Rätten till mitt språk, Förstärkt minoritetsskydd, del 3 
 Kommittédirektiv 
  
 Finska språket i Stockholms- och 
  
 Dir. 
  
 Mälardalsregionen 
  
 2004:6 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 januari 2004. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ges i uppdrag att analysera om det finns förut- sättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett om- råde inom Stockholms- och Mälardalsregionen. 
 Om utredaren bedömer att det finns förutsättningar att utvidga förvaltningsområdet för finska skall utredaren 
 lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs, 
 redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av förslagen samt förslag till finansiering. 
 Bakgrund 
 Målet för den svenska minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till infly- tande, samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. Sveriges nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli, romani chib och jiddisch. 
 Minoritetspolitiken bildades som politikområde 2000 och grun- das på riksdagens beslut hösten 1999 om åtgärder för de nationella minoriteterna och inriktningen av en minoritetspolitik (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:Nielsen, rskr. 1999/2000:69). I samband med beslutet om en minoritetspolitik ratificerade Sverige i februari 2000 två Europarådskonventioner: ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- 
 375 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:40 
  
 eller minoritetsspråk. Bestämmelserna i dessa konventioner har ut- gjort en grund för den svenska politiken på området. 
 Från och med den 1 april 2000 gäller i Sverige två språklagar, la- gen (1999:1175)om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar och lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Lagarna innebär att enskilda har laglig rätt att använda minoritets- språken samiska, finska och meänkieli i kontakter med förvalt- ningsmyndigheter och domstolar i de geografiska områden där språken har lång tradition (förvaltningsområden). Lagstiftningen gäller för kommunala samt statliga lokala och regionala förvalt- ningsmyndigheter med ett geografiskt verksamhetsområde som helt eller delvis omfattar förvaltningsområdet för samiska respek- tive förvaltningsområdet för finska och meänkieli. Med statliga för- valtningsmyndigheter avses här polismyndighet, skattemyndighet, försäkringskassa, åklagarmyndighet, kronofogdemyndighet, ar- betsförmedling, tullmyndighet, länsstyrelse, lantmäterimyndighet, Vägverkets region, skogsvårdsstyrelse m.fl. Lagstiftningen innebär också att den enskilde i kommuner som ingår i förvaltningsområ- dena har rätt att få förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på respektive språk. Lagstiftningen för finska och meänkieli omfattar Gällivare, Haparanda, Kiruna, Pajala och Övertorneå kommuner. Länsstyrelsen i Norrbottens län har i uppdrag att följa tillämpningen av lagstiftningen och årligen redovisa erfarenheterna till regeringen. 
 Behovet av en utredning 
 Av de finsktalande i Sverige bor endast ca 5 procent inom det nuva- rande förvaltningsområdet för finska. En särskilt stor andel finsk- talande bor i Stockholms- och Mälardalsregionen. Med Mälardalen avses området runt sjön Mälaren, dvs. delar av Uppland, Västman- land och Södermanland. 
 Sedan juni 2001 finns en  
 finsk-svensk 
  arbetsgrupp för minori- tets- och minoritetsspråksfrågor som utgör ett forum för dialog och erfarenhetsutbyte mellan Sverige och Finland. I en rapport som överlämnades till regeringen den 4 november 2002 konstaterar ar- betsgruppen att det är en brist att minoritetsspråkslagstiftningen endast omfattar ett område där en liten del av sverigefinnarna lever, medan den största delen av sverigefinnarna lever i sådana delar av 
 376 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 1 
  
 Sverige som inte omfattas av den särskilda minoritetsspråkslag- stiftningen. Arbetsgruppen pekar på ett tilltagande intresse för finska och finsk kultur. Vid Mälardalens högskola har genom regi- onalt och lokalt initiativ ett finskt språk- och kulturcentrum inrät- tats. Arbetsgruppen anser att det finns skäl att överväga förutsätt- ningarna för och konsekvenserna av att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till vissa områden utanför det nuvarande förvaltningsområdet. 
 Europarådet har i sin uppföljning av hur Sverige genomfört sina konventionsåtaganden på området rekommenderat Sverige att för- bättra situationen för finska språket utanför det nuvarande finska förvaltningsområdet. I uppföljningen pekas också på vissa brister i den nuvarande lagstiftningen vad gäller tillhandahållande av skrift- liga dokument på minoritetsspråk. 
 Det finns mot denna bakgrund nu skäl att utreda om det finns förutsättningar för en utvidgning av förvaltningsområdet för det finska språket till att täcka även andra geografiska områden än vad den nuvarande lagstiftningen gör. Utredningen bör begränsas till Stockholms- och Mälardalsregionen. 
 Uppdraget 
 Utredaren skall analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndig- heter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stock- holms- och Mälardalsregionen. 
 Analysen skall omfatta en bedömning av intresset och behovet hos enskilda sverigefinnar av en sådan utvidgad lagstiftning eller andra åtgärder. I denna bedömning skall unga och äldre sverigefin- nars intresse, behov och förutsättningar beaktas och redovisas sär- skilt. Även jämställdhetsaspekter skall belysas i sammanhanget, vil- ket bl. a. innebär att bedöma huruvida det föreligger skillnader i intresse, behov och förutsättningar mellan kvinnor och män samt flickor och pojkar. 
 Analysen skall även omfatta en bedömning av kommunala och statliga myndigheters samt domstolars möjligheter och beredskap, på kort och lång sikt, att hantera en utvidgad lagstiftning om rätt att använda finska vid enskildas kontakter med myndigheten eller domstolen. 
 377 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2005:40 
  
 Analysen skall också omfatta en bedömning av hur ett utvidgat förvaltningsområde bör avgränsas. I vissa kommuner finns en sär- skilt stor andel finsktalande. Detta bör beaktas vid avgränsningen. Ett utvidgat förvaltningsområde bör dock så långt möjligt vara sammanhängande. 
 Utifrån analysen skall utredaren redovisa sin samlade bedömning av förutsättningarna för en utvidgad lagstiftning eller andra åtgär- der. 
 Utredaren skall även lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs. I detta sammanhang bör övervägas om den nuvarande lagstiftningen direkt kan göras tillämplig på ett utvidgat förvaltningsområde eller om det behövs en ny motsvarande lagstiftning. 
 Utredaren skall även överväga behovet av ändringar i den nuva- rande lagstiftningen mot bakgrund av den uppföljning som gjorts inom Europarådet och av Länsstyrelsen i Norrbottens län. Om det behövs skall utredaren lämna förslag till ändringar. 
 Utredaren skall i enlighet med bestämmelserna i kommittéför- ordningen (1998:1474) redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av de förslag som lämnas. Till detta kommer att även konsekvenserna för barn och unga skall redovisas där det är relevant. Kostnaderna för olika slags myndigheter skall särskilt uppmärksammas. Förslag till finansiering skall lämnas. 
 Utredaren skall i arbetet ha kontakt med berörda kommuner, landsting, domstolar och statliga myndigheter. Utredaren skall även bereda företrädare för den sverigefinska minoriteten möjlighet att framföra sina synpunkter. 
 Utredaren skall redovisa sitt arbete senast den 1 mars 2005. 
 (Justitiedepartementet) 
 378 
 Kommittédirektiv 
  
 Tilläggsdirektiv till utredningen om finska 
  
 Dir. 
  
 språket i Stockholms- och Mälardalsregionen 
  
 2005:23 
  
 (Ju 2004:01) 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 24 februari 2005 
 Sammanfattning av tilläggsuppdraget 
 Den särskilda utredare som har i uppdrag att analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stockholms- och Mälardalsregionen, skall också analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även inom det sydsamiska området. 
 Om utredaren bedömer att det finns förutsättningar att utvidga förvaltningsområdet för samiska skall utredaren 
 lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs, 
 redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av förslagen samt förslag till finansiering. 
 Bakgrund 
 Med stöd av regeringens bemyndigande den 22 januari 2004 tillkal- lade statsrådet Golden en särskild utredare med uppdrag att analy- sera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska i kontakt med förvaltningsmyndigheter och domstolar till att även gälla i Stockholms- och Mälardalsregionen (dir. 2004:6). Enligt direktiven skall utredaren redovisa sitt arbete senast den 1 mars 2005. 
 379 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:40 
  
 Behovet av tilläggsuppdrag 
 Lagen (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvaltnings- myndigheter och domstolar (språklagen) tillämpas hos kommuner samt statliga, regionala och lokala förvaltningsmyndigheter med ett geografiskt verksamhetsområde som helt eller delvis omfattar för- valtningsområdet för samiska. Med förvaltningsområdet för sa- miska avses Arjeplogs, Gällivare, Jokkmokks och Kiruna kommu- ner. 
 Frågan om en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska har behandlats i olika sammanhang. Bland annat har Europarådets ex- pertkommitté om tillämpningen av den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk, i sin uppföljning av hur Sverige har genomfört sina konventionsåtaganden på området, noterat att syd- samiskan har sin traditionella hemvist huvudsakligen utanför det nuvarande samiska förvaltningsområdet. I uppföljningen konstate- ras också att sydsamiskan är mycket hotad och att särskilda åtgär- der krävs för att skydda och främja detta språk. 
 Länsstyrelsen i Norrbottens län har på regeringens uppdrag re- dovisat konsekvenserna av en utvidgning av det samiska förvalt- ningsområdet till det sydsamiska området. Med det sydsamiska området avses de södra delarna av det traditionella samiska språk- området som omfattar delar av Norrbottens, Västerbottens, Jämt- lands och Dalarnas län. Länsstyrelsens rapport visar att ett utökat förvaltningsområde skulle öka den geografiska basen för den sa- miska språkdomänen och ha stor betydelse i de områden där det finns ett starkt lokalt engagemang för den sydsamiska språkvarie- teten och kulturen. Med utgångspunkt i länsstyrelsens rapport fin- ner regeringen att det finns behov av att utreda om det finns förut- sättningar för en utvidgning av förvaltningsområdet för det samiska språket till att täcka även det sydsamiska området. Dessutom fram- går av sametingets antagna handlingsprogram för det samiska språ- ket att språklagen bör omfatta även det sydsamiska området. 
 380 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 2 
  
 Uppdraget 
 Utredaren skall analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar till att gälla även inom det sydsamiska om- rådet. 
 Analysen skall omfatta en bedömning av intresset och behovet hos enskilda samer av en sådan utvidgad lagstiftning eller andra åt- gärder. I denna bedömning skall unga och äldre samers intresse, behov och förutsättningar beaktas och redovisas särskilt. Även jämställdhetsaspekter skall belysas i sammanhanget, vilket bland annat innebär att bedöma om det finns skillnader i intresse, behov och förutsättningar mellan kvinnor och män samt mellan flickor och pojkar. 
 Analysen skall även omfatta en bedömning av kommunala och statliga förvaltningsmyndigheters samt domstolars möjligheter och beredskap, på kort och lång sikt, att hantera en utvidgad lagstift- ning om rätt för enskilda att använda samiska vid kontakter med myndigheten eller domstolen, samt kommunernas möjligheter och beredskap att erbjuda förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på samiska. 
 Analysen skall också omfatta en bedömning av hur ett utvidgat förvaltningsområde för samiska bör avgränsas. Ett utvidgat förvalt- ningsområde bör så långt som möjligt vara sammanhängande. 
 Utifrån analysen skall utredaren redovisa sin samlade bedömning av förutsättningarna för en utvidgad lagstiftning eller andra åtgär- der. 
 Utredaren skall även lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs. I detta sammanhang bör det övervägas om den nuvarande lagstiftningen direkt kan göras tillämplig på ett utvidgat förvaltningsområde för samiska eller om det behövs en ny motsvarande lagstiftning. 
 Utredaren skall i arbetet ha kontakt med berörda kommuner, landsting, domstolar och statliga myndigheter. Utredaren skall även ge företrädare för den samiska minoriteten möjlighet att framföra sina synpunkter. 
 För arbetet gäller i övrigt de krav på kostnadsberäkningar och konsekvensbeskrivningar som har angetts i de ursprungliga direkti- ven (dir. 2004:6). 
 381 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2005:40 
  
 Förlängd tid för uppdraget 
 Utredningstiden förlängs. Uppdraget skall redovisas senast den 31 december 2005. Ett delbetänkande i de delar som gäller finska språket i Stockholms- och Mälardalsregionen skall redovisas senast den 1 juni 2005. 
 (Justitiedepartementet) 
 382 
 Europeisk stadga om landsdels- eller minoritetsspråk 
 European Charter for Regional or Minority Languages 
 Alueelisia kieliä tai vähemmistökieliä koskeva Euroopalainen peruskirja 
 Strasbourg, 5.XI.1992 
 I det följande återges konventionstexten på engelska, svenska och finska. Den finska översättningen härrör från Europarådets hemsida. 
 383 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 Sverige har ratificerat följande artiklar i del III av den Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk för respektive språk 
 Samiska Finska Meänkieli 
  
 8.1.a.iii) 
  
 8.1.a.iii) 
  
 8.1.a.iii) 
  
 utbildning 
  
 8.1.b.iv) 
  
 8.1.b.iv) 
  
 8.1.b.iv) 
  
 8.1.c.iv) 
  
 8.1.c.iv) 
  
 8.1.c.iv) 
  
 8.1.d.iv) 
  
 8.1.d.iv) 
  
 8.1.d.iv) 
  
 8.1.e.iii) 
  
 8.1.e.iii) 
  
 8.1.e.iii) 
  
 8.1.f.iii) 
  
 8.1.f.iii) 
  
 8.1.f.iii) 
  
 8.1.g 
  
 8.1.g 
  
 8.1.g 
  
 8.1.h 
  
 Woods 
  
 Woods 
  
 8.1.i 
  
 8.1.i 
  
 8.1.i 
  
 8.2 
  
 8.2 
  
 8.2 
  
 9.1.a.ii) 
  
 9.1.a.ii) 
  
 9.1.a.ii) 
  
 rättsväsendet 
  
 9.1a.iii) 
  
 9.1.a.iii) 
  
 9.1.a.iii) 
  
 9.1.a.iv) 
  
 9.1.a.iv) 
  
 9.1.a.iv) 
  
 9.1.b.ii) 
  
 9.1.b.ii) 
  
 9.1.b.ii) 
  
 9.1.b.iii) 
  
 9.1.b.iii) 
  
 9.1.b.iii) 
  
 9.1.c.ii) 
  
 9.1.c.ii) 
  
 9.1.c.ii) 
  
 9.1.c.iii) 
  
 9.1.c.iii) 
  
 9.1.c.iii) 
  
 9.1.d 
  
 9.1.d 
  
 9.1.d 
  
 9.2 
  
 9.2 
  
 9.2 
  
 9.3 
  
 9.3 
  
 9.3 
  
 10.1.a.iii) 
  
 10.1.a.iii) 
  
 10.1.a.iii) 
  
 förvaltningsmyndigheter och 
  
 10.1.a.v 
  
 10.1.a.v) 
  
 10.1.a.v) 
  
 samhällsservice 
  
 10.1.c 
  
 10.1.c 
  
 10.1.c 
  
 10.2.b 
  
 10.2.b 
  
 10.2.b 
  
 10.2.c 
  
 10.2.c 
  
 10.2.c 
  
 10.2.d 
  
 10.2.d 
  
 10.2.b 
  
 10.2.g 
  
 10.2.g 
  
 10.2.g 
  
 10.4.a 
  
 10.4.a 
  
 10.4.a 
  
 10.5 
  
 10.5 10.5 
  
 11.1.a.iii) 
  
 11.1.a.iii) 
  
 1.1.a.iii) 
  
 massmedia 
  
 11.1.c.i) 
  
 11.1.d 
  
 11.1.d 
  
 11.1.d 
  
 11.1.e.i) 
  
 11.1.e.i) 
  
 11.1.e.i) 
  
 11.1.f.ii) 
  
 11.1.f.ii) 
  
 11.1.f.ii) 
  
 11.2 
  
 11.2 
  
 11.2 
  
 384 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 12.1.a 
  
 12.1.a 
  
 12.1.a 
  
 kulturell verksamhet och kulturella 
  
 12.1.b 
  
 12.1.b 
  
 12.1.b 
  
 inrättningar 
  
 12.1.c 
  
 12.1.c 
  
 12.1.d 
  
 12.1.d 
  
 12.1.d 
  
 12.1.e 
  
 12.1.f 
  
 12.1.f 
  
 12.1.f 
  
 12.1.g 
  
 12.1.g 
  
 12.1.g 
  
 12.1.h 
  
 12.1.h 
  
 12.2 
  
 12.2 
  
 12.2 
  
 13.1.a 
  
 13.1.a 
  
 13.1.a 
  
 ekonomiska och sociala förhållanden 
  
 14.a 
  
 14.a 
  
 14.a 
  
 utbyte över gränserna 
  
 14.b 
  
 14.b 
  
 14.b 
  
 385 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
 Preamble Inledning Johdanto 
 The member States of the Council of Europe signa- tory hereto, 
 Considering that the aim of the Council of Europe is to achieve a greater unity between its mem- bers, particularly for the purpose of safeguarding and realising the ideals and principles which are their common heritage; 
 De medlemsstater i Euro- parådet som har under- tecknat denna stadga, 
 beaktar att Europarådets mål är att uppnå en ökad sammanhållning mellan dess medlemmar, särskilt för att värna om och för- verkliga de ideal och prin- ciper som utgör deras ge- mensamma arv, 
  
 Considering that the pro- 
  
 anser att värnandet 
  
 om 
  
 tection 
  
 of the historical 
  
 historiska 
  
 landsdels- 
  
 och 
  
 regional or minority langu- 
  
 minoritetsspråk i Europa, 
  
 ages of Europe, some of 
  
 av vilka somliga hotar att 
  
 which are in danger of 
  
 småningom utslocka, bidrar 
  
 eventual extinction, contri- 
  
 till att 
  
 upprätthålla 
  
 och 
  
 butes 
  
 to 
  
 the 
  
 maintenance 
  
 utveckla Europas kulturella 
  
 and development of Euro- 
  
 rikedom och traditioner, 
  
 pe's 
  
 cultural 
  
 wealth and 
  
 traditions; 
  
