock inte att utvär- dera och analysera alternativa finansieringsformer och därför kan ett kompletterande uppdrag behövas. 
  
 2.4.4 
  
 Samordning av kommunernas  
  
 IT-infrastrukturplanering 
  
 Förslag:  
 Samordning mellan  
 IT-infrastrukturprogrammen 
  och planprocessen enligt plan - och bygglagen bör stärkas. Samord- ningen ska se till att det planmässiga behovet av  
 IT-infrastruktur 
  tillgodoses i kommunernas översiktsplanering och detaljplan- läggning. Frågan bör utredas närmare. Detta kan ske genom tilläggsdirektiv till utredningen M 2007:06 Översyn av vissa frågor i plan- och bygglagstiftningen (dir. 2007:136) eller av Boverket. 
 Behov av ytterligare utredning och analys 
 Frågan om en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  är komplex och skär genom många olika samhällssektorer och politikområden. Ett sådant område är den kommunala planprocessen, som styrs av plan- och bygglagstiftningen. Jag har noterat att de kommunala IT- infrastrukturprogrammen och den kartläggning och planering som gäller  
 IT-infrastruktur 
  inte är samordnad med eller införlivad i denna process. 
 Olika intressenter har vid flera tillfällen haft synpunkter på detta. Både Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) och PTS har föreslagit åtgärder i linje med detta. 
  
 22  
  
 Även länsstyrelsernas samarbetsprojekt Länssamverkan Bredband (med säte vid Wong relsen i Uppsala län) och SKL förordar en sådan förändring. 
 Tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  har blivit en allt viktigare förut- sättning för att människor ska kunna delta och verka i samhället oavsett var de bor och om de bor i glesbygd eller ej. Frågan är så viktig att den självklart bör hanteras av kommunerna på liknande 
  
 22  
 ITPS rapport Bredbandspolitiken - ITPS utvärdering på stopptid och PTS rapport Förslag till bredbandsstrategi för Sverige. 
 84 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mina förslag 
  
 sätt som tillgången till vägar, el och vatten, både i översiktsplaner och vid detaljplanläggningen. Planeringen av  
 IT-infrastruktur 
  bör därför införlivas i plan- och bygglagstiftningen på lämpligt sätt. Det kan exempelvis vara fråga om att  
 IT-infrastruktur 
  ska betraktas som ett allmänt intresse som ska beaktas vid beslut om användning av mark- och vattenområden (4 kap. 1 § PBL). Sedan den 1 januari 2008 finns det enligt plan- och bygglagen, 4 kap. 1a §, även möjlig- het för kommunerna att besluta om ett tillägg till en översiktsplan för att tillgodose ett särskilt intresse. Regeringen har i propositio- nen Ett första steg för en enklare plan- och bygglag (2006:07:122 s. 37 ff.) angett att ett sådant tematiskt tillägg bland annat kan för- anledas av lokalisering av vindkraft, utbyggnad av kommunika- tionsleder och tekniska försörjningssystem. Andra exempel på tillägg kan vara infrastrukturplanering och transportfrågor. 
 Frågan om hur samordningen lämpligast sker bör hanteras snarast. Jag har därför i januari 2008 lämnat en skrivelse till infrastruktur- minister Rodriguez och föreslagit att frågan bör analyseras närmare. Det kan ske genom tilläggsdirektiv till utredningen M 2007:06 Översyn av vissa frågor i plan- och bygglagstiftningen (dir. 2007:136) eller av Boverket. Boverket bör i så fall få i uppdrag att lämna förslag på hur det planmässiga behovet av  
 IT-infrastruktur 
  ska tillgodoses i kommunernas översiktsplanering och detaljplan- läggning. I uppdraget bör då ingå att lämna förslag till riktlinjer som gäller sådana tillägg som avses i 4 kap. 1 a § plan- och bygglagen. 
 85 
 3 Konsekvensbedömningar 
  
 3.1 
  
 Statsstödsregler 
  
 Bedömning:  
 Det föreslagna stödet bör anmälas till EU- kommissionen enligt reglerna om statsstöd i  
 EG-rätten. 
  Det föreslagna stödet omfattas av undantaget från förbudet mot statsstöd, närmast enligt regleringen om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i artikel 86.2 i  
 EG-fördraget. 
  
 3.1.1 
  
 Beskrivning av regelverket 
  
 Förbud mot statsstöd 
 Statsstödsreglerna är en del av EG:s konkurrensregelverk. Syftet med reglerna är att stöd från medlemsstaterna till företag inte ska snedvrida konkurrensen inom EU. Utgångspunkten är att stöd som en medlemsstat ger, eller hjälp genom alla slags statliga medel, är oförenligt med den inre marknaden om 
  
 stödet snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen 
  
 genom att stödet gynnar vissa företag eller viss produktion 
  
 i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstater. 
  
 Trots att  
 EG-fördraget 
  endast nämner statligt stöd avser fördraget även stöd på regional och lokal nivå. Därför omfattas även t.ex. kommunalt stöd till olika aktiviteter. 
  
 EU-kommissionen 
  ska pröva planerade stöd på förhand. Alla planer på nya eller ändrade stödåtgärder ska anmälas i förväg till kommissionen som har i uppgift att kontrollera stödet. Mindre omfattande stöd och stöd som tillhör s.k. gruppundantag (dvs. stöd till små och medelstora företag, utbildning, sysselsättning eller 
 87 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 regionalt investeringsstöd) behöver inte anmälas. Om en medlemsstat inte anmäler statsstöd eller inför stödåtgärden innan kommissionen fattat beslut, klassificeras åtgärden som olaglig. Medlemsstaten kan då tvingas återkräva stöden från det eller de företag som har tagit emot stödet. I vissa fall kan konsekvensen även bli skadeståndstalan mot staten. Efter anmälan beslutar kommissionen om åtgärden utgör stöd enligt statsstödsreglerna, och om det i så fall är förenligt med den gemensamma marknaden med hänvisning till någon av de undantagsregler som finns. 
 Kommissionen kan medge undantag 
 Regleringen innehåller ett antal grunder för undantag från förbudet mot statsstöd. De vanligaste undantagen är de som görs för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Även tjänster av allmänt ekonomiskt intresse undantas från förbudet mot statsstöd. Oftast handlar det om att fylla ett behov i fråga om tjänster eller verksamheter som inte skulle tillgodoses av markna- den utan offentligt ingripande. 
 Visst statligt stöd anses inte utgöra statsstöd 
 Statligt stöd har under vissa förutsättningar inte ansetts utgöra statsstöd under artikel 87.1 respektive artikel 86.2 i  
 EG-fördraget. 
  Det gäller sådan ersättning som det offentliga betalar ut för verk- ställande av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och där de s.k. Altmarkkriterierna tillgodoses.  
 EG-domstolen 
  fastställde dessa år 2003 och de innebär följande: 
  
 För det första ska företag som utför tjänsten ha ålagts skyldig- het att utföra denna och tjänsten ska vara klart definierad. 
  
 För det andra ska de kriterier som ersättningen beräknas på vara fastställda i förväg på ett objektivt och öppet sätt. På så sätt kan det undvikas att ersättningen gynnar det mottagande företaget ekonomiskt i förhållande till konkurrerande företag. 
  
 För det tredje får ersättningen inte överstiga vad som krävs för att täcka hela eller delar av de kostnader som har uppkommit i 
  
 88 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 samband med skyldigheten att tillhandahålla tjänsten. Här ska hänsyn tas till intäkterna och till en rimlig vinst. 
  
 För det fjärde ska ersättningen baseras på en jämförelse med ett välskött och ekonomiskt effektivt företag, om mottagaren av ersättningen inte har valts ut efter ett offentligt upphandlingsförfa- rande. 
  
 Stöd till bredband 
 Statsstödsregleringen är generell och innehåller inga särskilda regler när det gäller stöd till bredband. I dag finns det policyuttalanden och praxis genom  
 EU-kommissionens 
  beslut som rör statligt stöd till bredband. Detta fanns inte när bredbandsstödet  
 2001–2007 
  beslutades. 
 EU:s konkurrenskommissionär Neelie Kroes har gett en god överblick av hur EU i dag ser på förhållandet mellan offentliga stödåtgärder och statsstöd. Det skedde i maj 2007 i ett tal vid kon- ferensen Att överbrygga bredbandsklyftan. Kommissionären beskrev situationen i huvudsak enligt följande: I dag är bredband avgörande för både medborgare och företag. Vi är alla överens om de stora möjligheter som bredband ger vårt samhälle, för konkur- renskraft och tillväxt. Investeringar i bredbandsnät ska främst ske genom privata företag. Konkurrens leder till lägre priser, större utbud, innovationer och teknisk utveckling och den extraordinära tillväxten av bredbandstjänster är ett tydligt resultat av ökad kon- kurrens. Att hålla marknader öppna är avgörande för EU:s kon- kurrenskraft. När det gäller bredbandsmarknaden arbetar EU med tillträdesreglering, konkurrensrätt och genom att pröva offentligt ingripande till stöd för bredbandsprojekt mot statsstödreglerna. Även om marknaden kan göra mycket själv för att få ut bredband, är det inte kommersiellt intressant med glest befolkade områden och avlägsna områden med geografiska hinder. I dessa områden har offentliga åtgärder en roll att fylla. Kommissionens prövning av åtgärder som anmälts enligt reglerna om statsstöd sker i tre steg. Först prövar kommissionen om det är nödvändigt med offentligt ingripande för att ta itu med ett tydligt definierat marknadsmiss- lyckande. Därefter prövar den om andra åtgärder än stöd vore mer lämpliga. Slutligen kontrollerar den om stödet har utformats så att marknaden störs så lite som möjligt. I de fall som kommissionen har prövat kan ett mönster urskiljas. De flesta fall rör s.k. vita 
 89 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 fläckar i glesbygd där bredband inte finns. Statsstöd i dessa områ- den anses i regel vara förenliga med statsstödsregleringen om pro- jekten har en lämplig utformning. Stater kan också välja att ingripa i s.k. grå områden där det finns en viss grundläggande  
 IT-infra- 
  struktur. I dessa fall behöver kommissionen göra en närmare pröv- ning. Det är däremot tveksamt om det går att ge statligt stöd i s.k. svarta områden där det redan finns minst två konkurrerande IT- infrastrukturer. Kommissionen har de senaste åren fattat ett flertal beslut i fråga om många länder. Kommissionen är hittills nöjd med arbetet och har godkänt alla ansökningar utom en. 
  
 3.1.2 
  
 Slutsats 
  
 Grunden för statsstödsregleringen är att statliga stöd inte ska sned- vrida konkurrensen på ett europeiskt plan. Alla former av offentligt stöd riskerar att påverka konkurrenssituationen på den aktuella marknaden. Min målsättning när jag utarbetat förslagen har varit att minimera denna risk. Jag har därför bland annat föreslagit att endast projekt för att etablera nät utanför tätorter, inklusive små- orter ska få stöd (avsnitt 2.2.2) och att stöd ska delas ut genom ett öppet anbudsförfarande, enligt principer från lagen om offentlig upphandling (avsnitt 2.2.11). Vidare har jag föreslagit att staten inte får ge mer stöd än det som krävs för att det aktuella projektet ska kunna genomföras, och maximalt 50 procent av kostnaden (2.2.9). Jag har också föreslagit att kommunerna i  
 IT-infrastruk- 
  turprogram ska ange hur monopolisering av näten ska kunna und- vikas och hur nätkapacitet ska tillhandahållas på skäliga och icke- diskriminerande villkor (2.2.12). 
 Mot bakgrund av detta skulle man kunna hävda att det före- slagna stödet faller in under de så kallade Altmarkriterierna och därmed enligt  
 EG-rättslig 
  praxis inte anses utgöra statsstöd enligt förbudsregeln i artikel 87.1 i  
 EG-fördraget. 
  Bedömningen enligt ovan är dock långt ifrån okomplicerad. Att offentliga aktörer har haft en roll på marknaden, åtminstone när det gäller det nät som byggts inom bredbandsstödet  
 2001–2007 
  gör den än mer komplice- rad. Min samlade bedömning är att stödet bör anmälas till EU- kommissionen. 
 Min bedömning är att det föreslagna stödet omfattas av undan- tag från förbudet mot statsstöd, närmast enligt regleringen om 
 90 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i artikel 86.2 i  
 EG-fördra- 
  get. 
  
 3.2 
  
 Kommittéförordningens krav 
  
 Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnader eller intäkter för stat, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräk- ning av dessa konsekvenser göras i betänkandet enligt 14 § kommit- téförordningen (1998:1474). Om förslagen innebär samhällsekono- miska konsekvenser i övrigt ska även dessa redovisas. 
 Vidare gäller att en finansiering ska föreslås när det gäller kost- nadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen ska konsekvenserna av detta anges i betänkandet (15 § kommittéförordningen). Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för: 
  
 brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet 
  
 sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet 
  
 små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag 
  
 jämställdheten mellan kvinnor och män 
  
 möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. 
  
 3.2.1 
  
 Statsfinansiella konsekvenser 
  
 Det statliga stödet finansieras genom att ett nytt anslag om totalt 3 000 miljoner kr uppförs på statsbudgeten genom att medel omfördelas och genom att den outnyttjade beräknade ramen för tidigare bredbandsstöd utnyttjas. Ändamålet med anslaget ska vara att bygga ut bredband i eftersatta områden. Anslaget ska också användas till kostnader för att administrera stödet och för vissa tillkommande arbetsuppgifter för läns- styrelserna (eller motsvarande) och Post- och telestyrelsen. De medel som inte har utnyttjats av den tidigare beslutade beräk- nade ramen på inkomstsidan (prop. 1999/200:86, bet 1999/2000:TU9, rskr.1999/2000:256) bör användas som finan- siering. Medel från utgiftsområde 6 och 22 bör omfördelas. Stö- den ska användas tillsammans med finansiering från kommuner, 
 91 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 ideella föreningar, operatörer, EU:s strukturfonder och även regionalpolitiska medel från utgiftsområde 19. Intäkter från auk- tioner med stöd av lagen om elektronisk kommunikation bör användas för att finansiera bredbandsutbyggnad. Detta kan t.ex. ske genom att en särskild fond inrättas. 
 Här nedan redovisar jag möjliga finansieringskällor till det anslag som jag föreslår ska uppföras på stadsbudgeten. Sammanlagt upp- går dessa finansieringskällor till mer än de 3 000 miljoner kr som jag anser att det nya anslaget bör omfatta. Det är därför möjligt att inrätta ett nytt anslag för stöd till bredband utan större statsfinan- siella konsekvenser. De samhällsekonomiska effekterna av stöden beskrivs i avsnitt 9.3. Andelen av statens stöd i enskilda projekt begränsas dessutom till 50 procent. 
 Beräknad ram på inkomstsidan 
 Riksdagen beslutade i mars 2000 (prop. 1999/200:86, bet 1999/2000:TU9, rskr.1999/2000:256) att totalt 5 250 miljoner kr skulle användas för olika stödformer i syfte att stimulera bred- bandsutbyggnad. 
 Av dessa 5 250 miljoner kr beräknades en ram på inkomstsidan om 3 200 miljoner kr. Denna ram skulle användas dels till en kreditering på kommunernas skattekonto, dels till en skattereduktion för höga anslutningskostnader till stöd till lokala telenät (områdesnät), för fastighetsägare och näringsidkare. Efter omfördelningar inom ramen har denna även använts till krediteringen på kommunernas skatte- konto stöd till områden där telenätet är eftersatt 
  
 1  
  
 och stomnätsanslut- ningar. 
 Ramen för skattereduktionen för höga anslutningskostnader för fastighetsägare (totalt 1 100 miljoner kr) har inte utnyttjats fullt ut. Kvar att utnyttja vid årsskiftet 2007/2008 finns högst ca 900 miljo- ner kr. Från denna summa ska man räkna av de ansökningar om skattereduktion som kommer att beviljas under taxeringsåret 2008. Storleken på dessa är i dag oklar men baserat på utfallet för taxe- ringsåren 2006 och 2007 kan summan uppskattas till ca  
 50–75 
  mil- joner kr. 
  
 1  
 Enligt den förordningen (2004: 619) om stöd till kommuner för etablering av telenät m.m. på orter och i områden där telenätet är eftersatt. 
 92 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 Detta stöd har inte har använts i den omfattning som förutspåddes under högkonjunkturen när bredbandsstöden beslutades 1999/2000. Det främsta skälet till detta är att den marknadsmässiga utbyggna- den minskade i omfattning under  
 2000-talets 
  första år. Det berodde i sin tur på den allmänna konjunkturnedgången. Intresset för att utnyttja skattereduktionen för att ansluta fastigheter var till en början lågt, men det har vuxit något. En trolig förklaring till att ansökningarna har ökat är att intresset för att bygga ett fastighets- nät bygger på att det finns områdesnät att ansluta sig till. En bidragande faktor kan också vara att det tar tid för marknaden att mogna och att det blir intressant att ansluta sig till ett bredbands- nät först när tjänsterna på nätet har utvecklats. Många har även kritiserat nivån på den beslutade beloppsgränsen för den egna kostnaden, 8 000 kr, som har ansetts vara en för hög tröskel. Sam- manlagt har dessa faktorer lett till att det rent faktiskt inte fanns nät att ansluta till och att stöden därför inte har använts i förväntad omfattning. 
 De skäl som fördes fram när dessa stöd inrättades, dvs. att sta- ten har ett övergripande ansvar för utbyggnad i hela landet, gör sig fortfarande gällande. Enligt min mening är det rimligt att de out- nyttjade medlen används för att finansiera ett nytt stöd till att bygga ut bredband. 
 Anslag 37:3 Ersättning till Posten AB (publ) för grundläggande kassaservice m.m. 
 Anslaget har hittills finansierat Posten AB:s (publ) skyldighet att tillhandahålla grundläggande kassaservice i enlighet med lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice. Lagen upphör att gälla den 31 december 2008. I den mån grundläggande betaltjänster kom- mer att behövas även i fortsättningen, och om marknaden inte kan tillhandahålla dessa, ska de upphandlas av Post- och telestyrelsen. Enligt budgetpropositionen 2008 ska denna upphandling finansieras inom ramen för ett anslag på 280 miljoner kr för 2008. Motsvarande belopp för 2009 och 2010 är 220 miljoner kr för respektive år. 
 Enligt min bedömning kommer dessa medel inte att utnyttjas fullt ut. Jag föreslår att outnyttjade medel ska överföras till det anslag för utbyggnad av bredband som bör uppföras på statsbudgeten för att bygga ut bredband i eftersatta områden. 
 93 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 Anslag 37:5 Samförläggning och kanalisation m.m. 
 Jag har i avsnitt 2.4.2 föreslagit att förordningen som reglerar stöd till samförläggning och kanalisation ska upphävas och att reglerna ska inarbetas i bredbandsförordningen. De medel som har öronmärkts för detta ändamål ska därför samordnas med det bredbandsstöd vi före- slår. På anslaget 37:5 finns 75 miljoner kr för 2008. För 2009 och 2010 beräknas ytterligare 75 miljoner kr för vart och ett av åren. Jag föreslår att dessa 225 miljoner kr ska överföras till det anslag för utbyggnad av bredband som bör uppföras på statsbudgeten för att bygga ut bred- band i eftersatta områden. 
 Anslag 36:2 Väghållning och statsbidrag inom politikområdet transportpolitik och vägar. 
 En god miljö återfinns i målen för politikområdena transporter och vägar. Transportsektorn svarar för ca 30 procent av de svenska utsläppen av växthusgaser. Sedan 1990 bedöms utsläppen av koldioxid från inrikes transporter ha ökat med ca 10 procent. Vidare avser regeringen att ta fram en infrastrukturproposition och även fatta beslut om nya långsiktiga infrastrukturplaner för perio- den  
 2010–2019. 
  Utgångspunkterna för detta arbete anges i prop. 2007/08:1 sid. 22 ff. Där anges att i fråga om påverkan på miljön bör man även beakta de möjligheter som en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  kan ge. Vidare anges att transportsektorn måste bli mer miljövänlig och att det behövs förändrade beteenden och en vilja att investera även i ny teknik. Beträffande vägtransportsystemet anges också att för en hållbar tillväxt är det även en betydelsefull möjlighet att kunna använda elektroniska kommunikationer. 
 94 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 Medlen för politikområdet transportpolitik och verksamhets- området vägar fördelas enligt tabell nedan. Årligen anslås ca 3 600 miljoner kr inom politikområdet transportpolitik. 
 Tabell 3.1 Medel för politikområde Transportpolitik 
 Miljoner kr 
  
 2008 
  
 2009 
  
 2010 
  
 PO transportpolitik 
 totalt 35 208 36 121 36 685 
  
 Källa:  
 Prop 2007/08:11 Uo 22 Kommunikationer 
 Elektroniska kommunikationer ger förutsättningar för företagande och tillväxt även i glest bebyggda delar av landet. De exempel som redovisas i kapitel 8 visar ett samband mellan  
 IT-infrastruktur 
  och nya arbetstillfällen. Därmed får människor bättre möjligheter att bo och idka näringsliv där. 
 Det är min bedömning att en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  skulle bidra till att bl.a. miljömålen för politikområdet transport- politiken uppfylls. Med tanke på det anser jag att det är skäligt att göra en överföring av medel från detta politikområde till det anslag för utbyggnad av bredband som bör uppföras på statsbudgeten för utbyggnad av bredband i eftersatta områden. 
 Anslag 7:5 Krisberedskap 
 En fungerande  
 IT-infrastruktur 
  blir alltmer nödvändig för att sam- hället ska fungera. En väl utbyggd, redundant och robust  
 IT-infra- 
  struktur som förhindrar avbrott och långvariga störningar i de elektroniska kommunikationerna är av avgörande betydelse för samhällets krisberedskap. Ett långvarigt avbrott får stora konse- kvenser i ett samhälle som är alltmer beroende av elektronisk kommunikation som en samhällsviktig infrastruktur. Det är därför skäligt och motiverat att omfördela medel från anslaget Sanchez beredskap till det anslag för utbyggnad av bredband som bör upp- föras på statsbudgeten för utbyggnad av bredband i eftersatta områden. Förslaget till omfördelning gäller inte medel från avgifter enligt lagen om elektronisk kommunikation, 8 kap. 18 §, för finan- siering av åtgärder mot allvarliga fredstida hot och påfrestningar som gäller elektronisk kommunikation. 
 95 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 Auktioner 
 Ytterligare en finansiering till ett bredbandsstöd kan vara de intäk- ter som staten får genom de auktioner som Post- och telestyrelsen planerar i samband med frekvenstilldelning. Enligt min mening är det rimligt att åtminstone en del av dessa avgifter som operatörerna betalar för att ta del av de aktuella frekvenserna förs tillbaka till marknaden genom ett bredbandsstöd. I stället för att alla medlen går in i statskassan bör en del av pengarna användas till att finan- siera ett anslag för utbyggnad av bredband. 
 Ett annat sätt att ta tillvara de medel som kommer in genom auktionerna vore att samla pengarna i en särskild fond som ska kunna användas för finansiering av bredbandsutbyggnad. Denna fråga bör dock utredas närmare. 
 En av de auktioner som är aktuella gäller de frekvenser som har frigjorts när det analoga  
 tv-nätet 
  har släckts ner. I praktiken rör det sig om 72 Mhz mellan  
 790–862 
  MHz. En auktion av motsvarande frekvens har nu genomförts i USA. Totalt inbringade den auktio- nen ca 1 900 miljoner dollar. En grov skattning tyder på att inkomsten skulle bli ca 1  
 000–3 
  000 miljoner kr om motsvarande auktion gjordes i Sverige. Under 2008 är det också aktuellt med en auktion i 2,6  
 Mhz-bandet. 
  I Norge har en sådan auktion nyligen avslutats och den inbringade 228 miljoner norska kr. Omräknat till svenska förhållanden motsvarar den en auktionsinkomst i ett inter- vall om ca  
 200–500 
  miljoner kr. Resultatet av varje auktion beror givetvis på efterfrågan på frekvenser, konjunkturläget, hur auktio- nen genomförs osv. PTS kan inte heller hållas skyldigt eller ansva- rigt för att dra in en viss summa vid auktionerna. Det är således svårt att exakt bedöma de intäkter som auktionerna kommer att dra in i framtiden och beloppen ska endast ses som en skattning. 
 96 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 Medfinansiering 
 Medfinansiering till de bredbandsstöd som föreslås i detta betänkande bör ske genom EU:s strukturfonder, av kommuner och operatörer. Ännu en medfinansiering som bör användas är regionalpolitiska medel från anslaget 33:1 Regionala tillväxtåtgärder inom utgiftsområde 19. Kommunerna kan dessutom avräkna värdet av ideellt arbete som medfinansiering. 
 Administrativa kostnader 
 På anslaget bör 100 miljoner kr reserveras till regeringens disposition. Dessa ska regeringen kunna använda till vissa administrativa kostna- der. Med detta avses i första hand kostnaderna för länsstyrelserna (eller motsvarande) och för PTS som de får genom ändringarna i deras instruktioner och de uppdrag som föreslås i detta betänkande. De administrativa kostnaderna för länsstyrelserna eller motsvarande uppskattas till ca 5 miljoner kr per år. Grovt uppskattat bör de administrativa kostnaderna för PTS arbete uppgå till vad  
 1–2 
  helårsarbetskrafter kostar, dvs. ca  
 1–2 
  miljoner kr. Det arbete som utförs av Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) och Läns- samverkan Bredband (LSB) bör få stöd även i fortsättningen. De administrativa kostnaderna för stödprojekten uppskattas till totalt ca 4 miljoner per år. Det kan tillkomma andra kostnader som inte går att förutse i dagsläget, och därför bör regeringen förfoga över en särskild anslagspost. 
  
 3.2.2 
  
 Prövning av offentligt åtagande 
  
 Riksdagen har tidigare beslutat att staten har ett övergripande ansvar att se till att  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet finns tillgänglig i hela landet. 
 I några år har det funnits möjlighet att få statligt stöd för att komplettera utbyggnaden av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överförings- kapacitet. Stödet, som tillkom 2001, gäller områden där man bedömer att marknaden inte kan bygga ut på kommersiell grund. 
 Det förslag till fortsatt statligt stöd till eftersatta områden som jag lämnar i betänkandet är en naturlig fortsättning på de bedömningar och mål som presenterades i de  
 IT-politiska 
  propositionerna 2000 och 
 97 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 SOU 2008:40 
  
 2005. Syftet med dessa var att stimulera utbyggnad i eftersatta områ- den där bredband inte skulle byggas ut på kommersiella grunder. 
 Enligt det förslag som jag lämnar i detta betänkande är det fri- villigt för kommunerna att använda stöden. Förslagen medför där- för inte heller några konsekvenser för kommunerna som inte är i linje med deras egna intressen. Det föreslagna stödet förändrar alltså inte i sak det offentliga åtagandet. 
  
 3.2.3 
  
 Konsekvenser för kommunernas ekonomi 
  
 Det bör framhållas att det föreslagna stödet bygger på ett frivilligt åtagande från kommunens sida. På så sätt liknar förslaget det tidi- gare bredbandsstödet. Förslaget innebär därför inga avsteg eller ingrepp i den kommunala självstyrelseprincipen. 
 De kommuner som tar ett fortsatt ansvar för att bygga ut IT- infrastrukturen till eftersatta områden kan få ett stimulansbidrag av staten, genom förslaget i detta betänkande. Finansieringen ska ske i samverkan mellan kommunen, staten, privata aktörer, ideella krafter och EU:s strukturfonder där kommunens insats ska vara minst 10 procent. Denna procentsats motsvarar ungefär ett genomsnitt av vad kommunerna hittills har stått för i bredbandsprojekten. Andelen kommunal medfinansiering varierar mellan 5 och ca 30 procent. Jag bedömer att de kommuner som på frivilliga grunder ansöker om stöd sannolikt också är beredda att stå för minst 10 procent av insatsen för att få bredband i de eftersatta områdena. 
  
 3.2.4 
  
 Regionalpolitiska konsekvenser 
  
 Jag bedömer att det stöd till utbyggnad i eftersatta områden som före- slås enbart är positivt ur regionalpolitisk synvinkel. Bredband är en viktig komponent i det regionala utvecklingsarbetet. Bredbandsnäten påskyndar regionernas utveckling, och denna funktion stärks ytter- ligare med förslaget i detta betänkande. 
  
 3.2.5 
  
 Konsekvenser för brottsligheten 
  
 Olika undersökningar har visat att den  
 IT-relaterade 
  brottsligheten har ökat kraftigt i takt med att användningen av IT ökar i samhället i stort. På en övergripande nivå kan man konstatera att när bred- 
 98 
  
 SOU 2008:40 
  
 Konsekvensbedömningar 
  
 band sprids, öppnas också nya möjligheter för ökad brottslighet. Det kan t.ex. vara fråga om bedrägerier och förskingringar men också brott där Internet underlättar spridning av otillåtet material, t.ex. barnpornografi eller material som innehåller hets mot folkgrupp. För- slagen i detta betänkande kommer att göra det möjligt för en relativt begränsad mängd människor som bor eller verkar i särskilt eftersatta områden kan få bredband. Jag bedömer att detta inte kommer att påverka den totala brottsligheten i någon större omfattning. 
  
 3.2.6 
  
 Konsekvenser för små företag 
  
 Jag bedömer att en fortsatt utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  till efter- satta områden kommer att vara positiv för små företag. Bredband är särskilt betydelsefullt för företag i glesa regioner med långa avstånd till kunder, leverantörer, företagstjänster m.m. Bredbandet gör det lättare att driva företag inom t.ex. turistnäringen genom att möjliggöra bok- ningar via Internet. Sveriges växande turistnäring bedrivs i betydande omfattning i områden utanför tätorter. Ofta handlar det om små företag. I de områden där de stöden kan användas, och som gynnas av dessa stöd, finns det ca 39 000 arbetsställen som vid utgången av 2013 kan vara så många som 149 000. 
  
 3.2.7 
  
 Konsekvenser för jämställdhet 
  
 En fortsatt utbyggnad av bredband också till eftersatta områden innebär att människor på landsbygden får bättre tillgång till nät. Den ökade tillgängligheten gynnar förmodligen både män och kvin- nor. Konsekvenserna ur ett genusperspektiv är dock väldigt svåra att förutse, men de borde vara marginella i ett helhetsperspektiv eftersom stödet endast gäller en liten del av landet. 
  
 3.2.8 
  
 Konsekvenser för att nå integrationspolitiska mål 
  
 Jag bedömer att förslagen i detta betänkande inte kommer att påverka möjligheten att nå de integrationspolitiska målen annat är marginellt. Påverkan är varken positiv eller negativ. 
 99 
 Del B Beskrivning och analys 
 101 
  
 4 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
  
 2001–2007 
  
 I detta kapitel redovisar vi hur bredbandsstödet  
 2001–2007 
  har använts. Underlagen för redovisningen beskrivs i 4.1. I avsnitt 4.2 redovisar vi stödets utformning när det gäller finansiella ramar. I avsnitt 4.3 finns en beskrivning av stödförordningarna och i avsnitt 4.4 finns en redovisning av utfallet. Kapitel avslutas med en sammanfattning i 4.5. 
  
 4.1 
  
 Underlag för redovisningen 
  
 Som underlag för redovisningen av hur stödet har använts har vi använt data från Sveriges Kommuner och Landstings (SKL) projekt Samverkan kring  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Vi har också använt länsstyrelsernas och de regionala självstyrelseorganens bredbands- projekt Länssamverkan Bredband (LSB). Dessa har gemensamt genomfört regelbundna undersökningar av hur det har gått att bygga ut bredband med statligt stöd på landsbygden. Uppgifterna har hämtats genom enkäter (den s.k. länsenkäten) till ansvariga handläggare vid länsstyrelserna, de regionala självstyrelseorganen eller samverkansorganen i Kalmar och Gotland (länsstyrelserna eller motsvarande). Länsenkäter har genomförts två gånger per år (den 31 maj respektive 31 december) t.o.m. 2007. Länsenkäterna redovisar främst uppgifter om hur stödprojekten har finansierats, men innehåller också uppgifter om t.ex. antal godkända  
 IT-infra- 
  strukturprogram och hur många kommuner som slutit avtal med olika typer av operatörer om att bygga ut näten. 
 LSB har även haft i uppdrag att göra en fördjupad analys av hur bredbandsstöden används. Analysresultaten har redovisats i rap- porten Statligt stöd till bredbandsutbyggnad  
 2001–2007. 
  Rapporten 
 103 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 bygger på data från länsenkäten samt intervjuer med ett urval av kommunerna och operatörerna. 
  
 1 
  
 Vi har kunnat konstatera att uppgifter om hur stödet används inte har dokumenterats löpande på ett samlat sätt, utöver de som samlats in i länsenkäten. Därför är det svårt att redovisa exakt vilka projekt stödmedlen har använts till – är det nya nät, uppgradering av befintliga nät eller hyra av befintliga nät? De uppgifter som redovisas i detta kapitel bygger på bedömningar som i sin tur baseras på de intervjuer som LSB har gjort med bland annat TeliaSonera, Teracom, SkåNet, IT Västerbotten, SKL och Svenska stadsnäts- föreningen (SSNf). Bedömningarna är osäkra men ger enligt vår mening ändå en godtagbar bild av hur stödet huvudsakligen har använts. 
  
 4.2 
  
 Finansiell ram 
  
 Syftet med stödet var att främja utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet i områden som saknar förutsättningar för utbyggnad på rent kommersiell grund. Det handlar alltså om glest bebyggda områden. Totalt omfattade stödet ca 5 250 miljoner kr av statliga medel. 
 Stödet har bestått av flera olika stödformer. Dessa kan delas upp i två huvuddelar, efter mottagare. Den största delen av stödet riktade sig till kommuner genom ett antal stödformer som skulle gå till att bygga ut  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. I början av stödperioden fanns ett stöd som kommuner kunde använda för att upprätta  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Detta gällde fram till och med 2004. När det gäller att bygga ut  
 IT-infrastruktur, 
  fanns det flera olika stödformer. Med hjälp av stöden kunde kommunerna anlägga lokala telenät (områdesnät), ortssamman- bindande telenät och skapa anslutning till rikstäckande telenät (stomnät). Dessutom inrättades ett särskilt stöd till orter där tele- nätet bedömdes som eftersatt. Stödet inrättades efter att 500 miljo- ner kr omfördelades från ramen för skattereduktion för höga anslutningskostnader. Det totala stödet till kommuner omfattar sammanlagt 4 000 miljoner kr, varav 1 900 miljoner kr var anslag och 2 100 miljoner kr var en möjlighet till skattekreditering. Det fanns också ett anslag om 150 miljoner kr som avsatts för att täcka kostnader för att administrera bredbandsstödet. 
  
 1  
 Rapporten finns tillgänglig i utredningens diarium. 
 104 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Den andra delen gav möjlighet till skattereduktion för fastig- hetsägare, juridiska personer och näringsidkare med särskilt höga anslutningskostnader. Detta stöd, som vi här nedan kallar fastig- hetsstödet, belastade statsbudgetens inkomstsida med en beräknad ram om 1 100 miljoner kr. 
  
 Tabell 4.1 
  
 Fördelning av stöden 
  
 stöd för 
  
 stöd till 
  
 stödform 
  
 ram 
  
 Ortsammanbindande nät 
  
 kommuner 
  
 anslag 
  
 1750 
  
 Ortsammanbindande nät 
  
 länspott 
  
 anslag 
  
 150 
  
 Områdesnät 
  
 kommuner 
  
 kreditering på skatte- 
  
 1 200 
  
 konto 
  
 Stomnät 
  
 kommuner 
  
 kreditering på skatte- 
  
 400 
  
 konto 
  
 Eftersatta orter 
  
 kommuner 
  
 kreditering på skatte- 
  
 500 
  
 konto 
  
 Fastighetsstöd 
  
 fastighetsägare och 
  
 skattereduktion 
  
 1 100 
  
 företag 
  
 Administration 
  
 kommuner, SKL, läns- 
  
 anslag 
  
 150 
  
 styrelser eller regioner, 
  
 projektet Länssamverkan 
  
 Bredband, Riksskatte- 
  
 verket, Nutek och PTS 
  
 Totalt (miljoner kronor) 
  
 5 250 
  
 I de följande avsnitten behandlar vi de stöd som kommunerna kunde söka för att anlägga telenät. Fastighetsstödet redovisas när- mare i avsnitt 4.4.6. 
 105 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 4.3 
  
 Stödförordningarna 
  
 4.3.1 
  
 Stöd till  
  
 IT-infrastrukturprogram 
  
 För att ta del av bredbandsstöden skulle kommunerna upprätta ett kommunalt  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Kommunerna kunde till och med år 2004 få stöd för att upprätta ett  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Kommunerna kunde få stöd enligt förordningen (2001:349) om stöd till kommuner för upprättande av  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Summan var 80  
 000–200 
  000 kr beroende på befolkningsantal i respektive kommun. Enligt förordningen skulle programmen gälla den kommunala  
 IT-infrastrukturen 
  de närmaste fem åren och innehålla en beskrivning av 
  
 1. 
  
 kommunens organisation för  
  
 IT-infrastrukturfrågor, 
  
 2. 
  
 förutsättningarna inom hela kommunen för och behov av IT- infrastruktur, 
  
 3. 
  
 befintlig och planerad utbyggnad av  
  
 IT-infrastruktur 
  och utrymme för sådan samt dess tillgänglighet, 
  
 4. 
  
 målet för nätens utformning på lång sikt, 
  
 5. 
  
 principerna för de villkor som ska gälla för nätens utbredning, tidsperioder för nätens utbyggnad samt prisstruktur, 
  
 6. 
  
 hur monopolisering av näten ska kunna undvikas och hur nät- kapacitet ska tillhandahållas på skäliga och  
  
 icke-diskriminerande 
  villkor, 
  
 7. 
  
 hur samverkan med närbelägna kommuner och deltagande i regionalt samarbete ska ske, 
  
 8. 
  
 hur totalförsvarets krav ska beaktas. 
  
 Beskrivningen skulle dessutom omfatta kommunens prioriteringar när det gällde geografiska områden och tidsperioder för nätutbyggnad. Den skulle också beskriva vilka delar av nätet som enligt kommunens bedömning inte kunde komma till stånd på mark- nadsmässig grund. 
 106 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 4.3.2 
  
 Stöd till områdesnät 
  
 Kommunerna kunde få stöd för att anlägga områdesnät enligt för- ordning (2000:1469) om stöd till kommuner för anläggande av lokala telenät. Stödet var utformat som en kreditering på kommu- nernas skattekonto och uppgick till sammanlagt 1 200 miljoner kr fördelat på kommunnivå. Stödet skulle hjälpa kommunerna att anlägga lokala telenät till en fast anslutningspunkt med så hög överföringskapacitet i båda riktningarna att det går att föra över multimedietjänster med god teknisk kvalitet. Den här utbyggnaden gällde enbart de delar av en kommun som låg utanför tätort med minst 3 000 invånare. Syftet med stödet var att bygga spridningsnät i orter och områden. 
 Förordningen ändrades (SFS 2002:648) så att länsstyrelserna från och med den 1 augusti 2002 fick medge, om det fanns särskilda skäl, att stöd även kunde lämnas till projekt 
  
 1. 
  
 i de delar av en kommun som betraktades som tätort med mer än 3 000 invånare, eller 
  
 2. 
  
 som innebar att det skapades en förbindelse med lägre överfö- ringskapacitet än vad som angavs i 2 §, eller 
  
 3. 
  
 som innebar att telenät anlades genom att överföringskapaciteten ökades i befintliga ledningar, även om det därigenom skapades en förbindelse med lägre överföringskapacitet än vad som angavs i 2 §. 
  
 4.3.3 
  
 Stöd till ortssammanbindande nät 
  
 Kommunerna kunde få stöd för att anlägga ortssammanbindande telenät enligt förordningen (SFS 2001:350) om stöd till kommuner för anläggande av ortssammanbindande telenät. Stödet omfattade anslag om 1 900 000 kr, i huvudsak fördelat på kommunnivå. Detta stöd fick lämnas till projekt som hade till syfte att anlägga, förvärva eller hyra orts - och områdessammanbindande telenät. Avsikten med näten skulle vara att ansluta i huvudsak områdesnät till rikstäckande allmänt tillgängliga telenät, dvs. stomnät. 
 107 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 4.3.4 
  
 Stöd till stomnät 
  
 Kommunerna kunde få stöd för att anlägga stomnät enligt förord- ning (2003:62) om stöd till kommuner för anslutning till rikstäck- ande telenät. Det här stödet gjorde att kommunernas skattekonton kunde krediteras med sammanlagt 370 miljoner kr fördelat på läns- nivå. Stödet fick lämnas för att anlägga anslutning till ett rikstäck- ande allmänt tillgängligt telenät med hög överföringskapacitet eller ett telenät med hög överföringskapacitet som är anslutet till ett sådant rikstäckande nät. Ett villkor var att anslutningens överfö- ringskapacitet skulle räcka för att täcka kommunens behov av IT- infrastruktur enligt  
 IT-infrastrukturprogrammen. 
  Ett annat villkor för anslutningen var att den gällde nätkapacitet som bestod av fiberoptiska kablar. Dessa skulle tillhandahållas på skäliga och icke- diskriminerande villkor. 
 I detta sammanhang kan vi nämna att Affärsverket Svenska Kraftnät fick i uppdrag av regeringen (N1999/1167/SÄ och N2002/8360/SÄ) att på kommersiella grunder ansluta landets samtliga kommuner. Mot slutet av 2001 stod det dock klart att detta inte var möjligt att göra och regeringen tillsatte därför en sär- skild utredning med syfte att skapa förutsättningar för alla kom- muner att få en stomnästanslutning. 
  
 2  
  
 Syftet med stomnätsstöden, som beslutades i februari 2003, var att ge de kvarvarande kom- munerna en sådan anslutning. 
  
 4.3.5 
  
 Stöd till eftersatta telenät 
  
 Kommunerna kunde även få stöd enligt förordningen (2004:619) om stöd till kommuner för etablering av telenät m.m. på orter och i områden där telenätet är eftersatt. Kommunerna kunde få kredite- ring på skattekontot om sammanlagt 500 miljoner kr fördelat på länsnivå. Det kunde användas för att anlägga ortssammanbindande nät, områdesnät eller stomnät. 
  
 2  
 Se Stomnätsutredningens dir. 2001:99 och SOU 2002:55  
 IT-stomnät 
  till vissa kommuner. 
 108 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 4.3.6 
  
 Några centrala bestämmelser 
  
 Utbyggnad ska vara prioriterad av regional- och näringspolitiska skäl 
 Stöd fick lämnas för att främja utbyggnaden av infrastruktur för informationsteknik som prioriterats av regional- och näringspolitiska skäl. 
  
 IT-infrastrukturprogram 
  
 En grundläggande förutsättning för de olika stöden var att kom- munerna upprättade  
 IT-infrastrukturprogram 
  som hade godkänts av länsstyrelsen(eller motsvarande). Bara de projekt som omfattades eller var förenliga med programmen kunde få stöd. Vad programmen skulle innehålla framgår av avsnitt 4.3.1. 
 Ingen utbyggnad på marknadsmässig grund 
 Stöden kunde bara användas i orter och områden där man bedömde att marknadsmässig utbyggnad inte skulle ske inom fem år från det att programmet hade upprättats och godkänts. 
 Tillhandahållandet ska konkurrensutsättas 
 Kommunen skulle upphandla tillhandahållandet av telenäten. Detta skulle ske enligt 1 kap. 4 § lagen (1992:1528) om offentlig upp- handling. Om det inte hade kommit in några skäliga anbud efter upphandlingsförfarandet, fick kommunerna själva dock tillhanda- hålla näten. 
 Krav på nyförläggning och överföringskapacitet 
 Förordningen om stöd till områdesnät innehöll från början krav på sådan överföringskapacitet att det skulle gå att föra över multi- medietjänster med god teknisk kvalitet. 
  
 3  
  
 I förordningen om orts- sammanbindande nät finns inga uttryckliga krav på överfö- ringskapacitet. Stomnät skulle däremot ha en överföringskapacitet 
  
 3  
 Denna ändrades senare, se avsnitt 4.3.2. 
 109 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 som räckte för kommunens behov av  
 IT-infrastruktur 
  enligt IT- infrastrukturprogrammen. Anslutningen skulle avse nätkapacitet bestående av fiberoptiska kablar. 
 Skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor 
 Frågan om att tillämpa skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor i näten är i praktiken reglerad i förordningen om stöd till kommuner för upprättande av  
 IT-infrastrukturprogram. 
  Enligt 2 § 6 p. ska kommunerna beskriva i sina program hur monopolisering av näten kan undvikas och hur nätkapacitet ska tillhandahållas på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. 
 Kommunal medfinansiering 
 För att få stöd till områdesnät och ortssammanbindande nät kräv- des att kommunerna stod för minst 5 procent av det stödberätti- gade underlaget. I förordningen som reglerar stöd till stomnät fanns inget krav på medfinansiering. 
 Stödberättigat underlag 
 Enligt stödförordningarna var det möjligt att i det stödberättigande underlaget inkludera kostnader för projektering, material, arbete, maskinhyra och dokumentering samt liknande kostnader som var nödvändiga för att anlägga områdesnät, ortssammanbindande nät eller anslutning till stomnät. När det gäller ortssammanbindande nät och anslutning till stomnät fick även kostnader för att köpa eller hyra telenät ingå i underlaget. Kostnader för att utnyttja mark ingick inte i underlaget. 
  
 4.4 
  
 Redovisning av utfall 
  
 I avsnitt 4.4.1 redovisar vi hur kommuner, län och regioner har samverkat. I avsnitt 4.4.2 beskriver vi vilka operatörer som tagit del av stödet. Finansiering av stödprojekten beskrivs i 4.4.3. En bedömning av vad stöden använts till finns i 4.4.4. I avsnitt 4.4.5 
 110 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 beskriver vi vilka tjänster som tillhandahålls. En beskrivning av fastighetsstödet finns i 4.4.6. 
  
 4.4.1 
  
 Kommunal samverkan 
  
 Vår genomgång visar att kommunerna på olika sätt har samverkat med närliggande kommuner och inom länet eller regionen i fråga om planering och konkurrensutsättning av utbyggnadsprojekten. Tabellen nedan visar hur kommunerna i de olika länen och regionerna har valt att samarbeta. Vissa kommuner valde att ha en gemensam konkurrensutsättning för stödprojekt i hela länet eller regionen. I andra län och regioner samverkade grupper av kom- muner i hela processen eller alla kommuner i delar av processen. I övriga län eller regioner omfattade samverkan en mindre del av uppdraget, vilket i tabellen markeras med ett ja. 
 Tabell 4.2 Grad av samordning och vald operatör per län/region 
  
 LÄN/REGION 
  
 Samverkan 
  
 Robbins operatör 
  
 Stockholm 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Uppsala 
  
 Ja, omfattande 
  
 Flera olika 
  
 Södermanland 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 Teracom 
  
 Östergötland 
  
 Ja, omfattande 
  
 Flera olika 
  
 Jönköping 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Kronoberg 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Kalmar 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 TeliaSonera 
  
 Gotland 
  
 En kommun 
  
 Lokalt bredbandsnät 
  
 Blekinge 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Skåne 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 SkåNet/Tele 2 
  
 Halland 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Västra Götaland 
  
 Ja, omfattande 
  
 Flera olika 
  
 Värmland 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 Teracom 
  
 Örebro 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 TeliaSonera 
  
 Västmanland 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 TeliaSonera 
  
 Dalarna 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 Teracom 
  
 Gävleborg 
  
 Ja, omfattande 
  
 Flera olika 
  
 Västernorrland 
  
 Ja 
  
 Flera olika 
  
 Jämtland 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 Teracom 
  
 Västerbotten 
  
 Gem. konkurrensutsättning 
  
 Lokalt bredbandsnät 
  
 Norrbotten 
  
 Ja, omfattande 
  
 Flera olika 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
 111 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 De län och regioner som har samarbetat mer omfattande är Uppsala, Östergötland, Västra Götaland, Gävleborg och Norrbotten, vilket tabellen visar. Däremot har Stockholm, Jönköping, Kronoberg, Blekinge, Halland och Västernorrland valt att samverka mer begränsat. 
  
 4.4.2 
  
 Mottagare av stöd 
  
 Redovisningen av stödet visar att det är möjligt att urskilja fem mottagare eller grupper av mottagare som har fått statligt bred- bandsstöd. I följande sammanställning redovisar vi de fem typerna, samt antalet kommuner som valt respektive typ av operatör. Sammanställningen utgår ifrån de operatörer som fått i uppdrag att anlägga områdesnät. I allt väsentligt stämmer det överens med övriga stödformer. Det är endast i några få kommuner som två operatörer har delat på uppdraget, vilket vi även anger i kartan nedan. Lokala bredbandsnät är en gruppering av regionala och kommunala stadsnät som vi har lagt samman för att åskådliggöra deltagandet i stödprojekten. Sedan har vi delat in dessa i två under- grupper utifrån bl.a. ägarform. 
 Tabell 4.3 Antal kommuner per typ av operatör 
  
 Operatörer 
  
 Antal kommuner 
  
 1. 
  
 Teracom 
  
 49 
  
 2. 
  
 Lokala bredbandsnät i kommunal regi varav: 
  
 86 
  
 a. kommunala bolag 
  
 60 
  
 b. kommunägda i förvaltningsform 
  
 26 
  
 3. 
  
 TeliaSonera 
  
 88 
  
 4. 
  
 Tele 2/SkåNet 
  
 31 
  
 5. 
  
 Övriga privata operatörer 
  
 23 
  
 Summa 
  
 277 
  
 Källa 
 : Länsenkäten 
 Tabellen visar att TeliaSonera och de lokala bredbandsnäten har deltagit i stödprojekt i flest kommuner, 88 respektive 86 stycken. Teracom är en annan stor aktör, medan övriga privata operatörer deltagit i färre kommuner. 
 112 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Kartan här nedanför visar hur de olika typerna av operatörer som fått stöd fördelar sig över landet. Kartan visar att de lokala bredbandsnäten har varit stora aktörer i de norra delarna av Sverige samt delar av Småland och Östergötland. Jämtland, Dalarna, Värmland och Södermanland har valt Teracom som operatör medan TeliaSonera finns i hela landet. Den sistnämnda dominerar exempelvis i Örebro, Västmanland och Kalmar län. 
 Figur 4.1 Karta med kommunområden efter vald operatör 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
 113 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Teracom 
 Teracom AB är ett bolag som ägs av staten. Det har verksamhet inom områdena radio och tv samt tele- och datakommunikation. Basen för företagets tjänster är trådlösa rikstäckande bredbandsnät. 
 Teracom erbjöd ett komplett nät bestående av fiberförbindelser i kombination med radiolänkar samt ortsnoder. I de ortssamman- bindande näten var radiolänkförbindelser den vanligaste tekniken. Erbjudandet innehöll även kundtjänst, drift, övervakning och fält- service. Företaget har slutit avtal med 49 kommuner. De allra flesta finns i Södermanlands, Värmlands, Dalarnas och Jämtlands län. 
 Teracoms ortssammanbindande nät etablerades i första hand genom att nya nät anlades om företaget inte hade egna förbindelser att tillgå. I andra hand användes den befintliga  
 IT-infrastrukturen 
  från någon annan leverantör. De lokala bredbandsnätägarna var då de vanligaste samarbetsparterna. Teracom erbjöd även en regional nätlösning där kommunhuvudorterna i länet knöts samman. På så sätt kunde de tillämpa samma priser för användare i hela länet, oberoende av avstånd. 
 I ortsnoderna anslöts accessnäten till det ortssammanbindande nätet och flera olika accessformer erbjöds, t.ex. xDSL, fast trådlös- access och fiberaccess. I de orter där ortsnoder etablerades erbjöd företaget andra tjänsteleverantörer tillträde till näten via tjänsten ADSL i små orter. Det var ett sätt att nå slutkunder med ADSL- baserade mervärdestjänster. Det visade sig att ADSL har varit den vanligaste accessformen i de kommuner där Teracom har byggt IT- infrastruktur. När ortsnoder har etablerats har Teracom oftast valt att bygga nya anslutningspunkter istället för att hyra in sig i befint- liga telestationer. Bakgrunden till detta var dels att det rådde plats- brist i många telestationer, dels att Teracom ville ha möjlighet att utveckla anslutningspunkterna i framtiden. 
 I början av stödperioden planerade Teracom att använda fasta trådlösa förbindelser. Men eftersom efterfrågan var liten erbjöds kommunerna istället en begränsad utbyggnad av områdesnät med fiber. 
 114 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Lokala bredbandsnät i kommunal regi 
 Lokala bredbandsnät (stadsnät) har etablerats i Sverige efter att telemarknaden avreglerades 1993. SKL har gjort en översiktlig kartläggning av lokala bredbandsnät år 2006 med underlag från SSNf. 
  
 4  
  
 Enligt denna kartläggning fanns det verksamma lokala bred- bandsnät i 173 kommuner år 2006. Av dessa ägdes 90 procent (156 stycken) helt eller delvis av kommunerna, medan 10 procent (17 stycken) var privat ägda. Av de 160 nät som var kommunalt ägda drevs 76 procent (118 stycken) i bolagsform medan 24 procent (38) drevs i förvaltningsform. Kommunernas investeringar i lokala bredbandsnät t.o.m. år 2006 skattades i rapporten till drygt 14 000 miljoner kr. 
 I 86 kommuner har det kommunalt ägda lokala bredbandsnätet fått uppdraget att bygga nät med statligt stöd, vilket redovisningen av utfallet visar. Sextio av dessa drivs i bolagsform och resterande 26 drivs i förvaltningsform. Dessa nät finns geografiskt i norra Sverige dvs. i Norrbotten, Västerbotten, Västernorrland och Gävleborgs län, samt i de inre delarna av Götaland dvs. i Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs län samt Skaraborgsdelen av Västra Götalandsregionen. 
 De lokala bredbandsnäten är en grupp med inbördes variation. Det gäller både inriktning och omfattning, då affärsmodeller och tekniska lösningar skiljer sig åt i olika delar av landet. Fokus på fiberbaserade lösningar är dock gemensamt för alla, liksom att fibernät har byggts ut till orter och områden i glesbefolkade delar av kommunerna. Från början var tanken att enbart bygga fibernät till och i glest bebyggda områden men efter hand har även ADSL- teknik utnyttjats. Detta för att ge en snabbare tillgång till bred- bandstjänster för så många som möjligt. 
 Kommunerna i Västerbotten skiljer sig från mängden. Dels beror det på modellen för upphandling, dels genom att man redan från början engagerade invånarna i byarna att själva grävt fiber för bredband den sista biten mellan noden och en punkt i fastigheten in till företag. I början av år 2000 inledde kommunerna ett samord- nat projekt för att bygga  
 IT-infrastruktur 
  i hela Västerbottens län. Den modell som valdes innebar att kommunerna anlade näten i egen regi med statligt stöd. Därefter skulle marknadens aktörer upphandla ägande och drift. Redovisningen visar att näten fortfa- 
  
 4  
 SKL:s rapport Lokala bredbandsnät i Sverige år 2006 – en översiktlig beskrivning av utbredning och verksamheter. 
 115 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 rande till stor del ägs av kommunerna i förvaltningsform och att kommuner även ansvarar för drift och för att tillhandahålla tjänster. 
 TeliaSonera 
 TeliaSoneras lösning inom ramen för bredbandsstödet innebar att de etablerade och upplät ortssammanbindande nät. I nätet fanns ett transportnät som band samman huvudortsnoden med ortsnoderna i kommunen. Det kompletterades med aktiv utrustning i noderna, så kallade bredbandsnoder, för att erbjuda bredband. Det ortssam- manbindande nätet bestod av aktiv utrustning som var placerad i en huvudortsnod och som sedan kopplades samman med fiberför- bindelse eller radiolänk med ortsnoderna. Det skedde direkt eller indirekt via andra ortsnoder. Enligt avtalet med kommunerna skulle leverantören normalt också sköta drift och övervakning av nätet. 
 När det ortssammanbindande nätet upprättades, användes i för- sta hand TeliaSoneras befintliga  
 IT-infrastruktur. 
  När det inte har funnits någon lämplig infrastruktur har företaget etablerat nya nät, antingen med radiolänkförbindelse eller med fiber. Företaget har även använt befintliga kopparledningar i begränsad omfattning, för anslutning av ortsnoder. I TeliaSoneras lösning ingick även ett kommunsammanbindande nät. Där knöts kommunhuvudnoderna samman i ett nät, så att priserna i ett län eller region blev avstånds- oberoende. Vissa abonnenter i telenätet hade så kallad bärfre- kvenslösning. Det innebär att de inte kan få bredbandstjänster via ADSL. TeliaSoneras lösning var att bygga bort bärfrekvenserna om kostnaden för den enskilde abonnenten understeg 20 000 kr. 
 Andra tjänsteleverantörer fick tillgång till det ortssamman- bindande nätet enligt gällande standardvillkor för produkten IP- City. Tjänsteleverantörerna kunde även utnyttja aktiv utrustning för bredbandsnoderna genom ett avtal med TeliaSonera. För IP- City och bredbandsnoderna fanns det fastställda villkor och priser som var lika för alla tjänsteleverantörer. I dag använder tolv olika tjänsteleverantörer bredbandsnoderna för leverans över ADSL, enligt uppgift. Däremot ingick inte tillhandahållande av överfö- ringskapacitet i form av svart fiber eller våglängd i de avtal som gjordes med kommunerna. 
 116 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SkåNet/Tele 2 
 SkåNet AB är ett bolag som har bildats och ägs av Region Skåne och kommunförbundet i Skåne. SkåNet har dels samordnat kom- munernas ansökningar om bredbandsstöd, dels övervakat så att utbyggnaden har följt planeringen och så att nätet hålls tillgängligt för marknadens aktörer på lika villkor. 
 För att finansiera utbyggnaden valde man i Skåne en modell där statligt och kommunalt bredbandsstöd lades i en gemensam pott. Denna kombinerades med intäkter från tjänster som sålts till Region Skåne och kommunerna i Skåne samt trafikintäkter från operatörer. Efter upphandling valdes E.ON Bredband till partner och leverantör. Tele 2 köpte E.ON Bredband år 2006, och bygger, driver och äger nu nät som har byggts med stöd. Av de totala fiber- optiska näten ägs ca 70 procent av Tele 2. Resten ägs av olika stadsnät. 
 Bredbandsnätet i Skåne har helt och hållet anlagts med fiber och med nyanlagda anslutningspunkter. Det färdiga nätet är drygt 200 mil. Hittills har nätet byggts ut så att det når 275 orter och täcker 96 procent av de skånska hushållen. Av de hushåll som har bred- bandstäckning uppskattar SkåNet att andelen hushåll med ADSL- abonnemang uppgår till  
 40–60 
  procent år 2007. SkåNet bedömer att 20  
 000–25 
  000 hushåll helt saknar täckning. I samtliga 275 orter erbjuder Tele 2 och Bredbandsbolaget  
 ADSL-tjänster 
  (ADSL 2+) till hushållen. Det ingick i överenskommelsen med Tele 2 Syd, men de investeringarna fick inget statligt stöd. I ca 10 procent av orterna erbjuds i dag även anslutning via fiber. 
 När det gäller grossisttjänster så erbjuds operatörer och tjänsteleverantörer att hyra svartfiber på  
 icke-diskriminerande 
  vill- kor mellan de ca 275 orterna. Det betyder att uthyrningen sker till ett pris som har bestämts i förväg till alla, och med bestämda rabattvillkor. En sammanställning visar att ett  
 20-tal 
  operatörer i dag har slutit avtal om att utnyttja nätet. I de nyanlagda lokalerna har de olika operatörerna tillträde till nätet. I dag finns operatörer etablerade på ett sjuttiotal av dessa anslutningspunkter. 
 117 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Övriga privata operatörer 
 I gruppen övriga privata operatörer har vi grupperat privata aktörer. Här följer några exempel på företag som ingår: 
  
 1. 
  
 CS IT (Carlberg  Son IT) är ett privatägt bolag som har byggt nät i 14 kommuner, främst i Västsverige och bland annat i Dalsland och i norra Skaraborg. Företagets lösning byggde från början på radioteknik, men efter hand har den ersatts med  
  
 xDSL-teknik. 
  
 2. 
  
 Privata bredbandsbolag som byggt nät med statligt stöd är Lindén Data AB, HåboNet AB och PI:se/Borderlight AB, som alla finns i Uppsala län. I Blekinge län finns Karlskrona Nät AB, i Hallands län finns Svenska stadsnät Laholm AB och Tele 2 Bredband. I Jämtlands län finns Härjeåns Nät AB. Samtliga dessa företag har fokuserat på att bygga ortssammanbindande nät och områdesnät baserade på fiber. 
  
 3. 
  
 I två fall har ekonomiska föreningar byggt ut nät med statligt stöd. Dessa är Oderljunga ek. förening i Region Skåne och Umeå ek. förening i Västerbotten. Även på andra platser i landet har ek. föreningar byggt ut nät men då har föreningen fungerat som underleverantör till någon annan operatör. Därför särredo- visar vi dem inte här. 
  
 4.4.3 
  
 Finansiering av stödprojekten 
  
 Det statliga bredbandsstödet som betalades ut via länen och kom- munerna var drygt 4 000 miljoner kr, vilket vi tidigare har redo- visat. Den 31 december 2007 hade kommunerna beviljats knappt 3 900 miljoner kr i statligt stöd, varav nära 3 600 miljoner kr hade betalats ut. I slutet av mars 2008 bedömde LSB att alla medel har använts. Sammanlagt hade kommunerna vid denna tidpunkt finan- sierat stödprojekt med ca 840 miljoner kr. Operatörerna hade investerat knappt 2 300 miljoner kr i stödprojekten. Vidare har drygt 530 miljoner kr betalats ut från strukturfonder och knappt 60 miljoner kr från regionala utvecklingsmedel. Den totala omslut- ningen är då knappt 7 600 miljoner kr. Det innebär att staten via bredbandsstöden har stått för den största delen av finansieringen, 51 procent, medan operatörerna ansvarat för 30 procent och kom- munerna 11 procent. Regionala utvecklings medlen har svarat för 1 
 118 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 procent. EU:s strukturfonder har svarat för 7 procent. Värt att notera är att kommunerna indirekt har stått för en större del av finansieringen. Det beror på att en betydande andel av operatörer- nas finansiering är investeringar som lokala bredbandsnät i kom- munal regi har gjort. 
 Figur 4.2 Fördelning för de olika finansieringskällorna 
 Reg.utv  
 EU 
  
 1 %  
 7 % 
  
 Operatören 
 30 % 
 Statligt bredbandstöd 
 51 % Kommunen 
 11 % 
  
 Källa:  
 Länsenkäten 
 119 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Nedanstående tabell visar hur finansieringen per län eller region har fördelat sig mellan de olika aktörerna. 
 Tabell 4.4 Fördelning av finansiering mellan olika aktörer per december 2007 
  
 Län/region 
  
 Operatören 
  
 Kommunen 
  
 Staten 
  
 Regional 
  
 EU 
  
 utveckling 
  
 Stockholm 
  
 52,2 % 
  
 4,8 % 
  
 42,9 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Uppsala 
  
 31,4 % 
  
 28,1 % 
  
 40,6 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Södermanland 
  
 37,2 % 
  
 10,6 % 
  
 52,2 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Östergötland 
  
 26,4 % 
  
 24,0 % 
  
 46,5 % 
  
 0,0 % 
  
 3,1 % 
  
 Jönköping 
  
 38,9 % 
  
 15,7 % 
  
 40,5 % 
  
 0,0 % 
  
 4,9 % 
  
 Kronoberg 
  
 31,6 % 
  
 10,2 % 
  
 50,0 % 
  
 0,0 % 
  
 8,2 % 
  
 Kalmar 
  
 17,4 % 
  
 24,7 % 
  
 50,1 % 
  
 0,0 % 
  
 7,8 % 
  
 Gotland 
  
 29,7 % 
  
 7,4 % 
  
 62,9 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Blekinge 
  
 27,8 % 
  
 24,9 % 
  
 43,8 % 
  
 0,0 % 
  
 3,5 % 
  
 Skåne 
  
 61,9 % 
  
 3,6 % 
  
 34,5 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Halland 
  
 51,2 % 
  
 6,4 % 
  
 42,4 % 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Västra 
  
 40,7 % 
  
 8,2 % 
  
 48,4 % 
  
 2,0 % 
  
 0,7 % 
  
 Götaland 
  
 Värmland 
  
 24,3 % 
  
 11,5 % 
  
 59,7 % 
  
 0,0 % 
  
 4,5 % 
  
 Örebro 
  
 31,1 % 
  
 12,7 % 
  
 49,7 % 
  
 1,2 % 
  
 5,3 % 
  
 Västmanland 
  
 20,4 % 
  
 4,4 % 
  
 52,0 % 
  
 0,0 % 
  
 23,2 % 
  
 Dalarna 
  
 25,2 % 
  
 5,3 % 
  
 50,9 % 
  
 0,0 % 
  
 18,6 % 
  
 Gävleborg 
  
 11,8 % 
  
 11,8 % 
  
 49,0 % 
  
 0,0 % 
  
 27,3 % 
  
 Västernorrland 
  
 14,1 % 
  
 14,7 % 
  
 52,7 % 
  
 0,0 % 
  
 18,6 % 
  
 Jämtland 
  
 27,4 % 
  
 3,9 % 
  
 60,9 % 
  
 0,0 % 
  
 7,8 % 
  
 Västerbotten 
  
 0,0 % 
  
 6,8 % 
  
 73,9 % 
  
 4,4 % 
  
 10,8 % 
  
 Norrbotten 
  
 6,5 % 
  
 15,5 % 
  
 67,7 % 
  
 2,4 % 
  
 7,9 % 
  
 SUMMA 
  
 29,7 % 
  
 11,1 % 
  
 51,4 % 
  
 0,8 % 
  
 7,1 % 
  
 Källa:  
 Länsenkäten 
 Notera att ovanstående tabell även omfattar stöd till stomnät, där det inte ställdes några krav på kommunal medfinansiering. Det är alltså därför vissa kommuners medfinansiering är mindre än de fem procent som stödförordningarna föreskriver i övrigt. 
 Det är i Stockholms län, i Skåne och i Hallands län som operatö- rerna svarat för den högsta andelen av den totala investeringen i stödprojekten, över 50 procent. Däremot har operatörernas andel 
 120 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 varit mycket låg i Västerbottens, Norrbottens och Gävleborgs län. Generellt har kommuner i Uppsala, Östergötlands och Kalmar län haft en hög andel medfinansiering, vilket visar sig vid en genom- gång. Statens andel av de totala investeringarna i stödprojekten, det vill säga via bredbandsstödet, har varit störst i Västerbottens, Norrbottens och Jämtlands län. Flera län har också använt sig av EU:s strukturfonder för att finansiera projekten. Det gäller särskilt Smith, Västmanlands, Dalarnas och Västernorrlands län. 
 Omslutning per vald operatör 
 När vi ställer samman de olika operatörernas totala investeringar i stödprojekten visar det sig att de lokala bredbandsnäten i kom- munal regi och i privat regi svarar för totalt 45 procent, 38 procent respektive 7 procent vardera. Teracom har haft en andel på 19 pro- cent, TeliaSonera drygt 25 procent och SkåNet/Tele2 knappt 10 procent. 
 Figur 4.3 Omslutning av stödprojekt fördelat efter typ av operatör 
  
 5 
  
 45% 
  
 40% 
  
 35% 
  
 30% 
  
 25% 
  
 20% 
  
 15% 
  
 10% 
  
 5% 
  
 0% 
  
 Teracom 
  
 Lokala bredbandsnät i 
  
 Teliasonera 
  
 SkåNet 
  
 Övriga privata 
  
 kommunal regi 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 5  
 Fördelningen baserar sig på länsenkäten per 31 maj 2007. 
 121 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Det framgår i diagrammet nedan att skillnaderna är små när det gäller andelen finansiering mellan operatörerna. Den största avvikelsen när det gäller operatörens andel gäller SkåNet/Tele 2, som svarar för 60 procent av finansieringen. Det kan finnas flera orsaker till denna skillnad men en trolig förklaring är den modell som valdes i Skåne och de geografiska förutsättningarna som finns i regionen. 
 Figur 4.4 Andel av finansiering av stödprojekt per finansieringskälla per vald operatör 
  
 6 
  
 1,0 
  
 0,9 
  
 0,8 
  
 0,7 
  
 0,6 
  
 EU+ reg.utv 
  
 0,5 
  
 Staten 
  
 Kommunen 
  
 0,4 
  
 Operatören 
  
 0,3 
  
 0,2 
  
 0,1 
  
 0,0 
  
 Teracom 
  
 Lokala bredbandsnät i kommunal 
  
 regi 
  
 Teliasonera 
  
 SkåNet 
  
 Övriga privata 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 6  
 Figuren baserar sig på länsenkäten per 31 maj 2007. 
 122 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Fördelningen av beviljat bredbandsstöd per den 31 december 2003– 2007 
 Figuren nedan visar hur det beviljade bredbandsstödet har fördelat sig mellan de olika stödformerna per den 31 december åren 2003– 2007. I stort sett hela stödet har utnyttjats. Det innebär knappt 3 900 miljoner kr av totalsumman om 4 000 miljoner kr, för anslaget (ortssammanbindande nät) och ramarna för kreditering (övriga stöd). 
 Figur 4.5 Beviljat statligt bredbandsstöd åren 2003 till och med 2007 
  
 4500 
  
 4000 
  
 3500 
  
 3000 
  
 2500 
  
 eftersatta orter 
  
 områdesnät 
  
 2000 
  
 ortssamanbindande 
  
 stomnät 
  
 1500 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Källa:  
 Länsenkäten 
  
 4.4.4 
  
 Vad användes stödet till ? 
  
 I detta avsnitt redovisar vi vad stödet har använts till i de olika stödprojekten. Avsnittet baseras på operatörernas bedömningar, som hämtats in av Länssamverkan Bredband (LSB). Trots att bedömningar bygger på uppskattningar i efterhand, dvs. när pro- jektet har avslutats, anser vi att de ändå ger en bild av hur stödet huvudsakligen har använts. 
 De investeringar som gjorts i stödprojekten har delats in i tre kategorier: nät, anslutningspunkter och aktiv utrustning. Nät bety- der här kanalisation, fiberkablar, radiolänkutrustning och annan 
 123 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 passiv utrustning som är nödvändig för att en förbindelse ska kunna etableras. Vid investeringar i befintliga nät ingår också utrustning för våglängdsmultiplexering. Med investeringar i anslut- ningspunkter avses t.ex. nya byggnader, installation av el, värme, säkerhet, kablar m.m. Aktiv utrustning innebär switchar, routrar och annan elektronisk utrustning som är nödvändigt för att slut- kunden ska kunna ta del av bredbandstjänsterna. 
 Mot bakgrund av osäkerheten i underlaget redovisar vi inte hur investeringarna fördelar sig per stödform. Vi gör däremot en sam- lad bedömning för utbyggnaden i hela landet. Den redovisas i ned- anstående tabell. 
 Tabell 4.5 Sammanställning av totala investeringar och investeringar (miljoner kr) i ny infrastruktur per den 31 december 2007 
  
 Nät 
  
 Anslutnings- 
  
 Aktiv 
  
 Summa 
  
 punkter 
  
 utrustning 
  
 Totala investeringar 
  
 5  
 800 
  
 850 
  
 950 
  
 7 600 
  
 Nya nät,  
 anslutnings-punkter, 
  aktiv utrust- 
  
 4 700 
  
 800 
  
 950 
  
 6 450 
  
 ning 
  
 Av nya nät: 
  
 Nyförläggning av fiber 
  
 4 150 
  
 Nya radiolänkförbindelser 
  
 550 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 Av totalt 7 600 miljoner kr har 6 450 miljoner kr, det vill säga 85 procent, använts för investeringar i nya nätdelar. Resten av stöd- medlen, det vill säga drygt 1 100 miljoner kr eller 15 procent, har använts till att bekosta uppgradering av befintlig  
 IT-infrastruktur. 
  Ca 12 procent av investeringarna är kostnader för ny aktiv utrustning. Det inkluderar också kostnader för  
 xDSL-teknik. 
  Operatörerna bedömer att andelen  
 xDSL-teknik 
  är en begränsad del av den totala investeringen i aktiv utrustning; mindre än 5 pro- cent av stödprojektens totala omslutning. 
 124 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Investering per typ av operatör 
 När det gäller fördelningen av investeringarna bedömer opera- törerna genomgående att investeringarna till allra största delen har gått till utbyggnad av fysiska nät. Tabellen nedan visar att exempel- vis SkåNet uppskattar att 90 procent av har investerats i nätdelen och att resterande 10 procent delas lika mellan anslutningspunkter och aktiv utrustning. 
 Tabell 4.6 Investeringar fördelat på operatör och typ av investering 
  
 Nät 
  
 Anslutnings-punkter 
  
 Aktiv utrustning 
  
 TeliaSonera 
  
 65 % 
  
 5 % 
  
 30 % 
  
 Teracom 
  
 76 % 
  
 14 % 
  
 10 % 
  
 Lokala bredbandsnät, kommunal regi 
  
 80 % 
  
 15 % 
  
 5 % 
  
 SkåNet 
  
 90 % 
  
 5 % 
  
 5 % 
  
 Lokala bredbandsnät, privat regi 
  
 80 % 
  
 15 % 
  
 5 % 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 Operatörerna bedömer dessutom att en betydande del av invester- ingarna har gjorts i nya förbindelser och i nya anslutningspunkter, samt att alla investeringar i aktiv utrustning har gått till ny utrustning. De operatörer som anger att relativt stora delar av investeringarna har gjorts även i befintlig infrastruktur är främst TeliaSonera och SkåNet. Se också tabellen nedan. 
 Tabell 4.7 Investeringar fördelade på operatör och mellan ny eller befintlig infrastruktur 
  
 Nät (fiber, radiolänk) 
  
 Knutpunkter 
  
 Befintligt 
  
 Nytt 
  
 Befintliga 
  
 Nya 
  
 TeliaSonera 
  
 40 % 
  
 60 % 
  
 30 % 
  
 70 % 
  
 Teracom 
  
 0 % 
  
 100 % 
  
 0 % 
  
 100 % 
  
 Lokala bredbandsnät, kommunal regi 
  
 10 % 
  
 90 % 
  
 10 % 
  
 90 % 
  
 SkåNet 
  
 50 % 
  
 50 % 
  
 30 % 
  
 70 % 
  
 Lokala bredbandsnät, privat regi 
  
 10 % 
  
 90 % 
  
 10 % 
  
 90 % 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 125 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Operatörerna har också bedömt vilken typ av infrastruktur som utbyggnaden av nya nät har gjorts i. Tabellen nedan visar att de bedömer att de framför allt har satsat på nyförläggning av fiber- kablar. En mindre del av kostnaderna har gått till nya radiolänk- lösningar. 
 Tabell 4.8 Investeringar i nät fördelade på operatör och mellan fiber och radiolänk 
  
 Fiber 
  
 Radiolänk 
  
 TeliaSonera 
  
 85 % 
  
 15 % 
  
 Teracom 
  
 85 % 
  
 15 % 
  
 Lokala bredbandsnät, kommunal regi 
  
 90 % 
  
 10 % 
  
 SkåNet 
  
 90 % 
  
 10 % 
  
 Lokala bredbandsnät, privat regi 
  
 90 % 
  
 10 % 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 4.4.5 
  
 Vilka tjänster tillhandahålls? 
  
 En genomgång av operatörernas grossisttjänster visar att dessa varierar. Allmänt kan sägas att de tjänster som operatörerna tillhanda- håller i första hand regleras i de avtal som slutits med kommunerna. Utbudet påverkas också av operatörernas verksamhetsidé och den reglering som gäller enligt lagen om elektronisk kommunikation. Nedanstående tabell visar vilka grossisttjänster som operatörerna tillhandahåller i de ortssammanbindande näten. Stomnät är alltid i form av svart fiber, i enlighet med stödregleringen. 
 Tabell 4.9 Tillhandahållande av svart fiber respektive kapacitet i ortssammanbindande nät per operatör 
  
 Svart fiber 
  
 Kapacitet 
  
 TeliaSonera 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Teracom 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Lokala bredbandsnät, kommunal regi 
  
 Ja/nej 
  
 Ja/nej 
  
 SkåNet 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Lokala bredbandsnät, privat regi 
  
 Ja/nej 
  
 Ja/nej 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 126 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Sammanställningen visar att de allra flesta lokala bredbandsnäten erbjuder antingen svart fiber 
  
 7  
  
 eller kapacitetstjänster 
  
 8  
  
 eller både och. Det visar sig att operatörer som TeliaSonera och Teracom endast erbjuder kapacitetstjänster medan SkåNet endast tillhanda- håller svart fiber till grossistkunderna. 
 Vad gäller tillhandahållande av tjänster i områdesnäten kan dessa avse svart fiber eller kapacitetstjänst (eller båda), eller en ADSL- baserad grossisttjänst som låter en alternativ operatör få access till slutkunden. Det visar sig att samtliga operatörer erbjuder grossist- tjänster på både nätnivå (svart fiber eller kapacitet, eller båda) och någon form av  
 ADSL-baserad 
  tjänst. Se tabellen nedan. 
 Tabell 4.10 Tillhandahållande av svart fiber respektive kapacitet i områdesnät nät per operatör 
  
 Fiber 
  
 ADSL 
  
 TeliaSonera 
  
 I ett begränsat antal kommu- 
  
 Ja, det tillhandahålls till flera 
  
 ner har mindre lokala fibernät 
  
 tjänsteleverantörer. 
  
 etablerats från telestationen 
  
 till några få platser i orten. 
  
 Teracom 
  
 I ett begränsat antal kommu- 
  
 Ja, det tillhandahålls till flera 
  
 ner har mindre lokala fibernät 
  
 tjänsteleverantörer. 
  
 etablerats från ortsnoden till 
  
 några få platser i orten. 
  
 Lokala bredbandsnät, kom- 
  
 Ja, det är den vanligaste 
  
 Ja, det tillhandahålls som 
  
 munal regi 
  
 anslutningsformen. 
  
 komplement till fiberanslutning. 
  
 Flera tjänsteleverantörer finns 
  
 etablerade. 
  
 SkåNet 
  
 Ja, i de delar av nätet, ca 30 %, 
  
 Ja, det tillhandahålls till flera 
  
 som tillhandhålls via de lokala 
  
 tjänsteleverantörer. 
  
 bredbandsnäten erbjuds fiber- 
  
 anslutning i de större orterna. 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 7 
  
 Med svart fiber avses optisk fiber som inte är ljussatt, dvs. inte försedd med ändutrustning för att skapa s.k. kapacitetstjänster. Operatören tillhandahåller endast fiberpar och grossistkunden ansvarar själv för ändutrustningen. 
  
 8 
  
 Den som tillhandahåller en kapacitetstjänst har själv försett nätet med nödvändig ändutrustning. 
  
 127 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 4.4.6 
  
 Fastighetsstödet 
  
 Som vi nämnde i början av kapitlet inrättades även ett stöd till höga anslutningskostnader, det så kallade fastighetsstödet. Stödet var utformat som en skattereduktion för särskilt höga anslutnings- kostnader. Fastighetsägare, juridiska personer och enskilda närings- idkare kunde ansöka om en skattereduktion som var baserad på kost- nader för anslutningar till bredbandsnät. Lagen (2000:1380) om skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och data- kommunikation reglerar detta. 
 Enligt lagen kunde skattereduktion utgå för anslutning till småhus, hyreshus eller fast driftställe för näringsverksamhet om anslutningen 
  
 var ny, 
  
 medgav överföring med god teknisk kvalitet av multimedie- tjänster, och 
  
 gav den anslutne möjligheten att välja leverantör av överförings- tjänster. 
  
 Skattereduktion kunde utgå med maximalt 50 procent av kostna- den för anslutningen mellan 8 000 och 18 000 kr, dock maximalt 5 000 kr per anslutning. Fastighetsstödet var utformat som en all- män rätt att få stöd och var alltså inte avgränsat till vissa områden som de övriga stöden. 
 Stödets användning 
 Prövningar om skattereduktion gjordes av Skatteverket. Skatte- reduktionen skulle göras vid debiteringen av slutlig skatt baserad på  
 2002–2008 
  års taxeringar. De som ville använda möjligheten till skattereduktion skulle skicka ansökan till Skatteverket senast den första mars 2008. Det avsåg anslutning som tagits i bruk senast den 31 december 2007. I figuren nedan visas vilka reduktionsbelopp som Skatteverket godkänt för taxeringarna  
 2002–2007. 
  Under taxe- ringsåret 2008 kommer Skatteverket att besluta om ansökningar för beskattningsåret 2007. Dessa har alltså ännu inte prövats av Skatteverket. Storleken på det totala beloppet för godkända skatte- reduktioner ska alltså ökas med de reduktioner som har beviljats för 2008. Storleken på denna summa är i mars 2008 okänd. Om man utgår från utfallet för taxeringsåren 2006 och 2007 kan man dock uppskatta att summan som mest blir ca 75 miljoner kr. 
 128 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 Figur 4.6 
  
 Godkända reduktionsbelopp för anslutning till nät för tele- och 
  
 datakommunikation, taxeringsåren  
 2002–2007 
  
 90 000 000 kr 
  
 80 000 000 kr 
  
 70 000 000 kr 
  
 60 000 000 kr 
  
 50 000 000 kr 
  
 Företag i Malmö 
  
 Företag i övriga landet 
  
 40 000 000 kr 
  
 Privatpersoner 
  
 30 000 000 kr 
  
 20 000 000 kr 
  
 10 000 000 kr 
  
 - kr 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Källa:  
 Skatteverket 
 Det totala beloppet för godkända skattereduktioner är knappt 200 miljoner kr. För 2005 och 2006 beviljades omfattande skattreduktion om sammanlagt ca 77 miljoner kr till företag i Malmö. Detta redovisas för sig i figuren ovan. 
 Från början var intresset lågt för att utnyttja skattereduktionen för att ansluta fastigheter till accessnätet, men det har vuxit något. En förklaring till att ansökningarna har blivit fler kan vara att det måste finnas områdesnät att ansluta sig till för att det ska bli intres- sant att bygga fastighetsnät. En bidragande faktor kan också vara att det tar tid för marknaden att mogna. Intresset för att ansluta sig till ett bredbandsnät kommer först när tjänsterna på nätet har utvecklats. 
 Av det utbetalda stödet har ca 70 procent gått till 900 företag. Resten har gått till ca 20 000 privatpersoner. Den genomsnittliga reduktionen till privatpersoner har varit 2 400 kr medan de 900 företagen i genomsnitt har fått en reduktion på 137 500 kr. 
  
 9 
  
 9  
 PTS Bredband i Sverige 2007 sid. 55. 
 129 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Förhållande till övriga bredbandsstöd 
 Den bakomliggande orsaken till att fastighetsstödet inrättades var en växande diskussion om bredband till alla. Riksdagen tog fasta på kravet och det resulterade i propositionen om skattereduktion för anslutning av fastighetsnät. 
  
 10 
  
 Stödets utformning, och dess syfte, är klara. Det omfattar ny  
 IT-infrastruktur 
  och det ska ge den anslutne en möjlighet att välja leverantör av överföringstjänster. Förarbetena till detta stöd är där- emot knappa jämfört med stödet som ska gå till att anlägga telenät. Regeringen bedömer att det finns ett behov av en viss stimulans till bredbandsanslutning för i första hand hushåll och företag som finns utanför tätorterna, vilket framgår av förarbetena. 
  
 11  
  
 Där fram- går bl.a. också att syftet med skattereduktionen är att skapa goda förutsättningar för operatörer att leverera tjänster på nät med hög överföringskapacitet i båda riktningar (s.k. bredbandstjänster) till användare vid företag eller i bostäder. I texten finns ingen utförli- gare diskussion om varför projekt utanför stödområdena bör få stöd. En orsak till detta kan vara att stödet utformades som en all- män rättighet och att det var svårt att avgränsa denna till vissa områden. 
 Sammantaget anser vi att skälen och motiveringen till detta stöd är rätt knapphändig. Kopplingen till övrigt bredbandsstöd är inte heller självklar, speciellt eftersom fastighetsstödet var allmänt och inte kopplat till områden där kommunerna bedömde att marknaden inte skulle bygga ut. 
  
 4.5 
  
 Sammanfattning 
  
 Vi kan urskilja fem olika typer av operatörer som har gjort investeringar med hjälp av statligt stöd. Dessa är Teracom, lokala bredbandsnät i kommunal regi, TeliaSonera, SkåNet/Tele2 och övriga privata operatörer. De olika operatörerna har valt olika vägar för att bygga ut infrastrukturen i fråga om användning av befintlig infrastruktur och val av teknik. Operatörerna bedömer själva att en betydande del av investeringarna har gjorts i nya förbindelser och i 
  
 10 
  
 Prop. 2000/01:24 Skattereduktion för utgifter för vissa anslutningar för tele- och datakommunikation. 
  
 11 
  
 aa s 16, prop 1999/00:86 s 82. 
  
 130 
  
 SOU 2008:40 
  
 Redovisning av bredbandsstödet  
 2001-2007 
  
 nya anslutningspunkter samt att närmare 90 procent av investe- ringarna har gjorts i fiber. 
 Det statliga bredbandsstödet, med kommuner som mottagare, uppgick som vi tidigare redovisat till 4 000 miljoner kr. Per den 31 december 2007 hade kommunerna beviljats nära 3 900 miljoner kr i statligt stöd. Enligt uppgifter från de beslutande myndigheterna kommer alla medel att ha använts, när de sista ansökningarna har beviljats. Sammanlagt hade kommunerna vid denna tidpunkt bidragit med ca 840 miljoner kr och operatörerna med nära 2 300 miljoner kr. Från EU:s strukturfonder hade drygt 530 miljoner kr betalats ut, och från regionala utvecklingsmedel har knappt 60 miljoner kr använts. Den totala omslutningen var ca 7 600 miljoner kr. 
 Detta innebär att den statliga andelen finansiering via bred- bandsstöden uppgår till 51 procent medan operatörerna svarat för 30 procent och kommunerna 11 procent. De regionala utveck- lingsmedlen har totalt svarat för 1 procent. EU:s strukturfonder svarar för 7 procent. 
 Dessa andelar skiljer sig åt mellan länen och regionerna. Allmänt sett kan vi konstatera följande: I tätbebyggda områden som t.ex. Stockholms län och Region Skåne har operatörerna stått för mer än hälften av den totala investeringen. Där har statens andel av investeringen varit låg. Dessa områden har dessutom använt en mer marknadsmässig modell för utbyggnad. I mer glest befolkade områden som t.ex. Jämtland, Västerbotten och Norrbotten har operatörernas andel av investeringen varit låg, medan statens andel har varit hög. I dessa områden har man valt att bygga ut infra- strukturen med hjälp av lokala och regionala stadsnät i kommunal regi. Undantagna är flera kommuner i Jämtland som valt Teracom som samarbetspartner. Detta tyder på att i mer tätbebyggda områ- den har marknaden ett större kommersiellt intresse av att göra investeringar i infrastruktur, jämfört med i mer glest befolkade områden. 
 131 
  
 5 
  
 Analys av bredbandsstöden  
  
 2001–2007 
  
 Detta kapitel innehåller en redovisning av förutsättningar för analysen. Den finns i avsnitt 5.1. I avsnitt 5.2 analyserar vi resultaten av den fysiska utbyggnaden. Frågan om tillgänglighet för andra än nät- ägaren redovisar vi i avsnitt 5.3. I avsnitt 5.4 redovisar vi en analys som gäller stödens påverkan på marknad och konkurrens. En analys av den modell för samverkan som har använts finns i avsnitt 5.5. och av organisationen kring stöden i avsnitt 5.6. Samhällsnyttan analyserar vi i avsnitt 5.7. 
  
 5.1 
  
 Förutsättningar för analys 
  
 En utvärdering är givetvis beroende av vilka data som finns till- gängliga. Det finns en bred och tillförlitlig information om utveck- lingen på marknaden för elektronisk kommunikation, t.ex. när det gäller bredbandsutbyggnaden. 
 Det har däremot visat sig vara mer problematiskt att få fram data om bredbandsutbyggnaden, nedbruten på de områden där stöden har använts. Detta beror bland annat på att operatörerna som lämnar underlag till Post- och telestyrelsens (PTS) kartlägg- ningar inte har kunnat redovisa stödutbyggnad separat, t.ex. hur många abonnemang som tillkommit som ett resultat av stödet. Inte heller de beslutande myndigheterna (respektive länsstyrelse eller motsvarande) eller kommunerna har haft tillgång till sådan komplett information. De data som används i utvärderingen och som vi använder som underlag för analyserna innehåller alltså en del osäkerheter (se nedan) och har hämtats från flera olika källor. 
 Som underlag för vår utvärdering har vi använt befintliga data. Vi har kombinerat detta med egna intervjuer och övriga underlag som redovisas i det som följer här. 
 133 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 PTS är sektorsmyndighet och tillsynsmyndighet för marknaden för elektronisk kommunikation och följer marknadens utveckling. Marknadsdata publiceras löpande bl.a. i rapporten Svensk tele- marknad som kommer ut en gång i halvåret. 
  
 1  
  
 Rapporten innehåller omfattande och löpande data men som regel redovisas inte uppgif- terna för de områden som omfattats av bredbandsstödet för sig. 
 PTS har på regeringens uppdrag varje år redovisat bredbands- utvecklingen i Sverige. 
  
 2  
  
 Bakgrunden var ursprungligen att följa stöd- utvecklingen men rapporten innehåller numera även allmänna upp- gifter som rör utbyggnaden. Vissa uppgifter som direkt avser stöden finns redovisade. 
 PTS har vidare på regeringens uppdrag kartlagt de grund- läggande förutsättningarna för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. Informationen i kartläggningen är omfattande och detaljerad, bl.a. redovisas den avgränsning till tätorter med mer än 3 000 invånare som gällde för det tidigare stödet. Kartläggningen beskriver dock nuläget och kan inte direkt användas för jämförelser bakåt eftersom en sådan detaljerad kart- läggning inte har gjorts tidigare. 
  
 3 
  
 Det finns viss internationellt jämförande data, exempelvis från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). De uppgifterna är inte nedbrutna på stödområden men kan ge viss information om hur Sverige har utvecklat sig i jämförelse med andra länder under stödperioden. 
 Utöver ovan beskrivna data har vi använt den enkät som Sveriges Kommuner och Landsting (SKL) tillsammans med Länssamverkan Bredband (LSB) sammanställer varje halvår över stödens använd- ning. 
  
 4  
  
 Ytterligare underlag är de projektrapporter som upprättats av LSB och SKL och som årligen lämnats till regeringen. 
  
 5 
  
 Vi har också intervjuat berörda aktörer och träffat ett stort antal företrädare för operatörer, myndigheter och organisationer som alla arbetar med bredbandsutbyggnad på olika sätt. 
 Vidare har LSB på vårt uppdrag gjort en översiktlig utvärdering av vissa frågor enligt våra direktiv. Ett liknande uppdrag har vi också givit till Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS). Båda dessa redovisningar har vi använt som underlag och vi har som 
  
 1 
  
 Senast Svensk telemarknad första halvåret 2007  
  
 PTS-ER-2007:27. 
  
 2 
  
 Bredband i Sverige 2007 Utbyggnad av  
  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet  
 PTS-ER-2007:17. 
  
 3 
  
 Denna kartläggning redovisas närmare i kapitel 6 och bilaga 5. 
  
 4 
  
 Länsenkäten per den 31 december 2007. 
  
 5 
  
 Rapporterna finns tillgängliga i utredningens diarium. 
  
 134 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 huvudregel arbetat in materialet i vår analys utan särskilda hänvis- ningar. Vidare har Statskontoret på vårt uppdrag beräknat sam- hällsnyttan av bredbandsstöden. 
  
 6 
  
 Mot bakgrund av dessa förutsättningar och de ovan beskrivna underlagen ska vi här analysera hur bredbandsstöden har använts. 
  
 5.2 
  
 Resultatanalys avseende fysisk utbyggnad 
  
 5.2.1 
  
 Omfattande utbyggnad till tätorter 
  
 När initiativen till bredbandsstöden togs runt år 2000 var det en avgörande punkt att stöden inte skulle störa en marknadsmässig utbyggnad. Baserat på en jämförelse med bland annat  
 kabel-tv- 
  utbyggnaden bedömde både  
 IT-infrastrukturutredningen 
  och Flores bandsutredningen att gränsen för den marknadsmässiga utbyggnaden gick vid orter med mindre än 3 000 invånare. 
  
 7  
  
 Regeringen fattade beslut i enlighet med detta i stödförordningarna, men beslutade 2002 om undantag från denna gräns om det fanns särskilda skäl. Syftet med stöden var att stimulera utbyggnad av bredband i dessa områden, där det fanns få eller inga anslutningspunkter och ett litet utbud av tjänster. 
 I dag har de allra flesta tätorter minst en anslutningspunkt. Andelen tätorter med mindre än 3 000 invånare där minst en operatör erbjuder anslutning till områdesnät, eller som har en anslutnings- punkt i ett ortssammanbindande nät, har ökat under stödperioden. Kraftigast har ökningen varit i tätorter med  
 200–249 
  invånare. I slutet av 2006 saknade 41 tätorter områdesnät. En närmare analys av dessa tätorter visar att det i slutet av 2007 endast finns tre tät- orter kvar som helt saknar områdesnät. Av de tätorter som har fått tillgång till bredband har en majoritet fått detta via xDSL och i första hand via en annan operatör än TeliaSonera. 
  
 8 
  
 6 
  
 Rapporten finns tillgänglig i utredningens diarium, se även bilagorna 5 och 6. 
  
 7 
  
 SOU 1999:85 Bredband för tillväxt i hela landet samt SOU 2000:111  
  
 IT-infrastruktur 
  för stad och land. 
  
 8 
  
 Se PTS rapporter Bredband i Sverige 2007 s. 51 och Bredbandskartläggning 2007. 
  
 135 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Diagrammet nedan ger en bild av denna utveckling. 
 Figur 5.1 Förekomsten av operatörer per ortstorlek, åren  
 2003–2007 
  
 Källa:  
 PTS, Bredband i Sverige 2007 
 Diagrammet omfattar dock inte utvecklingen i s.k. småorter med  
 50–199 
  invånare och på glesbygden. I dag är det 118 sådana småorter som helt saknar förutsättningar för trådbundna nät. 
  
 9  
  
 En närmare analys av dessa visar att 49 stycken har tillgång till  
 3G-tekniken 
  HSPA eller har fått tillgång till en annan infrastruktur efter det att kartläggningen genomfördes. Redan 2005/2006 bedömde SKL och LSB gemensamt att stödet hade bidragit till en utbyggnad som når 75 procent av småorterna. 
  
 5.2.2 
  
 Täckning och teknik är beroende av vald operatör 
  
 Täckningsgraden för xDSL respektive fiber varierar och är bero- ende av vilken operatör som kommunen har anlitat för stödut- byggnaden. De kommuner som anlitat TeliaSonera eller Teracom har en hög genomsnittlig befolkningstäckning av xDSL på 97 procent och en genomsnittlig täckning för fiber på 3 procent. 
  
 9  
 Uppgiften kommer från PTS Bredbandskartläggning 2007. 
 136 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 De kommuner som har anlitat lokala bredbandsbolag har lägre täckning av xDSL, 91 procent i genomsnitt, men en bättre genom- snittlig täckning med fiber, motsvarande 19 procent. Variationen är dessutom stor mellan kommuner där lokala operatörer har anlagt näten. Variationerna beror på den valmöjlighet som regelverket tillåter i fråga om lokala val av strategi för utbyggnaden. När det gäller Green och TeliaSoneras affärsmodeller och erbjudande var dessa mer enhetliga över hela landet. 
 De två diagrammen här nedan illustrerar detta. 
 De kommuner som har anlitat Teracom eller TeliaSonera (figur 5.2) finns på  
 Y-axeln. 
  Den procentuella andelen  
 ADSL-täckning 
  (blå fyrkant, ställd på sin spets) och fiber (rosa fyrkant) i områden utanför tätort om 3 000 invånare i respektive kommun markeras på  
 x-axeln. 
  Bilden visar en hög andel ADSL i dessa kommuner och en låg andel fiber. 
 Figur 5.2. Täckningsgrad för ADSL respektive fiber i stödområden i kommuner där Teracom eller TeliaSonera har anlagt nät. 
  
 x 
  
 100 % 
  
 90 % 
  
 80 % 
  
 70 % 
  
 60 % 
  
 50 % 
  
 ADSL 
  
 40 % 
  
 Fiber 
  
 30 
 % 
  
 20 % 
  
 10 % 
  
 0 % 
  
 y 
  
 Kommuner sorterade i storleksordning efter antal invånare bosatta i respektive kommuns stödområde  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
 Figuren här nedan visar att i kommuner som har anlitat lokala bredbandsoperatörer finns det större variationer när det gäller täckningsgrad för ADSL och fiber. Man kan se en högre täcknings- 
 137 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 grad för fiber och en något lägre täckningsgrad för ADSL än för kommuner som valt Teracom eller TeliaSonera. 
  
 Figur 5.3 
  
 Täckningsgrad för ADSL respektive fiber i stödområden i 
  
 kommuner där lokala bredbandsnätoperatörer har anlagt nät. 
  
 100 % 
  
 90 % 
  
 80 % 
  
 70 % 
  
 60 % 
  
 50 % 
  
 ADSL 
  
 r 
  
 40 % 
  
 Fiber 
  
 30 % 
  
 20 % 
  
 10 % 
  
 0 % 
  
 Kommuner sorterade i storleksordning efter antal invånare bosatta i respektive kommuns stödområde 
  
 Källa:  
 Länssamverkan Bredband 
  
 5.2.3 
  
 Omfattande utbyggnad av fiberoptiska nät 
  
 Vid en internationell jämförelse kan vi konstatera att Sverige har en hög andel fiberoptiska nät, trots våra speciella geografiska förut- sättningar. Högre andelar fiberanslutningar finns bara i Japan och Korea, och de länderna har andra geografiska förutsättningar. I vissa delar av Sverige, till exempel i Västerbottens län, är cirka 65 procent av hushållen är anslutna med fiber vilket är unikt även internationellt sett. Figuren här nedan visar statistik från OECD med antal bredbandsabonnenter per 100 invånare fördelat på teknik för anslutning. 
 138 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 Figur 5.4 Antalet bredbandsabonnemang per 100 invånare, juni 2007 
  
 10 
  
 . 
 OECD Broadband subscribers per 100 inhabitants, by technology, June 2007 
  
 35 
  
 DSL 
  
 Cable 
  
 Fibre/LAN 
  
 Other 
  
 30 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
  
 OECD average 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 k 
  
 s 
  
 n 
  
 m 
  
 m 
  
 e 
  
 g 
  
 s 
  
 pan 
  
 y 
  
 Spain 
  
 y 
  
 d 
  
 l 
  
 c 
  
 y 
  
 d 
  
 e 
  
 c 
  
 y 
  
 r 
  
 Korea 
  
 ay 
  
 eland 
  
 ia 
  
 stria 
  
 land 
  
 e 
  
 o 
  
 bour 
  
 te 
  
 an 
  
 Ital 
  
 ar 
  
 c 
  
 e 
  
 tral 
  
 e 
  
 ed 
  
 a 
  
 rm 
  
 ng 
  
 J 
  
 nma r 
  
 c 
  
 Finland 
  
 CanadaBelgiu 
  
 Sta 
  
 Irelan 
  
 Polan 
  
 Turk 
  
 Mexico 
  
 e 
  
 orw I 
  
 Franc m 
  
 d 
  
 Au 
  
 u 
  
 Gre 
  
 D 
  
 the 
  
 itzerland 
  
 N 
  
 KingdAus 
  
 Ge 
  
 Zealand 
  
 Portuga 
  
 H 
  
 Republi 
  
 Sw 
  
 Luxe Unite 
  
 Republi 
  
 e 
  
 Sw 
  
 United 
  
 New 
  
 Czech 
  
 Slovak 
  
 N 
  
 Source: OECD 
  
 10  
 Det blåa sträcket markerar genomsnittligt antal bredbandsabonnenter per 100 invånare i  
 OECD-länderna. 
  Färgerna i staplarna står för andelen fördelat på olika tekniker för anslutningen; ljusblått för DSL, mörkare blått för  
 kabel-tv, 
  mörkt blått för  
 fiber-LAN 
  samt svart för andra tekniker. 
 139 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Att andelen av anslutningarna som är fiber är hög i Sverige framgår även tydligt av följande figur från OECD. 
  
 11 
  
 Figur 5.5 Andel fiberanslutningar i förhållande till det totala antalet bredbandsabonnemang, juni 2007. 
 Percentage of fibre connections in total broadband subscribers, June 2007 
  
 Japan 
  
 Korea 
  
 Sw eden 
  
 Howard 
  
 Denmark 
  
 OECD 
  
 Norw ay 
  
 Italy 
  
 United States 
  
 Czech Republic 
  
 Netherlands 
  
 Iceland 
  
 0% 
  
 5% 
  
 10% 
  
 15% 
  
 20% 
  
 25% 
  
 30% 
  
 35% 
  
 40% 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 5.2.4 
  
 Särskilt om ADSL och fiberoptiska nät 
  
 En fråga som diskuterats är om stödet i alltför stor omfattning har bidragit till spridning av ADSL genom att t.ex. befintliga telesta- tioner har anslutits med fiber med hjälp av stöd, vilket i sin tur har gjort det möjligt för slutanvändarna att få en  
 ADSL-anslutning. 
  En närliggande fråga är i vilken omfattning stödmedel direkt har använts till  
 DSL-teknik 
  enligt de möjligheter som finns till undantag i stödförordningarna(se nedan). Att ansluta en telestation med ny fiber är att nyanlägga, vilket är i enlighet med förordningarna utan att undantagen tillämpas. Detta är förstås aktuellt i första hand i de kommuner där Teracom och TeliaSonera, som använder ADSL som access, har anlitats som operatörer för stödutbyggnaden. 
  
 12  
  
 Se figuren ovan som visar variationerna i spridningen av fiber och ADSL i stödområden. 
  
 11  
 När det gäller Slovakens höga andel fiber så bör det noteras att landet totalt sett har en låg 
 penetration om cirka fem procent. 
  
 12  
 Teracom och TeliaSonera har sammanlagt tagit emot ca 40 % av stödmedlen. 
 140 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 Vår analys visar att stöden har bidragit till att både fiber och xDSL har spridits inom stödområdena, beroende på vilken leve- rantör som valts. De kommuner som valde t.ex. TeliaSonera eller Teracom har fått en utbyggnad som snabbt når ut till ett stort antal hushåll, med främst ADSL. Detta betraktas av många som en kort- siktigare lösning än fiber. Möjligheten att uppgradera ADSL- lösningar har utvecklats löpande, men den är förenad med kostnader. Möjligheterna att uppgradera  
 ADSL-lösningar 
  är begränsade jäm- fört med fiber, som anses som en mer framtidssäker lösning. Andra kommuner, som har valt t.ex. fiber i större utsträckning, har nått ut till ett mindre antal hushåll men med en mer långsiktig lösning. 
 Enligt vår mening bör det ha varit samhällsekonomisk gynnsamt att, i den utsträckning som har skett, använda en redan existerande infrastruktur som ett kostnadseffektivt sätt nå ut till många kun- der. Det ökade intresset för att använda  
 DSL-tekniken, 
  undantagen i förordningen, en allmän prispress på utrustningen och att räck- vidden för överföringskapaciteten har ökat var faktorer som påskyndande utbyggnaden. Faktorerna har också bidragit till en snabb utbyggnad och en hög täckningsgrad för bredbandstjänster utifrån givna kostnadsramar för stödet. 
 Av operatörernas investeringar inom stödprojekten har upp- skattningsvis 85 procent använts till ny infrastruktur. Av dessa uppskattar LSB att  
 85–90 
  procent (beroende på operatör) har använts till att nyanlägga fiber. 
  
 5.2.5 
  
 Skiftande möjligheter till uppgradering av näten 
  
 De tekniska möjligheterna till uppgradering beror på de olika tekniker som kommunerna har valt. Fiber anses traditionellt vara lättast att uppgradera. Detta har vi beskrivit översiktligt i bilaga 7. När det gäller uppgradering har även ekonomiska faktorer bety- delse. I de flesta avtal mellan kommuner och operatör finns det regler om hur utbyggnaden ska ske när en sådan behövs av kapaci- tetsskäl. Ett exempel på en sådan regel är den s.k.  
 50/70-regeln 
  som anger att när 50 procent av kapaciteten i en förbindelse är belagd så ska operatören planera för att bygga ut, och när 70 procent av kapaciteten är belagd så ska utbyggnaden göras. Kostnaderna för detta faller normalt på operatören och utbyggnaden är med andra ord marknadsmässig. Om slutanvändarna har blivit många fler, har detta lett till att radiolänkförbindelser har ersatts med fiberkablar. 
 141 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 5.2.6 
  
 Stödförordningarnas undantag 
  
 Enligt förordningen (2000:1 469) om stöd till kommuner för anläggande av lokala telenät 5 § p  
 1–3 
  fanns det möjligheter för Länsstyrelsen (eller motsvarande) att vid särskilda skäl besluta undantag från vissa av villkoren i stödförordningen. Dels kunde det beslutande organet medge undantag för gränsen på 3 000 invånare, dels i fråga om kraven på överföringskapacitet och även när det gäller kravet på nyanläggning. 
 I praktiken innebar de två sista undantagen att stödmedlen även kunde användas till den  
 DSL-utrustning 
  som krävdes för att få ADSL och till trådlösa nät med lägre kapacitet. Det gjordes uttryckligen möjligt genom en förordningsändring i juni 2002. Flera av TeliaSoneras konkurrenter, bl.a. dåvarande Utfors AB, reagerade starkt på ändringen, som de ansåg stärkte TeliaSoneras position på marknaden. Av förordningsmotiven framgår att syftet med undantagen var att öka möjligheten till anslutningar för hus- håll och företag i alla delar av landet. 
  
 13 
  
 Av det underlag som LSB redovisar för oss framgår det dock att endast en mindre del (ca 12 procent) av de totala investeringarna i stödprojekten har använts till aktiv utrustning och att mindre än 5 procent av de totala investeringarna har använts till  
 DSL-teknik. 
  LSB gör denna uppskattning efter att ha hämtat in uppgifter från de berörda operatörerna. Vi har inga skäl att ifrågasätta denna bedömning. 
 När det gäller undantaget avseende 3  
 000-orter 
  (dvs. att utbyggnad med stöd även kunde ske i orter med fler än 3 000 invånare) har vår utvärdering visat att undantaget har använts i ett fåtal fall. 
  
 14  
  
 LSB uppger att man i de flesta länen (eller motsvarande) har använt undantagen för kapacitet och nyanläggning. Vi har dock inte till- gång till någon statistik över omfattningen av detta. 
  
 5.2.7 
  
 En internationell jämförelse 
  
 Inom ramen för denna utvärdering är det viktigt att fråga sig vad som hade hänt med bredbandsutbyggnaden om det inte hade funnits något särskilt stöd. Detta är samtidigt en fråga som i någon mening inte kan besvaras, utan svaret måste konstrueras. För analysens 
  
 13 
  
 FM 2002:1. 
  
 14 
  
 I färre än tio fall. 
  
 142 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 skull kan man granska utbyggnaden i andra länder som är så lika Sverige som möjligt, med den skillnaden att de inte har infört bred- bandsstöd på det sätt som Sverige har gjort. Både Norge och Finland liknar Sverige på många sätt. Finland har inte haft statligt stöd i samma omfattning och Norge har endast nyligen fattat beslut om ett sådant stöd. Vi kan därför göra relevanta jämförelser med dessa länder. 
  
 15 
  
 För att få en korrekt jämförelse är det dock viktigt att vi observerar och väger in olika demografiska och geografiska förutsättningar och olikheter mellan de olika länderna. Några sådana skillnader är att en stor del av befolkningen i Norge är bosatt i dalgångar och att befolkningstätheten är högre än i motsvarande orter och områden i Sverige. I Finland finns större delen av befolkningen vid kust- remsan medan inlandet är relativt glest befolkat. Så är det också i Sverige. 
 En försvårande faktor är att det finns många olikheter i ländernas statistik. Man använder t.ex. olika termer för att beskriva tillgäng- lighet, tekniker och täckning. I den internationella  
 OECD-statistiken 
  över olika länders penetration särredovisas t.ex. inte fiber trots att den har central betydelse för en framtida långsiktig, kvalitativ bred- bandsutbyggnad. Om den internationella statistiken visar täck- ningsgrad så ligger de flesta utvecklade  
 OECD-länderna 
  över 90 procent. I topp ligger länder med hög befolkningstäthet, där DSL är den dominerande tekniken. 
 Andelen bredbandsabonnemang i Danmark, Norge, Finland och Sverige är  
 28–34 
  per 100 invånare, vilket är betydligt högre än OECD:s genomsnitt där motsvarande siffra är 19 per 100 invånare. I OECD:s jämförelse från juni 2007 finns alla fyra nordiska länderna på topp tio. Danmark kommer först och Sverige ligger på åttonde plats. 
 Den vanligaste typen av infrastruktur till bredbandsabonnemang i Norden, och i  
 OECD-länderna 
  i allmänhet, är  
 xDSL-teknik. 
  Bland de nordiska länderna är den tekniken störst i dagsläget, och den är den starkast växande accessformen. En jämförelse mellan Norge, Finland, Danmark och Sverige visar att den totala täck- ningsgraden är ungefär lika stor i länderna,  
 95–98 
  procent. Näst vanligast är att ha bredband via  
 kabel-tv-nätet. 
  Vad gäller fiber- LAN har utbyggnaden hitintills nått en större utbredning i Sverige än i något annat land i Norden. 
  
 15  
 En utförligare internationell beskrivning finns i bilaga 2. 
 143 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Skillnaderna mellan de olika nordiska ländernas täckning är marginella. Men om de kvalitativa aspekterna vägs in, avviker Sverige på det sättet att andelen fasta anslutningar på 2 Mbit/s eller mer är avsevärt högre. En förklaring är att Sverige har kommit längst i Norden med att bygga ut fibernät. Det har i sin tur lett till att konkurrensen har ökat, och att högre kapaciteter erbjuds även i andra bredbandsnät. En jämförelse med Norge och Finland visar att Sverige har klart bäst tillgänglighet till xDSL i glesbygd. Vidare har Sverige en högre andel anslutningar med överföringskapaciteter över 2 Mbit/s även i mer glesbefolkade delar. Utan bredbandsstöd hade Sverige inte haft ett sådant försprång på dessa områden. 
  
 Tabell 5.1 
  
 Andel fasta anslutningar på 2 Mbit/s eller mer i Sverige, Finland, 
  
 Danmark och Norge 2005 
  
 Land 
  
 2005 
  
 Sverige 
  
 53 % 
  
 Finland 
  
 30 % 
  
 Danmark 
  
 28 % 
  
 Norge 
  
 13 % 
  
 Källa:  
 PTS Bredbandspriser i Norden  
 2006-PTS-ER-2007:1 
  
 Detta förhållande gäller även vid en vidare internationell jämförelse där Sverige tillsammans med bland annat Japan och Korea tillhör de länder som har en hög andel av fasta anslutningar med hög kapacitet. 
 Ytterligare en slutsats är alltså att utbyggnaden i Sverige i högre utsträckning än i andra länder har varit inriktad på höga kapaciteter och på att göra fiber tillgängligt även till hemmen, samt att de svenska stöden har bidragit till detta. Sverige har högst andel fiberanslutna hushåll i Europa, även i landsbygd. 
  
 16 
  
 5.2.8 
  
 Några slutsatser 
  
 Vår samlade bedömning är att den absoluta huvuddelen av den bredbandsutbyggnad som har skett i stödområdena inte hade kommit till stånd under denna period utan stöd. Bredband har i stor omfattning byggts ut till tätorter under stödperioden. Kraftigast har ökningen varit i tätorter med  
 200–249 
  invånare. Det går dock 
  
 16  
 Enligt FTTH,  
 Fibre-to-the-home 
  Council Europe. 
 144 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 inte att utesluta att viss utbyggnad kunde ha skett även utan stöd. Det avser främst en del större tätorter där bredband kunde ha byggts ut i viss omfattning, senare inom stödperioden. Vidare kan vi konstatera att även många småorter har anslutits genom stöden. 
 Stödförordningarna har som huvudregel inte föreskrivit någon viss teknik. Resultatet är att det varierar mycket mellan kommunerna i fråga om täckning och val av tekniker. Resultatet varierar beroende på vilken operatör som kommunen har valt som leverantör. 
 En tydlig effekt av stöden är att Sverige har en hög andel bred- bandsanslutningar, både i fiber och i xDSL även utanför tätorter och småorter, dvs. på landsbygden. Sverige har den högsta andelen fiberanslutningar i Europa. Av  
 OECD-länderna 
  ligger Sverige på tredje plats efter betydligt mer tätbefolkade länder som Korea och Japan. Utbyggnaden som har skett med stöd har bidragit till att Sverige ligger i täten internationellt sett när det gäller bredbandsut- byggnaden, trots landets geografiska förutsättningar. 
 De undantag från kraven på överföringskapacitet och nyanlägg- ning som infördes i augusti 2002 innebar i praktiken att stöd även kunde användas till ADSL och till trådlösa nät med lägre kapacitet. Vår utvärdering pekar på att dessa undantag endast har tillämpats i begränsad omfattning. Däremot har stöden bidragit till att ADSL har spridits brett genom att stödmedel har använts till bas- infrastruktur fram till telestationer som i sin tur gör det möjligt med  
 ADSL-lösningar. 
  
 5.3 
  
 Tillgänglighet för andra än nätägaren 
  
 Inriktningen mot öppna, konkurrensneutrala nät och mångfald i näten har sedan länge varit en av grundbultarna i den svenska bred- bandspolitiken. 
  
 17 
  
 Enligt förordningen (2001:349) om stöd till kommuner för upp- rättande av  
 IT-infrastrukturprogram 
  1 § 6 skulle kommunerna beskriva hur de skulle kunna undvika monopolisering av näten och hur nätkapacitet skulle tillhandahållas på skäliga och  
 icke-diskrimi- 
  nerande villkor. 
 Kommunerna har i sina upphandlingsunderlag ställt krav på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor i stödutbyggnaden. De har slutit avtal med operatörerna i enlighet med konkurrensutsätt- 
  
 17  
 Se t.ex. Bredband för tillväxt i hela landet SOU 1999:85, propositionerna 1999/200:86 samt 2003/04:175 (s. 49, 187). 
 145 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 ningen (oftast på fem år). För de delar av näten som har byggts på kommersiell grund (eller för annan verksamhet) går det inte att ställa liknande krav, även om operatörerna i regel tillämpar samma villkor för näten som helhet och prissätter sina tjänster nationellt. För nät både i och utanför stödområdena gäller i övrigt de krav om bl.a. tillträde till nät som kan ställas med stöd av lagen om elektro- nisk kommunikation (2003:289). 
 Kommunernas konkurrensutsättningar har bidragit till att prin- cipen om skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor har fått ett brett genomslag. Vi kan konstatera att det har utvecklats olika tekniska och affärsmässiga lösningar för att uppfylla villkoret och att kravet alltså har tillämpats på olika sätt mellan olika kommuner och län eller regioner. Trots detta bedömer vi att stöden allmänt sett har bidragit till en förbättrad konkurrenssituation, även i små orter och på glesbygd, och att tidigare slutna nät har öppnats. Även slut- kunder på små orter och i glesbygd kan i dag välja mellan flera olika tjänsteleverantörer. Detta är en direkt följd av bredbandssatsningen. 
 Eftersom olika villkor har tillämpas har näten dock inte öppnats på likartat sätt och sättet på vilket öppenheten har tillämpats i praktiken har kritiserats på olika grunder. Vid de intervjuer som vi har gjort med marknadens aktörer har dessa bland annat fört fram att de villkor som TeliaSonera erbjuder för tillträde till stödfinansi- erad IT- infrastruktur  
 (IP-City) 
  i praktiken inte är kommersiellt intressanta. En annan synpunkt som har framförts är att det finns alltför många olika affärsmodeller, särskilt inom stadsnäten. Frågan om likabehandling har också avhandlats i PTS rapport Förslag till bredbandstrategi för Sverige. 
 Vi kan inte bortse från den kritik som har först fram, men vill påpeka att det för närvarande pågår olika insatser som kan påverka utvecklingen i en positiv riktning. Här vill vi nämna de principer för styrning av kommunal bredbandsverksamhet som Sveriges Kommuner och Landsting har beslutat om. Principerna publicerades i en särskild skrift i juni 2007. Svenska stadsnätsföreningen (SSNf) arbetar också för att de kommunala stadsnäten ska tillämpa skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor gentemot andra operatörer. 
 Vi gör den övergripande bedömningen att stöden allmänt sett har bidragit till att tidigare slutna nät har öppnats, trots att uttrycket skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor har tillämpats på olika sätt. Vi anser dock att det finns behov av att analysera och definiera uttrycket öppna nät i en vidare bemärkelse än den som avses i villkoren för stöd. PTS bör därför få ett sådant uppdrag. 
 146 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 Uppdraget och ytterligare skäl för att lämna detta beskrivs närmare i avsnitt 2.2.12. 
 Flera av de intressenter vi har träffat har påpekat att det är osäkert hur öppenheten i näten kommer att utvecklas i takt med att avtalstiden med kommunerna löper ut. En rad olika faktorer spelar in, t.ex. hur konkurrenssituationen ser ut när avtalen löper ut. PTS och andra har uppmärksammat oss på det faktum att TeliaSonera under 2006 slutade med att hyra ut svartfiber trots tidigare mång- åriga avtalsförhållanden med större kunder. I stället erbjuds kunderna kapacitetstjänster. 
 Med tanke på att det finns osäkerhet kring de framtida villkoren i näten anser vi att frågan bör följas noga. PTS ska därför, inom ramen för sitt uppdrag att analysera frågan om öppna nät, även beskriva vilka villkor som tillämpas i de nät som har byggts med stöd vartefter avtalen löper ut samt om skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor även fortsättningsvis tillämpas i dessa nät. 
  
 5.4 
  
 Påverkan på marknad och konkurrens 
  
 I detta avsnitt bedömer vi stödets påverkan på konkurrensen på marknaden. Den svenska bredbandspolitiken har som grund- läggande utgångspunkt att det i första hand är marknadens ansvar att tillhandahålla elektroniska kommunikationer och därmed bred- band. Först i ett läge där det går att hävda att det finns ett s.k. marknadsmisslyckande, dvs. att marknaden inte investerar i utbyggnad av infrastruktur på eget initiativ, kan det bli aktuellt med offentligt stöd för att stimulera utbyggnaden. 
 Grundsynen i den svenska bredbandspolitiken är alltså att offentligt stöd ska vara ett komplement till den privata marknadens investeringar, och bidra till ökad utbyggnad totalt sett. Det är då viktigt att se till att det offentliga agerandet inte snedvrider konkurrensen på marknaden. 
  
 5.4.1 
  
 Stödets inverkan på konkurrenssituationen 
  
 När bredbandsstöden infördes åren  
 1999–2000 
  gick den svenska ekonomin på högvarv och det fanns stora förväntningar på en marknadsmässig utbyggnad av bredband. I samband med den allmänna konjunkturnedgången åren  
 2001–2002 
  drabbades många 
 147 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 IT-företag 
  och operatörer av ekonomiska bekymmer och invester- ingar frystes. Marknadens aktörer blev genast mindre intresserade av att bygga ut  
 IT-infrastruktur. 
  Detta kan t.ex. avläsas i den kraftiga nedgången  
 2001–2002 
  i efterfrågan på svart fiber, som bl.a. ledde till att Svenska Kraftnäts stomnätsutbyggnad avbröts. 
 Det framgår av redovisningen i avsnitt 4.4 att det statliga stödet i huvudsak har gått till TeliaSonera, lokala bredbandsnät, Teracom och Tele2. En orsak till att stödet i så stor omfattning har gått till de lokala bredbandsnäten är bl.a. det låga intresset från marknaden i övrigt, som bl.a. resulterade i bristfälliga eller uteblivna svar på vissa kommuners anbudsförfrågningar. Den låga graden av intresse gjorde att vissa kommuner ställdes inför möjligheten, som förord- ningarna gav, att själva anlägga och tillhandahålla de nät som skulle byggas med stöd. I kommuner med egna lokala bredbandsnät (stadsnät) blev resultatet av konkurrensutsättningen i flera fall att det egna bolaget var den enda anbudsgivaren. Men redan 2002– 2003 ökade intresset från marknaden och fler anbud kom in. I andra fall var kommunens medvetna strategi att bygga och tillhan- dahålla  
 IT-infrastruktur 
  i den egna kommunen. 
 En iakttagelse som kan göras är att de stora leverantörerna har ett betydande inflytande i ett visst sammanhängande geografiskt område. En bidragande orsak till dessa geografiska kluster kan vara att anbudsförfarandet på många håll i landet samordnades på regional nivå. En slutsats är att en större operatör troligen har bättre möjligheter att svara på stora upphandlingar. I regioner som inte har valt samordnade upphandlingar tycks anbudsförfarandet ha medfört ett något mer varierat inslag av privata eller kommunala lösningar. 
 Det faktum att TeliaSonera och Teracom deltog i utbyggnaden i många av kommunerna kan förklaras med att det förekommer skalfördelar 
  
 18  
  
 (economies of scale) på telemarknaden och att dessa aktörer redan hade byggt upp infrastruktur i stora delar av landet. Detta gjorde att operatörerna hade tillgång till de kunskaper och 
  
 18  
 Skalfördelar innebär att kostnaden för att producera en vara eller en tjänst minskar med antalet enheter som produceras. Skalfördelarna hänger samman med infrastrukturen och de omfattande kostnader det innebär att bygga denna infrastruktur. Stora delar av dessa kostnader är vad som brukar kallas för sunk costs, eller irreversibla kostnader. Det är kostnader för investeringar som inte har någon annan användning (eller något annat värde) när de väl är gjorda. Allt detta innebär att marknaden har effektiva inträdesbarriärer på marknaden. Det är med andra ord svårt för en ny aktör att ta sig in på marknaden och sälja tjänster. Om skalfördelarna är stora och kostnaden för att producera varan eller tjänsten hela tiden blir mindre med ökad storlek, kan till slut endast en aktör tillgodose hela marknaden. Man brukar då tala om naturligt monopol. 
 148 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 den organisation som behövs för att bygga infrastruktur samt att de kunde ansluta nybyggda nät till den befintliga infrastrukturen. Med stödets hjälp etablerades infrastruktur i de områden som inte ansågs kommersiellt lönsamma för marknaden att investera i på egen hand. Med hjälp av stödet har dessa operatörer därigenom kunnat nyanlägga och uppgradera befintliga nät. Då TeliaSonera enligt lagen om elektronisk kommunikation är skyldiga att ge till- träde till telestationer, har även andra operatörer haft möjlighet att erbjuda tjänster till slutkunden. Det är positivt för konkurrensen på marknaden. Teracom har ingen motsvarande skyldighet enligt lagen om elektronisk kommunikation men har som strategi att verka på grossistmarknaden och inte som operatör på slutkund- marknaden. 
 Ytterligare en slutsats är att relativt små och lokala bredbands- operatörer har kunnat etablera sig eller utöka med stödets hjälp, framför allt i kommunal regi. Men konkurrenssituationen beror på hur de lokala bredbandsnäten har valt att agera, och i vilka delar av värdekedjan. Rör de sig på grossistmarknaden eller på marknaden som rör slutkunder? Om de erbjuder grossisttjänster som svart fiber eller kapacitet finns det möjlighet för andra operatörer och tjänsteleverantörer att använda näten för att erbjuda tjänster till slutkunder. Om de däremot inte erbjuder grossisttjänster och även agerar direkt eller indirekt mot slutkunderna innebär det en begränsning i valmöjligheten för slutkunden vilket riskerar att hämma konkurrensen (se vidare avsnitt 5.4.5). Dessa lokala bred- bandsnät omfattas inte av någon form av tillträdesreglering enligt lagen om elektronisk kommunikation. 
  
 5.4.2 
  
 Har stödet påverkat annan utbyggnad? 
  
 För att vi ska kunna bedöma om stödet har påverkat utbyggnaden av annan infrastruktur behöver vi statistik över de totala invester- ingarna i IT- infrastruktur, privata och offentliga, under perioden  
 2001–2007. 
  Det finns ingen sådan statistik tillgänglig. SSNf upp- skattar att medlemmarna investerade ca 14 000 miljoner kr i IT- infrastruktur fram till och med år 2005. Huvudsakligen var det i passiv infrastruktur. Enligt redovisningen i avsnitt 5.2 uppgår de totala investeringarna i stödprojekten till 7 600 miljoner. Av det är operatörernas andel drygt 2 200 miljoner kr. Enligt den analys som 
 149 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 ITPS har gjort på vårt uppdrag, 
  
 19  
  
 är uppfattningen bland markna- dens aktörer att de statligt finansierade stödprojekten utgör en liten del av den totala investeringen i IT- infrastruktur på marknaden under perioden. Analysen visar också att stödprojekten står för merparten av de investeringar som har gjorts i de stödberättigade områdena. 
 Ur ett teoretiskt perspektiv kan stödet tänkas ha stimulerat till utbyggnad av annan IT- infrastruktur genom följande tre mekanismer: 
  
 Att bygga nät i ett stödområde eller stödregion stimulerar till kommersiell utbyggnad av nät på samma nivå som nätet i fråga. 
  
 Om man bygger nät på en viss nivå (t.ex. stomnät, ortssamman- bindande nät) gör man det möjligt att bygga ut på lägre nivåer, som områdesnät eller fastighetsnät. 
  
 När aktörer i den offentliga sektorn samverkar mer kring bl.a.  
  
 IT-infrastrukturprogrammen 
  får marknadens aktörer bättre förutsättningar att planera och investera i infrastruktur. 
 Bilden är något splittrad när det gäller den första punkten, dvs. att nätutbyggnad på en nivå leder till att andra aktörer investerar i nät på samma nivå. ITPS bedömer att det finns en sådan effekt. Det är däremot svårt att räkna på denna effekt och bedöma hur pass stor roll den har spelat. Effekten bygger också på att näten är tillgäng- liga på lika villkor för olika marknadsaktörer. 
 ITPS har även analyserat om utbyggnad av bredbandsnät på en högre nivå i näthierarkin har bidragit till ökad utbyggnad längre ner i näthierarkin, dvs. utbyggnad av spridningsnät och accessnät. ITPS menar att det finns stöd för en sådan hypotes. Exempelvis har det så kallade fastighetsstödet tagit fart under stödperiodens senare år, vilket till viss del kan förklaras med att det måste finns områdesnät att ansluta till för att man ska kunna bygga fastighetsnät. 
  
 IT-infrastrukturprogrammens 
  betydelse för bredbandsutveck- lingen i områden som omfattades av stödet har varit väsentlig. Arbetet med programmen gjorde att osäkerheten minskade, vilket skapade förutsättningar för planering av nya nät. Framför allt bidrog dock arbetet till att utbyggnaden blev mer effektiv. Viss kritik har framförts mot vissa aktörer, t.ex. TeliaSonera, om att det i vissa fall har funnits en bristande vilja att informera om utbygg- nadsplaner. 
  
 20 
  
 19 
  
 Analysen finns tillgänglig i utredningens diarium. 
  
 20 
  
 I  
  
 PTS-rapporten 
  Bredband i Sverige 2007 (s. 84) behandlas Telias roll i detta arbete: En bärande del 
 150 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 5.4.3 
  
 Undanträngningseffekter 
  
 En viktig fråga är om det statliga bredbandsstödet har trängt undan projekt som skulle ha startat om stödet inte hade införts. 
 Det kan ha funnits en undanträngningseffekt i början av stöd- perioden, men när villkoren för stödet så småningom blev kända så återupptog aktörerna sina utbyggnadsplaner. Det finns ingenting som tyder på att dessa planerade projekt och aktörernas utbygg- nadsplaner omfattade glesbygden. Detta betyder att utan stöd skulle näten möjligen ha byggts ut i glesbygd genom egna initiativ från byalag, kommuner eller regioner. De kunde t.ex. ha utnyttjat strukturfondsmedel från EU, på det sätt som har skett i Finland. Men då vid den här tiden fanns det inga transportnät att ansluta till, och därför hade en sådan utveckling troligen tidigt planat ut. 
 Gick stöden till projekt som marknaden annars skulle ha tagit sig an? 
 Ett närliggande problem med ett stöd till områden där det finns kommersiella aktörer, är risken att stödet kan gå till projekt som marknaden ändå hade planerat att genomföra. 
 De projekt som kommunerna har satsat på har av allt att döma haft ett säkerhetsavstånd till den gräns där det skulle kunna antas att marknaden hade byggt ut om stödet inte hade funnits. Utgångspunkten för kommunernas konkurrensutsättning var, enligt förordningarnas krav, att projekten ska gälla områden där marknaden behöver stimulans. Det innebär att det statliga stödet har medverkat till att operatörernas utbyggnadsplaner har blivit verklighet tidigare än vad som annars skulle ha varit fallet i stödom- rådena. Utvärderingen visar också att det inte finns några starka skäl att tro att enbart marknaden under rimlig tid skulle ha stått för de investeringar som aktörerna i stödprogrammen har gjort. 
  
 5.4.4 
  
 Konkurrens i stadsnäten 
  
 En fråga som diskuteras inom bredbandspolitiken är i vilken utsträckning de offentligt ägda stadsnäten eller de nät som har byggts med offentligt stöd är öppna och konkurrensneutrala. Hur vanligt är det att stadsnäten har agerat högre upp i värdekedjan, dvs. har levererat tjänster närmare slutkund, och i vilken utsträck- 
 151 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 ning är den kritik som riktas mot dessa nät kopplade till bred- bandsstödet? 
 Detta är alltså egentligen inte en stadsnätsfråga, utan handlar om tillgänglighet till olika nät, och om lika villkor gäller. Det är också en fråga om hur enkelt kunden kan nå och beställa alla tjänster som hon eller han vill ha på Internet utan att detta påverkas av Internet- operatören. 
 Stadsnätens affärsmodeller 
 SKL har i ett omfattande arbete, i samverkan med SSNf och PTS, kartlagt och analyserat stadsnätens verksamhet i Sverige. SKL 
  
 21 
  
 , SSNf 
  
 22  
  
 och PTS 
  
 23  
  
 har i olika rapporter och publikationer redovisat affärsmodeller, verksamhetsinriktningar och problemställningar kring de lokala bredbandsnäten, såväl kommunala som privata. Vi konstaterar att stadsnätens affärsmodeller inte är enhetliga utan varierar, bl.a. beroende på affärsmässiga överenskommelser och civilrättsliga avtal mellan olika parter. Ett försökt till gruppering av olika affärsmodeller leder till den indelning i tre kategorier som vi redovisar här nedan. Dessa kategorier gäller dock inte fullt ut i dag. Utvecklingen går fort och marknaden förändras. En del stadsnät- ägare hyr nu enbart ut svartfiber, medan andra har valt att erbjuda produkter högre upp i värdekedjan. 
  
 Transmissionsmodellen:  
 Nätägaren hyr ut transmissionstjänster, svartfiber eller både och. En variant av transmissionsmodellen är att nätägaren avtalar med en kommunikationsoperatör att denna ska operera nätet med krav på öppenhet för tjänsteleverantörer. 
  
 Marknadsplatsmodellen:  
 Alla aktörer får tillgång till ett nät med kunder som redan är anslutna genom en engångsavgift. Tjänste- leverantörer betalar avgift eller hyra till nätägaren för att nå sina kunder. Nätägaren har utöver anslutningsavgiften ingen ekonomisk relation till sina slutkunder. 
  
 Slutkundsmodellen:  
 Det lokala bredbandsnätet ansluter slutkunder till nätet och tar ut en fast nätavgift för bredbandsabonnemang. Utöver detta får tjänsteleverantörer möjlighet att erbjuda slutkunder sina tjänster och fakturera dessa direkt utan inblandning av nät- ägaren. 
  
 21 
  
 Lokala bredbandsnät i Sverige år 2006, Sveriges Kommuner och Landsting, 2006. 
  
 22 
  
 Stadsnäten, en drivkraft för Sverige, Svenska stadsnätsföreningen, 2006. 
  
 23 
  
 Förslag till bredbandsstrategi för Sverige, Post- och telestyrelsen, 2007. 
  
 152 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 De två första modellerna erbjuder andra än nätägaren att ansluta direkt till slutkunden och få tillträde till näten. Dessa aktörer kan då producera egna slutkundstjänster samt konkurrera med nät- ägaren, s.k. tjänstebaserad konkurrens. Där endast slutkunds- modellen tillämpas kan övriga operatörer däremot inte få tillträde till näten, och kan alltså inte konkurrera med nätägaren. Nätägaren får på detta sätt monopol i det egna nätet. 
 PTS menar i sin rapport 
  
 24  
  
 att om andra operatörer hindras från att få tillgång till nödvändiga insatsvaror minskar konkurrensen om slutkunderna och möjligheten till att etablera parallell bredbands- infrastruktur. PTS anser att det äventyrar målet att slutkunderna ska få största möjliga utbyte när det gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Det gäller särskilt med tanke på att parallelletablering av fiber i accessnätet inte är trolig eller eftersträvansvärd, samtidigt som fibernäten för- modligen blir allt viktigare när slutkunderna vill ha större överfö- ringskapacitet. PTS föreslår därför vissa åtgärder för att komma till rätta med de identifierade konkurrensproblemen. 
 ITPS delar i princip PTS åsikt om det olämpliga i att stadsnäten behåller sina positioner högt upp i värdekedjan trots att marknaden har mognat de senaste åren. Det eftersträvansvärda är att stadsnäten på ett konkurrensneutralt sätt erbjuder svart fiber eller våglängd, och inte går högre upp i värdekedjan för att inte konkurrera med sina kunder. Såväl SKL som Logan bedriver ett värdefullt uppfölj- nings- och kunskapsspridningsarbete bland sina medlemmar och den databas 
  
 25  
  
 över stadsnäten som SSNf arbetar med är en god grund för detta arbete. 
 Det pågår också en diskussion mellan PTS, SKL och Logan och deras medlemmar om hur man kan hantera bland annat konkur- renspåverkande hinder för marknadstillträde i värdekedjan för bredband. Diskussionen omfattar alltifrån marktillträde och kanali- sation till bredbandstjänster till slutkunder. Målet är att på en nationell nivå kunna fastställa gemensamt accepterade kriterier för hur sådana hinder ska identifieras och undanröjas. För kommunala ägare av lokala bredbandsnät gäller inte minst att uppfylla kommu- nallagens krav på aktiv ägarstyrning 
  
 26  
  
 av sina lokala bredbandsnät 
  
 24 
  
 Förslag till bredbandsstrategi för Sverige, Post- och telestyrelsen, 2007. 
  
 25 
  
 CESAR – Centralt system för accesser, ett system för att ge operatörer möjlighet att få direkt åtkomst till stadsnätens lokala accesser. 
  
 26 
  
 Principer för styrning av kommunal bredbandsverksamhet, Sveriges Kommuner och Landsting, 2007. 
  
 153 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 och att se till att de kommunala näten bidrar till ökad konkurrens på marknaden. 
 Stadsnäten, stödpolitiken och konkurrensen 
 Det kan finnas skäl att lyfta fram några situationer där olika vari- anter av vertikal integration har stört relationen mellan aktörer på bredbandsmarknaden. Det största problemet med snedvriden kon- kurrens på bredbandsmarknaden i Sverige och Europa gäller andra aktörers möjligheter att kunna ansluta sina bredbandskunder till de forna telemonopolens kopparnät för fast telefoni. Det är också huvudskälet till  
 EU-kommissionens 
  och de nationella reglerings- myndigheternas (dvs. PTS i Sverige) förslag om funktionell separa- tion mellan näten och tjänsterna i dessa bolag. 
 Motsvarande problematik, att en nätägare kan utnyttja sitt ägar- skap till att ensidigt gynna egna eller andra enskilda intressen när det gäller att tillhandahålla tjänster i näten, och därmed snedvrida konkurrensen, är i hög grad aktuell också när det gäller de lokala bredbandsnäten (stadsnäten). Den diskussion som förs om funk- tionell separation i fråga om TeliaSonera bör således inte vara okänd för andra nätägare, t.ex. kommunala ägare av stadsnät. Hur kan man i dessa fall särskilja bredbandsverksamheten från övrig kommunal kärnverksamhet i redovisningen och hur uppfyller man kraven på transparens? 
 Ett exempel på en början till ägarstyrning enligt de ovanstående principerna finns i Skellefteå kommun, där kommunstyrelsen har gett i uppdrag till sitt bolag SkeKraft att öppna nätet för att kunna hyra ut det till alla aktörer på lika villkor, även på svartfibernivå. 
  
 27  
  
 Här handlar det alltså om att ett stadsnät som tidigare har haft en högre grad av vertikal integration, dvs. erbjudit tjänster också på slutkundsnivå, nu har valt att backa och öppna nätet även för andra aktörer. 
 I ett annat fall hävdar en privat operatör att kommunen gör sig skyldig till otillåtet statsstöd enligt  
 EG-rätten, 
  att det inte är kom- munens sak att bygga ut områdesnät samt att utbyggnaden på ett otillåtet sätt har finansierats av allmänna medel. Det handlar om den oenighet som råder mellan Bredbandsbolaget och Luleå kommun med anledning av att Luleå kommuns fastighetsbolag Lulebo AB dels bygger ett fiberoptiskt områdesnät i sina fastigheter, dels har 
  
 27  
 Kim, SkeKraft. 
 154 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 bildat ett gemensamt bolag med Luleå Energi AB. Syftet är att etablera bolaget som kommunikationsoperatör. 
  
 28 
  
 Ytterligare ett fall handlar om en prövning om kommunen har gått ifrån principen om självkostnadsprissättning. I detta exempel prövade Länsrätten i en laglighetsprövning enligt kommunallagen i augusti 2005 Södertälje kommuns beslut att etablera stadsnät. Länsrätten upphävde kommunfullmäktiges beslut om etablering med hänvisning till att avkastningen på denna investering kommer att bli väsentligt större än verksamhetens självkostnad. 
  
 29 
  
 Ett sista exempel på en konfliktsituation är en tvist mellan en  
 kabel-tv-operatör 
  och ett fastighetsbolag om fastighetsbolagets rätt att göra fiberinvesteringar i det egna fastighetsbeståndet. I en pröv- ning av statsstödsreglerna avvisade dock kammarrätten besvären som gällde Stockholm stads fastighetsbolags rätt att göra fiberinve- steringar i det egna fastighetsbeståndet. 
 I detta sammanhang är det också viktigt att skilja på investeringar i glesbygd och stödmedel för dessa å ena sidan, och investeringar som har gjorts utan stödmedel å den andra. ITPS har inte i något av fallen funnit att diskussionerna om stadsnätens agerande uttalat har haft att göra med investeringsbesluten i glesbygd och stödmedlen för dessa. 
 Det utesluter inte att det finns direkta effekter mellan stöd i ett glesbygdsprojekt och konkurrenssituationen i tätortsmiljö. Den troligen viktigaste aspekten på detta är tilltron till och respekten för den offentliga bredbandspolitiken i allmänhet, för stödpolitiken i synnerhet och för det allmännyttiga syftet med det kommunala engagemanget på området. 
  
 5.4.5 
  
 Sammanfattande bedömning 
  
 Sammanfattningsvis kan vi konstatera att marknaden har haft ett visst, men i relation till de ursprungliga förväntningarna, begränsat intresse av att inom en rimlig tidsperiod bygga ut bredband i stöd- områdena. Detta stärks också av att t.ex. PTS bedömer att ADSL- utbyggnaden i glesbygd till viss del är en följd av det statliga stödet. 
  
 30 
  
 28 
  
 Bredbandsbolagets skrivelse till Luleå Kommun, 28/09/2007. 
  
 29 
  
 Länsrätten i Stockholms län, Dom i mål nr  
  
 7704-05, 
  rotel 223,  
 2005-08-24. 
  
 30 
  
 Förslag till bredbandsstrategi för Sverige, Post- och telestyrelsen, 2007, s.  
  
 37–38. 
  
 155 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Vår samlade bedömning är att det statliga stödet har spelat en helt avgörande roll för utvecklingen inom stödområdet. Vi anser att det har varit en viktig bidragande orsak till att priserna och utbygg- naden av infrastruktur med hög överföringshastighet har utvecklats så positivt. 
 Vi anser att den svenska modellen för statligt stöd till bred- bandsutbyggnad i glesbygd och landsbygd har skapat förutsätt- ningar för ökad konkurrens och bidragit till att minska inlåsningar och monopol på olika nivåer. Man kan jämföra med situationen i de länder där man förlitat sig på att utbyggnaden ska baseras på de f.d. statliga telebolagen. Det betyder dock inte att det inte finns konkurrensproblem på den svenska bredbandsmarknaden. Dessa problem är en viktig uppgift för bl.a. bredbandspolitiken framöver att hantera. 
  
 5.5 
  
 Modellen för samverkan 
  
 Det finns flera tänkbara sätt att verka för tillgång till bredbands- infrastruktur i glest befolkade områden. I detta avsnitt gör vi en övergripande bedömning av den modell för samverkan mellan stat, kommuner, EU och privata aktörer som bredbandsstödet 2001– 2007 har inneburit. 
  
 5.5.1 
  
 Var modellen rätt väg att gå? 
  
 Som vi noterat i avsnitt 2.1.4. och bilaga 7 har marknaden för elek- tronisk kommunikation och bredbandsnät av olika skäl inte alltid förutsättningar att fungerar optimalt. Att en infrastruktur är för- knippad med marknadsimperfektioner såsom betydande externa effekter t.ex. s.k. näteffekter och stordriftsfördelar (naturligt monopol) behöver dock inte betyda att finansieringen av en sådan infrastruktur ska ske med skattemedel. Det svåra är framför allt att få de stora aktörerna i en investering att fördela ansvar och rättig- heter sinsemellan på ett rimligt sätt. Enligt detta synsätt ska inve- steringarna fördelas mellan de olika intressenterna, i praktiken fastighetsägare, operatörer och tjänsteleverantörer, kommuner och staten. Det är till stora delar en sådan modell som har tillämpats för bredbandsstöden, där staten, kommuner, privata investerare och EU tillsammans har finansierat utbyggnaden, i en  
 OPS-modell 
  
 156 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 (eller  
 OPS-liknande). 
  Stöden har använts till orter där marknaden inte har fungerat, och därmed har de stimulerat marknaden. Detta har i sin minskat osäkerheten för kommersiella investeringar och minskat risken för privata investerare. Bredbandsstödet fungerade som ett smörjmedel och hjälpte till att skapa en förhandlingsarena. 
 Med förhållandevis begränsade statliga medel åstadkommer man att nät byggs ut i stor skala på orter där bredbandsutbyggnaden inte har kommit till stånd i länder som är jämförbara med Sverige. Vår sammantagna bedömning är att den huvudsakliga modellen för finansiering från stat, kommun, EU och privata aktörer var riktig. 
  
 5.5.2 
  
 Statlig detaljplanering eller inte? 
  
 En synpunkt som har framförts flera gånger är att staten ska ta ett mycket stort ansvar, att Sverige kommer att förlora sin internatio- nella konkurrenskraft om inte näten snabbt byggs ut över hela Sverige och att den statliga planeringen och ansvaret bör ha en långt mer framträdande ställning än vad som har varit fallet. Om vi jämför översiktligt med annan infrastruktur (t.ex. järnvägar och vägar) som tidigare har byggts ut i statlig regi, har ITPS tidigare konstaterat att samhället har förändrats på ett sätt som försvårar sådana rele- vanta jämförelser. 
  
 31  
  
 Historiskt kan i stället  
 IT-infrastrukturen 
  exempelvis liknas med telefonins utbredning. Den utvecklades inte i enlighet med en storslagen plan utan lokala telefonväxlar etablerades runt om i landet. Det statliga engagemanget växte fram så småningom för att standardisera och samordna telefonnäten. 
 Ett centralt begrepp inom all teknisk utveckling är osäkerhet. Denna osäkerhet gäller inte bara om tekniken i sig kommer att fungera utan också de kostnader som är förknippade med utveck- lingen, vilka standarder som kommer att accepteras och om kon- sumenterna kommer att vilja göra de nödvändiga kompletterande investeringar som krävs. Detta betyder med nödvändighet att utvecklingen i stor utsträckning kommer att baseras på investering under osäkerhet. Aktörerna får till viss del pröva sig fram. Man skulle kunna beskriva det som att en infrastruktur har en organisk karaktär, i den meningen att den utvecklas efter sina egna och omgivningens förutsättningar snarare än en enligt en överordnad plan. Värdet av ett stomnät beror på de nät som kan anknyta nätet till hushåll, skolor och företag och värdet av ett accessnät beror i 
  
 31  
 ITPS rapport Bredbandspolitiken – en utvärdering i halvtid, A2003:015 s.  
 15–20. 
  
 157 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 sin tur på att det finns nät som det kan anslutas till. Till detta kommer samspelet mellan infrastruktur och tjänster. Om det inte finns infrastruktur finns kommer inga tjänster att utvecklas och tvärtom. Samtidigt beror utvecklingen av tjänster på t.ex. efter- frågan hos konsumenter. Den är svår att förutse på längre sikt. 
 Detta betyder sammantaget att det i regel inte är realistiskt eller ekonomiskt rationellt att på förhand utarbeta detaljerade planer för en sådan utveckling. En stark statlig ledning hade inte varit någon garanti för framgång. Det finns en risk för att gamla tankemönster hade fått en central ställning och därmed hämmat planeringen. Tanken på en modell som omfattar en lärandeprocess verkar i princip vara rätt. Däremot kan man diskutera hur denna process bör orga- niseras. 
  
 5.5.3 
  
 Den svenska modellen jämfört med andra länder 
  
 Det är särskilt intressant att se hur den svenska bredbandsutveck- lingen i stödpolitikens perspektiv står sig i jämförelse med utveck- lingen i länder som går att jämföra med Sverige. Utifrån en jämfö- relse med våra grannländer, de övriga  
 EU-länderna 
  samt USA med dess delstater framstår den svenska bredbandspolitiken som fram- synt, trots vissa tillkortakommanden. Många länder engagerar sig i dag i en stödpolitik för att bredbandstjänster också finnas utanför regionernas centra och de tätast befolkade områdena. I de flesta länder har denna politik just börjat diskuteras. Den politik som nu ofta förordas är den som har tillämpats i Sverige. Många internatio- nella debattörer hänvisar till de svenska erfarenheterna. Till exempel innehåller den modell som  
 EU-kommissionen 
  förordar de grund- läggande komponenterna i den svenska bredbandspolitiken: Det offentliga har ett ansvar när marknaden inte löser bredbandstill- gängligheten. Lokala och regionala organ har en roll i bredbandsut- vecklingen. Öppna upphandlingar förordas för att minimera stör- ningen av marknadsmekanismerna. De nät som etableras som en följd av statligt stöd måste vara öppna. 
 158 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 5.6 
  
 Utvärdering av stödets organisation 
  
 Enligt våra direktiv ska vi analysera om organisationen kring stödet har varit ändamålsenligt utformat när det gäller ansvarsfördelning mellan statliga och kommunala organ, kunskapshantering, admi- nistration av stödet, uppföljning, tillsyn, utvärdering rapportering av medel och prognoser m.m. 
  
 5.6.1 
  
 Bakgrund 
  
 Kommunernas roll var central. De svarade för planeringsarbetet inför utbyggnad med stöd, bl.a. när det gällde förutsättningar, behov och prioriteringar. Allt det beskrevs i  
 IT-infrastrukturpro- 
  gram som kommunerna upprättade. Det var även kommunernas uppgift att göra en konkurrensutsättning av stöden, i enlighet med angivna bestämmelser i lagen om offentlig upphandling. Läns- styrelserna eller i förekommande fall regionala självstyrelse- eller samverkansorgan ansvarade för att godkänna  
 IT-infrastruktur- 
  programmen och besluta om stöd till kommunerna. De skulle även se till och följa upp det beviljade stödet samt kunde i vissa specifi- cerade fall återkräva stödmedel som hade betalats ut. 
 När Bredbandsutredningen lämnade sina förslag till stöd under 2000 och 2001 föreslog utredningen också att det skulle inrättas en delegation som skulle vara verksam under stödperioden. Delega- tionen skulle ha det övergripande ansvaret för att gynna och stimulera utbyggnaden av  
 IT-infrastruktur. 
  
 När regeringen beslutade om stöden valde man att inte inrätta någon ny myndighet. I stället fick SKL och länsstyrelserna och i förekommande fall de regionala självstyrelseorganen och samver- kansorganen samordna de beslutande myndigheterna respektive kommunerna. Efter ansökan från SKL och Länsstyrelsen i Uppsala län formulerades två snarlika uppdrag och regeringen bidrog med finansiering till projekten. SKL:s projekt Samverkan kring  
 IT-infra- 
  struktur skulle ge råd och stöd till kommuner som ville utnyttja det statliga stödet för att etablera  
 IT-infrastruktur 
  i glesbygd. Råd och stöd skulle i huvudsak ges inom tre områden:  
 IT-infrastrukturpro- 
  gram, konkurrensutsättning av stödmedel eller upphandling samt avtal. Motsvarande stödprojekt på länsnivå kallades Länssamverkan Bredband (LSB, med säte vid Länsstyrelsen i Uppsala län). Inom ramen för projekten har SKL och LSB följt och redovisat hur 
 159 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 stödmedlen har använts, samt vissa frågor om stödprocessen. Det har de gjort genom regelbundna enkäter till berörda länsstyrelser, självstyrelseorgan och samverkansorgan. 
 PTS hade ingen roll enligt stödförordningarna men fick i upp- drag att bistå länsstyrelser och kommuner vid tillämpning av lagar och förordningar. 
  
 32  
  
 Myndigheten skulle även följa och årligen rapportera till regeringen hur bredbandsutvecklingen fortskred. Myndigheten skulle skicka ut riktlinjer till lämpliga myndigheter och organisationer för hur de skulle redovisa den pågående bred- bandsutbyggnaden till myndigheten. PTS hade även i uppdrag att inrätta en referensgrupp med syfte att följa och övervaka utveck- lingen på bredbandsområdet. 
  
 33 
  
 5.6.2 
  
 Organisationen har i huvudsak fungerat bra 
  
 Vid en halvtidsutvärdering av bredbandspolitiken som ITPS gjorde 2003 konstaterade myndigheten bland annat att uppdragen bedöm- des som alltför svaga. 
  
 34  
  
 Inget av projekten hade tvingande makt och kunde bara råda kommuner och länsstyrelser. Man påpekade det olämpliga i att länsstyrelserna (eller motsvarande) både kontrolle- rade och beslutade om stöd i kombination med att man även t.ex. som samordnare agerade i upphandlingsprojekt. 
 Någon betydande kritik mot hur stödet organiserades har dock marknadens aktörer inte fört fram till oss. De frågor som lyfts fram rör främst kommunernas roll på marknaden för elektronisk kom- munikation och kravet på skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. Dessa frågor har behandlats i avsnitten 5.3. och 5.4. PTS har i sin rapport Förslag till bredbandsstrategi för Sverige framhållit att länsstyrelserna (eller motsvarande) bör förstärka sin tillsyn enligt stödförordningarna. 
  