 Considering that the right to use a regional or mino- rity language in private and public life is an inalienable right conforming to the principles embodied in the United Nations Interna- tional Covenant on Civil and Political Rights, and according to the spirit of the Council of Europe Convention for the Pro- tection of Human Rights and Fundamental Free- doms; 
 Having regard to the work carried out within the CSCE and in particular to 
 anser att rätten att använda landsdels- eller minoritets- språk i det privata och of- fentliga livet är en omistlig rättighet som stämmer överens med principerna i Förenta nationernas inter- nationella konvention om medborgerliga och poli- tiska rättigheter och med andan i Europarådets kon- vention angående skydd för de mänskliga rättighe- terna och grundläggande friheterna, 
 beaktar det arbete som utförs av Konferensen om säkerhet och samarbete i 
 Euroopan neuvoston jä- senvaltiot, jotka ovat alle- kirjoittaneet tämän peru- skirjan ja Thomaskatsovat, että Euroopan neuvoston pyrkimyksenä on luoda kiinteämmät yhteydet jäsenvaltioidensa välille erityisesti turvatak- seen ja toteuttaakseen yhteisen perintönsä mu- kaiset ihanteet ja periaat- teet, 
 katsovat, että perinteisten eurooppalaisten alueellis- ten kielten tai vähemmis- tökielten, joista eräät ovat vaarassa hävitä, suojelemi- nen auttaa ylläpitämään ja kehittämään Euroopan kulttuurien monimuotoi- Pierce perinteitä, 
 katsovat, että oikeus kä- yttää alueellista kieltä tai vähemmistökieltä yksityi- sessä ja julkisessa elämässä on Yhdistyneiden Kansa- kuntien kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ko- skevaan kansainväliseen yleissopimukseen sisälty- vien periaatteiden mukai- nen luovuttamaton oikeus ja ihmisoikeuksien ja pe- rusvapauksien suojaamista koskevan Euroopan neu- voston yleissopimuksen hengen mukaista, 
 ottavat huomioon ETYKin puitteissa tehdyn työn sekä erityisesti vuoden 
 386 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 the Helsinki Final Act of 
  
 Europa och särskilt slut- 
  
 1975 Helsingin päätösasia- 
  
 1975 and the document of 
  
 akten 
  
 från 
  
 Helsingfors 
  
 kirjan ja vuoden 1990 Kö- 
  
 the Copenhagen 
  
 Meeting 
  
 1975 och dokumentet från 
  
 öpenhaminan 
  
 kokouksen 
  
 of 1990; 
  
 Köpenhamnsmötet 1990, 
  
 asiakirjan, 
  
 Stressing the value of in- 
  
 betonar värdet av mellan- 
  
 painottavat 
  
 kulttuurien 
  
 terculturalism 
  
 and multi- 
  
 kulturell miljö och fler- 
  
 välisen 
  
 vuorovaikutuksen 
  
 lingualism and considering 
  
 språkighet och 
  
 anser 
  
 att 
  
 sekä 
  
 monikielisyyden 
  
 that 
  
 the 
  
 protection 
  
 and 
  
 skydd 
  
 och 
  
 främjande 
  
 av 
  
 merkitystä ja katsovat, että 
  
 encouragement of regional 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 alueellisten kielten tai vä- 
  
 or 
  
 minority 
  
 languages 
  
 språk inte skall gå ut över 
  
 hemmistökielten 
  
 suojele- 
  
 should not be to the de- 
  
 de officiella 
  
 språken 
  
 och 
  
 minen 
  
 ja 
  
 niiden 
  
 käytön 
  
 triment 
  
 of 
  
 the 
  
 official 
  
 behovet att lära dessa, 
  
 rohkaiseminen ei saa vai- 
  
 languages and the need to 
  
 kuttaa 
  
 kielteisesti 
  
 viralli- 
  
 learn them; 
  
 Mendoza 
  
 tai 
  
 tarpeeseen 
  
 opiskella niitä, 
  
 Realising that the protec- 
  
 är medvetna om att skydd 
  
 tiedostavat, 
  
 että alueellis- 
  
 tion 
  
 and 
  
 promotion 
  
 of 
  
 och främjande av lands- 
  
 ten kielten tai vähemmis- 
  
 regional or minority lang- 
  
 dels- eller minoritetsspråk 
  
 tökielten 
  
 suojeleminen 
  
 ja 
  
 uages 
  
 in 
  
 the 
  
 different 
  
 i olika länder och regioner 
  
 edistäminen 
  
 Euroopan 
  
 eri 
  
 Hess 
  
 and 
  
 regions 
  
 of 
  
 i Europa utgör ett viktigt 
  
 maissa ja alueilla on omi- 
  
 Europe represent an im- 
  
 bidrag 
  
 till 
  
 uppbyggandet 
  
 aan tukemaan 
  
 demokraat- 
  
 portant 
  
 contribution 
  
 to 
  
 av ett Europa som vilar på 
  
 tisiin 
  
 periaatteisiin 
  
 ja 
  
 the building of a Europe 
  
 demokratiska 
  
 principer 
  
 kulttuurien 
  
 monimuotoi- 
  
 based on the principles of 
  
 och 
  
 kulturell 
  
 mångfald 
  
 Nichols 
  
 perustuvan 
  
 Eu- 
  
 democracy 
  
 and 
  
 cultural 
  
 inom 
  
 ramen 
  
 för 
  
 nationell 
  
 roopan 
  
 rakentamista 
  
 kan- 
  
 diversity within the fra- 
  
 suveränitet och territoriell 
  
 sallisen 
  
 itsenäisyyden 
  
 ja 
  
 mework of national sove- 
  
 integritet, 
  
 alueellisen 
  
 koskematto- 
  
 reignty and territorial in- 
  
 muuden puitteissa, 
  
 tegrity; 
  
 Taking 
  
 into 
  
 consideration 
  
 beaktar de särskilda för- 
  
 ottavat 
  
 huomioon 
  
 Euroo- 
  
 the specific conditions and 
  
 hållandena och 
  
 historiska 
  
 pan valtioiden eri alueiden 
  
 historical traditions in the 
  
 traditionerna i olika regio- 
  
 erityisolosuhteet ja histo- 
  
 different 
  
 regions 
  
 of 
  
 the 
  
 ner av de europeiska sta- 
  
 rialliset perinteet, 
  
 European States, 
  
 terna, 
  
 Have agreed as follows: 
  
 har kommit 
  
 överens 
  
 om 
  
 ovat sopineet seuraavasta: 
  
 följande: 
  
 Part I - General provi- 
  
 Del I Allmänna bestäm- 
  
 I OSA 
  
 sions 
  
 melser 
  
 Yleiset määräykset 
  
 Article 1 – Definitions 
  
 Artikel 1 Definitioner 
  
 1 artikla 
  
 Määritelmät 
  
 For the purposes of this 
  
 I denna stadga avses med 
  
 Tässä peruskirjassa 
  
 Charter: a regional or 
  
 387 
  
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 minority languages means 
  
 a) "landsdels- eller mino- 
  
 a) "alueellinen 
  
 kieli tai 
  
 languages that are: 
  
 ritetsspråk" 
  
 vähemmistökieli" 
  
 tarkoit- 
  
 taa kieltä, 
  
 i traditionally used within a given territory of a State by nationals of that State who form a group numeri- cally smaller than the rest of the State's population; and 
 ii different from the offi- cial language(s) of that State; 
 it does not include either dialects of the official lang- uage(s) of the State or the languages of migrants; 
 b territory in which the regional or minority langu- age is used means the geo- graphical area in which the said language is the mode of expression of a number of people justifying the adoption of the various protective and promotional measures provided for in this Charter; 
 c  
 non-territorial 
  langua- ges means languages used by nationals of the State which differ from the lang- uage or languages used by the rest of the State's po- pulation but which, altho- ugh traditionally used within the territory of the State, cannot be identified with a particular area the- reof. 
  
 i) 
  
 språk som av hävd an- vänds i ett visst territo- rium inom en stat av med- borgare i den staten, som utgör en grupp, som till antalet är mindre än resten av befolkningen i den sta- ten, och 
  
 ii) 
  
 som är annorlunda än det eller de officiella språ- Ramirez i den staten; 
  
 det innefattar inte vare sig dialekter av det eller de officiella språkten i staten, eller språk som talas av invandrare, 
  
 b) 
  
 "territorium där lands- dels- eller minoritetssprå- ket används" det geogra- fiska område inom vilket detta språk är uttrycksme- del för ett så stort antal personer att det motiverar de olika åtgärder för skydd och främjande som avses i denna stadga, 
  
 c) 
  
 "territoriellt obundna språk" språk som används av medborgare i en stat som avviker från det eller de språk som används av resten av befolkningen i den staten, men som, trots att de av hävd används inom den statens territo- rium, inte kan identifieras med en bestämd del av den. 
  
 i) 
  
 jota perinteisesti käyte- tään jonkin valtion tietyllä alueella ja jota käyttävät kyseisen valtion kansalai- set ovat lukumäärältään pienempi väestöryhmä kuin valtion muu väestö, ja 
  
 ii) 
  
 Burke valtion virallisesta kielestä tai kie- listä; 
  
 sellaisena ei pidetä valtion virallisen kielen tai kielten Hardy maahanmu- Hernandez; 
  
 b) 
  
 "vähemmistökielialue" tarkoittaa maantieteellistä aluetta, jolla alueellinen kieli tai vähemmistökieli on niin suuren James ilmaisuväline, että tämän peruskirjan mukai- set suojelu- ja edistämis- toimenpiteet katsotaan aiheellisiksi; 
  
 c) 
  
 "ei-alueellinen 
  
  kieli" tarkoittaa valtion muun väestön käyttämästä kie- lestä tai käyttämistä kie- listä poikkeavaa kieltä, jota perinteisesti puhutaan tietyssä valtiossa, mutta ei millään sen erityisellä alue- Valentine. 
 388 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 Article 2 – Undertakings 
  
 Artikel 2 Åtaganden 
  
 2 artikla 
  
 Sitoumukset 
  
 1 Each Party undertakes to apply the provisions of Part II to all the regional or minority languages spoken within its territory and which comply with the definition in Article 1. 
 2 In respect of each langu- age specified at the time of ratification, acceptance or approval, in accordance with Article 3, each Party undertakes to apply a mi- nimum of  
 thirty-five 
  para- graphs or  
 sub-paragraphs 
  chosen from among the provisions of Part III of the Charter, including at least three chosen from each of the Articles 8 and 12 and one from each of the Ar- ticles 9, 10, 11 and 13. 
  
 1. 
  
 Varje part förbinder sig att tillämpa bestämmel- serna i del II på alla lands- dels- eller minoritetsspråk som talas inom dess territo- rium och som motsvarar definitionen i artikel 1. 
  
 2. 
  
 Vad avser vart och ett av de språk som anges vid ratificeringen, godtagandet eller godkännandet i enlig- het med artikel 3, förbinder sig parterna att tillämpa minst 35 punkter eller stycken utvalda bland be- stämmelserna i del III i stadgan, däribland minst tre från vardera artikel 8 och 
  
 12 
  
 och en från vardera arti- kel 9, 10, 11 och 13. 
  
 1. 
  
 Kukin sopimuspuoli sitoutuu soveltamaan II osan määräyksiä kaikkiin sen alueella puhuttuihin 1 artiklan määritelmän mu- kaisiin alueellisiin kieliin tai vähemmistökieliin. 
  
 2. 
  
 Kunkin kielen osalta, joka 3 artiklan mukaisesti määritellään ratifioinnin tai hyväksymisen yhteydessä, sopimuspuoli sitoutuu soveltamaan vähintään 35 tämän peruskirjan III osan määräyksistä valitsemaansa kappaletta tai kohtaa, joi- hin kuuluu vähintään kolme 8 artiklan ja 12 ar- tiklan sekä yksi 9 artiklan, 
  
 10 
  
 artiklan, 11 artiklan ja 
  
 13 
  
 artiklan kappaleista tai kohdista. 
  
 Article 3 - Practical arran- 
  
 Artikel 3 Praktiska åtgär- 
  
 3 artikla 
  
 gements 
  
 der 
  
 Käytännön järjestelyt 
  
 1 Each contracting State shall specify in its instru- ment of ratification, ac- ceptance or approval, each regional or minority langu- age, or official language which is less widely used on the whole or part of its territory, to which the pa- ragraphs chosen in accor- dance with Article 2, para- graph 2, shall apply. 
 2 Any Party may, at any subsequent time, notify the Secretary General that it accepts the obligations 
  
 1. 
  
 Varje stat som under- tecknar denna stadga skall i sitt  
  
 ratifikations-, 
  godta- gande- eller godkännande- instrument ange varje landsdels- eller minoritets- språk, eller officiellt språk som används mindre all- mänt inom hela eller en del av dess territorium och på vilket de enligt artikel 2 punkt 2 utvalda punkterna skall tillämpas. 
  
 2. 
  
 En part får när som helst meddela generalsekretera- ren att den åtar sig de för- pliktelser som följer av 
  
 1. 
  
 Kukin sopimuspuoli määrittelee ratifioimis- tai hyväksymiskirjassaan jo- kaisen alueellisen kielen tai vähemmistökielen taikka alueellaan tai sen osassa vähemmän käytetyn viral- lisen kielen, johon 2 artik- lan 2 Moore valittuja kappaleita sovel- letaan. 
  
 2. 
  
 Sopimuspuoli voi mil- loin tahansa myöhemmin ilmoittaa pääsihteerille hyväksyvänsä peruskirjan 
  
 389 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 arising out of the provi- sions of any other para- graph of the Charter not already specified in its in- strument of ratification, acceptance or approval, or that it will apply paragraph 1 of the present article to other regional or minority languages, or to other offi- cial languages which are less widely used on the whole or part of its terri- tory. 
 3 The undertakings refer- red to in the foregoing paragraph shall be deemed to form an integral part of the ratification, acceptance or approval and will have the same effect as from their date of notification. 
 Article 4 - Existing regi- mes of protection 
 bestämmelserna i varje annan punkt i stadgan som inte redan har angetts i dess  
 ratifikations-, 
  godtagande- eller godkännandeinstru- ment eller att den avser tillämpa punkt 1 i denna artikel på andra landsdels- eller minoritetsspråk eller på andra officiella språk som används mindre all- mänt inom hela eller en del av dess territorium. 
 3. De åtaganden som avses i föregående punkt skall anses utgöra en integre- rande del av ratificeringen, godtagandet eller godkän- nandet och skall ha samma verkan från den dag då meddelandet lämnades. 
 sellaisen muun kappaleen määräyksistä johtuvat vel- voitteet, jota ei ole määri- telty sen ratifioimis- tai hyväksymiskirjassa, tai että se King tämän artiklan 1 Scott mää- räyksiä myös muihin alue- Reed vähem- mistökieliin taikka alueel- laan tai sen osassa vähem- män käytettyihin virallisiin kieliin. 
 3. Edellisessä kappaleessa mainitut sitoumukset kat- sotaan osaksi ratifiointia tai hyväksymistä ja niillä on sama vaikutus ilmoi- tuspäivästä alkaen. 
  
 Artikel 4 Gällande 
  
 4 artikla 
  
 skyddssystem 
  
 Olemassa olevat 
  
 suojelujärjestelmät 
  
 1 Nothing in this Charter shall be construed as limi- ting or derogating from any of the rights guaranteed by the European Convention on Human Rights. 
 2 The provisions of this Charter shall not affect any more favourable provisions concerning the status of regional or minority langu- ages, or the legal regime of persons belonging to mino- rities which may exist in a Party or are provided for by relevant bilateral or multilateral international agreements. 
  
 1. 
  
 Ingenting i denna stadga skall tolkas som en in- skränkning eller försämring av någon av de rättigheter som garanteras i den Euro- peiska konventionen om mänskliga rättigheter. 
  
 2. 
  
 Bestämmelserna i denna stadga skall inte inverka på de gynnsammare bestäm- melser om status för lands- dels- eller minoritetsspråk eller det regelverk för per- soner som tillhör minori- teter som kan finnas i en part eller som tillgodoses av bestämmelser hänförliga till bilaterala eller multilaterala internationella överens- 
  
 1. 
  
 Minkään tämän peru- skirjan määräyksen ei saa tulkita rajoittavan tai poikkeavan mistään Eu- roopan ihmissoikeussopi- muksen takaamasta oikeu- desta. 
  
 2. 
  
 Tämän peruskirjan mää- räykset eivät estä sovelta- masta Baker alueellisten Olson vähemmistöki- elten asemaa taikka vä- hemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeusasemaa koskevia suosiollisempia määräyksiä, jotka jonkin sopimuspuolen alueella saattavat olla voimassa tai jotka perustuvat asiano- 
  
 390 
  
 SOU 2005:40 
  
 kommelser. 
  
 Article 5 - Existing obli- 
  
 Artikel 5 Gällande för- 
  
 gations 
  
 pliktelser 
  
 Nothing in this Charter may be interpreted as im- plying any right to engage in any activity or perform any action in contravention of the purposes of the Charter of the United Na- tions or other obligations under international law, including the principle of the sovereignty and territo- rial integrity of States. 
 Ingenting i denna stadga skall tolkas ha innebörden att berättiga till någon verksamhet eller några åt- gärder som strider mot  
 FN-stadgans 
  syften eller andra folkrättsliga åtagan- den, inbegripet principen om staters suveränitet och territoriella integritet. 
  
 Article 6 – Information 
  
 Artikel 6 Information 
  
 Bilaga 3 
 maisiin kahdenvälisiin tai Perry kansainväli- siin sopimuksiin. 
 5 artikla Voimassaolevat velvoitteet 
 Minkään tämän peruskir- Brown ei saa tul- kita oikeuttavan toimintaa, Ramirez ristiriidassa Yh- distyneiden Kansakuntien peruskirjan tarkoitusperien tai muiden kansainvälisen oikeuden velvoitteiden kanssa mukaan lukien val- tioiden itsenäisyyden loukkaamattomuuden ja alueellisen koskematto- muuden periaatteet. 
 6 artikla Tiedottaminen 
 The Parties undertake to see to it that the authori- ties, organisations and per- sons concerned are infor- med of the rights and du- ties established by this Charter. 
  