 35 
  
 Även med de ovan redovisade synpunkterna i åtanke är min övergripande bedömning att de olika stödprojekten på ett bra sätt har löst sina uppgifter inom ramen för det uppbyggda organisa- tionssystemet. Inledningsvis kan man konstatera att SKL, LSB och 
  
 32 
  
 Regleringsbrev för PTS mål och återrapportering under verksamhetsgren tillgänglighet – IT 2002, 2003 och verksamhetsgren informationsteknik mål 2 Konsument och konkurrens 2004, Verksamhetsgren elektronisk kommunikation mål 1 Konsument och konkurrens 2005. 
  
 33 
  
 Regleringsbrev för PTS 2001 i uppdrag 14, 2002 i uppdrag 9, 2003 i uppdrag 2 och 2004 i uppdrag 3. 
  
 34 
  
 Bredbandspolitiken – en utvärdering i halvtid A2003:015. 
  
 35 
  
 Förslag till bredbandsstrategi för Sverige  
  
 PTS-ER-2007:7 
  s. 150 f. 
 160 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 PTS inte har kunnat styra enskilda kommuner eller beslutande myndigheter i en viss riktning, annat än genom frivillig samord- ning. De uppgifter aktörerna skulle hantera var i princip nya för dem. Projekten har vidare haft begränsade mandat och relativt små resurser. Utifrån de givna förutsättningarna i de olika projekten har man lyckats väl med uppgifterna. Trots vissa oklarheter som hand- lade om befogenheter i början har man nu bättre funnit sina roller och ett viktigt samarbete mellan berörda kommunala, regionala och statliga organ har etablerats. 
 Sammanfattningsvis har den organisation som valdes kring stöden i huvudsak fungerat bra. Ytterligare en positiv effekt av den valda lösningen har varit kommunernas stora och över tiden växande engagemang i bredbandsfrågorna, som arbetet med stöden och som framför allt  
 IT-infrastrukturprogrammen 
  har resulterat i. 
  
 5.6.3 
  
 Bygg vidare på befintlig organisation 
  
 Ansvarsfördelning mellan statliga och kommunala organ 
 Kommunerna har haft en central roll i utbyggnaden med stöd. Vi bedömer att detta är ändamålsenligt. Kommunerna känner till de lokala förhållandena och är enligt vår mening bäst lämpade att göra de prioriteringar som behövs på lokal nivå. Systemet har inneburit att olika lösningar har valts för utbyggnaden. Trots att de valda lösningarna har medfört problem i vissa områden, bedömer vi att systemet är att föredra framför en statlig detaljplanering. 
 En synpunkt från flera marknadsaktörer har varit att kommunala aktörer har tillämpat en mängd olika lösningar. Det har inneburit att det har kostat mycket för operatörerna att träffa avtal med dem. Detta talar för att konkurrensutsättning för större områden är att föredra. Vi bedömer också att samordnad konkurrensutsättning i regel har gett goda resultat och att det rimligen är lättare att bygga ut i ett län eller en region om närliggande kommuner och regioner samverkar. Vi finner dock inte att det finns tillräckliga skäl för att kräva att kommunerna i ett län eller en region ska göra en gemen- sam konkurrensutsättning för det föreslagna stödet. Krav på att beskriva sådan samverkan fanns i stödförordningarna, och det finns även i det nu föreslagna stödet (avsnitt 2.2.7.). Fördelningen av medel föreslås även ske per län, vilket innebär att regional samverkan förutsätts (avsnitt 2.3). 
 161 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kunskapshantering, administration av stödet, uppföljning, tillsyn, utvärdering, rapportering av medel och prognoser m.m. 
 LSB och de beslutande myndigheterna bestämde sig tidigt för att inte generellt granska kommunernas upphandlingar, om det inte framfördes särskilda klagomål. Länsstyrelserna (eller motsvarande) har registrerat synpunkter och klagomål i respektive diarium. Någon löpande sammanställning hos LSB eller hos någon annan central myndighet har inte funnits. På en förfrågan om antalet till- synsärenden till landets 21 län har 17 län svarat. 
  
 36  
  
 I 7 län redovisar man sammanlagt 15 klagomål, där någon part har klagat formellt hos länsstyrelsen eller det regionala självstyrelseorganet i fråga om hanteringen av bredbandsstödet. När det gäller de 4 län som inte har svarat alls bedömer LSB att de inte har haft några klagomål att redovisa. De framförda klagomålen handlar antingen om kommu- ners konkurrensutsättning eller operatörers sätt att tillhandahålla nätet eller i övrigt fullgöra avtal med kommuner. 
  
 37 
  
 Den utgångspunkt som länsstyrelserna (eller motsvarande) valde i sitt tillsynsarbete är inte ovanlig vid myndigheters tillsynsarbete. Kommunernas uppgift att genomföra konkurrensutsättningen samtidigt som de ofta agerade på marknaden genom bolag eller i förvaltningsform var dock ofta en svår uppgift och ett stort ansvar på ett relativt nytt område. Flera marknadsaktörer har såväl tidigare som inom ramen för vårt uppdrag fört fram synpunkter och dis- kuterat kommunernas och kommunala bolags roll, även om diskus- sionen enligt vår bedömning i huvudsak har rört frågor som inte är specifikt kopplade till det statliga stödet. 
 Sammantaget bedömer vi att en aktivare tillsyn och uppföljning hade varit önskvärd. Detta kunde ha hjälpt kommunerna i sin roll att på lämpligt sätt agera på marknaden för elektronisk kommuni- kation i anslutning till stöd. En aktivare tillsyn kunde också i viss utsträckning ha medverkat till bättre svar kring de tveksamheter som vissa marknadsaktörer har lyft fram. I sammanhanget bör man dock tänka på att uppgifterna också var nya för länsstyrelserna (eller motsvarande) och att resurserna var begränsade. Kunskapen har dock ökat under stödperioden  
 2001–2007. 
  Med tillräckliga resurser bör det därför finnas förutsättningar för en ökad tillsyn i anslutning till de stöd som föreslås i detta betänkande. Detta kan 
  
 36 
  
 Enligt redovisning till utredningen från LSB den 25 februari 2008. 
  
 37 
  
 Redovisningen finns tillgänglig i utredningens diarium. 
  
 162 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 t.ex. gälla tillämpningen av stödvillkoren i fråga om skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. 
 Länsstyrelserna kan nog få visst stöd i detta arbete genom det uppdrag till PTS som vi föreslår i avsnitt 2.2.12, dvs. att PTS närmare ska analysera och definiera innebörden av uttrycket skäliga och  
 icke-diskriminerande 
  villkor. Redovisning av den genomförda tillsynen skulle t.ex. kunna redovisas i den s.k. länsenkäten, i form av statistik. 
 Enligt det vi har redovisat här ovan har PTS och projekt inom SKL och Länssamverkan Bredband haft vissa uppdrag i syfte att förse kommuner och berörda länsstyrelser, regionala självstyrelse- och samverkansorgan med kunskapsstöd vid tillämpningen av för- ordningarna. De har också haft i uppdrag att följa hur stödet har använts. 
 Genom de så kallade länsenkäterna har stödprojektens finansie- ring samt vissa uppgifter om stödhanteringen följts löpande. PTS har även löpande redovisat vissa uppgifter om utbyggnaden, t.ex. det antal tätorter som har saknat områdesnät. Mer detaljerade löpande uppgifter om utbyggnaden och om vad stödet har använts till har dock varit svårt att få fram. Det beror inte minst på att grunduppgifterna från operatörerna inte är strukturerade efter bredbandstödet. 
 Det är möjligt att processen hade blivit mer stabil om det från början hade funnits ett sammanhållande ansvar hos t.ex. en statlig myndighet. Som framförts ovan fanns det dock andra skäl som talade emot en sådan lösning. Enligt vår bedömning bör i stället den nuvarande organisationen stärkas. PTS har sedan bredbands- stödet  
 2001–2007 
  infördes fått en allt aktivare roll i frågor om till- gänglighet till bredband, vilket är mycket positivt. Denna uppgift bör klargöras genom vissa ändringar i PTS instruktion. Detta förslag beskrivs närmare i 2.4.1. 
 Länsstyrelserna (eller motsvarande) har lämnat rapporter över förbrukningen av medel samt prognoser till Nutek som i sin tur har redovisat dessa till regeringskansliet (Näringsdepartementet). Nutek har i övrigt inte arbetat med bredbandsstöden vilket har försvårat det kvalitetssäkringsarbete som behövs när uppgifterna sammanställs. Enligt min bedömning är det mer ändamålsenligt att PTS får i uppgift att göra detta. 
 Även arbetet inom SKL och bland länsstyrelserna (eller motsva- rande) bör fortsätta och utvecklas. 
 163 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 5.7 
  
 Samhällsnyttan av stödet  
  
 2001–2007 
  
 Enligt våra direktiv ska vi värdera om samhällsnyttan av stödet har stått i proportion till kostnaderna. För att ge underlag till denna värdering har vi givit Statskontoret i uppdrag att belysa de sam- hällsekonomiska effekterna. Statskontorets arbete har delats in i två faser. I en första fas har man utvärderat samhällsnyttan av stödet  
 2001–2007 
  i relation till kostnaderna för detsamma. I en andra fas har man bedömt om kostnaderna för våra utbyggnadsförslag står i rimlig proportion till den samhällsekonomiska nyttan, med framti- den i åtanke. Detta redovisas närmare i avsnitt 9.3. 
 Bedömningen av de samhällsekonomiska effekterna har gjorts med hjälp av samhällsekonomiska lönsamhetskalkyler. Värderingen av bredbandets  
 IT-tjänster 
  och därmed nyttan har gjorts med hjälp av en betalningsviljeundersökning. Den har utförts som en enkät- undersökning som har skickats med posten till ett urval av hushåll och företag i olika områden. Undersökningen har gjorts av kon- sultföretaget WSP på uppdrag av Statskontoret. En huvudstudie genomfördes i november 2007 och en särskild bortfallsstudie i februari 2008. 
 I det följande redovisar vi resultatet av Statskontorets samhälls- ekonomiska analys av det tidigare stödet. 
  
 38 
  
 5.7.1 
  
 Samhällsekonomisk kalkyl 
  
 Statskontoret belyser de samhällsekonomiska effekterna av den statsstödda bredbandsutbyggnaden i en lönsamhetskalkyl: Kostna- derna för utbyggnaden och driften ställs mot nyttan av bredband i tätorter med mindre än 3 000 invånare, samt områden utanför tät- orter. Myndigheten antar att nyttan motsvaras av hushållens och företagens betalningsvilja för bredband. Betalningsviljan är upp- skattad med en särskild teknik med hypotetiska val för ett urval av hushåll och företag i de områden som har fått bredband och i områden som ännu inte har fått det men som skulle kunna komma ifråga för stöd till bredband. En närmare beskrivning av den valda metoden för nyttobedömning – att uppskatta betalningsvilja – finns i bilaga 6. 
 Vad hade hänt om de investeringar som fick bredbandsstöd inte hade gjorts? Det är mot det scenariot som effekterna av bredbands- 
  
 38  
 Rapporten finns tillgänglig i utredningens diarium, se även bilagorna 4 och 6. 
 164 
  
 SOU 2008:40 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 stödet ska bedömas. Det s.k. nollalternativet innebär att hushåll och företag då i stället hade använt telefonmodem med överfö- ringshastigheten 56 Kbit/s. 
  
 5.7.2 
  
 Följande kalkylförutsättningar gäller. 
  
 Stödet till bredbandsutbyggnad på 4 500 miljoner kr 
  
 39  
  
 har resulterat i direkta investeringar om 8 400 miljoner kr. I kostnaderna ingår inte bara de statsfinansiella utgifterna utan också de privata operatörernas och kommunernas kostnader för utbyggnaden. Det är såväl investeringsutgifter som utgifter för de återinvesteringar som behövs och driftskostnader under hela kalkylperioden. Eftersom anslutning till fast bredband kräver moderna datorer ingår även kostnader för datorinköp för de hushåll och företag som ansluter sig. Driftskostnaderna är schablonmässigt beräknade. De antas utgöra 7 procent av bruttoinvesteringen i all framtid. 
 Kalkylperioden har satts till 30 år utifrån investeringarnas bedömda tekniska och ekonomiska livslängd. Kalkylräntan är 4 procent. Hushåll och företag byter dator vart femte år. 
 Befolkningen i stödområdet, dvs. utanför orter med 3 000 invånare, utgör 29 procent av Sveriges befolkning. Med hänsyn till att så mycket som 20 procent av tillgängligheten kan vara resultatet av investeringar som operatörer har gjort utan stöd, samt att tillgäng- ligheten i telefonnätets yttersta delar kan ha överskattats med 5 procent, har antalet abonnenter justerats till 75 procent av det teoretiska antalet i utbyggnadsområdet. 
 Betalningsviljan är uppskattad med ett intervall. Den högre betalningsviljan bygger på svaren i huvudstudien, där svarsfrekven- sen var ca 30 procent. För att undersöka om de som inte har svarat har en betalningsvilja som skiljer sig från dem som svarat gjordes en kompletterande undersökning av bortfallet. Det visade sig att de som inte svarade på enkäten i huvudstudien har en betydligt lägre betalningsvilja. 
 Relativprisförändringar i framtiden har inte beaktats. Det är t.ex. möjligt att det verkliga värdet av betalningsviljan ökar i för- hållande till kostnaderna för driften och för nya datorer. 
  
 39  
 I underlaget ingår de kommunala stöden om totalt 4 100 miljoner kr, från stödet till enskilda fastighetsägare om 200 miljoner kr samt 320 miljoner kr från PTS medel för robusthetshöjande åtgärder. 
 165 
  
 Analys av bredbandsstöden  
 2001-2007 
  
 SOU 2008:40 
  
 Resultatet av lönsamhetskalkylen blir med dessa förutsättningar och med den högre betalningsviljan ett överskott på 13 477 miljoner kr räknat i nuvärde år 2001 och i 2007 års priser. Med den lägre betalningsviljan slutar kalkylen på minus 75 miljoner kr. Den fak- tiska lönsamheten torde ligga någonstans i detta intervall. Genom- snittsvärdet blir ett överskott på ca 6 500 miljoner kr. 
  
 5.7.3 
  
 Övriga samhällsekonomiska effekter 
  
 Statskontoret har gjort en omfattande undersökning av vilka svenska och internationella studier och forskningsrapporter som finns som belyser de samhällsekonomiska effekterna av bredbands- utbyggnad. Resultatet redovisas i bilaga 4. 
 Statskontoret konstaterar att det är svårt att räkna på några övriga samhällsekonomiska effekter av det statliga stödet till bred- bandsutbyggnad. Eftersom bredband är en relativt ny företeelse finns det inte så mycket forskning på området och det är stor brist på data. 
  
 5.7.4 
  
 Sammanfattande bedömning och slutsats 
  
 De samhällsekonomiska effekterna av den statsstödda bredbands- utbyggnaden har belysts av Statskontoret i en lönsamhetskalkyl. Kostnaderna för utbyggnaden och driften har ställts mot nyttan av bredband i orter med mindre än 3 000 invånare och områden utanför dessa. Nyttan utgörs av hushållens och företagens betalningsvilja. Med tanke på de osäkerheter som finns både på kostnadssidan och på nyttosidan har känslighetsanalyser gjorts. Sammantaget visar kalkylen med god marginal en positiv samhällsekonomisk lönsam- het. 
 Till detta kan vi lägga övriga samhällsekonomiska effekter som inte fångas av betalningsviljeundersökningen och som är svåra att uppskatta. De internationella studier som Statskontoret redovisar stärker dock bilden av positiva effekter och en betydande samhälls- nytta. Med utgångspunkt i dessa underlag är vår sammanfattande bedömning och slutsats att samhällsnyttan av stödet har stått i proportion till kostnaderna, dvs. att bredbandssatsningen 2001– 2007 har varit samhällsekonomiskt lönsam. 
 166 
  
 6 
  
 Kartläggning av tillgång till IT- infrastruktur 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Detta kapitel baseras på den kartläggning av  
 IT-infrastruktur 
  som Post- och telestyrelsen (PTS) har genomfört under hösten 2007. Den redovisas i rapporten Bredbandskartläggning 2007. 
  
 1  
  
 Kartlägg- ningen ingick som en del i ett regeringsuppdrag till PTS. Upp- draget var bland annat att kartlägga de områden där det finns respektive saknas förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet (uppdrag 3 i myndighetens reglerings- brev för 2007). Vi har medverkat i kartläggningen men det är PTS som har ansvarat för arbetet och utfört uppdraget i dess helhet. PTS kartläggning redovisas i avsnittet 6.1. Vår analys av PTS kartläggning redovisas i avsnitten 6.2 och 6.3. I 6.4 finns en redogörelse för våra slutsatser. 
  
 6.1.1 
  
 Metod för PTS kartläggning 
  
 Kartläggningen har gjorts genom att förutsättningarna för till- gången till accessteknikerna xDSL,  
 fiber-LAN, 
 kabel-tv 
  och 3G- teknikerna HSPA samt CDMA2000 har sammanställts och analyserats med hjälp av insamlad statistik om täckning, befolkning och arbetsställen nedbruten på 250x250 meters nivå. 
  
 2  
  
 För alla län och kommuner har förutsättningarna redovisats för tillgången till 
  
 1 
  
 Bredbandskartläggning 2007, PTS, PTS:ER 2008:5 
  
 2 
  
 Med förutsättningar för tillgång till en accessteknik avses i PTS kartläggning att det inom ett område finns grundläggande förutsättningar för tillgång till en eller flera IT- infrastrukturer som kan uppgraderas till en överföringskapacitet på minst 2 Mbit/s nedströms. 
  
 167 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 varje typ av accessteknik för arbetsställen och nattbefolkning. 
  
 3  
  
 Redovisningen är uppdelad i följande fyra geografiska områden: 
  
 tätorter med 3 000 eller fler invånare 
  
 tätorter med mellan 200 och 2 999 invånare 
  
 småorter (orter med mellan 50 och 199 invånare) 
  
 områden utanför tätorter och småorter. 
  
 Den insamlade statistiken skiljer sig åt för de olika access- teknikerna. Kartläggningen är baserad på följande antaganden i fråga om förutsättning för att få tillgång till en viss infrastruktur: 
  
 xDSL med hög överföringskapacitet finns om vissa villkor är uppfyllda. För det första ska den telestation som hushållet eller företaget är anslutet till vara fiberansluten eller ansluten med en radiolänk med tillräckligt hög kapacitet. För det andra ska den vara utrustad med Nguyen. För det tredje ska den inte vara längre bort från användaren än fem km fågelvägen. Övriga krav för att få tillgång till xDSL med hög överföringskapacitet beaktas inte. 
  
 Fiber-LAN 
  
  eller  
 kabel-tv-nät 
  med hög överföringskapacitet anses tillgängligt om åtminstone en fastighet högst 353 meter från hushållet eller företaget är anslutet till ett fiber- eller retur- aktiverat  
 kabel-tv-nät. 
  
 3G-teknikerna 
  
  HSPA eller CDMA2000 finns tillgängligt för fastigheter som befinner sig i rutor som till minst 95 procent täcks av HSPA eller CDMA2000 med hjälp av en fast monterad riktantenn. 
 Det bör understrykas att det finns väsentliga skillnader i hur förut- sättningar definieras i kartläggningen för returaktiverade  
 kabel-tv- 
  nät och  
 fiber-LAN 
  å ena sidan, och för övriga accesstekniker å den andra. När det gäller xDSL samt  
 3G-teknikerna 
  HSPA och CDMA2000 innebär en förutsättning för tillgång i de flesta fall att befolkningen och företagen redan i dag kan beställa ett bredbands- abonnemang från någon av operatörerna i näten till en marginell anslutningskostnad. Tidspunkten kan också vara någon gång under 2008, för områden med planerad täckning. När det gäller förutsätt- 
  
 3  
 Med nattbefolkning avses den mantalsskrivna befolkningen i fastigheter belägna i respektive ruta per den 31 december 2006. 
 168 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 ningar för tillgång till bredband via  
 fiber-LAN 
  och returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  kan de som saknar en anslutningspunkt till sådana nät ändå anses ha en förutsättning för tillgång till bredband via fiber- LAN och  
 kabel-tv-nät. 
  Detta bygger på att fastigheten finns i när- heten av en sådan anslutningspunkt. Steget från att ha en förutsätt- ning till att faktiskt ha ett fungerande bredbandsabonnemang, kan alltså vara längre för dem som i den geografiska kartläggningen anses ha förutsättningar för  
 fiber-LAN 
  och returaktiverade kabel-  
 tv-nät 
  än för övriga accesstekniker. 
 I bilaga 5 görs en mer detaljerad beskrivning av metoden för PTS kartläggning. I avsnitten 6.2 och 6.3 analyserar vi PTS kart- läggning vidare så att vi får ett underlag som visar förutsättningarna för bl.a. symmetriska anslutningar. 
  
 6.1.2 
  
 Tillgång till xDSL 
  
 PTS kartläggning visar att förutsättningarna för tillgång till xDSL är överlag goda och de regionala och lokala skillnaderna är små, jämfört med andra accesstekniker. Ca 8,91 miljoner eller 98 pro- cent av Sveriges befolkning och 94 procent av landets alla arbets- ställen befinner sig i ett teleområde där det finns förutsättningar för bredband via xDSL. Sämst förutsättningar har Västerbottens län där drygt 87 procent av den totala befolkningen har förutsätt- ningar för tillgång till bredband via xDSL. Bäst är förutsättningarna för Stockholms, Örebro och Kalmar län där drygt 99 procent av den totala befolkningen bor där det finns förutsättningar för bred- band via xDSL. 
 Förutsättningarna för tillgång till xDSL är beskriven som andelar av befolkningen i geografiska områden såsom län, tätort och småort. Detta visar dels att förutsättningarna är mindre bra i befolkningsmässigt små kommuner i Norrlands inland och i områ- den utanför tätort och småort. Knappt 8 procent av dem som saknar förutsättningar för bredband via xDSL bor i större tätorter, 4 procent bor i mindre tätorter, 9 procent bor i småorter och drygt 79 procent bor utanför tätort och småort. Förutsättningarna för tillgång till xDSL för arbetsställen följer i stort den för nattbefolk- ningen på alla nivåer, men ligger som regel någon procentenhet lägre. 
 Omkring 31 000 personer och 9 400 arbetsställen befinner sig längre bort än 5 km fågelvägen från den telestation de är anslutna 
 169 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 till. Det innebär att de i den geografiska översikten inte anses ha förutsättningar för tillgång till xDSL. 
  
 4  
  
 Detsamma gäller omkring 20 000 personer och 6 000 arbetsställen som tillhör en telestation som inte är ansluten via fiber eller kraftfull radiolänk och därför bara kan få xDSL med en överföringskapacitet på maximalt 0,5 Mbit/s (så kallad best effort). 
  
 5 
  
 Tabell 6.1 
  
 Förutsättningar för tillgång till xDSL 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Arbetsställen 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättning för xDSL 
  
 8 910 000 
  
 97,8 
  
 908 000 
  
 94,0 
  
 Saknar förutsättning för xDSL 
  
 204 000 
  
 2,2 
  
 58 000 
  
 6 
  
 – varav s.k. best effort 
  
 20 000 
  
 0,2 
  
 6 000 
  
 0,6 
  
 – varav långa ledningar 
  
 31 000 
  
 0,3 
  
 9 400 
  
 0,8 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 6.1.3 
  
 Tillgång till returaktiverad  
  
 kabel-tv 
  
 PTS kartläggning visar att returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  till skillnad från xDSL främst förekommer i större tätorter, och att utbred- ningen varierar mellan regioner och kommuner. Ungefär 4,9 miljoner eller 54 procent av Sveriges befolkning har förutsättningar för att få tillgång till bredband via  
 kabel-tv-nät. 
  Av dessa bor ca 97 procent i större tätorter, 2 procent bor i mindre tätorter och resterande andel bor utanför tätort. 
 Tillgången till returaktiverat  
 kabel-tv-nät 
  varierar mer mellan befolkning och arbetsställen än när det gäller andra accesstekniker. I den geografiska kartläggningen har drygt 37 procent av landets arbetsställen förutsättningar för tillgång till bredband via  
 kabel-tv. 
  I praktiken är det dock ytterst ovanligt. Det är helt klart så att områ- den med förutsättningar för tillgång till  
 kabel-tv 
  i regel överlappar områden med förutsättningar för tillgång till xDSL. 
 Detaljnivån är låg i de geografiska uppgifterna som Com Hem har lämnat in. Därför är det svårt att inom ramen för den geogra- fiska kartläggningen fastställa om returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  till- 
  
 4 
  
 Abonnentledningar är i genomsnitt ca 1,8 gånger längre än den geografiska fågelvägen. Tekniska begränsningar med  
  
 xDSL-tekniken 
  gör att det i dag inte går att leverera bredband över längre ledningar än ca 9 kilometer. Det motsvarar ett avstånd på ca 5 kilometer fågelvägen mellan telestation och användare. 
  
 5 
  
 Med best effort menas att accessnätet utifrån rådande förutsättningar levererar en anslutning så gott det går. 
  
 170 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 för täckning, och i sådana fall hur många personer det gäller . PTS bedömer dock att antalet är nära noll. 
  
 Tabell 6.2 
  
 Förutsättningar för tillgång till returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Företag 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättning för  
 kabel-tv 
  
 4 935 000 
  
 54,2 
  
 362 000 
  
 37,5 
  
 Saknar förutsättning för  
 kabel-tv 
  
 4 179 000 
  
 45,9 
  
 604 000 
  
 62,5 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 6.1.4 
  
 Tillgång till  
  
 fiber-LAN 
  
 PTS kartläggning visar att ungefär 2,6 miljoner eller 29 procent av befolkningen och 27 procent av landets alla arbetsställen befinner sig i en ruta om 250x250 meter med en anslutningspunkt till fiber- nät. Knappt 37 procent av befolkningen i större tätorter, ungefär 17 procent av befolkningen i mindre tätorter, 8 procent av småorts- befolkningen och ca 3 procent av befolkningen utanför tätort och småort bor så att de har förutsättningar för tillgång till  
 fiber-LAN. 
  Om gränsen flyttas till en kilometer från en anslutningspunkt till fibernät blir motsvarande andelar 69 procent av den totala befolkningen, 85 procent av befolkningen i större tätorter, ungefär 49 procent av befolkningen i mindre tätorter, 17 procent av småortsbefolkningen och ca 9 procent av befolkningen utanför tätort och småort. 
 Jämfört med nattbefolkningen är förutsättningarna för tillgång till  
 fiber-LAN 
  för arbetsställen ca sju procent högre i större tätorter, ungefär en procent högre i småorter och i mindre tätorter samt på samma nivå utanför tätorter och småorter. 
 Den andel av befolkningen i olika områden i landet som har för- utsättningar för tillgång till bredband via  
 fiber-LAN 
  varierar i betydligt högre utsträckning än i fråga om till exempel xDSL. Till skillnad från kopparaccessnätet är det inte ovanligt att fibernät med anslutningspunkter i fastighet ägs av kommunalt ägda bolag eller av andra lokala aktörer. De observerade skillnaderna mellan förutsätt- ningarna för tillgång till fiber i olika kommuner kan nog delvis för- klaras av att vissa kommuner har valt att använda de offentliga bredbandsstöden till att fiberansluta fastigheter. Andra har valt att prioritera mer  
 xDSL-inriktade 
  lösningar såsom att fiberansluta tele- stationer. 
 171 
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  SOU 2008:40 
  
 Tabell 6.3 
  
 Förutsättningar för tillgång till  
 fiber-LAN 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Företag 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättning för  
 fiber-LAN 
  
 2 647 000 
  
 29,0 
  
 261 000 
  
 27.0 
  
 Saknar förutsättning för  
 fiber-LAN 
  
 6 466 000 
  
 71,0 
  
 704 000 
  
 73,0 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 6.1.5 
  
 Tillgång till  
  
 3G-tekniken 
  Mckee kartläggning visar att uppgraderingen av  
 3G-näten 
  med Johnson har inneburit att både förutsättningarna för tillgång till bredband och förutsättningarna att välja mellan accesstekniker med hög överföringskapacitet har blivit bättre både i och utanför tätort det senaste året. Baserat på det material som PTS har samlat in från operatörerna förväntas ca 7,3 miljoner eller ca 80 procent av Sveriges befolkning och 660 000 eller 68 procent av landets arbets- ställen ha förutsättningar för tillgång till  
 3G-tekniken 
  HSPA under år 2008.  
 HSPA-täckningen 
  är relativt sett bättre i de södra delarna av Sverige än i de norra. Den är även bättre i tätbefolkade områden än i mer glesbefolkade sådana. Även turistområden som Åre, Gotland och Stockholms skärgård har jämförelsevis goda förut- sättningar för tillgång till bredband via HSPA. I större tätorter har ca 93 procent av befolkningen förutsättningar för bredband via HSPA medan ca 40 procent av dem som bor i områden utanför tätort och småort har motsvarande förutsättningar. 
 Förutsättningarna för tillgång till HSPA när det gäller arbets- ställen följer i stort den för nattbefolkningen i samtliga områden, men ligger som regel någon procentenhet lägre. Så är det med fler- talet accesstekniker. 
  
 Tabell 6.4 
  
 Förutsättningar för tillgång till  
 3G-tekniken 
  Johnson 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Företag 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättningar för HSPA 
  
 7 275 000 
  
 79,8 
  
 662 000 
  
 68,6 
  
 Saknar förutsättningar för HSPA 
  
 1 838 000 
  
 20,2 
  
 303 000 
  
 31,4 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 172 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 6.1.6 
  
 Tillgång till  
  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 
  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 är den accessteknik som i särklass flest personer och arbetsställen har förutsättningar att få tillgång till. PTS kartläggning visar att ungefär 24 000 personer och drygt 4 000 arbetsställen saknar förutsättningar att få tillgång till CDMA2000. Många av dessa har dock förutsättningar för tillgång till bredband via någon annan accessteknik. 
 Befolkningen som saknar förutsättningar för tillgång till 3G- tekniken CDMA2000 bor i lika hög utsträckning i större tätorter som utanför tätort och småort. De arbetsställen som saknar förut- sättningar är däremot överrepresenterade utanför tätort och små- ort. Som vi nämnde tidigare är det svårt att göra en detaljerad kart- läggning av radiotäckningen. Här gör vi den därför teoretiskt. Det kan finnas osäkerheter som en följd av felmarginaler vid beräk- ningen av täckningen (ytsannolikhet) och lokala geografiska för- hållanden. Det innebär att områden som i den geografiska översikten anses som täckta, i praktiken kanske inte helt är det, eller ens delvis (så kallade gråzoner). Detta är särskilt viktigt att ha i åtanke när det gäller förutsättningar för tillgång till bredband via CDMA2000 eftersom den teoretiska analysen visar att en stor andel av nattbefolkningen och arbetsställena har sådana förutsätt- ningar. Detta utifrån de underlag som PTS begärt in. 
  
 Tabell 6.5 
  
 Förutsättningar för tillgång till  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Företag 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättning för CDMA2000 
  
 9 090 000 
  
 99,7 
  
 961 000 
  
 99,6 
  
 Saknar förutsättning för CDMA2000 
  
 24 000 
  
 0,3 
  
 4 000 
  
 0,4 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 6.1.7 
  
 Sammanfattning 
  
 Har förutsättningar för bredband 
 PTS kartläggning visar att förutsättningar för tillgång till bredband är förhållandevis goda. Figur 6.1 visar att  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 är den accessteknik som ger förutsättningar för tillgång till bred- band till störst andel av befolkningen. Därefter följer xDSL, 3G- tekniken HSPA, returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  och  
 fiber-LAN. 
  Figur 6.1 visar också att utbredningen av de olika accessteknikerna 
 173 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 varierar mellan tätbefolkade respektive mindre tätbefolkade områ- den. 
 Figur 6.1 Andel av befolkningen med förutsättning för tillgång till olika accesstekniker 
  
 Befolkningstäckning 
  
 100 
  
 100 
  
 100 
  
 99 
  
 99 
  
 100 
  
 98 
  
 100 
  
 99 
  
 93 
  
 93 
  
 80 
  
 85 
  
 80 
  
 74 
  
 60 
  
 54 
  
 52 
  
 50 
  
 40 
  
 37 
  
 39 
  
 20 
  
 29 
  
 17 
  
 0 
  
 8 
  
 3 
  
 8 
  
 2 
  
 3 
  
 Sverige 
  
 stor tätort 
  
 liten tätort 
  
 småort 
  
 utanför 
  
 CDMA 
  
 xDSL 
  
 HSPA 
  
 kabel‐tv 
  
 fiber‐LAN 
  
 Förutsättningarna för tillgång till  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 och xDSL påverkas i relativt liten utsträckning av befolkningsdensitet. Returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  är däremot koncentrerade till större tätorter i mycket hög utsträckning. Det visar sig också att 39 pro- cent av befolkningen utanför tätort och småort har förutsättningar för tillgång till  
 3G-tekniken 
  Johnson. Även förutsättningarna för  
 fiber-LAN 
  minskar kraftigt när befolkningstätheten avtar, liksom när det gäller returaktiverade  
 kabel-tv-nät. 
  I de större tätorterna har 74 procent av befolkningen tillgång till returaktiverade kabel-  
 tv-nät 
  och 37 procent har tillgång till  
 fiber-LAN. 
  Motsvarande siff- ror för små orter är tre procent respektive åtta procent. För områ- den utanför tätorter och små orter är siffrorna två procent respek- tive tre procent. Sammanfattningsvis kan det konstateras att xDSL är den trådbundna accessteknik som det finns mest av i små orter samt i områden utanför tätorter och små orter. Den kompletteras i viss omfattning med trådlösa accesstekniker och då i första hand med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000. 
 174 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 Saknar förutsättningar för bredband 
 PTS kartläggning visar att ca 166 000 personer och ungefär 51 000 av Sveriges arbetsställen saknar förutsättningar för tillgång till såväl returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  som Cooper och  
 fiber-LAN. 
  Med andra ord kan de inte få tillgång till trådbunden bredbandsaccess. De har dock i viss utsträckning tillgång till trådlösa alternativ. 
 Kartläggningen visar dessutom att ca 12 000 personer och ungefär 2 800 av Sveriges arbetsställen saknar förutsättningar för tillgång till  
 3G-teknikerna 
  CDMA2000 och HSPA. Ungefär 81 procent eller motsvarande 9 600 personer och 70 procent eller motsvarande 1 900 arbetsställen som inte har förutsättningar för tillgång till  
 3G-teknikerna 
  CDMA2000 och HSPA har förutsätt- ningar för tillgång till bredband via någon trådbunden accessteknik. Totalt är det 2 400 personer och 900 arbetsställen som helt saknar förutsättningar för någon form av infrastruktur enligt kartlägg- ningen. 
 Tabell 6.6 Förutsättningar för tillgång till trådbundna och trådlösa alternativ 
  
 Personer 
  
 Andel 
  
 Företag 
  
 Andel 
  
 (%) 
  
 (%) 
  
 Saknar förutsättning för tillgång till tråd- 
  
 166 000 
  
 1,8 
  
 51 000 
  
 5,3 
  
 bundna alternativ 
  
 Saknar förutsättning för tillgång till tråd- 
  
 12 000 
  
 0,1 
  
 2 800 
  
 0,3 
  
 lösa alternativ 
  
 Saknar förutsättningar för tillgång till 
  
 2 400 
  
 0,03 
  
 900 
  
 0,01 
  
 någon form av infrastruktur 
  
 Har endast tillgång till CDMA2000 
  
 122 000 
  
 1,0 
  
 38 000 
  
 3,9 
  
 Bas 
  
 9 113 000 
  
 100,0 
  
 965 000 
  
 100,0 
  
 Det visar sig att drygt 122 000 personer och 38 000 arbetsställen endast har förutsättningar för tillgång till bredband via 3G- tekniken CDMA2000 och därmed aktören Nordisk Mobiltelefon. Detta med utgångspunkt i det insamlade materialet från PTS. Många är alltså beroende av en aktör och en accessteknik för att anses ha förutsättningar för bredband. Vid en närmare analys av den del av befolkningen som endast kan förlita sig på CDMA2000 visar det sig att de allra flesta bor eller är verksamma i områden utanför tätort. Detta gäller närmare 98 procent, eller 119 500 
 175 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 personer och 38 100 arbetsställen. De län som har det största antalet personer som endast har tillgång till CDMA2000 är Jämtlands län, Västra Götalands län, Västerbottens län och Värmlands län. 
 De ovanstående uppgifterna är dock osäkra då det finns grå- zoner i materialet. Det gör att de verkliga siffrorna sannolikt är underskattade. Det kommer vi att redovisa i följande avsnitt. 
  
 6.2 
  
 Vår analys av gråzoner 
  
 I nedanstående avsnitt lyfter vi fram de huvudsakliga gråzonerna och analyserar dem närmare per accessteknik. 
 Gråzoner avseende xDSL 
 När det gäller xDSL finns det problem som hör ihop med så kallad bärfrekvensutrustning. Denna innebär att två abonnenter delar på en kopparledning. För dessa abonnenter är det inte möjligt att få bredbandsaccess via xDSL utan att nätet byggs ut. Det betyder att så många som 40 000 abonnenter 
  
 6  
  
 (80 000 personer) över huvud taget inte kan få bredbandsaccess via det kopparbaserade telenätet. Enligt TeliaSonera finns problemet i hela landet. Bedömningen är att ca 60 procent finns i större tätorter, ca fem procent finns i områden utanför tätorter och små orter och resterande andel är fördelad på mindre orter. De antas därför ha tillgång till övriga trådbundna och trådlösa tekniker i lika hög utsträckning som befolkningen i övrigt i dessa områden. 
 Gråzoner avseende  
 fiber-LAN 
  
 När det gäller förutsättning för tillgång till  
 fiber-LAN 
  har PTS definierat det som att användaren ska ha maximalt 353 meter till en fiberansluten fastighet. Avståndet 353 är diagonalen i de 250 x 250 meters rutor som har analyserats. De flesta av dem som befinner sig inom en sådan ruta har kortare än 353 meter till den eller de anslutna fastigheterna. Det material som har kommit in är baserat 
  
 6  
 PTS ärende diarienummer  
 07-10 
  685, TeliaSonera uppger att de i januari 2008 har ca 40 000 bärfrekvensutrustningar i sitt nät. 
 176 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 på adress eller fastighetsbeteckning. Det finns fastigheter som är stora, det finns adresser som är tvetydiga och alla svarade inte på PTS begäran vilket har lett till ett visst mått av osäkerhet i siffrorna (se mer i bilaga 5). PTS bedömer därför att det troligen finns fler fiberanslutna fastigheter än vad grundmaterialet visar. Det gäller särskilt arbetsställen. Å andra sidan bör det påpekas att även om en fastighet i närheten är ansluten till  
 fiber-nät 
  krävs det insatser som t.ex. att gräva eller att installera utrusning för att ansluta en fastig- het som saknar en anslutningspunkt till fibernät. 
 Gråzoner avseende  
 kabel-tv 
  
 När det gäller  
 kabel-tv 
  har PTS ansett att alla inom ett post- nummerområde där Com Hem har en ansluten fastighet har en förutsättning för bredband via  
 kabel-tv-näten. 
  Detta är en över- skattning. Postnummerområdena de finns i är förhållandevis små och de tillför ingen täckning till de områden som saknar förutsätt- ningar för tillgång till bredband. I verkligheten kan kunder i princip bara få bredband via  
 kabel-tv 
  om det finns ett (befintligt) fastig- hetsnät via koaxialkabel. Det antal som har förutsättningar för till- gång till bredband borde därför vara mindre än vad PTS anger i materialet. Det beror på att uppgifterna har lämnats på en icke- detaljerad nivå. 
 Gråzoner avseende trådlösa alternativ 
 I kartläggningen har PTS slagit ihop alla nät som har förutsätt- ningar att få  
 3G-tekniken 
  HSPA till en fast punkt i fastigheten, vanligtvis med riktantenn. Om den blivande kunden vill ha mobilitet så har varje enskilt nät lägre täckning än den som redo- visas i avsnitten 6.1.5 och 6.1.6. Det beror på att den mottagning och den kvalitet som användaren kan få i praktiken är beroende av individuella förhållanden. Det kan t.ex. röra sig om radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission med mera. En fast monterad riktantenn förbättrar mottagnings- förhållandena avsevärt, men grundkravet är att det finns en radio- signal för att användaren ska kunna ta emot den. 
 De begränsningar som förknippas med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 inkluderar även marknadsmässiga osäkerheter och osäkerheter i 
 177 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 samband med en rättsprocess rörande frekvenstilldelning. Detta utöver de begränsningar som allmänt gäller för trådlösa nät. I en kontrolluppgift till PTS har Nordisk Mobiltelefon bekräftat att  
 CDMA2000-nätet 
  täcker samtliga områden där befolkningen och arbetsställena inte har tillgång till annan infrastruktur än CDMA2000. Det förutsätter en fast monterad riktantenn hos slutanvändaren. Uppgiften gäller inte bara den geografiska översikten, utan även i praktiken. Det kommer dock att behövas ytterligare investeringar på ca 1 till 1,5 miljarder kr för att förtäta master och basstationer så att tjänsten kan upprätthållas, beroende på tillströmningen av nya användare och hur tjänsten används. 
 Sammanfattningsvis kan vi konstatera att de siffror som redo- visas i PTS kartläggning förmodligen är underskattade, i fråga om antal som saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Det gör att personer och arbetsställen som i kartläggningen anses ha förut- sättningar för tillgång till bredband, inte har möjlighet att teckna ett bredbandsabonnemang i praktiken. 
  
 6.3 
  
 Vår känslighetsanalys för områden utanför tätort 
  
 Vi har låtit göra en känslighetsanalys som är baserad på PTS kart- läggning. Avsikten är att bedöma hur de eftersatta områdena ser ut i dag, och hur de kan komma att utvecklas fram till och med år 2013. Analysens utgångspunkt är områden utanför tätort inklusive småorter då detta är fokus för oss i vårt arbete. Känslighetsanalysen omfattar alltså två av de geografiska områden som PTS kartlagt: småorter (med mellan 50 och 199 invånare) och områden som ligger utanför tätorter och småorter. Analysen utgår från antagandet att den tillgängliga infrastrukturen ska kunna klara av en överföringshastighet om minst 2 Mbit/s symmetriskt. Det är den överföringshastighet som vi anser är rimlig att kräva i dags- läget. Detta skiljer sig från PTS kartläggning som utgår från en överföringshastighet på 2 Mbit/s nedströms. 
 För att kunna göra analysen har vi tagit fram uppgifter om till- gänglig infrastruktur över Sverige, i fråga om boende och arbets- ställen i små orter och områden utanför tätorter och småorter. Från detta räknar vi bort följande: 
 178 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom en radie av två kilometer (ger en ledningslängd på ca 3,6 km 
  
 7 
  
 ) från en fiber- anslutningspunkt, 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom två km från en telestation med fiber, 
  
 befolkning och arbetsställen som har täckning av  
  
 3G-tekniken 
  HSPA. 
 Den befolkning och de arbetsställen som inte omfattas av kriterierna ovan definieras som eftersatta områden. Resultatet av analysen finns i tabellen nedan. 
  
 Tabell 6.7 
  
 Känslighetsanalys av tillgång till bredband 
  
 Personer 
  
 Andel (%) 
  
 Företag 
  
 Andel (%) 
  
 Har förutsättningar för tillgång till 2 Mbit/s 
  
 1 085 000 
  
 77,5 
  
 239 000 
  
 72,2 
  
 symmetriskt 
  
 Saknar förutsättning för tillgång till 2 
  
 315 000 
  
 22,5 
  
 92 000 
  
 27,8 
  
 Mbit/s symmetriskt 
  
 Boende och verksamma i småort och områ- 
  
 1 400 000 
  
 100,0 
  
 331 000 
  
 100,0 
  
 den utanför tätort och småort 
  
 Det visar sig att ca 315 000 personer och ca 92 000 arbetsställen, motsvarande ca 25 procent av de boende i dessa områden, teoretiskt saknar förutsättningar för att få tillgång till en över- föringshastighet som är 2 Mbit/s symmetriskt. Om den tillåtna radien från en fiberanslutningspunkt ökas till tre km (dvs. drygt fem km långa ledningslängder) medför detta inte en symmetrisk överföring. Däremot är det möjligt att få högre överförings- hastigheter än 2 Mbit/s nedströms. En sådan beräkning ger att ca 158 000 personer och 45 000 arbetsställen kan klassificeras som eftersatta områden. Om den tillåtna radien i sället minskas så avståndet från en fibernod maximalt är en km (dvs. knappt två km långa ledningslängder) ökar antalet eftersatta områden till ca 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. Detta ger då förutsätt- ningar för ännu högre överföringshastigheter än vad som är möjligt med den befintliga infrastrukturen. 
  
 7  
 Baserat på uppgiften i PTS kartläggning att en abonnentledning i genomsnitt är 1,8 gånger längre än den geografiska fågelvägen. 
 179 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 SOU 2008:40 
  
 Nedan gör vi en sammanställning av fördelning per län över dem som teoretiskt saknar förutsättningar för tillgång till 2 Mbit/s symmetriskt. 
 Tabell 6.8 Saknar förutsättningar för tillgång till 2 Mbit/s symmetriskt 
  
 Befolkning 
  
 Arbetsställen 
  
 Blekinge län 
  
 1,4 % 
  
 1,6 % 
  
 Dalarnas län 
  
 4,2 % 
  
 3,7 % 
  
 Gotlands län 
  
 0,0 % 
  
 0,0 % 
  
 Gallagher 
  
 5,5 % 
  
 4,9 % 
  
 Hallands län 
  
 2,6 % 
  
 3,1 % 
  
 Jämtlands län 
  
 4,2 % 
  
 4,9 % 
  
 Jönköpings län 
  
 4,7 % 
  
 5,4 % 
  
 Kalmar län 
  
 4,0 % 
  
 4,4 % 
  
 Kronobergs län 
  
 3,4 % 
  
 4,0 % 
  
 Norrbottens län 
  
 3,5 % 
  
 3,5 % 
  
 Skåne 
  
 5,6 % 
  
 5,8 % 
  
 Stockholms län 
  
 0,5 % 
  
 0,4 % 
  
 Södermanlands län 
  
 3,7 % 
  
 3,1 % 
  
 Uppsala län 
  
 5,0 % 
  
 3,4 % 
  
 Värmlands län 
  
 9,5 % 
  
 10,0 % 
  
 Västerbottens län 
  
 4,6 % 
  
 5,8 % 
  
 Västernorrlands län 
  
 5,4 % 
  
 5,3 % 
  
 Västmanlands län 
  
 4,2 % 
  
 3,6 % 
  
 Västra Götaland 
  
 18,0 % 
  
 18,8 % 
  
 Örebro län 
  
 4,7 % 
  
 4,0 % 
  
 Östergötlands län 
  
 5,5 % 
  
 4,5 % 
  
 Bas 
  
 315 000 
  
 92 000 
  
 Tabellen visar att det finns flest eftersatta områden i Västra Götaland och i Värmlands län. Det gäller både befolkning och arbetsställen. För övriga län och regioner är fördelningen av efter- satta områden relativt jämn. Undantagen är Stockholms län och Blekinge län som har mycket låga andelar. 
 180 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kartläggning av tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 6.4 
  
 Slutsatser av kartläggningen 
  
 PTS kartläggning visar att förutsättningarna för tillgång till bred- band allmänt sett är goda i Sverige. Det finns dock områden som saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Ca 166 000 perso- ner och 51 000 arbetsställen saknar enligt kartläggningen förutsätt- ningar för trådbundet bredband via xDSL,  
 kabel-tv 
  eller fiber- LAN. Från denna siffra kan man räkna bort personer och arbets- ställen som har förutsättningar för tillgång till ett trådlöst alternativ via  
 3G-tekniken 
  Johnson. Då motsvaras de eftersatta områdena av ca 124 000 personer och 39 000 arbetsställen. Till detta kan man lägga ca 80 000 personer som har bärfrekvens och som i dagsläget inte har möjlighet att teckna ett  
 xDSL-abonnemang. 
  En majoritet av dem ska enligt kartläggningen ha förutsättningar för tillgång till bredband via  
 3G-tekniken 
  CDMA2000, men det är oklart om det i praktiken förhåller sig så. Hur det ser ut beror på bl.a. radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission samt tillgång till frekvensutrymme. 
  
 8 
  
 Med utgångspunkt i detta underlag bedömer vi att de eftersatta områdena, som omfattar små orter och områden utanför tätort och småort, uppgår till 145 000 personer och 39 000 arbetsställen. Det motsvarar då tio procent av befolkningen och tolv procent av arbetsställena i dessa områden. Om de eftersatta områdena även ska spegla de uppgraderingar i tillgången till infrastruktur som kan behövas i framtiden, bedömer vi att dessa uppgår till åtminstone 315 000 personer och 92 000 arbetsställen. Som mest kan det bli 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. Det motsvarar då 23– 38 procent av befolkningen respektive  
 28–45 
  procent av arbets- ställena i dessa områden. 
  
 8  
 Se bilaga 8. 
 181 
  
 7 
  
 Utveckling och trender på bredbandsområdet 
  
 I detta avsnitt beskriver vi de trender och drivkrafter som påverkar människor i allmänhet och då även användarna av bredbands- tjänster. Detta har betydelse för vilka bredbandstjänster som kommer att utvecklas på marknaden. Tjänsterna påverkar i sin tur användarnas beteende, och det är detta ständigt pågående växelspel, tillsammans med den tekniska utvecklingen, som driver hela bred- bandsutvecklingen framåt. Vi ska försöka besvara följande frågor: Vilka tjänster kommer att utvecklas? Vilka överföringshastigheter kommer att vara nödvändiga och vilka överföringshastigheter kommer att efterfrågas? Hur kommer trafikvolymerna att utveck- las? Vilka infrastrukturer och tekniker kan möta den framtida efterfrågan? På vilket sätt kan infrastrukturen och tekniken möta efterfrågan? Vårt tidsperspektiv täcker dagsläget och den kom- mande utvecklingen fram till och med år 2013. 
  
 7.1 
  
 Hur ser användarna ut? 
  
 1 
  
 Det går att identifiera sex övergripande drivkrafter som formas av människors värderingar, ambitioner, vanor, erfarenheter samt beteenden. De påverkar telekommarknadens utveckling och där- med bredbandsmarknaden. Dessa drivkrafter är resultatet av globala processer som gradvis förändrar människors beteenden och sätt att tänka. Med hjälp av kunskap om och förståelse för driv- krafterna kan man bedöma användningen och utvecklingen av tjänster på bredbandsmarknaden för de kommande åren. 
  
 1  
 Detta avsnitt bygger på material från Ericsson ConsumerLab. 
 183 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 Globalisering tillsammans med den tekniska utvecklingen och Internet, mobiltelefoni och massmedier har förändrat hur en stor del av världens befolkning lever och arbetar. Effekterna av detta kan identifieras i tre drivkrafter: innovation, social medvetenhet och tradition. 
 Innovation 
 Marknaden är ständigt i förändring. Nya tekniker, produkter och tjänster som ska förbättra människors liv förs hela tiden fram. De trender som kan kopplas till uppfinningar på bredbandsmarknaden är att användarna vill kunna förverkliga sina individuella önskningar och göra konsumtionen av tjänster och terminaler mer personlig. En annan trend är mobilitet, det vill säga möjligheten att kunna koppla upp sig mot Internet och specifika tjänster oavsett var man befinner sig. 
 Social medvetenhet 
 Människor som värderar och förespråkar ett socialt medvetet beteende fokuserar på sociala frågor såsom rättvisa, jämlikhet, ansvar och tolerans. Det ställer krav på de företag som finns på marknaden, och driver på trender som funktionalitet framför form och kontroll över kommunikation. Användarna vill bestämma var och när de ska använda den nya tekniken. De förstår att tekniken är en del av vardagen och vill se nyttan med den. 
 Tradition 
 De traditionella värderingarna försvinner inte trots att den moderna världen tar allt mer utrymme. Drivkraften är starkt kopp- lad till tveksamhet inför ny teknik. Den driver på trender som tek- nisk konservatism, men hör också ihop med säkerhetsaspekterna av ny teknik. 
 Det upplevelsebaserade samhället genomsyrar vårt sätt att leva i dag. Det innebär att människor är mer intresserade av att köpa en upplevelse än en produkt, och att de konsumerar för att de vill det snarare än för att de behöver det. Detta ger upphov till två driv- krafter: stimulering och social status. 
 184 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 Stimulering 
 Stimulering ger människor en möjlighet att för en stund fly från sina stressande och fullbokade liv. Denna drivkraft har gett upphov till trender som utvecklingen av avancerade dataspel, interaktiv tv, nedladdning av musik samt uppladdning och nedladdning av rörliga bilder. Användaren ser tekniken som ett sätt att upptäcka nya idéer, nya tjänster samt nya sätt att tänka. 
 Social status 
 Med detta menas drivkraften att söka socialt erkännande och egen utveckling genom materiell framgång. Statussökande användare vill ha de senaste och mest avancerade elektroniska produkterna och tjänsterna, men är oftast inga tekniska experter. 
 Den kollektiva individualismen har blivit en av grundpelarna i vår kultur. Den gör att individen vill söka sin unika identitet men samtidigt befinna sig i ett socialt sammanhang som definieras av en eller flera undergrupper. Resultatet är drivkraften att ständigt vara i kontakt med vänner och sin familj, vilket tekniken gör möjligt. 
 Ständig kontakt 
 Denna drivkraft speglar människors behov av att vara i ständig och nära kontakt med familj och vänner. Det räcker oftast inte att mötas, och tekniken är ett bra hjälpmedel för att slå fast och underhålla en långvarig relation. All form av kommunikation är viktig för kontakten med vänner och familj. Det kan vara mötes- platser på nätet där man delar med sig av bilder, filmer och semesterminnen samt t.ex.  
 e-post, 
  chatt, sms, telefon, videosamtal m.m. 
 Det är dessa globala megatrender och deras identifierade driv- krafter som kommer att styra den framtida efterfrågan på bred- bandstjänster, överföringshastigheter och tillgänglig infrastruktur. 
 185 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 7.2 
  
 Utveckling av befintliga och nya tjänster 
  
 Det pågår en ständig utveckling av befintliga och nya mer avan- cerade bredbandstjänster. Frågan är hur framtidens tjänster kom- mer att se ut. Många bedömare menar att vi de närmsta åren kom- mer att få se ännu mer av dagens tjänster, men att de blir mer utvecklade med bättre funktionalitet, högre grad av interaktion, bättre grafik samt med mer rörliga bilder med hög kvalitet. De flesta verkar dessutom vara överens om att det som framför allt kommer att bli stort är olika former av tv via bredbandsnäten. I följande avsnitt beskriver vi kortfattat några olika nyckelområden och deras förväntade utveckling. 
  
 7.2.1 
  
 Telefoni 
  
 2 
  
 Bedömningen är att de traditionella telefonitjänsterna kommer att finnas kvar inom en överskådlig tid. De kommer dock förmodligen att minska i omfattning de kommande åren, både i fråga om totala intäkter samt när det gäller antalet abonnemang. Det är telefoni- tjänsterna i det fasta telenätet som minskar medan abonnemangen för  
 IP-baserad 
  telefoni antas bli fler. I dag får kunderna incitament att behålla tjänsten genom paketerbjudanden och fast prissättning, men många menar att detta inte kommer räcka för att bryta den nedgående trenden på längre sikt. 
 En annan orsak till att fasta telefonitjänster bedöms minska är att vissa byter den fasta telefonen mot en mobiltelefon. Fördelarna med att ha en mobil telefon som är personlig och som kan tas med överallt överväger. Men många operatörer erbjuder  
 IP-baserad 
  telefoni till en mycket låg kostnad och som en del i ett paket- erbjudande. Därför är det färre kunder än förväntat som avslutar sina fasta abonnemang för att enbart använda mobiltelefonen. Det kan också nämnas att den mobila  
 IP-baserade 
  telefonin förmodli- gen kommer att ta allt större plats i framtiden och att den kommer att konkurrera med både den traditionella fasta telefonin och mobiltelefonin. 
 När det gäller mobiltelefoni är sms en betydande inkomstkälla vid sidan av röstsamtal. Även tjänster som t.ex. musik, video, tv och mobilt bredband växer i betydelse. PTS bedömning är att 
  
 2  
 Avsnittet bygger på PTS Prognoser, oktober 2007,  
 PTS-ER-2007:25. 
  
 186 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 antalet trafikminuter kommer att öka under perioden, eftersom priset på mobiltelefoni förväntas sjunka. Det kommer också nya tjänster som kräver mera bandbredd. 
  
 7.2.2 
  
 Webbsidor och Internettjänster 
  
 Traditionellt har kommunikationsmönstret på Internet varit relativt enkelriktat. Slutanvändaren har tagit emot stora data- mängder nedströms och skickat små datamängder uppströms. Nu är en tydlig trend att slutanvändaren i allt högre utsträckning går över till att interagera med olika tjänster på nätet. Slutanvändaren kan också producera och distribuera innehåll såsom t.ex. foto, videoklipp m.m. vilket ökar behovet av överföringshastighet även uppströms. Dessa trender har pågått under en tid men förväntas fortsätta även under perioden. 
 Sociala nätverk 
 Sociala nätverk (communities) är samlingsnamnet på tjänster där användaren står i centrum. Användarna samlas för att utbyta åsik- ter, dela med sig av material såsom foton, videoklipp och musik samt för att knyta kontakter och kommunicera. Exempel på sådana webbtjänster är i dag Facebook, Lunarstorm, Youtube och Myspace. Bedömningen är att dessa tjänster kommer att finnas kvar och utvecklas de kommande åren, eftersom de svarar på användarnas behov av att vara i ständig kontakt med familj och vänner. De är också ett forum för att synas och för att få ett erkännande av omvärlden. Baksidan är att webbtjänsterna flödar över av information om användarna. Allt de gör registreras, vilket sedan kan användas för kommersiella syften. Den personliga integriteten får stå tillbaka och allt blir publikt, även det privata. Detta kan andra använda som informationskälla om individen. Dessa fenomen skulle kunna bromsa de webbaserade sociala nät- verkens utveckling. 
 De sociala nätverken har hittills slagit igenom främst hos privat- personer, men liknande tjänster förväntas komma för företag. Där kan anställda som behöver dela information med andra göra det utan att använda t.ex.  
 e-posten. 
  
 187 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 Video 
 De senaste åren har användningen av video i alla former ökat. Bedömningen är att det kommer att få allt större betydelse även de kommande åren. Många anser att video kommer att bli ett själv- klart sätt att kommunicera med familj och vänner. Tekniken ger användaren möjlighet att dela med sig av semesterminnen eller en vanlig dag på jobbet. Kvaliteten i bilden kommer att öka. I dag är bilderna relativt suddiga med låg upplösning, men de kommer att bli allt mer högupplösta. Kanske kommer till och med till HD- format för enskilda användare. 
 En annan form av video är videosamtal, som det talades mycket om för några år sedan. Tjänsten fick ingen riktig fart på marknaden men många tror nu på en nylansering när kvaliteten på bilden ökar och då skärmarna i t.ex. mobilen eller handdatorn blir bättre. Till- sammans med ett mer konkurrenskraftigt pris ger detta förutsätt- ningar för att fler ska använda tjänsten. 
 Videokonferens har det också talats om under flera år men inte heller det har slagit igenom stort. Men tekniken håller på att utvecklas och kvaliteten blir allt bättre. Det gör att många företag ser tjänsten som ett komplement till att resa för långväga möten. I ljuset av den pågående klimatdebatten förväntas allt fler företag gå över till möten genom videokonferens. På så sätt kan de dra ner antalet flygresor och därmed minska belastningen på miljön. Detta kommer att driva på utvecklingen av tekniken och innebära en renässans för tjänsten. 
 Virtuella världar 
 Utvecklingen och användningen av virtuella världar bedöms öka bland både privatpersoner och företag. Fokus i de virtuella världarna är främst underhållning men de kan också fungera som en arena där företag kan göra affärer. Företagen, men också t.ex. uni- versitet och högskolor, får möjlighet att laborera, prova nya koncept och idéer med olika användare samt att stärka sina varu- märken genom att bygga sociala nätverk. Exempel på denna typ av webbtjänster är Second Life och Entropia Universe. 
 Även virtuella världar som vänder sig till barn ökar starkt. Antalet medlemmar förväntas bli mer än dubbelt så många inom en treårsperiod. Exempel på webbtjänster är Webkinz och Club 
 188 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 Penguin. I dessa världar tar barnen hand om fantasidjur i sago- världar och kan delta i frågesporter, spela spel samt tjäna virtuella pengar. 
 Program på nätet 
 Medierna har rapporterat om programvara via nätet under flera år, men inte heller denna tjänst har tagit fart. Bedömningen är dock att då överföringshastigheten hos användarna ökar blir alltmer stabil, finns det goda förutsättningar för dessa tjänster att växa. Detta innebär att privatpersoner och företag kan hyra programvara i stället för att köpa egna licenser. Användaren får tillgång till pro- grammet via nätet i stället för att köra det på den egna datorn eller servern. Det gör att uppgraderingar och felkodningar tas om hand automatiskt. 
 Spel 
 Olika former av dataspel har drivit på användningen av bredband och utvecklingen av bredbandtjänster. Det finns webbspel, som vanligtvis finns inbäddade i en webbsida och körs i samband med att webbsidan visas. Det finns också onlinespel som spelas mellan flera personer över Internet. Spelen utvecklas löpande och blir alltmer grafiskt avancerade med hög bildkvalitet för en så intensiv spelupplevelse som möjligt. Nästa generations spel bedöms komma i  
 HD-kvalitet. 
  Det kommer att ställa ännu högre krav på överfö- ringshastigheten i uppkopplingen. 
  
 7.2.3 
  
 Offentliga tjänster 
  
 I takt med att användningen av Internet ökar satsar allt fler myn- digheter på  
 e-förvaltning 
  och på att lägga ut delar av sin verksamhet på nätet. Målet är att människor ska få bättre kontakt med förvalt- ningen genom att enklare kunna utföra ärenden och få tillgång till offentlig service. Vissa myndigheter som redan i dag har mycket av sin verksamhet på nätet bedöms utveckla detta ytterligare. Några exempel är Försäkringskassan, Skatteverket, Arbetsförmedlingen och Lantmäteriet. Dessa myndigheter håller på att effektivisera sina organisationer, och lägger ned de lokala kontoren på flera orter. 
 189 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 Medborgarna samt företagen hänvisas till ett kontor på en annan ort, till telefonkontakt eller till Internet för att hantera sina ären- den. Det finns en motsvarande trend inom den kommunala servicen där t.ex. kontakten med utbildningsförvaltningen, social- förvaltningen och skolan alltmer hanteras via nätet. Bedömningen är att Internet och webbaserade tjänster i många fall kommer att bli det naturliga sättet att kontakta de flesta myndigheter. Förmodli- gen kommer antalet besökskontor att minska ytterligare. Myndig- heterna kommer att utveckla sina webbtjänster och använda sig av den funktionalitet som växer fram på marknaden i övrigt, t.ex. rörliga bilder, interaktivitet och mer användarvänlig grafik. 
  
 7.2.4 
  
 Telemedicin 
  
 Telemedicin betyder att läkare på ett sjukhus har direktkontakt med patienter samt med läkare på ett annat sjukhus eller vård- central. Kontakten sker med hjälp av dator och bredbands- uppkoppling. På så sätt kan specialistläkaren direkt ställa en dia- gnos samt ge behandlingsföreskrifter till personalen på plats. Läkaren kan också avgöra om patienten behöver besöka en specialistklinik, eller om hon eller han kan få vård på sitt lokala sjukhus. Telemedicin kan också användas genom att patienten via utrustning och bredbandsuppkoppling i hemmet mäter olika kroppsfunktioner och skickar resultatet till en kontrollcentral som är öppen dygnet runt. 
 Telemedicin har haft ett visst genomslag på marknaden. Bland annat pågår ett europeiskt projekt på Akademiska sjukhuset i Uppsala, där syftet är att sprida användningen av telemedicin. En annan form av telemedicin är teleradiologi där röntgenbilder som magnetröntgen, ultraljud och datortomografier skickas elektro- niskt till ett fristående center där radiologer analyserar bilderna. Ytterligare ett exempel är telepatologi där man med hjälp av elektroniska mikroskop skickar bilder av exempelvis celler och vävnad till patologer som sitter på en annan ort. 
 Bedömningen är att telemedicin kommer att få en stor betydelse för sjukvårdens framtida organisation och för att höja kompeten- sen och kvaliteten i vården. Samtidigt som möjliggör det kostnads- besparingar. Det kommer framför allt att bli ett viktigt hjälpmedel i glesbygdsområden där tillgången på lokal sjukvård ofta är begränsad. 
 190 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 7.2.5 
  
 Företag, IT och Internet 
  
 Företagens användning av IT och Internet har ökat i betydelse de senaste åren. Det är inte bara storföretagen utan även småföretagen som har upptäckt möjligheterna med IT och Internet. IT har inte- grerats allt mer i företagen, och det bidrar till att göra organisatio- nen mer effektiv. Dessutom behöver ett företag i många fall bred- band för att upprätthålla kontakten med kunder, leverantörer och andra intressenter. Exempel på hur företag använder IT är den lokala matbutiken som har ett kassasystem som är uppkopplat mot en centralenhet. Denna hanterar lagerhållning, gör beställningar och kontrollerar betaltransaktioner. Ett annat exempel är den grafiske formgivaren eller systemutvecklaren som arbetar i ett nät- verk med geografiskt utspridda kollegor mot samma  
 IT-miljö. 
  Ytterligare ett exempel är turistföretaget på orten som hanterar bokningar på Internet från kunder bosatta både i Sverige och utomlands. 
  
 7.2.6 
  
 Tv och andra former av rörlig bild 
  
 De flesta bedömare är överens om att användningen av  
 IP-tv 
  kom- mer att öka kraftigt de närmaste fem åren, eftersom  
 IP-tv 
  har många fördelar jämfört med traditionell tv.  
 IP-tv 
  är inte baserad på någon speciell ny teknik utan det är hur utsändningen görs som skiljer den från traditionell tv. Den sändningsmetod som används i dag kallas  
 multicasting  
 vilket innebär att  
 tv-signalen 
  sänds till många mottagare samtidigt. Med  
 IP-tv 
  görs dock utsändningen till en enda mottagare. Detta innebär att en tittare själv kan välja sitt program, som har lagrats på servrar i operatörens nät, och att hela  
 tv-tablån 
  blir tillgänglig när som helst. Metoden finns redan i dag, till exempel i tjänsten video on demand där användaren kan beställa sportprogram eller filmer. Men det som är unikt med  
 IP-tv 
  är att användaren har möjlighet att kunna skicka information från sin terminal. Då  
 IP-tv 
  är en kapacitetskrävande tjänst kommer det att ställas krav på uppgraderingar och på att infrastrukturen utvecklas. 
 Nästa generations tv kommer att produceras med  
 HD-kvalitet, 
  vilket betyder att bilden är skarpare och mer detaljrik eftersom upplösningen är högre än vanlig  
 digital-tv. 
  Dessutom är ljud- kvaliteten bättre. En  
 HD-tv-kanal 
  kräver fyra gånger så mycket 
 191 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 bandbredd som en vanlig  
 digital-tv-kanal 
  vilket kommer att öka efterfrågan på kapacitet i bredbandsnäten. För närvarande finns det ett utbud av olika  
 HD-tv-kanaler 
  i Sverige, t.ex. SVT HD, Discovery HD, Canal+ SportHD, Canal+ FilmHD, och TV 4 HD. 
 Det är i första hand tv som terminal som tar emot  
 IP-tv 
  och  
 HD-tv. 
  Tv växer dock i betydelse även för andra terminaler. Exempelvis har samtliga svenska mobiloperatörer lanserat tv till mobilen det senaste året. Tjänsten inte tagit fart i någon större omfattning, då tester har visat att kvaliteten på ljud och bild än så länge är dålig. Dessutom är det inte den ordinarie  
 tv-tablån 
  som visas utan förinspelade slingor med program. Men det pågår en utveckling av ny teknik som ska ge bättre kvalitet. Diskussioner förs om rättigheter till program, vilket kan ge bättre innehåll. Detta ökar förutsättningarna för en tillväxt av  
 mobil-tv 
  som ett alternativ till  
 fast-tv 
  för mobila användare. 
 En annan form av tv är  
 webb-tv 
  som sänds över Internet och som användaren vanligtvis tar emot via datorn. Användaren kan titta på kortare eller längre videoklipp, hela program eller filmer direkt på Internet. Med hjälp av streamingteknik är det möjligt att göra direktsändningar på Internet och att därefter erbjuda samma innehåll på beställning på webben. Exempel på  
 webb-tv 
  är SVT Play, Axess tv och Stafford men många företag och offentliga myndigheter använder också  
 webb-tv 
  för t.ex. presskonferenser, möten och debatter. Enligt många bedömare fick  
 webb-tv 
  sitt stora genombrott under 2007 då många nya användare tillkom. Bedömningen är att denna tjänst kommer fortsätta att växa de kommande åren. 
  
 7.2.7 
  
 Framtida krav på överföringshastighet 
  
 Utvecklingen av tjänster för bredband kommer att ställa krav på högre överföringshastigheter hos slutanvändaren. Det är den slut- sats vi kan dra från ovanstående bedömningar. Dessutom kommer förmodligen antalet användare och den genomsnittliga använd- ningen av bredbandtjänster att öka de kommande fem åren. Det beror på att allt fler får bredbandsuppkoppling, att tjänsterna blir alltmer lättillgängliga samt att de blir en naturlig del av vardagen. Detta gör att trafikvolymerna i näten kommer att öka. Det ställer i sin tur krav på uppgradering av IT infrastrukturen. 
 192 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 Barnett bedömer att trafiken i de fasta bredbandsnäten kom- mer att vara sju gånger så stor år 2012 jämfört med år 2007, framför allt beroende på tillväxten av tv och video. Det redogör vi för i figuren nedan. 
  
 Figur 7.1 
  
 Trafikvolymen i de fasta bredbandsnäten på global nivå år 
  
 2005–2012 
  
 400 000 000 
  
 300 000 000 
  
 Terabit 
  
 IP-tv 
  
 Årlig 
  
 200 000 000 
  
 100 000 000 
  
 Internet 
  
 0 
  
 Taltjänster 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 2008 
  
 2009 
  
 2010 
  
 2011 
  
 2012 
  
 Källa:  
 Barnett, presentation  
 2007-11-07 
  
 En liknande bedömning gör också IDC 
  
 3  
  
 som förutsäger att antalet  
 IP-tv-abonnemang 
  i genomsnitt kommer att öka med 72,3 procent per år under perioden 2007 till och med år 2011. Detta bekräftas av en undersökning genomförd av Carr 
  
 4 
  
 , som visar att 42 procent av hushållen bedömer att de kommer att använda  
 IP-tv 
  som  
 tv-tjänst 
  inom  
 1–2 
  år. 
 Ericsson bedömer att motsvarande trafikmönster kommer gälla även för de mobila näten. Tillväxten kommer dock troligen att gå ännu snabbare, på grund av att Internettrafiken ökar och genom en överflyttning till mobila tekniker. Även taltjänster samt tv och video kommer att driva på trafikvolymen i de mobila näten. 
  
 3 
  
 Svensk telemarknad – Prognoser  
  
 2007–2011, 
  PTS,  
 PTS-ER-2007:25 
  
 4 
  
 The Bundle Jungle Europe, Navigating the European  
  
 multi-play 
  market, Stockholm 2007-  
 11-14, 
  Cook193 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 Figur 7.2 
  
 Trafikvolymen i de mobila näten på global nivå år  
 2005–2012 
  
 5 000 000 
  
 4 000 000 
  
 3 000 000 
  
 Tv/video 
  
 Terabit 
  
 Årlig 
  
 2 000 000 
  
 Internet 
  
 1 000 000 
  
 0 
  
 Taltjänster 
  
 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 
  
 Källa:  
 Barnett, presentation  
 2007-11-07 
  
 För att få tillgång till bastjänsterna i dag behöver man i praktiken en överföringshastighet på ca 2 Mbit/s, helst symmetriskt men åtminstone nedströms. Användare som vill ta del av mer avancerade tjänster behöver upp mot 10 Mbit/s. Frågan är vilka överförings- hastigheter som de framtida bredbandstjänsterna kommer att kräva, och vad användarna kommer att fråga efter. Många bedö- mare anser att en överföringshastighet (nedströms) år 2013 behöver uppgå till ca 10 Mbit/s. Detta för att kunna hantera de flesta tjänster på Internet. Utöver det, kommer man att behöva en överföringshastighet på ca 100 Mbit/s för att kunna använda både Internet och flera samtidiga  
 tv-kanaler 
  med  
 HD-kvalitet. 
  Företagen kommer förmodligen att erbjuda en överföringshastighet på ca 1 Gbit/s till storanvändare av bredbandstjänster. 
 194 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 7.3 
  
 Teknikutveckling 
  
 Operatörerna utvecklar och uppgraderar hela tiden bredbands- näten, för att kunna möta den ökade efterfrågan på kapacitet. Det gäller för både trådbundna och trådlösa nät. Teknikutvecklingen går framåt och med nya generationer av nätelement, utrustning och mjukvara m.m. så kan operatörerna erbjuda högre överförings- hastigheter, bättre kvalitet och nya tjänster till användarna. Figuren nedan sammanfattar hur olika trådbundna och trådlösa tekniker förväntas utvecklas fram till år 2013 och vilken dataöverförings- hastighet som är möjlig. I följande avsnitt kommer vi att beskriva de olika teknikerna med avseende på egenskaper, förutsättningar och tidsplan för lansering. 
 Figur 7.3 Utvecklingen av trådbundna och trådlösa dataöverföringshastigheter 
  
 Lopez/nedlänk 
  
 Uppströms/upplänk 
  
 10 Gbit/s 
  
 Ethernet 
  
 Ethernet 
  
 1 Gbit/s 
  
 GPON 
  
 GPON 
  
 100 Mbit/s 
  
 VDSL2 + 
  
 LTE 
  
 VDSL2 + 
  
 VDSL2 
  
 Simmons 
  
 VDSL2 
  
 LTE 
  
 10 Mbit/s 
  
 ADSL2plus 
  
 HSPA 
  
 Simmons 
  
 SHDSL 
  
 ADSL 
  
 CDMA2000 
  
 HSPA 
  
 ADSL2plus 
  
 SHDSL 
  
 1 Mbit/ s 
  
 EDGE 
  
 CDMA2000 
  
 evolution 
  
 ADSL 
  
 EDGE ev. 
  
 0,1 Mbit/s 
  
 EDGE 
  
 EDGE 
  
 Mycket höga dataöverföringshastigheter över 100 Mbits/s 
  
 Höga dataöverföringshastigheter över 10 Mbits/s 
  
 Tal och låga dataöverföringshastigheter 
  
 Källa:  
 Nokia Siemens, Broadband Access for all, 2007 
 195 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 Trådbundna nät 
  
 5 
  
 Med trådbundna nät avses accessnät av koppar, koaxialkabel eller fiber som möjliggör bredbandanslutning med xDSL,  
 kabel-tv 
  eller  
 fiber-LAN. 
  Den stora fördelen med trådbundna accessnät är dess förmåga att leverera hög dataöverföringshastighet till många användare samtidigt. Det gör att operatörerna kan erbjuda nya tjänster som bl.a.  
 IP-tv 
  och  
 HD-tv. 
  Ett trådbundet nät som bygger på paktteknik ger också företagskunder möjlighet att bygga upp virtuella privata nätverk (VPN) och fildelning genom  
 punkt-till- 
 punkt-access. 
  Operatörerna kan använda det befintliga koppar- accessnätet för att erbjuda bredbandstjänster, men trots en ständig utveckling för att öka  
 DSL-teknikens 
  överföringshastighet och kapacitet finns det en bortre fysisk gräns för vad kopparnätet klarar av. Fiber är därför det enda alternativ som kan hantera den ständigt ökande efterfrågan på överföringshastighet eftersom uppgrade- ringar av den aktiva utrustningen kan göras under hela dess livs- längd. 
 De trådbundna näten är inne i en förvandlingsprocess som inne- bär att fiber anläggs allt längre ut i nätet och närmare användaren, på bekostnad av koppartråd och koaxialkabel. I sammanhanget används begrepp som FTTH (fiber till hemmet), FTTB (fiber till fastigheten), FTTC (fiber till kopplingsskåpet). Den förstnämnda avser vanligtvis nyanläggning av fiber och nät, medan FTTB kan avse både nyanläggning av fiber och en uppgradering av det fasta telenätet. Däremot avser FTTC i princip endast uppgradering av det fasta telenätet. 
  