 Parterna 
  
 förbinder sig 
  
 att 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitoutuvat 
  
 tillse att berörda myndig- 
  
 huolehtimaan, 
  
 että asia- 
  
 heter, organisationer 
  
 och 
  
 nomaisille 
  
 viranomaisille, 
  
 personer 
  
 informeras 
  
 om 
  
 järjestöille 
  
 ja 
  
 henkilöille 
  
 rättigheter och skyldigheter 
  
 tiedotetaan tästä peruskir- 
  
 enligt denna stadga. 
  
 jasta johtuvista olkeuksista 
  
 ja velvoitteista. 
  
 Part II - Objectives and 
  
 Del II Mål och principer 
  
 II osa 2 Artiklan 1 
  
 principles pursued in ac- 
  
 enligt artikel 2 punkt 1 
  
 Jefferson ta- 
  
 cordance with Article 2, 
  
 voitteet ja periaatteet 
  
 paragraph 1 
  
 Article 7 - Objectives and 
  
 Artikel 7 Mål och princi- 
  
 7 artikla 
  
 principles 
  
 per 
  
 Tavoitteet ja periaatteet 
  
 1 In respect of regional or minority languages, within the territories in which such languages are used and according to the situation of each language, the Par- 
 1. I fråga om landsdels- eller minoritetsspråk inom de territorier där sådana språk används, och i enlig- het med situationen för varje språk, skall parterna 
 1. Sopimuspuolten alueel- lisia kieliä tai vähemmistö- kieliä koskevan politiikan, lainsäädännön ja käytän- nön tulee vähemmistökie- lialueilla kunkin kielen 
 391 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 ties shall base their policies, legislation and practice on the following objectives and principles: 
 a the recognition of the regional or minority langu- ages as an expression of cultural wealth; 
 b the respect of the geo- graphical area of each regi- onal or minority language in order to ensure that existing or new administ- rative divisions do not constitute an obstacle to the promotion of the regi- onal or minority language in question; 
 c the need for resolute ac- tion to promote regional or minority languages in order to safeguard them; 
 d the facilitation and/or encouragement of the use of regional or minority languages, in speech and writing, in public and pri- vate life; 
 e the maintenance and de- velopment of links, in the fields covered by this Charter, between groups using a regional or minority language and other groups in the State employing a language used in identical or similar form, Meyer establishment of cultu- ral relations with other groups in the State using different languages; 
 bygga sin politik, lagstift- ning och praxis på följande mål och principer: 
  
 a) 
  
 erkännande av landsdels- eller minoritetsspråk som uttryck för kulturell rike- dom, 
  
 b) 
  
 respekt för det geogra- fiska området för varje landsdels- eller minoritets- språk för att trygga att gällande eller ny administ- rativ indelning inte utgör hinder mot främjande av ifrågavarande landsdels- eller minoritetsspråk, 
  
 c) 
  
 behov av beslutsamma åtgärder för att främja landsdels- eller minoritets- språk i syfte att skydda dem, 
  
 d) 
  
 underlättande och/eller uppmuntran av användning av landsdels- eller minori- tetsspråk i tal och skrift i det offentliga och privata livet, 
  
 e) 
  
 upprätthållande och utveckling av förbindelser inom de områden som omfattas av denna stadga mellan grupper som använ- der ett landsdels- eller mi- noritetsspråk och andra grupper i samma stat som använder ett språk som brukas i identiskt samma eller liknande form, samt upprättande av kulturella förbindelser med andra 
  
 tilanne huomioon otteen perustua seuraaviin tavo- itteisiin ja periaatteisiin: 
  
 a) 
  
 alueelliset kielet tai vä- hemmistökielet tunnuste- taan kulttuuririkkaudeksi; 
  
 b) 
  
 alueellisen kielen tai vähemmistökielen maanti- eteellistä aluetta kunnioi- tetaan sen varmistamiseksi, että olemassaolevat tai uudet hallinnolliset rajat eivät muodosta estettä kyseisen alueellisen kielen tai vähemmistökielen edistämiselle; 
  
 c) 
  
 Martinez tai vä- hemmistökieliä on tarpeen edistää määrätietoisesti niiden aseman turvaami- seksi; 
  
 d) 
  
 helpotetaan ja/tai roh- kaistaan sekä julkisessa että yksityisessä elämässä alueellisten Miles hemmistökielten käyttä- mistä puhetilanteissa ja kirjallisesti; 
  
 e) 
  
 tuetaan ja kehitetään Scott ryhmien yhteyksiä saman valtion muiden sellaisten ryhmien kanssa, jotka kä- yttävät samaa tai samanta- paista kieltä, sekä kulttuu- riyhteyksien luomista val- tion muiden kieliryhmien kanssa tämän peruskirjan piiriin kuuluvilla alueilla; 
  
 392 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
 grupper i staten som an- vänder andra språk, 
  
 f the provision of appropri- 
  
 f) 
  
 tillhandahållande 
  
 av 
  
 f) alueellisten 
  
 kielten tai 
  
 ate forms and means for 
  
 lämpliga former och medel 
  
 vähemmistökielten 
  
 asian- 
  
 the teaching and study of 
  
 för undervisning i och stu- 
  
 mukainen opetus ja opis- 
  
 regional or minority langu- 
  
 dier av landsdels- eller mi- 
  
 kelu 
  
 kaikilla 
  
 asianmukai- 
  
 ages at all appropriate sta- 
  
 noritetsspråk på alla veder- 
  
 Vincent 
  
 tasoilla 
  
 järjestetään 
  
 ges; 
  
 börliga nivåer, 
  
 sopivalla tavalla; 
  
 g the provision of facilities 
  
 g) 
  
 tillhandahållande 
  
 av 
  
 g) järjestetään 
  
 vähemmis- 
  
 enabling  
 non-speakers 
  of a 
  
 möjligheter 
  
 för 
  
 dem 
  
 som 
  
 Brown 
  
 muillekin 
  
 regional or minority langu- 
  
 inte talar ett landsdels- eller 
  
 Hart 
  
 alueellista 
  
 kieltä tai 
  
 age living in the area where 
  
 minoritetsspråk som bor i 
  
 vähemmistökieltä 
  
 käyttä- 
  
 it is used to learn it if they 
  
 det område där ifrågava- 
  
 ville 
  
 mahdollisuus 
  
 oppia 
  
 so desire; 
  
 rande landsdels- eller mino- 
  
 halutessaan kyseistä kieltä; 
  
 ritetsspråk används, att lära 
  
 sig detta om de så önskar, 
  
 h the promotion of study 
  
 h) främjande av studier och 
  
 h) alueellisten 
  
 kielten tai 
  
 and research on regional or 
  
 forskning 
  
 om 
  
 landsdels- 
  
 vähemmistökielten 
  
 opis- 
  
 minority languages at uni- 
  
 eller minoritetsspråk 
  
 vid 
  
 Powers korke- 
  
 versities or equivalent in- 
  
 universitet 
  
 eller motsva- 
  
 akouluissa ja muissa vasta- 
  
 stitutions; 
  
 rande läroanstalter, 
  
 avissa 
  
 laitoksissa 
  
 ediste- 
  
 tään; 
  
 i the promotion of appro- 
  
 i) främjande av transnatio- 
  
 i) soveltuvaa maiden vä- 
  
 priate types of transnatio- 
  
 nellt utbyte i lämpliga for- 
  
 listä 
  
 vaihtoa 
  
 edistetään 
  
 nal exchanges, in the fields 
  
 mer inom de områden som 
  
 samaa 
  
 tai 
  
 samantapaista 
  
 covered by 
  
 this 
  
 Charter, 
  
 omfattas 
  
 av denna stadga 
  
 alueellista kieltä tai vä- 
  
 for 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 för de landsdels- eller mi- 
  
 hemmistökieltä 
  
 kahdessa 
  
 languages used in identical 
  
 noritetsspråk, som används 
  
 tai useammassa eri val- 
  
 or similar form in two or 
  
 i 
  
 identiskt 
  
 samma 
  
 eller 
  
 tiossa 
  
 käyttävien 
  
 ryhmien 
  
 more States. 
  
 liknande form i två eller 
  
 välillä 
  
 tämän 
  
 peruskirjan 
  
 flera stater. 
  
 piiriin Gardner. 
  
 2 The Parties undertake to 
  
 2. 
  
 Parterna 
  
 förbinder 
  
 sig 
  
 2. Sopimuspuolet 
  
 sitoutu- 
  
 eliminate, if they have not 
  
 att, om så inte redan har 
  
 vat poistamaan, mikäli tätä 
  
 yet done so, Smith 
  
 skett, avskaffa alla oberätti- 
  
 ei ole vielä tehty, kaiken 
  
 distinction, 
  
 exclusion, re- 
  
 gade åtskillnader, undantag, 
  
 aiheettoman 
  
 alueellisiin 
  
 striction or preference re- 
  
 restriktioner eller preferen- 
  
 kieliin tai vähemmistökie- 
  
 lating to the use of a regio- 
  
 ser 
  
 som 
  
 gäller 
  
 användning 
  
 liin 
  
 liittyvän 
  
 erottelun, 
  
 nal 
  
 or minority 
  
 language 
  
 av ett landsdels- eller mino- 
  
 poissulkemisen, 
  
 suositu- 
  
 and intended to discourage 
  
 ritetsspråk och som syftar 
  
 immuuden 
  
 sekä 
  
 kaikki 
  
 or endanger the mainte- 
  
 till 
  
 att 
  
 motverka 
  
 eller 
  
 sellaiset rajoitukset, joiden 
  
 nance or development of it. 
  
 äventyra 
  
 dess 
  
 fortbestånd 
  
 tarkoituksena on 
  
 jarruttaa 
  
 The 
  
 adoption of special 
  
 eller utveckling. Vidtagande 
  
 tai vaarantaa 
  
 vähemmistö- 
  
 393 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 Hammond in favour of regi- onal or minority languages aimed at promoting equa- lity between the users of these languages and the rest of the population or which take due account of their specific conditions is not considered to be an act of discrimination against the users of more  
 widely-used 
  languages. 
 3 The Parties undertake to promote, by appropriate Hammond, mutual unders- tanding between all the linguistic groups of the country and in particular the inclusion of respect, understanding and tole- rance in relation to regional or minority languages among the objectives of education and training provided within their countries and encourage- ment of the mass media to pursue the same objective. 
 av särskilda åtgärder till förmån för landsdels- eller minoritetsspråk som syftar till att främja likhet mellan användarna av dessa språk och resten av befolkningen, eller som tar behörig hän- syn till deras särskilda för- hållanden, skall inte be- traktas som diskriminering mot dem som brukar mera allmänt använda språk. 
 3. Parterna förbinder sig att med lämpliga åtgärder främja ömsesidig förståelse mellan alla språkliga grup- per i landet och särskilt verka för att respekt, för- ståelse och tolerans med avseende på landsdels- eller minoritetsspråk inkluderas bland målen för olika slag av undervisning och ut- bildning i sina länder samt att uppmuntra massmedia att sträva mot samma mål. 
 kielen säilymistä tai ke- hittymistä. Munoz kie- liä tai vähemmistökieliä koskevia erityistoimia ei katsota laajemmin käytet- tyjä kieliä puhuvan väestön syrjinnäksi, jos näiden toimien tavoitteena on edistää  
 tasa-arvoa 
  kyseistä kieltä käyttävien ja muun väestön välillä tai asianmu- kaisesti huomioida näiden kielien erityisasema. 
 3. Sopimuspuolet sitoutu- vat tarvittavin toimenpi- tein edistämään maansa kieliryhmien keskinäistä yhteisymmärrystä ja erityi- sesti sisällyttämään ope- tus- ja kasvatustavoitteisi- insa kunnioituksen, ym- märryksen ja suvaitsevai- suuden Osborne tai vähemmistökieliä kohtaan sekä rohkaisemaan myös joukkoviestimiä pyrki- mään samaan päämäärään. 
 4 In determining their po- licy with regard to regional or minority languages, the Parties shall take into con- sideration the needs and wishes expressed by the groups which use such languages. They are encou- raged to establish bodies, if necessary, for the purpose of advising the authorities on all matters pertaining to regional or minority langu- ages. 
 5 The Parties undertake to apply,  
 mutatis mutandis 
  
 ,  
 the 
  
 4. 
  
 Vid fastläggande av sin politik i fråga om landsdels- eller minoritetsspråk skall parterna ta hänsyn till de behov och önskemål som uttrycks av de grupper som använder sådana språk. De uppmuntras att i mån av behov upprätta organ för att ge råd till myndighe- terna i alla frågor som sammanhänger med lands- dels- eller minoritetsspråk. 
  
 5. 
  
 Parterna förbinder sig att i vederbörliga delar tillämpa 
  
 4. 
  
 Määrittäessään alueelli- sia kieliä tai vähemmistö- kieliä koskevaa politiikka- ansa sopimuspuolten tulee ottaa huomioon asiano- maisten kieliryhmien il- maisemat tarpeet ja toivo- mukset. Niitä rohkaistaan tarvittaessa perustamaan elimiä, jotka voivat antaa viranomaisille neuvoja kaikissa Osborne tai vähemmistökieliä koske- vissa asioissa. 
  
 5. 
  
 Sopimuspuolet sitoutu- vat soveltuvin osin nou- 
  
 394 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 principles listed in para- graphs 1 to 4 Reyes to non- territorial languages. Ho- wever, as far Fowler langu- ages are concerned, the nature and scope of the measures to be taken to give effect to this Charter shall be determined in a flexible manner, bearing in mind the needs and wishes, and respecting the tradi- tions and characteristics, of the groups which use the languages concerned. 
 principerna i punkt 1 - 4 ovan på territoriellt obundna språk. I fråga om dessa språk skall emellertid arten och omfattningen av de åtgärder som skall vidtas för att verkställa denna stadga bestämmas på ett flexibelt sätt, med beak- tande av behoven och öns- kemålen hos de grupper som använder ifrågavarande språk och med respekt för deras traditioner och egen- art. 
 Part III - Measures to promote the use of regio- nal or minority languages in public life in accor- dance with the underta- kings entered into under Article 2, paragraph 2 
 Article 8 – Education 
 Del III Åtgärder för att främja användning av landsdels- eller minori- tetsspråk i samhällslivet i enlighet med åtagandena i artikel 2 punkt 2 
 Artikel 8 Utbildning 
 dattamaan  
 1-4 
  kappaleessa annettuja periaatteita myös ei- alueellisiin kieliin. Näi- den kielten osalta tämän peruskirjan toteuttamiseen tähtäävät toimenpiteet määritetään kuitenkin joustavasti ja asianomais- ten kieliryhmien tarpeet ja toivomukset huomioon ottaen sekä niiden perin- teitä ja ominaispiirteitä kunnioittaen. 
 III osa Vähemmistökielten käytön edistämiseen julkisessa elämässä tähtä- ävät, 2 artiklan 2 kappale- essa annettujen sitou- musten Walton toi- menpiteet 
 8 artikla Koulutus 
 1 With regard to education, the Parties undertake, within the territory in which such languages are used, according to the situ- ation of each of these lang- uages, and without preju- dice to the teaching of the official language(s) of the State: 
 a i to make available pre- school education in the relevant regional or mino- rity languages; or 
 ii to make available a sub- stantial part of  
 pre-school 
  education in the relevant regional or minority langu- 
 1. Parterna förbinder sig till följande i fråga om utbild- ning inom det territorium där sådana språk används, i enlighet med situationen för vart och ett av dessa språk, och utan att för- sämra undervisningen i statens officiella språk: 
 a) i) att tillhandahålla för- skoleundervisning på ifrå- gavarande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
 1. Koulutuksen osalta so- pimuspuolet sitoutuvat vähemmistökielialueilla kunkin kielen tilanne hu- omioon otteen ja heiken- tämättä asianomaisen val- tion virallisen kielen tai kielten opetusta 
 a) i) järjestämään esikoulu- asteen opetusta asianomai- Oliver vähemmistökielillä, tai 
  
 ii) att tillhandahålla en vä- 
  
 ii) järjestämään huomatta- 
  
 sentlig del av förskoleun- 
  
 van osan 
  
 esikouluasteen 
  
 dervisningen på ifrågava- 
  
 opetuksesta 
  
 asianomaisilla 
  
 rande landsdels- eller mino- 
  
 alueellisilla 
  
 kielillä tai vä- 
  
 395 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
 ages; or ritetsspråk, eller hemmistökielillä; tai 
  
 iii 
  
 to apply one of the mea- sures provided for under i and ii above at least to those pupils whose families so request and whose num- ber is considered sufficient; or 
  
 iv 
  
 if the public authorities have no direct competence in the field of  
  
 pre-school 
  education, to favour and/or encourage the application of the measures referred to under i to iii Reyes; 
 b i to make available pri- mary education in the rele- vant regional or minority languages; or 
  
 ii 
  
 to make available a sub- stantial part of primary education in the relevant regional or minority langu- ages; or 
  
 iii 
  
 to provide, Cannon pri- mary education, for the teaching of the relevant regional or minority langu- ages as an integral part of the curriculum; or 
  
 iv 
  
 to apply one of the mea- sures provided for under i to iii above at least to those pupils whose families so request and whose number is considered sufficient; 
  
 c i to make available secon- 
  
 iii) 
  
 att tillämpa någon av de åtgärder som avses i i) och 
  
 ii) 
  
 ovan, åtminstone för de elever vars anhöriga så be- gär och vars antal bedöms vara tillräckligt, eller, 
  
 iv) 
  
 om myndigheterna sak- nar direkt behörighet be- träffande förskoleundervis- ning, att gynna och/eller uppmuntra tillämpning av de åtgärder som avses i i) 
  