 5  
 De tekniska delarna i detta avsnitt baseras på material ur rapporterna: Broadband Access for All – a Brief Technology Guide, Nokia Siemens Network, 2007 och Bättre bredbandskonkurrens genom funktionell separation, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2007:18. 
 196 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 Figur 7.4 Principerna för olika former av fiberanläggning 
  
 Källa:  
 PTS Bättre bredbandskonkurrens genom funktionell separation  
 PTS-ER-2007:18 
  
 FTTC innebär att fiberanslutning sker till kopplingsskåp. De ligger närmare slutkunden än vad telestationen gör. Avancerad VDSL eller annan  
 xDSL-teknik 
  kommer att användas på den sista delen av koppartråden som löper mellan kopplingsskåpet och slutanvändaren. Det innebär att den aktiva utrustningen för VDSL måste få plats i kopplingsskåpet. Fördelarna med att installera VDSL enligt principerna för FTTC är att en högre bandbredd kan uppnås då avståndet till slutkunden kortas. Om operatörerna drar fiber hela vägen till kopplingsskåpet kan de erbjuda hög överföringshastighet till väsentligt fler kunder. 
 ADSL är den vanligaste  
 DSL-tekniken. 
  Den ger upp till 20 Mbit/s nedströms, och i bästa fall en uppströms hastighet på mellan 1 och 3 Mbit/s. För att möta efterfrågan på en högre över- föringshastighet kan operatörerna uppgradera till VDSL. Med denna teknik kan de erbjuda kunderna en överföringshastighet på upp till 100 Mbit/s i båda riktningarna. 
 197 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 FTTB innebär att fiber läggs hela vägen från en anslutnings- punkt till en fastighet, vanligtvis ett flerfamiljshus. Fibern ansluts därefter till en distributionspunkt i husets källare som kopplas samman med fastighetsnätet. Det är alltså det nät som förbinder samtliga lägenheter med punkten i källaren, och det kan bestå av nya kopparledningar (catkablar) eller det befintliga kopparnätet i det fasta telenätet. FTTH innebär att fiber dras hela vägen från en anslutningspunkt i accessnätet till slutanvändaren. Den teknik som i dag är vanligast för FTTB och FTTH är Ethernet, som är en etablerad teknik för höga symmetriska överföringshastigheter. Tekniken håller på att utvecklas, liksom nyare tekniker som t.ex. GPON. Det sistnämnda är en teknik för höga symmetriska överföringshastigheter som använder passiva komponenter i nätet, dvs. ingen aktiv utrustning i accessnätet. 
  
 6 
  
 Utöver det fasta telenätet och fibernäten finns också koaxialkabelnät för  
 kabel-tv. 
  Dessa har tekniska egenskaper som medger hög bandbredd, men i dag samsas överföring av bredband med tv vilket begränsar överföringshastigheterna. Det pågår nu prov med DOCSIS 3.0 som enligt standarden medger både upp- och nedströmshastigheter på över 100 Mbit/s. 
 Trådlösa nät 
  
 7 
  
 En trådlös tekniks täckningsområde är av stor betydelse då den avgör hur många basstationer som måste byggas, storleken på investeringskostnaden samt hur bra kvalitet det blir på tjänsten inomhus. 
  
 6 
  
 Se vidare bilaga 7. 
  
 7 
  
 Avsnittet bygger på rapporten Broadband Access for All – a Brief Technology Guide, Nokia Siemens Network, 2007, samt information på  
  
 www.ericsson.com 
  
 ,  
  
 www.cdg.org  
  
 och  
  
 www.pts.se 
  
 . 
 198 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 Figur 7.5 Täckning för en basstation i olika frekvensband 
  
 Källa 
 : Nokia Siemens, Broadband Access for all, 2007 
 Figuren visar en basstations täckningsområde i antal kvadrat- kilometer som en funktion av vilket frekvensband som används. Det är värt att notera att det behövs nästan fyra gånger fler bas- stationer i ett frekvensutrymme på två GHz än vid en GHz. Vid 3,5 GHz behövs det tio gånger fler. Generellt är det så att trådlösa nät som byggs i ett lägre frekvensband får en god geografisk täck- ning med ett färre antal master/basstationer då varje basstation kan täcka en större yta i antal kvadratkilometer. Men ett trådlöst nät i ett lägre frekvensband har inte samma möjligheter att ge lika höga överföringshastigheter som ett trådlöst nät i högre frekvensband då den tillgängliga bandbredden är lägre. En fast riktantenn utomhus hos användaren kan öka nätets täckningsgrad samt överförings- hastigheten. 
 Följande tre tekniker för mobila trådlösa nät finns etablerade i Sverige: 
  
 CDMA2000 i 450  
  
 MHz-bandet 
 (3G-teknik, 
  tredje generatio- nens mobiltelefoniteknik), 
  
 GSM/Edge  
  
 (2G-teknik, 
  andra generationens mobiltelefoni- teknik) i 900 och 1 800  
 MHz-bandet, 
  
 199 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 UMTS/HSPA  
  
 (3G-teknik, 
  tredje generationens mobiltelefoni- teknik) i 2  
 GHz-bandet. 
  
 Utöver de mobila trådlösa näten finns också andra former av tråd- lösa nät. Dessa nät är ofta baserade på tekniken Jacobs. 
  
 UMTS-näten 
  byggdes ursprungligen för att kunna hantera datatrafik med en överföringshastighet på 384 Kbit/s. Företaget Tre blev år 2006 först av operatörerna med att uppgradera sitt nät till så kallad turbo 3G med hjälp av  
 HSPA-teknik. 
  Detta medger en högre överföringshastighet, och gjorde det möjligt för användare att få mer avancerade bredbandstjänster till mobiltelefonen som t.ex. tv. Tekniken skapade ett stort intresse för mobilt bredband till datorn via modem eller instickskort. Under år 2007 växte efter- frågan på mobilt bredband kraftigt och samtliga  
 UMTS-operatörer 
  uppgraderade sina mobilnät med HSPA. 
 Under år 2007 lanserade också företaget Nordisk Mobiltelefon Sverige AB (NMT) sitt mobila nät i 450  
 MHz-bandet. 
  Mobilnätet använder CDMA2000  
 EV-DO 
  teknik, en världsomfattande stan- dard för  
 3G-mobiltelefoni. 
  Nätet kan i dagsläget erbjuda överfö- ringshastigheter på upp till 3,1 Mbit/s nedströms och upp till 1,8 Mbit/s uppströms. 
 Det pågår en utveckling av nya versioner av HSPA och CDMA2000. Det kommer att innebära högre överföringshastighet, och att frekvensutrymmet kan utnyttjas bättre. Ett parallellt spår är utvecklingen av nästa generations mobiltekniker, 3G+, som troli- gen kommer att lanseras omkring år 2010. Det pågår en utveckling av olika standarder där CDMA2000 förväntas övergå i UMB, medan UMTS och HSPA kommer att utvecklas mot LTE. 
  
 8  
  
 Det är amerikanska Qualcomm som i första hand arbetar med utveck- lingen av UMB medan Barnett, Nokia Siemens och Alcatel- Lucent utvecklar LTE. Andra stora företag såsom Intel, Motorola och Samsung driver på utvecklingen av mobilt Jacobs. 
 En operatör som bygger ett trådlöst nät måste ansluta varje bas- station och mast till ett gemensamt transportnät för att kunna leverera tjänster till användaren. Detta transportnät består vanligt- vis av en blandning av trådbundna alternativ eller av en kraftfull radiolänklösning. Utvecklingen går dock mot alltmer fiberbaserade lösningar. Nät av typerna HSPA, CDMA2000 och Jacobs kan även 
  
 8  
 Med UMB menas Ultra Mobile Broadband och med LTE menas Long Term Evolution. 
 200 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 använda sig av  
 DSL-teknik 
  i transportnätet för att komma upp i högre överföringshastigheter. Standarderna LTE och UMB kom- mer däremot att ställa krav på ännu högre överföringshastigheter. Dessa hastigheter kan i praktiken endast levereras via Ethernet och GPON. 
 Tillgång på frekvensutrymme 
 Det framgår av ovanstående beskrivningar att de trådlösa näten är beroende av frekvensutrymme och av vilket frekvensband som kan användas. Detta styr räckvidden för en basstation och därmed täckningsgraden i förhållande till investeringskostnaden. PTS är den myndighet som hanterar frekvensutrymmet i Sverige och som samarbetar internationellt med att fastlägga frekvensband för olika slags radiotjänster. Myndigheten ger tillstånd för användning av radiosändare i Sverige, med utgångspunkt i denna fördelning och med stöd av bestämmelserna i lagen om elektronisk kommunika- tion. 
 På grund av den tekniska utvecklingen och att olika nät går samman, arbetar PTS med målet att framtida tillstånd ska vara tek- nik- och tjänsteneutrala så långt det går. Den operatör som får ett tillstånd får då själv avgöra vilka tjänster som bäst svarar mot marknadens behov. Operatören kan alltså själv välja om den vill erbjuda fasta eller fullt mobila trådlösa tjänster eller kanske båda dessa. 
 PTS har som mål att ytterligare frekvensutrymme för trådlöst bredband ska göras tillgängligt när det finns ett behov, och när tekniken gör det möjligt. För närvarande är följande frekvensband harmoniserade för bredbandiga tjänster, enligt nedanstående figur. 
 201 
 Utveckling och trender SOU 2008:40 
  
 Figur 7.6 
  
 Frekvensband för trådlösa nät 
  
 450 TV 
  
 GSM900 GSM1800 UMTS 2GHz 
  
 2,6 GHz 
  
 BWA 3,5 BWA 3,7 
  
 9 
  
 392 
  
 70 
  
 150 
  
 155 
  
 190 
  
 200 
  
 200 MHz 
  
  Frekvensband för utdelning  
  
  Frekvensband med utdelade tillstånd 
  
 Källa:  
 PTS, 2008 
 I november 2007 avslutade PTS en auktion om tillstånden i 3,7 GHz- bandet. Spektrumauktionen omfattade totalt 1 160 tillstånd, fyra per kommun. Bredbandsbolaget (som ingår i Telenorkoncernen) vann tillstånd i hela Sverige, IT Norrbotten i 13 kommuner och TeliaSonera i 12 kommuner. Därutöver vann ett flertal aktörer tillstånd i en till tio kommuner. Bedömningen är att dessa tillstånd kommer att användas för trådlösa accesslösningar i större och mindre tätorter och då främst i områden som inte utgörs av flerfamiljshus. Räckvidden, som till stor del beror på val av teknik, bedöms vara ca tio kilometer om användaren har en riktantenn monterad utomhus. 
 Under första halvåret 2008 planerar PTS att genom två auktio- ner dela ut tillstånd för trådlösa tjänster i 2,6  
 GHz-bandet 
  och i 1  
 900–1 
  905  
 MHz-bandet. 
  Tilldelningen i 2,6  
 GHz-bandet 
  är upp- delat på 15 frekvensblock. Bedömningen är att dessa frekvensband i första hand kommer att användas för att höja kapaciteten i dagens  
 UMTS-nät 
  när det behövs. Det kommer då främst att ske i tätorter där det nuvarande frekvensutrymmet utnyttjas för fullt. Ett av frekvensblocken kommer att vara reserverat för  
 TDD-användning 
  (tidsdelning som duplexmetod). Det ger förutsättningar för t.ex. Jacobs och en eventuell etablering av en ny operatör. Auktionen i 1  
 900–1 
  905  
 MHz-bandet 
  avser ett mindre frekvensband och omfattar ett nationellt tillstånd. Kravet är att den operatör som får tillståndet använder TDD. 
 Ytterligare frekvensutrymme kommer att frigöras när det ana- loga  
 tv-nätet 
  har stängts ner och kanske också i samband med att det nuvarande tillståndet för GSM i 900  
 MHz-bandet 
  löper ut. Dessa frekvenser är särskilt intressanta då de ligger i låga frekvens- band. Det ger möjlighet till god geografisk täckning med färre master och basstationer. 
 I december 2007 beslutade regeringen om sändningsutrymmet för Preston tv och att utrymme ska frigöras för annan använd- 
 202 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 ning. PTS fick då i uppdrag att ta fram en nationell planeringslös- ning. I den ingår att de befintliga  
 tv-näten 
  planeras om för att frekvensutrymme ska frigöras i en sammanhängande del av UHF- bandet  
 (790–862 
  MHz). Detta frekvensutrymme frigörs då för andra användningsområden än  
 tv-sändningar 
  och PTS kan fördela det enligt lagen om elektronisk kommunikation. Myndigheten kommer troligen att dela ut utrymmet under år 2009/2010, men frekvensbandet är förmodligen inte fullt användbart förrän år 2012. Det beror på samordningen med övriga Europa i fråga om att stänga de analoga  
 tv-sändningarna. 
  En annan aspekt är att det i dag inte finns någon tillgänglig teknik för att bygga ut datanät i detta frekvensband. Bedömningen är att den kommer att utvecklas, eftersom efterfrågan kommer att vara stor både i Sverige och i övriga Europa. 
 Det nuvarande tillståndet för GSM i 900  
 MHz-bandet 
  går ut i slutet av år 2010. Det ger upphov till i huvudsak två frågor: Blir det möjligt att använda detta frekvensband för bredbandtjänster? Hur ska tilldelningen gå till, då det i dag finns fyra operatörer som har tillstånd i frekvensbandet? Figuren nedan visar hur frekvensbandet för närvarande är uppdelat mellan de olika operatörerna. 
 Figur 7.7 Uppdelning av GSM 900  
 MHz-bandet 
  
 Ledigt 
  
 Swefour 
  
 TeliaSonera 
  
 Tele2 
  
 Telenor 
  
 4,9 
  
 6,8 
  
 7,2 
  
 7,2 
  
 7,2 
  
 Källa:  
 PTS, 2008 
 Ledigt 
 1 
 Det finns ett ECC 
  
 9  
  
 -beslut 
  om att det ska gå att implementera UMTS (trådlöst bredband) i  
 GSM-banden. 
  Det pågår också en lik- nande process i  
 EU-kommissionen 
  och ett beslut kommer troligen snart. En del andra länder har börjat arbeta mot att  
 GSM-banden 
  ska kunna användas på ett annat sätt, och i vissa fall har de redan kommit fram till en lösning. PTS har som mål att spektrum ska användas effektivt och förbereder nu för att  
 3G-lösningar 
  kanske ska gå att använda i  
 GSM-banden. 
  I det ingår att planera om fre- kvensbandet. Målet är att införa nya frekvensarrangemang i 
  
 9  
 Electronic Communications Committee, CEPT:s kommitté för tele- och radiofrågor (elektronisk kommunikation). 
 203 
  
 Utveckling och trender 
  
 SOU 2008:40 
  
 5  
 MHz-block 
  (vilket gör att spektrum kan användas effektivt och för bland annat  
 UMTS-teknik) 
  och göra det möjligt för GSM- operatörerna att driva sina  
 Williams 
  vidare, parallellt med att 3G implementeras. 
  
 7.4 
  
 Sammanfattning 
  
 Sammanfattningsvis bedömer vi att utvecklingen fram till och med år 2013 kommer att resultera i en ökad användning av bredband. De tjänster som operatörerna erbjuder kommer att ställa krav på högre överföringshastigheter i näten. Det är framför allt använd- ningen av tv med hög kvalitet och andra former av rörlig bild som kommer att driva på trafikvolymerna i näten. Det gäller både tråd- bundna och trådlösa nät. 
 Det är inte osannolikt att tro att en användare år 2012 kommer att behöva en överföringshastighet (nedströms) på ca 10 Mbit/s. Detta för att kunna hantera de flesta tjänster på Internet. Det kommer dock att krävas en överföringshastighet på ca 100 Mbit/s för att kunna använda både Internet och flera samtidiga  
 tv-kanaler 
  av  
 HD-kvalitet. 
  Storanvändare av bredbandstjänster kommer troligen att vilja ha en överföringshastighet på ca 1 Gbit/s. 
 Det finns några trådbundna och trådlösa tekniker som kan hantera den ökade efterfrågan på överföringshastighet, enligt bedömningar i nuläget. Det är följande: 
 Tabell 7.1 Tekniker som kan hantera ökade kapacitetskrav 
  
 10 Mbit/s 
  
 100 Mbit/s 
  
 1 Gbit/s 
  
 Trådbundna 
  
 ADSL 
  
 VDSL 
  
 GPON 
  
 VDSL 
  
 GPON 
  
 Ethernet 
  
 GPON 
  
 Ethernet 
  
 Ethernet 
  
 Trådlösa 
  
 HSPA 
  
 LTE 
  
 Inga 
  
 Jacobs 
  
 UMB 
  
 LTE 
  
 UMB 
  
 204 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling och trender 
  
 När det gäller de trådbundna alternativen, baseras användningen av teknikerna VDSL, GPON och Ethernet på att det finns en fiber- infrastruktur tillgänglig så nära slutanvändaren som möjligt. Det- samma gäller för de framtida trådlösa teknikerna LTE och UMB där basstationerna kommer att kräva matning av fiber eller eventu- ellt en kraftig radiolänk för att kunna hantera de stora trafik- volymerna. 
 205 
  
 8 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 För att komplettera Statskontorets samhällsekonomiska analys (redovisas i avsnitt 9.3) av den föreslagna fortsatta statsstödda utbyggnaden har vi givit i uppdrag åt Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS) att beskriva och analysera hur bredbandsutveck- lingen påverkar tillväxtmål, välfärdsmål och hållbarhetsmål med speciell betoning på glesbygd och landsbygd. Särskilt viktiga områdena att belysa är lokalt näringsliv och regional utveckling, välfärd och livskvalitet, utbildning samt klimat och miljö. Detta är ett sätt att beskriva behov och även de samhällsekonomiska effek- terna av en fortsatt bredbandsutbyggnad som inte fångas av hus- hållens och företagens uppskattade betalningsvilja. Det saknas översikter och effektstudier inom de aktuella områdena och ITPS har därför gjort telefonintervjuer och hämtat in skriftliga syn- punkter från olika organisationer. ITPS har redovisat resultatet av sitt arbete i rapporten Bredbandsnät, glesbygd och samhällsnytta. 
  
 1 
  
 8.1 
  
 Lokalt näringsliv och regional utveckling 
  
 ITPS konstaterar i sin rapport att tillgång till bredband är av avgö- rande betydelse för det lokala näringslivet och den regionala utvecklingen. Myndigheten hävdar med stöd av olika exempel från Företagarna, Glesbygdsverket och Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) att bredband är viktigare för företag i glesbygd och på landsbygden än för andra företag. 
  
 2 
  
 1 
  
 Rapporten finns tillgänglig i utredningens diarium. 
  
 2 
  
 Bilaga 3, Nyttan av bredband – Några exempel från verkligheten. 
  
 207 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 8.1.1 
  
 Bredband gjuter nytt liv i gamla branscher 
  
 Exempel på detta är textilföretag i Marks kommun utanför Borås. Många företag arbetar med s.k. smarta textilier i samarbete med Högskolan i Borås. Smarta textilier är textilier med olika inbyggda egenskaper.  
 TST-Sweden, 
  ett av företagen, arbetar med plagg som skyddar mot hetta, kyla, högt vattentryck eller från nedsmittning av bakterier och kemikalier. Vad betyder tillgång till kommunika- tionslösningar för företaget och dess utveckling? 
 Företagsledningen säger: 
 Det betyder oerhört mycket. Vi behöver bredband för produktutveck- ling, försäljning och för produktionen – ja, för alla våra viktiga verk- samheter. Vårt företag klarar inte av att hänga med i utvecklingen om vi är begränsade till 1 Mbit/s uppströms (ADSL). Vi har tunga filer med ritningar och mönster att skicka, vi kommunicerar kring utveck- ling och design här hemma och om produktion i Fjärran Östern. 
  
 3 
  
 8.1.2 
  
 Bredband är nödvändigt för fortsatt konkurrenskraft 
  
 Här tjänar jordbruket som exempel. Det som har gjort att det svenska jordbruket har överlevt är i hög grad lyckad rationalisering, med större gårdar och fler djur som följd. Det skapar förutsätt- ningar för att allt fler processer kan kontrolleras och styras över bredband. Exempel på detta är ett webbaserat mjölkanalyssystem som kräver minst 2 Mbit/s i båda riktningarna. Alternativet är provtagning på gården, varefter provet sänds till Sveriges enda laboratorium i Jönköping. 
 EU har beslutat att alla nötkreatur, svin, får och getter ska journalföras. Den inre marknaden förutsätter att djur ska kunna flyttas fritt. Smittrisken ökar och djurens identitet och ursprung måste kunna fastställas. Den centrala djurdatabasen hos Jordbruks- verket registrerar 176 000 händelser i månaden varav 50 procent skickas in på papper och måste hanteras manuellt (scannas m.m.). Här finns en stor rationaliseringspotential som LRF har räknat på. 
 Merkostnaden är 25 kronor per blankett. Hanteringen av 88 000 blanketter per månad innebär en kostnad och potentiell samhälls- vinst på 26,4 miljoner kr år om alla gårdar och bönder hade tillgång till bredband. 
  
 4 
  
 3 
  
 Uttalande av  
  
 TST-Swedens 
  företagsledning i ITPS rapport. 
  
 4 
  
 Se beskrivning i bilaga 3. 
  
 208 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 8.1.3 
  
 Bredband är en förutsättning för nyföretagande 
  
 Tillgången till bredband är enligt de redovisade exemplen också en helt avgörande faktor för att nya företag ska etablera sig på en ort. Det är en förutsättning för företagens kontakt med kunder och leverantörer och inte minst för att rekrytera kompetent personal. 
 En representant för Frye kommun säger: 
 När man anställer personal frågar man inte om företaget har dator och uppkoppling. Man utgår från att det finns och fungerar. Om inte är arbetsplatsen dömd. Och även om man skulle kunna rekrytera en vuxen medarbetare så kommer barnen att protestera mot att flytta till en ort utan bredband. 
  
 5 
  
 Glesbygdsverket konstaterar, när myndigheten rapporterar de företagsexempel som visar glesbygdsföretagens beroende av bred- band: 
  
 att  
 denna teknik är betydelsefull för så gott som alla företag men är särskilt betydelsefull för företag i glesa regioner med långa avstånd till kunder, leverantörer, företagstjänster m.m. Längre avstånd innebär att ett flertal nödvändiga aktiviteter tar längre tid och blir dyrare samtidigt som vissa kanske helt får väljas bort. En tillförlitlig bredbands- uppkoppling med hög kapacitet innebär för dessa företag ett väsentligt steg mot att neutralisera de geografiska avstånden när det gäller infor- mationsflöden. 
  
 6 
  
 8.1.4 
  
 Bredband en plattform för regional utveckling 
  
 IT och bredbandsnätens betydelse för den regionala utvecklingen beskrivs i ITPS rapport med Lumiora som exempel. Lumiora är det regionala nätet i Norrbotten och ägs av länets 14 kommuner och av landstinget. Den totala bredbandsutbyggnaden har kostat 600 mil- joner kr varav staten och EU har svarat för 530 miljoner kr och kommunerna för 70 miljoner kr. Kostnaden för Lumiora är 85 miljoner kronor. 
 Fibernätet har lagts både på luftledningar och i marken. Många byföreningar har medverkat för att få fiber till det egna området. Nätet har full redundans och är öppet för alla operatörer. En ope- ratör kan genom ett enda avtal med IT Norrbotten nå hela länet. 
  
 5 
  
 Cruz, planeringsdirektör i Marks kommun i mail till Vazquez, ITPS, 2008-  
  
 02-11. 
  
 6 
  
 King, Glesbygdsverket, i ett  
  
 e-brev 
  till Bredband 2013,  
 2008-01-16, 
  DNR 08GV26:68:1. 
 209 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 För närvarande håller nätet på att kopplas samman med Nordnorge. Det finns också planer på att koppla ihop nätet med norra Finland och så småningom nordvästra Ryssland, vilket skulle leda till att en mycket stor marknadsplats skapades. 
 Landstinget har ett elektroniskt journalsystem som är gemen- samt för fem sjukhus, 33 vårdcentraler och 34 tandvårdskliniker. En behandlande läkare i Norrbotten som är uppkopplad till Lumiora kan hämta in sjukjournaler och röntgenbilder från vilket sjukhus eller vilken vårdcentral som helst. En röntgenläkare på Kalix eller Kiruna sjukhus kan t.ex. diskutera en svårtolkad rönt- genbild med en specialist vid Sunderby sjukhus via Lumiora. 
 Det har skapat förutsättningar för en avancerad hemsjukvård där många mätningar kan göras hemma hos patienten. Kommu- nerna kan samarbeta i fråga om olika administrativa funktioner, och företag som finns på flera platser kan koppla ihop sig till enda företagsnät. 
 Näten gör också bland annat att Luleå tekniska universitet kan bedriva distansutbildning, att företag får kommunikation med högre kapacitet och lägre kostnader och att privatpersoner kan kommunicera på lika villkor som de som bor i storstäderna. 
 Nätet har spelat en avgörande roll både för etablerandet av flyg- platsen i Arvidsjaur och för de välkända biltestanläggningarna i Arvidsjaur och Arjeplog, där det krävs att biltestare från olika länder har en säker bredbandsuppkoppling till sina fabriker på hemmaplan. Bredbandsnätet är en integrerad del i det regionala tillväxtprogrammet inför planering av testbanor, flygplats, hotell osv. 
 Aktörerna i regionen har lyckats skapa både en stor uppslutning bakom nätet och en högklassig integration mellan  
 IT-infrastruktur 
  och vitala samhällsfunktioner som näringslivsutveckling, kommu- nal förvaltning, undervisning och utbildning. Företrädare för regionen hävdar samstämmigt nätets stora betydelse för det ekonomiska och sociala uppsving som regionen har upplevt de senaste åren. 
 När det gäller den fortsatta utvecklingen menar man att det finns en risk att PTS kartläggning av  
 IT-infrastruktur 
  kommer att visa, eller i varje fall tolkas som, att i princip alla har tillgång till någon form av bredband om man inkluderar mobilt bredband. 
 En företrädare för  
 IT-Norrbotten 
  säger: 
 Det man ibland glömmer med detta är att det finns vita fläckar mellan masterna om man inte förtätar med fler master. Dessutom är ju 
 210 
 SOU 2008:40 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
 hastigheten i nätet beroende på hur många som är uppkopplade gentemot den givna masten. Det innebär att man måste ställa sig frå- gan: Vad är bredband, 56 kbit/s eller 7.2 Mbit/s som t.ex. Tele2/Telias mobila bredband ger beroende på vilket klockslag man är i nätet? Om kommunikationshastigheten är för låg så skulle man kunna definiera det som grå fläckar.  
 [------]Om 
  vi får en situation där vi accepterar grå fläckar och sätter ribban där det ju i alla fall är möjligt att skicka ett mejl så betyder det att vi glömmer många viktiga aspekter gällande bl.a. möjligheterna att använda sig av bredband som en plattform för t.ex. videokonferenser som är miljövänligt och effektivt ur resesyn- punkt och spar tid samt för  
 telemedicin/E-hälsa 
  och distansutbild- ning. 
  
 7 
  
 Dessutom skulle möjligheten för företag att utveckla sin verksam- het i glesbygd minska påtagligt. Exempel på detta finns inom turistnäringen, rennäringen och hos tjänsteföretag som kan produ- cera sina tjänster på distans från den egna byn. Det skulle öka pro- blemen för företag inom t.ex. lantbruksnäringen och minska möj- ligheterna för t.ex. skogsbruket att rationalisera. Där blir det allt vanligare med kommunikation direkt från maskin till maskin. 
  
 IT-Norrbotten 
  lägger stor vikt vid utvecklingen av akutsjuk- vården och ambulansverksamheten. 
 Vi vet i dag att den avgörande faktorn om vi skall överleva en viss akut skadesituation är tidsfaktorn dvs. att vi snabbt kommer under sjuk- vårdsbehandling. I ett stort geografiskt län som Norrbotten är därför ambulansverksamheten viktig. Och i dag är det så att den akuta åtgär- den sätts in redan i ambulansen till sjukhuset. I ambulanserna finns i dag avancerad sjukvårdsutrustning som kommunicerar över nätet med sjukhuset t.ex. EKG. Kommunikation upprättas mellan ambulansens sjukvårdsteam och akutintaget på sjukhuset. I dag finns det vita fläckar i vissa byar som innebär att datakommunikationen inte kan upprättas eller att kommunikationen avbryts. 
  
 8 
  
 8.2 
  
 Vardagsliv och livskvalitet 
  
 Enligt våra direktiv ska vi beakta att elektroniska kommunikationer ska underlätta vardagen för människor och företag i hela landet. På vilket sätt kan bredbandsnäten underlätta vardagslivet? Det finns ingen systematisk studie av svenska förhållanden, men däremot har OECD nyligen presenterat en studie av  
 IT-användningen 
  och dess 
  
 7 
  
 Uttalande av Hicks, vd för  
  
 IT-Norrbotten, 
  i ITPS rapport. 
  
 8 
  
 ibid. 
  
 211 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 nytta utifrån existerande officiell statistik. I detta kapitel refereras de resultat som är intressanta för Sverige. Därefter följer informa- tion om den svenska situationen som den tolkas av ITPS. 
  
 8.2.1 
  
 Hälsa 
  
 IT bedöms som ett viktigt verktyg inom ett stort antal områden inom hälsa. Det inkluderar avancerad medicinsk utrustning, tele- medicin och patientdatabaser som stöd för diagnostisering och val av behandlingsmetoder, samordning och behandlingen av patien- terna. För individen kan Internet bli en värdefull källa för informa- tion – som den svenska välbesökta Vårdguiden – men också genom olika s.k.  
 peer-to-peer-grupper 
  för t.ex. dyslektiker eller diabetiker som kan stödja varandra och förse varandra med erfarenheter och t.ex. olika behandlingsmetoder. 
 I ett bredbandsperspektiv kan det vara speciellt intressant att se hur IT har påverkat sådana företeelser som vård i hemmet eller möjligheter för äldre till s.k. kvarboende. Inte minst  
 KK-stiftelsen 
  har i olika sammanhang argumenterat för den samhällsekonomiska nyttan av att äldre kan vårdas i hemmet i stället för på institution. Frågan kommer att bli ännu mer aktuell i takt med att befolk- ningen åldras. Det har funnits ett betydande antal projekt inom dessa områden drivna av Hernandez, Vårdalstiftelsen,  
 KK-stiftelsen, 
  Vinnova etc. Det saknas dock översiktsartiklar eller uppföljningar av vad dessa projekt har lett till. Det är också svårt att skaffa sig en bild av t.ex. hur många kommuner som systematiskt bedriver ett utvecklingsarbete inom detta område. 
 Många kommuner har infört mobila lösningar i hemtjänsten, framför allt för att underlätta dokumentation och arbetsvillkor för de anställda. 
 Utifrån ett glesbygdsperspektiv är det viktigt att se vilka hjälp- medel som har utvecklats för att patienterna ska kunna nå medi- cinska tjänster utan att behöva resa till ett sjukhus eller en vård- central. Hjälpmedel som kan användas i hemmet är mobil utrust- ning för att enkelt kontrollera värden som blodsocker, blodtryck, EKG och lungfunktion. Det finns också system som gör det möj- ligt att från den egna datorn läsa av avancerade kroppsfunktioner och skicka resultaten direkt till läkaren. 
 212 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 8.2.2 
  
 Utbildning 
  
 Den kanske i ett glesbygdssammanhang viktigaste aspekten på bredband och utbildning är den verksamhet som bedrivs inom landets lärcentra. Dessa kan ses som en gemensam mötesplats där vuxenstuderande på olika nivåer och inom olika ämnen kan mötas. En viktig ambition hos landets lärcentra är att den lokala kompe- tensen ska matcha behovet av arbetskraft. Ca 85 procent av landets kommuner har lärcentra och denna andel är högre för befolk- ningsmässigt små kommuner än för stora. I undersökningar uppger glesbygdskommuner i stor omfattning att de samverkar i lärcentra- nätverk och med lärcentra i andra kommuner. Man arbetar mer än i andra kommuner med telebild och fler studerar på högskole- program. 
  
 9  
  
 Warren är till stor del en dokumenterad del i kommu- nens utvecklings- och tillväxtstrategi. Intressanta exempel på lär- centra är  
 mini-lärcentra 
  i fjälldal. Alla som bor i Vilhelminas fjäll- dalar erbjuds utbildningar på alla nivåer med hjälp av flexibla undervisningstekniker. 
  
 10 
  
 Distansundervisningen har ökat snabbt under det senaste årtiondet. Antalet distansstudenter har tredubblats sedan läsåret 1996/97 och 2005/06 läste över 82 000 studenter på distans. Det motsvarar drygt 20 procent av alla studenter. Detta betyder att medan det totala antalet högskolestuderande har gått ned så har de distansstuderande blivit många fler. De flesta av dessa studerar vid nätuniversitet och enligt Högskoleverket rekryterar nätuniversite- tet i större utsträckning än högskolor i allmänhet nybörjarstuden- ter med arbetarbakgrund, studenter som bor i glesbygd och stu- denter som bor längre ifrån lärosätet. 
  
 11 
  
 Distansundervisningen har uppenbarligen blivit en viktig förut- sättning för vuxenutbildning och kompetensförsörjning i gles- och landsbygd. Oavsett om den studerande sköter sina studier via ett lärcenter eller direkt från hemmet så är det viktigt med goda bred- bandsförbindelser. Det behövs inte bara vid de olika lärcentra, utan också till de studerandes hem som i stor utsträckning finns i gles- bygd eller landsbygd. 
 IT och bredband används också för distansöverbryggande undervisning i grundskolan. Det mest citerade exemplet är Pajala 
  
 9 
  
 Nationellt centrum för flexibelt lärande. Lärcentra 2005. Lokal infrastruktur för kompetensförsörjning, s. 25. 
  
 10 
  
 Taylor, Södra Lapplands forskningsenhet.  
  
 Colei fjällkommun – att studera i den yttersta glesbygden, s. 34, 2006. 
  
 11 
  
 Universitet  Högskolor: Högskoleverkets årsrapport 2007. Rapport 2007:33 R. 
  
 213 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 där alla skolenheter i kommunen med hjälp av bredband och video- konferenssystem får tillgång till samma utbud. Modellen innebär att lärare undervisar flera klasser samtidigt. Pajalamodellen har också spridits till bl.a. Dorotea, Vilhelmina och Åsele. 
 Ytterligare exempel är de elever i Vilhelmina, Nordmaling och Umeå som får modersmålsundervisning i bl.a. samiska med lärare i Storuman. Modersmålsundervisning för andra elever i Nordmaling och Umeå bedrivs på distans från Stockholm. En förutsättning är här förstås bredband och en bra samordning mellan skolor, kom- muner och stadsnät. 
  
 8.2.3 
  
 Bryta utanförskap 
  
 Att bryta utanförskap handlar bl.a. om att bygga socialt kapital. Socialt kapital har av OECD definierats som nätverk tillsammans med gemensamma normer, värderingar och ömsesidig förståelse som underlättar samarbete inom eller mellan grupper. 
  
 12 
  
 En undersökning från Australien visar att kontakterna med vän- ner och släktingar ökar med tillgången till Internet. Ökar gör också kontakterna med myndigheterna. Dessa kontakter är positiva, de stärker individernas sociala identitet, sociala roller och förstärker de sociala stödmekanismerna. 
  
 13 
  
 I en finsk undersökning svarade 70 procent av de tillfrågade att de absolut eller till viss grad instämde i påståendet att  
 e-posten 
  gjorde det möjligt för dem att upprätthålla kontakter som de annars inte skulle ha. 
  
 14  
  
 I en annan undersökning konstaterades att det fanns starka samband mellan användningen av IT och olika aspekter på socialt kapital. Det tydligaste sambandet var delaktig- het i lokalsamhällets angelägenheter, som frivilligarbete eller olika fritidsverksamheter. 
  
 15 
  
 I en amerikansk enkätstudie har man frågat hur Internet har påverkat individens beslut i olika avseenden. En första studie genomfördes 2002 och undersökningen följdes upp 2005. Andelen som ansåg att Internet spelade en avgörande eller viktig roll för olika beslut i livet hade ökat till år 2005. Den andel som ansåg att 
  
 12 
  
 OECD (2001). The  
  
 Well-being 
  of Nations. The Role of Human and Social Capital, OECD, Paris, http://www.oecd.org/dataoecd/48/22/1870573.pdf. 
  
 13 
  
 DCITA (Australian Department of Communications, Information Technology and the Arts). The Role of ICT in Building Communities and Social Capital, Canberra 2005. 
  
 14 
  
 Statistics Finland (2006), From Citizen to eCitizen: Results from statistical surveys about Finns use ofICT in 1996. 
  
 15 
  
 Statistics Finland (2006), Social Capital in Finland: Statistical Review. 
  
 214 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 Internet hade varit viktigt när det gällde att välja skola/universitet för egen eller för barnens del hade t.ex. ökat med 42 procent. 
  
 16 
  
 Trots att utanförskapet – arbetsmarknadsmässigt, ekonomiskt och socialt – har varit en högt prioriterad fråga på den politiska arenan i Sverige de senaste åren saknas det studier om samband mellan utanförskap och Internet eller bredband. Inte heller har denna fråga varit aktuell i den  
 IT-politiska 
  debatten. 
 Frågan om bredband och utanförskap har däremot behandlats av EU och Regionkommittén: 
 Regionkommittén anser att den infrastrukturella digitala klyftan, det vill säga mellan dem som bor i områden där infrastruktur och avance- rade tjänster finns tillgängliga och dem som bor i områden med per- manenta geografiska och naturbetingade handikapp där sådan infra- struktur och sådana tjänster inte finns tillgängliga, är en klart häm- mande faktor för allas deltagande i informationssamhället och för möjligheterna, särskilt för den offentliga sektorn, att ta fram innova- tiva former för interaktion med de egna kunderna, medborgarna och företagen. Ur demokratisk synvinkel innebär detta en allvarlig brist. 
 Under rubriken Inget utanförskap – ökad integration genom e- förvaltning skriver Regionkommittén: 
  en inkluderande  
 e-förvaltning 
  handlar om både kampen mot nya former av utanförskap som kan uppstå när tjänster läggs ut på nätet (den infrastrukturella och kulturella digitala klyftan), och en förstärk- ning av politiken mot socialt utanförskap med hjälp av informations- och kommunikationsteknik. 
  
 17 
  
 8.3 
  
 Offentliga  
  
 e-tjänster 
  
 I den svenska bredbandspolitiken har offentliga  
 e-tjänster 
  ofta åbe- ropats som argument för att få till stånd en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet över hela landet. Det kan därför vara av intresse att undersöka hur långt den s.k.  
 e-förvaltningen 
  har nått i detta avseende. 
 I en nyligen publicerad rapport menar Verva att läget då det gäller utvecklingen av  
 e-förvaltningen 
  i princip är ganska gynnsamt. En stor del av myndigheternas ärenden hanteras helt eller delvis automatiserat och volymen på detta är ca 450 miljoner ärenden om 
  
 16 
  
 Pew Internet and American Life Project (2006), The Internets Growing Role in Smith. 
  
 17 
  
 Yttrande från Regionkommittén om att överbrygga bredbandsklyftan och Handlingsplan i2010 för  
  
 e-förvaltning. 
  (2007/C 146/09). 
 215 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 året. I analysarbetet kategoriseras processerna som helt, delvis eller inte alls automatiserade. I de undersökningar Verva har gjort hos myndigheterna är 30 procent av de 357 ärendeslagen redan i dag, enligt myndigheternas bedömningar, helt automatiserade vilket motsvarar 84 procent av den totala årsvolymen av ärenden hos de 66 myndigheterna som har besvarat enkäten. 
  
 18 
  
 Då det gäller frågan om  
 e-förvaltningen 
  verkar det vara ett bety- dande problem att det är en stor skillnad mellan tillgång till och användning av elektroniska system. 
 Mycket av  
 e-förvaltningen 
  har hittills gått ut på att sprida information på nätet. Tillhandahållandet av blanketter osv. har minskat ledtider och besvär för användaren. En ny tendens inom e- förvaltningen är en mycket medveten utveckling mot självbetjä- ning. Försäkringskassan och arbetsförmedlingen är exempel på detta. Istället för att skicka in blanketter, faxa eller ringa in infor- mation kan man redan nu utbyta information direkt med försäk- ringskassan på elektronisk väg. När nya Arbetsförmedlingen beskriver hur den tillhandahåller tjänster till kunderna nämns i tur och ordning webbplatsen, den telefonbaserade kundtjänsten och de lokala arbetsförmedlingarna. Webben är troligen redan nu den huvudsakliga informationsplattformen inom det kluster som arbetsförmedlingsverksamheten börjar likna. 
  
 19 
  
 Regeringen har nyligen presenterat en handlingsplan för e- förvaltningen. Syftet med denna är att det år 2010 ska det vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättig- heter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. 
  
 20 
  
 Företagare pekar ofta på den administrativa bördan för företa- gen. Regeringen har satt som mål att lätta den administrativa bör- dan med 25 procent fram till år 2010. Vid sidan av regelförenklingar krävs då också bättre möjligheter för företagen att utbyta informa- tion med myndigheter, dvs. tillgång till bredband för att öka möj- ligheterna att utnyttja offentliga  
 e-tjänster. 
  
 Det fortsatta arbetet med  
 e-förvaltningen 
  kommer att starkt betona användarperspektivet. En intressant utveckling i detta avse- ende är arbetet med att inrätta lokala servicekontor. Regeringen tillsatte i maj 2007 en särskild utredare som har i uppgift att stödja 
  
 18 
  
 Hur är läget? – 2007 års uppföljning av myndigheternas arbete med  
  
 e-förvaltning. 
  Statskontoret,  
 2008-02-06, 
  2007/129. 
  
 19 
  
 Se http://platsbanken.arbetsformedlingen.se/Standard/Start/Start.aspx. 
  
 20 
  
 Finansdepartementet (2008). Nationell handlingsplan för den svenska eFörvaltningen. 
  
 216 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 de statliga myndigheterna i deras arbete med att inrätta lokala servicekontor: 
 Utredaren skall också stödja andra samverkansinitiativ mellan myn- digheter och kommuner för att bryta utanförskapet. I uppdraget ingår vidare att utreda former för samverkan mellan statliga myndigheter och kommuner. Utredaren skall driva på utvecklingen av en effektivare offentlig service och tjänsteproduktion som utnyttjar den moderna informations- och kommunikationsteknikens möjligheter. Målet skall vara att förbättra tillgängligheten till offentlig service i hela landet och att möjliggöra en fortsatt effektivisering av den offentliga tjänste- produktionen. 
  
 21 
  
 I ett långsiktigt perspektiv är det tydligt att den offentliga tjänste- verksamheten mer och mer kommer att hanteras genom elektro- niskt baserad självbetjäning. Troligen kommer de statliga ambitio- nerna mer och mer att flyttas över till kommunerna. För att de stora samhällsekonomiska vinsterna av detta ska kunna bli verklig- het måste i princip alla medborgare ha tillgång till goda och framför allt pålitlig  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. Om denna vision ska förverkligas måste också ett stöd till medborgarna läggas in på något sätt. Många tidigare visioner av  
 e-samhället 
  har förbisett svårigheterna i att göra visionerna till verklighet. En framtidssäker och robust  
 IT-infrastruktur 
  som i princip når alla medborgare är en nödvändig förutsättning för att visionen om e- förvaltningen ska kunna bli verklighet. 
  
 8.4 
  
 Ett konkurrenskraftbaserat synsätt 
  
 Det finns olika sätt att se på den typ av bredband som behövs i glesbygd och landsbygd. Det första synsättet innebär att man ritar en svartvit bredbandskarta över ett område, nation eller region eller över hela Europa. En miniminivå definieras som tillåter något som för de flesta verkar rimligt, t.ex. möjligheten att skriva och ta emot  
 e-post. 
  Fokus riktas mot dem som är absolut längst ut i periferin. Den kapacitet som borde vara möjlig att erbjuda till denna plats under en viss tidsperiod, blir sedan normen för hela geografin. Denna kapacitet – som EU i dag definierar som ett nät som kan uppgraderas till 2 Mbit/s nedströms i accessen – blir tak i stället för golv. För många länder och regioner innebär en sådan gräns en hög 
  
 21  
 Myndighetssamverkan vid lokala servicekontor. Dir. 2007:68. 
 217 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 ambitionsnivå medan det för ett  
 IT-moget 
  land som Sverige är klart otillräckligt på några års sikt. 
 Det synsätt som tonar fram i företagsexempel och uttalanden som ITPS rapport citerar har helt andra utgångspunkter. ITPS per- spektiv är mer mångfasetterat och mer dynamiskt än den indelning av geografin i svarta eller vita områden som  
 EU-perspektivet 
  teck- nar. De vita fläckarna finns också här med i bilden men framför allt betonas behovet av att få fram fiber till neutrala fastighetsnära anslutningsnoder. 
 Vidare betonas behoven av att uppgradera och modernisera näten på olika nivåer. Behovet av att ersätta  
 xDSL-lösningar 
  med fiber påtalas utifrån företagarperspektiv, men de lokala och regionala företrädarna rapporterar att även hushållen börjar fråga efter nät med högre kapaciteter. Ofta påpekar man behovet av att skapa redundans i näten. Argumentet är att när bredbands- tjänsterna kommer in i alltmer samhällskritiska funktioner för indi- vider, offentlig förvaltning och näringsliv så måste denna garanti byggas in. 
 Det är slående hur stora skillnaderna i perspektiv är mellan de regionala och kommunala samhällsplanernas synpunkter och de som hävdar att EU:s krav på 2 Mbit/s nedströms är tillräckligt. Denna kapacitet skulle inte klara av de krav som finns hos textil- företagen i Marks kommun, när de ska sända mönster och arbeta med formgivning med kunder och producenter runt hela världen. Företagen har tillgång till denna kapacitet och mer därtill i dag, men de klarar sig inte med detta. Det gör inte heller de företag i Stockholms glesbygd som arbetar i realtid med företag som Scania, eller det livsmedelsföretag i Skåne som tidigare arbetade med en ägare i Malmö men nu måste kommunicera med och anpassa sina redovisningssystem osv. till en ny amerikansk ägare. Även jord- brukets krav är större än 2 Mbit/s nedströms. För alla dessa företag 
 – samtliga i glesbygd – är uppströmskapaciteten lika viktig som nedströmskapaciteten. 
 När praktikerna i företag, kommuner och regioner tänker kring kapacitetskrav och bredbandsbehov är utgångspunkten en svensk verklighet. De tycks i första hand utgå från ett entreprenörs- och företagarperspektiv. Med ett enda ord skulle synsättet kunna beskrivas som konkurrenskraftbaserat. Det första kriteriet är därför att bredbandslösningarna ska hjälpa det lokala näringslivet att bevara sin konkurrenskraft. 
 218 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 Efter det lokala näringslivets konkurrensförmåga innebär den andra typen av svar att de regionala och lokala representanterna ofta hänvisar till vad de uppfattar som regionala rättvisefrågor. De vill avvärja en situation som medför att medborgarna i glesbygd inte får samma möjligheter att delta i samhällslivet som övriga medborgare. De vill undvika ett socialt utanförskap som har regio- nala grunder. 
 En tredje typ av svar pekar ut vissa satsningar man vill göra i kommunen eller regionen för att flytta fram positionerna. I mot- sats till de mer allmänt inriktade svaren i den förra kategorin har dessa en mer lokalspecifik inriktning. Det gäller t.ex. akutsjukvård i ambulanser, försök att förlänga den tid de fritidsboende stannar, satsning på glesbygdsskolor och speciallösningar för jord- eller skogsbruk. Ibland, men inte alltid, betonas också olika aspekter på bredbandsnätens bidrag till hållbar utveckling. 
  
 8.5 
  
 Samhällsekonomisk nytta 
  
 Bedömningar om framtiden är förknippade med en grundläggande osäkerhet. De delar av ett fortsatt stöd som gäller ytterligare förgrening av de nät som redan finns, kommer troligtvis att leda till att det blir allt färre nya abonnenter per investerad krona. Det vill säga att kostnaderna för varje ny abonnent ökar på marginalen. Samtidigt finns det ökade kapacitetskrav i gamla områden. Företag kommer att fråga efter fiber för att klara konkurrenskraven. Förut- sättningen för detta är att fiber dras fram till en någorlunda närlig- gande anslutningspunkt. Anslutningskostnaden för företaget i fråga måste vara överkomlig. 
 Genomgången av teknik- och användarutvecklingen i kapitel 7 visar att utvecklingen skapar nya typer av användarefterfrågan och behov. Denna utveckling kommer inom några år att dra in över Sverige med full styrka. Allt fler företag och myndigheter kommer att börja använda tjänster med kapacitetsbehov på 10 Mbits/s och många användare kommer att behöva uppströmshastigheter på åtminstone 2 Mbits/s. Om marknaden inte kan tillgodose de efter- satta områdena inom överskådlig tid riskerar vi att skapa nya digi- tala klyftor gentemot dessa. 
 Nollalternativet(se avsnitt 9.1.4) leder till en fläckvis tillgänglig- het med gråzoner där det i värsta fall bara går att skicka  
 e-post, 
  men där högre kommunikationskvalitet beror på var man befinner sig i 
 219 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 SOU 2008:40 
  
 förhållande till en mast och på vilket klockslag man är ute på nätet. I sådana lägen är det inte möjligt att använda sig av bredband som en plattform för t.ex. videokonferenser, telemedicin och distans- utbildning. 
 ITPS genomgång nämner användarbehov av olika slag där grå- zonens osäkerhet kan få negativa effekter för 
  
 - 
  
 det lokala näringslivets konkurrenskraft, 
  
 - 
  
 regional rättvisa, dvs. medborgarna riskerar att inte få likvärdiga möjligheter som andra till ett normalt deltagande i samhällslivet, 
  
 - 
  
 vissa specifika användningar sätts i fara, t.ex. akutsjukvård i ambulanser, försök att förlänga den tid de fritidsboende stannar, satsning på glesbygdsskolor och effektivitetshöjningar i jord- eller skogsbruk. 
  
 Vårt förslag, det s.k. basinfrastrukturalternativet (se avsnitt 9.1.3), lyfter in de eftersatta områdena på lika villkor med huvuddelen av landet. 
 Det finns för samhället som helhet mål som är värda att efter- sträva. Målen motsvaras inte alltid av uttalad betalningsvilja men de kan tilldelas ett politiskt pris. Om vi betraktar förgreningsaspekten av det nya stödet jämfört med det tidigare, borde det vara så att ju längre ut i periferin man kommer desto svagare blir tillväxtaspek- terna, som ofta kan mätas i termer av betalningsvilja. Desto star- kare blir i stället de politiska värdena som är sammansatta av sådana begrepp som ITPS har berört i sin rapport, t.ex. utanförskap, lik- värdig behandling, förutsättningen för ett normalt deltagande i samhällslivet. Det är faktorer som måste beaktas då det gäller att bestämma samhällsnyttan av en fortsatt bredbandsutbyggnad. 
 Bredband har kommit att bli en alltmer självklar del av vad med- borgare och företag förväntar sig, även i glesbygd och landsbygd. Då det gäller förhållandet mellan betalningsvilja och kostnader finns det faktorer som talar för både ett sämre respektive ett bättre utfall när man jämför den eventuella nya stödperioden med den gamla. Då det gäller politiskt bestämda värden, som inte låter sig mätas i termer av förhållandet betalningsvilja mot kostnader, så är nog marginalavkastningen av de först investerade medlen under den nya perioden påtagligt högre än under den tidigare. 
 Detta beror dels på att de sociala välfärdsaspekterna får större tyngd i periferin, dels på att de politiska kostnaderna då börjar stiga 
 220 
  
 SOU 2008:40 
  
 Behov och nytta av bredband i glesbygd och landsbygd 
  
 för att vissa inte har tillgång till något som alltmer börjar anses vara en nödvändig förutsättning för normalt deltagande i samhällslivet. 
 Prissättningen på de effekter som inte lätt kan mätas bestäms i politiska processer. Om alla faktorer läggs ihop, och med rimliga priser på de politiska effekterna, finner vi inga skäl att anta att det nya stödet har sämre förutsättningar att bli samhällsekonomiskt effektivt än det tidigare stödet ansågs ha då det sjösattes. 
 221 
  
 9 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 I detta kapitel redovisar vi de beräknade investeringskostnaderna för att ge de eftersatta områden som identifierades i kapitel 6 tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. Beräkningarna har gjorts utifrån olika investeringsalternativ. Dessutom görs en utvärdering om de olika investeringsalternativen är samhällseko- nomiskt lönsamma eller inte. 
  
 9.1 
  
 Inledning 
  
 Vi har givit Carr i uppdrag att göra indikativa beräk- ningar av kostnaderna, i dag och i framtiden, för att bygga ut bred- band till de eftersatta områdena som tidigare identifierats enligt olika alternativ. 
 Kostnadsberäkningarna är baserade på den kartläggning som Post- och telestyrelsen har gjort av förutsättningarna för tillgång till bredband som redovisats i kapitel 6. Dessutom har Carr intervjuat olika aktörer på marknaden för att hämta in uppgifter om aktörernas investeringsplaner, strategi för nätplanering, de olika kostnadskomponenterna som ska inkluderas vid en investerings- beräkning och annat som har varit relevant för att genomföra upp- draget. En central komponent i kostnadsberäkningarna har varit det rutnät över Sverige som har legat till grund för PTS kartläggning. Varje ruta mäter 250 x 250 meter och för varje ruta har myndigheten kartlagt antalet boende, antalet arbetsställen och förutsättningar för tillgång till infrastruktur för bredband. 
 De genomförda kostnadsberäkningarna baseras på tre olika inve- steringsalternativ som vi har definierat. Dessa kommer presenteras närmare här nedan. Dessutom har vi definierat ett nollalternativ 
 223 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 som kommer att användas i känslighetsanalysen för de olika beräk- ningsalternativen. 
  
 9.1.1 
  
 xDSL-alternativet 
  
 Alternativet förutsätter att alla abonnenter som i dag har access till TeliaSoneras fasta telefonnät har möjlighet att få tillgång till bred- band, förutsatt att samtliga telestationer uppgraderas med fiber och utrustas med  
 xDSL-teknik. 
  Det här är ett förhållandevis snabbt och enkelt sätt att nå ut med  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshas- tighet till en övervägande del av landet. 
 När PTS har kartlagt förutsättningarna för tillgång till bredband via xDSL har de utgått från TeliaSoneras telestationsområden och antagit att alla anslutningar inom ett stationsområde där telestationen kan leverera xDSL också i praktiken har möjlighet att få bredband via xDSL. Detta gäller oavsett eventuella begränsningar i access- nätet eller i stationsbyggnaden. I det fall hela området har alternativ bredbandstäckning via exempelvis HSPA,  
 kabel-tv 
  eller  
 fiber-LAN 
  anses det också ha möjlighet att få tillgång till bredband. Den befolkning och de arbetsställen som inte omfattas av ovanstående kriterier definieras som eftersatta områden och är då ca 113 000 personer och 33 000 arbetsställen. 
 Kostnaden för att uppgradera telestationer så att de kan leverera xDSL består enligt beräkningar dels av kostnaden för att ansluta dem med fiber, dels av kostnader för att bygga ut elförsörjningen m.m. när det krävs. Kostnaderna för den aktiva  
 xDSL-utrustningen, 
  utbyggnad av accessnät eller abonnentutrustning ingår inte i detta alternativ. Alternativet tar inte heller hänsyn till eventuella tekniska hinder i accessnätet som kan göra det omöjligt att få bredband via xDSL i praktiken. 
  
 9.1.2 
  
 Visionsalternativet 
  
 Utgångspunkten i visionsalternativet är att Sverige behöver en långsiktigt hållbar  
 IT-infrastruktur 
  som kan hantera framtida tjänster, behov av höga överföringshastigheter och stigande trafik- volymer. För att det ska bli möjligt behövs en finmaskig fiberbaserad infrastruktur i alla delar av landet. Marknaden bedöms tillgodose behovet av fiberinfrastruktur och höga överföringshastigheter i 
 224 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 tätorter och i vissa små orter. Risken är däremot stor att en majo- ritet av småorterna och områden utanför tätorter och småorter kommer att hamna efter då investeringen är hög i förhållande till antalet möjliga kunder. Det finns inga förutsättningar att få en rimlig avkastning på investeringen. Detta gör att den digitala klyf- tan mellan tätort, småort och områden utanför tätorter och små- orter kan förväntas öka. De som bor och verkar i dessa områden kommer inte att kunna ta del av samma tjänster som de som bor och verkar i övriga delar av landet, vilket skapar orättvisa. 
 Visionsalternativet är ett fristående investeringsalternativ och förutsätter inte att viss utbyggnad redan har skett enligt xDSL- alternativet. Detta alternativ skiljer sig från  
 xDSL-alternativet 
  när det gäller geografisk täckning, eftersom det bara omfattar småorter och områden utanför tätorter och småorter. Beräkningarna tar dessutom hänsyn till att nya eftersatta områden kan uppstå fram till och med år 2013. Det beror på att befintlig fysisk infrastruktur behöver uppgraderas för att kunna möta det ökade behovet av högre överföringshastigheter. 
 Utgångspunkten i denna beräkning är små orter med mellan 50 och 199 invånare, samt områden utanför tätorter och småorter. Från detta räknar vi bort följande: 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom en radie av en kilo- meter från en fiberanslutningspunkt, 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom en kilometer från en telestation med fiber, 
  
 befolkning och arbetsställen som har täckning av HSPA. 
  
 Den befolkning och de arbetsställen som inte omfattas av de ovan- stående kriterierna finns i eftersatta områden. De inbegriper då 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. 
 I visionsalternativet görs en kostnadsberäkning av hur stor inve- steringskostnaden är för att bygga ut ett finmaskigt nät av nya anslutningspunkter (noder) i de eftersatta områdena. Detta ger då möjlighet att använda olika accesstekniker för att ansluta använda- ren till fibernoden. Beräkningen tar hänsyn till vad fiber kostar, vad det kostar att dra fiber till noden från närmaste fibrerade anslut- ningspunkt, och kostnaden för att bygga ett enkelt skåp, om det behövs. För att göra beräkningarna i detta alternativ har vi dessutom valt ut två exempelkommuner, nämligen Eda och Ånge kommun. 
 225 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 Vi har noggrant studerat den geografiska fördelningen av de rutor i kommunen som saknar tillgång till infrastruktur och hur en utbyggnad enligt visionsalternativet skulle kunna göras. 
  
 9.1.3 
  
 Basinfrastrukturalternativet 
  
 Basinfrastrukturalternativet är en variant av visionsalternativet. Även i detta alternativ är utgångspunkten att Sverige behöver en långsiktigt hållbar  
 IT-infrastruktur 
  som är anpassad för framtida tjänster, behov av höga överföringshastigheter och stigande trafikvolymer. Det ska göras möjligt genom att fiberbaserad basinfrastruktur byggs ut i alla delar av landet. Inte heller i detta alternativ antas marknaden kunna bygga ut infrastruktur i de nuvarande och framtida eftersatta områdena, på marknadsmässiga villkor. 
 Beräkningarna i basinfrastrukturalternativet omfattar små orter med mellan 50 och 199 invånare, samt områden utanför tätort och småorter. Från detta räknar vi bort: 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom en radie av två kilometer från en fiberanslutningspunkt, 
  
 befolkning och arbetsställen som finns inom två kilometer från en telestation med fiber, 
  
 befolkning och arbetsställen som har täckning av HSPA. 
  
 Den befolkning och de arbetsställen som inte omfattas av ovanstå- ende kriterier definieras som eftersatta områden. De uppgår då till 315 000 personer och 92 000 arbetsställen. Se vidare känslighets- analysen i avsnitt 6.3. 
 Basinfrastrukturalternativet tar hänsyn till vad det kostar att dra fiber till ett antal nya anslutningspunkter (noder) i de eftersatta områdena. Nätet är dock inte lika finmaskigt som i visionsalternativet men ger också förutsättningar för att använda olika accesstekniker för att ansluta användaren till fibernoden. I övrigt har beräkning- arna gjorts enligt samma principer som i visionsalternativet. 
 226 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 9.1.4 
  
 Nollalternativet 
  
 I nollalternativet spelar den befintliga täckningen av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 en stor roll när de eftersatta områdena byggs ut. Utgångspunkten i nollalternativet är att investeringar görs för att förtäta  
 CDMA2000-nätet 
  så att de som i dag täcks av denna infra- struktur också i praktiken kan teckna ett bredbandsabonnemang. Dessutom görs ytterligare investeringar för att ge de ca 2 400 personer och 900 arbetsställen som enligt PTS kartläggning helt saknar infrastruktur tillgång till CDMA2000. Det är viktigt att notera att dessa investeringar endast kommer att förverkligas om de kan göras på marknadsmässiga villkor, vilket inte bedöms som sannolikt för en övervägande del av de eftersatta områdena (se bilaga 7). I beräkningarna kommer vi att använda nollalternativet för att göra känslighetsanalyser för de olika alternativen. 
  
 9.2 
  
 Resultat av kostnadsberäkningarna 
  
 9.2.1 
  
 xDSL-alternativet 
  
 Enligt beräkningarna kostar  
 xDSL-alternativets 
  basversion ca 2 600 miljoner kr. Den största delen av kostnaden är att anlägga fiber, medan det endast behövs ca 10 miljoner kr för att uppgradera tele- stationerna. Beräkningarna utgår från att 1 135 telestationer, spridda över hela landet, förses med en fiberanslutning. Se tabellen nedan. 
 227 
 Beräkningar av investeringskostnader SOU 2008:40 
  
 Tabell 9.1 
  
 Resultat av  
 xDSL-alternativet 
  
 Resultat  
 xDSL-alternativet 
  
 Antal telestationer utan xDSL (totalt) 
  
 1 994 
  
 Exkludera stationer med alternativt bredband 
  
 -288 
  
 Exkludera stationer klassad som "Annan verksamhet" 
  
 -31 
  
 Exkludera stationer med mindre än 20 hushåll 
  
 -540 
  
 Antal telestationer att beräkna  
 xDSL-stöd 
  på 
  
 1135 
  
 Kostnadsberäkning för  
 xDSL-alternativet 
  (MSEK) 
  
 Genomsnittligt avstånd för att dra fiber per station (fågelvägen) 
  
 8 694 
  
 Kostnad fiber / meter (kr) 
  
 280 
  
 Antal telestationer som skall fibreras (11 av 1135 har redan fiber) 
  
 1 124 
  
 Kostnad för fiber (mnkr) (ojusterat) 
  
 2 736 
  
 Fågelvägsjustering  
 (LRIC-modell 
  "PTS") 
  
 127% 
  
 Kortaste avstånd till station justering (genomsnitt exempelkommuner) 
  
 75% 
  
 Kostnad för fiber (mnkr) (justerat) 
  
 2 610 
  
 Antalet telestationer som skall uppgraderas (20% av 1135) 
  
 227 
  
 Kostnad per station för uppgradering (kr) 
  
 40 000 
  
 Kostnad för uppgradering av station (mnkr) 
  
 10 
  
 Total beräknat kostnad för  
 xDSL-alternativet 
  (mnkr) 
  
 2 620 
  
 Känslighetsanalys 
 Den beräknade kostnaden för  
 xDSL-alternativet 
  beror på a) vid vilken nivå gränsen går för det minsta antalet abonnenter som en telestation kan ha för att anslutas med fiber, samt b) om man tar hänsyn till den befintliga täckningen av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000. 
 Beräkningen i  
 xDSL-alternativet 
  har gjorts utifrån förutsätt- ningen att telestationer med mindre än 20 anslutna abonnenter räknas bort, det vill säga att de inte ingår i beräkningen. Om den lägsta gränsen för antalet anslutningar höjs till 100 så sjunker inve- steringskostnaden till ca 500 miljoner kr. Samtidigt sjunker antalet hushåll och verksamhetsställen som får tillgång till bredband från ca 87 000 till ca 45 000. Om däremot alla telestationer utan alternativt bredband ska få tillgång till xDSL oavsett antalet anslutningar (d.v.s. även telestationer med färre än 20 anslutningar), beräknas kostnaden bli ca 4 700 miljoner kr. 
 Om man även tar hänsyn till de abonnenter som i dag uppges ha täckning av trådlöst bredband via  
 3G-tekniken 
  CDMA2000, allt annat lika, kan man beräkna kostnaden för att ge xDSL till alla 
 228 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 telestationer med mer än 20 anslutningar och som saknar täckning av  
 CDMA2000-nätet 
  till ca 400 miljoner kr. Se tabellen nedan. 
  
 Tabell 9.2 
  
 Känslighetsanalys 1 
  
 Känslighetsanalys 
  
 mnkr 
  
 Inkludera CDMA 2000 
  
 2 600 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 0 
  
 700 
  
 4 700 
  
 Stöd bara för 
  
 20 
  
 400 
  
 2 600 
  
 40 
  
 200 
  
 1 500 
  
 stationer med > x 
  
 60 
  
 100 
  
 1 000 
  
 hushåll 
  
 80 
  
 100 
  
 700 
  
 100 
  
 0 
  
 500 
  
 En ytterligare känslighetsanalys visar att det som kostar absolut mest är att ansluta telestationen med fiber, medan kostnaden för att uppgradera själva stationen har liten inverkan på totalkostna- derna. Skulle beräkningen ske med en totalkostnad på 350 kronor per meter fiber, i stället för 280 kronor per meter fiber som i bas- alternativet, skulle alternativet totalt kosta drygt 3 300 miljoner kr. Om beräkningen görs med en kostnad på 200 kronor per meter sjunker den totala kostnaden till ca 1 900 miljoner kronor. 
  
 Tabell 9.3 
  
 Känslighetsanalys 2 
  
 Känslighetsanalys 
  
 mnkr 
  
 Kostnad för uppgradering av station (kr) 
  
 2 600 
  
 20 000 
  
 40 000 
  
 60 000 
  
 80 000 
  
 100 000 
  
 150 
  
 1 400 
  
 1 400 
  
 1 400 
  
 1 400 
  
 1 400 
  
 200 
  
 1 900 
  
 1 900 
  
 1 900 
  
 1 900 
  
 1 900 
  
 Kostnad per meter 
  
 250 
  
 2 300 
  
 2 300 
  
 2 300 
  
 2 400 
  
 2 400 
  
 280 
  
 2 600 
  
 2 600 
  
 2 600 
  
 2 600 
  
 2 600 
  
 för fiber (kr) 
  
 300 
  
 2 800 
  
 2 800 
  
 2 800 
  
 2 800 
  
 2 800 
  
 350 
  
 3 300 
  
 3 300 
  
 3 300 
  
 3 300 
  
 3 300 
  
 400 
  
 3 700 
  
 3 700 
  
 3 700 
  
 3 800 
  
 3 800 
  
 Vi har tidigare beskrivit att det fasta telefonnätet har problem med bärfrekvens och långa ledningar. Det gör att det blir omöjligt att få tillgång till bredband eller att operatörerna bara kan erbjuda lägre överföringshastigheter. För att åtgärda dessa problem beräknas 
 229 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 investeringskostnaden uppgå till ca 1 200 miljoner kr, vilket i så fall ska läggas till den totala kostnaden i  
 xDSL-alternativet. 
  Enligt TeliaSonera är detta ett minskande problem då det löpande görs uppgraderingar av långa ledningar och då användningen av bärfrekvensutrustning minskar. Det beror på att behovet av dubbla abonnemang för t.ex. telefoni och fax minskar. 
 Observationer och kommentarer 
 En analys av beräkningen visar att en stor andel av kostnaden i  
 xDSL-alternativet 
  beror på att det är dyrt att ansluta fiber till de riktigt små telestationerna. Exempelvis svarar telestationer med mindre än 20 abonnenter för ca fem procent av det totala antalet hushåll och arbetsställen som inte har tillgång till xDSL men för nästan hälften av den beräknade kostnaden. Se känslighetsanalysen ovan. 
 Vi har använt nyckeltal för att räkna på att ansluta de områden som inte täcks av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 genom att dra fiber till telestationen. Det innebär att kostnaden för fibrering av de rele- vanta telestationerna troligen är underskattad, eftersom de rutor som beräkningen bygger på troligen ligger längre ifrån det fibernät som redan finns än rutorna i genomsnitt. En annan aspekt är att det behövs en förtätning av master och basstationer i CDMA2000- nätet för att operatörerna ska kunna erbjuda bredbandstjänster i samtliga eftersatta områden. Den mottagning och den kvalitet som användaren kan få i praktiken är beroende av individuella förhållan- den som radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission, last med mera. Med en fast monterad riktantenn blir mottagningsförhållandena avsevärt bättre, men det krävs att det över huvud taget finns en radiosignal för att användaren ska kunna ta emot den. Nordisk Mobiltelefon hävdar att de i dag har tillräcklig kapacitet att erbjuda tjänster överallt där de har täckning, men beroende på tillströmningen av nya användare och hur mycket dessa använder tjänsten kommer ytterligare investeringar att vara nödvändiga. En sådan investering kan uppskattas till 1  
 000–1 
  500 miljoner kronor. Även detta talar för att den beräknade kostnaden är underskattad. 
 230 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 9.2.2 
  
 Visionsalternativet 
  
 Totalt beräknas visionsalternativet kosta ca 9 900 miljoner kr varav kostnaden för anläggning av fiber till en ny anslutningspunkt står för ca 9 600 miljoner kr. Resten hör ihop med vad det kostar att anlägga själva anslutningspunkterna. 
  
 Tabell 9.4 
  
 Resultat av visionsalternativet 
  
 Resultat Visionsalternativet 
  
 Antal rutor i områden utanför tätort inkl. småort med boende långt ifrån anslutningspunkt (exkl. CDMA) 
  
 159 325 
  
 Antal rutor om CDMA inkluderas 
  
 1 669 
  
 Antal rutor som täcks av ny anslutningspunkt (genomsnitt exempelkommuner) 
  
 8 
  
 Beräknat antal nya anslutningspunkter som krävs 
  
 19 916 
  
 Beräknat antal nya anslutningspunkter som krävs, exkl. ensamma rutor 
  
 15 933 
  
 Kostnad för fiber 
  
 Kostnad fiber / meter (kr) 
  
 280 
  
 Genomsnittligt meteravstånd (fågelvägen) för att dra fiber per anslutningspunkt (genomsnitt exempelkommune 
  
 2 250 
  
 Fågelvägsjustering  
 (LRIC-modell 
  "PTS") 
  
 127% 
  
 Kortaste avstånd till station justering (genomsnitt exempelkommuner) 
  
 75% 
  
 Kostnad för ny fiber upp till anslutningspunkt (mnkr) 
  
 9 600 
  
 Kostnad för anslutningspunkter 
  
 Kostnad för ny anslutningspunkt (kr) 
  
 20 000 
  
 Kostnad för nya anslutningspunkter (mnkr) 
  
 300 
  
 Total beräknat kostnad för visionsalternativet (mnkr) 
  
 9 900 
  
 Känslighetsanalys 
 Beräkningarna ovan bygger på antagandet att det inte ska vara längre än en kilometer från en abonnent till en anslutningspunkt. Detta avstånd har vi använt dels för att utelämna rutor som befin- ner sig i närheten av en befintlig telestation eller fiberanslutning, dels för att uppskatta hur många rutor en ny anslutningspunkt kan förväntas täcka. 
 Den beräknade kostnaden för visionsalternativet beror på om beräkningarna tar hänsyn till täckningen av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 eller inte. Om beräkningarna tar hänsyn till CDMA2000, dvs. att rutor som till mer än 95 procent täcks av CDMA2000 utelämnas från beräkningarna, kommer det att kosta ca 100 miljoner kr att täcka de återstående ca 1 700 rutorna som 
 231 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 saknar tillgång till bredband i småorter och områden utanför tätort och småort, allt annat lika. Till det ska man dock lägga vad det kostar att förtäta master och basstationer enligt diskussionen i avsnitt 9.2.1, observationer och kommentarer. 
 Tabell 9.5 Känslighetsanalys av antal rutor och hänsyn till CDMA 2000- täckning 
  
 Känslighetsanalys 
  
 mnkr 
  
 Inkludera CDMA 2000 
  
 9 900 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 2 
  
 400 
  
 39 600 
  
 4 
  
 200 
  
 19 800 
  
 Antal rutor täckta 
  
 6 
  
 100 
  
 13 200 
  
 av ny 
  
 8 
  
 100 
  
 9 900 
  
 anslutningspunkt 
  
 10 
  
 100 
  
 8 000 
  
 (genomsnitt) 
  
 12 
  
 100 
  
 6 600 
  
 14 
  
 100 
  
 5 700 
  
 16 
  
 100 
  
 5 000 
  
 Om de områden som klassificerats som småorter utelämnas, allt annat lika, sjunker den totala kostnaden till ca 9 100 miljoner kr. 
 Observationer och kommentarer 
 Det kan noteras att visionsalternativet till viss del överlappar xDSL- alternativet, då TeliaSoneras existerande telestationer normalt ligger centralt placerade i relation till bebyggelsen i ett teleområde. Det innebär att det i ett visionsalternativ troligen är mer realistiskt att dra fiber till existerande telestationer i vissa områden. 
 Beräkningarna i visionsalternativet bygger på ett flertal valda nyckeltal, exempelvis det genomsnittliga antalet anslutningar per ruta. En mer detaljerad studie skulle troligen visa att nyckeltalen varierar mycket på grund av lokala skillnader. Dessutom har de existerande fibernäten till stor del anlagts av lokala stadsnät i kom- munal regi med utgångspunkt i lokala förutsättningar och med varierande avstånd mellan anslutningspunkter, förtätning, m.m. Detta innebär att kostnaden för att förtäta fibernäten i de aktuella delarna av landet förmodligen varierar en hel del mellan olika områden. 
 232 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 Visionsalternativet ger möjlighet att bygga accessnät med fiber hela vägen till användaren, eftersom fibernoderna byggs finmaskigt och inom en kilometer från användaren. Den beräknade kostnaden för att anlägga ett sådant accessnät av fiber (fiber till fastigheten) från den nya fibernoden är 11 000 miljoner kr. 
  
 9.2.3 
  
 Basinfrastrukturalternativet 
  
 Den totala kostnaden för basinfrastrukturalternativet har beräknats till ca 7 300 miljoner kr. Att anlägga fiber till en ny anslutnings- punkt står för ca 7 200 miljoner kr och resten hör ihop med kost- naderna för att anlägga själva anslutningspunkterna. 
  