 iii) 
  
 ovan, 
  
 b) i) att tillhandahålla un- dervisning i de lägre årskur- serna i grundskolan på ifrå- gavarande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
  
 ii) 
  
 att tillhandahålla en vä- sentlig del av undervis- ningen i de lägre årskur- serna i grundskolan på ifrå- gavarande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
  
 iii) 
  
 att tillse att i undervis- ningen i de lägre årskur- serna i grundskolan som en integrerande del av läropla- nen ingår undervisning i ifrågavarande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
  
 iv) 
  
 att tillämpa någon av de åtgärder som avses i i) - iii) ovan, åtminstone för de elever vars anhöriga så be- gär och vars antal bedöms vara tillräckligt, 
  
 c) 
  
 i) att tillhandahålla un- 
  
 iii) 
  
 soveltamaan joko i tai ii kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä ainakin Acosta oppilaisiin, joiden per- heet ovat sitä pyytäneet ja joiden lukumäärä katso- taan riittäväksi; tai 
  
 iv) 
  
 rohkaisemaan ja/tai suosimaan edellä  
  
 i-iii 
  koh- dassa tarkoitettuja toi- menpiteitä, mikäli virano- maisilla ei ole varsinaista toimivaltaa esikouluasteen opetuksessa; 
 b) i) järjestämään peru- skouluopetusta asianomai- Oliver vähemmistökielillä, tai 
  
 ii) 
  
 järjestämään huomatta- van osan peruskouluope- tuksesta asianomaisilla alueellisilla kielillä tai vä- hemmistökielillä; tai 
  
 iii) 
  
 järjestämään asiano- maisten alueellisten Peck opetu- sohjelmaa, tai 
  
 iv) 
  
 soveltamaan  
  
 i-iii 
  koh- dassa tarkoitettuja toi- menpiteitä ainakin niihin oppilaisiin, joiden perheet ovat sitä pyytäneet ja joi- den lukumäärä katsotaan riittäväksi; 
  
 c) 
  
 i) järjestämään keskias- 
  
 396 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 dary education in the rele- vant regional or minority languages; or 
 dervisning i de högre års- kurserna i grundskolan och i gymnasieskolan på ifråga- varande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
 teen opetusta asianomai- Oliver vähemmistökielillä, tai 
 ii to make available a sub- stantial part of secondary education in the relevant regional or minority langu- ages; or 
 ii) att tillhandahålla en vä- sentlig del av undervis- ningen i de högre årskur- serna i grundskolan och i gymnasieskolan på ifråga- varande landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
 ii) järjestämään huomatta- van osan keskiasteen ope- tuksesta asianomaisilla alueellisilla kielillä tai vä- hemmistökielillä; tai 
 iii to provide, Cannon se- Harris education, for the teaching of the relevant regional or minority langu- ages as an integral part of the curriculum; or 
  
 iii) att tillse att i undervis- 
  
 iii) järjestämään 
  
 asiano- 
  
 ningen i de högre årskur- 
  
 maisten alueellisten kielten 
  
 serna i grundskolan och i 
  
 vähemmistökielten 
  
 gymnasieskolan 
  
 som 
  
 en 
  
 opetusta Atkins 
  
 integrerande del av läropla- 
  
 osana keskiasteen 
  
 opetu- 
  
 nen ingår undervisning 
  
 i 
  
 sohjelmaa, tai 
  
 ifrågavarande 
  
 landsdels- 
  
 eller minoritetsspråk, eller 
 iv to apply one of the mea- sures provided for under i to iii above at least to those pupils who, or where ap- propriate Jones, so wish in a number consi- dered sufficient; 
 d i to make available tech- nical and vocational educa- tion in the relevant regional or minority languages; or 
  
 ii 
  
 to make available a sub- stantial part of technical and vocational education in the relevant regional or minority languages; or 
  
 iii 
  
 to provide, within tech- nical and vocational educa- tion, for the teaching of the 
  
 iv) att tillämpa någon av de åtgärder som avses i i) - iii) ovan, åtminstone för de elever som så önskar, eller, i förekommande fall, för dem vars anhöriga så öns- kar och vars antal bedöms vara tillräckligt, 
 d) i) att tillhandahålla tek- nisk utbildning och yrkes- utbildning på ifrågavarande landsdels- eller minoritets- språk, eller 
  
 ii) 
  
 att tillhandahålla en vä- sentlig del av den tekniska utbildningen och yrkesut- bildningen på ifrågavarande landsdels- eller minoritets- språk, eller 
  
 iii) 
  
 att tillse att i den tek- niska utbildningen och yrkesutbildningen som en 
  
 iv) soveltamaan  
 i-iii 
  koh- dassa tarkoitettuja toi- menpiteitä ainakin niihin oppilaisiin, joiden perheet ovat sitä pyytäneet ja joi- den lukumäärä katsotaan riittäväksi; 
 d) i) järjestämään ammat- tiopetusta asianomaisilla alueellisilla kielillä tai vä- hemmistökielillä, tai 
  
 ii) 
  
 järjestämään huomatta- van osan ammattiopetuk- sesta asianomaisilla alueel- lisilla kielillä tai vähem- mistökielillä; tai 
  
 iii) 
  
 järjestämään asiano- maisten alueellisten Russell 
  
 397 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 relevant regional or mino- rity languages as an integral part of the curriculum; or 
 iv to apply one of the mea- sures provided for under i to iii above at least to those pupils who, or where ap- propriate Jones, so wish in a number consi- dered sufficient; 
 e i to make available univer- sity and other higher edu- cation in regional or mino- rity languages; or 
  
 ii 
  
 to provide facilities for the study of these langua- ges as university and higher education subjects; or 
  
 iii 
  
 if, by reason of the role of the State in relation to higher education institu- tions,  
  
 sub-paragraphs 
  i and 
  
 ii 
  
 cannot be applied, to encourage and/or allow the provision of university or other forms of higher edu- cation in regional or mino- rity languages or of facili- ties for the study of these languages as university or higher education subjects; 
  
 integrerande del av läropla- 
  
 opetusta 
  
 Atkins 
  
 nen ingår undervisning i 
  
 osana 
  
 ammattiopetusoh- 
  
 ifrågavarande 
  
 landsdels- 
  
 jelmaa, tai 
  
 eller minoritetsspråk, eller 
 iv) att tillämpa någon av de åtgärder som avses i i) - iii) ovan, åtminstone för de elever som så önskar, eller, i förekommande fall, för dem vars anhöriga så öns- kar och vars antal bedöms vara tillräckligt, 
 iv) soveltamaan  
 i-iii 
  koh- dassa tarkoitettuja toi- menpiteitä ainakin niihin oppilaisiin, joiden perheet ovat sitä pyytäneet ja joi- den lukumäärä katsotaan riittäväksi; 
  
 e) i) att tillhandahålla uni- 
  
 e) i) järjestämään korkea- 
  
 versitetsutbildning 
  
 och 
  
 kouluopetusta 
  
 asianomai- 
  
 annan högre 
  
 utbildning på 
  
 Thompson 
  
 kielillä tai 
  
 ifrågavarande 
  
 landsdels- 
  
 vähemmistökielillä, tai 
  
 eller minoritetsspråk, eller 
  
 ii) 
  
 att tillhandahålla resurser för studier av dessa språk som ämnen i universitets- utbildningen och den högre utbildningen, eller 
  
 iii) 
  
 att, om till följd av sta- tens roll i förhållande till institutioner för högre utbildning, stycke i) och ii) ovan inte kan tillämpas, uppmuntra och/eller tillåta tillhandahållande av univer- sitetsutbildning eller andra former av högre utbildning på landsdels- eller minori- tetsspråk eller av resurser för studier av dessa språk som studieämnen vid uni- versitet eller högre utbild- ningsanstalter, 
  
 ii) 
  
 järjestämään mahdolli- suus opiskella Perez korkeakoulujen opetusai- Reilly, tai 
  
 iii) 
  
 rohkaisemaan ja/tai sallimaan korkeakouluo- petusta alueellisella kielellä tai vähemmistökielellä tai mahdollisuuksia näiden kielten opiskeluun korke- akoulujen opetusaineena, jos valtion suhde korkea- kouluihin on sellainen, että tämän kappaleen i ja ii kohtaa ei voida soveltaa, 
  
 f i to arrange for the provi- sion of adult and continu- ing education courses which are taught mainly or wholly in the regional or minority languages; or 
 f) i) att tillse tillhandahål- lande av kurser för vuxen och vidareutbildning där undervisningen helt eller delvis sker på landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
 f) i) järjestämään sellaisten aikuiskasvatus- ja täyden- Rodriguez tar- jontaa, joissa opetus ta- pahtuu kokonaan tai osaksi alueellisilla kielillä 
 398 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 tai vähemmistökielillä; tai 
  
 ii to offer such languages as 
  
 ii) att erbjuda dessa språk 
  
 ii) tarjoamaan näitä kieliä 
  
 subjects of adult and conti- 
  
 som ämnen inom vuxen- 
  
 oppiaineina 
  
 aikuiskasva- 
  
 nuing education; or 
  
 och 
  
 vidareutbildningen, 
  
 tuksessa 
  
 ja 
  
 täydennysko- 
  
 eller 
  
 ulutuksessa; tai 
  
 iii if the public authorities 
  
 iii) att, om de statliga myn- 
  
 iii) suosimaan ja/tai roh- 
  
 have no direct competence 
  
 digheterna 
  
 saknar 
  
 direkt 
  
 kaisemaan näiden 
  
 kielten 
  
 in the field of adult educa- 
  
 behörighet i fråga om vux- 
  
 tarjontaa aikuiskasvatus- ja 
  
 tion, to favour and/or en- 
  
 enutbildningen, 
  
 gynna 
  
 täydennyskoulutuksessa, 
  
 courage 
  
 the 
  
 offering 
  
 of 
  
 och/eller 
  
 uppmuntra 
  
 att 
  
 mikäli viranomaisilla ei ole 
  
 such languages 
  
 as 
  
 subjects 
  
 sådana 
  
 språk 
  
 erbjuds 
  
 som 
  
 varsinaista 
  
 toimivaltaa 
  
 of 
  
 adult 
  
 and 
  
 continuing 
  
 ämnen inom vuxen- och 
  
 aikuiskasvatuksen alalla; 
  
 education; 
  
 vidareutbildning, 
  
 g to make arrangements to 
  
 g) att vidta åtgärder för att 
  
 g) varmistamaan alueellis- 
  
 ensure the teaching of the 
  
 tillgodose 
  
 undervisning 
  
 i 
  
 ten kielten tai vähemmis- 
  
 history 
  
 and 
  
 the 
  
 culture 
  
 historia 
  
 och 
  
 kultur 
  
 som 
  
 tökielten 
  
 taustalla 
  
 olevan 
  
 which is reflected by the 
  
 hänför sig till ifrågavarande 
  
 historian 
  
 ja 
  
 kulttuurin 
  
 regional or minority langu- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 opetuksen; 
  
 age; 
  
 språk, 
  
 h to provide the basic and 
  
 h) att tillhandahålla grund- 
  
 h) järjestämään 
  
 perustut- 
  
 further training of the tea- 
  
 utbildning och fortbildning 
  
 kintoon 
  
 tähtäävää 
  
 koulu- 
  
 chers required to imple- 
  
 av lärare som behövs för att 
  
 tusta 
  
 ja 
  
 jatkokoulutusta 
  
 ment those of paragraphs a 
  
 genomföra de av punkterna 
  
 opettajille, 
  
 Pittman 
  
 tarvitaan 
  
 to g accepted by the Party; 
  
 a till g som har accepterats 
  
 niiden määräysten  
 to-te- 
  
 av en part, 
  
 uttamiseksi, 
  
 jotka 
  
 kukin 
  
 sopimuspuoli on edellä a- 
  
 g-kohdasta 
  hyväksynyt; 
  
 i to set up a supervisory 
  
 i) att inrätta ett eller flera 
  
 i) asettamaan valvontaeli- 
  
 body or bodies responsible 
  
 övervakningsorgan 
  
 för 
  
 att 
  
 men tai  
 -elimiä, 
  jotka seu- 
  
 for monitoring the measu- 
  
 följa vidtagna åtgärder och 
  
 raavat 
  
 toimenpiteitä 
  
 ja 
  
 res 
  
 taken 
  
 and 
  
 progress 
  
 uppnådda 
  
 framsteg 
  
 i fråga 
  
 edistystä 
  
 alueellisten kiel- 
  
 achieved in establishing or 
  
 om upprättande eller ut- 
  
 ten tai vähemmistökielten 
  
 developing the teaching of 
  
 veckling 
  
 av undervisning 
  
 i 
  
 opetuksen 
  
 vakiinnuttami- 
  
 regional or minority langu- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 sessa tai 
  
 kehittämisessä 
  
 ja 
  
 ages and for drawing up 
  
 språk, och för att perio- 
  
 Sparks julkistettavia 
  
 periodic 
  
 reports 
  
 of their 
  
 diskt avge rapport om sina 
  
 Powers 
  
 huomi- 
  
 findings, 
  
 which 
  
 will 
  
 be 
  
 resultat, som skall offent- 
  
 oistaan. 
  
 made public. 
  
 liggöras. 
  
 2 With regard to education 
  
 2. I fråga om utbildning 
  
 2. Koulutuksen osalta sekä 
  
 and in respect of territories 
  
 och avseende andra territo- 
  
 muilla 
  
 kuin 
  
 niillä 
  
 alueilla, 
  
 other than those in which 
  
 rier än de där landsdels- 
  
 joilla 
  
 Roman 
  
 kieliä 
  
 tai 
  
 the 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 eller 
  
 minoritetsspråk 
  
 av 
  
 vähemmistökieliä perintei- 
  
 399 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 languages are traditionally 
  
 hävd används, förbinder sig 
  
 used, the Parties undertake, 
  
 parterna, om antalet använ- 
  
 if the number of users of a 
  
 dare av ett landsdels- eller 
  
 regional or minority langu- 
  
 minoritetsspråk 
  
 motiverar 
  
 age justifies it, to allow, 
  
 det, 
  
 att tillåta, 
  
 uppmuntra 
  
 encourage or provide tea- 
  
 eller 
  
 tillhandahålla under- 
  
 ching in or of the regional 
  
 visning på eller i ifrågava- 
  
 or minority language at all 
  
 rande landsdels- eller mino- 
  
 the appropriate stages of 
  
 ritetsspråk på alla veder- 
  
 education. 
  
 börliga utbildningsnivåer. 
  
 sesti käytetään, sopimus- puolet sitoutuvat salli- maan, rohkaisemaan tai järjestämään soveltuvan asteista opetusta näillä kielillä tai näissä kielissä, mikäli asianomaisen kieli- ryhmän koko on riittävä. 
  
 Article 9 - Judicial autho- 
  
 Artikel 9 Rättsväsendet 
  
 9 artikla 
  
 rities 
  
 Oikeusviranomaiset 
  
 1 The Parties undertake, in 
  
 1. Parterna förbinder sig till 
  
 1. 
  
 Tuomiopiireissä, 
  
 joissa 
  
 respect 
  
 of those judicial 
  
 följande i de domsagor där 
  
 alueellisten kieltä tai vä- 
  
 districts in which the num- 
  
 antalet 
  
 bosatta 
  
 personer 
  
 hemmistökieltä 
  
 käyttävien 
  
 ber of residents using the 
  
 som 
  
 använder 
  
 sådana 
  
 asukkaiden 
  
 lukumäärä on 
  
 regional or minority langu- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 riittävä 
  
 oikeuttaakseen 
  
 ages 
  
 justifies 
  
 the measures 
  
 språk som berättigar till de 
  
 seuraavat 
  
 toimenpiteet, 
  
 specified below, 
  
 according 
  
 åtgärder 
  
 som 
  
 anges 
  
 här 
  
 sopimuspuolet 
  
 sitoutuvat 
  
 to the situation of each of 
  
 nedan, i enlighet med situ- 
  
 kunkin kielen tilanne hu- 
  
 Daniels 
  
 languages 
  
 and 
  
 on 
  
 ationen för vart och ett av 
  
 omioon otteen 
  
 ja 
  
 sillä 
  
 condition that the use of 
  
 dessa språk, och på villkor 
  
 edellytyksellä, 
  
 Dudley 
  
 the 
  
 facilities 
  
 Reyes 
  
 att utnyttjandet av de möj- 
  
 tämän kappaleen mukaiset 
  
 the 
  
 present 
  
 paragraph 
  
 is 
  
 ligheter 
  
 som 
  
 tillhandahålls 
  
 helpotukset 
  
 tuomarin mi- 
  
 not 
  
 considered 
  
 by 
  
 the 
  
 enligt denna punkt av dom- 
  
 elestä 
  
 vaikeuta 
  
 oikeuden 
  
 judge to hamper the proper 
  
 stolen bedöms inte hindra 
  
 toteutumista 
  
 administration of justice 
  
 en rättsenlig handläggning: 
  
 a in criminal proceedings: 
  
 a) i brottmål: 
  
 a) rikosoikeudellisissa 
  
 oikeudenkäynneissä 
  
 i to provide that the courts, 
  
 i) att tillse att domstolarna, 
  
 i) määräämään, että tuo- 
  
 at the request of one of the 
  
 på begäran av någon av 
  
 mioistuimet 
  
 käyttävät 
  
 parties, 
  
 shall 
  
 conduct 
  
 the 
  
 parterna, håller rättegången 
  
 oikeudenkäynnissä 
  
 asiano- 
  
 proceedings in the regional 
  
 på landsdels- eller minori- 
  
 saisen 
  
 pyynnöstä 
  
 alueel- 
  
 or 
  
 minority 
  
 languages; 
  
 tetsspråk, och/eller 
  
 lista kieltä tai vähemmis- 
  
 and/or 
  
 tökieltä; ja/tai 
  
 ii to guarantee the accused 
  
 ii) att ge en anklagad rätt 
  
 ii) 
  
 takaamaan 
  
 syytetylle 
  
 the right to use his/her 
  
 att använda sitt eget lands- 
  
 oikeuden 
  
 käyttää 
  
 omaa 
  
 regional or minority langu- 
  
 dels- eller minoritetsspråk, 
  
 alueellista kieltään tai vä- 
  
 age; and/or 
  
 och/eller 
  
 hemmistökieltään; ja/tai 
  
 iii to provide that requests 
  
 iii) att tillse att inlagor och 
  
 iii) määräämään, ettei kir- 
  
 and 
  
 evidence, 
  
 Gray 
  
 bevisning, i skriftlig 
  
 eller 
  
 Gilbert suullisia todiste- 
  
 written or oral, shall not be 
  
 muntlig 
  
 form, 
  
 inte 
  
 skall 
  
 ita 
  
 ja 
  
 vaateita 
  
 saa 
  
 jättää 
  
 400 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 considered inadmissible solely because they are formulated in a regional or minority language; and/or 
 iv to produce, on request, documents Carson legal proceedings in the relevant regional or mino- rity language, if necessary by the use of interpreters and translations involving no extra expense for the persons concerned; 
 b in civil proceedings: 
 i to provide that the courts, at the request of one of the parties, shall conduct the proceedings in the regional or minority languages; and/or 
 ii to allow, whenever a liti- gant has to appear in per- son before a court, that he or she may use his or her regional or minority langu- age without thereby incur- ring additional expense; and/or 
 avvisas endast av den an- ledningen att de är upprät- tade på ett landsdels- eller minoritetsspråk, och/eller 
 iv) att på begäran tillhanda- hålla handlingar hänförliga till ett rättsligt förfarande på ifrågavarande landsdels- eller minoritetsspråk, vid behov med hjälp av tolkar och översättningar, utan att detta medför någon extra kostnad för de berörda, 
  
 b) 
  
 i tvistemål: 
  
 i) 
  
 att tillse att domstolarna, på begäran av någon av parterna, håller rättegången på landsdels- eller minori- tetsspråk, och/eller 
  
 ii) 
  
 att när en part i en tvist måste inställa sig personli- gen i rätten, han eller hon får använda sitt eget lands- dels- eller minoritetsspråk utan att detta medför extra kostnader, och/ eller 
  
 tutkimatta yksinomaan sillä perusteella, että ne esitetään alueellisella kie- lellä tai vähemmistökie- lellä; ja/tai 
  
 iv) 
  