 Tabell 9.6 
  
 Resultat av basinfrastrukturalternativet 
  
 Resultat Basinfrasstrukturalternativet 
  
 Antal rutor i områden utanför tätort inkl. småort med boende långt ifrån anslutningspunkt (exkl. CDMA) 
  
 98 199 
  
 Antal rutor om CDMA inkluderas 
  
 1 133 
  
 Antal rutor som täcks av ny anslutningspunkt (genomsnitt exempelkommuner) 
  
 11 
  
 Beräknat antal nya anslutningspunkter som krävs 
  
 8 927 
  
 Beräknat antal nya anslutningspunkter som krävs, exkl. ensamma rutor 
  
 7 142 
  
 Kostnad för fiber 
  
 Kostnad fiber / meter (kr) 
  
 280 
  
 Genomsnittligt meteravstånd (fågelvägen) för att dra fiber per anslutningspunkt (genomsnitt exempelkommune 
  
 3 750 
  
 Fågelvägsjustering  
 (LRIC-modell 
  "PTS") 
  
 127% 
  
 Kortaste avstånd till station justering (genomsnitt exempelkommuner) 
  
 75% 
  
 Kostnad för ny fiber upp till anslutningspunkt (mnkr) 
  
 7 200 
  
 Kostnad för anslutningspunkter 
  
 Kostnad för ny anslutningspunkt (kr) 
  
 20 000 
  
 Kostnad för nya anslutningspunkter (mnkr) 
  
 100 
  
 Total beräknat kostnad för basinfrastrukturalternativet (mnkr) 
  
 7 300 
  
 Känslighetsanalys 
 I detta alternativ har avståndet från slutanvändaren till fibernoden ökats till två kilometer (jämfört med en kilometer i visionsalterna- tivet). Detta får dels effekten att det blir färre rutor att beräkna nya anslutningspunkter på, dels att varje ny anslutningspunkt täcker 
 233 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 elva rutor i stället för åtta. Samtidigt visar analysen av exempel- kommunerna att det genomsnittliga avståndet för att ansluta varje ny anslutningspunkt ökar. Känslighetsanalysen visar att om varje ny anslutningspunkt täcker ännu fler rutor, sjunker den beräknade kostnaden ytterligare. 
 Tabell 9.7 Känslighetsanalys av antal rutor och hänsyn till CDMA 2000- täckning 
  
 Känslighetsanalys 
  
 mnkr 
  
 Inkludera CDMA 2000 
  
 7 300 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 3 
  
 300 
  
 26 700 
  
 5 
  
 200 
  
 16 000 
  
 Antal rutor täckta 
  
 7 
  
 100 
  
 11 400 
  
 av ny 
  
 9 
  
 100 
  
 8 900 
  
 anslutningspunkt 
  
 11 
  
 100 
  
 7 300 
  
 (genomsnitt) 
  
 13 
  
 100 
  
 6 200 
  
 15 
  
 100 
  
 5 300 
  
 17 
  
 100 
  
 4 700 
  
 Även basinfrastrukturalternativet kan se ut på olika sätt beroende på om beräkningarna tar hänsyn till den befintliga täckningen av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 eller inte. Tar man hänsyn till CDMA2000 minskar den beräknade kostnaden till  
 100–300 
  miljoner kronor, men till det ska läggas  
 1–1,5 
  miljarder kronor för förtät- ning av master och basstationer enligt tidigare resonemang. Se avsnitt 9.2.1, observationer och kommentarer. 
 Observationer och kommentarer 
 Basinfrastrukturalternativet bygger på färre nya anslutningspunkter jämfört med visionsalternativet. Som vi tidigare har nämnt ger visionsalternativet möjlighet att anlägga fiber hela vägen till fastig- heten då fibernoderna är finmaskigt byggda. Basinfrastruktur- alternativet ger också den möjligheten för de slutanvändare som befinner sig inom rimligt avstånd till fibernoden. Men det förut- sätter också att trådlösa accessnät används till enstaka fastigheter och till dem som befinner sig långt från fibernoden. Detta kan göra att överföringshastigheterna för trådlösa alternativ blir något lägre 
 234 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 än för alternativ med fiber hela vägen till fastigheten. Alla slutkun- der får dock en betydligt högre överföringshastighet än vad de har tillgång till i dag. Den beräknade kostnaden för att anlägga ett accessnät som består till hälften av fiber och till hälften av trådlösa lösningar är ca 6 300 miljoner kronor. 
  
 9.2.4 
  
 Slutsatser av kostnadsberäkningarna 
  
 Kostnadsberäkningarna visar att den beräknade investerings- kostnaden för att ge de eftersatta områdena tillgång till  
 IT-infra- 
  struktur varierar mellan de olika alternativen. Allmänt kan vi kon- statera att det som höjer kostnaderna i beräkningarna är att anlägga fiber. 
 Tabell 9.8 Sammanställning av kostnadsberäkningarna 
  
 (miljoner kronor) 
  
 Beräknad kostnad 
  
 Känslighetsintervall 
  
 xDSL-alternativet 
  
 2 600 
  
 500–5 
  
 000 
  
 Visionsalternativet 
  
 9 900 
  
 5  
 000–20 
  
 000 
  
 Basinfrastrukturalternativet 
  
 7 300 
  
 4  
 500–11 
  500 
  
 xDSL-alternativet 
  kostar minst att investera i, enligt beräkningarna. Vid en sådan utbyggnad skulle användarna direkt ha möjlighet att beställa ett bredbandsabonnemang. En sådan utbyggnad kan göras relativt snabbt och enkelt men allmänt sett antas  
 xDSL-tekniken 
  och det kopparbaserade accessnätet ha en kortare livslängd än t.ex. fiber. En investering i  
 xDSL-alternativet 
  kommer att kräva ytterligare investeringar i uppgraderingar och fiber närmare användaren när kraven på högre överföringshastighet och trafikvolymerna i nätet ökar. 
 Investeringskostnaderna för visionsalternativet och basinfra- strukturalternativet är betydligt högre. De baseras på att fler fiber- anslutningspunkter anläggs närmare slutanvändarna. Utgångs- punkten är att hela Sverige ska ha tillgång till en långsiktigt hållbar  
 IT-infrastruktur 
  som kan hantera framtida tjänster, behov av höga överföringshastigheter och stigande trafikvolymer. Därför måste man anlägga en fiberbaserad infrastruktur så nära användarna som möjligt. Den ska vara framtidssäker och gå att uppgradera, något som inte uppfylls med en utbyggnad enligt  
 xDSL-alternativet 
  eller i nollalternativet. 
 235 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 Visionsalternativet gör det möjligt att dra fiber till de flesta som bor och verkar i ett eftersatt område då det längsta avståndet till fibernoden är en kilometer. Basinfrastrukturalternativet ger också förutsättningar för att anlägga fiber till de flesta som bor och verkar i de eftersatta områdena, men basinfrastrukturalternativet tar även hänsyn till att trådlösa accessnät är ett alternativ för enstaka hus och boende långt från fibernoden. En trådlös access kan medföra något lägre överföringshastigheter än fiber ända in i fastigheten, men kommer ändå att ge betydligt högre överföringshastigheter än den eventuella befintliga infrastrukturen. Den går också att upp- gradera. 
 De nya fibernoderna i visions- och basinfrastrukturalternativen är grunden för en framtidssäker infrastruktur eftersom de går att uppgradera och ger möjlighet att ansluta olika typer av accesstekni- ker. För att slutanvändarna i praktiken ska kunna beställa ett bred- bandsabonnemang kommer det att krävas ytterligare investeringar i ett accessnät för både visionsalternativet och basinfrastrukturalter- nativet. 
 I beräkningarna har vi också gjort en känslighetsanalys utifrån nollalternativet. Det innebär att vi har tagit hänsyn till de områden som enligt PTS kartläggning har täckning av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000. Detta resulterar i en betydligt lägre investeringskostnad för samtliga alternativ. Men då har ingen hänsyn tagits till de ytter- ligare investeringar  
 (1–1,5 
  miljarder kronor) i flera master och basstationer som är nödvändiga i detta nät för att operatörerna ska kunna erbjuda bredbandstjänster i samtliga eftersatta områden. Den mottagning och den kvalitet som användaren kan få i prakti- Meyers beror på individuella förhållanden som till exempel radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission, last med mera. Det innebär att även om den totala investerings- kostnaden skulle bli lägre, trots att hänsyn tas till ytterligare inve- steringar i förtätning av master och basstationer, så är vi tveksamma till att endast förlita sig på denna teknik. Risken är stor att nätet i dess nuvarande struktur inte har möjlighet att leva upp till de krav på funktionalitet som bör ställas på en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. Detta med hänsyn till tillgång till frekvensut- rymme och de geografiska förhållanden som råder i eftersatta områden utanför tätorter. Se vidare bilaga 8. 
 236 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 9.3 
  
 Samhällsekonomiska analyser 
  
 Med utgångspunkt i kostnadsberäkningarna har vi givit i uppdrag åt Statskontoret att göra en samhällsekonomisk analys av de olika beräkningsalternativen. Statskontorets rapport Samhällsekonomisk analys av fortsatt statsstödd bredbandsutbyggnad finns i sin helhet i utredningens diarium. 
  
 9.3.1 
  
 Metod för analys 
  
 Statskontorets samhällsekonomiska analys av den satsning som gjordes åren  
 2001–2007 
  har tidigare redovisats i avsnitt 5.7. Utvär- deringen framåt görs med motsvarande metod som användes vid utvärderingen bakåt av de tidigare bredbandsstöden. En uppskattning av betalningsvilja för bredband och det antal abonnenter som kan tänkas ansluta sig ställs mot kostnaderna för att bygga ut bredband plus vad det kostar för abonnenterna att ansluta sig. 
  
 1  
  
 Perspektivet är långsiktigt och bygger därför på prognoser när det gäller betalningsvilja och abonnenter för 30 år framåt i tiden. Detta över- ensstämmer med tidigare utvärdering. Utgångspunkten för beräk- ningarna är år 2008 och de priser som gäller detta år. Betalningsvil- jan är uppskattad i december 2007 och antas gälla för år 2008. 
 Det är viktigt att understryka att beräkningar av den här typen är svåra att göra och att de är mycket osäkra. Det är särskilt svårt att bedöma den framtida betalningsviljan för höga överföringshas- tigheter. Betalningsviljeundersökningen tyder på att betalningsviljan inte kommer att stiga när överföringshastigheten ökar utöver åtta Thomas/s. Det beror troligen på att det i dagsläget är svårt att före- ställa sig vilka framtida tjänster som kommer att kräva en högre överföringshastighet. En uppskattning av betalningsviljan har där- för gjorts med utgångspunkt i vad hushåll och företag i dag betalar för tjänster som i framtiden skulle kunna levereras via bredband. 
 De alternativ som vi kommer att utvärdera i detta avsnitt är xDSL- alternativet, visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet. Vid analysen av de olika utbyggnadsalternativen särskiljer sig noll- alternativet, vilket beror på att alternativen avser områden med olika täckning.  
 xDSL-alternativet 
  avser ett område som helt saknar  
 xDSL-täckning, 
  medan visionsalternativet och basinfrastruktural- ternativet avser dels ett sådant område förutsatt att det finns i en 
  
 1  
 Se bilaga 6 
 237 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 småort eller i ett område utanför tätort eller småort. Dessutom inkluderar visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet även områden (i småorter och i områden utanför tätorter och småorter) som i vissa fall har tillgång till infrastruktur, men där den befintliga infrastrukturen inte bedöms vara framtidssäker eller gå att uppgra- dera till de överföringshastigheter som kommer att krävas år 2013. Nollalternativet jämförs sedan med de olika utbyggnadsalternativen, dvs.  
 xDSL-alternativet, 
  visionsalternativet och basinfrastruktur- alternativet. I visionsalternativet beräknas abonnenternas anslutnings- kostnader med utgångspunkt i att fiber dras hela vägen fram till fastighetsgränsen. Basinfrastrukturalternativet bygger på att access- nätet anläggs med hälften fiber och med hälften radiolösningar. 
 Betalningsvilja 
 Betalningsviljan, som ligger till grund för beräkningen av värdet av bredbandsanslutningen, har i dessa analyser sin grund i den under- sökning av betalningsviljan som gjordes för ex  
 post-kalkylen. 
  Kalkylerna använder genomgående de högre beloppen som huvud- studien gav, i stället för de lägre belopp som kom fram i den så kallade bortfallsstudien. 
 Då visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet till stor del bygger på fiberanslutningar närmare slutanvändaren är det möjligt att uppnå högre överföringshastigheter än de som är möjliga i nollalternativet. Det är därför fullt möjligt att räkna med överfö- ringshastigheter på upp till 100 Mbit/s i dessa kalkyler, vilket ger slutanvändaren möjlighet att ta del av mer avancerade tjänster i framtiden. Detta gör att betalningsviljan antas vara högre än vad betalningsviljeundersökningen gav, och att den antas öka i faktiskt värde med fem procent per år fram till är 2031. Företagens betal- ningsvilja antas växa i samma takt. År 2031 antas den vara lika mycket högre än hushållens betalningsvilja som i dag. 
  
 9.3.2 
  
 Resultat av utvärderingen 
  
 xDSL-alternativet 
  
 Tabellen här nedan redovisar  
 xDSL-alternativet. 
  Det visar sig att  
 xDSL-alternativets 
  beräknade intäkter inte räcker för att täcka de beräknade investerings- och driftskostnaderna. Underskottet 
 238 
  
 SOU 2008:40 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 beräknas bli 2 000 miljoner kr. En känslighetsanalys där beräkning- arna görs på en kortare tidsperiod, 20 år, visar att underskottet blir större ca 4 000 miljoner kr. Vid en beräkning på en längre tidsperiod, 40 år, är det fortfarande ett underskott i kalkylen men detta blir då något lägre, nämligen 1 750 miljoner kr. Om kalkylen tar hänsyn till abonnenternas utgifter för datorer blir underskottet ungefär 1 000 miljoner kr större. 
 Tabell 9.9 Samhällsekonomisk lönsamhet av  
 xDSL-alternativet, 
  miljoner kr, nuvärde 2008 
  
 mnkr 
  
 xDSL-alternativet 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 5 676 
  
 Kostnader, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 7 688 
  
 Resultat 
  
 -2 
  012 
  
 Nollalternativ 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 3 531 
  
 Kostnader, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 562 
  
 Resultat 
  
 2 969 
  
 xDSL-alternativet 
  jämfört med nollalternativet 
  
 -4 
  981 
  
 Nollalternativet, som vi tidigare redogjorde för, visar däremot ett överskott på ca 3 000 miljoner kr. En jämförelse mellan nollalter- nativet och  
 xDSL-alternativet 
  visar att en utbyggnad av xDSL i den omfattning som alternativet anger inte är lönsam. Den ger ett underskott på ca 5 000 miljoner kronor. 
 Visionsalternativet 
 Beräkningarna visar att visionsalternativet bär sina kostnader och att överskottet blir ca 10 000 miljoner kr. En känslighetsanalys av tidsperioden i beräkningen visar att visionsalternativet ger ett underskott i ett  
 20-årsperspektiv 
  och ett större överskott i ett 40- årsperspektiv. För att kunna avgöra om visionsalternativet ger ett stabilt överskott måste man lägga till kostnader för driften av  
 xDSL-systemet 
  och abonnenternas datorutgifter. Förutom själva datorkostnaden – som måste förnyas vart femte år – lägger man till 
 239 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 en ytterligare engångskostnad för att ansluta fibern från fastighets- gränsen in i huset. Det kostar 8  
 000–20 
  000 kr per fastighet. 
 Tabell 9.10 Samhällsekonomisk lönsamhet av visionsalternativet, miljoner kr, nuvärde 2008 
  
 mnkr 
  
 Visionsalternativet 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 42 905 
  
 Kostnader, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 21 507 
  
 Abonnenters anslutningskostnader 
  
 11 464 
  
 Resultat 
  
 9 934 
  
 Nollalternativ 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 32 574 
  
 Kostnader, CDMA, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 1 573 
  
 Resultat 
  
 31 001 
  
 Visionsalternativet jämfört med nollalternativet 
  
 -21 
  067 
  
 Beräkningen visar att nollalternativet ger ett större överskott jäm- fört med visionsalternativet, och vid en jämförelse mellan de båda blir underskottet ca 21 000 miljoner kr. 
 Basinfrastrukturalternativet 
 Beräkningarna visar att basinfrastrukturalternativet ger ett överskott på drygt 17 000 miljoner kr. En känslighetsanalys av tidsperioden i beräkningen visar att basinfrastrukturalternativet ger ett under- skott i ett  
 20-årsperspektiv 
  medan överskottet blir ca 25 000 miljoner kr i ett  
 40-årsperspektiv. 
  I likhet med visionsalternativet bör även dessa beräkningar kompletteras med vad det kostar att driva  
 xDSL-systemet 
  samt med abonnenternas datorutgifter. Först då kan bilden bli fullständig. Dessutom bör man räkna med kost- nader för att ansluta fastigheten till accessnätet. Bland dessa finns en engångskostnad för att dra fiber från fastighetsgränsen och in i huset samt för att montera en antenn på fastigheten. Då vissa upp- gifter saknas har ingen sådan beräkning gjorts men bedömningen är ändå att dessa kostnader ryms inom det överskott som har beräknats i alternativet. 
 240 
 SOU 2008:40 Beräkningar av investeringskostnader 
 Tabell 9.11 Samhällsekonomisk lönsamhet av basinfrastrukturalternativet, miljoner kr, nuvärde 2008 
  
 mnkr 
  
 Basinfrastrukturalternativet 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 42 905 
  
 Kostnader, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 18 907 
  
 Abonnenters anslutningskostnader 
  
 6 464 
  
 Resultat 
  
 17 534 
  
 Nollalternativ 
  
 Intäkter, betalningsvilja 
  
 32 574 
  
 Kostnader, CDMA, investeringar, drift, mervärdesskatt 
  
 1 573 
  
 Resultat 
  
 31 001 
  
 Basinfrastrukturalternativet jämfört med nollalternativet 
  
 -13 
  467 
  
 Beräkningen visar att nollalternativet ger ett större överskott än basinfrastrukturalternativet. Överskottet för nollalternativet beräknas bli 31 000 miljoner kr enligt tabellen ovan. En jämförelse mellan basinfrastrukturalternativet och nollalternativet ger ett underskott på ca 13 000 miljoner kr. Känslighetsanalysen visar att nollalternativet är mer lönsamt än basinfrastrukturalternativet oavsett vilken tidsperiod som används i beräkningen. 
  
 9.3.3 
  
 Slutsatser av analysen 
  
 Resultaten tyder på att det inte är samhällsekonomiskt lönsamt att bygga ut xDSL i de eftersatta områdena. Det är däremot sam- hällsekonomiskt lönsamt att bygga ut  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 enligt nollalternativet. Jämfört med nollalternativet ger en utbyggnad enligt  
 xDSL-alternativet 
  ett underskott på ca 5 000 miljoner kr oavsett om tidsperspektivet är 20, 30 eller 40 år. 
 Utvärderingen visar att visionsalternativet och basinfrastruktur- alternativet bär sina kostnader i ett  
 30-årsperspektiv, 
  men däremot inte i ett  
 20-årsperspektiv. 
  Nollalternativet, det vill säga att kombinera en utbyggnad av  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 med fortsatt drift av  
 xDSL-systemet, 
  har större utsikter att vara lönsamt. Noll- alternativet lämnar ett överskott som är 21 000 miljoner kr högre än visionsalternativet och 13 000 miljoner kr högre än basinfra- strukturalternativet. Den skillnaden mellan alternativen skulle bli 
 241 
  
 Beräkningar av investeringskostnader 
  
 SOU 2008:40 
  
 något större om beräkningen tog med abonnenternas kostnader för att ansluta bredbandet. Om  
 xDSL-systemet 
  skulle kunna läggas ned i visionsalternativet och basinfrastrukturalternativet skulle det spara pengar, men det är nog inte möjligt så länge det finns abon- nenter kvar som har xDSL. 
 Vår bedömning är att nollalternativet inte är ett realistiskt alter- nativ eftersom det förlitar sig i alltför hög grad på det trådlösa nätet med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000. Vi anser inte att detta nät uppfyller de krav på överföringshastighet, funktionalitet och uppgradering som man bör kunna ställa på en framtidssäker infrastruktur.  
 CDMA2000-nätet 
  fyller däremot en funktion när det gäller exem- pelvis telefoni, behov av mobilitet och anslutningar med lägre överföringshastigheter. Med tanke på de begränsningar som finns när det gäller frekvensutrymmet i  
 450-bandet 
  bedömer utredningen att det troligen blir svårt att uppgradera  
 3G-nätet 
  CDMA2000 för att klara av det krav på överföringshastighet som utredningen bedömer är nödvändig. Det gäller med de nuvarande förutsättning- arna och särskilt om utgångspunkten är att de 122 000 personer och 38 000 arbetsställen som i dag endast har förutsättningar för att få tillgång till bredband via CDMA2000 också ska kunna teckna ett abonnemang och få en tjänst med hög funktionalitet. Om man dessutom tar hänsyn till att de eftersatta områdena kommer att öka i antal fram till och med år 2013 verkar det inte troligt. Vi bedömer därför att  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 inte ensamt kan ses som den enda lösningen för att ge de eftersatta områdena tillgång till en IT- infrastruktur med hög överföringshastighet. Det beror på att den utifrån dagens förutsättningar troligen inte kan leva upp till utred- ningens krav på framtidssäkerhet och möjlighet till uppgradering för det stora antal personer och arbetsställen som har identifierats i de eftersatta områdena fram till och med år 2013. 
 Vi bedömer att basinfrastrukturalternativet är det mest attraktiva alternativet enligt kostnadsberäkningarna och den samhällsekono- miska analysen. Detta alternativ lägger grunden för en framtids- säker och uppgraderingsbar infrastruktur i de eftersatta områdena, som omfattar ca 315 000 personer och 92 000 arbetsställen. Dess- utom utgår detta alternativ från en kombination av trådbundna och trådlösa accesstekniker. Enligt vår bedömning framstår det som realistiskt. 
 242 
  
 Del C 
  
 Bilagor 
  
 243 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiv 
  
 Bredband i små orter och på landsbygd 
  
 Dir. 
  
 2007:118 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 26 juli 2007 
  
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ska utvärdera nuvarande bredbandsstöd. Utredaren ska ta ställning till om det är motiverat med fortsatta 
 statliga åtgärder för att främja bredbandsutbyggnad i små orter och på landsbygd och i så fall föreslå stödinsatser och finansiering av dessa. Om stöd föreslås ska det utformas utifrån erfarenheter av nuvarande stöd. 
 Utredaren ska även överväga åtgärder för att främja samförlägg- ning och kanalisation (tomrör). 
 Möjligheten att använda IT och elektroniska kommunikationer med tillräcklig kapacitet och kvalitet har stor betydelse, såväl samhälls- ekonomiskt som för företag, individer och offentlig verksamhet. I dag finns  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet utbyggt i betydande omfattning. Det återstår dock områden i landet där sådan  
 IT-infrastruktur 
  inte finns tillgänglig. 
 Utredaren ska redovisa sitt uppdrag senast den 18 april 2008. 
 Bakgrund 
 Mål 
 Målet för politikområde IT, elektronisk kommunikation och post är att alla ska ha tillgång till en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar infrastruktur och därtill hörande samhällstjäns- ter. Enligt målen för sektorn elektronisk kommunikation (prop. 2002/03:110, bet. 2002/03:TU6, rskr. 2002/03:228) ska enskilda 
 245 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2008:40 
  
 och myndigheter få tillgång till effektiva och säkra elektroniska kommunikationer. De elektroniska kommunikationerna ska ge största möjliga utbyte när det gäller urvalet av överföringstjänster samt deras pris och kvalitet. Sverige ska i ett internationellt perspektiv ligga i framkant i dessa avseenden. De elektroniska kommunikatio- nerna ska vara hållbara, användbara och tillgodose framtidens behov. De främsta medlen för att uppnå detta ska vara att skapa förutsättningar för en effektiv konkurrens utan snedvridningar och begränsningar samt att främja internationell harmonisering. Staten har ett ansvar på områden där allmänna intressen inte enbart kan tillgodoses av marknaden. 
 Vid sidan av målen för sektorn elektronisk kommunikation har mål för politiken för informationssamhället etablerats. Riksdagen har beslutat målet att Sverige ska vara ett hållbart informations- samhälle för alla (prop. 2004/05:175, bet. 2005/06:TU4, rskr. 2005:06:142). Samtidigt beslutades delmålen 
  
 1. 
  
 att IT ska bidra till förbättrad livskvalitet och till att förbättra och förenkla vardagen för människor och företag, 
  
 2. 
  
 att IT ska användas för att främja hållbar tillväxt och 
  
 3. 
  
 att en effektiv och säker  
  
 IT-infrastruktur 
  med hög över- föringskapacitet ska finnas tillgänglig i alla delar av landet, bl.a. för att ge människor tillgång till interaktiva offentliga e- tjänster. 
 Europeiska unionen 
 Handlingsplaner för att främja  
 IT-användandet 
  har varit en del av den s.k. Lissabonstrategin sedan starten år 2000. När nystarten för strategin lanserades 2005 presenterades EU:s strategi för informa- tionssamhället åren 2006 
  
 2010 som en viktig del (KOM2005 (229) i2010 Det europeiska informationssamhället för tillväxt och syssel- sättning). Ett mål är ett europeiskt informationssamhälle där alla kan delta, som främjar tillväxt och sysselsättning på ett sätt som överensstämmer med hållbar utveckling och som prioriterar bättre offentliga tjänster och livskvalitet. Som ett led i detta ingår strate- gier för att säkerställa att bl.a. tillgängligheten till kommersiell och samhällelig service ökar genom att IT kommer alla medborgare till nytta. Till exempel har riktlinjer utfärdats om att utvidga den 
 246 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 geografiska täckningen för bredband i områden med otillräcklig täckning (KOM2006 (129) Att överbrygga bredbandsklyftan). 
 Bredbandsstöd åren  
 2001–2007 
  
 Sedan år 2001 har det funnits möjligheter till statligt stöd för kom- pletterande utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överförings- kapacitet i områden där marknaden bedömts inte kunna bygga ut på kommersiell grund. Detta s.k. bredbandsstöd har förlängts i tre omgångar och omfattar nu åtgärder för utbyggnad som vidtas under åren 2001 t.o.m. 2007. Den totala ramen för stödet är 5,25 miljarder kronor. 
 Informationssamhället blir verklighet  
 ökande betydelse av en tillgänglig och robust  
 IT-infrastruktur 
  
 Vi är inne i ett skede när samhället omvandlas i grunden genom användning av IT, innefattande elektronisk kommunikation, och genom Internets explosionsartade utveckling. Samhället utnyttjar i allt högre grad IT för att kommunicera och på andra sätt hantera information. Exempel på samhällsviktig service är myndighets- information, ledningsinformation vid allvarliga störningar, räddningstjänst, utbildning och vård och omsorg. Exempel på framträdande kommersiella serviceområden är transaktioner inom betalsystem, och kommersiella  
 e-tjänster 
  som banktjänster, bokning av resor och annan  
 e-handel, 
  spel och underhållning. 
 Internet ger i dag möjligheter till många olika tjänster med tillgång till all tänkbar information. IT och elektronisk kommuni- kation bidrar även till att effektivisera administrativa processer och industriell produktion (exempelvis genom styr- och reglerteknik). IT är därigenom en central insatsvara för att höja produktiviteten i såväl offentlig som privat sektor. Med ny teknik kommer också ändrade sätt att producera varor och tjänster. En sådan industriell strukturomvandling skapar behov av nya lösningar. Därför är en tillgänglig och robust  
 IT-infrastruktur 
  också av stor betydelse för tillkomsten av nya varor och tjänster på nya marknader och för tillväxten. 
 Möjligheten att använda IT och elektroniska kommunikationer med tillräcklig kapacitet och kvalitet har stor betydelse, såväl 
 247 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2008:40 
  
 samhällsekonomiskt som för företag, individer och offentlig verksamhet. Företag behöver IT för att starta verksamhet och utvecklas. Ett exempel är vår växande turistnäring som till bety- dande del bedrivs i områden utanför tätorter. 
 Samhällets ökande behov och beroende av IT och elektronisk kommunikation förutsätter en sammanhängande och tillgänglig IT- infrastruktur med möjlighet till hög överföringskapacitet och robusta elektroniska kommunikationer. Globaliseringen ökar också behoven av effektiv kommunikation och informationshantering. Krav på effektivitet och tillgänglighet i offentlig verksamhet ställer allt högre krav på  
 IT-infrastrukturen. 
  Ett viktigt exempel är den demografiska utvecklingen med en åldrande befolkning som inne- bär ökade behov av effektivisering inom vård och omsorg. 
 Den tekniska och marknadsmässiga utvecklingen har gett tillgång till bättre och billigare elektroniska kommunikations- tjänster i stora delar av landet. Utbyggnaden och utvecklingen av  
 3G-nät, 
  nästa generations mobilnät, andra typer av trådlösa nät samt andra accessmetoder kommer att kräva allt högre överfö- ringskapacitet. Detsamma gäller kommunikation av multimedia, exempelvis  
 TV-sändningar. 
  Intelligenta system, t.ex. vägkameror och andra utrustningar för trafikövervakning, byggs ut och kom- mer också att ställa allt högre krav på en sammanhängande och tillgänglig  
 IT-infrastruktur. 
  
 Den passiva infrastrukturen, i synnerhet fiberoptiska kablar, master och kanalisation, kommer att vara användbar under många år och har lång ekonomisk livslängd. Aktiv utrustning och olika accessmetoder utvecklas och förändras däremot ständigt och har kortare ekonomisk livslängd. I dag har vi många olika ägare av nät runt om i landet, på såväl nationell som regional och lokal nivå. En grundläggande inriktning i regleringen för elektronisk kommuni- kation är en strävan mot ökad konkurrens på infrastrukturnivå. Samtidigt finns en medvetenhet om att det i vissa fall inte är sam- hällsekonomiskt optimalt med parallella infrastrukturer. 
 Det är viktigt att vi har en sammanhängande passiv  
 IT-infra- 
  struktur över landet för att de olika aktörerna inom elektronisk kommunikation ska kunna etablera robusta nät som klarar påfrest- ningar av olika slag, som exempelvis kraftiga stormar. Vikten av en nationellt sammanhängande struktur ska beaktas vid utformningen av offentliga åtgärder. 
 248 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 Behov av utredning 
 I takt med att betydelsen av elektronisk kommunikation för sam- hällets funktion ökar behöver förutsättningarna för en långsiktig utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet ses över. Offentliga aktörer behöver finna former för att på bästa sätt bidra till denna utveckling. 
 Utvärdering av nuvarande stöd 
 Om den utbyggnad som kan förväntas ske på marknadsmässig grund inte uppfyller de politiska målen för tillgång till elektroniska kommunikationer med hög överföringskapacitet finns skäl att överväga statliga åtgärder. Det var sådana överväganden som låg bakom nuvarande bredbandsstöd. Stödet utformades mot bak- grund av de förutsättningar som rådde kring år 2000 (se bl.a. prop. 1999/2000:86 och betänkandena SOU 1999:85, SOU 2000:68, SOU 2000:111 och SOU 2002:55). Stödet har i stort sett varit oförändrat under stödperioden, men tillämpningen kan ha ändrats med anledning av hur förutsättningarna för stöd tolkats. Vidare har en omfattande bredbandsutbyggnad skett under stödperioden. Stödet bör utvärderas och erfarenheterna användas vid övervägande om eventuellt framtida stöd. 
 Överväganden om åtgärder för bredband i små orter och på landsbygd 
 Den utbyggnad som har skett på kommersiell grund liksom den som skett med hjälp av offentliga stödåtgärder har gjort att IT- infrastruktur med hög överföringskapacitet i dag finns tillgänglig i betydligt högre omfattning än år 2001, då stöd började lämnas. Det återstår dock områden i landet där sådan  
 IT-infrastruktur 
  inte finns tillgänglig. Det kan exempelvis avse mindre orter som på grund av långa avstånd saknar anslutning till en sammanhängande  
 IT-infra- 
  struktur med hög överföringskapacitet eller där accessnät som medger hög överföringskapacitet saknas. Post- och telestyrelsen föreslog i februari 2007 åtgärder för att främja fortsatt bredbands- utbyggnad (Förslag till bredbandsstrategi för Sverige, PTS ER 2007:7). 
 Ställning behöver tas till om det är samhällsekonomiskt motiverat med fortsatta statliga åtgärder för att främja bredbandsutbyggnad i 
 249 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2008:40 
  
 områden som saknar etablerad eller planerad  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet och i så fall hur stödinsatserna ska utfor- mas och finansieras. 
 Samförläggning och kanalisation 
 En omfattande upprustning av elnätsinfrastruktur sker för närva- rande runt om i landet efter de störningar i elförsörjningen som orsakats av stormskador och till följd av nya krav i ellagen (1997:857). Grävkostnader utgör i allmänhet en betydande del vid bredbandsutbyggnad. Det är därför ekonomiskt om bredband eller tomrör (kanalisation) grävs ner i samband med att elnät, fjärrvärme eller annan infrastruktur byggs ut eller rustas upp. Kanalisation skapar förutsättningar för att senare bygga ut bredband för ökad tillgänglighet och robusthet. Skäl finns att överväga åtgärder för att främja samförläggning och kanalisation. 
 Utgångspunkter 
 Bredbandsmarknaden, inklusive utbyggnad och utveckling av IT- infrastruktur, är förhållandevis ung. Regleringen och det offentligas insatser, ägande och roller bör präglas av förutsägbarhet och lång- siktighet. Otydligheter och oklarheter missgynnar utvecklingen såväl för marknadens aktörer som för slutkunderna. Detta gäller inte minst investeringsviljan för  
 IT-infrastruktur. 
  
 Utgångspunkten för utbyggnad av infrastruktur för elektronisk kommunikation är att den sker på marknadsmässig grund. Statens centrala roll är att skapa reglering för en fungerande marknad för elektronisk kommunikation och att ge goda förutsättningar för investeringar och företagande. 
 En metodisk utgångspunkt för utredarens arbete med att bedöma behovet av och i förekommande fall utformningen av stöd ska vara strävan att alla orter och en klart övervägande del av lands- bygden ska ha tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringska- pacitet vid utgången av år 2013. 
 En förutsättning för eventuellt stöd är att det bedöms vara sam- hällsekonomiskt motiverat. 
 Ett eventuellt fortsatt offentligt stödprogram bör inriktas på att upphöra år 2013. Tidsperspektivet för bedömningen av behov av 
 250 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 stöd och en eventuell stödperiod har satts för att en utbyggnad faktiskt ska ha möjlighet att ske och så att regioner, kommuner och marknadens aktörer får möjlighet att planera mer långsiktigt. Vidare ökar möjligheterna till medfinansiering från Europeiska unionen om de nationella insatserna kommer i fas med det finansiella perspektivet inom unionen, och därmed med program- perioderna för strukturfonder och andra fonder. Nuvarande per- spektiv sträcker sig t.o.m. 2013. 
 Uppdraget 
 Utvärdera effekterna av nuvarande bredbandsstöd 
 Utredaren ska utvärdera stödet och den modell för samverkan mellan offentliga och privata aktörer som stödet bygger på. Utre- daren ska bedöma i vilken omfattning stödet har bidragit till en utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet och vilket resultat satsade medel har givit. 
 Utredaren ska i sin utvärdering översiktligt: 
  
 1. 
  
 undersöka vilka projekt stödmedlen har använts till  
  
 nya nät eller uppgradering av befintliga nät, fasta ledningar eller trådlösa förbindelser, 
  
 2. 
  
 bedöma hur stor andel av stödet som har använts till hyra av befintliga nät, 
  
 3. 
  
 kartlägga omfattningen av nätutbyggnaden och bedöma den totala investeringskostnaden samt hur många nya abonnemang respektive anslutningar som stödet bidragit till, 
  
 4. 
  
 bedöma hur stöden kan ha påverkat investeringar i IT- infrastruktur utan stöd, 
  
 5. 
  
 bedöma vilken påverkan stödet har haft på konkurrensen på marknaden för elektronisk kommunikation, 
  
 6. 
  
 kartlägga vilka olika slag av aktörer som har etablerat nät med hjälp av stödet, 
  
 7. 
  
 bedöma hur stöden har påverkat tillgång till nät för andra än nätägaren och 
  
 8. 
  
 undersöka möjligheterna till uppgradering av utbyggda nät vid ökade krav på överföringshastighet. 
  
 251 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utredaren ska värdera om samhällsnyttan av stödet stått i propor- tion till kostnaderna. 
 Utredaren ska analysera om organisationen kring stödet varit ändamålsenligt utformad när det gäller ansvarsfördelning mellan statliga och kommunala organ, kunskapshantering, administration av stödet, uppföljning, tillsyn, utvärdering, rapportering av medel och prognoser m.m. 
 Utredaren ska bedöma om kommunernas  
 IT-infrastrukturplane- 
  ring har påverkat investeringar i  
 IT-infrastruktur 
  och konkurrens- situationen på marknaden för elektronisk kommunikation. Utredaren ska samtidigt göra en jämförande översikt av hur annan sam- hällsviktig infrastruktur som t.ex. el, vatten och avlopp, fjärrvärme och vägar har nått nuvarande spridning. 
 Utredaren är fri att kartlägga, analysera och utvärdera andra frågeställningar som bedöms vara relevanta för uppdragets genomförande. 
 Bedöma behov av fortsatta statliga åtgärder för bredband i små orter och på landsbygd 
 1. Vilken utbyggnad bedöms ske på marknadsmässig grund? 
 Utredaren ska kartlägga vilka orter och vilken landsbygd som inte kan förväntas få tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överförings- kapacitet genom en utbyggnad på marknadsmässig grund inom en femårsperiod. Den kartläggning av sådan infrastruktur som Post- och telestyrelsen utför enligt sitt regleringsbrev för år 2007 bör ingå i underlaget för denna kartläggning. 
 Utredaren behöver ta ställning till vad som i detta sammanhang bör avses med  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. En utgångspunkt bör vara de överföringskapaciteter (bandbredd) som faktiskt efterfrågas på marknaden. Hänsyn ska även tas till förvän- tad efterfrågan. Kapacitetsbehoven i accessnäten kommer att vara styrande för kapacitetsbehoven i sammanbindande nät. 
 2. Vilken eventuell ytterligare utbyggnad krävs? 
 Om utredaren bedömer att alla orter och en klart övervägande del av landsbygden inte kommer få tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet genom en utbyggnad på marknadsmässig grund inom en femårsperiod ska utredaren kartlägga vilken ytterli- 
 252 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 gare utbyggnad som krävs och kostnaden därför. Utredaren ska bedöma om statligt stöd behövs för att få till stånd utbyggnaden och i så fall omfattningen av ett sådant stöd. 
 3. Är statligt stöd samhällsekonomiskt motiverat? 
 Utredaren ska ta ställning till om ytterligare statliga åtgärder är samhällsekonomiskt motiverade. Vid bedömningen ska utredaren beakta dels allmänhetens och företagens liksom offentliga aktörers behov av tillgång till elektronisk kommunikation, dels att elektro- niska kommunikationer ska underlätta vardagen för hushåll och företag i hela landet samt bidra till innovation, konkurrenskraft och tillväxt. Vid bedömningen kan nyttor och kostnader skattas för olika typexempel. 
 Om utredaren bedömer att de offentliga kostnaderna för utbyggnaden inte står i rimlig proportion till den samhällsekono- miska nyttan får utredaren föreslå att stöd inte ska lämnas eller att målsättningen om en utbyggnad till alla orter och en klart övervä- gande del av landsbygden justeras. Utredaren kan även överväga att stöd i vissa områden ska kunna lämnas för del av kostnader för vissa särskilda anslutningsformer, såsom satellit. 
 Bedöma behov av åtgärder för att främja samförläggning och kanalisation 
 Utredaren ska bedöma behovet av åtgärder för att främja samför- läggning och kanalisation. 
 Föreslå utformning och finansiering av eventuellt stöd 
 Om analysen visar att det finns behov av stöd och utredaren bedö- mer att det är samhällsekonomiskt motiverat ska utredaren lämna ett fullständigt förslag till sådant stöd och till hur det ska finansieras. Utredaren ska lämna de författningsförslag som uppdraget föranle- der. Erfarenheter från bredbandsstödet åren 2001 t.o.m. 2007 ska beaktas vid utformningen av förslaget. 
 Förslaget ska omfatta organisation för prövning, tillsyn och uppföljning av stöd. Behovet av information för fullgörande av dessa uppgifter ska beaktas. 
 253 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2008:40 
  
 Vid utformning av ett eventuellt stöd ska geografiska skillnader beaktas. I de södra delarna av Sverige finns det exempelvis stora områden med utspridd bebyggelse på landsbygden. I de norra delarna av landet finns orter med långa avstånd till nästa ort men med samlad bebyggelse i orten. Ett stöd bör kunna lämnas till sammanbindande nät i syfte att få ut  
 IT-infrastrukturen 
  så långt som möjligt. Stöd bör också kunna lämnas till accessnät för att ansluta slutkunder i syfte att öka tillgängligheten. Stödet bör inriktas på passiv infrastruktur och inte lämnas till drift. 
 Utgångspunkten är att stödet ska vara teknikneutralt. Mobila accessformer och radioburna förbindelser bör t.ex. kunna godtas om överföringskapaciteten bedöms vara tillräcklig. De kostnader som är förknippade med anslutningsformen för slutanvändaren ska också beaktas. 
 När förslagen till stödåtgärderna utformas ska behovet av en robust, sammanhängande och tillgänglig  
 IT-infrastruktur 
  beaktas. 
 Även tillgängligheten för andra operatörer än nätägaren ska beaktas. En avvägning kan behöva ske mellan önskemål om att skapa en öppen infrastruktur och att skapa incitament för inve- steringar i ny infrastruktur. Om krav på öppenhet ställs bör det tydliggöras vad som avses med kravet. 
 En förutsättning för stöd är att det finns ett tillfredsställande underlag för att pröva en ansökan om stöd. Att ett sådant underlag tillförsäkras ska beaktas vid utformningen av stöd. 
 De villkor som ställs upp för stöd ska vara tydliga. Det ska över- vägas om prövningsmyndigheten lämpligen bör avgöra om vissa villkor ska ställas, exempelvis avseende krav på öppenhet i nätet. 
 EU:s regler om statligt stöd ska beaktas vid utformningen av stöd liksom den praxis som utvecklats genom  
 EU-kommissionens 
  beslut om bredbandsstöd. Utredaren ska vid utformningen av förslag väga in möjliga incitament som ökar investeringsviljan för marknadens aktörer och att konkurrenssituationen på marknaden förstärks. Offentliga aktörer får inte gynnas otillbörligen och vill- koren för stöd ska vara transparenta och generella. Stödet måste noga avgränsas till områden där infrastruktur med hög överfö- ringskapacitet inte finns och där marknaden inte kan antas etablera sådana nät. 
 254 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 1 
  
 Närliggande frågeställningar 
 Utredaren är fri att behandla andra frågeställningar som bedöms vara relevanta för uppdragets genomförande. 
 Finansiering 
 Utredaren ska föreslå hur utredningens förslag ska finansieras. Utredaren ska vid utformning av förslaget eftersträva finansiering 
 av kostnader för utbyggnad från t.ex. marknadens aktörer, kom- muner samt strukturfonder och andra  
 EU-program. 
  
 Utredaren ska föreslå den finansieringslösning som leder till att önskad utbyggnad kommer till stånd till lägsta statsfinansiella kostnad. 
 Uppdragets genomförande 
 Utredaren ska samråda med Post- och telestyrelsen, Sveriges Kommuner och Landsting, projektet Länssamverkan bredband (dnr N2006/10787/ITFoU), Konkurrensverket och Glesbygds- verket. Vid utvärderingen av tidigare stöd ska utredaren beakta genomförda uppföljningar och utvärderingar. 
 Utredaren ska beakta Post- och telestyrelsens rapporter Förslag till bredbandsstrategi för Sverige, PTS ER 2007:7 (dnr N2007/2068/ITP) samt Redovisning av uppdrag: Bättre bred- bandskonkurrens genom funktionell separation, PTS ER 2007:18 (dnr N2007/5721/ITP) och den fortsatta beredningen av denna rapport som kan komma att ske. 
 Utredaren ska även beakta relevanta internationella erfarenheter. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag senast den 18 april 2008. 
 (Näringsdepartementet) 
 255 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Bredband 
 internationell jämförelse 
 Uppgifterna i bilagan baseras på PTS rapporter  
 Hinder för utbygg- nad av Bredband  
 –  
 PTS-ER-2007:3, 
  bilaga 3 Landsöversikter,  
 Bred- bandspriser i Norden 2006  
 –  
 PTS-ER-2007:1 
  och OECD:s stati- stikdatabas (oecd.org/sti/ict/broadband). 
 I Sverige liksom bland övriga nordiska länder tecknar de flesta Internetanvändarna antingen ett nytt bredbandsabonnemang eller byter från ett vanligt  
 PSTN-modem 
  eller från en  
 ISDN-anslutning 
  till ett bredbandsabonnemang som minst motsvarar  
 ADSL-hastig- 
  het. 
 Andelen bredbandsabonnemang i de nordiska länderna Danmark, Finland, Norge och Sverige uppgår till  
 28–34 
  per 100 invånare, vilket är betydligt högre än OECD:s genomsnitt där motsvarande siffra är 19 per 100 invånare. I OECD:s jämförelse från juni 2007 återfinns dessa fyra nordiska länder bland topp tio och Danmark ligger först. 
 Den vanligaste typen av infrastruktur till bredbandsabonnemang i Norden, och i OECD länderna generellt, är  
 xDSL-teknik. 
  Ibland de nordiska länderna är den tekniken tack vare den stora täck- ningen i dagsläget den viktigaste och starkast växande accessfor- men. Näst vanligast är att ha bredband via  
 kabel-tv-nätet. 
  Det är bara i Sverige som fiber LAN hitintills har nått en något större utbredning än i något annat land i Norden. 
 257 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 Figur 1 Bredbandsabonnemang per 100 invånare, fördelat på accessform, juni 2007 
  
 3 
  
 35 
  
 Othe 
  
 Fibre/LA 
  
 Cabl 
  
 DS 
  
 0 
  
 r 
  
 N 
  
 e 
  
 L 
  
 2 
  
 25 
  
 0 
  
 1 
  
 15 
  
 OECD 
  
 0 
 5 
  
 average 
  
 0  
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Danmark 
 Danmark har internationellt sett varit ett av de ledande länderna gällande bredbandspenetration. År 2002 var penetrationen 8 pro- cent och i juni 2007 uppgick den till 34 procent, vilket är den högsta nivån inom OECD. 
 Figur 2 
  
 40 
  
 35 
  
 30 
  
 procent 
  
 25 
  
 20 
  
 15 
 10 
 5 
 0 
 Bredbandspenetration i Danmark, år  
 2002–2007 
  
 32 
  
 34 
  
 25 
  
 19 
  
 13 
  
 4 
  
 8 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 258 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 ADSL-täckningen 
  för hushåll och företag var år 2001 64 procent och hade till år 2005 ökat till 98 procent. Till skillnad från andra  
 EU-länder 
  är FWA en accessform som har god täckning i Danmark; redan år 2002 var täckningen 90 procent. Även anslut- ning via fiber har en stor täckning relativt övriga Europa, år 2005 var den 9 procent. Det finns också konkreta planer på ytterligare utbyggnad av fibernät, där elbolagen är de främsta pådrivande aktö- rerna. 
 Figur 3 Utvecklingen av olika bredbandsaccessformer i Danmark per 100 invånare under perioden  
 2006–2007 
  
 procent 
  
 40 
  
 0,4 
  
 35 
  
 0,4 
  
 3 
  
 30 
  
 3 
  
 10 
  
 25 
  
 9 
  
 Annat 
  
 20 
  
 Fiber/Lan 
  
 15 
  
 Kabel‐TV 
  
 xDSL 
  
 10 
  
 20 
  
 21 
  
 5 
  
 0 
  
 dec 2006 
  
 juni 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Den existerande strategin för utrullning och användning av bred- band i Danmark är baserad på bredbandsplanen från 2001 – från hårdvara till innehåll. Strategin har varje år följts upp av den danska regeringen. År 2005 startade det danska Videnskabsministeriet (VTU) en process för tillsyn av strategin från år 2001. De kom fram till att Danmark fortsättningsvis ska hålla sig till den strate- gins huvudprinciper och det tillades samtidigt en övergripande strategi för att bättre tillse utvecklingen av multiplattformssystem, 
 259 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 avancerade multimediatjänster samt Next Generation Networks (NGN). 
 Den danska regeringens politiska mål är hög överföringskapa- citet till alla, och för att uppnå målet krävs strategier såsom en landstäckande infrastruktur som är snabb, billig och säker att använda . Utbyggnaden av  
 IT-infrastrukturen 
  ska ske i den privata marknadens regi och den danska offentliga sektorn ska vara som ett lokomotiv och dra utvecklingen framåt. Genom exempelvis egna  
 IT-investeringar 
  ska den offentliga sektorn öka efterfrågan på digital infrastruktur. 
 Den danska regeringens övergripande strategi är att inte direkt ingripa i utbyggnaden och utvecklingen av  
 IT-infrastruktur 
  i landet utan i stället fokusera på att reglera marknaden genom att stimulera efterfrågan och införa IT inom offentlig sektor. De regulatoriska åtgärderna är framförallt LLUB och bitström. I mitten av år 2001 formulerades en övergripande infrastrukturstrategi för Danmark. Framförallt var målet att bygga en effektiv, marknadsbaserad IT- infrastruktur där tillgängligheten av bredband är central. 
 Framgångsfaktor 
 Den danska strategin att satsa på marknadsdriven utbyggnad anses av det danska Videnskabsministeriet i stort sett vara framgångsrik och VTU avser att fortsätta med den hållningen de kommande åren. Dessutom har regulatoriska åtgärder hjälpt till att säkerställa konkurrens på bredbandsmarknaden. I september 2005 hade den marknadsledande operatören 60 procent av bredbandsmarknaden. IT- og Telestyrelsen tror också att licensieringen av trådlöst bred- band år 2000 hade mycket god effekt på utbyggnaden av ADSL genom att en planerad utbyggnad av trådlöst bredband i många fall forcerade en snabbare utbyggnad av ADSL i dessa områden. Sedan strategin för bredbandsutbyggnad utkom år 2001 har VTU konkret sett följande resultat inom området:  
 ADSL-täckningen 
  för hushåll och företag är 98procent, varav 95 procent kan få en anslutning med överföringshastighet på 2 Mbit/s eller mer.  
 Kabel-TV-täck- 
  ningen är högre än 60 procent för hushåll och FWA täcker 90 pro- cent av alla företag och befolkningen. Utbyggnaden av fiberbase- rade nät går fort och man ligger långt fram på detta. Priserna på bredbandsaccess har mer än halverats på fem år. 
 260 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Finland 
 Finland har sedan 2001 haft en kraftig ökning i bredbandspenetra- tion, vilken har ökat från 1,3 procent år 2001 till 29 procent år 2007. Penetrationsökningen under 2005 var näst högst inom OECD med 7 procentenheter. Täckningen har sedan 2003 ökat från 75,5 procent till 95,6 procent i september 2006. 
 Figur 4 Bredbandspenetration i Finland, år  
 2002–2007 
  
 procent 
  
 35 
  
 29 
  
 30 
  
 27 
  
 25 
  
 22 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 9 
  
 10 
  
 5 
  
 5 
  
 1 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Finlands bredbandsstrategi fattades i början av år 2004. Enligt strategin är regeringens mål att alla medborgare ska ha tillgång till snabba, regionalt täckande och rimligt prissatta Internet förbindel- ser före utgången av år 2005. 
 Åtgärdsprogrammet innehåller sammanlagt 59 åtgärdspunkter för effektiv utbyggnad av bredband. Bland annat innehåller pro- grammet strategier för att öka konkurrensen inom och mellan olika kommunikationsnät, öka ibruktagandet av nya tekniker samt åtgärder för att utveckla regioner med svag bredbandsmarknad. Exempelvis har man implementerat de vanliga regulatoriska åtgär- derna LLUB och bitström. För att bygga ut infrastrukturen på landskaps- och kommunnivå utarbetas nationella anvisningar om 
 261 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 statligt stöd. Offentliga medel ska användas då samtrafik på kommersiella grunder inte är möjlig och all användning av stöd ska iaktta  
 EU-kommissionens 
  riktlinjer. Den bredbandsoperatör som erhåller statligt stöd åläggs genom stödvillkoren att på jämlika vill- kor upplåta sitt nät till en konkurrent. Ett av de övergripande målen har varit att uppnå  
 95–98 
  procent täckning före utgången av år 2005, och nu är målet att man skall vara världsledande inom användning av bredbandsteknologi till utgången av år 2007. 
 Framgångsfaktor 
 Det finska programmet för bredbandsutbyggnad har haft stor framgång. Konkurrensen har sedan 2002 ökat och FICORA anser att liberaliseringen av marknaden har möjliggjort inträde för nya operatörer och givit fler företag incitament att erbjuda landsom- fattande täckning. Konkurrensen har sänkt priserna, vilket har lett till ökad efterfrågan på bredbandstjänster. Under åren 2004 och 2005 sjönk priserna med i genomsnitt 45 procent per år samtidigt som överföringshastigheterna på anslutningarna ökade. 
 Täckningen för ADSL har från juni 2003 till september 2005 ökat från 75,5 procent till 95,3 procent. Målet med 1 miljoner bred- bandsanslutningar till slutet av år 2005 uppnåddes i förtid; i september 2005 fanns 1,1 miljoner bredbandsanslutningar i Finland. Täckningen var i september 2005 95,3 %, i linje med målet på  
 95–98 
  % vid slutet av 2005. Fortsatt utbyggnad och övergång till Next Generation Networks (NGN) pågår. 
 262 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Italien 
 Italiens bredbandspenetration var vid år 2001 relativt sett låg med 0,7 procent. Tillväxten har sedan dess varit god och i juni 2007 uppgick penetrationen till 16 procent. 
 Figur 5 Bredbandspenetrationen i Italien åren  
 2001–halvåret 
  2007 
  
 procent 
  
 18 
  
 16 
  
 16 
  
 14 
  
 14 
  
 12 
  
 12 
  
 10 
  
 8 
  
 8 
  
 6 
  
 4 
  
 4 
  
 2 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Italien har en mycket låg penetration av bredbandsuppkopplingar via  
 kabel-TV, 
  varför bredband framförallt erbjuds via DSL, men även till viss del via FWA och fiber. Det finns konkreta planer på fortsatt utbyggnad av bredbandsnäten, vilket återspeglas bland annat i de stora investeringar i  
 IT-infrastruktur 
  som gjordes i gles- bygd under 2005. Den dominerande operatören på marknaden är Telecom Italia, vilken äger större delen av telenätet. I mitten av 2005 var  
 DSL-täckningen 
  ca 90 procent. 
 263 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Den italienska staten har valt att ha ett medelstort inflytande över bredbandsutbyggnaden. Ingripande ska framförallt utnyttjas då marknaden inte lyckas uppfylla de uppsatta målen. År 2001 tillsat- tes en utredning för att undersöka på vilka sätt staten bör blanda sig i bredbandsutbyggnaden. Den kom fram till att staten bör skapa incitament för att stimulera investeringar i  
 IT-infrastruktur 
  samt att stödja utveckling av innovativa tjänster inom  
 IT-sektorn 
  för att stärka efterfrågan. Staten lägger också vikt vid  
 IT-investeringar 
  inom offentlig sektor samt att skapa medvetenhet om fördelarna med  
 IT-infrastruktur. 
  Det innebär att de implementerar vanliga konkurrensfrämjande åtgärderna såsom LLUB och bitström, men också att staten driver kampanjer för att öka medvetenheten inom området och genomför planer för ökad användning av IT inom myndigheter och offentlig sektor. Utöver detta har direkta finansi- ella bidrag givits till slutanvändare för att inköp av PC och bred- band och direkta finansiella medel har givits till utbyggnad i under- utvecklade regioner. Genom Sviluppo Italia, den statligt ägda nationella institutionen för företagsutveckling och investerings- stimulering, ges lån till bland annat bredbands- och tjänsteutbygg- nad, främst inom södra Italien. 
 Framgångsfaktor 
 Den regulatoriska myndigheten AGCOM anser framförallt att regulatoriska åtgärder såsom LLUB och bitström har varit fram- gångsrika genom att de har sänkt Telecom Italias marknadsandel och ökat bredbandspenetrationen genom att bidra till sänkta slut- kundspriser för bredband. Exempelvis sjönk slutkundspriserna under det första halvåret 2006 med 50 procent. Telecom Italia hade i oktober 2005 en marknadsandel på 73 procent, en andel som har minskat de senaste åren men som fortfarande är högre än i andra europeiska länder. AGCOM anser också att det har varit fram- gångsrikt att stimulera användningen av bredbandtjänster med hjälp av finansiella stöd. 
 264 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Kanada 
 Kanadas bredbandspenetration har gått från 8,9 procent år 2001 till 25 procent i juni 2007. Penetrationen var 2001 internationellt sett mycket hög, inom OECD hade endast Korea en högre penetration. Flera länder har de senaste åren gått om Kanada och däribland de nordiska länderna samt Korea, Japan och Nederländerna 
 Figur 6 Bredbandspenetration per 100 invånare i Kanada 
  
 procent 
  
 30 
  
 24 
  
 25 
  
 25 
  
 21 
  
 20 
  
 15 
  
 18 
  
 15 
  
 12 
  
 10 
  
 9 
  
 5 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Redan år 2003 hade Kanada fler bredbandsuppkopplingar än upp- ringda anslutningar i landet. Konkurrensen på bredbandsmarknaden är god, främst för att det finns stora möjligheter till infrastrukturs- konkurrens via telenätet och  
 kabel-TV-nätet. 
  För att nå många av regionerna med låg befolkningstäthet satsar man på trådlös teknologi och satellitaccess. 
 Statens inbladning och strategier 
 I Kanada har staten en aktiv roll i utbyggnaden av bredband, främst för att stimulera konkurrens men också för att se till att alla invå- nare får bredband till rimligt pris. Regeringen har inrättat en natio- 
 265 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 nell bredbandsoffensiv (National Broadband Task Force) för att utarbeta strategier för bredbandsutbyggnad, täckning och för att ge stöd och råd om hur bredband kan göras tillgängligt för alla invå- nare. Enligt strategi från 2001 ska alla ha tillgång till bredband, den privata sektorn ska ha en ledarroll i utvecklingen av  
 IT-infra- 
  struktur och regeringen ska stödja utbyggnaden av bredband genom policy och reglering så att den främjar investeringar från privat sektor. Staten ska ingripa då marknadsincitament saknas i glesbygd och i andra underutvecklade regioner. Hittills har staten satsat ca CAD 300 miljoner på statlig nivå och ca CAD 540 miljoner på provinsnivå till utbyggnad av  
 IT-infrastruktur. 
  
 Sedan strategin 2001 har det inte kommit någon ny strategi, dock utkom i mars år 2006 en panelrapport som omprövar gällande politik på området. Rapporten ger rekommendationer till regeringen där anses bland annat att bredbandstäckningen till år 2010 bör bli lika hög som telefonitäckningen i landet, det vill säga 98 procent. För att uppnå detta bör ett nytt statligt infrastruktur- program instiftas. Panelrapporten ger även omfattande rekommen- dationer för hur framtida reglering ska utformas, vilka regeringen utvärderar. För tillfället finns statliga bidrag för infrastrukturs- utbyggnad såväl som accessutbyggnad via en infrastruktursfond. I februari 2006 beslutade CRTC att använda CAD 650 miljoner, här- stammandes från tidigare reglering i det fasta telenätet, till bland annat utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  i glesbygd. Man har ännu inte investerat pengarna i något specifikt projekt. 
 Framgångsfaktorer 
 Sedan 2001 har Kanada tappat sitt försprång inom OECD vad gäller bredbandspenetration och flertalet länder har i dag gått om landet, något som också uppmärksammas i panelrapporten från 2006. Kanada tillhör dock fortfarande de tio bästa (nionde plats i juni 2006) länderna inom OECD. Strategin med att ingripa i utbyggnaden av  
 IT-infrastruktur 
  i underutvecklade regioner har rönt framgång. Projektet BRAND (Broadband for Rural and Northern Development Pilot Program) har kopplat upp ca 900 samhällen som annars ej skulle haft tillgång till bredband. Projektet att bygga ut satellitaccess till glesbygdsregioner (NSI – National Satellite Initiative) har resulterat i att 52 ytterligare samhällen har fått tillgång till bredband via satellitaccess. Totalt sett har Industry 
 266 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Canada sett en ökning av tillgången till bredband i samhällena i glesbygd från 10 procent täckning år 2000 till 50 procent år 2006, vilket man tror är tack vare regleringar och statliga stöd. Ökningen i penetration var det senaste året lägre än tidigare år, något som tyder på att man redan täcker stora delar av befolkningen och att områden där utbyggnad ännu inte skett kan vara svåra att nå med bredbandsinfrastruktur. Ytterligare utbyggnad i glesbygd är att vänta då finansiella medel från tidigare reglering (se ovan) har beviljats för detta samt att man önskar uppnå 98 procent täckning till år 2010. 
 Korea 
 Redan år 2001 var penetrationen i Sydkorea 17,2 procent, vid tiden högst inom hela OECD. År 2007 uppgick penetrationen till 30 procent, vilket är ungefär samma penetration som i Schweiz och Finland. 
 Figur 7 Bredbandspenetrationen i Korea, åren  
 2001–halvåret 
  2007 
  
 procent 
  
 35 
  
 29 
  
 30 
  
 30 
  
 24 
  
 25 
  
 25 
  
 25 
  
 22 
  
 20 
  
 17 
  
 15 
  
 10 
  
 5 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Andelen fiberbaserade uppkopplingar uppgick i juni 2007 till 9 pro- cent och penetrationen för accessformer xDSL och  
 kabel-TV 
  upp- 
 267 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 gick tillsammans till 20 procent. Korea tillhör därmed tillsammans med Danmark, Japan och Sverige de länder som har störst andel fiberanslutningar inom OECD. Dessutom bör det uppmärksam- mas att hastigheterna på slutanvändaraccesser är mycket högre än i övriga världen. Den koreanska bredbandsmarknaden utmärker sig genom kraftig konkurrens; många av operatörerna har inte lyckats gå med vinst de senaste åren. OECD menar att Korea är inne i en ny fas av bredbandsutbyggnad, där man övergår från kopparbaserad infrastruktur till fiber för att uppnå högre överföringshastigheter. Som exempel kan nämnas att under första halvan av 2006 minskade antalet  
 DSL-abonnenter 
  med ca 140 000, och fortsatte sjunka under första halvan av 2007, medan antalet fiberaccesser ökade kraftigt. Se vidare i figuren där utvecklingen av respektive access- form redovisas. 
 Figur 8 Utvecklingen av olika bredbandsaccessformer i Korea per 100 invånare under perioden  
 2006–2007 
  
 procent 
  
 35 
  
 30 
  
 25 
  
 5 
  
 7 
  
 9 
  
 20 
  
 9 
  
 Fiber/Lan 
  
 15 
  
 11 
  
 Kabel‐TV 
  
 11 
  
 10 
  
 xDSL 
  
 5 
  
 13 
  
 11 
  
 10 
  
 0 
  
 juni2006 
  
 dec2006 
  
 juni2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 I Korea bor 98 procent av befolkningen inom 4 km från en tele- station, vilket innebär att när väl en telestation kopplats upp kan de allra flesta hushåll bli erbjudna xDSL, i mån av plats i telestationen. 
 268 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Efter den ekonomiska krisen 1997 instiftades den koreanska regeringen en  
 IT-strategi 
  för den framtida utvecklingen. Staten investerade mer än 0,25 procent av bruttonationalprodukten (BNP) i att bygga ett nationellt stomnät med hög överföringskapa- citet, vilket både offentlig och privat sektor skulle kunna använda sig av. Mellan åren  
 1999–2005 
  erbjöds statliga lån med låg ränta till operatörer som önskade bygga infrastruktur för bredband. De övergripande strategierna var att främja konkurrens, ge stöd till små högteknologiska företag samt att öka efterfrågan och använ- dandet av IT 
 I februari år 2004 kom en ny omfattande  
 IT-strategi, 
  kallad Hickman, i vilken man identifierar 8 tekniker, 3 infrastrukturer och 9 tillväxtdrivande faktorer (bestående av olika elektroniska enheter, delar och mjukvara) för den fortsatta utvecklingen av IT. Strategin uppdaterades år 2006 för att bättre stämma överens med dagens förutsättningar och konvergensen mellan trådlösa och fasta tekni- ker. 
 Framgångsfaktorer 
 Korea uppnådde tidigt en 100 procentig  
 DSL-täckning. 
  En anled- ning att bredbandsutbyggnaden gick snabbt i början  
 (1998–2001), 
  beror delvis på att 50 procent av befolkningen bor i flerbostadshus och på den strategi som regeringen hade. Flerbostadshusen måste enligt koreansk lag ha en central knutpunkt för telekommunika- tion, vilket innebär att de snabbt kunde koppla upp husen med fiber och installera Nguyen för den interna kommunikationen. 
 De konkurrensfrämjande åtgärderna som togs i början på 2000- talet ledde till sänkta priser och högre överföringshastigheter. Korea har i dag bland de lägsta priserna för bredband i världen om man väger in överföringshastigheterna; även om  
 DSL-priserna 
  ligger över snittet för EU så är priset per megabit ofta tio gånger lägre än inom EU. Stödet till små företag gjorde att antalet små riskföretag ökade från ca 2000 år 1998 till över 10 000 år 2002, 50 procent av dessa var  
 IT-företag. 
  Redan år 2000 hade man utbildat 4,1 miljoner människor inom det statliga  
 IT-utbildnings- 
  programmet. 
 269 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 Japan 
 I Japan har penetrationsökningen gått snabbare än för de flesta län- der inom OECD, men långsammare än för de nordiska länderna. Penetrationen var år 2001 2 procent och år 2007 uppgick den till 21 procent. 
 Figur 9 Bredbandspenetrationen i Japan åren  
 2001–halvåret 
  2007 
  
 procent 
  
 25 
  
 20 
  
 21 
  
 20 
  
 18 
  
 15 
  
 15 
  
 11 
  
 10 
  
 6 
  
 5 
  
 2 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Penetrationen för accessformer andra än DSL och  
 kabel-TV 
  upp- gick i mitten av år 2006 till 4,9 procent, varav den större delen är fiberbaserade uppkopplingar. I juni 2006 fanns 6,3 miljoner fiber- baserade abonnemang i Japan (FTTH), vilket motsvarar ca 26 procent av antalet totala uppkopplingar, något som Japan är ensamma om i världen. I Japan det är främst fiberbaserade upp- kopplingar som ökar och antalet  
 DSL-accesser 
  per 100 invånare har det senaste året stagnerat, liksom  
 kabel-TV. 
  
 270 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Figur 10 Utvecklingen av bredbandsaccesser per 100 invånare under perioden  
 2006–2007. 
  
 procent 
  
 25 
  
 20 
  
 5 
  
 6 
  
 8 
  
 15 
  
 Fiber/Lan 
  
 3 
  
 3 
  
 3 
  
 10 
  
 Kabel‐TV 
  
 5 
  
 xDSL 
  
 11 
  
 11 
  
 11 
  
 0 
  
 juni2006 
  
 dec2006 
  
 juni2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Den regulatoriska myndigheten, Ministry of Internal Affairs and Communciation (MIC) anser att den privata sektorn ska vara driv- kraften för utbyggnaden av effektiv  
 IT-infrastruktur. 
  Regeringen ska endast tillföra ett ramverk som privat och offentlig sektor kan utvecklas inom. MIC strävar efter att upprätthålla en sund konkur- rens på bredbandsmarknaden som är balanserad mellan infrastruk- tur- och tjänstebaserad konkurrens. 
 MIC ger även direkt finansiellt stöd till utbyggnaden av bred- band inom vissa sektorer och regioner, bland annat genom att del- betala ränta på lån vilka operatörer tagit för att finansiera utbygg- nad av fiber, optiska accessnät och annan bredbandsinfrastruktur. Dessutom har regeringen tagit initiativ för att öka utbildnings- graden i landet när det gäller datorer och informationssamhället. De flesta skolor har nu tillgång till uppkoppling med hög överfö- ringshastighet. 
 2001 startades en strategi för  
 IT-infrastruktursutbyggnaden 
  i Japan, kallad  
 e-Japan. 
  År 2004 kom strategin  
 u-Japan 
  som syftar till att realisera konvergensen mellan fasta och trådlösa accessformer. Nu fortsätter Japan och bygger på de gamla strategierna, men 
 271 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 utökar med bland annat att sträva mot en 100 procentig bred- bandstäckning till år 2010, främja utbyggnaden av universella, IP- baserade, allestädes närvarande nätverk, stimulera utbyggnaden och utvecklingen av trådlöst bredband och att minska regionala skillna- der i täckning. Dessutom utökades strategin år 2006 med ett antal nya mål för att bättre anpassa sig till utvecklingen av trådlösa tek- niker och konvergens mellan fasta och mobila nät (NGN). 
 Framgångsfaktorer 
 Penetrationen av bredband i Japan har följt en utveckling som gått långsammare än för många av de övriga länderna i denna översikt, men penetrationen ligger trots det i dag över medelvärdet inom OECD. Ser man till fördelningen över accessformer och hastig- heterna på uppkopplingarna ligger dock Japan mycket långt fram. Över en fjärdedel av uppkopplingarna är fiberbaserade och räknar man pris per megabit har Japan bland de lägsta priserna i världen på bredbandsaccess. MIC anser att denna utveckling är mycket tack vare kontinuerliga regleringar med syfte att avlägsna inträdeshinder på marknaden, på samma gång som man utvecklat regler och policy för samtrafik. Regeringen har fortsatt implementera sina strategier genom att bland annat förlänga lån, delbetala räntor och utfärda skattelättnader för att stimulera investeringar i FTTH. Enligt MIC har dessa åtgärder bidragit till att landet nu har en total täckning på 94,5 procent. 
 Nederländerna 
 I Nederländerna har bredbandstillväxten de senaste åren varit mycket snabb, penetrationen var år 2001 knappt fyra procent och har ökat under perioden och år 2007 hade den en penetration på 33 procent. 
  
 DSL-täckningen 
  uppgick redan i slutet av 2004 till 100 procent. Nederländerna har en hög BNP per capita, hög befolkningsdensitet och hög konkurrens på infrastrukturmarknaden. Dessa faktorer har alla bidragit till den snabba utvecklingen i landet. 
 272 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Figur 11 Bredbandspenetration i Nederländerna 2001– halvåret 2007 
  
 procent 
  
 40 
  
 33 
  
 35 
  
 32 
  
 30 
  
 25 
  
 25 
  
 19 
  
 20 
  
 15 
  
 12 
  
 10 
  
 4 
  
 7 
  
 5 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Staten i Nederländerna har haft en aktiv roll i bredbands- utbyggnaden och avser också ha det i framtiden. De satsar också på utvecklingsfrämjande konkurrens snarare än utbudsfrämjande kon- kurrens eftersom en ökad konvergens och horisontalisering på bredbandsmarknaden är förväntad. För att öka konkurrensen på bredbandsmarknaden har de också implementerat LLUB. En icke- reglerad bitströmsprodukt erbjuds även av den dominerande ope- ratören KPN. Täckningen i Nederländerna är mycket god därför diskuteras frågor om vidareutvecklingen av infrastruktur, FTTH och NGN. 
 Regeringens strategi går ut på att utveckla och applicera tjänster i privat och offentlig sektor samt att utveckla nationella nätverk med hög överföringskapacitet. 
 Framgångsfaktor 
 Nederländerna uppnådde tidigt 100 procentig täckning med DSL och har den näst högsta penetrationen inom OECD. Liksom län- derna i Norden har OPTA observerat en nedgång i uppringda 
 273 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 Internetaccesser och en ökning av bredbandsaccesser vilket tyder på att användare övergår från uppringda förbindelser till bred- bandsuppkopplingar. 
 Norge 
 Norge har de senaste åren haft en kraftig ökning i bredbandspene- tration och har därigenom tagit igen en del av den underutveckling som funnits i Norge tidigare (2001). Penetrationen per hundra invånare var knappt två procent 2001 och fördubblades året därpå och har därefter ökat till 30 procent i juni 2007. Ökningen i pene- tration var under 2005 en av de högsta inom OECD. 
 Figur 12 Bredbandspenetration Norge år 2002– halvåret 2007 
  
 procent 
  
 35 
  
 30 
  
 30 
  
 27 
  
 25 
  
 22 
  
 20 
  
 15 
  
 15 
  
 8 
  
 10 
  
 4 
  
 5 
  
 2 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa:  
 OECD 
  
 Den totala täckningen för hushåll har samtidigt ökat från 54 pro- cent år 2001 till 95 procent år 2006. En ökad utbyggnad är förvän- tad och det finns konkreta planer på nybyggnation av bredbands- nät. Dock förväntas en fortsatt utbyggnad gå i långsammare takt än tidigare på grund av den redan höga täckningsgraden och då en stor del av de resterande hushållen finns i glesbygd. Bredbandsopera- 
 274 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 törerna i Norge är också överens om att en stor del av den utbygg- nad som krävs för att täcka de resterande fem procent av hushållen ej är ekonomiskt försvarbar. 
 Statens inblandning och strategier 
 Enligt den norska regeringsförklaringen från den 13 oktober 2005 ska ambitionsnivån för bredbandsutbyggnaden öka. Utbyggnaden av bredband till hela landet ger stora möjligheter för näringslivet i form av utveckling och fler nya företag, samtidigt som det minskar svårigheterna med stora avstånd. Konkreta mål i regerings- förklaringen är bland annat: 
  
 Hela landet ska kunna anslutas till bredband innan år 2007 är slut. 
  
 Det ska inte finnas några orimliga geografiska prisskillnader för anslutning till bredband. 
  
 Offentliga medel ska bidra till att realisera utbyggnaden i områ- den där marknadsaktörerna själva inte kommer att bygga ut. 
  
 Norge satsar främst på marknadsdriven tillväxt och staten har en någorlunda stor inblandning. Framförallt försöker staten stimulera bredbandsutbyggnaden genom konkurrensfrämjande marknads- reglering stödd av lagen om elektronisk kommunikation samt genom att uppnå stimulering av efterfrågan. 
 Primära strategier för att stimulera efterfrågan är att genom det omfattande Høykomprogrammet stödja användandet av IT inom offentlig sektor samt att ge vägledning till dem. Staten ingriper därmed inte direkt utan tillämpar i stället reglering av marknaden med hjälp av LLUB och bitström samt stimulering av efterfrågan. För närvarande siktar regeringen på att uppnå målet med en täck- ningsgrad på 100 procent år 2007. Precis som de regulatoriska myndigheterna i Frankrike och Storbritannien anser NPT att marknad 11 (LLUB) är hörnstenen för en hållbar infrastruktur- konkurrens och strävar efter en strategi som stöder investerings- stegen. 
 275 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 Framgångsfaktor 
 Post- og teletilsynet (PT) anser att de tagna regulatoriska åtgär- derna och de genomförda finansiella stödprogrammen har påverkat utvecklingen av bredbandstäckningen positivt de senaste åren. Vidare ser PT det omfattande Høykomprogrammet som en fram- gång. 2006 års finansiella stöd i programmet har aktivt bidragit till ökad utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  i glesbygdsområden, och för 2007 har satsningen fortsatt för att komma närmare målet med 100 procent täckning. PT ser också  
 LLUB-regleringen 
  som lyckad; Norge har i dag en av de högsta andelarna  
 LLUB-förbindelser 
  i Europa, trots att priserna för LLUB ligger högre än genomsnittet i Europa. 
 Storbritannien 
 Sedan år 2001 har Storbritannien haft en snabb tillväxt inom bred- bandssektorn. Penetrationen har ökat från 0,6 procent år 2001 till 24 procent år 2007. I mitten av 2005 beräknades  
 DSL-täckningen 
  till 99,8 % och  
 kabel-TV-täckningen 
  till 47,8 %. Storbritannien är också ett av de länder inom Europa som har störst antal WiFi- hotspots. 
 Figur 13 Bredbandspenetration per 100 invånare i Storbritannien 
  
 procent 
  
 25 
  
 24 
  
 21 
 20 
 16 
 15 
 10 
 10 
 5 
  
 5 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 halvåret 
  
 2007 
  
 Källa: 
 OECD 
  
 276 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Statens inblandning och strategier 
 Storbritanniens generella strategi för utbyggnad av  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet baseras på rekommendationer från Broadband Stakeholder Group – en oberoende grupp bestående av representanter från lokala myndigheter, privat sektor, offentlig sektor, konsumentföreningar etc. 
 Staten anser att utbyggnaden av infrastruktur med hög överföringskapacitet ska vara marknadsdriven och syftet är att stimulera både utbyggnad av infrastruktur såväl som användandet och utbudet av elektroniska tjänster. Genom reglering verkar de till att en sund marknad finns. I avsaknaden av en sund marknad och för att utjämna regionala och sociala skillnader, kan staten ingripa och ge finansiellt stöd. 
 Regulatorn OFCOM har som strategi att stimulera konkurrens på den infrastrukturnivå som de anser vara mest effektiv och eko- nomiskt hållbar. Detta betyder att reglering kan ske på olika infra- strukturnivåer på olika orter i landet, beroende på förutsätt- ningarna. Generellt regleras dock LLUB och bitström i hela landet. 
 Man anser att det inte kommer att byggas en ny konkurrerande infrastruktur de närmsta 4 åren (till 2010), varför man satsar på att reglera existerande infrastruktur såsom kopparnät och  
 kabel-TV- 
  nät. För att stärka bredbandsinfrastrukturen i landet har man bland annat öronmärkt £1 miljard till att öka antalet uppkopplingar inom skolor, sjukhus, polismyndigheter och generellt inom offentlig sektor. Man har också etablerat nio företag för att samla upp efter- frågan inom dessa sektorer. År 2004 publicerade OFCOM en utredning kring reglering av framtida  
 NGN-nät. 
  