 Henderson pyyn- nöstä oikeudenkäyntiin liittyvät asiakirjat alueelli- sella kielellä tai vähem- mistökielellä, tarvittaessa tulkin ja käännösten Mathis, ettei asianosaiselle aiheudu lisäkustannuksia; 
  
 b) 
  
 riita-asiain 
  
  oikeudenkä- ynnissä 
  
 i) 
  
 määräämään, että tuo- mioistuimet käyttävät oikeudenkäynnissä alueel- lista kieltä tai vähemmis- tökieltä asianosaisen tätä pyytäessä; ja/tai 
  
 ii) 
  
 sallimaan sen, että asia- nosainen voi käyttää omaa alueellista kieltään tai vä- hemmistökieltään oikeu- dessa esiintyessään, silloin kun hänen on esiinnyttävä oikeudessa henkilökohtai- sesti, ilman, että tästä ai- heutuu hänelle lisäkustan- nuksia; ja/tai 
  
 iii to allow documents and evidence to be produced in the regional or minority languages, if necessary by the use of interpreters and translations; 
 c in proceedings before courts concerning admi- nistrative matters: 
 iii) att tillåta att handlingar och bevisning läggs fram på ett landsdels- eller minori- tetsspråk, om nödvändigt med hjälp av tolkar och översättningar; 
 c) i förvaltningsmål inför domstol, 
 iii) sallimaan, että asiakirjat ja todisteet esitetään alue- ellisella kielellä tai vähem- mistökielellä, 
 tarvittaessa tulkin ja kään- nösten avulla; 
 c)  
 hallinto-oikeuksissa 
  käytävissä oikeudenkäyn- neissä: 
 401 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 i to provide that the courts, at the request of one of the parties, shall conduct the proceedings in the regional or minority languages; and/or 
 ii to allow, whenever a liti- gant has to appear in per- son before a court, that he or she may use his or her regional or minority langu- age without thereby incur- ring additional expense; and/or 
  
 i) 
  
 att tillse att domstolarna på begäran av någon av parterna håller rättegången på landsdels- eller minori- tetsspråk, och/eller 
  
 ii) 
  
 att när en part måste inställa sig personligen i rätten, han eller hon får använda sitt eget landsdels- eller minoritetsspråk utan att detta medför extra kostnader, och/eller 
  
 i) 
  
 määräämään, että tuo- mioistuimet käyttävät olkeudenkäynnissä alueel- lista kieltä tai vähemmis- tökieltä asianosaisen tätä pyytäessä; ja/tai 
  
 ii) 
  
 sallimaan sen, että asia- nosainen voi käyttää omaa alueellista kieltään tai vä- hemmistökieltään oikeu- dessa esiintyessään, silloin kun hänen on esiinnyttävä oikeudessa henkilökohtai- sesti, ilman, että tästä ai- heutuu hänelle lisäkustan- nuksia; ja/tai 
  
 iii to allow documents and evidence to be produced in the regional or minority languages, if necessary by the use of interpreters and translations; 
 d to take steps to ensure that the application of sub- paragraphs i and iii of para- graphs b and c Reyes and any necessary use of inter- preters and translations does not involve extra ex- pense for the persons con- cerned. 
 2 The Parties undertake: 
 a not to deny the validity of legal documents drawn up within the State solely be- cause they are drafted in a regional or minority langu- age; or 
 b not to deny the validity, as between the parties, of 
 iii) att tillåta att handlingar och bevisning läggs fram på ett landsdels- eller minori- tetsspråk, om nödvändigt med anlitande av tolkar och översättningar; 
 d) att vidta åtgärder för att tillse att tillämpningen av styckena i) och iii) i punk- terna b och c ovan och allt behövligt bruk av tolkar och översättningar inte medför någon extra kost- nad för de berörda perso- nerna. 
 2. Parterna förbinder sig 
  
 a) 
  
 att inte vägra att god- känna giltigheten av juri- diska dokument som upp- rättats inom staten endast av den anledningen att de är avfattade på ett landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
  
 b) 
  
 att inte vägra att god- känna giltigheten av juri- 
  
 iii) sallimaan, että asiakirjat ja todisteet esitetään alue- ellisella kielellä tai vähem- mistökielellä, tarvittaessa tulkin ja käännösten avulla; 
 d) ryhtymään toimenpitei- siin varmistaakseen, että edellä b ja c kohdan i) ja iii) alakohdan soveltami- nen ja tarvittavat tulkit ja käännökset eivät aiheuta asianosaisille lisäkustan- nuksia. 
 2. Sopimuspuolet sitoutu- vat siihen, että ne 
  
 a) 
  
 eivät kiellä kotimaassa laadittujen oikeudellisten asiakirjojen pätevyyttä vain sillä perusteella, että ne on laadittu alueellisella kielellä tai vähemmistökielellä; tai 
  
 b) 
  
 eivät kiellä kotimaassa laadittujen oikeudellisten 
  
 402 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 legal documents drawn up 
  
 diska dokument upprättade 
  
 asiakirjojen 
  
 pätevyyttä 
  
 within 
  
 the 
  
 country 
  
 solely 
  
 parterna 
  
 emellan i landet 
  
 osapuolten välillä vain sillä 
  
 because they are drafted in 
  
 endast av den anledningen 
  
 perusteella, 
  
 että 
  
 ne 
  
 on 
  
 a 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 att de är avfattade på ett 
  
 laadittu alueellisella kielellä 
  
 language, and to provide 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 tai 
  
 vähemmistökielellä, ja 
  
 that they can be invoked 
  
 språk, och tillåta att de 
  
 määräävät, 
  
 että 
  
 tällaisia 
  
 against 
  
 interested 
  
 third 
  
 åberopas gentemot berörda 
  
 asiakirjoja voidaan käyttää 
  
 parties who are not users of 
  
 tredje personer 
  
 som inte 
  
 kolmansia 
  
 osapuolia 
  
 vas- 
  
 Daniels languages on condi- 
  
 använder detta språk, under 
  
 taan, 
  
 Costa 
  
 eivät 
  
 tion that the contents of 
  
 förutsättning att innehållet 
  
 käytä 
  
 kyseistä 
  
 kieltä, 
  
 sillä 
  
 the 
  
 document 
  
 are 
  
 made 
  
 i handlingarna görs till- 
  
 edellytyksellä, 
  
 että 
  
 asia- 
  
 known to them by the per- 
  
 gängligt för dem av den 
  
 kirjoihin 
  
 vetoava 
  
 osapuoli 
  
 son(s) who invoke(s) it; or 
  
 eller de personer som åbe- 
  
 antaa tiedon näiden sisäl- 
  
 ropar dem, eller 
  
 löstä kyseisille kolmansille 
  
 osapuolille; tai 
  
 c not to deny the validity, 
  
 c) att inte vägra att god- 
  
 c) 
  
 eivät 
  
 kiellä 
  
 kotimaassa 
  
 as between the parties, of 
  
 känna giltigheten av juri- 
  
 laadittujen 
  
 oikeudellisten 
  
 legal documents drawn up 
  
 diska dokument upprättade 
  
 asiakirjojen 
  
 pätevyyttä 
  
 within 
  
 the 
  
 country 
  
 solely 
  
 parterna 
  
 emellan i landet 
  
 osapuolten välisissä suhte- 
  
 because they are drafted in 
  
 endast av den anledningen 
  
 issa vain 
  
 sillä 
  
 perusteella, 
  
 a 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 att de är avfattade på ett 
  
 että ne on laadittu alueelli- 
  
 language. 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 sella kielellä tai vähem- 
  
 språk. 
  
 mistökielellä. 
  
 3 The Parties undertake to 
  
 3. Parterna förbinder sig att 
  
 3. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitoutu- 
  
 make available in the regio- 
  
 på landsdels- eller minori- 
  
 vat 
  
 pitämään 
  
 saatavilla 
  
 nal 
  
 or 
  
 minority 
  
 languages 
  
 tetsspråken 
  
 tillhandahålla 
  
 alueellisilla kielillä tai vä- 
  
 the most important natio- 
  
 de 
  
 viktigaste 
  
 lagtexterna 
  
 hemmistökielillä 
  
 tärkeim- 
  
 nal 
  
 statutory 
  
 texts 
  
 and 
  
 och de texter som särskilt 
  
 mät lakitekstit ja erityisesti 
  
 those 
  
 relating particularly 
  
 hänför sig till de personer 
  
 näiden 
  
 kielten 
  
 Thompson 
  
 to users of these languages, 
  
 som använder dessa språk, 
  
 koskevat tekstit, ellei tästä 
  
 unless 
  
 they 
  
 are 
  
 otherwise 
  
 såvida dessa inte tillhanda- 
  
 ole 
  
 huolehdittu 
  
 muulla 
  
 provided. 
  
 hålls på annat sätt. 
  
 tavalla. 
  
 Article 10 - Administra- 
  
 Artikel 10 Förvaltnings- 
  
 10 artikla 
  
 tive authorities and public 
  
 myndigheter och sam- 
  
 Hallintoviranomaiset ja 
  
 services 
  
 hällsservice 
  
 julkiset palvelut 
  
 1 Within the administrative 
  
 1. 
  
 Inom 
  
 de 
  
 administrativa 
  
 1. 
  
 Hallintopiireissä, joissa 
  
 districts of the State in 
  
 områden i en stat där anta- 
  
 alueellista kieltä tai vä- 
  
 which the number of resi- 
  
 let invånare som använder 
  
 hemmistökieltä 
  
 käyttävien 
  
 dents who are users of re- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 asukkaiden 
  
 lukumäärä on 
  
 gional or minority langua- 
  
 språk motiverar de åtgärder 
  
 riittävä 
  
 oikeuttaakseen 
  
 ges 
  
 justifies 
  
 the measures 
  
 som anges nedan, och i 
  
 seuraavat 
  
 toimenpiteet, 
  
 specified below and accor- 
  
 enlighet 
  
 med 
  
 situationen 
  
 sopimuspuolet 
  
 sitoutuvat 
  
 ding to the situation of 
  
 för 
  
 varje 
  
 språk, förbinder 
  
 varmistamaan, 
  
 kunkin 
  
 each language, the Parties 
  
 sig 
  
 parterna 
  
 i 
  
 rimlig ut- 
  
 kielen 
  
 tilanne 
  
 huomioon 
  
 403 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 undertake, as far as this is sträckning reasonably possible: 
 ottaen ja sikäli kuin voi- daan kohtuudella katsoa mahdolliseksi, että 
  
 a i to ensure that the admi- 
  
 a) i) att tillse att de admi- 
  
 a) i) hallinnolliset virano- 
  
 nistrative 
  
 authorities 
  
 use 
  
 nistrativa 
  
 myndigheterna 
  
 maiset käyttävät alueellista 
  
 the 
  
 regional or 
  
 minority 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 eller 
  
 kieltä 
  
 tai 
  
 vähemmistöki- 
  
 languages; or 
  
 minoritetsspråken, eller 
  
 eltä, tai 
  
 ii to ensure that such of 
  
 ii) att tillse att de stats- 
  
 ii) yleisön kanssa yhtey- 
  
 their officers as are in con- 
  
 tjänstemän som är i kon- 
  
 dessä olevat 
  
 viranomaiset 
  
 tact with the public use the 
  
 takt med allmänheten an- 
  
 käyttävät 
  
 alueellista kieltä 
  
 regional or minority langu- 
  
 vänder landsdels- eller mi- 
  
 tai vähemmistökieltä asioi- 
  
 ages in their relations with 
  
 noritetsspråken i sitt um- 
  
 dessaan 
  
 henkilöiden 
  
 persons applying 
  
 to 
  
 them 
  
 gänge 
  
 med 
  
 personer 
  
 som 
  
 kanssa, jotka ottavat hei- 
  
 in Daniels languages; or 
  
 kontaktar dem på ett så- 
  
 hin yhteyttä näillä kielillä, 
  
 dant språk, eller 
  
 tai 
  
 iii to ensure that users of 
  
 iii) att tillse att personer 
  
 iii) 
  
 alueellista 
  
 kieltä 
  
 tai 
  
 regional or minority langu- 
  
 som 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 vähemmistökieltä 
  
 käyttä- 
  
 ages may submit oral or 
  
 eller 
  
 minoritetsspråk 
  
 får 
  
 vät 
  
 henkilöt 
  
 voivat jättää 
  
 written 
  
 applications 
  
 and 
  
 göra 
  
 framställningar 
  
 i 
  
 kirjallisia ja suullisia hake- 
  
 receive a reply in Daniels 
  
 muntlig eller skriftlig form 
  
 muksia 
  
 viranomaisille 
  
 ja 
  
 languages; or 
  
 och få svar på dessa språk, 
  
 saada 
  
 niihin 
  
 vastauksia 
  
 eller 
  
 näillä kielillä, tai 
  
 iv to ensure that users of 
  
 iv) att tillse att personer 
  
 iv) 
  
 alueellista 
  
 kieltä 
  
 tai 
  
 regional or minority langu- 
  
 som 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 vähemmistökieltä 
  
 käyttä- 
  
 ages may submit oral or 
  
 eller 
  
 minoritetsspråk 
  
 får 
  
 vät 
  
 henkilöt 
  
 voivat jättää 
  
 written 
  
 applications 
  
 in 
  
 göra 
  
 framställningar 
  
 i 
  
 kirjallisia ja suullisia hake- 
  
 Daniels languages; or 
  
 muntlig eller skriftlig form 
  
 muksia 
  
 viranomaisille 
  
 nä- 
  
 på dessa språk, eller 
  
 illa kielillä, tai 
  
 v to ensure that users of 
  
 v) att tillse att handlingar 
  
 v) alueellista kieltä tai vä- 
  
 regional or minority langu- 
  
 som inges av personer som 
  
 hemmistökieltä 
  
 käyttävät 
  
 ages may validly submit a 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 eller 
  
 henkilöt 
  
 voivat 
  
 pätevästi 
  
 document in Daniels langua- 
  
 minoritetsspråk och som är 
  
 toimittaa 
  
 asiakirjoja näillä 
  
 ges; 
  
 upprättade 
  
 på dessa språk 
  
 kielillä; 
  
 anses giltiga, 
  
 b to make available widely 
  
 b) att 
  
 tillhandahålla 
  
 ofta 
  
 b) 
  
 yleisölle 
  
 tarkoitetut 
  
 used 
  
 administrative 
  
 texts 
  
 förekommande 
  
 förvalt- 
  
 laajalti käytetyt hallinnolli- 
  
 and forms for the popula- 
  
 ningstexter 
  
 och 
  
 formulär 
  
 set 
  
 tekstit 
  
 ja 
  
 lomakkeet 
  
 tion in the regional or mi- 
  
 avsedda 
  
 för 
  
 befolkningen 
  
 ovat 
  
 saatavissa 
  
 aluellisilla 
  
 nority languages or in bi- 
  
 på landsdels- eller minori- 
  
 kielillä tai vähemmistökie- 
  
 lingual versions; 
  
 tetsspråken eller i tvåsprå- 
  
 lillä tai kaksikielisinä; 
  
 kig version, 
  
 404 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 c to allow the administra- tive authorities to draft documents in a regional or minority language. 
 2 In respect of the local and regional authorities on whose territory the number of residents who are users of regional or minority languages is such as to jus- tify the measures specified below, the Parties under- take to allow and/or encou- rage: 
 a the use of regional or minority languages within the framework of the regi- onal or local authority; 
 b the possibility for users of regional or minority languages to submit oral or written applications in Daniels languages; 
 c the publication by regio- nal authorities of their offi- cial documents also in the relevant regional or mino- rity languages; 
 d the publication by local authorities of their official documents also in the rele- vant regional or minority languages; 
 e the use by regional autho- rities of regional or mino- rity languages in debates in their assemblies, Larson, however, the use of the official language(s) of the State; 
 c) att tillåta förvaltnings- myndigheterna att upprätta handlingar på ett landsdels- eller minoritetsspråk. 
 2. I fråga om lokala och regionala myndigheter, inom vilkas territorier de invånare som använder landsdels- eller minoritets- språk är tillräckligt många för att motivera de nedan angivna åtgärderna, förbin- der sig parterna att tillåta och/eller uppmuntra 
  
 a) 
  
 användning av landsdels- eller minoritetsspråk inom den regionala eller lokala myndigheten, 
  
 b) 
  
 möjlighet för användare av landsdels- eller minori- tetsspråk att göra fram- ställningar i muntlig eller skriftlig form på dessa språk, 
  
 c) 
  
 att regionala myndighe- ter ger ut sina officiella dokument jämväl på ifråga- varande landsdels- eller minoritetsspråk, 
  
 d) 
  
 att lokala myndigheter ger ut sina officiella doku- ment jämväl på ifrågava- rande landsdels- eller mino- ritetsspråk, 
  
 e) 
  
 att regionala myndighe- ter i sina sammanträden använder landsdels- eller minoritetsspråk utan att för den skull det eller de i sta- ten använda officiella språ- Ramirez utesluts, 
  
 c) hallintoviranomaisten sallitaan laatia asiakirjoja alueellisilla kielellä tai vä- hemmistökielillä. 
 2. Niissä alue- tai paikallis- viranomaisissa, joiden  
 toiminta-alueella 
  alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyttävien asukkaiden lukumäärä on riittävä oi- Smith toimenpiteet, sopimuspu- olet sitoutuvat sallimaan ja/tai rohkaisemaan 
  
 a) 
  
 alueellisten Moore alue- ja paikallisviranomai- sissa; 
  
 b) 
  
 alueellista kieltä tai vä- hemmistökieltä käyttävien mahdollisuutta jättää suul- lisia ja kirjallisia hakemuk- sia näillä kielillä; 
  
 c) 
  
 alueviranomaisten viral- listen asiakirjojen julkai- semista myös asianomai- Oliver vähemmistökielillä; 
  
 d) 
  
 Quinn jul- kaisemista Morris maisilla alueellisilla kielillä tai vähemmistökielillä; 
  
 e) 
  
 sitä, että alueviranomai- set käyttäisivät alueellista kieltä tai vähemmistökieltä valtuustojen kokouksissa, sulkematta kuitenkaan pois valtion virallisen kie- len tai virallisten Kelley; 
  
 405 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 f the use by local authori- ties of regional or minority languages in debates in their assemblies, Larson, however, the use of the official language(s) of the State; 
 g the use or adoption, if necessary in conjunction with the name in the offi- cial language(s), of tradi- tional and correct forms of  
 place-names 
  in regional or minority languages. 
 3 With regard to public services provided by the administrative authorities or other persons acting on their behalf, the Parties undertake, within the ter- ritory in which regional or minority languages are used, in accordance with the situation of each langu- age and as far as this is rea- sonably possible: 
 a to ensure that the regio- nal or minority languages are used in the provision of the service; or 
 b to allow users of regional or minority languages to submit a request and rece- ive a reply in Daniels langua- ges; or 
 c to allow users of regional or minority languages to submit a request in Daniels languages. 
  
 f) 
  
 att lokala myndigheter i sina sammanträden använ- der landsdels- eller mino- ritetsspråk utan att för den skull det eller de i staten använda officiella språken utesluts, 
  
 g) 
  
 att traditionella och kor- rekta former av ortsnamn på landsdels- eller minori- tetsspråk används eller införs, vid behov jämsides med namnen på det eller de officiella språken. 
  
 3. I fråga om samhällsser- vice från förvaltningsmyn- digheterna eller av andra personer som handlar på deras uppdrag, förbinder sig parterna inom det ter- ritorium där landsdels- eller minoritetsspråk används, i enlighet med varje språks situation, och i rimlig ut- sträckning, 
 a) att tillse att landsdels- eller minoritetsspråk an- vänds vid tillhandahållande av ifrågavarande tjänster, eller 
  
 f) 
  
 sitä, että paikallisvira- nomaiset käyttäisivät alue- ellista kieltä tai vähem- mistökieltä valtuustojen kokouksissa, sulkematta kuitenkaan pois valtion virallisen kielen tai viral- listen Kelley; 
  
 g) 
  
 perinteisten ja oikeiden paikannimien käyttöä tai käyttöönottoa alueellisella kielellä tai vähemmistöki- elellä, tarvittaessa rinnak- kain virallisen kielen tai virallisten Watts. 
  
 3. Sopimuspuolet sitoutu- vat vähemmistökielialueilla hallintoviranomaisten ja niiden puolesta toimivien henkilöiden tarjoamien julkisten palvelujen osalta, kunkin kielen tilanne hu- omioon otteen ja sikäli kuin voidaan kohtuudella katsoa mahdolliseksi, var- mistamaan 
 a) että alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyte- tään palveluja tarjottaessa, 
  
 b) 
  
 att tillåta användarna av landsdels- eller minoritets- språk att göra framställ- ningar och få svar på dessa språk, eller 
  
 c) 
  
 att tillåta användarna av landsdels- eller minoritets- språk att göra framställ- ningar på dessa språk. 
  
 b) 
  
 että vähemmistökieltä käyttävät henkilöt voivat jättää hakemuksia ja saada niihin vastauksia näillä kielillä, tai 
  
 c) 
  
 että alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyttä- vät henkilöt voivat jättää hakemuksia näillä kielillä. 
  
 406 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 4 With a view to putting into effect those provisions of paragraphs 1, 2 and 3 accepted by them, the Par- ties undertake to take one or more of the following measures: 
 b recruitment and, where necessary, training of the officials and other public service employees required; 
 4. Parterna förbinder sig att vidta en eller flera av föl- jande åtgärder för att upp- fylla de åtaganden i punk- terna 1, 2 och 3 som de har antagit: 
 4. Saattaakseen voimaan hyväksymänsä 1, 2 ja 3 kappaleen määräykset, sopimuspuoli sitoutuu ryhtymään vähintään yh- teen seuraavista toimen- piteistä: 
  
 b) anställning och vid be- 
  
 b) virkamiesten ja muiden 
  
 hov utbildning av erforder- 
  
 julkisella sektorilla työs- 
  
 ligt antal tjänstemän och 
  
 kentelevien 
  
 henkilöiden 
  
 andra offentligt anställda, 
  
 palkkaaminen 
  
 ja tarvitta- 
  
 essa tarvittava kouluttami- 
  
 nen; 
  
 c compliance as far as pos- sible with requests from public service employees having a knowledge of a regional or minority langu- age to be appointed in the territory in which that language is used. 
 5 The Parties undertake to allow the use or adoption of family names in the re- gional or minority langua- ges, at the request of those concerned. 
 c) att så långt möjligt till- mötesgå begäran från statstjänsteman med kun- skaper i ett landsdels- eller minoritetsspråk att bli för- ordnade i det territorium där det språket används. 
 5. Parterna förbinder sig att tillåta att släktnamn an- vänds eller antas på lands- dels- eller minoritetsspråk på begäran av de berörda. 
 c) alueellista kieltä tai vä- hemmistökieltä osaavien julkisella sektorilla työs- kentelevien toivoessa sijo- itusta alueelle, jossa asia- nomaista kieltä puhutaan, Middleton nou- datettava mahdollisuuksien mukaan. 
 5. Sopimuspuolet sitoutu- vat sallimaan sukunimien käytön tai käyttöönoton alueellisilla kielillä tai vä- hemmistökielillä asianosa- isten pyynnöstä. 
  
 Article 11 - Media 
  
 Artikel 11 Massmedia 
  
 11 artikla 
  
 Joukkoviestimet 
  
 1 The Parties undertake, for the users of the regional or minority languages within the territories in which those languages are spoken, according to the situation of each language, to the extent that the pub- lic authorities, directly or indirectly, are competent, have power or play a role in this field, and respecting the principle of the inde- 
 1. Parterna förbinder sig till följande för dem som an- vänder landsdels- eller mi- noritetsspråk inom de ter- ritorier där dessa språk brukas, i enlighet med situ- ationen för varje språk, i den utsträckning som de offentliga myndigheterna är direkt eller indirekt behö- riga, har befogenhet eller inflytande härvidlag och under respekterande av 
 1. Sopimuspuolet sitoutu- vat alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyttä- vien osalta alueilla, joilla Perez puhutaan, kun- kin kielen tilanne huomi- oon otteen ja sikäli kuin julkisilla viranomaisilla on välillisesti tai välittömästi toimivaltaa, valtuudet tai muutoin mahdollisuus vaikuttaa tällä alalla, ja kunnioittaen joukkovies- 
 407 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 pendence and autonomy of 
  
 principen 
  
 om massmedias 
  
 timien itsenäisyyden ja 
  
 the media: 
  
 oberoende 
  
 och självstän- 
  
 itsehallinnon periaatetta 
  
 dighet, 
  
 a to the extent that radio and television Bautista public service mission: 
 i to ensure the creation of at least one radio station and one television channel in the regional or minority languages; or 
  
 ii 
  
 to encourage and/or faci- litate the creation of at least one radio station and one television channel in the regional or minority langu- ages; or 
  
 iii 
  
 to make adequate provi- sion so that broadcasters offer programmes in the regional or minority langu- ages; 
  
 b i to encourage and/or facilitate the creation of at least one radio station in the regional or minority languages; or 
 ii to encourage and/or faci- litate the broadcasting of radio programmes in the regional or minority langu- ages on a regular basis; 
 c i to encourage and/or facilitate the creation of at least one television channel in the regional or minority languages; or 
 a) i den mån radio och TV står i det offentligas tjänst: 
 i) att tillse att minst en radiostation och en TV- kanal inrättas på landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
 a) sikäli kuin radiolla ja televisiolla on julkinen palvelutehtävä 
 i) varmistamaan ainakin yhden radioaseman ja yh- den televisiokanavan pe- rustamisen alueellisilla kielillä tai vähemmistökie- lillä, tai 
  
 ii) 
  
 att uppmuntra och/eller underlätta inrättande av minst en radiostation och en  
  
 TV-kanal 
  på landsdels- eller minoritetsspråk, eller 
  
 iii) 
  
 att vidta lämpliga åtgär- der för att radiostationer och  
  
 TV-kanaler 
  skall till- handahålla program på landsdels- eller minoritets- språk, 
 b) i) att uppmuntra och/eller underlätta inrät- tande av minst en radiosta- tion på landsdels- eller mi- noritetsspråk, eller 
 ii) att uppmuntra och/eller underlätta regelbunden sändning av radioprogram på landsdels- eller minori- tetsspråk, 
 c) i) att uppmuntra och/eller underlätta inrät- tande av minst en  
 TV-kanal 
  på landsdels- eller minori- tetsspråk, eller 
  
 ii) 
  
 rohkaisemaan ja/tai helpottamaan ainakin yh- den radioaseman ja yhden televisiokanavan perusta- mista Mayo; tai 
  
 iii) 
  
 Dixon, että radio ja televisio lähettävät ohjelmaa alueel- lisilla kielillä tai vähem- mistökielillä; 
  
 b) 
  
 i) rohkaisemaan ja/tai helpottamaan ainakin yh- den alueellisilla kielillä tai vähemmistökielillä toimi- van radioaseman perusta- mista; tai 
  
 ii) rohkaisemaan ja/tai helpottamaan  
 radio-ohjel- 
  mien lähettämistä säännöl- lisesti alueellisilla kielillä tai vähemmistökielillä; 
 c) i) rohkaisemaan ja/tai helpottamaan ainakin yh- den alueellisilla kielillä tai vähemmistökielillä toimi- van televisiokanavan pe- rustamista; tai 
 408 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 ii to encourage and/or faci- 
  
 ii) att uppmuntra och/eller 
  
 ii) 
  
 rohkaisemaan 
  
 ja/tai 
  
 litate 
  
 the 
  
 broadcasting 
  
 of 
  
 underlätta 
  
 regelbunden 
  
 helpottamaan 
  
 televisio- 
  
 television 
  
 programmes 
  
 in 
  
 sändning av  
 TV-program 
  
 ohjelmien 
  
 lähettämistä 
  
 the 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 på landsdels- eller minori- 
  
 sään- nöllisesti alueellisilla 
  
 languages on a regular ba- 
  
 tetsspråk, 
  
 kielillä tai vähemmistökie- 
  
 sis; 
  
 lillä; 
  
 d to encourage and/or faci- 
  
 d) att uppmuntra och/eller 
  
 d) 
  
 rohkaisemaan 
  
 ja/tai 
  
 litate 
  
 the 
  
 production 
  
 and 
  
 underlätta 
  
 produktion 
  
 och 
  
 helpottamaan 
  
 auditiivisten 
  
 distribution 
  
 of audio 
  
 and 
  
 distribution av radio- och 
  
 ja 
  
 audiovisuaalisten 
  
 teos- 
  
 Walters 
  
 works in 
  
 the 
  
 TV-program 
  på landsdels- 
  
 ten 
  
 luomista 
  
 alueellisilla 
  
 regional or minority langu- 
  
 eller minoritetsspråk, 
  
 kielillä tai vähemmistökie- 
  
 ages; 
  
 lillä; 
  
 e i to encourage and/or 
  
 e) 
  
 i) 
  
 att 
  
 uppmuntra 
  
 e) 
  
 i) 
  
 rohkaisemaan 
  
 ja/tai 
  
 facilitate 
  
 the 
  
 creation 
  
 och/eller 
  
 underlätta 
  
 att 
  
 helpottamaan 
  
 ainakin 
  
 yh- 
  
 and/or maintenance of at 
  
 minst 
  
 en 
  
 tidning 
  
 grundas 
  
 den 
  
 alueellisilla kielillä 
  
 tai 
  
 least one newspaper in the 
  
 och/eller 
  
 upprätthålls 
  
 på 
  
 vähemmistökielillä 
  
 ilmes- 
  
 regional or minority langu- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 tyvän 
  
 sanomalehden 
  
 pe- 
  
 ages; or 
  
 språk, eller 
  
 rustamista ja/tai 
  
 ylläpitä- 
  
 mistä; tai 
  
 ii to encourage and/or faci- 
  
 ii) att uppmuntra och/eller 
  
 ii) 
  
 rohkaisemaan 
  
 ja/tai 
  
 litate 
  
 the 
  
 publication 
  
 of 
  
 underlätta 
  
 regelbunden 
  
 helpottamaan 
  
 sanomaleh- 
  
 Smith 
  
 Simon in 
  
 the 
  
 publicering 
  
 av 
  
 tidningsar- 
  
 tiartikkelien julkaisemista 
  
 regional or minority langu- 
  
 tiklar på landsdels- eller 
  
 säännöllisesti 
  
 alueellisilla 
  
 ages on a regular basis; 
  
 minoritetsspråk, 
  
 kielillä tai vähemmistökie- 
  
 lillä; 
  
 f i to cover the additional 
  
 f) i) att täcka extrakostna- 
  
 f) i) kattamaan alueellisilla 
  
 costs of those media which 
  
 derna 
  
 för 
  
 de 
  
 massmedia 
  
 kielillä tai vähemmistökie- 
  
 use 
  
 regional 
  
 or 
  
 minority 
  
 som 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 lillä 
  
 toimivien 
  
 joukkovies- 
  
 languages, wherever the law 
  
 eller 
  
 minoritetsspråk, 
  
 där 
  
 timien 
  
 lisäkustannukset, 
  
 provides for financial as- 
  
 enligt lag statligt stöd ges 
  
 milloin laissa yleensä salli- 
  
 sistance in general for the 
  
 till massmedia, eller 
  
 taan 
  
 joukkoviestimien 
  
 media; or 
  
 taloudellinen avustaminen; 
  
 tai 
  
 ii to apply existing measu- 
  
 ii) 
  
 att tillämpa 
  
 gällande 
  
 ii) 
  
 soveltamaan 
  
 olemassa 
  
 res for financial 
  
 assistance 
  
 bestämmelser för finansiellt 
  
 olevia 
  
 avustuksia 
  
 koskevia 
  
 also to audiovisual produc- 
  
 stöd även till  
 TV-program 
  
 toimenpiteitä myös alueel- 
  
 tions in the regional or 
  
 på landsdels- eller minori- 
  
 lisilla kielillä tai vähem- 
  
 minority languages; 
  
 tetsspråk, 
  
 mistökielillä 
  
 tuotettuja 
  
 audiovisuaalisiin ohjelmiin. 
  
 g to support the training of 
  
 g) att stödja utbildning av 
  
 g) 
  
 tukemaan 
  
 Roman 
  
 journalists 
  
 and other staff 
  
 journalister och annan per- 
  
 kieliä tai vähemmistökieliä 
  
 for media using regional or 
  
 sonal 
  
 i 
  
 massmedia 
  
 som 
  
 käyttävien lehtimiesten ja 
  
 409 
  
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 minority languages. 
  
 använder 
  
 landsdels- 
  
 eller 
  
 muun 
  
 joukkoviestimien 
  
 minoritetsspråk. 
  
 palveluksessa 
  
 työskentele- 
  
 vien 
  
 henkilökunnan 
  
 kou- 
  
 lutusta. 
  