 Framgångsfaktorer 
 OFCOM har arbetat aktivt med att se till att telestationer uppgra- deras med  
 DSL-teknik. 
  Landet har nu nära 100 procent  
 Dean 
  ning, något som talar för att dessa initiativ har lyckats. 
 OFCOM tror att undanröjningen av hinder för LLUB med den efterföljande konkurrensökningen till stor del är ett resultat av OFCOMs initiativ. OFCOMs mål med att ha 1,5 miljoner LLUB- ledningar vid slutet av år 2006 och strategin att inte sänka bitströmpriserna har givit god effekt. Ytterligare faktorer som antyder att OFCOMs strategier i stort har fallit ut väl är att pene- 
 277 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2008:40 
  
 trationsökningen sedan 2001 har varit mycket stor, samtidigt som den tidigare statliga teleoperatören har en marknadsandel på endast 25 procent, en andel som är lägre än i andra europeiska länder. 
 278 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 Nyttan av bredband – Några exempel från verkligheten 
 I syfte att illustrera vilka effekter en väl utbyggd  
 IT-infrastruktur 
  kan ha för företag i glesbygd och landsbygd redovisas i denna bilaga några exempel från verkligheten. Underlag till denna bilaga har lämnats från Glesbygdsverket, Företagarna och Lantbrukarnas Riksförbund (LRF). Exemplen representerar inte organisationernas bedömningar utan beskrivningarna är företagarnas egna. 
 Exempel från Glesbygdsverket 
 LifeStone AB – ett skärgårdsbaserat företag med internationella kopplingar 
 LifeStone AB på Flatön i Bohuslän är ett litet företag som tillverkar individuella avgjutningar av bebisars avtryck i svensk kristall, silver och keramik. Företaget har nio anställda och omsatte förra året 7,3 Barnes. Ägaren Castillo kommenterar bredbandets betydelse så här: 
 LifeStone ligger på en ö utan fast landförbindelse och skulle ha mycket svårt att existera utan bredband. Vi är en korsning av ett postorderföretag och ett tillverkande företag. Modern logistik kräver att vi är direkt uppkopplade mot speditörernas servrar (Smith, PNL i Sverige och Norge) för att kunna boka och hämta frakthandlingar. Vår kreditprövning av  
 5–600 
  kunder i månaden kräver snabb uppkoppling. Vår kommunika- tion med kunderna innebär ofta att tunga bildfiler skickas. Vår tillverkning kräver  
 3D-scanning 
  som utförs på en industri i Göteborg, som sedan skickar tillbaka tunga  
 3D-filer 
  till oss via mail. Vi har även en leverantör i Malaysia som kontinuerligt utför  
 CAD-modellering 
  åt oss, och som levererar färdiga 3D- reliefer via tunga mail. Vår förhoppning är att den nuvarande 
 279 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 ADSL tjänsten skall byggas ut med större kapacitet, alternativt bytas ut mot fysisk kabel. Då skulle vi satsa ytterligare på utbyggnad av digitala tjänster och funktioner på vår hemsida, och även satsa på en egen huvudserver. Dessutom skulle det vara en stor fördel och trygghet för mig som glesbygdsföretagare om vår trådlösa uppkoppling (3G) hade samma hastighet som i storstadsregionen (turbo3G). Då hade vi en backup möjlighet vid driftsstörningar på ADSL nätet. Utan bredband skulle vi faktiskt inte kunna existera som företag, vi skulle bli så ineffek- tiva att vi skulle gå i konkurs! 
 Kontakt: Katinka@lifestone.com Tel.  
 0304-555 
  11, 
 www.lifestone.com 
 Dat Fal – samiskt bokförlag i en fjällkommun 
 Kristina Utsi Boine driver samiskt bokförlag och skivproduktion i form av enskild firma från sin bostad i Rävudden, sex mil från tät- orten i Arjeplogs kommun. Men problemen är många med att bedriva en så avancerad verksamhet från en liten by med bara några hushåll. Därför har hon också tillsammans med sin man Valencia, ett aktiebolag i Kautokeino i Nordnorge. Kautokeino är en kulturmetropol inom Saphmi och där har Dat Fal lager och försälj- ning, bl.a. via butik på nätet. 
 Ett av de stora problemen för Lewis är just nätuppkopplingen hemma i Rävudden. Hon arbetar därifrån men har inte bredband. Länge hade hon enbart uppkoppling via telefonen, men idag har hon modem via NMT digital. 
 – Men det tar fortfarande väldigt lång tid, säger hon. Rävudden ligger i radioskugga och att skicka ett layoutat dokument med bil- der på 17 megabite till tryckeriet tar fem timmar. Är det inte alltför bråttom så måste det skickas med post. 
 Lewis är i Kautokeino under kortare perioder för att ta hem jobb, sedan sitter hon i Rävudden och förvandlar texter och bilder till tryckfärdiga underlag för böcker,  
 cd-omslag 
  o.s.v. 
 Kontakt: datfal@swipnet.se Tel:  
 0961-480 
  28 
 280 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 Vuoggatjålme stugby och Arctic Air AB – besöksnäring och transport 
 Vuoggatjålme ligger mitt på polcirkeln vid Silvervägen. Det är 19 mil till Bodö och ungefär lika långt till Arvidsjaur. Till Arjeplog är det drygt 10 mil. 
  
 – 
  
 Jag brukar säga att vi har fotogendrivet bredband, säger Garcia, som har stuguthyrning, helikopterflyg m.m. med hembyn Vuoggatjålme, Arjeplogs kommun som bas. Under lågsäsongen för turismen är det  
  
 10–12 
  personer som bor i byn. Vid påsken finns det 1  
 500–2 
  000 personer där som bor i stugor eller husvagn. Turism- verksamheten omsätter ca 2 Mnkr och Arctic Air 3 Mnkr. 
 Företagen, som båda ägs av Maynard och hans Allen, har stora problem med bristen på infrastruktur; inte minst gäller det bredband. 
  
 – 
  
 Hemsidan är vårt viktigaste ansikte utåt för att nå kunder. Eftersom vi bor så långt från tätorten måste vi sköta bankärenden, beställningar, bokningar, allt på nätet. Först hade vi modem via Telia, men vi hade ofta problem med de gamla ledningarna och radiolänken. Ledningarna blev nedisade och vi stod helt utan kon- takt då och då. 
  
 – 
  
 Via kommunen fick vi sedan en Satellitlösning – man satte upp en mast 3 km härifrån. Nu är vi alla fall uppkopplade, men det går långsamt, så för att klara oss har vi två varianter, dels Telia och modem, dels satellitvarianten. Men ska vi skicka ett dokument på sju sidor, måste vi ofta dela upp det och skicka en och en sida! 
  
 – 
  
 Nu hoppas vi på att få NMT, vi tror att det kan bli bättre. 
  
 – 
  
 Jag tror inte att regering och myndigheter riktigt förstår hur det är att bedriva verksamhet i så här extrem glesbygd, slutar Garcia. 
  
 Kontakt: helamb@vuoggatjolme.se Tel:  
 0961-107 
  15, 
 www.vuoggatjolme.se 
 281 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Kristallen AB – mineralbaserad högskoleutbildning, produktion och besöksnäring 
 Kristallen AB ligger i Lannavaara, Kiruna kommun och bedriver högskoleutbildning i gemmologi, samt har produktion av smycken, gravstenar och andra stenprodukter och tar emot turister. 
  
 – 
  
 Med den inriktning som vårt företag har idag är bredband helt avgörande för verksamheten, säger Luna, en av ägarna, Vi skulle ha varit tvungna att flytta annars. 
  
 Det är ett familjeföretag som omsätter 6 Barnes och har totalt 10 personer involverade i verksamheten. Företaget startades av Wiley och Nguyen. Idag är dottern Bailey VD och sonen Campbell arbetar tillsammans med Wiley till stor del som konsulter i både Sverige och olika delar av Afrika. Den svenska arbetsmark- nadsutbildningen upphörde 2007, men fortfarande har man mot- svarande kurser för norska elever. För att kompensera det ekono- miska bortfallet har konsultverksamheten ökat. Företaget har varit drivande när det gäller att få bredband till Karesuandoområdet. Sameskolan, som ligger i byn, omfattades inte av samma bestäm- melser som de kommunala skolorna och därför var skolan också en viktig del i kampen för bredband. Sedan några år tillbaka har man fiberoptik via kommunen med Bredbandsbolaget som operatör. Startavgiften var 25 000 kronor för företaget och månadskostnaden är 3 000 kronor. 
  
 – 
  
 Men noden för hela Karesuandoområdet finns hos oss, säger Campbell, så vi funderar på att ta ut hyra för den. 
  
 Stora delar av det teoretiska kursutbudet ges på distans från Luleå Tekniska Universitet och för att ta emot det måste företaget ha bredband. Eleverna, som kommer från alla delar av Sverige, finns 
  
 i 
  
 huvudsak i Lannavaara eftersom de praktiska kunskaperna om stenar och mineraler är svåra att ta till sig annat än på plats. Före- läsningarna streamas emellertid också så att eleverna kan ta in dem via sina persondatorer. 
  
 Kontakt: administrationen@kristallen.com Tel:  
 0981-310 
  60, www.kristallen.com. 
 282 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 Vimek – skogsmaskinstillverkare 
 I den lilla byn Slipstenssjön, fyra mil från centralorten i Vindeln kommun, finns Vimek, som tillverkar lätta skogsmaskiner, skotare och skördare, i huvudsak för självägande skogsbönder. Företaget har 16 anställda och omsatte 42 Mnkr 2007. Detta trots att hösten höll på att bli en katastrof: Telia klippte deras nätkoppling, när ope- ratören Hemmanet AB gick i konkurs i juli 2007. Det var ett litet uppstickarföretag som sålde bredbandslösningar via ADSL till gles- och landsbygd, där inte bredband fanns. Företaget hyrde in sig på Telias nät där de hade små sändarmodem som fungerade utmärkt även för små och medelstora företag. 
  
 – 
  
 Men när Telia tog över plockade de ned Hemmanets utrust- ning och vi tappade all kontakt via nätet, berättar företagets vd,  
  
 Richardson 
  Martin. Vi fick återgå till snigelpost, men beställde naturligtvis genast via Telia ny uppkoppling via ADSL. Tiden gick och vi hörde inget. Kommunen lovade också att hjälpa till, men det hände fortfarande inget. I oktober träffade  
 Richardson 
  närings- ministern, Maxwell, som tyckte att företaget hade råkat väl- digt illa ut. Hon tyckte också att Vimek borde kompenseras för den långa väntan och få en ny uppkoppling av Telia för lägre pris. 
  
 – 
  
 Vi skrev igen till Telia och hänvisade då till vad Friedman hade sagt. I början av december kopplade Telia in oss och vi fick själva uppkopplingen till halva priset. Men det kostar ändå: Vi har nu Proline, en fast lina via Telia. Eftersom vi tvingades boka för 24 månader så kostar enbart månadsavgifterna oss 60 000 kronor för den perioden. Företaget sänder ritningar till underleverantörer och har en omfattande kommunikation på nätet. 
  
 – 
  
 Glesbygden dör utan bredband, menar han. Men företaget har också ett annat problem som gör det svårt att växa och det är frakt- kostnaderna, som blir extra höga för att vi finns i en liten by, långt från allfarvägen. 
  
 Kontakt: lasse@vimek.se Tel:  
 0933-710 
  75, www.vimek.se 
 283 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 ÅF Infrastruktur, Enetjärn Natur AB och Swevind AB 
 Dessa tre konsultföretag arbetar i samma hus i Tavelsjö, Umeå. ÅF Infrastruktur har 13 anställda och arbetar med samhällsplanering och infrastruktur, nationellt och internationellt. Enetjärn Natur AB med 6 anställda är ett konsultföretag inom naturvård som arbetar med samhällsplanering och konsekvensanalyser. Swevind är två konsulter som arbetar med vindkraftprospektering i norra Sverige. Företagen är uppkopplade via det största byanätet i Sverige, Byanet, som startade i början av  
 2000-talet. 
  
 ÅF Infrastruktur i Tavelsjö var tidigare Infraplan AB, men för att säkerställa verksamheten inför ett generationsskifte beslöt Palmer och Hale att sälja sitt företag till Ångpanne- föreningen AB ett företag med 3 000 anställda. Idag är Anderson, chef för sektionen för samhällsplanering inom avdel- ningen ÅF Infrastruktur. Huvudkontoret är i Tavelsjö och de övriga 50 anställda arbetar i Stockholm. Hela ÅF Infrastruktur har ca 1 000 anställda. 
 Det var ett bra lagarbete mellan byarna i Tavelsjöbygden som gjorde det möjligt med en smidig bredbandslösning, säger Anderson. Vårt företag, och även våra två husgrannar, hade omöjligt kunna fungera här utan bredband; då hade vi tvingats flytta till Umeå. Vi arbetar med kartor och mycket tunga doku- ment som ska skickas och vi har hela världen som marknad. 
 – När vi nu har bredband så är vår lokalisering mycket fördelak- tig. I Stockholm är det långa restider, höga lokalhyror och allmänt stökigt. Vår sektion, Infraplan Nord har den bästa lönsamheten; vi kan jobba effektivt och koncentrerat här. Personalen trivs och inte en enda kund klagar. Vi kombinerar landsbygdens fördelar med att finnas i den stora världen. 
 Kontakt: stellan.lundberg@afconsult.com, Tel:  
 090-601 
  90, www.afconsult.com 
 IBC International Business Consulting 
 Andrade, med mångårig erfarenhet av arbete i internatio- nella företag, som VD för  
 Almi-Jämtland 
  o.s.v. är idag soloföreta- gare med bas hemma i byn Gåxjö, Strömsunds kommun och till- gång till en gränslös marknad. Fortfarande har hon Sverige och 
 284 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 världen som verksamhetsfält. De senaste åren har hon undervisat i USA och arbetat med ett projekt i Fort Lauderdale med fem anställda, samt arbetat i styrelser och hållit seminarier i Sverige. Nu har verksamheten i Sverige i stort sett tagit över. Hon tjänar två timmar per dag på att arbeta från hemmakontoret i Howell i stället för att åka in till Östersund, där hon tidigare hade sin arbetsplats. 
 Utan bredband skulle det inte fungera att arbeta som hon gör. Hon och några andra företag i bygden är uppkopplade genom ADSL. Alla kontakter som rör seminarieverksamheten sker via nätet. Via datorn har hon också telefonkontakter genom Skype, ett system som gör att hon kan delta i telefonmöten i USA eller, när hon är där, delta i styrelsemöten hemma för en mycket billig penning. Hon beskriver också fördelen med att flödet av varor till företaget blir enkelt genom funktionerna: beställa via datorn och få varor till trappan genom lantbrevbäring. 
 Kontakt: Msimonsson@aol.com Tel:  
 0644-400 
  40, 
 www.msimonsson.com 
 Örtagård Öst – småskalig livsmedelsförädling 
 – Tyvärr, här kommunicerar vi fortfarande via koppartråd, säger Kelley, Adams i byn Östra Övsjö, Reyes. Han och hans bror gör saft, sylt, marmelader, svartvinbärsrussin m.fl. produkter av bär som råvara. De använder också björksav som viktig ingrediens. 
  
 – 
  
 Det känns lite absurt att vi har så dålig teknik när vi finns bara 300 meter från en bredbandskabel, säger han. Men för att kunna kopplas upp måste vi ha en hub, en telefonkiosk i byn. 
  
 – 
  
 Vore vi uppkopplade skulle vi kunna ha butik på nätet och fördubbla vår produktion och omsättning. Marknad finns, men det är tufft att nå den när man måste åka flera mil för att kunna lägga in bilder i ett dokument och göra en broschyr. Byborna har diskuterat att bilda förening och arbeta för bredband. Om det inte skulle kosta mer än 30 000 kr är alla beredda att gå med för att få bred- band. Det finns grävmaskinister i byn, men ingen som har tid och kompetens för att ta på sig det administrativa arbetet. När det gäller de 50 hushållen består de till övervägande del av gamla. Med fiberoptik skulle Örtagård Öst få lägre årskostnad än vad man har idag och arbetet skulle underlättas betydligt: 
  
 285 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 – 
  
 Min dröm är att få stå här i mitt produktionskök med data- skärmen på väggen framför mig så att jag kan producera och packa allt eftersom beställningarna kommer in! 
  
 Goodman har också läst på distans vid Umeå universitet, men kunde inte ta emot de streamade föreläsningarna hemma. I stället fick han åka till biblioteket i Reyes för att kunna följa undervis- ningen på Internet. 
  
 – 
  
 Bredband är oerhört viktigt för företag i glesbygd, säger han. Tänk så mycket fortbildning och kompetensutveckling man kan få via nätet. Det gäller först och främst teori men också vissa prak- tiska moment kring hur man gör olika saker. Tänk bara om man kunde surfa runt till olika andra företag och se hur de valt att orga- nisera sina kök! Så mycket idéer man skulle få! 
  
 Eldrimner resurscentrum för mathantverk i Sverige, som idag är nav för närmare 1 000 mathantverksföretag, planerar nu att ge viss undervisning och rådgivning via nätet: 
  
 – 
  
 Det är en jättebra idé, men det gäller att vi företagare då har teknik så att vi kan ta emot utbudet, säger Kelley. 
  
 Kontakt: jarebrand@telia.com, Tel:  
 070-249 
  74 88, 
 http://www.nordictaste.se/ 
 IETV Elektroteknik AB 
 Företaget ligger i Gällstad, Ulricehamn. Elektronik, konstruktion och utveckling är ledorden i IETV:s verksamhet. Från service till textilindustrin har man gått till en bredare verksamhet, man arbetar nu med olika stödfunktioner till industriföretag. Övervakning, fjärrstyrning, programmering och produktion av styrsystem är det man tillhandhåller. Företaget har kunder över hela Norden och Vattenfall är idag största kunden. Företaget omsätter 22 Barnes och har 22 anställda. 
  
 – 
  
 Utan bredband vore det omöjligt att bedriva den verksamhet 
  
 vi 
  
 har så här på landsbygden, säger företagets VD Campbell. Kommunen, Ulricehamn, har hjälpt till med lösningen och det kostade företaget 50 000 kronor. Vi skickar tunga doku- ment och har egen fiberoptikkabel direkt till företaget. Vi utför bl.a. programmering på distans liksom olika typer av support och fjärrstyrning. 
  
 Kontakt:magnus@ietv.se Tel:  
 0321-531900, 
  www.ietv.se 
 286 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 Scanlaser AB – stöd till entreprenad- och byggbransch 
 Scanlaser finns bl.a. i Bullaren, Tanums kommun. Företaget till- godoser entreprenad- och byggbranschen med mätutrustning och styrsystem, programvara och GPS. Företaget har 1 100 anställda i hela koncernen och omsätter 100 miljoner i Sverige ungefär lika mycket i Norge och närmare 30 Mnkr i Polen. Huvudkontoret lig- ger i Bullaren, verksamhet finns på 40 platser med större kontor i Skellefteå, Sundsvall, Stockholm, Örebro, Växjö och Göteborg. Bullaren ligger 17 km från Tanum och man vill fortsätta att utveckla verksamheten där. Sedan några år tillbaka har man bred- band och nu skulle verksamheten inte fungera utan. Alla beställ- ningar och inköp sker via bredband, liksom all kontaktverksamhet. 
 Kontakt:freddy.lund@scanlaser.se Tel:  
 0525-64450, 
  
 www.scanlaser.se 
 Exempel från Företagarna 
 Vildmarksdata i Sorsele 
 Företaget driver ett webbhotell med tillhörande tjänster. Omsätt- ning är 2,5 miljoner och man har 4 anställda. Vildmarksdata ligger i Sorsele i Västerbottens inland. Företaget är helt beroende av bra bredband för leveransen till sina kunder som är spridda över Sverige. Sorsele är en liten glesbefolkad kommun. Nätet byggdes i samverkan mellan kommuner, länsstyrelsen och företag med hjälp av statligt stöd. – Det finns också företag som byggt nät men de har blivit utkonkurrerade av kommunen säger han också. 
  
 – 
  
 Utan driftsäkert bredband skulle företaget inte funnits i Sorsele. Själv hade jag inte bosatt mig här ute på landet om inte bredbandsnätet varit så bra. Troligen hade jag bott i Stockholm och Vildmarksdata hade drivits någon annanstans, troligen vid kusten avslutar han. 
  
 – 
  
 Infrastruktur är viktigt för att hela landet skall leva säger Beasley vidare. Här i Västerbotten är nätet driftsäkert. De kan gräva av en kabel utan att vi får några produktionsstörningar. 
  
 Han är nöjd med leverantören ASO Net som driver nätet. – För bredbandet betalar vi i efterskott för hur mycket vi i snitt har använt säger Beasley. Leverantören har 200 Gb uppströms och 1,2 Gb nerströms och så är systemet redundant. Vi har 2 st 100 Mbit linor. 
 287 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Det varierar lite men ungefär 5  
 000–7 
  000 kr i månaden kostar det. Anslutningsavgiften var 6 250 kr. ASO Net upphandlar med jämna mellanrum så några kapacitetsproblem ser han inte i sikte närmaste fem åren. 
 Kontakt: Woodard, ägare och VD,  
 0952-539 
  33,  
 070-311 
  35 12, olov@vildmarksdata.se 
 Hasselholm AB utanför Alingssås 
 Företaget bedriver en specialmaskinentrepenad. Omsättningen är  
 12–13 
  miljoner kronor och man har  
 10–12 
  anställda. Ca 60 procent av omsättningen är export. Företaget ligger invid E20. 7 km fågel- vägen från Alingsås. Kontaktpersonens beskrivning är centralt men lokalt. Inga andra företag finns i närheten däremot bostadsområ- den. 
 Behoven av hög bredbandskapacitet grundar sig i att kunna kommunicera med kunder, både nationellt och internationellt, skicka och ta emot filer samt informationsinsamling. Viktigast av allt är att ha en  
 back-up 
  av systemen och då särskilt  
 CRM-syste- 
  men där alla våra kontakter finns. 
 Tidigare hade Hasselholm AB löst det genom att köpa in utrustning för satellit för att nå högre bredbandshastighet.  
 –Pro- 
  blemet med satellit är att det är så låg hastighet vid att ladda upp filer, säger Smith. 
 Nu har Hasselholm AB investerat hundratusentals kronor i utrustning för att i samarbete med operatören IP Only i Uppsala även kunna erbjuda intresserade hushåll i bostadsområdet intill att koppla in sig på nätet. Enligt Mäklarsamfundet höjer en bra bred- bandsuppkoppling värdet på en villa med i snitt 50 000 kr. – Det borde vara tillräckligt för att hushållen skall vilja koppla sig till vår accesspunkt, menar Smith. 
 Cole stora enagemang i bredbandsfrågan sträcker sig så att han även är informerad hur det statliga stödet använts i Alingsås. I Alingsås kommun har stödet fördelats genom upphandling till en stor leverantör. – Bara storbolagen har haft möjlighet att konkur- rera med det upplägget som varit här menar Smith. Det är till och med så att när regeln om öppna nät släppts har Telia genom sin dominerande ställning hållit tillbaka  
 ADSL-utbyggnad. 
  
 288 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 – 
  
 Resultatet av nuvarande stöd har varierat beroende av kom- munens hantering menar Smith vidare. 
  
 – 
  
 Resultat i vår kommun Alingsås är väldigt oklart fortsätter han vidare. Jag har själv varit i kontakt med kommunen. Explicita krav på leverantören saknas och man har heller inte följt upp vad leve- rentören genomfört säger han kritiskt. Bara skolan fick fiberaccess men ingen annan konstaterar han kort. För att lära av framgångs- exemplen har han varit i kontakt med Ragunda kommun. Där har bredbandsstödet givit gott resultat för att kommunen har god kän- nedom om marknaden och ställt krav på leverantören Telia. Och framför allt har de lokala intiativen fått spelrum poängterar han. 
  
 – 
  
 I både EU och i Sverige talar man om en levande landsbygd, det är dags att leva upp till det menar Smith. Öppna nät är en för- utsättning för effektiv marknad. Även på elmarknaden finns samma problem med bristande konkurrens som bidrar till ineffektivitet. Vi har haft minst tio strömavbrott senaste året och Vattenfall bryr sig inte. 
  
 Kontaktperson: Walker som driver Hasselholm AB och varit engagerad i bredbandsfrågan och andra infrastrukturfrågor. 
 Hulténs Mekaniska AB 
 Omsättningen är 25 miljoner kr och man har 14 anställda export. Företaget ligger i tätorten Moheda i Småland 
 Hulténs Mekaniska använder bredband via ADSL sedan tre år. – Vi investerade i parabolantenn för 15 000 kr eftersom vi inte trodde det skulle komma hit bredband något år innan ADSL konstaterar kontaktpersonen lite irriterat. Bredbandet använder man främst som kommunikationskanal  
 (e-post 
  och Internet).  
 –En 
  liten del av produktionen exporteras och vi sköter de nordiska kontakterna via  
 e-post. 
  Det fungerar bra säger han vidare. 
 De betalar ca  
 500–700 
  kr för ca  
 1,5–2 
  Thomas/s.  
 –Det 
  har inte varit ett enda avbrott förutom i samband med det stora strömavbrottet. Privat har jag avtal på den snabbaste hastigheten men jag märker ingen skillnad avslutar han. En förklaring är den nya telestation som satts upp 1,5 km ifrån företaget. 
 Kontakt: Telefon  
 0472-77032 
  
 289 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Söderarm AB och Företagarna Skärgården 
 Företaget bedriver konferensverksamhet och ligger på Söderarms fyrplats. 
 Internet används till allt; gå på banken (bredband ett måste, modem fungerar inte) , lämna information, marknadsföring o.s.v. Den mesta kommunikationen sköts elektroniskt. 
 Orozco har följt kampen i Stockholms norra skär- gård som pågått sedan några år för att få bredband ut till öarna. Även i mellanskärgården och södra skärgården finns delvis liknande problematik. Norrtälje kommun har genom upphandling anlitat sitt bolag Norrtälje Energi med sitt  
 Etranät-bolag 
  för att bygga ut bredbandsnätet och de kan täcka stora delar men inte öar och gles- bygd inom kommunen. RB Communication är helt privatägt och har inte fått del av de statliga pengarna. Lösningen för öarna och glesbygden har istället blivit  
 radiolänk-lösningen 
  som RB Commu- nications tillhandahåller. 
 Söderarm AB har bredband sedan 1,5 år. Leverantören är just RB Communication, ett litet bolag i Norrtälje som erbjuder radio- länk i norra skärgården. RB Communication arbetar helt med egna medel och sätter snabbt upp ny utrustning om kapaciteten behöver utökas. 
 – Radiolänk är enkelt och bra menar Butler. Det är också driftsäkert trots att det är två mil till närmaste mast; endast ett driftstopp på ett år p g a fel i teknisk utrustning som åtgärdades snabbt. Det är bra service. 2 Mb/s för 295 kr plus moms. Grund- utrustningen kostar 1 500 kr inkl moms. Hastigheten låg vid kon- troll på ca 3,5 Mb/s. 
 De mindre öarna har dock fortsatt bekymmer med att skaffa bredband, mycket p g a problem med att få sätta upp master. Arbete pågår på flera håll för att försöka lösa problemet. 
 Efterfrågan på RB Communications tjänster är stark. Särskilt från små byar i Norrtälje på fastlandet som inte har alternativ i riktiga glesbygden. De behöver dock få bygglov för master efter- som det kostar mycket att hyra in sig i befintliga master. 
 Sedan finns det solskenshistorier som om ensamhushållet på en liten ö som inte har riktig el men ändå kör bredband med enbart 12 volts kraftsystem. 
 Gällande övriga möjligheter till bredband säger hon att ADSL är negativt för det är en fart ner och en annan fart upp och för att det krävs fast telefoni. Fiberkabel är dyrt att dra och det är problem att 
 290 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 dra kabel över mark som man inte äger. Mobilt bredband har inte tillräcklig täckning. 
  
 – 
  
 Skärgårdsföretagen har samma behov som i stan! säger Butler med eftertryck. Även hantverksföretag i skärgården säger nu att de måste ha bredband. Kunderna förväntar sig kunna även beställa snickaren och rörmokaren via  
  
 e-post 
  och skickar ritningar via Internet. Vi företagare i skärgården behöver hänga med i utvecklingen och helst ligga i framkant! Man förutsätts ha bred- band. Alla hemsidor är idag byggda för bredband. 
  
 – 
  
 Och det är viktigt att inte låsa de statliga medlen till en enda leverantör som inte är intresserad av eller kan leverera bredband till just en viss ort säger Butler som avslutning. 
  
 Kontakt: Orozco. Dessutom är hon sekreterare i Företagarna Skärgården. 
 Om Föreningen Företagarna i Skärgården 
 Företagarna Skärgården har 60 medlemmar och sträcker sig från Singö i norr till Nynäshamn i söder och finns i sex olika kommu- ner. Företagarna Skärgården samverkar med SIKO. Företagarna Skärgården hanterar specifika frågor. Arbetar på läns- styrelse/landstingsnivå och uppåt. De verkar för att öka kunskap om förutsättningarna för företagande i skärgården. Största evenemanget är Skärgårdsföretagarnas dag som i år hade över 80 deltagare. Största frågorna nu är att få politiker att diskutera fraktstöd för transporter, kommunikationer inklusive bredband, och frågor kring planering och strandskydd (byggstopp men fritidshus ges bygglov). 
 Företagarna i  
 Dals-Ed 
  
 I  
 Wilson 
  är det mestadels ADSL som gäller. Enligt Wiley fungerar det bra i tätorter som i Ed, Bäckefors och Steneby men i mindre orter som Dawson och Lee där är det sämre. 
 – Ett problem med  
 ADSL-tekniken 
  är att det inte levereras den hastighet som man köpt i avtalet säger Gray. Det varierar väldigt mycket fortsätter han. 
 Även mobilt bredband nyttjas ute i landsbygden men där är hastigheten ofta allt för låg. 
 291 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 – Inom Företagarna i  
 Wilson 
  använder vi inte den elektroniska kommunikationsvägen då informationen inte når ända fram säger Gray. 
 Kontakt: Wiley, Föreningsordförande i  
 Dals-Ed, 
 0534-614 
  81,  
 070-269 
  40 38 
 Sandhamns Bredbandsförening 
 Lösningen som Johnson och de andra Sandhamnsföretagen har leveras genom den lokalt startade bredbandsföreningen (är opera- tör) som levererar bredband. – Vi har bredband, men det är inte lätt att få det att fungera säger Alexander. 
 Föreningen har ett  
 50-tal 
  anslutna och samarbetar med STOKAB, Värmdö kommun och så Nilings AB som har innehållet i fibern. Föreningen har köpt in enkelt Barajas och byggt ut mot WiMax. Föreningen lånar ut utrustningen till kunderna.  
 –Ett 
  pro- blem är att vi inte kan sänka priserna hur mycket som helst och har svårt att konkurrera med Telias ADSL och det mobila bredband som sommargästerna i hög utsträckning väljer konstaterar hon. 
 För att ansluta sig är kostnaden relativt hög, 1 900 kr och med det får kunden förutom tillgång till bredbandsnätet även hyra antenn och mottagare. Månadsavgiften är sedan 339 kr i månaden. För företagare tillkommer moms. Kunden har dessutom möjlighet att köpa tjänsten att installera. 
 – Det är mycket eget jobb! säger Alexander. Ekonomiskt går det dåligt och organisationen skulle behöva bli stabilare. 
 Från erfarenheterna kring den utredning om bredband på Garcia uppdrag som Alexander gjorde förra året menar Alexander att man måste gå ner på detaljnivå för att kunna svar på om det finns bredband eller inte. Utvecklingen går fort. Men om man har bredband beror av det enskilda företagets behov av hastighet. 
 Värmdö kommun har tillsammans med flera andra kommuner som Vaxholm och Österåker fått extra pengar för utbyggnad där inte första utbyggnaden lyckats. WiMax Mobile City har byggt det och det har kompletterat täckningen i den delen av skärgården. Tekniken är utbyggd men det finns inga operatörer som kan agera i nätet. – De stora operatörerna är inte intresserade av att leverera. Man skulle behöva underlätta för egna initiativ säger Alexander. 
 292 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 Johnson hänvisar också till en ny utredning som Skärgårdarnas Riksförbund låter genomföra genom Graham med en så kallad vitbok som resultat. Utgångspunkten är att skärgårdsföretagen har samma problematik kring kommunikation i hela landet och detta finns på agendan på samverkansmöten bland annat med PTS. 
 Vitalt för skärgårdens överlevnad är en aktiv samverkan. Det sker genom stort kontaktnätverk och medverkan i olika forum. Flera intresseorganisationer finns och även SIKO. På länsnivå arbetar man tillsammans med de sju kommunerna Norrtälje, Österåker, Vaxholm, Värmdö, Haninge Nynäshamn och Södertälje samt SLL och Läns- styrelsen i Stockholm. 
 Kontakt: Johnson, bosatt på Sandhamn och skärgårdsutveck- lare åt SIKO. Webbplats: www.bredband.sandhamn.se 
 Exempel från Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) 
 CDB – Centrala DjurdataBasen 
 Gäller nötkreatur, alltså köttdjur och mjölkkor på 27 000 gårdar. Handhas av Jordbruksverket och är en förutsättning för  
 EU-stöd 
  och tvärvillkor. Inom 7 dagar ska alla händelser kopplat till varje enskilt djur registreras och inrapporteras. Förflyttning till olika beten, slakt, kalvning, inseminering, sjukdomar och avel etcetera. 
 Registrering görs med fördel via Internet, något som även upp- muntras via ekonomisk premie. Men med modem tar det 20 sek att bläddra mellan varje enskilt djur. Med besättningar på  
 50–400 
  nöt- kreatur tar den registreringen för lång tid dessutom brukar modem som regel koppla ur någon gång då och då. 
 Detta innebär i praktiken att webregistrering inte används för de företag som har osäkra modemuppkopplingar eller långsamma mobila alternativ. 
 Problem: 
  
 Modem tar för lång tid. Dagens  
  
 IT-system 
  behöver betydligt högre hastigheter för att kunna användas rationellt. Svensk Mjölk rekommenderar 2 Mbits/s symmetriskt. 
 293 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Gårdar utan bredband hänvisas till traditionella pappers- rapporter eller på att bränna ner resultatet på en  
  
 CD-skiva 
  och på att effektivisera, förbättra och förenkla dessa metoder läggs det inga resurser. Detta medför allt dyrare styckekostnad för denna hantering för både bonde och myndighet. Den manuella hanteringen hos myndighet kan liknas vid att man besöker ett bankkontor och får hjälp med att registrera räkningar eller när man skickar räkningar med posten. (=tidsåtgång) 
 Diagram 1 
 Registreringar Centrala Djurdatabasen (CDB) 
  
 200000 
  
 Registreringar/månad 
  
 180000 
  
 40000 
  
 160000 
  
 140000 
 120000 
 100000 
 80000 
 60000 
 20000 
 0 
  
 Inregistrering totalt 
  
 Inregistrering manuellt 
  
 Källa:  
 Jordbruksverket och Svensk Mjölk 
 Uppskattad samhällskostnad vid avsaknad av bredband 
 Diagram 1 visar att hälften av inregistreringarna till CDB görs manuellt, vilket innebär: 
  
 1. 
  
 att insamlande myndighet manuellt måste omhänderta, regi- strera samt skanna varje inkommen blankett, ca 88 000 hän- delser i månaden, 
  
 2. 
  
 merarbete för bonden i form av pappersblanketter, porto och kuvert. 
  
 Efter kontakter med Jordbruksverket samt egna experter uppskat- tar vi merkostnaden per inskannad blankett till 25 kronor. Därav 15 
 294 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 kr för myndighetens hantering och  
 5–10 
  kr för bonden som samlar ett antal händelser innan de försänds. Detta är lågt räknat, manuella system blir dyrare och dyrare för varje år eftersom det inte läggs några pengar alls på att utveckla dem. 
 88 000 blanketter/månad x 25 kr = 2 200 000 kr/månad. På ett år blir det 26 400 000 kr 
 Uppskattad samhällsvinst 26,4 miljoner kr/år(främst i form av minskad manuell hantering hos myndigheten). 
 Mjölkkor 
 Knappt 7 000 mjölkgårdar (omsättning 12 miljarder) 
 Mejerierna (omsättning 40 miljarder) 
 Kokontrollen – branschens eget produktionsstyrningsprogram 
 Avkastning (kg mjölk), kalvning, sjukdomar, avelsarbete och foder registreras där. Detta program är grunden för utveckling av svensk mjölkproduktion. Genom att det är webbaserat kan alla som är med i kokontrollen ta fram statistik för att jämföra och utveckla sin egen mjölkproduktion. Saknas bredband så saknas även möjlighe- ten att använda kokontrollen på ett effektivt sätt. 
 4 000 mjölkgårdar (av ca 7 000) har  
 användar-ID 
  för elektronisk verksamhet (fast bredbandsuppkoppling/modem) 
 Heard navigator – Elektroniskt gårdssystem från Delaval 
 Analyssystem som analyserar mjölken på de kor som går in för mjölkning vilket ger bättre kontroll på fertilitet, sjukdom och mjölkning. T.ex.  
 Progesteron-hormoner 
  i mjölk som visar dräktig- het, efter högt värde i tre veckor konstateras att kon är dräktig. Annars provtagning på gården som skickas till Sveriges enda labb i Jönköping. Programmet är helt webbaserat, så rådgivaren kan sitta på annan ort och rådge – inga resor, inga utsläpp och betydligt mindre kostnader för kontroller. 
 295 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Mjölkrobotar kräver fast bredbandsuppkoppling 
 Redan idag är det svårt att bedriva ett rationellt mjölkföretag utan bredband. Det exemplifieras väl av att mjölkrobotar från DeLaval (som har  
 60–70 
  % av marknaden) kräver ADSL uppkoppling för att fungera. DeLaval behöver en fast uppkoppling eftersom de kontinuerligt kopplar upp sig mot robotens loggbok för att kunna utföra service och kontroller. 
 Anderson på Svensk Mjölk hävdar att bredband kommer vara en förutsättning för att bedriva ett rationellt mjölkföretag inom några år. All teknikutveckling sker via webben, 2mbit/s anses idag vara nödvändigt för att hantera dagens program. Tekniken som modem klarar av är föråldrad och snart saknas support där. Foderbeställning, slaktanmälan,  
 SAM-ansökan 
 (EU-stöd), 
  miljö- husesyn, omvärldsanalys, bankärenden,  
 24-timmarsmyndigheten 
  är exempel på åtgärder som med enkelhet kan hanteras över webben. 
 Köttdjur 
 Antal gårdar med nötkreatur (ej mjölk) ca 20 000. 
 Omsättning på gårdarna: drygt 3 miljarder. 
 Slakt drygt: 6 miljarder 
 KAP  
 (Kött-Avel-Produktion), 
  program för avelsvärdering och upp- följning 
 Detta program är (precis som kokontrollen för kor) grunden för utveckling av svensk nötköttsproduktion. Genom att det är webbaserat kan alla som är med i KAP ta fram statistik för att jämföra och utveckla sin egen köttdjursproduktion. Saknas bred- band så saknas även möjligheten att använda KAP på ett effektivt sätt. 
 Tillgång till Internet via bredband är oerhört väsentligt för att nötköttsproducenterna ska kunna: 
  
 rapportera på ett rationellt sätt till CDB (mkt viktigt, tvärvill- kor!) 
  
 bevaka marknaden, göra inköp och försäljning av maskiner, mm 
  
 296 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 3 
  
 bevaka nötköttsmarknaden, boka veterinär göra slaktplanering och uppföljning av slaktresultat via slakteriernas dataregister 
  
 använda program för växtodlingsplanering om du t.ex. vill certifiera en rostbiff. 
  
 använda program för kalkyler resp. uppföljning på Taurus och LRF Konsults hemsidor 
  
 bevaka nyheter, nationellt och internationellt 
  
 Grisföretagande 
 2 000 grisproducenter, med ca 3 miljoner grisar (omsättning 
 4 miljarder). 
 Slakt (omsättning 4 miljarder) 
 Förflyttningar av grisar anmäls också till Centrala Djurdatabasen hos Jordbruksverket, men de kan gruppanmälas så det blir inte alls lika stor mängd som för nötkreatur. 
 Pigwin (branschens produktionsstyrningsprogram) 
 Födda, avvanda (från mamman), identifikation, betäckning, vilket foder, hur mycket foder. Alla produktionstekniska resultat samlas där. Utifrån det kan man bilda sig en uppfattning om vad man ska satsa på för att t.ex. undvika hög dödlighet hos griskultingar och öka produktionen. 
 Detta program är (precis som kokontrollen för kor) grunden för utveckling av svensk grisnäring. Genom att det är webbaserat kan alla som är med i Pigwin ta fram statistik för att jämföra och utveckla sin egen grisproduktion. 
 297 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2008:40 
  
 Elitlamm 
 Detta är fårens produktionsstyrningsprogram med samma moti- veringar som ovan. 
 Utskick 
 De kooperativa föreningarna (Lantmännen, Arla, Södra Skogsägarna, Landshypotek m.fl.)och LRF har totalt nästan 450 000 medlemmar. 
  
 Medlemmarna kallas via brev till ett antal möten varje år, bl.a. årsmöten, kretsmöten och stämmor etcetera. 
  
 Det kostar ca 10 kr att skicka iväg en försändelse (inkl. brev, porto och stoppning) 
  
 Om varje medlem får 2 inbjudningar per år, vilket troligen är lågt räknat, innebär det utskickskostnader på 9 miljoner kr/år 
  
 Om alla medlemmar hade bredband hade inbjudan kunna mej- lats ut kompletterat med annonsering och hänvisning till aktuell hemsida. 
  
 298 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 Övriga samhällsekonomiska effekter 
 Statskontoret har undersökt vilka svenska och internationella studier och forskningsrapporter det finns som belyser de samhälls- ekonomiska effekterna av bredbandsutbyggnad. Statskontoret har även särskilt sökt efter forskningsrapporter om sysselsättnings- effekter och miljöeffekter av bredband via Google. I denna bilaga redovisas resultatet av statskontorets undersökning. 
 Förhållandet mellan  
 IT-investeringar 
  och ekonomisk tillväxt har väckt mycket intresse inom forskningen under de senaste decenni- erna. Tre forskningsfält som rör frågan är effekterna av IT på sysselsättning och löner för arbetskraft med olika kvalifikations- eller utbildningsnivåer, IT:s bidrag till ekonomisk tillväxt och produktivitet baserad på så kallad tillväxtbokföring, samt hur IT ökar möjligheterna till internationalisering av produktion och arbetsuppgifter, särskilt inom tjänstesektorn, vilket i sin tur påver- kar produktivitet och sysselsättning. 
 I dessa studier skiljer man vanligtvis inte på olika typer av IT- kapital såsom datorer, programvara respektive telekommunika- tionsutrustning. Det finns mycket få studier av bredband. Enligt Holloway m.fl. (2007) handlar de flesta om vad som förklarar utbredningen av bredband snarare än om dess effekter på ekono- min. 
  
 1  
  
 Dessutom är bredband en ganska ung företeelse vilket gör att det saknas data för statistiska analyser. Statskontoret har tagit del av ett utkast till en bakgrundsrapport från OECD inför minister- mötet år 2008 om The Future of the Internet Economy. Rapporten behandlar effekter av bredband på samhällsekonomin. 
  
 1  
 Johnson, Ward och Lambert (2007), The Effects of Broadband Deployment on Output and Employment: A  
 Cross-sectional 
  Analysis of U.S. Data, Issues in Economic Policy, Number 6, July 2007, The Brookings Institution. 
 299 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2008:40 
  
 Hur påverkar bredband ekonomin? 
 Bredband påverkar ekonomin på ett flertal sätt. Genomgående sker denna påverkan via tjänster som blir tillgängliga med bredband. Värde uppstår när dessa tjänster konsumeras av hushåll och företag. Det är inte konstigare än att företag erbjuder olika varor och tjänster. Följaktligen är det något som bör kunna avläsas i företags och hushålls betalningsvilja. 
 Varför då söka efter andra samhällsekonomiska effekter? 
 Svaret är att värdet av konsumtionen ökar i ett växelspel: ett företags utnyttjande av Internet ger upphov till ökat värde för kon- sumenter som utnyttjar företagets tjänster. 
 Bredband påverkar ekonomin som ett komplement till andra informationsteknologier såsom datorer och programvara. Före- tagen kan använda existerande standardprogram för att effektivi- sera befintlig verksamhet t.ex. genom elektronisk post och tillgång till Internet. Företaget kan på detta sätt uppnå bättre kvalitet och lägre kostnader för att samla in marknadsinformation samt få mer effektiv kommunikation med kunder och leverantörer. Företagen kan också utveckla sin verksamhet genom att integrera  
 IT-funk- 
  tioner i verksamheten och skapa nya processer som automatiserad lagerhållning,  
 webb-baserad 
  försäljning till kund,  
 e-fakturering, 
  elektroniska betalningssystem osv. Om tillgång till bredband leder till  
 IT-användning 
  förväntar vi oss att det leder till produktivitets- vinster och andra ekonomiska effekter. 
 IT kan verka både som komplement och substitut till arbets- kraften. För arbetskraft som arbetar med problemlösning och kvalificerat arbete som inte följer rutiner fungerar IT som ett kom- plement.  
 IT-lösningar 
  kan däremot ersätta arbetskraft som har enkla, rutinartade uppgifter som är regelstyrda. Den sammanlagda effekten är obestämd och beror på näringslivsstrukturen och blandningen av arbetsuppgifter i ekonomin. 
 Tillgången på bredband påverkar inte bara företagen utan även hushållen. Förutom att bredbandstjänster kan konsumeras för nöjes skull såsom spel och film, möjliggör de  
 e-handel, 
  bank- tjänster, incheckning på flygresor, bokning av biljetter till olika evenemang och tjänster, distansarbete, egenföretagande från hem- met, erbjuder distansutbildning som höjer arbetskraftens kvalitet, underlättar jobbmatchning, underlättar deltagande i det civila sam- hället etc. 
 300 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 Bredband möjliggör internationalisering av tjänster eftersom kunden och leverantören kan vara olika geografiskt lokaliserade. Denna strukturella förändring gäller för enkla tjänster som till exempel administration och  
 call-centers 
  men även för mer kvali- ficerade tjänster som juridiska tjänster, bokföring, reklam, design, forskning och utveckling,  
 IT-tjänster, 
  teknisk prövning och analys, rekrytering och andra tjänster inom personaladministration, samt managementkonsulter. Absoluta merparten av internationell handel i företagstjänster och  
 IT-tjänster 
  sker mellan  
 OECD-länder 
  men även andra länder, speciellt Kina och Indien, står för en växande andel. 
 Produktivitetseffekter av IT, särskilt bredband 
 Mycket få studier analyserar effekten av bredband eftersom det är en relativt ny företeelse samtidigt som bandbredden fortsätter att öka och tekniken utvecklas. De flesta studierna avser effekten av  
 IT i sin helhet.  
 Den allmänna slutsatsen är att IT har bidragit till ökningen i produktivitetstillväxten sedan mitten av  
 1990-talet, 
  sär- skilt i USA. Snabb teknisk utveckling i produktionen av  
 IT-pro- 
  dukter har ökat tillväxten i den totala faktorproduktiviteten i IT- producerande sektorer. Detta har lett till fallande priser för IT- varor vilket har lett till ökad användning och spridning till andra sektorer. De ökade investeringarna i  
 IT-kapital 
  har höjt kapital- intensiteten i de användande sektorerna vilket har lett till högre produktivitetstillväxt. 
 OECD (2007a) nämner ett tiotal forskningsrapporter som behandlar vad  
 kommunikationsdelen i IT  
 betyder för produktivi- tetstillväxten. 
  
 2  
  
 Dessa visar positiva effekter på produktivitets- tillväxten av nätverk och tillgång till Internet. Företag som kombi- nerade investeringar i hårdvara, mjukvara och nätverksteknologier uppvisade de största förbättringarna enligt en av de refererade stu- dierna. Särskilt tycks lagersystem, orderhantering, transport- och logistikstyrning online ge positiva effekter. 
 Avseende produktivitetseffekter av  
 bredband  
 nämner OECD ännu färre studier. Man pekar på problemen med data; att tillgång inte är lika med användning, och att det beror på vad man använder bredbandet till. Avkastningen beror på hur man kombinerar bred- bandet med datorer, programvara, organisationsförändringar och 
  
 2  
 OECD, Broadband and the Economy, DSTI/ICCP/IE(2007)3 
 301 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2008:40 
  
 kunskap. En studie av svenskt näringsliv av Hagén och Zeed (2005) refereras. 
  
 3  
  
 De finner positiva effekter av användningen av bredband och att effekten är större vid snabbare överföring när man kontrollerar för kapitalintensitet, utbildningsnivå, näringsgren och företagsstorlek. 
 Sysselsättningseffekter av bredband 
 I OECD (2007a) tar man upp två vägar för sysselsättningseffekter. 
  
 4  
  
 Dels effekten på arbetskraftsefterfrågan från en ökad användning av IT och globalisering (vilken stöds av bl.a. bredband), dels möjligheterna till distansarbete (telework). Sökning via Google har lett fram till ett fåtal studier som empiriskt uppskattar sysselsättningseffekter av bredband. De har inte samma tydliga koppling till en eller annan mekanism, utan baseras på mer allmänna resonemang om vad som kan tänkas påverka sysselsättningsförändringar förutom tillgången till bredband. 
 Globalisering 
 Inom forskningen hävdas att den  
 IT-stödda 
  globaliseringen lett till en ny typ av internationell handel i tjänster nere på arbetsuppgifts- nivå. Dessa arbetsuppgifter kan vara enkla eller kvalificerade och kan finnas i alla sektorer. Arbetsuppgifter som offshoras (dvs. utförs i ett annat land) har vissa egenskaper: de använder IT inten- sivt, resultatet av arbetet kan överföras till kunden via IT, kunskapsinnehållet ska vara i hög grad kodifierat, och det får inte kräva personliga möten. OECD har uppskattat andelen av dagens arbetsuppgifter som skulle kunna offshoras till 20 procent. 
 Distansarbete 
 Användningen av IT och bredband möjliggör distansarbete, dvs. att personen arbetar på andra platser än på sitt normala arbetsställe. Man arbetar på avstånd från sina kollegor, arbetsgivare och kunder. Det framförs ofta att distansarbete ökar flexibiliteten och 
  
 3 
  
 Hagén,  
  
 Santos 
  och Freeman (2005), Does ICT Matter for Firm Productivity?, Yearbook on Productivity 2005, SCB. 
  
 4 
  
 ibid. 
  
 302 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 livskvaliteten för personalen, samt minskar trängsel och miljö- problem i transportsystemen. I USA arbetade omkring en tredjedel av de sysselsatta på distans år 2005 varav 16 procent minst en gång i veckan enligt OECD (2007a). 
  
 5  
  
 I Sverige arbetade 15 procent på distans varav 8 procent minst en dag per vecka enligt samma källa. 
 Empiriska analyser av sysselsättningseffekter mm. 
 I detta avsnitt sammanfattas resultaten från fyra studier på amerikanska data. Artiklarna redovisar effekterna av tillgång till bredband på sysselsättning, löner, antal företag, branschstruktur och företagsstorlek. Bredband började bli tillgängligt i USA under slutet av  
 1990-talet. 
  Det tar tid för ny teknik att bli tillgänglig, att accepteras och bli känd, och att slutligen användas. Det gör att utvärderingshorisonten i studierna måste anses vara relativt kort. 
 Lehr m.fl. (2006a) gör tre skattningar. 
  
 6  
  
 De har data dels på del- statsnivå, dels på postnummernivå. I delstatsanalysen jämförs utvecklingen  
 1998–2002 
  mellan delstater som hade olika penetra- tiongrad år 2000 dvs. antal använda bredbandslinjer bland hushåll och småföretag i relation till det totala antalet hushåll och små- företag i delstaten. I postnummeranalysen jämförs utvecklingen  
 1998–2002 
  i postnummerområden som hade bredband år 1999 med områden som inte hade det. 
 Den statistiska analysen visar att  
 sysselsättningstillväxten  
 var snabbare i postnummerområden med tillgång till bredband år 1999 än i övriga postnummerområden. Sysselsättningstillväxten var omkring  
 1–1,4 
  procentenheter högre. I analysen kontrolleras för initiala skillnader i sysselsättningstillväxt  
 1994–1998, 
  om området är urbant eller inte, och för delstatsspecifika egenskaper. En analys med hjälp av en matchad jämförelsegrupp av postnummerområden med likartade karakteristika bekräftar dessa resultat. 
  
 7  
  
 I en senare version av rapporten (Lehr m.fl., 2006b) specialstuderas en region med ekonomiska problem. Effekten på sysselsättningstillväxten var ännu större i denna region. 
  
 8 
  
 5 
  
 ibid. 
  
 6 
  
 Lehr W. H., Morgan, S. Welch och M. Eaton, Measuring Broadband´s Economic Impact, paper presented at the 33rd Research Conference on Communication, Information and Internet Policy (TPRC), September  
  
 23-25, 
  2005. 
  
 7 
  
 Matchning sker på sysselsättningstillväxt  
  
 1994-1998 
  och närhet till större stad. 
  
 8 
  
 Lehr W. H., Morgan, S. Welch och M. Eaton, Measuring Broadband`s Economic Impact, Final Report prepared for the U.S. Department of Commerce, Economic 
  
 303 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2008:40 
  
 Lehr m.fl. (2006a) 
  
 9  
  
 finner vidare att  
 hyrorna  
 var 7 procent högre i postnummerområden med bredband än i övriga områden år 2000 samt att tillväxten i antalet  
 arbetsställen  
  
 1998–2002 
  var  
 0,5–1,2 
  procentenheter snabbare. Industrimixen påverkades också. Ande- len arbetsställen i  
  
 IT-intensiva 
  
  sektorer  
 ökade med ytterligare 0,3– 0,6 procentenheter under  
 1998–2000 
  i områden med bredband och andelen  
 små företag  
 ( 
 1,3–1,6 
  procent- enheter jämfört med områden utan bredband. Man fann inga effekter på lönerna vilket förvånade forskarna. Det hade man för- väntat sig med tanke på de positiva produktivitetseffekter som har identifierats tidigare inom forskningen. 
 En av författarna till ovanstående rapport (Osorio, 2006) har även studerat effekter av bredband som tillhandahålls av kommu- nala eloperatörer (municipal electric utilities). 
  
 10  
  
 Data på postnum- mernivå har här aggregerats till tätorter (towns and cities). Analysen sker med hjälp av en matchad jämförelsegrupp där matchning sker med hjälp av ett antal faktorer: utveckling av antalet arbetsställen, antalet sysselsatta och genomsnittlig lön  
 1994–1998, 
  nivå och utveckling av andelen högskoleutbildad arbetskraft, andel arbetsställen i  
 IT-intensiva 
  sektorer, tätortens storlek och närhet till större stad. Resultaten visar att tätorter med tillgång till bredband via sin elleverantör år 2000 hade signifikant snabbare ökning av antalet  
 arbetsställen  
 mellan år 2000 och 2002. Effekten var omkring 1,5 procentenheter. Detta gäller även om andra alternativa leverantörer erbjöd bredband i samma område. Analysen visar vidare att tillgången till bredband via elleverantören inte påverkade utvecklingen av  
 andelen  
  
 IT-företag, 
  
  sysselsättning  
 eller  
 lön  
 under perioden  
 2000–2002. 
  
 Effekter av bredbandspenetration på sysselsättning och pro- duktion har även studerats av Holloway m.fl. (2007). 
  
 11 
  
 De använder data på delstatsnivå för perioden  
 2003–2005. 
  Bredbandsvariabeln definieras som antal bredbandslinjer per invånare år 2003 och kon- troll sker för effekter från genomsnittlig årstemperatur i staten, index för företagsbeskattning, andel fackföreningsanslutna bland de sysselsatta, andel högskoleutbildade i den vuxna befolkningen, genomsnittlig timlön i privata sektorn exkl. jordbruk samt regio- 
 Development Administration, National Technical Assistance, Training, Research and Evaluation Project,  
 #99-07-13829, 
  February, 2006. 
  
 9 
  
 ibid. 
  
 10 
  
 Pierce, Lee, The Economic Impact of Municipal Broadband, paper adapted from PhD Dissertation of the author, 2006. 
  
 11 
  
 ibid. 
  
 304 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 nala egenskaper. Analysen visar signifikanta effekter på  
 sysselsätt- ningstillväxten  
  
 2003–2005 
  av en ökad tillgång till bredband, men däremot inga signifikanta effekter på  
 produktionen  
 totalt sett. En ökning av antalet bredbandslinjer med 0,01 linjer per invånare skulle leda till 0,6 procentenheters snabbare sysselsättningstillväxt. Effekten av en ökad tillgång till bredband på sysselsättningen är särskilt tydlig i vissa tjänstesektorer som bank, finans och försäk- ring, utbildning och sjukvård samt inom tillverkningsindustrin. Branschanalysen visar även på signifikanta effekter på tillväxten i produktionen inom bank, finans och försäkring, fastighetssektorn och utbildning. 
 Betydelsen av bredband i små områden i glesbygd har studerats av Orazem (2005) men rapporten är mycket kortfattad avseende data och analysmodeller. 
  
 12  
  
 I studien aggregeras data på postnummernivå till motsvarande länsnivå (county). Effekterna av tillgång till bredband på tillväxten under  
 1998–2001 
  i variablerna länsinkomst, sysselsättning, inkomst per sysselsatt och antalet företag analyseras. Orazem finner att tidig tillgång till bredband fick den totala  
 inkomsten  
 att öka 1 procent snabbare per år. Effek- ten var större i små urbana län och landsbygdslän. Tillgång till bredband hade ingen  
 sysselsättningseffekt  
 sett över alla län men ledde till långsammare sysselsättningstillväxt i de minsta länen. Effekten på  
 inkomsten per sysselsatt  
 var positiv i alla län, och särskilt i de små länen. Tidig tillgång till bredband ledde till snabbare  
 företagstillväxt 
 , med störst effekt i de små länen. Störst effekt hade tillgång till bredband på inkomster och företagstillväxt inom detaljhandeln på landsbygden. 
 Resultaten från de refererade studierna sammanfattas i följande tabell. 
  
 12  
 Orazem, Smith, The Impact of  
 High-Speed 
  Internet Access on Local Economic Growth, Research Report prepared for Kansas, Inc., 2005. 
 305 
 Bilaga 4 SOU 2008:40 
  
 Tabell 1 
  
 Översikt över effekter av bredband 
  
 Lehr 
  
 Osorion 
  
 Crandall m.fl. 
  
 Orazem 
  
 m.fl. 
  
 Period 
  
 1998- 
  
 2000- 
  
 2003-2005 
  
 1998-2001 
  
 2002 
  
 2002 
  
 Sysselsättning 
  
 + 
  
 0 
  
 + 
  
 0 (totalt)- (minsta 
  
 länen) 
  
 Total lönesumma 
  
 + 
  
 Total produktion 
  
 0 (totalt)+ (vissa 
  
 sektorer) 
  
 Lön/sysselsatt 
  
 0 
  
 0 
  
 + 
  
 Antal arbetsställen 
  
 + 
  
 + 
  
 + 
  
 Andel  
 IT-intensiva 
  
 + 
  
 0 
  
 arbetsställen 
  
 Andel småföretag 
  
 - 
  
 Hyror 
  
 + 
  
 Miljöeffekter av bredband 
 Miljöeffekterna av bredband kan delas in i två typer. Dels de direkta effekterna som bredband ger upphov till vid design, till- verkning, användning och skrotning av utrustningen, dels de indirekta miljöeffekter som dagens användning bidrar till (se t.ex. OECD, 2007b). 
  
 13 
  
 Direkta effekter 
 Bredband för med sig direkta miljöeffekter i termer av den påver- kan kablar, stationer och master har på miljön avseende bl.a. mate- rial, gifter, vattenförbrukning samt den energi som krävs vid till- verkningen och användningen. För att kunna dra nytta av bred- bandet krävs datorer och programvara. Även denna utrustning måste inkluderas i analysen. Uttjänt material ska också tas om hand och skrotas eller återvinnas. Detta är särskilt relevant för elektronikvaror eftersom dessa har en kort livslängd och kräver mycket material och energi vid tillverkningen. 
  
 13  
 OECD, ICTs and Environmental Challenges, DSTI/ICCP/IE(2007)14. 
 306 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 Indirekta effekter genom användning av bredband 
 Det sätt som informationsteknik utnyttjas i dag medför konse- kvenser för miljön. Arnfalk (1999) delar in dessa under tre rubriker: ökad resurseffektivitet (dematerialisation), minskade och mer effektiva transporter samt motverkande effekter. 
  
 14  
  
 I första hand analyseras IT i allmänhet. Man får föreställa sig bredbandets effekter som en ytterligare hastighets- och kapacitetsförstärkning. 
 Ökad resurseffektivitet 
 För en miljömässigt hållbar utveckling behöver resurs- eller materialeffektiviteten öka. IT kan bidra till detta genom 
  
 Förbättrade processer: t.ex. digitaliserade telefonväxlar 
  
 Förbättrade produkter: t.ex. förminskade datorer och telefoner, digitaliserade varor som t.ex. böcker, musik och film. Det sparar material som papper och lim men även transporter. 
  
 Omvandling av produkter till tjänster: t.ex. ett brev blir ett e- postmeddelande, en tidning blir en nyhetstjänst 
  
 Strukturomvandling: effektivisering av produktion och logistik inom näringslivet och den offentliga sektorn, ökad användning av distansarbete som kan leda till minskade behov av kontors- ytor, minskade transporter mm. 
  
 Minskade och mer effektiva transporter 
 En ökad användning av IT påverkar transporterna dels genom substitution dels genom förbättrad effektivitet. Trafiksystemet kan göras mer effektivt genom  
 IT-stödd 
  övervakning och styrning som förbättrar flödet och minskar kösituationerna. 
 Substitutionseffekten kommer bl.a. från den påverkan elek- tronisk handel och distansarbete har på person- respektive varu- transporterna. För att  
 e-handel 
  ska innebära mindre miljöpåverkan måste slutkundernas inköpsresor ersättas av effektivare transport- 
  
 14  
 Nguyen, Watson, Information Technology in Pollution Prevention: Teleconferencing and Telework Used as Tools in the Reduction of Work Related Travel, Internationella Miljöinstitutet, Lund, 1999. 
 307 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2008:40 
  
 system hos leverantörerna, samverkan kring transporter, lokala uthämtningsställen osv. 
 Arnfalk (1999) har i sin avhandling särskilt studerat miljö- effekter av distansarbete. Han fokuserar på fyra områden där distansarbete kan ge miljöeffekter: 
  
 Minskat behov av resande till och från jobbet samt förändrade resmönster 
  
 Minskat behov av kontorsyta på arbetsplatsen 
  
 Ökat behov av kontorsyta i hemmet eller vid lokalt centrum 
  
 Ökat behov av kontorsutrustning och telekommunikationer. 
  
 Baserat på fyra urvalsundersökningar visar hans studie att resandet minskar vid distansarbete men att minskningen är begränsad. Mellan 50 och 80 procent av distansarbetarna upplever ingen minskning i sitt resande. Detta kan förklaras av att resorna till och från jobbet kombineras med annat resande t.ex. för ärenden, att distansarbetare i genomsnitt bor längre bort från sina arbetsplatser och har högre inkomster än personer som inte distansarbetar samt att en stor del av distansarbetet sker under halvdagar eller helger. 
 En av de ingående undersökningarna, som gjordes hos Telia, visar att hälften av distansarbetarna inte hade något särskilt utrymme för arbetsplatsen hemma medan omkring 43 procent hade ett arbetsrum och 6 procent arbetade i en särskild byggnad. Det indikerar att de flesta arbetsplatser inte har minskat sin kontorsyta på grund av distansarbete medan hälften av distansarbetarna har ytor i bostaden för ändamålet. Det innebär således en miljökostnad liksom den utrustning som används i hemmet. 
 Distansarbete blir mer och mer vanligt i Sverige. Enligt SIKAs resvane- och kommunikationsundersökningar har andelen av de förvärvsarbetande som uppger att de regelbundet distansarbetar ökat från 4 procent år  
 1999–2000 
  till 11 procent år  
 2003–2004. 
  De flesta arbetar från hemmet och drygt hälften arbetar bara en del av dagen på distans. 86 procent använder dator, 75 procent använder Internet och 54 procent kopplar upp datorn till arbetet (avser  
 2003–2004). 
  
 15 
  
  16 
  
 15 
  
 Kommunikationsmönster hos befolkningen, SIKA Rapport 2001:6 
  
 16 
  
 KOM, Den nationella kommunikationsvaneundersökningen, SIKA Rapport 2006:32 
  
 308 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 4 
  
 Slutsatser när det gäller övriga samhällsekonomiska effekter 
 Det är mycket svårt, att kvantifiera några övriga samhällsekonomiska effekter av det statliga stödet till utbyggnad av bredband. Eftersom bredband är en relativt ny företeelse finns det inte mycket forskning på området och det är stor brist på data. Uppföljningshorisonten är dessutom mycket kort. Genomgången visar att sysselsättningseffekten kan gå i båda riktningarna rent teoretiskt och att de få empiriska studier som finns inte ger klart besked. Produktivitetseffekterna är troligen positiva men det är brist på empiriska studier. Miljöeffekterna kan också gå i båda riktningarna. Distansarbetet ökar i och för sig i Sverige, men man kan inte dra slutsatsen att det har bidragit till en förbättrad miljö. 
 309 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Metodbeskrivning PTS kartläggning av grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet. 
 Redovisningen av den geografiska översikten begränsas till grund- läggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet genom accessteknikerna xDSL,  
 kabel-tv, 
 fiber-LAN, 
  Johnson och CDMA 2000. 
  
 1  
  
 Med anledning av dess mycket begränsade utbredning kartläggs inte de grundläggande förutsättningarna för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög över- föringskapacitet genom accesstekniker så som Jacobs och andra radiolösningar. 
  
 2  
  
 Inte heller publika trådlösa lokala nätverk (WLAN) 
  
 3  
  
 omfattas av kartläggningen eftersom de i sammanhanget betraktas som en förlängning av tillgången till övriga accessformer och eftersom WLAN i allt väsentligt finns i områden där annan IT- infrastruktur redan är etablerad. Vidare begränsas den geografiska översikten till att beskriva hur de grundläggande förutsättningarna för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet ser ut i geografiska områden där folk bor (nattbefolkning) och där det finns företag (arbetsställen). De grundläggande förutsättningarna för tillgång utanför dessa områden kartläggs inte i rapporten. 
  
 1  
 I operatörsstatistiken insamlad inom ramen för rapporten Svensk telemarknad första halvåret 2007  
 (PTS-ER-2007:27) 
  utgörs mer än 99 procent av bredbandsabonnemangen i Sverige av dessa accesstekniker. 
  
 2 
  
 Wimax-lösningar 
  
  finns bland annat i Umeå- och Gotlands kommun. 
  
 3 
  
 Så kallade hotspots. 
  
 311 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2008:40 
  
 Definitioner i PTS kartläggning 
  
 Med  
 bredband  
 och  
 hög överföringskapacitet  
 avses överföringskapa- citeter med tekniker som är uppgraderbara till minst 2 Mbit/s nedströms. 
  
 Till  
  
 trådbundna accesstekniker  
 räknas xDSL,  
 kabel-tv 
  och fiber- LAN. Till  
 trådlösa accesstekniker  
 räknas HSPA och CDMA 2000. 
  
 Med  
  
 fast access  
 avses motsatsen till  
 uppringd access 
 , det vill säga även trådlösa accesser kan vara fasta. 
  
 Med  
  
 större tätort  
 avses tätort med fler än 3 000 invånare, med  
 mindre tätort  
 avses tätort med mellan 200 och 2 999 invånare och med småort avses orter med mellan 50 och 199 invånare. 
  
 4 
  
 Med  
  
 turbo-3G 
  
 avses både accessteknikerna HSPA och CDMA 2000  
 EV-DO 
  
 Med  
 grundläggande förutsättningar för tillgång till fler än en accessteknik  
 avses i denna rapport inget annat än att det inom ett område finns grundläggande förutsättningar för tillgång till två eller flera  
  
 IT-infrastrukturer 
  
  som kan uppgraderas till en överföringskapacitet på minst 2 Mbit/s. 
  
 Det centrala begreppet  
 grundläggande förutsättningar  
 definieras separat för varje accessteknik och används sedan i rapporten som ett samlingsbegrepp. Att det finns grundläggande förutsättningar för tillgång till bredbandsinfrastruktur betyder inte alltid att indivi- der och organisationer kan få tillgång till bredband. För att så ska ske krävs att den presumtive bredbandskonsumenten dels kan ansluta sig till ett nät med hög överföringskapacitet (vilket kan kräva insatser som grävarbete eller installation av utrustning) och dels kunna teckna abonnemang hos en operatör (vilket förutsätter att operatören har kapacitet att ta emot ännu en kund). Det är såle- des viktigt att redan nu betona att begreppet  
 grundläggande förut- sättningar  
 endast avser förekomsten av  
 IT-infrastruktur 
  i olika 
  
 4  
 I korthet definierar SCB en tätort som sammanhängande bebyggelse med högst 200 meter mellan husen och minst 200 invånare. En småort definieras som sammanhängande bebyggelse med högst 150 meter mellan husen och 50 till 199 invånare. Läs mer på  
  
 http://www.scb.se/templates/Publikation  
  
 199137.asp 
 312 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 områden, snarare än möjligheten att erbjuda bredbandsprodukter till slutkunder. 
  
 5 
  
 Rutnät över Sveriges nattbefolkning och arbetsställen 
 Eftersom syftet med översikten är att geografiskt redovisa de grundläggande förutsättningarna för tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet där folk bor och arbetar har geogra- fiska rutnät över Sveriges nattbefolkning och arbetsställen köpts in från Statistiska centralbyrån (SCB) och slagits samman. 
 Underlaget till uppgifterna om antalet invånare, som är kopplat till rutnätet för befolkning, avser den mantalsskrivna befolkningen i fastigheter belägna i respektive ruta per den 31 december 2006. Rutnätet för befolkning består av 400 072 kvadratiska rutor om 250x250 meter och omsluter 9 113 258 invånare. Förändringar i befolkningsstrukturen mellan åren har inte beaktats i översikten. 
 Figur 1 Illustration av SCB rutnät över nattbefolkning och arbetsställen 
  
 5  
 Särkilt när det gäller accessteknikerna  
 fiber-LAN 
  och returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  kan steget från en grundläggande förutsättning för tillgång, till ett aktivt bredbandsabonnemang vara långt. 
 313 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2008:40 
  
 Informationen om arbetsställen, som är kopplad till rutnätet för arbetsställen, är hämtad från arbetsställeregistret i den registerbase- rade arbetsmarknadsstatistiken (RAMS) och avser 2005. 
  
 6  
  
 Rutnätet för arbetsställen består av 241 830 kvadratiska rutor om 250x250 meter och omsluter 965 257 arbetsställen. Uppgifterna om arbets- ställen inkluderar även arbetsställen utan sysselsatta, så kallade vilande arbetsställen. Som en följd av att arbetsställen ibland saknar eller uppgivit felaktiga adresser finns vissa problem med bortfall. 
 Totalt sett i riket fanns det knappt 84 000 arbetsställen (ungefär en tiondel av samtliga arbetsställen) som saknade eller uppgivit felaktig adress 2005. Detta bortfall och förändringar mellan åren har inte beaktats i översikten. 
 Sammanslagna består rutnäten för arbetsställen och befolkning av 427 017 unika rutor, de täcker knappt 6,5 procent av Sveriges totala landareal och för varje enskild ruta finns uppgifter om befolkning, antal arbetsställen och geografisk tillhörighet. 
  
 7 
  
 Genom att först begära in uppgifter från aktörer som har anmälningsplikt till PTS för att bedriva verksamhet inom elektro- nisk kommunikation om täckningen för accessteknikerna xDSL,  
 kabel-tv, 
 fiber-LAN, 
  Johnson och CDMA 2000 och sedan matcha dem med rutnätet från SCB, skapas en detaljerad översikt av de grundläggande förutsättningarna för tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  där folk bor och arbetar. I vilket format uppgifterna om täckning har begärts in och vad som kan anses vara en grundläggande förut- sättning för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapa- citet beskrivs nedan för respektive accessteknik. 
 Uppgifter om- och grundläggande förutsättningar för tillgång till ArmstrongFör att kunna få bredband via xDSL med en överföringskapacitet på minst 2 Mbit/s via xDSL krävs bland annat att: 
  
 telestationen hushållet eller företaget är anslutet till är utrustad med så kallade Nguyen 
  
 8 
  
 , 
  
 6 
  
 Arbetsställeregistret i RAMS baseras i sin tur på information från företagsdatabasen (FDB) 2005. Läs mer om RAMS och FDB på Patel. 
  
 7 
  
 I detta fall bland annat län, kommungrupp, kommun, teleområde, tätort med  
  
 3 000 invånare, tätort med  
 200-2 
  999 invånare, småort  
 (50-199 
  invånare) och område utanför tätort och småort. Det bör också nämnas att Heby kommun – som fr.o.m. den 1 januari 2007 ingår i Uppsala län – här räknas till Västmanlands län. 
  
 8 
  
 Digital Subscriber Line Access Multiplexer. 
  
 314 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 telestationen hushållet eller företaget är anslutet till är ansluten med fiber eller radiolänk med tillräckligt hög kapacitet, 
  
 kopparledningen mellan telestationen och abonnenten inte är i för dåligt skick eller längre än ungefär nio kilometer 
  
 9 
  
 , 
  
 kopparledningen mellan telestationen och abonnenten inte delas av flera abonnenter (bärfrekvens), 
  
 inte andra tekniska hinder såsom pupinisering av långa ledningar och kvarvarande järntrådsaccesser förhindrar bredbandsanslut- ning. 
  
 I den geografiska översikten anser PTS att det finnas en  
 grundläggande förutsättning  
 för att få tillgång till xDSL med hög överföringskapacitet om den telestationen hushållet eller företaget är anslutet till för det första antingen är fiberansluten eller ansluten med en radiolänk med tillräckligt hög kapacitet, för det andra är utrustad med Nguyen och för det tredje inte är längre bort än 5 km från användaren. Övriga krav för att få tillgång xDSL med hög överföringskapacitet beaktas inte i denna rapport. I den geografiska kartläggningen innebär detta att alla fastigheter i rutor vars area till minst 50 procent befinner sig inom ett teleområde med en fibermatad eller radiolänksansluten telestation närmare än 5 km utrus- tad med Nguyen, anses ha en grundläggande förutsättning för att få tillgång till xDSL med en överföringskapacitet på minst 2 Mbit/s. Följaktligen anser PTS att fastigheter i rutor vars area till mer än 50 procent ligger utanför ett sådant teleområde eller som ligger längre bort än 5 kilometer från en telestation, inte har någon grundläggande förutsättning för tillgång till xDSL med hög överföringskapacitet. 
 Det finns osäkerhet i PTS siffror i så måtto att befolkningen och arbetsställena i rutor på gränsen mellan två teleområden där bara telestationen i det ena av de två teleområdena är utrustad med Nguyen, felaktigt kan ha klassificerats som att de antingen har eller inte har grundläggande förutsättningar för tillgång till xDSL. Totalt rör det sig om ungefär 19 000 personer och 3 000 arbets- ställen som omfattas av sådana delvis täckta rutor där det således är  
 möjligt  
 att  
 xDSL-klassificeringen 
  inte stämmer. 
  
 10  
  
 Av dessa har dock i princip samtliga grundläggande förutsättningar för trådlöst bred- 
  
 9 
  
 Den verkliga längden för en kopparledning är i genomsnitt 1,8 gånger den geografiska fågelvägen. 
  
 10 
  
 Dvs. osäkerheten drar åt båda håll i den meningen att befolkningen och företagen i rutorna felaktigt kan klassats som antingen täckta eller inte täckta. 
  
 315 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2008:40 
  
 band och 11 000 personer och 1 600 arbetsställen grundläggande förutsättningar för tillgång till bredband via andra trådbundna accesstekniker än xDSL. De återstående rutorna inom tätort har studerats mer noggrant genom att jämföra med bland annat kartor och flygfoton och därefter har vissa justeringar gjorts för att mini- mera antalet fel. 
 För att kunna fastställa i vilka teleområden det finns grundläggande förutsättningar för att tillhandahålla xDSL med hög överförings- kapacitet har PTS begärt in uppgifter från TeliaSonera. Uppgifterna visar dels i vilka teleområden andra operatörer än TeliaSonera erbjöd xDSL med hög överföringskapacitet i oktober 2007 och dels i vilka teleområden TeliaSonera i dag erbjuder – och under första kvartalet 2008 planerar att erbjuda – xDSL med hög överföringskapacitet. 
 Uppgifter om- och grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 fiber-LAN 
  och  
 kabel-tv-nät 
  
 För att kunna få tillgång till bredband via fibernät krävs bland annat att fastighetsnätet i ett bostads- eller företagshus är anslutet till ett fibernät  
 (fiber-LAN). 
  I vissa fall finns anslutningspunkten som kopplar samman fibernätet och fastighetsnätet i samma fastighet som användaren. 
  
 11  
  
 I andra fall finns den i en närliggande fastighet som i så fall kopplas ihop med fastigheten med anslutningspunkten till fibernätet genom ett områdesnät. Eftersom områdesnät kan variera i storlek kan en anslutningspunkt till fibernät förse ett okänt antal användare med  
 fiber-LAN 
  – exempelvis beroende på hur många och stora fastigheterna som områdesnätet omfattar är. 
 För att kunna få  
 kabel-tv 
  med hög överföringskapacitet krävs att  
 kabel-tv-nätet 
  är returaktiverat. 
  
 12  
  
 I övrigt är resonemanget om fastighetsnät och områdesnät i huvudsak detsamma som det gällande  
 fiber-LAN. 
  
 11 
  
 Så är fallet exempelvis i många fiberanslutna villor där det inte nödvändigtvis finns ett LAN. 
  
 12 
  
 Med  
  
 kabel-tv-nät 
  avses i detta sammanhang koaxialnät. 
 316 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Figur 2 Exempel på anslutningspunkt i fastighet till fibernät, fastighets- nät och områdesnät för flerbostadshus 
  
 Källa 
 : TeliaSonera (bearbetad av PTS). 
 I den geografiska översikten anser PTS att det finnas en  
 grund- läggande förutsättning  
 för hushåll och företag att få tillgång till  
 fiber-LAN 
  eller  
 kabel-tv-nät 
  med hög överföringskapacitet om åtminstone en fastighet inom högst 353 meter från hushållet eller företaget är anslutet till ett fiber- eller  
 kabel-tv-nät. 
  
 13 
  
 För att kunna fastställa i vilka fastigheter det finns grund- läggande förutsättningar för att tillhandahålla  
 fiber-LAN 
  eller  
 kabel-tv 
  med hög överföringskapacitet har PTS begärt in uppgifter om anslutningspunkter i fastigheter från aktörer som äger fiber- eller  
 kabel-tv-nät 
  och som har anmälningsplikt till PTS för att bedriva verksamhet inom elektronisk kommunikation. Aktörerna uppmanades rapportera in samtliga anslutningspunkter till fiber- och  
 kabel-tv-nät 
  i fastigheter i form av gatuadresser eller fastig- hetsbeteckningar per den 1oktober 2007. 
  
 14  
  
 Totalt skickades begä- ran ut till 394 aktörer som antogs kunna äga fiber- eller  
 kabel-tv- 
  nät. Totalt har: 
  
 13 
  
 353 meter är diagonalen på en kvadrat med sidorna 250 meter vilket innebär att om minst en anslutningspunkt i fastighet finns i de geografisk rutor som beskrivs ovan, anses alla fastigheter i rutan – och därmed all nattbefolkning och alla arbetsställen i rutan – ha en förutsättning för tillgång till  
  
 fiber-LAN 
  med hög överföringskapacitet. Denna definition skiljer sig från övriga accesstekniker. 
  
 14 
  
 Se begäran i bilaga 4. 
  
 317 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2008:40 
  
 362 aktörer svarat på begäran (92 procent), 
  
 241 aktörer angivit att de äger fibernät med anslutningspunkt i fastighet, 
  
 32 aktörer angivit att de äger returaktiverade  
  
 kabel-tv-nät 
  med anslutningspunkt i fastighet, 
  
 130 045 användbara anslutningspunkter till fibernät kommit in, 
  
 95 312 användbara anslutningspunkter till  
  
 kabel-tv-nät 
  kommit in. 
 Ett problem för kartläggningen av de grundläggande förutsätt- ningarna för tillgång till bredband via  
 kabel-tv-nät 
  är att Com Hem, som vid slutet av första halvåret 2007 hade 88 procent av hushållskunderna med Internetabonnemang via  
 kabel-tv-nät, 
  endast rapporterat in i vilka postnummerområden de erbjuder minst en anslutningspunkt i fastighet till  
 kabel-tv-nät. 
  I match- ningsprocessen av gatuadresserna och fastighetsbeteckningarna har detta hanterats genom att Com Hem antagits ha anslutnings- punkter i alla fastigheter i de rutor som till minst 95 procent legat inom de postnummerområden de rapporterat in. Genom så kallad geokodning har de övriga aktörernas inrapporterade gatuadresser och fastighetsbeteckningar med anslutningspunkter i fastighet till fiber- eller  
 kabel-tv-nät 
  omvandlats till geografiska punkter. Punk- terna har sedan matchats mot det geografiska rutnätet. Geokod- ningsförfarandet beskrivs närmare i bilaga 3 i PTS rapport. 
 Uppgifter om- och grundläggande förutsättningar för tillgång till HSPA och CDMA 2000 
 För att få tillgång till CDMA 2000 och HSPA  
 (turbo-3G) 
  med hög överföringskapacitet krävs dels att det finns täckning och dels att inte för många användare belastar basstationen samtidigt. 
 Den geografiska översikten är begränsad till att redovisa grund- läggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet där folk bor och arbetar – inte områden därutöver. Av den anledningen har PTS ansett att det finns en grundläggande förutsättning för tillgång till HSPA eller CDMA 2000 om fastigheter som befinner sig i rutor som till minst 95 pro- cent täcks av HSPA eller CDMA 2000 kan få täckning via en fast monterad riktantenn. Det bör betonas att externa riktantenner för- bättrar mottagningen och täckningen jämfört med exempelvis 
 318 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 USB-modem 
  som är det vanligaste sättet att få bredbandsaccess via HSPA och CDMA 2000. För att kunna fastställa var det finns täckning för  
 turbo-3G 
  har PTS begärt in uppgifter om täckningen för en fast monterad riktantenn från operatörerna TeliaSonera, Tele2, Tre, Telenor och Nordisk Mobiltelefon Sverige. 
  
 15  
  
 För alla operatörer avsåg begäran den planerade täckningen under 2008. Detta eftersom täckningen för accessteknikerna förbättras i snabb takt och annars snabbt skulle blivit inaktuell. 
 Yttäckningen för HSPA och CDMA 2000 baseras på operatö- rernas egna beräkningar och den angivna täckningen i det insam- lade materialet kan i vissa fall skilja sig från den verkliga täck- ningen. När det gäller CDMA  
 2000-nätet 
  är den teoretiska max- hastigheten 3,1 Mbit/s i nedlänk och 1,8 Mbit/s i upplänk och för HSPA är motsvarande teoretiska maxhastighet 7,2 Mbit/s i nedlänk och 3,2 Mbit/s i upplänk. Det bör här noteras att dessa hastigheter hör till de hastigheter som tillsammans med 24 Mbit/s uppvisar störst avvikelser mellan uppmätt och utlovad hastighet enligt Bred- bandskollens statistik. 
  
 16  
  
 Näten byggs ut kontinuerligt och den genomsnittliga hastigheten förbättras i takt med utbyggnaden. 
 I alla radionät har signalstyrkan betydelse för den upplevda datahastigheten och såväl sändning som mottagning är bättre ju närmare basstationen man befinner sig, men berg och andra hinder i geografin kan påverka detta förhållande. Det är vedertaget att man tillämpar en så kallad ytsannolikhet på  
 90–95 
  procent. Det innebär att man betraktar ett område som täckt även om man tillåter radio- skugga på en tiondel av ytan. När det gäller CDMA 2000 har Nordisk Mobiltelefon lämnat in täckningskartor som täcker stora områden och som har en maximal upplösning på 500 meter. Det kan därför förekomma att områden som i kartläggning betraktats som täckt i praktiken inte är det. PTS gör uppskattningen att det inom ett avstånd på 25 kilometer från basstationen är full täckning och mottagning med fast monterad riktantenn. PTS gör vidare uppskattningen att det i områden som ligger mellan 25 och upp till 65 kilometer från basstationen är en ytsannolikhet på 90 procent. 
  
 15 
  
 Begäran finns bifogad som bilaga 5 i PTS:s rapport. 
  
 16 
  
 http://www.bredbandskollen.se 
  
 319 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2008:40 
  
 Sammanfattning av uppgifter om- och grundläggande förutsättningar för tillgång till bredband 
 Tabell 1 sammanfattar vilka tidpunkter de olika uppgifterna om grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet avser uppdelat per accessteknik och aktör. 
 Tabell 1 Tidpunkter för uppgifter om grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  
 Data 
  
 Tidpunkt 
  
 Aktör 
  
 Befolkning 
  
 31 december 2006 
  
 SCB 
  
 Arbetsställen 
  
 november 2005 
  
 SCB 
  
 Tät- och småortsdefinition 
  
 31 december 2005 
  
 SCB 
  
 xDSL 
  
 oktober 2007 samt 
  
 planerad 
  
 TeliaSonera 
  
 utbyggnad fram 
  
 till mars 
  
 2008 
  
 Fiber-LAN 
  
 oktober 2007 
  
 241 aktörer enligt lista i 
  
 bilaga 2 
  
 Returaktiverat  
 kabel-tv 
  nät 
  
 oktober 2007 
  
 31 aktörer enligt lista i bilaga 
  
 2 
  
 december 2007 
  
 Com Hem 
  
 CDMA 2000 
  
 Befintlig oktober 2007, pla- 
  
 Nordisk Mobiltelefon Sverige 
  
 nerad mars 2008 
  
 HSPA planerad 
  
 december 2007 
  
 Tre 
  
 sommar 2008 
  
 Tele2 
  
 september 2008 
  
 TeliaSonera 
  
 2008 
  
 Telenor 
  
 Det bör understrykas att det finns väsentliga skillnader i hur  
 grundläggande förutsättningar  
 definieras i kartläggningen för retur- aktiverade  
 kabel-tv-nät 
  och  
 fiber-LAN 
  å ena sidan och för övriga accesstekniker å den andra. När det gäller xDSL, HSPA och CDMA 2000 innebär en grundläggande förutsättning för tillgång i de flesta fall att befolkningen och företagen redan nu (eller under 2008 i områden med planerad täckning) till en marginell anslut- ningskostnad kan beställa ett bredbandsabonnemang från någon av operatörerna i näten. Så är det inte i många fall när det gäller grundläggande förutsättningar för tillgång till bredband via fiber- LAN och returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  eftersom nattbefolkning och arbetsställen i fastigheter som saknar en anslutningspunkt till sådana nät i kartläggningen ändå kan anses ha en grundläggande 
 320 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 förutsättning för tillgång till bredband via  
 fiber-LAN 
  och  
 kabel-tv- 
  nät om exempelvis en fastighet i närheten har en sådan anslut- ningspunkt. I praktiken kan naturligtvis förhindrande omständig- heter som inte direkt är relaterade till avstånd – såsom stora vägar och rondeller – kraftigt öka anslutningskostnaden av en fastighet eller till och med helt förhindra att ej anslutna fastigheter i närhe- ten av fastigheter med en anslutningspunkt till fiber- eller retur- aktiverade  
 kabel-tv-nät 
  ansluts. Med andra ord kan steget från att ha en grundläggande förutsättning för tillgång till bredband till att  
 de facto  
 ha ett fungerande bredbandsabonnemang, vara längre för nattbefolkningen och arbetsställena som i den geografiska kart- läggningen anses ha grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 fiber-LAN 
  och returaktiverade  
 kabel-tv-nät 
  än för användare med grundläggande förutsättningar för tillgång till övriga accesstekni- ker. 
 När man talar om grundläggande förutsättningar för tillgång till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringskapacitet är det ofrånkomligt att inte komma in på de olika accessteknikernas respektive för- och nackdelar såsom kvalitet, kapacitet och pris. Skillnader mellan näten kan exempelvis innebära att högupplöst  
 ip-tv, 
  serverdrift och andra kapacitetskrävande tjänster bara kan levereras över vissa, men inte andra, nät. Som nämndes i inledningen behöver dock access- teknikerna som kartläggs i den geografiska översikten inte ha något mer gemensamt än att de kan uppgraderas till överföringskapaciteter om minst 2 Mbit/s på accessnivå. 
  
 17  
  
 Det vill säga inga krav utöver att accessteknikerna ska kunna uppgraderas till att klara minst 2 Mbit/s har ställts för att i det här sammanhanget räknas som IT- infrastruktur med hög överföringskapacitet. Detta bör hållas i åtanke vid jämförelser utöver hur de grundläggande förutsättningarna för tillgång till de respektive accessteknikerna ser ut i landet, och kanske särskilt vid jämförelser mellan trådbundna och trådlösa accesstekniker. I tabell 2 sammanfattas några av de viktigaste egen- skaperna för de olika accessteknikerna i syfte att tydliggöra likheter och skillnader dem emellan. 
  
 17  
 Som beskrevs i början är definitionen av bredband som  
 IT-infrastruktur 
  möjlig att uppgradera till överföringshastigheter på minst 2 Mbit/s i linje med PTS förslag till bredbandsstrategi för Sverige  
 (PTS-ER-2007:7). 
  
 321 
 Bilaga 5 SOU 2008:40 
  
 Tabell 2 
  
 Sammanfattning av accessteknikernas egenskaper 
  
 Teknik 
  
 Egenskaper 
  
 xDSL 
  
 Varje abonnent disponerar en egen kopparledning och delar inte kapacitet med 
  
 någon annan 
  
 Alla inom teleområdet tillräckligt nära telestationen anses ha en grundläggande 
  
 förutsättning 
  
 Om täckning finns i området kan kunden beställa bredband och få leverans inom 
  
 några dagar 
  
 Överföringskapaciteten försämras ju längre ifrån telestationen som abonnentens 
  
 anslutning befinner sig. Maximalt avstånd är uppskattningsvis 5 km (fågelvägen). 
  
 Hastighet nedlänk: mellan upp till 2 Mbit/s och 24 Mbit/s 
  
 Hastighet upplänk: mellan upp till 1 Mbit/s och 8 Mbit/s 
  
 Tekniska hinder så som bärfrekvensutrustning och långa ledningar kan förhindra 
  
 enskilda från att få tillgång 
  
 Ingen nämnvärd nyförläggning av kopparnät sker i dag 
  
 Fiber-LAN 
  
 Varje abonnent disponerar en egen  
 LAN-anslutning 
  
 De i fastigheten delar på kapaciteten från noden fram till fastighetsnätet 
  
 Grundläggande förutsättning anses finnas om en fastighet i närheten är fiber- 
  
 ansluten 
  
 Har kunden inte fiber i fastigheten krävs att man drar fram infrastruktur, det kan 
  
 vara tidskrävande och kostsamt att få tillgång 
  
 Överföringskapaciteten är i princip inte beroende av avstånd till noden 
  
 Hastighet nedlänk: mellan upp till 0,5 Mbit/s och 100 Mbit/s 
  
 Hastighet upplänk: mellan upp till 0,5 Mbit/s och 100 Mbit/s, oftast symmetrisk 
  
 Kabel-tv 
  
 Varje abonnent har egen koaxialkabel in i hemmet 
  
 De i fastigheten delar på kapaciteten till fastigheten men utrymmet upptas även av 
  
 tv-distribution 
  
 Grundläggande förutsättning anses finnas om en fastighet i närheten är ansluten 
  
 Endast aktuellt om man har  
 kabel-tv 
  nät i fastigheten, varje anslutning måste 
  
 returaktiveras (tre hål i väggen) 
  
 Överföringskapaciteten är i princip inte beroende av avstånd till noden 
  
 Hastighet nedlänk: mellan upp till 0,128 Mbit/s och 24 Mbit/s 
  
 Hastighet upplänk: mellan upp till 0,064 Mbit/s och 10 Mbit/s 
  
 Ingen nämnvärd nyförläggning av  
 kabel-tv-nät 
  sker i dag 
  
 CDMA 2000 Varje abonnent har en egen utrustning, men alla användare i en cell delar på den befintliga kapaciteten vilket innebär att det vid höga trafikmängder mellan bas- station och användare krävs ett stort antal basstationer 
 322 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Om täckning finns i området kan man få tillgång i princip samma dag 
  
 Definitionen av täckning för radiobaserade nät medger att en viss andel befinner 
  
 sig i radioskugga 
  
 Täckningen förbättras om man monterar upp en fast riktantenn 
  
 Överföringskapaciteten försämras ju längre ifrån basstationen kunden befinner sig. 
  
 Maximalt avstånd är 62 km. 
  
 Hastighet nedlänk: upp till 3,1 Mbit/s (som delas med andra) 
  
 Hastighet upplänk: upp till 1,8 Mbit/s (som delas med andra) 
  
 HSPA 
  
 Varje abonnent har en egen utrustning, men alla användare i en cell delar på den 
  
 befintliga kapaciteten vilket innebär att det vid höga trafikmängder mellan bas- 
  
 station och användare krävs ett stort antal basstationer eller ytterligare spektrum 
  
 Om täckning finns i området kan man få tillgång i princip samma dag 
  
 Definitionen av täckning för radiobaserade nät medger att en viss andel befinner 
  
 sig i radioskugga 
  
 Täckningen förbättras om man monterar upp en fast riktantenn 
  
 Överföringskapaciteten försämras ju längre ifrån basstationen kunden befinner sig. 
  
 Maximalt avstånd är ca 10 km 
  
 Hastighet nedlänk: upp till 7,2 Mbit/s (som delas med andra) 
  
 Hastighet upplänk: upp till 3,2 Mbit/s (som delas med andra) 
  
 323 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 6 
  
 Nyttobedömning – att uppskatta betalningsvilja. Metoddiskussion m.m. 
 Alla varor och tjänster och resurser som köps och säljs erhåller ett pris. Om marknaderna fungerar någorlunda väl anger priset köparnas betalningsvilja. Det bygger på att hushåll och företag optimerar och på marginalen – för de sista enheterna – varken betalar mer eller mindre än vad saker och ting är värda för dem. 
 Finns inga marknader är det ibland möjligt att sluta sig till hur olika varor och tjänster värderas genom att göra analogier till andra marknader. Exempelvis kan en värdering av restid utläsas genom att jämföra hur människor reser och väljer mellan kortare restid och högre kostnad, eng.  
 revealed preferences 
 . Men man kan också upp- skatta betalningsviljan genom att fråga hushåll och företag,  
 stated preferences 
 . 
 I den utvärdering av samhällsnyttan av bredbandsstödet som Statskontoret gjort på utredningens uppdrag används en blandning av dessa metoder. Den grundläggande värderingen av bredbands- tjänsterna uppskattas genom en betalningsviljeundersökning base- rad på stated preferences. 
 Sådana undersökningar är behäftade med en rad metodproblem. Dylika undersökningar har dock gjorts under ganska många år och erfarenheter har vunnits som gör att tillförlitligheten vanligtvis är god om förutsättningarna är de rätta och studien genomförs på ett kompetent sätt. 
 Ett metodproblem gäller huruvida respondenterna uppfattar värdet av bredband i hela dess vidd, eller bara i en snävare bemär- kelse. Vid en undersökning av betalningsviljan är det vanligen så att frågorna fokuseras på vissa effekter eller attribut, i detta fall värdet för hushållet eller företaget av att utnyttja bredbandstjänster. Bred- bandsutbyggnaden kan ha även andra effekter, som påverkar hus- hållet eller företaget positivt eller negativt, t.ex. effekten av ned- 
 325 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2008:40 
  
 läggning av lokala butiker. De som svarar på frågan om värdet av att få tillgång till bredbandstjänster – vare sig det är hushållet som påverkas eller företaget – tar inte självklart dylika effekter i beak- tande när de svarar. Finns det grundad anledning att tro att så är fallet måste värderingen av andra effekter uppskattas på andra sätt och komplettera den uttalade betalningsviljan. 
 Hushåll och företag är de enda vars nytta av bredbands- satsningen som värderas. På vilka sätt kan hushåll och företag ha nytta av bredband? Nedanstående tabell visar en sammanställning av de tjänster och andra effekter av bredband som hushåll och företag kan anses bedöma som nytta. 
 Tabell 1 Hushålls och företags nytta av bredband 
  
 Hushåll (konsumentöverskott, 
  
 Företag (förädlingsvärde, som mot- 
  
 som motsvaras av betalnings- 
  
 svaras av betalningsvilja) 
  
 vilja) 
  
 Motsvaras av betalningsvilja uttryckt av hushåll och företag 
  
 Internettjänster 
  
 - 
  
 Service (inköp, bankärenden, 
  
 - 
  
 Service (inköp, bankärenden) 
  
 myndighetsärenden = 
  
 - 
  
 Korrespondens, post, tele 
  
 minskat antal resor, 
  
 - 
  
 Information, nyheter (TV, 
  
 tid- 
  
 minskade telefonkostnader) 
  
 ningar) 
  
 - 
  
 Korrespondens, post, tele 
  
 - 
  
 Logistik 
  
 - 
  
 Information, nyheter (TV, 
  
 - 
  
 Marknadsföring 
  
 tidningar) 
  
 - 
  
 Försäljning(beställning, 
  
 - 
  
 Underhållning (film, spel) 
  
 fakturering) 
  
 Distansarbete, 
  
 distans-  
 - 
  
 Minskat antal arbetsresor, 
  
 - 
  
 Minskade kontorsytor minus ökade 
  
 undervisning 
  
 resor eller alternativ bosätt- 
  
 IT-kostnader 
  
 ning för studier 
  
 Motsvaras inte av någon betalningsvilja uttryckt av befintliga hushåll och företag 
  
 Externa effekter 
  
 - 
  
 Färre transporter: minskad miljöpåverkan, minskat vägslitage, 
  
 färre 
  
 olyckor 
  
 - 
  
 Ökad/minskad sysselsättning 
  
 -  
 Alla övriga indirekta effekter i hela ekonomin 
  
 326 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 6 
  
 Internettjänster omfattar en mängd tjänster som företag och myn- digheter kan erbjuda genom Internet. Värdet av dessa tjänster åter- speglas endera i hushållens ökade konsumentöverskott eller i före- tagens ökade förädlingsvärde. De tjänster som hushållen då kom- mer i åtnjutande av genom att myndigheter kan erbjuda dem, t.ex. boklån, sjukanmälan, samhällsinformation, ingår i hushållens kon- sumentöverskott och bör motsvaras av betalningsvilja. Detta gäller även myndighetstjänster som företagen kommer i åtnjutande av, nämligen att de återspeglas i företagens förädlingsvärde och därmed i deras betalningsvilja. Även en sådan sak som fördelarna av distansarbete är något som såväl hushåll som företag i princip ska kunna räkna med. 
 Däremot är det svårt att tänka sig att indirekta effekter som tra- fikens miljöpåverkan, minskade trafikolyckor, minskat vägslitage liksom att värdet av ökad eller minskad sysselsättning till följd av bredbandsutbyggnaden ska kunna värderas av befintliga hushåll och företag. 
 Det finns också en extern effekt av att en abonnent tillkommer som inte ingår i abonnentens betalningsvilja. Det är det mervärde som det innebär för andra abonnenter att antalet abonnenter växer. Ju fler abonnenter som ingår i nätverket desto värdefullare är det att ansluta sig till nätet. När antalet abonnenter är litet är värdet av att ansluta sig till nätet litet för den som vill använda det för att kommunicera med andra. För varje extra abonnent som ansluter sig ökar då värdet för de abonnenter som redan är anslutna eller som överväger att ansluta sig. Detta mervärde är inte medräknat. 
 Ökad produktivitet lika med ökat förädlingsvärde i företag bör komma till uttryck i företagens betalningsvilja. Även myndigheter kan tänkas kunna öka sin produktivitet genom Internet. De produktivitetsvinsterna tillfaller i slutändan skattebetalarna. Det är knappast troligt att hushållen beaktar denna effekt när de uppger sin betalningsvilja. 
 I Statskontorets studie uppskattas betalningsviljan på följande sätt: 
  
 Hushålls och företags betalningsvilja, uppskattas genom en s.k. betalningsviljeundersökning. Genom frågor till hushåll och företag bedöms deras betalningsvilja för internetanslutningar med olika hastigheter. 
  
 Uppskattningen av betalningsviljan görs på ett urval av hushåll och företag som får representera de hushåll och företag som 
  
 327 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2008:40 
  
 finns i de områden där bredband byggts eller ska byggas ut med statligt stöd. Det betyder att värdet per hushåll och företag därefter multipliceras med antalet nyttjare. 
  
 IT-investeringars 
  
  produktivitetshöjande effekt har numera belagts någorlunda väl. Däremot är effekterna av bredband inte särskilt väl belysta. Vinsterna för företagen, vare sig det är produktivitetseffekter eller något annat, belyses istället av den betalningsvilja som företagen ger uttryck för i betalningsvilje- undersökningen. 
 Ovan har de faktorer beskrivits som täcks in av den betalningsvilje- studie som gjorts av Statskontoret. Nedan följer ett antal faktorer som kräver andra angreppssätt. 
  
 För att kunna uppskatta produktivitetseffekter i myndigheter (vårdcentraler, bibliotek, arbetsförmedlingar, försäkringskassor m.fl.) hade särskilda studier av myndigheter behövt göras. 
  
 Företagsetableringar och skapande av jobb till följd av bred- bandsutbyggnad har också belysts endast i begränsad omfatt- ning. Statskontorets samhällsekonomiska kalkyl innefattar en schablonmässigt beräknad sysselsättningseffekt. Enligt SIKA:s rekommendationer ska infrastrukturinvesteringar som finansie- ras med skatt inte belastas med en överskottsbörda eftersom investeringen anses skapa nya jobb i en utsträckning som kom- penserar statsbudgeten för skatteutgiften. Detta har Stats- kontoret tagit hänsyn till i sin kalkyl. 
  
 Miljökonsekvenser, i första hand effekt på transporter, kan värderas på gängse sätt, enligt SIKA 
  
 1 
  
 :s kalkylmodeller. Miljö- effekter av bredband är ännu så länge inte belysta varför någon post av detta slag inte ingår i kalkylen. 
  
 1  
 Statens Institut för Kommunikationsanalyser 
 328 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Marknadsbeskrivning 
 Kort om ekonomisk teori 
  
 1 
  
 Liksom t.ex. elmarknaden och järnvägsmarknaden betraktas tele- marknaden (eller marknaden för elektronisk kommunikation) som nätverksbranscher (network industries). Sådana branscher karaktä- riseras av höga inträdeskostnader som i stor utsträckning utgörs av kostnader för infrastruktur. Denna infrastruktur är helt nödvändig för att kunna leverera tjänster i följande led och utgör således en flaskhals – eller en inträdesbarriär – på marknaden. Den eller de aktörer som kontrollerar befintlig infrastruktur har alltså också ett mycket stort inflytande på övriga delar av marknaden. 
 Precis som i andra nätverksindustrier karaktäriseras telemark- naden av externa effekter i det att värdet för varje enskild använ- dare ökar respektive minskar med varje ökning respektive minsk- ning av antalet användare (nätverkseffekt). Ett enkelt exempel är själva telefonen: om du är en av mycket få innehavare av en telefon så upplever du troligen ett mindre värde av den än om väldigt många hade telefoner och du följaktligen kan ringa en massa olika människor. Ett kanske mer aktuellt exempel är  
 3G-telefoner. 
  Det är lättare och roligare att ta och skicka videosnuttar om det finns många som kan ta emot dessa. 
 Telemarknaden karaktäriseras också av skalfördelar (economies of scale). Skalfördelar innebär att kostnaden för att producera en vara eller en tjänst minskar med antalet enheter som produceras. Skalfördelarna hänger samman med infrastrukturen och de omfat- tande kostnader det innebär att bygga denna infrastruktur. Stora delar av dessa kostnader är vad som brukar kallas sunk costs eller irreversibla kostnader. Detta är kostnader för investeringar som när de väl är gjorda, inte har någon annan användning (eller värde). Allt 
  
 1  
 Se ITPS rapport Reglering i konvergens tidevarv (A2007:006), s.  
 20-21 
  
 329 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 detta innebär att det råder effektiva inträdesbarriärer på mark- naden, dvs. det är förknippat med svårigheter för en ny aktör att ta sig in på marknaden och leverera tjänster. Om skalfördelarna är omfattande och kostnaden för att producera varan eller tjänsten konstant minskar kommer detta leda till att endast en aktör kan tillgodose hela marknaden. Man brukar då tala om naturligt mono- pol. 
 Slutligen, nära kopplat till skalfördelar är begreppet täthetsfördelar (economies of density) vilket ungefär kan beskrivas som skalfördelar inom ett visst geografiskt område. Till exempel är det mindre kostsamt för en operatör att gräva upp gatan och dra infrastruktur till ett hus och sedan leverera tjänster till samtliga hyresgäster än om tre operatörer skulle göra detsamma och ta en tredjedel av hyresgästerna var. Kostnaden för infrastrukturinvesteringen per kund är i det sistnämnda fallet tre gånger så hög som i det förstnämnda. 
 Traditionella sätt att hantera betydande skalfördelar och natur- liga monopol har varit att låta ett statligt kontrollerat företag genomföra de nödvändiga investeringarna varefter monopolisten regleras att tillämpa en samhällsekonomiskt acceptabel prissättning. En annan modell har varit att ge ett privat företag exklusivitetsavtal på en marknad och detta företag kan sedan genom monopolpris- sättning få igen investeringskostnaderna. Eftersom dessa aktörer har en fördel och betydligt större marknadsmakt jämfört med nya aktörer på marknaden, finns ett intresse från reglerarna att se till att nya aktörer också kan nyttja denna infrastruktur. Detta görs t.ex. genom krav på dominerande operatörer att lämna tillträde till sina nät till andra operatörer på marknaden. 
 Ny institutionell teori som bygger på transaktionskostnader belyser hur nya investeringar i infrastruktur kan hanteras då möj- ligheten till monopolprissättning försvinner. Teorin öppnar upp för andra typer av lösningar och den svenska bredbandspolitiken kan ses som ett exempel på detta. I denna typ av lösningar behöver inte staten stå för hela investeringskostnaderna utan kan ge ett bidrag som smörjmedel och på andra sätt stödja en förhandlingslösning där de skadliga verkningarna av monopolprissättning i princip kan hanteras. 
 330 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tekniker för bredband 
 I detta avsnitt kommer en beskrivning att göras av hur bredbands- näten, dvs.  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet, är upp- byggda och vilka olika delar de består av. Denna beskrivning kom- mer att inkludera både en övergripande bild av hur en möjlig nätar- kitektur kan se ut, hur bredbandsnäten definieras enligt tidigare bredbandsstöd samt en mer detaljerad genomgång av olika access- tekniker för bredband. 
 Nätarkitektur 
 Accessnätet ansluter användarnas utrustning (terminal) till trans- portnätet och till tjänste- och applikationsservers. Accessnätet utgörs av den första delen av nätet mellan användaren och en accessnod och består av aktiv utrustning såsom exempelvis DSLAM 
  
 2  
  
 för xDSL eller en basstation. För trådbundna accessnät är koppar eller fiber den vanligaste infrastrukturen, medan för tråd- lösa accessnät hanteras trafiken med radiovågor. Vilken maximal överföringshastighet som kan uppnås i accessnätet är beroende på flera variabler t.ex. antalet användare som är kopplade till samma accessnod, avståndet mellan användarens terminal och accessnoden samt val av accessteknik. 
  
 2  
 En DSLAM, Digital Subscriber Line Access Multiplexer, är en utrustning som normalt är placerad i en telestation vilken är ansluten till ett flertal slutkunder via det kopparbaserade accessnätet. Utrustningen sammanför digitala signaler från flera  
 DSL-anslutningar 
  genom multiplexering, och överför sedan den sammanförda signalen vidare i transport nätet. 
 2 
  
 331 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Figur 1 Nätarkitektur på olika nivåer 
  
 Koppar 
  
 App  
 ASP 
  
 e.g. IMS, TSS, IPTV 
  
 Fiber 
  
 IP-nät 
  
 Internet 
  
 Nod 
  
 Nod 
  
 Nod 
  
 Cat 5 
  
 Transport 
  
 nät 
  
 Kabel 
  
 Nod 
  
 Nod 
  
 Nod 
  
 ISP 
  
 Radio 
  
 Access 
  
 Transportnätsnivå 
  
 IP-nivå 
  
 Tjänstenivå 
  
 nivå 
  
 Källa:  
 bearbetad version av presentation från Barnett, 2008 
 Transportnätet aggregerar flera accessnoder som kopplas samman i ett nätverk, även kallat backhaul. Olika tekniker kan användas för att aggregera accessnoderna och de moderna näten är vanligtvis baserade på Ethernet protokollet och använder fiber som transport medium. Tekniker såsom ATM 
  
 3 
  
 , SDH 
  
 4  
  
 och radiovågor är också välspridda. Transportnäten måste möta ett antal standarder och ha en hög grad av tillgänglighet, vara robusta samt ge stöd för olika servicenivåer (quality of service). 
 Nästa nivå är  
 IP-nivån 
  som fungerar ungefär som ett vanligt postsystem där datapaketen adresseras och skickar in i systemet men där det inte finns någon direkt länk mellan avsändare och mottagare. IP anger formatet för datapaketen, och hur de ska adresseras. I de flesta nätverk kombineras IP även med ett proto- koll på högre nivåer. 
 På tjänstenivå finns de tjänster som tillhandahålls i nätet och dessa kan inkludera t.ex. Internetuppkoppling,  
 IP-tv, 
  video on demand och  
 IP-baserad 
  telefoni. Tjänsterna kan tillhandahållas av operatörer själv via servrar i nätet eller av en tjänsteleverantörs- partner, så kallad ASP (Application Service Provider) eller ISP (Internet Service Provider). 
  
 3 
  
 ATM, Asynchronous Transfer Mode, är en höghastighetsteknik för dataöverföring 
  
 4 
  
 SDH, Synkron digital hierarki, ett datatransmissionsnät med hög kapacitet 
  
 332 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tidigare bredbandsstöd 
  
 5 
  
 Det tidigare bredbandsstödet utformades utifrån följande bild av nätstrukturen och består av nättyperna nationellt stomnät, orts- sammanbindande nät, områdesnät och fastighetsnät. 
 Figur 2 Nätdefinitioner enligt bredbandsstöden  
 2001–2007 
  
 Ortssamman- 
 bindande nät 
 Områdesnät 
 Stomnät 
  
 Ortssamman- 
  
 Områdesnät 
  
 bindande nät 
  
 Källa:  
 PTS, 2007 
 I praktiken kan det emellertid vara svårt att dela in nät efter denna modell eftersom det inte finns någon skarp avgränsning som tyd- ligt särskiljer olika nättyper från varandra. Exempelvis kan ett nationellt stomnät i vissa fall betraktas som ett ortssamman- bindande nät, trots att ett stomnät generellt bör ha högre trafik- kapacitet. 
  
 5  
 Bredband i Sverige 2007, PTS, PTS:ER 2007:17, samt  
 IT-Infrastruktur 
  för stad och land, SOU 2000:111 
 333 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Nationellt stomnät 
 Nationellt stomnät (alternativt stamnät) är ett rikstäckande allmänt tillgängligt nät, främst baserat på fiberoptiska kablar, som förbinder huvudnoder i landets olika delar med varandra. Dessa noder består av aktiv utrustning och vissa hanterar även trafikutbyte mellan olika operatörer. För att en operatör ska anses förfoga över eller äga nationellt stomnät ska nätet täcka en stor del av landet. 
 Ortssammanbindande nät 
 Ortssammanbindande nät avser ett transportnät som förbinder olika orter i regionen eller kommunen med varandra, samt med huvudnoderna i nätet. Dessa nät kommer ibland att sammanfalla fysiskt med nationella stamnät i de delar dessa passerar genom området eller kommunen och med områdesnätet i de orter och områden näten passerar igenom. En huvudnod består av aktiv utrustning, dimensionerad för att handha tiotusentals abonnenter. Här placeras den centrala aktiva utrustningen som ombesörjer kommunikationen med underliggande nät och noder. Mellan huvudnoder finns fullständig redundans, det vill säga en huvudnod är ansluten till en annan via minst två vägar. 
 Områdesnät 
 Områdesnät avser ett spridningsnät som sammanbinder fastighets- näten i en ort eller ett geografiskt avgränsat område anslutet till det ortssammanbindande nätet. Områdesnätet kan bestå av flera olika nätstrukturer som är sammanlänkade via områdesnoder. Som områdesnät betraktas även de nät som endast ansluter en abonnent i området. Beroende på områdets karaktär eller omfattning kan det i vissa fall vara naturligt att benämna områdesnätet ortsnät, kvartersnät, stadsdelsnät, landsbygdsnät etc. I områdesnät ingår de nät som tidigare benämnts accessnät och ortsnät. Med områdesnod avses en passiv eller aktiv nod som sammanbinder olika delnät i områdesnätet. 
 334 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Fastighetsnät 
 Fastighetsnätet förbinder lägenheterna/lokalerna i samma bygg- nad/fastighet med fastighetsnoden. Nät inom en fastighet är ägarens angelägenhet. Dessa nät ansluts sedan till områdesnätet. 
 Olika accesstekniker 
 De fasta telenätet 
  
 6 
  
 Infrastrukturen i det fasta telefonnätet har till stor del byggts upp av TeliaSonera, tidigare affärsverket Televerket, under mycket lång tid. Nätet utvecklades ursprungligen för att tillgodose det natio- nella behovet av traditionell fast telefoni, och har därefter över tid anpassats för att kunna bära flera andra tjänster. Utvecklingen på området elektronisk kommunikation gör att det fasta telenätet blivit viktigt även för tillgången till bredbandstjänster i stora delar av landet. 
 TeliaSoneras fasta telefonnät består av ett antal komponenter som tillsammans skapar en nätstruktur, se bilden nedan för en översiktlig beskrivning. 
 Figur 3 Principbeskrivning av det fasta telefonnätet 
 Förmedlingsstation 
  
 Lokal 
  
 Lokal 
  
 Kopplings- 
  
 station 
  
 station 
  
 Kopplings- 
  
 punkt 
  
 punkt 
  
 RSS 
  
 RSS 
  
 Telestation 
  
 Telestation 
  
 Accessnät 
  
 Accessnät 
  
 Transportnät 
  
 Accessnätet  
 utgår från den telestation (lokalstation, RSS 
  
 7 
  
 ) som van- ligtvis är belägen närmast slutkunden. Accessnätet är den del av det 
  
 6 
  
 Baserad på rapporten Bättre bredbandskonkurrens genom funktionell separation, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2007:18 
  
 7 
  
 Remote Subscriber Stage. Kan även benämnas koncentrator eller utbrutet abonnentsteg. 
  
 335 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 fasta telenätet som förbinder nätanslutningspunkten i slutkundens bostad eller arbetsplats, direkt eller via en eller flera kopplings- punkter 
  
 8  
  
 i accessnätet med en telestation. Accessnätet ger varje slutkund en permanent kundunik förbindelse. I telestationen styrs sedan den utgående trafiken vidare via transportnätet, där trafiken från och till de olika kunderna delar samma förbindelse. 
  
 Transportnätet  
 är den del av nätet som sammanbinder olika tele- stationer i ett geografiskt område (stadsdelar, orter) med varandra. Det finns olika hierarkier i nätet där telestationer är tilldelade specifika uppgifter. Förmedlingsstationens uppgift är att transpor- tera trafik till andra förmedlingsstationer och andra underliggande lokalstationer. En lokalstations uppgift är att ansluta accessnät och koppla trafik samt att ansluta underliggande telestationer, dvs. en RSS. RSS är en telestation där funktionerna för att ansluta access- nätet brutits ut från lokalstationen men som är beroende av funk- tioner i lokalstationen för att kunna koppla trafik. Accessnätet kan således ansluta både en lokalstation och en RSS. 
 I en  
 lokalstation  
 placeras den centrala aktiva utrustningen som tar hand om kommunikationen med underliggande nät och andra  
 förmedlingsstationer  
 på högre nivå i näthierarkin. Mellan förmed- lingsstationerna råder fullständig redundans, dvs. en station är ansluten till en annan via minst två fysiskt åtskilda vägar. 
 I accessnät består förbindelsen från en enskild kund vanligtvis av en koppartvinnad parkabel som är uppdelad i ett antal del- sträckor. I slutkundens lokaler finns en nätanslutningspunkt som i bostäder vanligtvis utgörs av första teleuttaget och i företagslokaler av en kopplingsplint någonstans i fastigheten. På vägen från slut- kunden till telestationen kopplas parkablar från många slutkunder i flera kvarter samman till mer omfattande kablage som ansluts i en kopplingspunkt i accessnätet, i ett s.k. kopplingsskåp. Förbindelse- delen mellan kopplingspunkten och slutkund kallas distributions- nät 
  
 9 
  
 8 
  
 Spridningspunkter och fördelningspunkter. 
  
 9 
  
 Kan även kallas sekundärnät. 
  
 336 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 4 Delar i TeliaSoneras kopparbaserade accessnät 
 Tekniklokal 
 Accessnät 
 Slutkund 
 Distributionsnät 
 RSS 
 Korskoppling 
 Kopplingspunkt 
 Överlämningspunkt 
 TeliaSoneras nät för fast telefoni är anslutet till i princip samtliga permanentbostäder och fasta verksamhetsställen i landet. För den fasta telefonin finns därför ett stort antal telestationer, som i oktober 2007 uppgick till drygt 8 000 i hela landet. Antalet abonnentledningar som är anslutna till respektive telestationen varierar dock mycket. Det finns telestationer med endast ett par anslutna abonnentledningar och telestationer med mer än 35 000 abonnentledningar. Stora tele- stationer förekommer i större städer medan mindre telestationer åter- finns i såväl glesbygd som stora städer. 
 För att TeliaSonera och andra operatörer skall kunna använda det fasta telefonnätet för att erbjuda bredbandstjänster till slut- kunder krävs i ett första steg att abonnentledningarna ansluts till en modemutrustning, s.k. DSLAM 
  
 10 
  
 . Denna placeras i eller i direkt anslutning till den telestation där abonnentledningen slutar. Efter- som både telefoni och datatrafik överförs på abonnentledningen krävs ett filter, s.k. splitter, som separerar datatrafik från telefoni. Beroende på vilken typ av modem som används kan olika typer av 
  
 10  
 En DSLAM, Digital Subscriber Line Access Multiplexer, är en utrustning som normalt är placerad i en telestation vilken är ansluten till ett flertal slutkunder via det kopparbaserade accessnätet. Utrustningen sammanför digitala signaler från flera  
 DSL-anslutningar 
  genom multiplexering, och överför sedan den sammanförda signalen vidare i transport nätet. 
 337 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 xDSL-accesser 
  produceras, varav den vanligaste tekniken är ADSL. För att bredbandstjänster skall kunna levereras krävs att DSLAM:en ansluts till ett transportnät, exempelvis via egen fiber eller en hyrd förbindelse. 
 Det kopparbaserade accessnätet har fysiska egenskaper som påverkar datahastigheten. Det som har betydelse för datahastigheten är dock främst accessnätets längd från telestationen ut till den enskilde abonnenten. En förutsättning för att få tillgång till xDSL är att abonnenten är ansluten med en kopparaccess som är kortare än nio kilometer. Accessen skall också ha en tillräckligt god kvalitet, och den får inte delas med andra abonnenter. I avsnitt 8 diskuteras de begränsningar som finns med xDSL och vad som krävs för att uppgradera denna till högre överföringshastigheter. 
  
 Kabel-tv-nät 
  
 11 
  
 Ett alternativt nät för bredband och telefoni är  
 kabel-tv-näten. 
  Dessa nät byggdes ursprungligen för envägskommunikation och distribution av  
 tv-signaler. 
  Nätet utgår från en central punkt i vilken inkommande signaler processas så att de på bästa sätt kan sändas vidare ut i kabelnätet, denna del av ett  
 kabel-tv-nät 
  kallas huvudcentral. Till huvudcentralen kommer  
 tv-signaler 
  från anten- ner, vilka tar emot sändningar från markbaserade sändare och satel- liter, samt även via nationella eller internationella fibernät. Vid huvudcentralen finns oftast anslutningspunkten till ett överordnat datanät. 
 Från huvudcentralen sänds signalerna ut via stadsnät, basnät, områdesnät och fastighetsnät till de enskilda abonnenterna, vanligtvis via koaxialkabel. I mindre nät finns vanligtvis inte de uppräknade mellanleden. Den allra sista biten av fastighetsnäten, abonnentnäten, är oftast byggda som kaskadnät, men även stjärn- nät förekommer. I ett kaskadnät går en kabel runt i fastigheten med en liten avstickare in till respektive lägenhet vilket innebär att kunderna delar på en gemensam fysisk accessförbindelse. I stjärn- näten går kablarna direkt från en central punkt till respektive lägenhet, i vilken ett eller flera abonnentuttag kan finnas. 
 För att kunna erbjuda tvåvägskommunikation och bredbands- access i  
 kabel-tv-nätet 
  krävs att nätet returaktiveras. Detta medför 
  
 11  
 Den tekniska beskrivningen är hämtad från Svenska  
 kabel-TV 
  Föreningens hemsida,  
  
 www.kabeltv.nu 
  
 338 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 en viss ombyggnad i fastigheten då ny förstärkningsutrustning skall monteras och ett multimediauttag skall installeras i hushållet. Anslutningen sker sedan med kabelmodem. 
 Enligt Svenska  
 kabel-tv 
  Föreningen har ca 65 % av de svenska hushållen (ca 3 miljoner hushåll) tillgång till någon form av kabel- tv. Dessa hushåll finns framför allt i flerfamiljshus men alla anslut- ningar är inte uppgraderade för bredband. PTS bedömer att drygt hälften av alla hushåll med  
 kabel-tv 
  hade en uppgraderad anslutning för bredband år 2006. De dominerande aktörerna på marknaden är Com Hem, Canal Digital, och Tele2Vision. 
  
 Fiber-LAN 
  nät 
 LAN (Local Area Network) är en fast accessform som helt eller delvis använder optisk fiber. Fiber är i dagsläget den tekniskt över- lägsna lösningen då ljussignaler i en optisk glasfiber kan överföra större mängder information per tidsenhet till lägre kostnad än något annat medium idag. Fiberoptiken fungerar på så sätt att ljus- strålen inuti kärnan totalreflekteras mot gränsytan till manteln, vilket gör att ljuset kan färdas mycket långa sträckor. Ett fibernät består av en sändare som skickar iväg och kodar ljussignaler genom de optiska fibrerna samt av en mottagare som tar emot och avkodar dem till elektriska impulser som skickas till dator, tv eller telefon. Om fibernätet sträcker sig över långa avstånd, finns det ofta behov av en signalförstärkare, som är utplacerad mellan sändaren och mottagaren. 
 Ett  
 fiber-LAN 
  kan byggas på två sätt; med fiber ända in i bosta- den 
  
 12  
  
 eller med fiber till en anslutningspunkt (nod) i närheten av fastigheten 
  
 13  
  
 och därefter via partvinnad kopparkabel (Cat 5) till ett uttag i bostaden. För anslutning av kapacitetskrävande kunder, exempelvis större företag nyttjas redan idag fiber hela vägen fram till användaren. I fastigheten byggs nätverket i en stjärnstruktur vilket innebär att alla lägenheter får en egen kabel ansluten till noden. Noden ansluts därefter till operatörens transportnät av optisk fiber t.ex. ett stadsnät. Den dominerande tekniken för fiber- LAN är kommunikationsprotokollet Ethernet. 
 Det finns idag många ägare till lokal fiberinfrastruktur, t.ex. fler än 150 stadsnät och ett flertal stora fastighetsbolag. Exempel på 
  
 12 
  
 FTTH – fibre to the home 
  
 13 
  
 FTTB – fibre to the building eller FTTC – fibre to the curb 
  
 339 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 stora nationella aktörer inom  
 fiber-LAN 
  nät är Bredbandsbolaget och TeliaSonera 
 Power Line Communication 
  
 14 
  
 PLC, elnätskommunikation är ytterligare en alternativ accessform för bredband. För att ansluta en fastighet till elnätet för bred- bandsuppkoppling krävs ett elnätsmodem mellan datorn och elut- taget, och ett modem i den transformatorstation som hushållet är anslutet till. Modemet i transformatorstationen kan betjäna flera hushåll, och överföringskapaciteten delas mellan alla användare som är anslutna till samma transformatorstation. Transformator- stationen ansluts till en operatör för vidare anslutning till Internet med fiber eller annan typ av infrastruktur. 
 Elledningar kan användas för att överföra dels lågfrekventa sig- naler på  
 50–60 
  Hz, dels högfrekventa signaler över 1 MHz. Genom att utnyttja filtrering kan de lägre frekvenserna bära själva eleffek- ten (energin), medan de högre frekvenserna kan användas för data- överföring. Räckvidden, några hundra meter, är en klar begränsning för  
 PLC-tekniken, 
  liksom risken för störande strålning. Störning- arna är dock av två helt skilda slag. Det ena störningsproblemet är att elnätskommunikationen i sig stör annan elektromagnetisk kommunikation, i realiteten radiosignaler av olika slag, eftersom PLC använder frekvenser i radiospektrum. Det andra störnings- problemet rör det faktum att överföringskanalen, det vill säga elledningen, inte är väl definierad ur ett elektriskt och magnetiskt perspektiv, vilket försämrar själva överföringen och därmed möjligheten till hög bittakt för en given bandbredd. 
 Ovanstående tillsammans med bristande standardisering av tekniken har gjort att PLC inte har tagit fart i Sverige och att många större energibolag, som i början av  
 2000-talet 
  startade upp projekt och piloter inom området, har lagt ned dessa försök. På Gotland genomfördes ett pilotprojekt men inte heller detta fick någon fortsättning. Det finns idag ingen operatör på den svenska marknaden som erbjuder bredband via elnätet utan tekniken används främst för att bygga hemmanätverk. 
  
 14  
 Elnätskommunikation, en teknisk marknadsrapport, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2003:40 
 340 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Fast trådlösaccess 
  
 15 
  
 Ett trådlöst nät kan sättas upp på flera sätt. Ett alternativ är att bygga ett  
 punkt-till-punkt 
  nätverk, ett annat alternativ är ett så kallat  
 ad-hoc- 
  nätverk, där två noder ansluter till varandra direkt och ett tredje alternativ är att bygga ett meshnätverk där flera noder ansluter till varandra. Det är också möjligt att ha en central nod, en accesspunkt, som flera klienter ansluter till. En nod kan i sin tur anslutas till Internet och på så sätt ge det trådlösa nätverket tillgång till bredbandsuppkoppling. 
 Fast yttäckande radioaccess är den svenska benämningen på FWA (fixed wireless access). FWA är en variant av trådlöst bred- band, där en radiolänk används för att överföra tal, data och video. Kommunikationen sker mellan terminaler där alla delar i systemet är fast monterade och inga mobila enheter förekommer. För att få mottagning av signal kräver systemet fri sikt (line of sight). Kom- munikationen kan ske mellan en basstation (sändare) och en terminal hos en slutanvändare som exempelvis är monterad på ett hustak. FWA kan användas till bredbandaccess och med fördel i områden där det på grund av stora avstånd blir kostsamt att bygga alternativ infrastruktur. FWA använder frekvensbanden 3,5 GHz, 10,5 GHz, 26/28 GHz och Teracom är en stor aktör inom denna teknik. 
 Jacobs är en annan variant av trådlös radioteknik utformad för att leverera bredband den sista sträckan från en accessnod till slut- användare såsom hushåll och företag. Tekniken kan ses som ett komplement på platser där det av olika skäl inte är lämpligt att använda trådbundna tekniker t.ex. områden med stora avstånd och i vissa fall som konkurrent till andra accessformer. Jacobs bygger på standarden IEEE 802.16 och finns i två versioner: fast Jacobs/d och mobil Jacobs/e, varav den förstnämnda är den som främst är etablerad på marknaden idag. Fast Wimax/d är utformat för att leverera en  
 non-line-of-sight 
  bredbandsuppkoppling med en räckvidd på mellan 3 till 10 kilometer mellan användarens terminal och basstationen. Detta ger då en överföringskapacitet på upp till 40 Mbit/s per kanal, vilket ger en användarhastighet på mellan 1 till 5 Mbit/s. En enda Jacobs basstation har möjlighet att täcka flera tusen abonnenter, men det verkliga antalet samtidiga användare kommer att vara beroende av den garanterade bandbredden till varje användare och storleken på frekvensutrymmet som opera- 
  
 15  
 Delvis baserat på material från Wikipedia, James. 
 341 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 tören har tillgång till. De frekvenser som för närvarande är god- kända av Wimax Forum ligger mellan 2,3 GHz och 5,8 GHz. I Sverige är det idag det licensbelagda frekvensutrymmet på 3,5 GHz som används. 
 Fast trådlös access till slutanvändare har i dagsläget en mycket låg utbredning i Sverige och dess marknadsandel uppgår till mindre än 1 procent av samtliga tillgängliga accesstekniker. 
 Satellit 
  
 16 
  
 Satellit är ett komplement till andra accessformer och gör det möj- ligt att erbjuda tjänster till geografiska områden där xDSL, kabel- tv, fiberlösningar eller andra trådlösa alternativ inte är ekonomiskt eller praktiskt möjliga att implementera. I princip är det möjligt att få bredbandsuppkoppling, oavsett var i Sverige man bor, det som krävs är en parabol för att kunna ta emot signaler från satelliten och ett satellitmodem som kopplas till datorn. 
 Det finns två alternativ för bredbandsuppkoppling via satellit: en så kallad hybridtjänst, som använder både satellit och telefonmodem (fast telefoni eller mobil telefoni) och en tvåvägstjänst. Hybridtjänsten innebär att all trafik till datorn (nedladdning) går via satellit och att trafik från datorn till (uppladdning) går via ett telefonmodem. Nedladdningshastigheten kan uppgå till ett par Mbit/s medan upp- laddningshastigheten begränsas av telefonmodemet (vanligtvis 56 kbit/s). Tvåvägstjänsten använder ett satellitmodem som kan både ta emot data från och sända data via satellit från en liten parabolantenn. En begränsning med bredband via satellit är de relativt långa svarstiderna, en fördröjning på 0,3 sekunder, då överföringen görs via satelliten. Det beror på att satelliten befinner sig på 36 000 kilometers avstånd från jorden. 
 Bredband via satellit har inte tagit fart på marknaden utan utgör en liten andel av samtliga accessformer. 
  
 16  
  
 SES Sirius,  
  
 www.satellite.se 
  
 342 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Mobil trådlös access 
  
 17 
  
 Det finns tre olika tekniker för mobila trådlösa nät etablerat i Sverige:  
 2G-tekniken 
  GSM/Edge i 900 och 1 800  
 MHz-bandet 
  och 3G- teknikerna UMTS/HSPA i  
 2-GHz 
  bandet samt CDMA2000 i 450  
 MHz-bandet. 
  Dessa kommer att beskrivas nedan. 
 GSM 
 GSM (Global System for Mobile Communications) är i dag den största av andra generationens mobiltelefonistandarder på världs- marknaden. Standarden är från början framtagen och optimerad för taltrafik, men utveckling sker med bland annat EDGE (Enhanced Data Rates for GSM Evolution) och arbetet med nästa generations  
 EDGE-standard 
  har påbörjats. Den överföringshastighet som idag kan erbjudas i  
 GSM-näten 
  är  
 30-40 
  kbps med GPRS och cirka 200 kbps med tekniken EDGE. 
 TeliaSonera, Tele2 Sverige AB (Tele2), Telenor Sverige AB (Telenor) och Swefour GSM AB (Swefour, vilka erbjuder tjänster via dotterbolaget Spring Mobil AB) har idag tillstånd att använda radiosändare för GSM i 900 och 1 800  
 MHz-banden. 
  TeliaSonera, Tele2 och Telenor tog sina  
 Williams 
  i drift under början av 1990- talet medan Swefour tilldelades tillstånd i maj 2002. 
 TeliaSonera, Tele2 och Telenor har likalydande tillståndsvillkor för GSM. Enligt villkoren för GSM 900 skall dessa tillståndshavare täcka minst sträckningen av de vägar i Sverige som den 31 december 1990 klassades som europavägar samt tätorter som vid samma tidpunkt hade mer än 10 000 invånare. Enligt villkoren för GSM 1 800 skall tillståndshavarna genom enskild, eller genom kombinerad täckning med GSM 900, täcka minst sträckningen av de vägar i Sverige som den 31 december 1990 klassades som europavägar samt tätorter som vid samma tidpunkt hade mer än 50 000 invånare. Tucker tillståndsvillkor skiljer sig vad avser täckningskrav från de övriga tillståndshavarnas. Tucker nät skall enligt villkoren ha en täckning på minst 178 000 personer i Sverige. 
  
 17  
 Bygger på material hämtat från Post- och Telestyrelsens rapport: Mobila kommunikationsnät i Sverige 2007, PTS:ER 2007:12 
 343 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 3G tekniken CDMA2000 
 CDMA2000 är en etablerad  
 3G-standard 
  inom  
 IMT-2000 
  familjen (International Mobile Telecommunications- 2000) och det finns idag utrustning tillgänglig för ett flertal frekvensband såsom 450 MHz, 800 MHz, 1 700 MHz, 1 900 Mhz and 2 100 MHz. De tjänster som kan erbjudas via CDMA2000 är jämförbara med dagens  
 UMTS-system, 
  d.v.s. det finns stöd för både tal- och data- kommunikation med full mobilitet. Eftersom CDMA2000 finns tillgänglig i 450 MHz bandet ger den goda förutsättningar för att uppnå en bra geografisk täckning med ett färre antal master och basstation, vilket ger en fördel i glesbyggda områden. 
 Den 4 mars 2005 beslutade PTS att tilldela tillståndet i 450 MHz bandet till Nordisk Mobiltelefon i Sverige AB (Nordisk Mobil- telefon) som kom med det högsta budet. Nordisk Mobiltelefon angav i sin ansökan att bolaget avsåg att bygga ett nät baserat på  
 CDMA2000-standarden. 
  Enligt tillståndsvillkoren skulle Nordisk Mobiltelefon senast den 1 juli 2007 täcka 80 procent av landytan i varje enskilt län i Sverige. De tjänster som erbjuds är mobiltelefoni med inbyggd kommunikationsradio (s.k.  
 push-to 
  Cox) och GPS, ersättning för fast telefoni (fixed wireless) samt mobila data- tjänster. Nätet kan i dagsläget erbjuda överföringshastigheter på upp till 3,1 Mbit/s nedströms och upp till 1,8 Mbit/s uppströms. 
  
 3G-tekniken 
  UMTS/HSPA 
 UMTS medger bredbandig,  
 paketdata-baserad 
  överföring av text, bilder, röst, video och multimediatjänster. Detta innebär att avan- cerade tjänster för mobiltelefoner (och andra handhållna apparater) blir tillgängliga för användare var de än befinner sig. Dock är frekvensutrymmet för UMTS tilldelat i ett relativt högt frekvens- band vilket ger varje basstation en begränsad räckvidd. 
 Eftersom tekniken bygger på paketdata är det möjligt att ha en fast uppkoppling mot nätet och endast betala för de datapaket som överförs. Tekniken använder 5 MHz breda frekvensblock och ett antal abonnenter delar på radiokanalen genom kodmultiplexering. Den ursprungliga  
 UMTS-standarden 
  ger praktiska användarband- bredder upp till 384 kbit/s och har stöd för tal- och data- kommunikation med full mobilitet. För att öka kapaciteten i nätet och samtidigt höja den maximala överföringshastigheten har HSPA 
 344 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 (High Speed Packet Access) introducerats på marknaden. Denna kan för närvarande ge överföringshastigheter på 3,6 Mbit/s eller 7,2 Mbit/s nedströms och upp till 1,4 Mbit/s uppström samt bättre stöd för  
 IP-baserade 
  tjänster i mobilnätet. 
 Den stora skillnaden mellan GSM och UMTS/HSPA är överfö- ringshastigheten. Datahastigheten är högre i  
 UMTS-näten 
  vilket medger videosamtal, videostreaming och snabbare Internetaccess (mobilt bredband) utöver de tjänster som även finns i  
 GSM-näten, 
  dvs. tal, text och olika innehållstjänster. Videosamtal är samtal med röst och bild i båda riktningarna och videostreaming är en envägsström av rörliga bilder och ljud. Streamingtjänster som erbjuds är t.ex. radio och tv. 
 PTS beslutade den 16 december 2000 att tilldela Europolitan AB (senare Vodafone Sverige AB, nu Telenor Sverige AB), Tele2, Orange Sverige AB (Orange) och Ward (Ingram) till- stånd att tillhandahålla nätkapacitet för mobila teletjänster enligt  
 UMTS-standard. 
  Tillståndet som gavs till Tele2 innehas idag av Svenska  
 UMTS-licens 
  AB (SULAB), som kontrolleras av Tele2 och TeliaSonera genom dessa företags gemensamma bolag Svenska  
 UMTS-nät 
  AB (SUNAB). Oranges tillstånd återkallades på bolagets begäran i november 2004. Det frigjorda frekvensutrymmet delades ut till de befintliga tillståndshavarna i samband med att PTS beslutade om nya tillståndsvillkor under 2006.  
 UMTS-tillstånds- 
  havarna har likalydande villkor för tillstånd att använda radio- sändare för  
 UMTS/3G-verksamhet. 
  Minst 8 860 000 personer i Sverige skall enligt villkoren ha  
 UMTS-täckning 
  och minst 30 pro- cent av befolkningstäckningen skall ske med respektive tillstånds- havares egen radioinfrastruktur. 
 Marknaden för bredbandstjänster 
 I detta avsnitt görs en beskrivning av bredbandsmarknaden med avseende på tillgängliga tjänster, användningen av Internet och bredband bland hushåll och företag samt vilka leverantörer som tillhandahåller bredbandstjänster på marknaden. 
 345 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Tjänster i bredbandsnäten 
 Internetuppkoppling 
 I dagligt tal används ofta termen bredband för att beskriva till- gången till en fast och snabbt Internetuppkoppling. Den tjänst som en slutanvändare köper av en operatör är en uppkoppling till Inter- net med upp till 
  
 18  
  
 en viss hastighet nedströms och det finns flera olika upp till tjänster att välja på. Det som avgör vilken bredbands- tjänst som slutanvändaren har tillgång till i bostaden eller på arbetsplatsen beror på vilken typ av infrastruktur som finns till- gänglig, se tidigare beskrivning av olika tekniker för bredbands- access och nedanstående tabell. De högsta hastigheterna som finns tillgängliga på marknaden idag erbjuds via fiberLAN men även xDSL och  
 kabel-tv 
  kan erbjuda höga kapaciteter, medan radio- och mobilaccess erbjuder något lägre högsta hastigheter. 
 Enligt PTS Individundersökning 2007 har två av tre bredbands- abonnenter valt en tjänst med en hastighet nedströms på 2 Mbit/s eller över, och 44 procent har valt en hastighet på mellan 2 och 9 Mbit/s. 
 Tabell 1 Tjänster på marknaden 
  
 Tjänster på marknaden (nedströms) 
  
 xDSL 
  
 0,25–24 
  Thomas/s 
  
 Kabel-tv 
  
 0,25–24 
  Thomas/s 
  
 Fiber-LAN 
  
 2–100 
  Thomas/s (försök med 1Gbit/sek) 
  
 PLC 
  
 Inga tjänster erbjuds i Sverige 
  
 Satellit 
  
 0,5–2 
  Thomas/s (uppströms via uppringt modem) 
  
 Radiolänk 
  
 0,5–10 
  Thomas/s 
  
 CDMA2000 
  
 3,1 Mbit/s 
  
 GSM Edge 
  
 0,2 Mbit/s 
  
 UMTS/HSPA 
  
 0,4–7,2 
  Thomas/s 
  
 Beroende på vilken bredbandstjänst som slutanvändaren har till- gång till och använder kommer möjligheten att ta del av olika 
  
 18  
 Men upp till avses den definition som operatörerna använder sig av i bredbandsavtalen. Det är en uppgift på den hastighet per sekund som användaren maximalt kan nå upp till. Det finns olika faktorer som avgör vilken surfhastighet som kan uppnås vid varje enskilt tillfälle, t.ex. datorkapacitet, avståndet till telestationen (xDSL), dimensionering av nätet och hur många som surfar samtidigt. 
 346 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 tjänster på nätet att variera. Nedanstående tabell visar vad en slut- användare kan göra på Internet, inom rimlig tid, beroende på vilken hastighet på bredbandet man har. 
 Tabell 2 Möjliga tjänster i förhållande till fastighet 
  
 0,5 Mbit/s 
  
 1–2 
  Thomas/s 
  
 8 Mbit/s 
  
 100 Mbit/s 
  
 Vad kan man 
  
 E-post 
  
 E-post 
  
 E-post 
  
 E-post 
  
 göra? 
  
 Betala räkningar 
  
 Betala räkningar 
  
 Betala räkningar 
  
 Betala räkningar 
  
 Surfa 
  
 Surfa 
  
 Surfa 
  
 Surfa 
  
 Webbradio 
  
 Webbradio 
  
 Webbradio 
  
 Videoklipp 
  
 Videoklipp 
  
 Videoklipp 
  
 Webb-tv 
  
 Webb-tv 
  
 Webb-tv 
  
 Nedladdning av 
  
 Nedladdning av 
  
 Nedladdning av 
  
 musik 
  
 musik 
  
 musik 
  
 Nedladdning av 
  
 Nedladdning av 
  
 film 
  
 film 
  
 IP-tv 
 (tv-kvali- 
  
 IP-tv 
  (HD) 
  
 tet) 
  
 Nedladdning 
  
 ca 34 sek 
  
 ca 5 sek 
  
 ca 0,5 sek 
  
 musik MP 3 
  
 Nedladdning 
  
 ca 2 tim 
  
 ca 16 min 
  
 ca 1,5 min 
  
 videofilm 
  
 800 Mbyte 
  
 Nedladdning 
  
 ca 11 tim 
  
 ca 1,5 tim 
  
 ca 9min 
  
 DVD-film 
  
 4,7 Gbyte 
  
 Möjlig infra- 
  
 xDSL,  
 kabel-tv, 
  
 xDSL,  
 kabel-tv, 
  
 xDSL,  
 kabel-tv, 
  
 fiber-LAN 
  
 struktur idag 
  
 fiber-LAN 
  tråd- 
  
 fiber-LAN, 
  tråd- 
  
 fiber-LAN 
  
 löst, mobilt 
  
 löst, mobilt 
  
 trådlöst 
  
 trådlöst 
  
 Källa:  
 Dagens Nyheter 14 oktober 2007 samt www.speedtest.nl February 2007 
 För den som vill kunna småsurfa på nätet, betala räkningar och skicka  
 e-post 
  så fungerar idag en överföringshastighet på under 1 Mbit/s relativt väl. Men om slutanvändaren vill kunna ta del av t.ex. videoklipp, webbradio och  
 webb-tv 
  krävs det minst en överföringshastighet på  
 1–2 
  Thomas/s och för att kunna ta del av tv 
 347 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 med riktig  
 tv-kvalitet 
  samt ha möjlighet att ladda ned en film krävs det en hastighet på upp till 10 Mbit/s. Med en ännu högre överföringshastighet har slutanvändaren även möjlighet att se på  
 HD-tv 
  via bredbandet och framförallt så går nedladdningar av musik och film mycket snabbare. Exempelvis är det möjligt att ladda ned en videofilm på knappt 2 minuter med en 100 Mbit/s tjänst medan en motsvarande nedladdning tar ca 16 minuter med en överföringshastighet på 8 Mbit/s. 
 Priset för ett bredbandsabonnemang är beroende av vilken överföringshastighet som avses och innehåller vanligtvis två komponenter; en installationsavgift och en fast månadsavgift. I installationsavgiften ingår ofta ett modem och det är inte ovanligt att operatören bjuder på installationsavgiften vid kampanjer eller om kunden binder sig för en längre avtalsperiod. PTS har i sin rapport Prisutvecklingen för telefoni och Internet i Sverige 
  
 19  
  
 – första halvåret 2007, studerat utvecklingen av månadsavgiften på några valda minimihastigheter för att se hur snabbt priset sjunker på givna hastigheter i takt med att tekniken möjliggör snabbare uppkopplingar och konkurrenssituationen förändras. Hastig- heterna som analyserades var 2 Mbit/s, 8 Mbit/s och 24 Mbit/s som var de vanligaste erbjudandena vid halvårsskiftet 2007. Under första halvåret 2007 gick månadsavgiften för 2 Mbit/s ned med 13 procent från 229 kronor till 199 kronor. Det billigaste abonnemanget var en  
 kabel-tv-anslutning. 
  För 8 Mbit/s respektive 24 Mbit/s stod priset stilla under samma period. Rapporten visade att sedan 31 mars 2004 har månadsavgiften gått ned mest på 2 Mbit/s, med 38 procent från 320 till 199 kronor mycket beroende på att en fiberanslutning på 2 Mbit/s lanserades i sista kvartalet 2005 för bara 229 kronor. Innan dess hade en  
 ADSL-tjänst 
  på 8 Mbit/s för 299 kronor varit det billigaste alternativet även för 2 Mbit/s, och dessförinnan en fiber- anslutning på 10 Mbit/s. 
 Statistik från OECD per oktober 2007 visar på ett liknande fenomen där Sverige är ett av de länder som har den lägsta genom- snittliga månadsavgiften för bredbandsabonnemang, se figur nedan. Det är endast England, Schweiz, Tyskland och Finland som uppvisar lägre priser. Vad gäller prisskillnader mellan högsta och lägsta pris för olika hastigheter ligger Sverige bra till i en internationell jämförelse, endast England och Finland kan konkurrera med Sverige i detta avseende. 
  
 19  
 PTS,  
 PTS:ER-2007:29 
  
 348 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 5 Genomsnittlig månadsavgift i USD och justerad för köpkrafts- paritet per land år 2007 
  
 100 
  
 80 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 Howard 
  
 Turkey 
  
 Denmark 
  
 United Kingdom 
  
 Germany 
  
 Czech Republic 
  
 Mexico 
  
 Iceland 
  
 Hungary 
  
 Poland 
  
 Norway 
  
 United States 
  
 Portugal 
  
 Australia 
  
 Canada 
  
 Luxembourg 
  
 Austria 
  
 New Zealand 
  
 Belgium 
  
 Greece 
  
 Italy 
  
 Korea 
  
 Ireland 
  
 Netherlands 
  
 France 
  
 Japan 
  
 Sweden 
  
 Switzerland 
  
 Finland 
  
 Källa:  
 OECD oktober 2007 
 Telefoni 
  
 20 
  
 De flesta operatörer som erbjuder bredband erbjuder också IP- baserad telefoni som är en telefonitjänst över  
 IP-protokollet, 
  jäm- fört med traditionell fast telefoni som erbjuds via TeliaSoneras kretskopplade kopparnät (PSTN). 
 Begreppet  
 IP-baserad 
  telefoni är inte entydigt utan används i olika sammanhang för att beskriva olika typer av telefoni där IP är bärare av tjänsten. De två benämningar som oftast används är: 
  
 IP-telefoni 
  
  (VoIP), telefoni som någon gång går över ett paket- förmedlat nät, ett  
 IP-baserat 
  nät, och 
  
 Internettelefoni eller Voice on Net (VON), som avser telefoni över det publika Internet. Terminalerna kan vara antingen vanliga telefoner eller ett mjukvaruprogram i en dator (softphone) som möjliggör att användaren kan ringa röstsamtal via datorn. 
  
 Vid fast  
 IP-baserad 
  telefoni används tjänsten från en enda plats och den liknar traditionell fast telefoni. Tjänster inom denna kategori 
  
 20  
 Baserat på rapporten Utredning av  
 IP-baserad 
  telefoni, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2006:15 
 349 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 marknadsförs som en ersättning för traditionell fast telefoni till såväl hushåll som företag. Det finns egentligen inget krav på kopp- ling till Internet, även om operatören i praktiken oftast erbjuder detta tillsammans med denna typ av  
 IP-baserad 
  telefoni. 
 Med Internettelefoni menas att tjänsteleverantören erbjuder en programvara för datorer som gör det möjligt för användarna att ringa varandra via Internet. De adresserar användare inom den egna tjänsten med användarnamn och om användaren vill ringa ut till ett traditionellt telefonnummer är detta en tilläggstjänst. Dessa tjänsteleverantörer har definierat telefoni på ett annat sätt genom att se telefoni som en ren datorapplikation. Exempel på aktörer är Long, Microsoft (MSN Messenger), Skype Classic och Campos. 
 Enligt Svensk Telemarknad 
  
 21  
  
 fortsätter den  
 IP-baserade 
  telefo- nin att ta andelar på marknaden för fast telefoni men fortfarande är den traditionella telefonin via kopparnätet stor. Det fanns 502 000 abonnemang för  
 IP-baserad 
  telefoni den sista juni 2007, vilket mot- svarar en ökning med 60 procent sedan sista juni 2006. Det stora flertalet av kunderna, 478 000 stycken, var hushållskunder. Det är inte alla telefonikunder som är anslutna till ett nät som erbjuder IP- baserad telefoni, men den potentiella kundbasen ökar allteftersom fler operatörer börjar erbjuda  
 IP-baserad 
  telefoni i olika typer av nät. Com Hem är för närvarande den operatör som har flest kunder av  
 IP-baserad 
  telefoni med nästan 45 procent av marknaden, näst flest kunder har Bredbandsbolaget med drygt 35 procent. 
 Tv och andra former av rörlig bild 
 Det har blivit allt vanligare att erbjuda tv via bredbandsnätet, så kallad  
 IP-tv 
  vilket är en distributionsform för  
 digital-tv 
  
 22 
  
 . 
  Utveck- lingen har tagit fart det senaste året och det finns nu ett antal erbjudanden riktade till användarna. Ur ett användarperspektiv påminner  
 IP-tv 
  om  
 digital-tv 
  via kabel i meningen att det är en vanlig  
 analog-tv 
  som kopplas till en  
 digital-tv 
  box, som är anpassad för  
 IP-tv, 
  och som sedan kopplas till ett vägguttag. 
  