 2 The Parties undertake to 
  
 2. Parterna förbinder sig att 
  
 2. Sopimuspuolet 
  
 sitoutu- 
  
 guarantee freedom of direct 
  
 garantera 
  
 friheten att från 
  
 vat 
  
 takaamaan 
  
 vapauden 
  
 reception of radio and tele- 
  
 grannländer direkt ta emot 
  
 vastaanottaa 
  
 suoraan 
  
 naa- 
  
 vision 
  
 broadcasts 
  
 from 
  
 radio- och  
 TV-sändningar 
  
 purimaiden radio- ja televi- 
  
 neighbouring countries in a 
  
 på språk som brukas i 
  
 sio-ohjelmia, 
  jos ohjelmat 
  
 language 
  
 used in identical 
  
 samma eller liknande form 
  
 on 
  
 tuotettu 
  
 samalla 
  
 tai 
  
 or similar form to a regio- 
  
 som ett landsdels- eller 
  
 samantapaisella 
  
 kielellä 
  
 nal or 
  
 minority language, 
  
 minoritetsspråk och att inte 
  
 Hart 
  
 alueellinen 
  
 kieli 
  
 tai 
  
 and not to oppose the re- 
  
 motsätta sig återutsändning 
  
 vähemmistökieli, 
  
 sekä 
  
 transmission 
  
 of radio 
  
 and 
  
 av radio- och  
 TV-sänd- 
  
 olemaan 
  
 estämättä 
  
 näillä 
  
 television 
  
 broadcasts 
  
 from 
  
 ningar från grannländer på 
  
 kielillä 
  
 naapurimaista 
  
 lä- 
  
 neighbouring countries 
  
 in 
  
 ett sådant språk. De för- 
  
 hetettyjen radio- ja televi- 
  
 such 
  
 a 
  
 language. 
  
 They 
  
 binder sig även att tillse att 
  
 sio-ohjelmien 
  jälleenlähe- 
  
 further undertake to ensure 
  
 inga inskränkningar görs i 
  
 tyksiä. Lisäksi sopimuspu- 
  
 that no restrictions will be 
  
 fråga 
  
 om 
  
 yttrandefriheten 
  
 olet 
  
 sitoutuvat 
  
 takamaan, 
  
 placed on the freedom of 
  
 och den fria informations- 
  
 ettei 
  
 lehdistön 
  
 sananvapa- 
  
 expression and free circu- 
  
 spridningen i 
  
 den tryckta 
  
 utta ja vapaata tiedonkul- 
  
 lation of information in the 
  
 pressen på ett språk som 
  
 kua millään tavoin rajoiteta 
  
 written press in a language 
  
 brukas i samma eller lik- 
  
 samalla tai samantapaisella 
  
 used in identical or similar 
  
 nande form som ett lands- 
  
 kielellä 
  
 kuin 
  
 alueellinen 
  
 form to a regional or mino- 
  
 dels- 
  
 eller minoritetsspråk. 
  
 kieli 
  
 tai 
  
 vähemmistökieli 
  
 rity language. The exercise 
  
 Eftersom 
  
 utövandet 
  
 av 
  
 de 
  
 ilmestyvissä 
  
 lehdissä. 
  
 of the  
 above-mentioned 
  
 ovannämnda 
  
 friheterna 
  
 Koska 
  
 näiden 
  
 vapauksien 
  
 freedoms, 
  
 since it 
  
 carries 
  
 innebär 
  
 förpliktelser 
  
 och 
  
 käyttöön liittyy velvollisu- 
  
 with it duties and responsi- 
  
 ansvar, kan det underkastas 
  
 uksia ja vastuuta, se voi- 
  
 bilities, may be subject to 
  
 sådana formaliteter, villkor, 
  
 daan asettaa sellaisten mu- 
  
 such 
  
 formalities, 
  
 condi- 
  
 inskränkningar 
  
 eller 
  
 straff 
  
 odollisuuksien, 
  
 ehtojen, 
  
 tions, restrictions or penal- 
  
 som 
  
 lagen föreskriver och 
  
 rajoitusten ja rangaistusten 
  
 ties as are prescribed by law 
  
 som är nödvändiga i ett 
  
 alaiseksi, joista on säädetty 
  
 and are necessary in a de- 
  
 demokratiskt 
  
 samhälle, 
  
 i 
  
 laissa ja jotka ovat välttä- 
  
 mocratic 
  
 society, 
  
 in 
  
 the 
  
 den nationella säkerhetens, 
  
 mättömiä 
  
 demokraatti- 
  
 interests of national secu- 
  
 den 
  
 territoriella integrite- 
  
 sessa yhteiskunnassa 
  
 kan- 
  
 rity, territorial integrity or 
  
 tens och den allmänna sä- 
  
 sallisen ja yleisen turvalli- 
  
 public safety, for the pre- 
  
 kerhetens 
  
 intresse för 
  
 att 
  
 suuden tai alueellisen ko- 
  
 vention 
  
 of 
  
 disorder 
  
 or 
  
 förebygga 
  
 oordning 
  
 och 
  
 skemattomuuden 
  
 vuoksi, 
  
 crime, for the protection of 
  
 brott, skydda 
  
 hälsa 
  
 eller 
  
 epäjärjestyksen 
  
 tai rikolli- 
  
 health or morals, for the 
  
 moral, skydda annans goda 
  
 suuden 
  
 estämiseksi, 
  
 ter- 
  
 protection of the reputa- 
  
 namn och rykte och rättig- 
  
 veyden tai moraalin suoja- 
  
 tion or rights of others, for 
  
 heter, förebygga avslöjande 
  
 amiseksi, 
  
 muiden 
  
 henki- 
  
 preventing 
  
 disclosure 
  
 of 
  
 av uppgifter som har mot- 
  
 löiden maineen tai oikeuk- 
  
 information 
  
 received 
  
 in 
  
 tagits 
  
 i 
  
 förtroende, 
  
 samt 
  
 sien 
  
 turvaamiseksi, 
  
 luot- 
  
 confidence, or for maintai- 
  
 upprätthålla rättsväsendets 
  
 tamuksellisten 
  
 tietojen 
  
 ning the authority and im- 
  
 auktoritet och opartiskhet. 
  
 paljastumisen 
  
 estämiseksi 
  
 410 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 partiality of the judiciary. 
  
 tai tuomioistuinten arvo- 
  
 vallan ja puolueettomuu- 
  
 den varmistamiseksi. 
  
 3 The Parties undertake to ensure that the interests of the users of regional or minority languages are represented or taken into Khan such bodies as may be established in accordance with the law with responsibility for gua- ranteeing the freedom and pluralism of the media. 
 3. Parterna förbinder sig att tillse att de personers in- tressen som använder landsdels- eller minoritets- språk företräds eller beak- tas i sådana organ som med stöd av lag kan komma att inrättas med ansvar att garantera frihet och plura- lism för massmedia. 
 3. Sopimuspuolet sitoutu- vat varmistamaan, että alu- eellista kieltä tai vähem- mistökieltä käyttävien edut ovat edustettuna tai otetaan huomioon sellai- sissa elimissä, Parker joukkoviesti- mien vapautta ja tasapuoli- suutta. 
  
 Article 12 - Cultural acti- 
  
 Artikel 12 Kulturell verk- 
  
 12 artikla 
  
 Curtis 
  
 samhet och kulturella 
  
 Kulttuuritoiminta ja - 
  
 inrättningar 
  
 palvelut 
  
 1 With regard to cultural activities and facilities - especially libraries, video libraries, cultural centres, Adams, archives, acade- mies, theatres and cinemas, Shepherd literary work and film production, vernacular forms of cultural expres- sion, festivals and the cul- ture industries, including  
 inter Crawford - the Parties undertake, within the ter- ritory in which such langu- ages are used and to the extent that the public authorities are competent, have power or play a role in this field: 
 a to encourage types of expression and initiative specific to regional or mi- nority languages and foster the different means of ac- cess to works produced in Daniels languages; 
 1. I fråga om kulturell verk- samhet och kulturella in- rättningar - särskilt biblio- tek, videobibliotek, kultur- centra, muséer, arkiv, aka- demier, teatrar och biogra- fer, ävensom litterära verk och filmproduktion, ut- trycksformer för folklig kultur, festivaler och kultu- rell företagsamhet, inne- fattande bl.a. användning av ny teknologi - förbinder sig parterna till följande inom det territorium där sådana språk används och i den utsträckning som de of- fentliga myndigheterna är behöriga, har befogenhet eller inflytande: 
 a) att uppmuntra ut- trycksformer och initiativ som utmärker landsdels- eller minoritetsspråk och främja olika sätt att få till- gång till verk framställda på dessa språk, 
 1. Kulttuuritoiminnan ja palvelujen osalta - erityi- sesti kirjastojen, videolai- naamojen, kulttuurikes- kusten, museoiden, arkis- tojen, akatemioiden, teat- tereiden ja elokuvateatte- reiden, samoin kuin kirjal- lisuus- ja elokuvatuotan- non ja populaarikulttuurin, festivaalien ja kulttuuritu- otannon osalta, mukaan lukien muun muassa uusin teknologia - sopimuspuo- let sitoutuvat vähemmis- tökielialueilla ja sikäli kuin viranomaisilla on toimi- valtaa, valtuudet tai mah- dollisuus vaikuttaa tällä alalla, 
 a) rohkaisemaan alueelli- Huerta tai vähemmis- tökielille ominaista ilmai- sua ja aloitteellisuutta sekä huolehtimaan näillä kielillä tuotettujen teosten Archer eri tavoin; 
 411 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 b to foster the different means of access in other languages to works produ- ced in regional or minority languages by aiding and developing translation, dubbing,  
 post-synchronisa- 
  ion and subtitling activities; 
 c to foster access in regio- nal or minority languages to works produced in other languages by aiding and developing translation, dubbing,  
 Harvey 
  sation and subtitling activi- ties; 
 d to ensure that the bodies responsible for organising or supporting cultural acti- vities of various kinds make appropriate allowance for incorporating the know- ledge and use of regional or minority languages and cultures in the underta- kings which they initiate or for which they provide backing; 
 e to promote measures to ensure that the bodies re- sponsible for organising or supporting cultural activi- ties have at their disposal staff who have a full com- mand of the regional or minority language concer- ned, Williamson langu- age(s) of the rest of the population; 
 f to encourage direct parti- cipation by representatives of the users of a given regi- onal or minority language 
  
 b) 
  
 att främja olika sätt att på andra språk få tillgång till verk framställda på ett landsdels- eller minoritets- språk genom att stödja och utveckla översättning, dubbning, eftersynkronise- ring och framställning av undertexter, 
  
 c) 
  
 att främja tillgång på landsdels- eller minoritets- språk till verk framställda på andra språk genom att stödja och utveckla över- sättning, dubbning, efter- synkronisering och fram- ställning av undertexter, 
  
 d) 
  
 att tillse att de organ som är ansvariga för att anordna eller stödja olika slags kulturell verksamhet avsätter tillräckliga medel för att inkludera kunskaper i och användning av lands- dels- eller minoritetsspråk och deras kultur i produk- tioner som de initierar eller stöder, 
  
 e) 
  
 att främja åtgärder för att tillse att de organ som är ansvariga för att anordna eller stödja kulturell verk- samhet förfogar över per- sonal som helt behärskar ifrågavarande landsdels- eller minoritetsspråk lik- som den övriga befolkning- ens språk, 
  
 f) 
  
 att uppmuntra direkt deltagande av företrädare för dem som använder ett visst landsdels- eller mino- 
  
 b) 
  
 huolehtimaan alueelli- silla kielillä tai vähemmis- tökielillä tuotettujen te- osten saatavuudesta eri muodoissa muilla kielillä avustamalla ja kehittämällä  
  
 käännös-, 
 jälkiäänitys-, 
 päälleäänitys-, 
  ja teksti- tystoimintaa; 
  
 c) 
  
 Townsend tuotettujen teosten saatavuudesta alueellisilla kielillä tai vähemmistökie- lillä avustamalla ja kehit- tämällä  
  
 käännös-, 
  jälkiää-  
 nitys-, 
  päälleäänitys- ja tekstitystoimintaa; 
  
 d) 
  
 varmistamaan, että eri- laiset kulttuuritoimintojen järjestämisestä vastaavat elimet soveltuvalla tavalla sisällyttävät alueellisten Olson vähemmistöki- elten ja kulttuurin tunte- muksen ja osaamisen alo- ittamiinsa tai tukemiinsa hankkeisiin; 
  
 e) 
  
 edistämään toimenpite- itä, joiden avulla voidaan varmistaa, että kulttuuri- toiminnasta vastuussa ole- villa elimillä on palveluk- sessaan henkilöstöä, Moreno asianomaisen alueellisen kielen tai vä- hemmistökielen että muun väestön käyttämän kielen tai kielet; 
  
 f) 
  
 rohkaisemaan alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyttävien henkilöiden edustajien välitöntä osal- 
  
 412 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 in providing facilities and 
  
 ritetsspråk vid anskaffande 
  
 planning cultural activities; 
  
 av resurser för och plane- 
  
 ring av kulturell verksam- 
  
 het, 
  
 g to encourage and/or faci- litate the creation of a body or bodies responsible for collecting, keeping a copy of and presenting or publi- shing works produced in the regional or minority languages; 
 h if necessary, to create and/or promote and fi- nance translation and ter- minological research servi- ces, particularly with a view to maintaining and develo- ping appropriate administ- rative, commercial, econo- mic, social, technical or legal terminology in each regional or minority langu- age. 
 2 In respect of territories other than those in which the regional or minority languages are traditionally used, the Parties undertake, if the number of users of a regional or minority langu- age justifies it, to allow, encourage and/or provide appropriate cultural activi- ties and facilities in accor- dance with the preceding paragraph. 
 3 The Parties undertake to make appropriate provi- sion, in pursuing their cul- tural policy abroad, for 
  
 g) 
  
 att uppmuntra och/eller underlätta upprättande av organ med uppgift att in- samla samt förvara, pre- sentera eller offentliggöra verk framställda på lands- dels- eller minoritetsspråk, 
  
 h) 
  
 att vid behov skapa och/eller främja och be- kosta tjänster som avser översättning och termino- logisk forskning, särskilt i syfte att bevara eller ut- veckla lämplig administra- tiv, kommersiell, ekono- misk, samhällelig, teknisk eller rättslig terminologi på vart och ett av landsdels- eller minoritetsspråken. 
  
 2. 
  
 I fråga om territorier där landsdels- eller minoritets- språk inte används av hävd, förbinder sig parterna, om antalet användare av ett landsdels- eller minoritets- språk motiverar detta, att tillåta, uppmuntra och/eller tillhandahålla lämplig kul- turell verksamhet och kul- turella inrättningar i enlig- het med föregående punkt. 
  
 3. 
  
 Parterna förbinder sig att ta vederbörlig hänsyn till landsdels- eller minoritets- språk och den kultur dessa 
  
 listumista kulttuuripalve- lujen tarjontaan ja kulttuu- ritoiminnan suunnitteluun; 
  
 g) 
  
 rohkaisemaan ja/tai helpottamaan sellaisen elimen tai sellaisten elinten perustamista, joiden tehtä- vänä olisi kerätä, tallentaa ja esitellä tai julkaista alue- ellisilla kielillä tai vähem- mistökielillä tuotettuja teoksia; 
  
 h) 
  
 tarvittaessa perusta- maan ja/tai edistämään ja rahoittamaan käännöksiä ja terminologista tutkimus- Campbell silmällä pitäen asianmukaisen hal- linnollisen, kaupallisen, taloudellisen, yhteiskun- nallisen, teknisen ja oikeu- dellisen sanaston ylläpitä- mistä ja kehittämistä kul- lakin alueellisella kielellä tai vähemmistökielellä. 
  
 2. 
  
 Jos alueellista kieltä tai vähemmistökieltä käyttä- vien henkilöiden lukumä- ärä on riittävä muilla kuin sellaisilla alueilla, joilla asianomaista alueellista kieltä tai vähemmistökieltä perinteisesti käytetään, sopimuspuolet sitoutuvat sallimaan, rohkaisemaan ja/tai järjestämään asian- mukaista kulttuuritoimin- taa ja  
  
 -palveluja 
  edellisen Moore. 
  
 3. 
  
 Sopimuspuolet sitoutu- vat ulkomailla harjoitetun kulttuuripolitiikkansa osalta kiinnittämään asi- 
  
 413 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 regional or minority langu- 
  
 ger uttryck för när de spri- 
  
 anmukaista 
  
 huomiota 
  
 ages and the cultures they 
  
 der sin kultur utomlands. 
  
 myös alueellisiin kieliin tai 
  
 reflect. 
  
 vähemmistökieliin 
  
 sekä 
  
 kulttuureihin, 
  
 Pittman 
  
 ne 
  
 heijastavat. 
  