 23 
  
 Det finns för närvarande fyra större leverantörer av  
 IP-tv 
  på den svenska marknaden: Viasat, TeliaSonera, Canal Digital och 
  
 21 
  
 Svensk Telemarknad första halvåret 2007, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2007:27 
  
 22 
  
 Andra distributionsformer är  
  
 kabel-, 
  satellit- och marksänd  
 digital-TV. 
  
 23 
  
 Innehållstjänster i fasta och mobila nät, Post- och telestyrelsen, PTS:ER 2006:29 
  
 350 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 FastTv.net. TeliaSonera utnyttjar sin egen infrastruktur medan Viasat arbetar dels tillsammans med Bredbandsbolaget och utnytt- jar Bredbandsbolagets infrastruktur och dels med vissa stadsnät. Canal Digital och FastTv erbjuder  
 IP-tv 
  enbart i vissa stadsnät. 
  
 24 
  
 Enligt Svensk Telemarknad (första halvåret 2007) går utveck- lingen av  
 IP-tv 
  framåt och tillväxten sammanfaller i tiden med nedsläckningen av det analoga marknätet. De menar att det är möjligt att ett antal hushåll, som tidigare har tagit emot tv via det analoga marknätet, nu har gått över till  
 IP-tv 
  istället. Det visar sig också i marknadsanalysen där  
 IP-tv:s 
  andel av det totala antalet digitala  
 tv-abonnemang 
  ökar medan satellitplattformens andel minskar. Bara ett år tidigare var andelen satellitabonnemang 44 procent, att jämföra med 35 procent den sista juni 2007.  
 IP-tv:s 
  andel av det totala antalet digitala  
 tv-abonnemang 
  var 2 procent den sista juni 2006, och den sista juni 2007 var andelen 9 procent. 
 Nära kopplat till  
 IP-tv 
  är video on demand (VoD) – video på begäran. VoD innebär att man distribuerar filmer till tittare direkt via nätverket i det ögonblick tittaren vill se. VoD kan erbjudas via  
 kabel-tv, 
 IP-tv 
  som en tjänst i bredbandsnätet eller via Internet. Tekniskt innebär VoD att filmerna lagras, oftast i digital form på en server hos operatören, och när tittaren beställer filmen sker först eventuella betalningstransaktioner och därefter börjar filmen spelas upp hos tittaren. I ett äkta  
 VoD-system 
  kan tittaren trycka paus samt spola fram och åter under uppspelningen av filmen. VoD är nära besläktat med begreppet Pay per view där man betalar per tillfälle man påbörjar tittandet av en film eller ett  
 tv-program. 
  Svenska operatörer av VoD är bland annat bolagen  
 SF-Anytime, 
  Film2Home, Chen, CinemaOne och Headweb. 
 En annan form av tv är  
 webb-tv 
  som sänds över Internet. Användaren kan titta på kortare eller längre videoklipp, hela tv- program eller filmer direkt på Internet. Med hjälp av streaming teknik är det möjligt att göra både direktsändningar på Internet och att därefter erbjuda samma innehåll on demand på webben. Enligt många bedömare har  
 webb-tv 
  fått sitt stora genombrott under 2007 då räckvidden (andelen användare) har vuxit kraftigt. En undersökning av företaget Mediavision visar att under tredje kvartalet 2007 uppgav var tionde  
 15–74-åring 
  att de tittat på något  
 webb-tv-innehåll 
  igår och att 1,9 miljoner  
 15–74-åringar 
  hade tittat på  
 webb-tv 
  åtminstone någon gång under det senaste kvarta- 
  
 24  
 ibid 
 351 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 let. På daglig basis uppgår räckvidden till 10 procent vilket visar på en stark ökning över året då den dagliga räckvidden för första kvartalet 2007 endast var 3 procent. Allra störst är  
 webb-tv 
  bland yngre män, nästan var tredje  
 15–24-åring 
  svarar att de nyttjar webb- tv en genomsnittlig dag. Bland de största  
 webb-tv-sajterna 
  i Sverige återfinns Aftonbladet, Youtube, Alvarez och TV4. 
 Paketering av tjänster 
 Utvecklingen mot paketlösningar är ännu i ett tidigt skede, men flera operatörer har fortsatt utvecklingen mot att erbjuda kombinationer av tjänster. Ett begrepp som ofta används i sammanhanget är triple play. Namnet syftar på att de tre tjänsterna bredband, telefoni och tv erbjuds och säljs som en paketlösning till kunden. Begreppet quadruple play förekommer också och innebär att fyra tjänster kombineras oftast triple play samt mobiltelefoni. Det generiska namnet för paketeringen är multiple play. 
 Vem använder bredband? 
 Privatpersoners användning av Internet och bredband 
 I detta avsnitt kommer en beskrivning att göras av svenskarnas användning av Internet och bredband. Avsnittet bygger i huvudsak på material från två större studier som presenterades i november/december 2007 nämligen: PTS Individundersökningen 2007 – Svenskarnas användning av telefoni och Internet, och SCB:s Privatpersoners användning av datorer och Internet 2007. 
 Generellt kan sägas att Sverige och svenskarna har hunnit långt vad gäller Internetanvändningen jämfört med övriga europeiska länder, det är endast Nederländerna och Danmark som har en något högre användning. Även vad gäller andelen hushåll som har en bredbands- uppkoppling toppar Nederländerna tillsammans med Danmark och Sverige den europeiska jämförelsen. 
 352 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 6 Hushållens användning av Internet och bredband 
  
 100% 
  
 80% 
  
 74% 
  
 70% 
  
 67% 
  
 67% 
  
 60% 
  
 60% 
  
 57% 
  
 56% 
  
 50% 
  
 48% 
  
 43% 
  
 39% 
  
 40% 
  
 33% 
  
 30% 
  
 28% 
  
 25% 
  
 20% 
  
 7% 
  
 0% 
  
 rländerna 
  
 rk 
  
 i 
  
 e 
  
 d 
  
 n 
  
 Belgien 
  
 Estland 
  
 Frankrike 
  
 i 
  
 rn 
  
 len 
  
 n 
  
 n 
  
 Grekland 
  
 ie 
  
 ie 
  
 ie 
  
 ma 
  
 ge 
  
 Norg 
  
 Finlan 
  
 n 
  
 land 
  
 en 
  
 e 
  
 k 
  
 l 
  
 Sver 
  
 n 
  
 g 
  
 o 
  
 a 
  
 n 
  
 Tysk 
  
 a 
  
 n 
  
 P 
  
 jec 
  
 It 
  
 Johnson 
  
 ta 
  
 p 
  
 U 
  
 ri 
  
 S 
  
 T 
  
 b 
  
 e 
  
 tor 
  
 Ned 
  
 S 
  
  Internet  
  
  Bredband 
  
 Källa:  
 Eurostat 2007 
 En närmare analys visar att i åldersgruppen  
 16–24 
  år använder ca 97 procent av svenskarna Internet vilket kan jämföras med använd- ningen i t.ex. Nederländerna 91 procent, Storbritannien 83 procent, Spanien 75 procent och Italien 58 procent. Även i de äldre ålders- grupperna  
 (55–64 
  år och  
 65–74 
  år) är Internetanvändandet i Sverige förhållandevis högt. I åldersgruppen  
 55–64 
  år använder 89 procent Internet vilket kan jämföras med Nederländerna 49 procent, Storbritannien 42 procent, Spanien 14 procent och Italien 12 pro- cent. Även i åldersgruppen  
 65–74 
  år utmärker sig Sverige med ca 50 procent användning, vilket är mer än dubbelt så mycket som i t.ex. Nederländerna. I många europeiska länder finns en djup digital klyfta mellan yngre och äldre, Sverige utgör här ett undantag. Mot- svarande fenomen kan konstateras vid en jämförelse av Internet- användningen uppdelad på utbildningsnivå. I Sverige använder sju av tio individer med lägre utbildning Internet vilket kan jämföras med övriga Europa där en av fyra eller ännu färre är Internet- användare. 
 Enligt PTS undersökning uppger 87 procent av Sveriges befolk- ning i åldern  
 16–75 
  år att de använder Internet (inkluderat både användning privat och i arbetet), vilket är en oförändrad andel 
 353 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 jämfört med föregående års undersökning. Andelen som använder Internet ofta, det vill säga i stort sett varje dag, har dock ökat. Det kan också konstateras att i åldersgruppen  
 31–40 
  år har andelen Internetanvändare ökat medan i åldersgrupperna mellan 51 och 75 år har frekvensen i användandet ökat. 
 Figur 7 Internetanvändare efter ålder 
 96% 
  
 16-20 
  år 
 86% 
 96% 
  
 21-30 
  år 
 84% 
 97% 
  
 31-40 
  år 
 79% 
 95% 
  
 41-50 
  år 
 76% 
 86% 
  
 51-60 
  år 
 65% 
 61% 
  
 61-75 
  år 
 38% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
  Använder Internet i stortsett varje dag  
  
  Använder Internet 
  
 Källa:  
 PTS 2007 
 Om en analys görs av om hushållet har tillgång till Internet i hemmet uppger 84 procent att de har detta, vilket är en ökning sedan år 2006. De allra flesta uppger att de har tillgång till Internet via ett abonnemang som hushållet betalar, 79 procent vilket också är en ökning jämfört med föregående år. Endast fyra procent av de tillfrågade uppger att de har en dator i hushållet, men inte tillgång till Internet, medan 9 procent uppger att hushållet inte har någon dator. 
 PTS undersökning visar att 68 procent av Sveriges befolkning i åldrarna  
 16–75 
  år har en bredbandsanslutning till Internet, vilket är jämförbart med SCB som kartlade en andel på 71 procent, och en markant ökning med nio procentenheter jämfört med år 2006. Analysen visar att samtliga trådbundna accesstekniker för bred- band, dvs. xDSL,  
 kabel-tv 
  och  
 fiber-LAN 
  har ökat medan andelen med en uppringd anslutning har minskat. 
 354 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 En annan form av bredbandsanslutning som vuxit starkt under senare delen av år 2007 är mobilt bredband. Detta fenomen är inte synligt i de presenterade undersökningarna då datainsamlingen gjordes innan eller i början av tillväxtperioden. SCB:s undersökning visar dock att 6 procent av Sveriges befolkning i åldrarna  
 16–74 
  år har bredbandsanslutning via UMTS  
 (3G-nätet). 
  
 Generellt kan noteras att det finns ett starkt samband mellan ålder och intresse för att skaffa bredband. Hos yngre och medel- ålders är intresset för bredband mycket starkt och över 80 procent har tillgång till en bredbandsanslutning. Hos den äldre delen av befolkningen är däremot intresset svagare och i åldersgruppen 65– 74 år uppger endast 33 procent att de använder en bred- bandsanslutning. 
  
 Firgur 8 
  
 Bredbandsanvändning per åldersgrupp 
  
 100% 
  
 80% 
  
 60% 
  
 40% 
  
 83% 
  
 82% 
  
 81% 
  
 77% 
  
 60% 
  
 20% 
  
 33% 
  
 0% 
  
 16-24 
  år 
  
 25-34 
  år 
  
 35-44 
  år 
  
 45-54 
  år 
  
 55-64 
  år 
  
 65-74 
  år 
  
  Bredband  
  
  Ej bredband 
  
 Källa:  
 SCB 2007 
 Bland de som har en bredbandsanslutning i hemmet uppger nästa hälften att de har en hastighet nedströms på mellan 2 och 9 Mbit/s, vilket är en högre andel jämfört med 2006. Endast en mindre andel, 17 procent, av bredbandsanvändarna har en hastighet under 2 Mbit/s. Medan närmare en fjärdedel av bredbandsanvändarna har en hastighet över 10 Mbit/s. Sammanfattningsvis har idag två av tre tillfrågade en bredbandsanslutning på 2 Mbit/s eller mera, vilket är 
 355 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 en betydligt högre andel jämfört med 2006 då drygt hälften uppgav samma svar. 
 Figur 9 Hastighet på Internetaccessen 
  
 10 Mbit/s och över 
  
 22% 
  
 2 - 9 
  
 Mbit/s 
  
 44% 
  
 Under 2 
  
 Mbit/s 
  
 17% 
  
 Vet ej 
  
 13% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 Källa:  
 PTS 2007 
 En jämförelse över tiden avseende andelen Internetanvändare och bredbandsanslutningar visar att utvecklingstakten har varit hög. År 2002 uppgav 77 procent av befolkningen i åldern  
 16–75 
  år att de använde Internet och 18 procent att de hade en bredbandsanslutning. Internetanvändningen har därefter stigit ytterligare men tillväxttakten har varit förhållandevis måttlig jämfört med tillväxttakten för bredbandsanslutning. Detta har även SCB konstaterat i sin undersökning 
  
 25  
  
 då de menar att den ökning i andelen Internet- användare som man tidigare har observerat har avstannat (i varje fall tillfälligt), men de som använder Internet har blivit flitigare användare. Den andel av befolkningen som uppger att de har en bredbands- anslutning har vuxit från 18 procent år 2002, till 31 procent år 2004 och ligger år 2007 år på 68 procent. 
  
 25  
 Privatpersoners användning av datorer och Internet 2007, SCB 
 356 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 10 Utvecklingen av Internetanvändning och bredbandsanslutningar år  
 2002–2007 
  
 100% 
  
 83% 
  
 85% 
  
 87% 
  
 78% 
  
 80% 
  
 77% 
  
 77% 
  
 68% 
  
 60% 
  
 59% 
  
 47% 
  
 40% 
  
 31% 
  
 25% 
  
 20% 
  
 18% 
  
 0% 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
 Internetanvändning 
  
 Bredbandsanslutning 
  
 Källa:  
 PTS, Individundersökningar år 2007 och 2003 
  
 Varför har man inte bredband? 
 De flesta som har Internet vill också ha en bredbandsuppkoppling. Men det finns vissa hinder för detta vilka redovisas i kapitel 6 Kartläggning av tillgång till infrastruktur. 
 PTS undersökning visar att bland dem som har uppringd anslut- ning är de vanligaste skälen till att hushållet inte väljer en bred- bandstjänst att de inte anser sig använda Internet tillräckligt mycket (38 procent) och att det är för dyrt (25 procent). Den sist- nämnda andelen har minskat jämfört med 2006. 18 procent uppger skälet att bostaden ligger i ett område där bredband inte erbjuds. Här finns en skillnad mellan yngre och äldre Internetanvändare. Bland de äldre är ointresse det vanligaste svaret följt av att det är för dyrt. Bland de yngre utgörs hindren av att bredband inte finns där de bor och av en rad andra privata och tekniska orsaker. 
 357 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Hur används Internet? 
 SCB:s undersökning visar att Internet används för många olika ändamål. Mest populärt är att söka information om varor eller tjänster och att ungefär lika populärt är att skicka och ta emot e- post. Drygt hälften av alla i åldern  
 16–74 
  år använde en Internet- bank under första kvartalet 2007. Här finns en skillnad mellan olika åldersgrupper där nära 80 procent av alla i åldern  
 25–34 
  år använder en Internetbank medan motsvarande andel bland de i åldern  
 65–74 
  år endast är 20 procent. 
 Figur 11 Privatpersoners användning av Internet 
  
 Söka information om varor/tjänster 
  
 70% 
  
 Skicka/ta emot epost 
  
 69% 
  
 Använda Internetbank 
  
 57% 
  
 Hämta info från myndigheter 
  
 47% 
  
 Läsa nättidning/tidskrift 
  
 43% 
  
 Söka resor och boende 
  
 41% 
  
 Köpt/beställt varor 
  
 39% 
  
 Spelat spel, nedladdning film/musik/spel 
  
 35% 
  
 Använda radio och w  
 ebb-TV 
  
 33% 
  
 Ladda ned blanketter från myndigheter 
  
 29% 
  
 Chatta mm 
  
 28% 
  
 Söka hälsoinformation 
  
 25% 
  
 Skickat ifyllda blanketter till myndighet 
  
 24% 
  
 Sålt vara/tjänst 
  
 13% 
  
 Prenumerera på nyhetstjänst 
  
 7% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 Källa:  
 SCB 2007 
 Andra populära användningsområden är att hämta information från myndigheters hemsidor, att läsa eller ladda ned nättidningar eller elektroniska och att använda Internet för tjänster avseende resor och boende. 
 Det visar sig att typiska ungdomsföreteelser är att syssla med någon typ av annan kommunikation via Internet t.ex. att chatta respektive lyssna på musik, spela spel och ladda ner musik, spel och bilder. I båda dessa fall utför två av tre av de i åldern  
 16–24 
  år dessa sysslor. I denna ålderskategori är det även populärt att lyssna på radio eller titta  
 webb-tv 
  respektive ladda ner programvara. 
 358 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Internet användes också för att för att köpa eller beställa varor eller tjänster för privat bruk. Generellt sett tenderar yngre att handla via Internet i större utsträckning än äldre och under perio- den april 2006 och mars 2007 (12 månader) hade drygt hälften av alla i åldern  
 16–74 
  år handlat på Internet för privat bruk. 
 Företagens användning av Internet 
 Detta avsnitt bygger på SCB:s årliga undersökning av IT använd- ningen hos Sveriges företag, Företagens användning av IT 2007, SCB, december 2007. Uppgifterna har samlats in genom post- enkäter riktade till ett urval av svenska företag med tio anställda eller fler. Dessvärre saknas det aktuella statistik om hur mindre företag använder Internet och bredband, varför en sådan redovisning inte kan göras. 
 Sverige och de övriga nordiska länderna ligger långt fram när det gäller användningen av ny teknik på  
 IT-området. 
  
 Figur 12 En internationell jämförelse av företag i olika länders användning av Internet och bredband 
  
 100% 
  
 91% 
  
 90% 
  
 87% 
  
 86% 
  
 85% 
  
 82% 
  
 80% 
  
 80% 
  
 78% 
  
 78% 
  
 77% 
  
 80% 
  
 76% 
  
 70% 
  
 60% 
  
 53% 
  
 40% 
  
 20% 
  
 0% 
  
 nd 
  
 nien 
  
 e 
  
 n 
  
 e 
  
 rna 
  
 k 
  
 en 
  
 tland 
  
 jeckien 
  
 en 
  
 rn 
  
 n 
  
 r 
  
 nd 
  
 rig 
  
 ie 
  
 rg 
  
 nma 
  
 le 
  
 i 
  
 a 
  
 lg 
  
 o 
  
 a 
  
 ni 
  
 Itali 
  
 Unge 
  
 e 
  
 kl 
  
 Po 
  
 nl 
  
 a 
  
 ve 
  
 e 
  
 N 
  
 nd 
  
 tan 
  
 Es 
  
 F 
  
 Sp 
  
 S 
  
 B 
  
 a 
  
 ys 
  
 ä 
  
 D 
  
 T 
  
 derl 
  
 T 
  
 bri 
  
 tor 
  
 e 
  
 S 
  
 N 
  
  Internet  
  Bredband 
  
 Källa 
 : Eurostat 2007 
 359 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Cirka 95 procent av företagen i de länder som redovisas i tabellen ovan har tillgång till Internet. Vad gäller användningen av bredband toppar Finland, Spanien och Sverige jämförelsen mellan länderna inom Europa med en andel på ca 90 procent. Det är också före- tagen i Finland som i högst utsträckning – sett till andel företag – använder mobil uppkoppling till Internet och Sverige ligger på en tredjeplats vid en europeisk jämförelse. Det är också de nordiska länderna som har högst andel företag som har en hemsida. 
 SCB:s undersökning visar att nästan alla företag i Sverige, 96 procent bland företag med tio anställda eller fler använder datorer och andelen har varit stabil under de senaste åren. 
 Figur 13 Företagens användning av IT 
 Använder dator  
  
  96% 
  
 10-19 
  anställda  
  
  95% 
  
 > 
  
 100 anställda  
  
 100% Tillgång till Internet  
  
  94% 
  
 10-19 
  anställda  
  
  92% 
  
 > 
  
 100 anställda  
  
 100% Fast bredbandaccess  
  
  87% 
  
 10-19 
  anställda  
  
  82% 
  
 > 
  
 100 anställda  
  
  98% Mobil bredbandaccess  
  
  33% 
  
 10-19 
  anställda  
  
  24% 
  
 > 
  
 100 anställda  
  
  72% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 SCB 2007 
 De flesta svenska företag med tio anställda eller fler har idag till- gång till Internet. Bland företag med 100 anställda eller fler har i princip samtliga företag tillgång till Internet medan Internet- tillgången bland de mindre företagen, de med  
 10–19 
  anställda, är något lägre nämligen 92 procent. 
 En övervägande majoritet av företagen, 87 procent, använder bredband vid uppkoppling till Internet och jämfört med 2001 har andelen företag som har bredband fördubblats. Företag med fler än 50 anställda har i de allra flesta fall bredband, 96 procent eller fler, medan de minsta företagen har höghastighetsanslutningar i lägst 
 360 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 utsträckning. I storleksgruppen  
 10–49 
  anställda har 82 procent av företagen en sådan anslutning. 
 Det blir allt fler företag som kopplar upp sig via mobiltelefon- nätet. I januari 2007 hade 33 procent av företagen en sådan anslutning vilket kan jämföras med 30 procent föregående år. Bland företag med 500 anställda eller fler är det 80 procent som nu har Internetanslutning via mobiltelefonnätet, vilket kan jämföras med 68 procent 2006. Bland de minsta företagen, med  
 10–49 
  anställda, har 24 procent anslutning till Internet via mobiltelefonnätet. 
 Hur används Internet? 
 Totalt använder 90 procent av företagen Internetbank eller andra finansiella tjänster på Internet och mellanstora företag använder sådana tjänster i större utsträckning än både de största och de minsta företagen. I den minsta storleksklassen som undersöks här,  
 10–19 
  anställda, använder 88 procent Internetbank. Andelen före- tag med tio anställda eller fler som har en hemsida är 85 procent. Detta innebär att andelen i stort sett ligger kvar på samma nivå som 2006 (86 procent) och 2005 (85 procent). Sedan år 2003 har andelen ökat från 79 procent. 
 Figur 14 Företagens användning av olika tjänster på Internet 
  
 Bankärenden 
  
 90% 
  
 Egen hemsida 
  
 85% 
  
 Kontakt med myndighet 
  
 80% 
  
 Marknadsföring på egen 
  
 77% 
  
 w ebbplats 
  
 Beställa varor och tjänster 
  
 71% 
  
 Marknadsbevakning 
  
 70% 
  
 Utbildning 
  
 27% 
  
 Ta emot beställningar 
  
 25% 
  
 0% 
  
 20% 
  
 40% 
  
 60% 
  
 80% 
  
 100% 
  
 Källa:  
 SCB 2007 
 361 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 En majoritet av företagen använder Internet för att söka informa- tion och hämta blanketter för myndigheter och nära hälften av företagen fyller också i och returnerar blanketter över nätet. En fjärdedel av de tillfrågade företagen använde Internet för en fördju- pad kontakt med myndigheten så kallad fullständig elektronisk ärendehantering. Med detta avses att företaget med hjälp av inloggningsförfaranden kan initiera, komplettera, följa eller ta del av information och händelser avseende ärenden hos myndigheter. 
 Totalt sett har ca 80 procent av företagen använt Internet vid kontakter med myndigheter under år 2006. De mellanstora företa- gen i storleksklasserna  
 100–199 
  samt  
 200–499 
  anställda har i störst utsträckning använt Internet vid kontakter med myndigheter. Knappt 90 procent av företagen i dessa storleksklasser gjorde det under 2006. Även i övriga storleksklasser är andelen relativt hög, 75 procent av de små företagen med  
 10–19 
  anställda och 85 procent av de stora företagen med 500 anställda eller fler använde Internet vid kontakter med myndigheter 2006. 
 Knappt 80 procent av företagen med tio anställda eller fler marknadsför sina varor och tjänster på webbplatsen. Det är vanligare bland stora företag än bland små, huvudsakligen beroende på att de förra har en webbplats i högre utsträckning. 
 Drygt 70 procent av företagen med tio anställda eller fler beställde varor eller tjänster via Internet under år 2006. Ungefär 90 procent av företagen i storleksklasserna med 100 anställda eller fler gjorde det 2006, jämfört med 66 procent av företagen med  
 10–19 
  anställda. Under 2006 tog 25 procent av företagen med tio anställda eller fler emo beställningar via Internet motsvarande minst en pro- cent av omsättningen. Försäljningsvolymen via Internet i förhållande till den totala omsättningen är för de flesta företag relativt liten. Ungefär 2 procent av företagen har en försäljning motsvarande minst 50 procent av omsättningen. En fjärdedel av företagen har en försäljning motsvarande 1 procent om omsätt- ningen. 
 362 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Vem levererar bredband? 
  
 26 
  
 Marknaden för Internettjänster (både uppringd anslutning och fast anslutning) domineras av ett antal stora aktörer. Sammantaget har de sex största operatörerna 90 procent av samtliga kunder med Internetaccess 
  
 27  
  
 medan övriga drygt 160 operatörer har marknads- andelar som samtliga understiger 1 procent. Det är TeliaSonera som är störst med 44 procent av alla kunder med Internetaccess. 
 Figur 15 Marknadsandelar för fast bredbandsanslutning (hushåll och före- tag) 
 Övriga 
 12,9% 
 SkyCom 1,8% 
 Tele2 
  
 4,8%  
 TeliaSonera 
 38,4% 
 Glocalnet 
 7,1% 
 com hem 17,2% 
 Bredbandsbolaget 
 17,8% 
  
 Källa:  
 PTS, Svensk Telemarknad första halvåret 2007 
 Då andelen fasta anslutningar är så stor, ges en likartad bild om enbart marknaden för Internetaccess med fast anslutning dvs. bredband betraktas. Även här är TeliaSonera störst och intar en stark ställning med 38 procent av kunderna. TeliaSoneras marknadsandel för Internetaccess med fast anslutning ligger sedan ett par år på en jämn nivå. Bredbandsbolaget 
  
 28  
  
 är näst störst på bredbandsmarknaden med en marknadsandel på 18 procent i, Com Hem har en andel på 17 procent och Glocalnet (inklusive Spray) 
  
 26 
  
 Baseras på PTS rapport Svensk Telemarknad första halvåret 2007, PTS:ER 2007:27 
  
 27 
  
 Avser TeliaSonera (44 %), Bredbandsbolaget (B2 Bredband) (13 %), Com Hem (13 %), Tele2 Sverige (10 %), Glocalnet (inklusive Spray) (8 %) och SkyCom (1 %). 
  
 28 
  
 B2 Bredband 
  
 363 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 har en andel på 7 procent. Noterbart är att de tre mest framträdande Internetleverantörerna på marknaden för bredband samtliga äger eller kontrollerar en stor mängd  
 IT-infrastruktur. 
  Det kan också konstateras att Sprays kunder numera inkluderas i Glocalnet på grund av uppköp och att både Bredbandsbolaget och Glocalnet ägs av Telenor. 
 Marknaden för Internetaccess genomgår sedan några år stora förändringar som tydligt är förknippade med övergången från upp- ringd till fast anslutning. Under 2007 har dessutom mobilt bred- band bidragit till att denna marknad än en gång står inför stora för- ändringar. Vid en jämförelse av olika accessteknikers utveckling mellan åren 2000 och första halvåret 2007 visar det sig att xDSL är den teknik som haft kraftigast tillväxt i antal abonnemang. Men även  
 kabel-tv 
  och  
 fiber-LAN 
  har haft en positiv tillväxt under peri- oden. 
 Figur 16 Utvecklingen av bredbandsanslutningar för hushåll fördelat på olika accesstekniker under åren 2000 till och med 2007 
  
 3000 
  
 2500 
  
 abonnemang 
  
 2000 
  
 1500 
  
 Tusental 
  
 1000 
  
 500 
  
 0 
  
 2000 
  
 2001 
  
 2002 
  
 2003 
  
 2004 
  
 2005 
  
 2006 
  
 2007 
  
  DSL  
  
 Kabel-tv 
  
  fiberLAN 
  
 Källa:  
 PTS Svensk Telemarknad, åren 2000 till och med 2006 baseras på data per 31/12 medan data för år 2007 baseras på data från 30/6. 
 När det gäller xDSL är det den i särklass vanligast förekommande tekniken på marknaden för Internettjänster. Den sista juni 2007 fick 61 procent av alla hushållskunder sin bredbandanslutning levererade via xDSL. Motsvarande siffra den sista december 2006 
 364 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 var 63 procent. Andelen abonnemang med  
 kabel-tv 
  uppgår till 21 procent medan andel  
 fiber-LAN 
  uppgår till 18 procent. Om hän- syn tas till antalet företagsabonnemang uppgår xDSL:s andel till 63 procent,  
 kabel-tv 
  till 19 procent och  
 fiber-LAN 
  till 17 procent. Analysen visar att  
 fiber-LAN 
  under år 2006 har vuxit på bekostnad av xDSL, men att det är för tidigt att dra några mer långtgående slutsatser om detta fenomen. 
 Figur 17 Internetanslutning per accessform (hushåll)* 
 Övrig fast access FiberLAN  
 0,2% 
  
 18% 
 Radio 0,2% 
  
 Kabel-tv 
  
 21% DSL 
 61% 
 *Internetabonnemang via  
 3G-teknikerna 
  HSPA och CDMA2000 inkluderas inte.  
 Källa:  
 PTS, Svensk Telemarknad första halvåret 2007 
 Vikten av att ha kontroll över accessnäten är visserligen stor för samtliga former av accessnät, men får en särskilt stor inverkan på marknaden när anslutningen sker genom TeliaSoneras koppar- accessnät eftersom xDSL är den i särklass vanligaste fasta access- formen. Av den anledningen är tillträde för alternativa operatörer till TeliaSoneras kopparaccessnät betydelsefullt för att upprätthålla en fungerande konkurrens på hela bredbandsmarknaden. Detta kan ske antingen via LLUB 
  
 29  
  
 (fullt eller delat tillträde) eller via bitströmstillträde. 
  
 30  
  
 Både marknaden för LLUB och marknaden för bitströmstillträde betraktas av  
 EU-kommissionen 
  som så kallade 
  
 29 
  
 Local Loop Unbundling. 
  
 30 
  
 Bitströmsaccess kan erbjudas i olika förädlingsgrader. 
  
 365 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 relevanta marknader, även om kommissionen sedan den 13 november år 2007 använder andra begrepp för dessa marknader och gjort marknadsavgränsningarna mera teknikneutrala. PTS fattade under hösten 2004 beslut om huruvida det finns operatörer med betydande inflytande eller inte på dessa marknader. På både mark- naderna för LLUB och bitströmstillträde fann myndigheten att TeliaSonera har ett sådant inflytande. Sedan 2004 har intresset för LLUB tagit ordentlig fart och en allt större andel av de alternativa operatörernas  
 xDSL-kunder 
  är anslutna genom användning av LLUB. 
 Mobilt bredband 
 Under första halvåret 2007 började trådlösa mobila bred- bandslösningar, så kallat mobilt bredband, på allvar bli ett alternativ till trådbundet bredband. Utvecklingen beror till stor del på att operatörerna börjat uppgradera näten med nya tekniker för snabb dataöverföringshastighet vilket möjliggör betydligt snabbare ned- laddningshastigheter. Många privatpersoner har skaffat mobilt bredband till sina datorer, samtidigt som det blir vanligare att koppla upp sig mot Internet via mobiltelefonen. Det kommer också hela tiden nya innehållstjänster för privatmarknaden – video- samtal, musik och tv via mobilen är några exempel, vilket också bidrar till att privatanvändarna närmar sig företagsabonnenternas nivåer. En privatanvändare förbrukar nu nästan lika mycket data per månad som en företagsanvändare, 9 Mbyte jämfört med 12 Mbyte i genomsnitt för företagsanvändare. Privatabonnenterna stod under det första halvåret 2007 för 70 procent av den totala volymen mobil datatrafik. Motsvarande period 2006 stod privat- användarna för drygt hälften av den mobila datatrafiken. 
 Marknaden för mobilt bredband är koncentrerad till de fyra största operatörerna med Tre i topp följt av TeliaSonera, Telenor och Tele2. Dessutom har mobiloperatören Nordisk Mobiltelefon under åren 2006 och 2007 byggt ett riksomfattande nät i  
 450-ban- 
  det med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000,  
 EV-DO, 
  en teknik som möjlig- gör höga nedladdingshastigheter. Nätet är ett intressant alternativ till nät byggda med  
 3G-tekniken 
  HSPA, inte minst med tanke på den goda täckning som det digitala  
 450-nätet 
  har i glesbygden. 
 Det är framförallt under den senare delen av 2007 som mobila bredbandsabonnemang blivit vanligare. PTS har i Svensk tele- 
 366 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 marknad, första halvåret 2007, inte gjort någon uppskattning av antalet abonnemang per sista juni 2007. Företaget  
 IT-Research 
  har däremot gjort en prognos som visar att det såldes ca 450 000 mobila bredband under år 2007. Med utgångspunkt i detta antagande och med marknadsdata för första halvåret 2007 kan ned- anstående diagram göras för olika accesstekniker för bredband, avser både hushåll och företag. 
 Figur 18 Bredbandsanslutning per accessform (hushåll och företag) 
 Mobilt 
 15% 
 Övrig fast access 0,2% 
 FiberLAN 14% 
 DSL 
 53% 
 Radio 0,2% 
  
 Kabel-tv 
  
 17% 
  
 Källa:  
 PTS, Svensk Telemarknad första halvåret 2007 och prognos från  
 IT-Research 
  om antalet mobila bredbandsabonnemang år 2007 
 Det visar sig då att xDSL andel av samtliga abonnemang sjunker från drygt 60 procent till närmare 50 procent och andelen med mobilt bredband uppgår till ca 15 procent. En fråga som ofta diskuterats är huruvida mobilt bredband kan anses vara ett substitut till en fast trådbunden anslutning eller utgör ett komplement. En generell uppfattning på marknaden är att för en grupp abonnenter är det ett komplement t.ex. för att kunna vara tillgänglig i arbetet eller för att arbeta hemma. Men att många också väljer mobilt bredband istället för en trådbunden anslutning då det är enkelt att installera och då prissättningen är attraktiv. 
 367 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 Utveckling av bredbandsinfrastruktur till och med år 2013 
 I detta avsnitt redogörs för de bedömningar som utredningen gör vad gäller marknadens framtida investeringsvilja i olika infra- strukturer. Dessutom görs en beskrivning av olika tekniker och deras framtida utveckling. 
 Investeringar i trådbunden infrastruktur 
 Vad gäller framtida uppgraderingar och investeringar i xDSL är det i första hand TeliaSonera, som ägare till de fasta telenätet, som fattar dessa beslut. Detta förmodas ske i samråd med de operatörer som idag har tillträde till TeliaSoneras nät via LLUB. De alternativ som diskuteras är mer avancerade former av ADSL eller VDSL. Som tidigare nämnts kräver VDSL att det finns tillgång till fiber närmare slutanvändaren och denna teknik kombineras därför ofta med anläggning av fiber till kopplingsskåpet (FTTC). Om en inve- stering i VDSL ska göras får denna ställas mot alternativet att göra en investering i  
 fiber-LAN, 
  både fiber till hemmet (FTTH) samt fiber till källaren (FTTB) och därefter LAN i fastigheten. Generellt kan sägas att en investering i VDSL förväntas ha en kortare livs- längd då den kontinuerligt ökade efterfrågan på högre överförings- hastigheter kommer att ställa krav på ytterligare uppgraderingar och nya investeringar i xDSL teknik, vilka är förhållandevis kost- sam. En investering i  
 fiber-LAN 
  har å andra sidan en högre initial investeringskostnad men den förväntade livslängden är längre då fibernätet och den teknik som används förväntas kunna uppgraderas i det oändliga och till en förhållandevis lägre kostnad. Vilket investeringsbeslut som TeliaSonera kommer att fatta i varje enskilt fall är bl.a. beroende på marknadssituationen, konkurren- ternas agerande, om investeringen avser flerfamiljshus eller villa- områden och den förväntade avkastningen på investeringen. Även om andra operatörer har möjlighet att via LLUB investera i VDSL i kopplingsskåpet är det inte troligt att detta kommer att ske före TeliaSoneras egna investeringsplaner är kända. 
 Förutom investeringar i xDSL pågår också investeringar i fiber- LAN av både TeliaSonera, de lokala stadsnäten och andra aktörer på marknaden, något som förväntas fortsätta och öka de kom- mande åren. Det är ofta fastighetsägare, bostadsrättsföreningar 
 368 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 eller samfällighetsföreningar som driver på denna utveckling då de vill kunna erbjuda boende och företag tillgång till en mer framtids- säker infrastruktur. De sluter avtal med en infrastruktur ägare och/eller operatör om att bygga ett nytt fastighetsnät som sedan kopplas samman med operatörens access- och transportnät. Ägan- det av fastighetsnätet tillfaller vanligtvis fastighetsägaren och beroende på avtalsvillkoren kan nätet vara antingen öppet eller slutet för andra alternativa operatörer och tjänsteleverantörer. Ett exempel på denna trend är de allmännyttiga bostadsföretagen i Stockholm som investerar i FTTH till samtliga lägenheter, cirka 100 000 lägenheter ska byggas ut fram till och med år 2010 i sam- arbete med Stokab. Näten ska drivas av en kommunikations- operatör och vara öppna för olika tjänsteleverantörer som i konkurrens med varandra ger hyresgästerna friheten att själva välja tjänster och leverantörer. 
 Parallellt gör  
 kabel-tv 
  operatörerna investeringar i sina nät där dessa uppgraderas med fiber närmare slutanvändarna, vanligtvis FTTB (fiber till fastigheten) samtidigt som fastighetsnäten byggs om för att klara av högre överföringshastigheter och flera tjänster. 
 Investeringar i trådlös infrastruktur 
 Det pågår en utveckling av nya versioner av  
 3G-teknikerna 
  HSPA och CDMA2000 som kommer att medge högre överförings- hastighet och bättre nyttjande av frekvensutrymmet i de trådlösa näten. Ett parallellt spår är utvecklingen av nästa generations (3G+) mobiltekniker som förväntas lanseras omkring år 2010. Dessutom finns annan trådlös accessteknik som Jacobs tillgänglig vilket kan användas i vissa frekvensband. 
 Nuvarande täckning av  
 3G-tekniken 
  Johnson är förhållandevis god och erbjuds av de fyra mobiloperatörerna TeliaSonera, Tele2, Telenor och Tre. Beroende på hur efterfrågan av trådlösa bred- bandstjänster utvecklas kommer näten att uppgraderas till att klara av både högre överföringshastigheter och ökade trafikvolymer. Vad gäller eventuella förtätningar av master och basstationer kommer detta att göras utifrån affärsmässiga beslut och där en sådan investering beräknas vara lönsam. Det frekvensband som HSPA idag finns etablerat i innebär att en basstation har en relativt kort räckvidd vilket ställer krav på ett stort antal master och bas- 
 369 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 stationer för att nå en hög täckning. Detta gör att HSPA främst är ett alternativ för tätare bebyggda områden. 
  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 har en god täckning enligt PTS kart- läggning och är i princip tillgängligt i samtliga delar av landet. Detta beror på att det frekvensband (450  
 MHz-bandet) 
  som används ger en bra geografisk täckning med ett mindre antal basstationer då varje basstation har en lång räckvidd. Detta gör CDMA2000 till ett bra alternativ för områden med glesare bebyggelse. Om en cell som täcks av en basstation blir överbelastad finns möjligheten att avlasta den större cellen genom att bygga en ny basstation och en mindre cell som servar ett visst område med många användare. En begränsande faktor är att frekvensutrymmet som är tillgängligt i 450  
 MHz-bandet 
  är begränsat, vilket på sikt kan få betydelse för utvecklingsmöjligheterna av nätet. Det är Nordisk Mobiltelefon som äger och driver detta trådlösa nät som ende operatör. Investeringar i tekniska uppgraderingar för att klara av högre överföringshastigheter och för att göra eventuella förtätningar av basstationer för att kunna hantera en ökad tillströmning av använ- dare kommer att göras på kommersiella grunder. 
 Utöver de trådlösa nät som redan idag finns etablerade kommer alternativa trådlösa nät att byggas ut fram till och med år 2013 i och med att nya frekvenser kommer att frigöras. Det mest intressanta är det frigjorda frekvensutrymmet i  
 UHF-bandet 
 (790–862 
  MHz) tillföljd av nedstängningen av det analoga  
 tv-nätet. 
  Tilldelningen av frekvenser bör kunna göras under år 2009/2010 men utrymmet kommer inte att vara fullt användbart förrän år 2012 beroende på samordningen med övriga Europa. Dessa frekvenser är särskilt intressanta då de ligger i låga frekvensband vilket ger möjlighet till god geografisk täckning med ett färre antal master och bas- stationer. Utgångspunkten för utbyggnaden av dessa nya trådlösa nät kommer att vara kommersiella villkor vilket gör att investeringen kommer att sättas i relation till antalet potentiella kunder. 
 370 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Marknadens framtida investeringsvilja 
 I detta avsnitt redogörs för utredningens bedömningar vad gäller marknadens framtida investeringsvilja för olika infrastrukturer att sättas i relation till olika typer av geografiska områden. 
  
 31  
  
 Dessa bedömningar har gjorts baserade på tillgängliga rapporter och annat relevant material samt på intervjuer med olika aktörer på mark- naden. 
 Stor och liten tätort 
 De större tätorterna har enligt PTS kartläggning goda förut- sättningar för tillgång till olika accesstekniker som xDSL (99 pro- cent),  
 kabel-tv 
  (74 procent),  
 fiber-LAN 
  (37 procent) och  
 3G-tek- 
  niken Johnson (93 procent). Även de mindre tätorterna har goda förutsättningar för tillgång till bredband men har ett större beroende av xDSL som accessteknik. 99 procent av privatpersoner och arbetsställen har förutsättningar för tillgång till bredband via xDSL, 8 procent till  
 kabel-tv, 
  17 procent till  
 fiber-LAN 
  och 52 procent till HSPA.  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 uppges ha närmare 100 procents täckning i tätorter. Kartläggningen visar dessutom att av de personer och arbetsställen som saknar förutsättningar för bredband återfinns endast 2 procent i större tätorter och 2 procent i mindre tätorter. 
 I många områden finns en hög grad av infrastrukturkonkurrens där aktörer som TeliaSonera, Com Hem, lokala stadsnät och fastighetsägare ger privatpersoner och företag tillgång till tråd- bundet bredband med hög överföringshastighet i parallella infra- strukturer. Dessutom finns alternativa operatörer etablerade, oftast via LLUB i kopparaccessnätet som erbjuder slutanvändaren ett urval av bredbandstjänster. Till detta kan adderas tillgång till tråd- lösa alternativ via  
 3G-teknikerna 
  HSPA och CDMA2000. 
 Utredningen bedömer att marknaden har säkerställt tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet i större och mindre tätorter då endast ett fåtal personer och arbetsställen helt saknar förutsättningar för tillgång till bredband år 2008. Utred- ningen bedömer dessutom att fram till och med år 2013 kommer dessa områden att vidareutvecklas och uppgraderas av marknadens 
  
 31  
 Definitioner: större tätort: tätort med fler än 3 000 invånare, mindre tätort: tätort med mellan 200 och 2 999 invånare, småort: ort med mellan 50 och 199 invånare. 
 371 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 aktörer med infrastruktur som klarar av kraven på ökade över- föringshastigheter. 
 Småorter 
 Småorter har enligt PTS kartläggning förhållandevis goda förut- sättningar för tillgång till bredband men den dominerande access- tekniken är xDSL som ger 94 procent av befolkningen och arbets- ställena tillgång till bredband. Andra trådbundna accesstekniker som  
 kabel-tv 
  och  
 fiber-LAN 
  ger 3 procent respektive 8 procent av befolkningen förutsättningar till bredband medan  
 3G-tekniker 
  som Johnson täcker 50 procent och CDMA2000 närmare 99 procent. Kartläggningen visar att cirka sjuttio småorter saknar tillgång till infrastruktur via trådbundna lösningar, HSPA eller annat trådlöst alternativ (exklusive CDMA2000). Kartläggningen visar dessutom att av de privatpersoner och arbetsställen som saknar grund- läggande förutsättningar för bredband återfinns 7 procent i små- orter. 
 I småorter är tillgången till parallella trådbundna infrastrukturer begränsad och beroendet av xDSL högt, vilket kartläggningen också visar. Dessa småorter har redan idag tillgång till xDSL med en överföringshastighet på minst 2 Mbit/s nedströms och i många fall även till högre överföringshastigheter. Om samtliga småorter ska få tillgång till infrastruktur som symmetriskt ger 2 Mbit/s i båda riktningarna kommer ytterligare investeringar att vara nöd- vändiga. Framtida investeringar såsom fiber närmare användaren och uppgraderingar av  
 xDSL-tekniken 
  kommer enligt tidigare resonemang att ske i första hand i flerfamiljshus. Men risken finns att incitamenten för sådana investeringar är låga då graden av infra- strukturkonkurrens är begränsad både vad gäller parallella infra- strukturer och samlokaliserade operatörer via LLUB. 
 Vad gäller framtida investeringar i fiber närmare slutanvändaren kommer incitamenten för en sådan utbyggnad att vara förhållande- vis låga såvida inte kommunen, företag, boende eller någon före- ning (t.ex. byalag) går samman och tillsammans med en operatör skapar ett intressant affärsscenario. 
  
 32 
  
 32  
 Här avses att invånare, företag och offentlig förvaltning samarbetar om att få bredband till orten genom att utgöra en kritisk massa av potentiella kunder samt själva delta i själva byggandet av fibernätet och stå för delar av finansieringen. 
 372 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Ett framtida alternativ i småorter kan vara trådlösa access- tekniker som kan ge ytterligare förutsättningar för tillgång till bredband med högre överföringshastighet. Med utgångspunkt i tidigare resonemang kan investeringar vad gäller uppgraderingar och utbyggnad av master och basstationer vara kommersiellt lön- samma i vissa småorter som t.ex. ligger i kommersiellt intressanta områden. 
 Utredningen bedömer att tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet i småorter inte är tillgodosedd då ett antal personer och arbetsställen fortfarande saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Vad gäller framtida investeringar och upp- graderingar av befintlig infrastruktur i småorter för att tillgodose behovet av en högre överföringshastighet bedömer utredningen att detta inte kommer att göras av marknaden fullt ut. Det finns där- med en risk att antalet eftersatta områden i små orter kommer att öka till och med år 2013 beroende på hur marknaden agerar. 
 Områden utanför tätorter och småorter 
 Enligt PTS kartläggning är det områden utanför tätorter och små- orter som har de sämsta förutsättningarna för tillgång till bredband. Den dominerande trådbundna accesstekniken är xDSL som ger 85 procent av befolkningen och arbetsställena tillgång till bredband. Andra trådbundna infrastrukturer som  
 kabel-tv 
  och  
 fiber-LAN 
  har mycket låga andelar medan  
 3G-tekniker 
  som Johnson täcker 39 pro- cent och CDMA2000 närmare 99 procent av boende och verk- samma i dessa områden. Det är i dessa områden som den största andelen personer och arbetsställen som saknar förutsättningar för tillgång till bredband finns. 
 I likhet med andra områden kommer den befintliga infrastruk- turen att behöva uppgraderas för att tillgodose behovet av en ökad överföringshastighet. Incitamenten för att göra dessa investeringar på kommersiella villkor är beroende av antalet potentiella kunder i området i förhållande till investeringens storlek. Möjligen kommer TeliaSonera, som är den dominerande aktören i dessa områden vad gäller trådbunden infrastruktur, göra vissa investeringar men risken är stor att dessa områden halkar efter i bredbandsutvecklingen. Det finns dessutom indikationer på att TeliaSonera kommer att lägga ned delar av kopparaccessnätet i mer glesbefolkade områden på grund av höga driftskostnaderna, något som gör att möjligheten till 
 373 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 xDSL försvinner. Detta gör att de digitala klyftor som är geogra- fiskt betingade kan komma att öka. Det vill säga boende och verk- samma i landsbygd och glesbygd kommer inte att ha tillgång till motsvarande infrastruktur som de i tätorter och småorter vilket gör att de kommer att få svårt att ta del av framtidens mer kapacitets- krävande tjänster. 
 I områden utanför tätorter och småorter är trådlösa access- tekniker ett alternativ då investeringskostnaden är lägre jämfört med trådbundna alternativ. Detta kan ge ytterligare förutsättningar för tillgång till bredband med högre överföringshastighet i vissa områden på kommersiell basis, inte minst då det frigjorda frekvensutrymmet i  
 UHF-bandet 
  tas i fullt bruk efter nedstäng- ningen av det analoga  
 tv-nätet. 
  Men i likhet med tidigare resone- mang kommer investeringar vad gäller uppgraderingar och utbygg- nad av master och basstationer endast att göras om detta ger möj- lighet till en rimlig avkastning på investeringen. Ett exempel som kan illustrera detta är Nordisk Mobiltelefons samarbete med Region Värmland där en utbyggnad gjorts av trådlöst bredband. Samarbetet har resulterat i att Nordisk Mobiltelefoni har byggt ut 38 master i länet vilket kan jämföras med den ursprungliga planen på 12 master. Den tillkommande utbyggnaden av master har finan- sierats av Region Värmland. Trots detta finns det problem med täckningen i vissa områden på grund av geografiska förhållanden och användarnas avstånd från masten. 
  
 33 
  
 Utredningen bedömer att tillgången till  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet i områden utanför tätorter och småorter inte är tillgodosedd då ett stort antal personer och arbetsställen fortfarande saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Utredningen bedömer att dessa eftersatta områden i mycket liten utsträckning kommer att byggas ut av marknaden på egen hand. 
 Vad gäller framtida investeringar och uppgraderingar av infra- strukturen i dessa områden för att tillgodose behovet av en högre överföringshastighet bedömer utredningen att detta kan ske i viss utsträckning på kommersiella villkor och av marknadens aktörer. Utredningen bedömer dock att risken är mycket stor att antalet eftersatta områden i områden utanför tätort och småort kommer att öka i omfattning fram till och med år 2013. 
  
 33  
 NWT  
 2007-07-16, 
 2008-01-11 
  samt möte med Nordisk Mobiltelefon  
 2008-01-18 
  
 374 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Beskrivning av några olika tekniker och deras möjligheter 
 I detta avsnitt görs en beskrivning av olika tekniker och deras utvecklingsmöjligheter fram till och med år 2013. 
 ADSL 
 ADSL (ADSL/ADSL2/ADSL2plus) är den vanligaste DSL tekniken vilken ger upp till 20 Mbit/s i nedströms hastighet och i bästa fall en uppströms hastighet på mellan 1 och 3 Mbit/s. Tekniken är lämplig för  
 IP-tv 
  tjänster,  
 IP-baserad 
  telefoni samt Internetsurfning med hög hastighet. Räckvidden från en anslut- ningspunkt till användaren är 5 kilometer för att nå en högre överföringshastighet men en lägre överföringskapacitet på drygt 2 Mbit/s kan fås vid längre avstånd än 5 kilometer med så kallad Costa. Se figur nedan. 
 Figur 19 Dataöverföringshastighet nedströms för olika xDSL tekniker 
  
 Källa:  
 Nokia Siemens, Broadband Access for all 2007 
 375 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 VDSL 
 För att möta efterfrågan på en högre överföringshastighet kan en uppgradering göras till VDSL. Med denna teknik kan en överfö- ringshastighet på upp till 100 Mbit/s i båda riktningarna erbjudas vilket möjliggör flera samtidiga  
 HD-tv 
  kanaler,  
 IP-baserad 
  telefoni och hög överföringshastighet till Internet. För att uppnå en överfö- ringshastighet på mer än 50 Mbit/s krävs dock att avståndet från anslutningspunkten till användaren är kortare än 500 meter. Detta gör att  
 VDSL-anslutningen 
  måste flyttas närmare användaren med hjälp av en FTTC utbyggnad. En ännu högre överföringshastighet kan uppnås om VDSL kombineras med FTTB, dvs. fiber ända till fastigheten och därefter användes befintlig koppartråd. VDSL2 standarden blev godkänd år 2005 men det pågår projekt som försö- ker utveckla tekniken ytterligare (VDSL3) för att nå överförings- hastigheter upp emot 170 Mbit/s. VDSL3 gör det möjligt att minska problemet med s.k. överhöring 
  
 34 
  
 , vilket har identifierats vid användande av VDSL2. Vidare kan höga hastigheter uppnås vid längre avstånd mellan bredbandsutrustning och slutkund jämfört med VDSL2, vilket kan öka tillgängligheten för kapacitetskrävande tjänster. 
 DOCSIS 
 Fram till nu har uppströmshastigheterna i  
 kabel-tv 
  näten varit begränsade bland annat på grund av att kunderna delar på en begränsad kapacitet.  
 DOCSIS-standarden 
  som används för bred- bandsöverföring i  
 kabel-tv-nät 
  finns i ett antal versioner. Det pågår nu prov med DOCSIS 3.0 som enligt standarden medger både upp- och nedströmshastigheter på över 100 Mbit/s. 
 Ethernet 
 Ethernet är en vida etablerad teknik för bredbandsnätverk med hög överföringshastighet. Fördelarna med Ethernet är att den har hög interoperabilitet med andra nät, tekniska plattformar etc. genom väldefinierade standards samt att investeringskostnaden är förhållandevis låg på grund av dess stora spridning och produk- 
  
 34  
 Överhöring uppstår när koppartrådarna ligger tätt och stör varandras signal 
 376 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 tionsvolym. Utvecklingen av tekniken har gått från Fast Ethernet (1995), vidare till Gigabit Ethernet (1998) och till senaste versionen 10 Gigabit Ethernet (2003). I början av år 2008 startades ett nytt projekt med syfte att utveckla ett 100 Gigabit Ethernet. Projektet, som går under namnet 100GET, är ett treårigt samarbete mellan Sverige, Frankrike och Tyskland. Ett  
 30-tal 
  intressenter deltar, bland annat företagen Ericsson, Nokia Siemens Networks och Deutsche Telekom. 
 GPON 
 GPON (Gigabit Passive Optical Networks) är en teknik som använder fiberns förmåga att leverera mycket hög överförings- hastighet. Vad som gör denna teknik så attraktiv är att den använder passiva komponenter i nätet som kan anslutas utan till- gång till ström. PON systemet gör det möjligt för flera operatörer att dela en enda fiber access i ett område med flera byggnader genom att använda passiva splitters (fördelare) som distribuerar trafiken till individuella hushåll. Detta gör att GPON idag klarar av att leverera både  
 kabel-tv 
  med flera hundra kanaler och bredband med 100 Mbit/s via en enda fiber till användaren. Med nästa generation,  
 NG-PON, 
  blir det möjligt att uppgradera näten till flera Reid och att minska antalet anslutningspunkter i nätet vilket ger en lägre kostnad för operatörerna. 
 Våglängd 
 Våglängd är en teknik som kan användas för att öka nyttjande- graden av fiberinfrastrukturen mellan anslutningspunkterna. Det optiska ljuset delas in i våglängder och varje våglängd fungerar som en egen kanal, vilket innebär att en fiber kan nyttjas för flera olika tillämpningar och av flera operatörer parallellt. 
 EDGE 
 EDGE är en uppgradering av den befintliga  
 GSM-tekniken 
  för att kunna hantera högre dataöverföringshastigheter. För närvarande medger EDGE en överföringshastighet på mellan 120 och 160 kbit/s men då  
 GSM-näten 
  ligger i ett lägre frekvensband är den geografiska 
 377 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2008:40 
  
 täckningen god. Med EDGE Evolution kan överföringshastigheten ökas till ca 1,4 Mbit/s nedströms och leverantörerna ser denna version som ett komplement till  
 3G-nät 
  med HSPA teknik för att uppnå bättre geografisk täckning för användaren. 
  
 3G-tekniken 
  Johnson 
  
 3G-tekniken 
  Johnson gör det möjligt att uppgradera UMTS näten så att en högre överföringshastighet kan erbjudas. I dag är det möjligt att uppgradera till en överföringshastighet på 3,6 eller 7,2 Mbit/s nedströms och en överföringshastighet på upp till 2 Mbit/s upp- ströms. Nästa steg i utvecklingen är HSPA+ som kommer att medföra ett flertal förbättringar bl.a. vad gäller operatörens installationstid, dataöverföringshastighet, spektrumeffektivitet och strömförsörjning. HSPA+ kommer att medge en överförings- hastighet på 28,8 Mbit/s nedströms med en ytterligare möjlighet till uppgradering till 43,2 Thomas/s och en uppströms hastighet på 11,5 Mbit/s. 
 3G+ tekniken LTE 
 LTE är ett renodlat datanät och benämns 3,9G. Datahastigheterna i  
 LTE-nät 
  är betydligt högre än i nät uppgraderade med bästa möj- liga HSPA. Barnett och Nokia Siemens anger att LTE har möjlig- het att leverera hastigheter på mellan  
 100–200 
  Thomas/s nedströms, men att det redan finns planer på en utveckling av LTE på 1Gbit/s. 
  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 
  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 kan uppgraderas till högre överförings- hastigheter med  
 EV-DO 
  vilket idag ger en teoretisk hastighet på 3,1 Mbit/s nedströms och 1,8 Mbit/s uppströms. Nästa version av  
 EV-DO, 
  vilken beräknas vara färdig för implementering under år 2009/2010 kommer att ge ytterligare förbättringar och teoretiska hastigheter på upp till 6,2 Mbit/s nedströms och upp till 3,6 Mbit/s uppströms. Därefter är bedömningen att CDMA2000 kommer att ersätta av nästa generations teknik. 
 378 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Jacobs/d 
 Wimax/d är den fasta trådlösa versionen av Jacobs. Här finns kommersiella produkter tillgängliga redan idag och Jacobs/d ses som ett alternativ till en trådbunden access där det inte är kommer- siellt lönsamt att leverera en sådan. Marknaden för Jacobs förvän- tas utvecklas från fast Jacobs till mobilt. De båda standarderna är inte kompatibla med varandra utan är två parallella tekniklösningar. 
 Wimax/e 
 Wimax/e är den mobila trådlösa versionen av Jacobs men kan användas även för fast trådlös access. Den är utvecklad för att kunna användas i frekvensbanden 2,3, 2,6 och 3,5 GHz och för- väntas kunna ge överföringshastigheter på mellan 40 och 80 Mbit/s nedströms beroende på tillgänglig bandbredd. 
 379 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 8 
  
 Analys av  
 3G-teknikerna 
  CDMA2000 och UMTS/HSPA 
 Bakgrund 
 CDMA2000 
 Den 4 mars 2005 beslutade PTS att efter ett auktionsförfarande tilldela tillståndet i 450  
 MHz-bandet 
  till Nordisk Mobiltelefon i Sverige AB (Nordisk Mobiltelefon) som kom med det högsta budet. Syftet med tilldelningen av frekvensen och utbyggnaden av Nordisk Mobiltelefons nät var att ersätta TeliaSoneras analoga  
 NMT-nät 
  som landsbygdstelefoninät då det släcktes ner den 31 december 2007. 
 Nordisk Mobiltelefon angav i sin ansökan att bolaget avsåg att bygga ett nät baserat på  
 CDMA2000-standarden, 
  vilket är en eta- blerad  
 3G-teknik 
  inom  
 IMT-2000 
  familjen (International Mobile Telecommunications- 2000). De tjänster som kan erbjudas via CDMA2000 är jämförbara med dagens  
 UMTS-system, 
  dvs. det finns stöd för både tal- och datakommunikation med full mobilitet. 
 UMTS 
 PTS beslutade den 16 december 2000 att tilldela Europolitan AB (senare Vodafone Sverige AB, nu Telenor Sverige AB), Tele2, Orange Sverige AB (Orange) och Ward (Ingram) till- stånd att tillhandahålla nätkapacitet för mobila teletjänster enligt  
 UMTS-standard 
  i 2 GHz bandet. Tillståndet som gavs till Tele2 innehas i dag av Svenska  
 UMTS-licens 
  AB (SULAB), som kon- trolleras av Tele2 och TeliaSonera genom dessa företags gemen- samma bolag Svenska  
 UMTS-nät 
  AB (SUNAB). Oranges tillstånd återkallades på bolagets begäran i november 2004. Det frigjorda 
 381 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2008:40 
  
 frekvensutrymmet delades ut till de befintliga tillståndshavarna i samband med att PTS beslutade om nya tillståndsvillkor under 2006.  
 UMTS-tillståndshavarna 
  har likalydande villkor för tillstånd att använda radiosändare för  
 UMTS/3G-verksamhet. 
  Minst 8 860 000 personer i Sverige skall enligt villkoren ha UMTS- täckning och minst 30 procent av befolkningstäckningen ska ske med respektive tillståndshavares egna radioinfrastruktur. 
  
 UMTS-näten 
  medger tjänster såsom videosamtal, videostreaming och snabbare Internetaccess (mobilt bredband) utöver tjänster som tal, text och olika innehållstjänster. HSPA är en uppgradering av  
 UMTS-näten 
  för att ge högre överföringshastigheter för bredband. 
 Uppbyggnad av nätet 
 Då nätet med  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 har byggts i 450 MHz bandet ger detta en möjlighet att nå en bra geografisk täckning med ett färre antal master och basstation jämfört med trådlösa nät i högre frekvensband. Generellt är det så att trådlösa nät som byggs i ett lägre frekvensband får en god geografisk täckning med ett färre antal master/basstationer då varje basstation kan täcka en större yta i antal kvadratkilometer. Detta kan jämföras med ett trådlöst nät som byggs i ett högre frekvensband t.ex.  
 3G-näten 
  i 2  
 GHz-bandet 
  som kräver ett större antal master/basstationer då varje basstation täcker en mindre geografisk yta. Men ett trådlöst nät i ett lägre fre- kvensband har inte samma möjligheter att ge lika höga överförings- hastigheter som ett trådlöst nät i högre frekvensband då den tillgängliga bandbredden är lägre. 
 CDMA2000 nätet är uppbyggt med stora celler 
  
 1  
  
 och använder sig i hög utsträckning av Teracoms högmaster för placering av bas- stationer/antenner. Masterna är ca 300 meter höga och varje bas- station har en räckvidd på cirka  
 60–70 
  kilometer. Varje basstation kan hantera ett hundratal samtidiga användare och när en basstation är överbelastad finns det behov av att göra kompletterande inve- steringar i nya basstationer. Nätet kan i dagsläget erbjuda en teoretisk överföringshastighet för bredband på 3,1 Mbit/s nedströms och 1,8 Mbit/s uppströms, men i praktiken är de maximala överförings- hastigheterna ungefär hälften av de angivna värdena. Med en fast monterad riktantenn utomhus ökar nätets täckningsgrad och en högre överföringshastighet kan fås jämfört med om t.ex. ett USB- 
  
 1  
 Med en cell avses den geografiska yta som en basstation täcker. 
 382 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 8 
  
 modem används. I utkanten av en cell kan en riktantenn ge en överföringshastighet på upp till ca 1 Mbit/s nedströms men varia- tioner kan förekomma beroende på geografiska förhållanden. 
 De  
 3G-nät 
  som har uppgraderats med HSPA har en annan nät- struktur beroende på att dessa nät ligger i ett högre frekvensband, 2  
 GHz-bandet. 
  I dessa nät är cellerna mindre samt flera, varje mast har en höjd om ca  
 20–30 
  meter och räckvidden för en basstation i glesbygd är ca  
 6–7 
  km. Näten kan för närvarande ge en teoretisk överföringshastighet för bredband på upp till 7,2 Mbit/s nedströms och 2 Mbit/s uppströms. Även här kan en fast monterad riktantenn öka nätens täckningsgrad och en högre överföringshastighet kan fås jämfört med användning utan antenn. 
 PTS kartläggning, se kapitel 6, visar att  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 har en god geografisk täckning och drygt 99 procent av Sveriges befolkning och arbetsställen har förutsättningar för till- gång till CDMA2000. Men för att de som endast har tillgång till denna infrastruktur i praktiken ska kunna teckna ett bredbands- abonnemang och använda tjänsten krävs ytterligare investeringar motsvarande  
 1–1,5 
  miljarder kr enligt Ewing beräkningar. Detta kan exemplifieras genom Nordisk Mobiltelefons samarbete med Region Värmland där en utbyggnad gjorts av trådlöst bred- band. Samarbetet har resulterat i att Nordisk Mobiltelefon har byggt ut 38 master i länet vilket kan jämföras med den ursprungliga planen på 12 master. Den tillkommande utbyggnaden av master har finansierats av Region Värmland. Trots detta finns det problem med täckningen och överföringshastigheten i vissa områden på grund av geografiska förhållanden och användarnas avstånd från masten. 
  
 2 
  
 Vad gäller täckningen av  
 3G-tekniken 
  UMTS/HSPA har ca 80 procent av befolkningen och 68 procent av arbetsställena förutsätt- ningar för tillgång till bredband enligt PTS kartläggning. Täckningen av HSPA är högst i tätbefolkade områden medan täckningen är lägre i t.ex. småorter där den uppgår till 50 procent och områden utanför tätort och småort som täcks till 39 procent. Detta beror på att näten är uppbyggda av mindre celler vilket lämpar sig bättre för mer tätbebyggda områden än att täcka stora geografiska ytor på grund av den höga investeringskostnaden per cell. 
  
 2  
 NWT  
 2007-07-16, 
 2008-01-11 
  samt möte med Nordisk Mobiltelefon  
 2008-01-18 
  
 383 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2008:40 
  
 Begränsningar för radiotekniken 
 Den mottagning och den kvalitet som användaren kan få i prakti- Meyers i ett trådlöst nät är beroende av individuella förhållanden som till exempel radiomiljö, avstånd från basstationen, antal användare per cell, transmission med mera. Med en fast monterad riktantenn förbättras mottagningsförhållandena avsevärt, men det krävs att det över huvud taget finns en radiosignal för att användaren ska kunna ta emot den. Detta gäller för samtliga trådlösa nät. 
 Exempel på geografiska förhållanden som kan orsaka problem för att ta emot radiosignalen är höga berg, dalgångar, tät skog, byggnader mm. Om en basstation täcker en stor yta är risken större för att de geografiska förhållandena kan sätta begräsningar för slutanvändarens mottagning av radiosignalen. 
 Tillgång till frekvensutrymme 
 Frekvensutrymmet i 450 MHz bandet uppgår till totalt 9 MHz vilket har tilldelats Nordisk Mobiltelefon i två omgångar. Det pågår just nu en rättstvist där PTS beslut om tilldelningen av det ytterligare frekvensutrymmet(2*2,7 MHz) inom Nordisk Mobiltelefons till- stånd har ifrågasatts. Utgången av tvisten är ännu oklar men PTS anser att det av frekvenseffektivitetsskäl inte ryms fler än ett tillstånd att använda radiosändare i 450 MHz bandet. Detta frekvensutrymme är av stor vikt för Nordisk Mobiltelefon för att de ska kunna erbjuda de tjänster som marknadsförs till ett ökande antal kunder. 
 Det tillgängliga frekvensutrymmet i 450 MHz bandet är begrän- sat och kan t.ex. jämföras med det frekvensutrymme som har till- delats för  
 GSM-tekniken 
  i 900 MHz bandet och 1 800 MHz bandet, totalt 220 MHz och för  
 3G-näten 
  i 2 GHz bandet, totalt 155 MHz. Detta gör t.ex. att  
 CDMA2000-nätet 
  inte kan uppgraderas till högre överföringshastigheter utöver nästa version av  
 EV-DO 
  som teoretiskt ger 6,2 Mbit/s nedströms och 3,6 Mbit/s uppströms utan tillgång till mer frekvensutrymme. Det tillgängliga frekvensut- rymmet i 450 bandet medför också begränsningar i hur många samtidiga användare som kan finnas i en cell och i nätet särskilt om slutanvändaren nyttjar kapacitetskrävande tjänster. 
 De nät som byggts med  
 3G-tekniken 
  UMTS/HSPA kan i nästa version uppgraderas med HSPA+ vilket då kan ge en överförings- hastighet på upp till 28,8 Mbit/s nedströms och 11,5 Mbit/s 
 384 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 8 
  
 uppströms. En sådan uppgradering ryms inom nuvarande frekvens- utrymme men beroende på hur snabbt trafikvolymerna ökar kommer så småningom en förtätning av näten vara nödvändig alternativt att ytterligare frekvensutrymme blir tillgängligt. 
 Konkurrenssituation 
 Nordisk Mobiltelefon är i dag den ende operatör som äger och driver ett  
 3G-nät 
  i 450 MHz bandet, och enligt PTS finns det av frekvenseffektivitetsskäl inte utrymme för flera operatörer i detta frekvensband. 
 I 2GHz bandet finns tre parallella  
 3G-nät 
  (varav två i glesbygd) anlagda med UMTS/HSPA och fyra operatörer som erbjuder tjänster, nämligen Garcia, Tele2, Telenor och Tre. Det råder hög konkurrens mellan de fyra aktörerna och de konkurrensmedel som främst används på slutkundmarknaden är överföringshastighet och pris. 
 Slutsatser 
 Enligt vår mening har utredningen två frågor att ta ställning till vad gäller bredband via  
 3G-teknikerna 
  CDMA2000 och UMTS/HSPA. Hur sannolika är de täckningssiffror som presenteras för varje infra- struktur i PTS kartläggning, samt vilka möjligheter finns att upp- gradera näten för att leva upp till ökade krav på överföringshastig- heter, fler användare och större trafikvolymer? 
 Sannolikhet i  
 3G-nätens 
  täckningsgrad 
 Då  
 3G-nätet 
  med CDMA2000 är uppbyggt med stora celler där varje basstation har en lång räckvidd och om hänsyn tas till hinder relaterade till geografiska förhållanden framstår täckningssiffrorna som redovisas i PTS kartläggning på drygt 99 procent som över- skattade. Vår bedömning är att de 122 000 personer och 38 000 arbetsställen som i dag endast har förutsättningar för tillgång till bredband via CDMA2000 i praktiken kan vara förhindrade att få tillgång till en tjänst med god kvalitet. Detta styrks dessutom av uppgiften om att ytterligare investeringar på mellan  
 1–1,5 
  miljarder 
 385 
  
 Bilaga 8 
  
 SOU 2008:40 
  
 kr är nödvändiga för att erbjuda dessa områden tillgång till bred- band. Vi bedömer därför att antalet personer och arbetsställen som saknar förutsättningar för tillgång till bredband är betydligt högre än den siffra som PTS kartläggning uppger, dvs. 2 400 personer och 900 arbetsställen. 
 Nätstrukturen i  
 3G-näten 
  med Johnson skiljer sig från CDMA2000 näten då de är uppbyggda av många små celler där varje basstation har en kortare räckvidd.  
 3G-nätens 
  täckning varierar beroende på om området är tätbebyggt eller glesare byggt vilket gör att täckningen i småorter och områden utanför tätort och små- ort är lägre än 50 procent. Enligt PTS kartläggning är det 44 000 personer och 12 000 arbetsställen som saknar tillgång till trådbunden infrastruktur med har förutsättningar för tillgång till bredband via HSPA (och CDMA2000). Vi bedömer att täckningsgraden i dessa områden är relativt stabil men att uppgifterna kan vara något över- skattade beroende på de hinder som de geografiska förhållandena kan ge. Då det finns tre parallella  
 3G-nät 
  uppbyggda innebär det att i många områden finns det mer än en operatör att välja på vilket ökar tillgängligheten av tjänsten. 
 Utredningen gör bedömningen att de eftersatta områdena, omfattande områden utanför tätort inklusive småort, motsvaras av ca 145 000 personer och ca 39 000 arbetsställen, vilket omfattar ca 10 procent av befolkningen och 12 procent av arbetsställena i dessa områden. Se vidare avsnitten 6.2 och 6.3 
 Är  
 3G-näten 
  framtidssäkra och uppgraderingsbara? 
 Utredningen gör i avsnitt 2.2 bedömningen att en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet år 2008 ska kunna erbjuda hushåll och företag en bredbandsanslutning på minst 2 Mbit/s både ned- ströms och uppströms. Om hänsyn tas till de tjänster som förväntas utvecklas de kommande åren och den efterfrågan på högre överfö- ringshastigheter på accessnivå som detta kommer att medföra gör utredningen bedömningen att till år 2013 kommer en överförings- hastighet på cirka 10 Mbit/s vara nödvändig för att kunna ta del av de vanligaste tjänsterna. 
 Med tanke på de begränsningar som finns vad gäller frekvensut- rymmet i  
 450-bandet 
  bedömer utredningen att det blir svårt att utifrån nuvarande förutsättningar uppgradera  
 3G-nätet 
  CDMA2000 för att klara av det krav på överföringshastighet som utredningen 
 386 
  
 SOU 2008:40 
  
 Bilaga 8 
  
 bedömer är nödvändig. Särskilt om utgångspunkten är att de 122 000 personer och 38 000 arbetsställen som i dag endast har förutsättningar för att få tillgång till bredband via CDMA2000 också ska ha en möjlighet att teckna ett abonnemang och få en tjänst med hög funktionalitet. Om dessutom hänsyn ska tas till att de eftersatta områdena kommer att öka i antal fram till och med år 2013 förefaller detta osannolikt. Vi bedömer därför att  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 inte ensamt kan ses som en långsiktig lösning för att ge de eftersatta områdena tillgång till en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. Detta beroende på att den utifrån dagens för- utsättningar inte kan leva upp till utredningens krav på framtidssä- kerhet och möjlighet till uppgradering för det stora antal personer och arbetsställen som har identifierats i de eftersatta områdena fram till och med år 2013. 
 Det är samtidigt viktigt att tillägga att vi anser att  
 3G-tekniken 
  CDMA2000 är ett bra komplement till annan  
 IT-infrastruktur 
  då den ger slutanvändare möjlighet till mobilitet, telefoni och en anslutning till Internet framför allt i glesbebyggda områden. 
 Utredningen bedömer att  
 3G-tekniken 
  Johnson är mer framtids- säker och kan uppgraderas till de krav som utredningen ställer på en  
 IT-infrastruktur 
  med hög överföringshastighet. När UMTS/HSPA introduceras i 900  
 MHz-bandet 
  inom några år kommer det dess- utom att finnas förutsättningar för bättre yttäckning i glesbygd. Men vår bedömning är att eventuella utbyggnader och uppgrade- ringar av näten endast kommer att göras på marknadsmässiga villkor och därmed, i normala fall, inte ske inom överskådlig tid i de eftersatta områdena. 
 Sammanfattningsvis, om de eftersatta områdena även ska spegla framtida behov av uppgraderingar i tillgången till basinfrastruktur bedömer vi att dessa motsvaras av åtminstone 315 000 personer och 92 000 arbetsställen och som mest 525 000 personer och 149 000 arbetsställen. Detta motsvarar 23 respektive 38 procent av befolk- ningen och 28 respektive 45 procent av arbetsställena i de eftersatta områdena. 
 387