 Article 13 - Economic and 
  
 Artikel 13 Ekonomiska 
  
 13 artikla Talous- ja 
  
 social life 
  
 och sociala förhållanden 
  
 yhteiskuntaelämä 
  
 1 With regard to economic 
  
 1. I fråga om ekonomisk 
  
 1. Talous- ja yhteiskunta- 
  
 and 
  
 social 
  
 activities, 
  
 the 
  
 och social verksamhet för- 
  
 toiminnan osalta sopimus- 
  
 Parties 
  
 undertake, 
  
 Cannon 
  
 binder sig parterna till föl- 
  
 puolet 
  
 sitoutuvat 
  
 koko 
  
 the whole country: 
  
 jande med avseende på hela 
  
 maassa 
  
 landet: 
  
 a to eliminate from their 
  
 a) att från sina lagar ta bort 
  
 a) 
  
 poistamaan 
  
 lainsäädän- 
  
 legislation 
  
 Marquez 
  
 provision 
  
 varje 
  
 bestämmelse 
  
 som 
  
 nöstään kaikki määräykset, 
  
 prohibiting 
  
 or 
  
 limiting 
  
 oberättigat 
  
 förbjuder 
  
 eller 
  
 jotka 
  
 perusteettomasti 
  
 without 
  
 justifiable 
  
 Taylor 
  
 begränsar 
  
 användning 
  
 av 
  
 kieltävät 
  
 tai 
  
 rajoittavat 
  
 the use of regional or mi- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 alueellisten kielten tai vä- 
  
 nority languages in docu- 
  
 språk i handlingar som har 
  
 hemmistökielten 
  
 käyttöä 
  
 ments relating to economic 
  
 avseende 
  
 på 
  
 ekonomiska 
  
 talous- ja yhteiskuntaelä- 
  
 or social 
  
 life, 
  
 particularly 
  
 och 
  
 sociala 
  
 förhållanden, 
  
 mään 
  
 liittyvissä 
  
 asiakirjo- 
  
 contracts 
  
 of 
  
 employment, 
  
 särskilt i 
  
 anställningskon- 
  
 issa, 
  
 erityisesti 
  
 työsopi- 
  
 and in technical documents 
  
 trakt och i tekniska doku- 
  
 muksissa ja teknisissä asia- 
  
 such as instructions for the 
  
 ment som t.ex. bruksanvis- 
  
 kirjoissa 
  
 kuten 
  
 tuotteiden 
  
 use of products or installa- 
  
 ningar för varor och ut- 
  
 tai 
  
 laitteiden käyttöohje- 
  
 tions; 
  
 rustning, 
  
 issa; 
  
 b to prohibit the insertion 
  
 b) att i företags interna 
  
 b) 
  
 kieltämään 
  
 yritysten 
  
 in internal 
  
 regulations 
  
 of 
  
 regler och privata hand- 
  
 sisäisissä 
  
 säännöissä 
  
 sekä 
  
 companies and private do- 
  
 lingar förbjuda införande av 
  
 yksityisoikeudellisissa 
  
 cuments 
  
 of 
  
 any 
  
 clauses 
  
 klausuler 
  
 som 
  
 utesluter 
  
 asiakirjoissa kaikki lausek- 
  
 excluding or restricting the 
  
 eller 
  
 inskränker 
  
 använd- 
  
 keet, jotka poissulkevat tai 
  
 use of regional or minority 
  
 ningen av landsdels- eller 
  
 rajoittavat 
  
 alueellisten 
  
 languages, at least between 
  
 minoritetsspråk, 
  
 åtmin- 
  
 kielten tai 
  
 vähemmistöki- 
  
 users of the same language; 
  
 stone mellan personer som 
  
 elten käyttöä ainakin niiltä 
  
 använder samma språk, 
  
 osin, 
  
 Hart 
  
 samaa 
  
 kieltä 
  
 käyttävät 
  
 henkilöt 
  
 sitä 
  
 käyttävät keskenään; 
  
 c to oppose practices de- 
  
 c) att motsätta sig praxis 
  
 c) 
  
 vastustamaan 
  
 käytän- 
  
 signed 
  
 to 
  
 discourage 
  
 the 
  
 som syftar till att motverka 
  
 töjä, joiden tavoitteena on 
  
 use of regional or minority 
  
 användning 
  
 av 
  
 landsdels- 
  
 alueellisten Miles 
  
 languages 
  
 in 
  
 connection 
  
 eller minoritetsspråk i eko- 
  
 hemmistökielten 
  
 käytön 
  
 with 
  
 economic 
  
 or social 
  
 nomisk och social verk- 
  
 rajoittaminen 
  
 talous- ja 
  
 activities; 
  
 samhet, 
  
 yhteiskuntaelämässä; 
  
 414 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 d to facilitate and/or en- courage the use of regional or minority languages by means other than those specified in the above sub- paragraphs. 
 2 With regard to economic and social activities, the Parties undertake, in so far as the public authorities are competent, within the ter- ritory in which the regional or minority languages are used, and as far as this is reasonably possible: 
 a to include in their finan- cial and banking regula- tions provisions which allow, by means of proce- dures compatible with commercial practice, the use of regional or minority languages in drawing up payment orders (cheques, drafts, etc.) or other finan- cial documents, or, where appropriate, to ensure the implementation of such provisions; 
 b in the economic and so- cial sectors directly under their control (public sec- tor), to organise activities to promote the use of regi- onal or minority languages; 
 d) att underlätta och/eller uppmuntra användning av landsdels- eller minoritets- språk med andra medel än vad som anges i föregående stycken. 
 2. I fråga om ekonomisk och social verksamhet för- binder sig parterna i den utsträckning de offentliga myndigheterna är behöriga inom territorier där lands- dels- eller minoritetsspråk används, och inom rimliga gränser, till följande: 
  
 a) 
  
 att i sina regler för fi- nans- och bankinstitut ta in bestämmelser som, genom förfaringssätt som är för- enliga med god affärsman- nased, medger användning av landsdels eller minori- tetsspråk vid utfärdande av skuldebrev (checker, växlar, osv.), eller andra betal- ningsförbindelser, eller, när så är lämpligt, att tillse att sådana bestämmelser in- förs, 
  
 b) 
  
 i de ekonomiska och sociala sektorer som står under deras direkta kon- troll (den offentliga sek- torn) att vidta åtgärder för att främja användning av landsdels eller minoritets- språk, 
  
 c to ensure that social care facilities such as hospitals, retirement homes and hostels offer the possibility of receiving and treating in their own language persons using a regional or minority 
 c) att tillse att i social om- sorg vid institutioner såsom sjukhus, pensionärshem och vårdhem möjlighet erbjuds att på deras eget språk ta emot och behandla personer, som använder ett 
 d) helpottamaan ja/tai rohkaisemaan alueellisten Olson vähemmistöki- elten käyttöä muillakin kuin edellä olevissa koh- dissa mainituilla keinoilla. 
 2. Talous- ja yhteiskunta- toiminnan osalta sopimus- puolet sitoutuvat vähem- mistökielialueilla sikäli kuin julkiset viranomaiset ovat alalla toimivaltaisia ja Rubio kuin kohtuu- della voidaan katsoa mah- dolliseksi, 
  
 a) 
  
 sisällyttämään rahoitus- ja pankkisääntöihinsä mää- räykset, joilla sallitaan kaupallisen käytännön edellyttämällä tavalla laatia maksumääräyksiä (shek- kejä, maksuosoituksia jne.) ja Wilson asiakirjoja alueelli- silla kielillä tai vähemmis- tökielillä tai tarvittaessa varmistamaan tällaisten määräysten toteutumisen; 
  
 b) 
  
 järjestämään välittö- mästi alaisuudessaan ole- villa talous- ja yhteiskunta- sektoreilla (julkisella sek- torilla) toimintoja, joiden tarkoituksena on edistää alueellisten kielten tai vä- hemmistökielten käyttöä; 
  
 c) 
  
 varmistamaan, että sosi- aalialan Craig sairaaloissa, vanha- inkodeissa ja hoitoloissa on mahdollisuudet vastaa- nottaa ja hoitaa sairauden tai vanhuuden johdosta tai 
  
 415 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 language who are in need of 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 muusta syystä hoitoa tar- 
  
 care on grounds of ill- 
  
 språk och som är i behov av 
  
 vitsevia alueellista kieltä tai 
  
 health, old age or for other 
  
 vård på grund av ohälsa, 
  
 vähemmistökieltä 
  
 käyttä- 
  
 Taylor; 
  
 hög ålder eller av annan 
  
 viä 
  
 henkilöitä 
  
 heidän 
  
 orsak, 
  
 omalla kielellään; 
  
 d to ensure by appropriate 
  
 d) att på lämpligt sätt tillse 
  
 d) 
  
 varmistamaan 
  
 soveltu- 
  
 means that safety instruc- 
  
 att 
  
 säkerhetsanvisningar 
  
 vin keinoin, että turvalli- 
  
 tions are also drawn up in 
  
 även avfattas på landsdels- 
  
 suusohjeita 
  
 on 
  
 saatavana 
  
 regional or minority langu- 
  
 eller minoritetsspråk, 
  
 myös alueellisilla kielillä tai 
  
 ages; 
  
 vähemmistökielillä; 
  
 e to arrange for informa- 
  
 e) att tillse att den infor- 
  
 e) 
  
 järjestämään 
  
 kuluttaja- 
  
 tion provided by the com- 
  
 mation om konsumenters 
  
 suojasta 
  
 vastuussa 
  
 olevien 
  
 petent 
  
 public authorities 
  
 rättigheter som ges ut av de 
  
 viranomaisten 
  
 antamat 
  
 concerning 
  
 the 
  
 rights 
  
 of 
  
 behöriga 
  
 myndigheterna 
  
 tiedot saataville myös alu- 
  
 Allen 
  
 to 
  
 be 
  
 made 
  
 tillhandahålls på 
  
 landsdels- 
  
 Dorsey tai vä- 
  
 available in regional or mi- 
  
 eller minoritetsspråk. 
  
 hemmistökielillä. 
  
 nority languages. 
  
 Article 14 - Transfrontier 
  
 Artikel 14 Utbyte över 
  
 14 artikla 
  
 exchanges 
  
 gränserna 
  
 Yhteydet valtakunnan 
  
 rajojen yli 
  
 The Parties undertake: 
  
 Parterna förbinder sig 
  
 Sopimuspuolet sitoutuvat 
  
 a to apply existing bilateral 
  
 a) 
  
 att 
  
 tillämpa 
  
 gällande 
  
 a) 
  
 soveltamaan 
  
 voimassa- 
  
 and multilateral agreements 
  
 bilaterala och 
  
 multilaterala 
  
 olevia kahden- ja monen- 
  
 which bind them with the 
  
 avtal som binder dem till 
  
 välisiä 
  
 sopimuksia, 
  
 Bolton 
  
 States in which the same 
  
 stater 
  
 där 
  
 samma 
  
 språk 
  
 ovat niitä sitovia sellaisiin 
  
 language is used in identical 
  
 används i samma eller lik- 
  
 muihin 
  
 valtioihin 
  
 nähden, 
  
 or similar form, or if neces- 
  
 nande form eller att, vid 
  
 joissa 
  
 käytetään samaa 
  
 tai 
  
 sary to seek to conclude 
  
 behov, 
  
 söka 
  
 ingå sådana 
  
 samankaltaista 
  
 kieltä, 
  
 tai 
  
 such agreements, in such a 
  
 avtal för att främja kon- 
  
 tarvittaessa 
  
 pyrkiä 
  
 teke- 
  
 way as to foster contacts 
  
 takter 
  
 mellan 
  
 dem 
  
 som 
  
 mään 
  
 Henry 
  
 sopi- 
  
 between the users of the 
  
 använder samma språk i de 
  
 muksia siten, että asiano- 
  
 same language in the States 
  
 berörda staterna i fråga om 
  
 maisten 
  
 valtioiden 
  
 samaa 
  
 concerned in the fields of 
  
 kultur, 
  
 utbildning, 
  
 infor- 
  
 kieltä 
  
 käyttävän 
  
 väestön 
  
 culture, 
  
 education, 
  
 infor- 
  
 mation, 
  
 yrkesutbildning 
  
 yhteyksiä kulttuurin, 
  
 ko- 
  
 mation, vocational training 
  
 och vidareutbildning, 
  
 ulutuksen, 
  
 tiedotustoi- 
  
 and permanent education; 
  
 minnan, ammattikoulutuk- 
  
 sen ja jatkuvan koulutuk- 
  
 sen alalla edistetään; 
  
 b for the benefit of regional 
  
 b) 
  
 att 
  
 underlätta 
  
 och/eller 
  
 b) 
  
 helpottamaan 
  
 ja/tai 
  
 or minority 
  
 languages, 
  
 to 
  
 främja 
  
 samarbete 
  
 över 
  
 edistämään 
  
 alueellisten 
  
 facilitate 
  
 and/or 
  
 promote 
  
 gränserna 
  
 till 
  
 förmån för 
  
 kielten 
  
 tai 
  
 vähemmistöki- 
  
 co-operation 
  across bor- 
  
 landsdels- eller minoritets- 
  
 elten 
  
 eduksi 
  
 yhteistyötä 
  
 416 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 ders, in particular between regional or local authorities in whose territory the same language is used in identical or similar form. 
 språk, särskilt mellan regi- onala och lokala myndig- heter på vilkas territorium samma språk används i samma eller liknande form. 
 valtakunnan rajojen Howe niiden alueellis- ten tai paikallisten virano- maisten välillä, joiden alue- Walter tai samankaltaista kieltä. 
  
 Part IV - Application of 
  
 Del IV Tillämpning av 
  
 IV osa 
  
 the Charter 
  
 stadgan 
  
 Peruskirjan soveltaminen 
  
 Article 15 - Periodical 
  
 Artikel 15 Periodisk rap- 
  
 15 artikla 
  
 Thompson 
  
 portering 
  
 Määräaikaiset selonteot 
  
 1 The Parties shall present periodically to the Secre- tary General of the Council of Europe, in a form to be prescribed by the Com- mittee of Ministers, a rep- ort on their policy pursued in Lyons and on the measures taken in applica- tion of those provisions of Part III which they have accepted. The first report shall be presented within the year following the en- try into force of the Char- ter with respect to the Party concerned, the other reports at  
 three-yearly 
  in- tervals after the first report. 
 2 The Parties shall make their reports public. 
  
 1. 
  
 Parterna skall periodiskt, i en form som skall be- stämmas av ministerkom- mittén, till Europarådets generalsekreterare avge rapport om den politik de har följt i enlighet med del II av denna stadga och om de åtgärder som de har vidtagit för att tillämpa de bestämmelser i del III som de har antagit. Den första rapporten skall avges inom ett år efter stadgans ikraft- trädande med avseende på den berörda parten. De följande rapporterna avges med tre års mellanrum efter den första rapporten. 
  
 2. 
  
 Parterna skall offentlig- göra sina rapporter. 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet antavat määräajoin ministeriko- Gibson muo- dossa Euroopan neuvoston pääsihteerille selonteon noudattamastaan tämän peruskirjan II osaa koske- vasta politiikasta sekä toi- menpiteistä, joihin asia- nomaisen sopimuspuolen hyväksymien III osan mä- äräysten toteuttamiseksi on ryhdytty. Ensimmäinen selonteko annetaan vuo- den kuluessa peruskirjan voimaantulosta asianomai- sen sopimuspuolen osalta, ja muut selonteot kolmen vuoden väliajoin ensim- mäisestä selonteosta lu- kien. 
  
 2. 
  
 Sopimuspuolet julkista- vat selontekonsa. 
  
 Article 16 - Examination 
  
 Artikel 16 Granskning av 
  
 16 artikla 
  
 of the reports 
  
 rapporterna 
  
 Selontekojen tutkinta 
  
 1 The reports presented to the Secretary General of the Council of Europe under Article 15 shall be examined by a committee of experts constituted in accordance with Article 17. 
 1. De rapporter som avges till Europarådets general- sekreterare enligt artikel 15 skall granskas av en expert- kommitté inrättad i enlig- het med artikel 17. 
 1. Euroopan neuvoston pääsihteerille 15 artiklan Marquez selon- teot tutkii 17 artiklan mu- kaisesti asetettu asiantun- tijakomitea. 
 417 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 2 
  
 Cox 
  
 or 
  
 associations 
  
 2. Organ eller sammanslut- 
  
 2. 
  
 Laillisesti 
  
 sopimuspuo- 
  
 legally 
  
 Garcia 
  
 in 
  
 a 
  
 ningar 
  
 lagligt upprättade i 
  
 len 
  
 Smith 
  
 perustetut 
  
 Party may draw the atten- 
  
 en part får fästa expert- 
  
 Howell 
  
 tai 
  
 yhdistykset 
  
 tion of the committee of 
  
 kommitténs 
  
 uppmärksam- 
  
 voivat kiinnittää Vance 
  
 experts to matters relating 
  
 het på frågor som hänför 
  
 tijakomitean 
  
 huomion 
  
 to the undertakings entered 
  
 sig till de åtaganden som 
  
 seikkoihin, 
  
 jotka liittyvät 
  
 into by that Party under 
  
 ifrågavarande part har gjort 
  
 sopimuspuolen 
  
 hyväksy- 
  
 Part III of this Charter. 
  
 enligt del III i denna 
  
 miin tämän peruskirjan III 
  
 After consulting the Party 
  
 stadga. Efter 
  
 samråd 
  
 med 
  
 osaa koskeviin 
  
 sitoumuk- 
  
 concerned, the 
  
 committee 
  
 den berörda parten får ex- 
  
 siin. Neuvoteltuaan asiasta 
  
 of experts may take ac- 
  
 pertkommittén ta i beak- 
  
 asianomaisen 
  
 sopimuspu- 
  
 count of 
  
 this 
  
 information 
  
 tande 
  
 dessa 
  
 uppgifter 
  
 när 
  
 olen kanssa, 
  
 asiantuntija- 
  
 in the preparation of the 
  
 den 
  
 sammanställer 
  
 den 
  
 komitea 
  
 voi 
  
 ottaa 
  
 nämä 
  
 report specified in para- 
  
 rapport som avses i punkt 3 
  
 tiedot 
  
 huomioon 
  
 laaties- 
  
 graph 3 
  
 below. Wells 
  
 bo- 
  
 nedan. 
  
 Dessa organ 
  
 eller 
  
 saan jäljempänä 3 kappale- 
  
 dies 
  
 or 
  
 associations 
  
 can 
  
 sammanslutningar får även 
  
 essa tarkoitettua selvitystä. 
  
 furthermore submit state- 
  
 avge 
  
 yttranden 
  
 om 
  
 den 
  
 Mainitut yhteisöt tai yh- 
  
 ments concerning the po- 
  
 politik som följs av en part 
  
 distykset 
  
 voivat 
  
 lisäksi 
  
 licy pursued by a Party in 
  
 i enlighet med del II. 
  
 antaa 
  
 lausuntoja sopimus- 
  
 Garcia. 
  
 puolen 
  
 noudattamasta II 
  
 osaa 
  
 koskevasta 
  
 politii- 
  
 kasta. 
  
 3 On the basis of the rep- 
  
 3. På grundval av de rap- 
  
 3. 
  
 Edellä 
  
 l 
  
 kappaleessa 
  
 orts specified in para- 
  
 porter som avses i punkt 1 
  
 tarkoitettujen 
  
 selonteko- 
  
 graph 1 
  
 and the 
  
 informa- 
  
 och de uppgifter som avses 
  
 jen 
  
 sekä 
  
 2 
  
 kappaleessa 
  
 tion mentioned in para- 
  
 i punkt 2 ovan skall expert- 
  
 mainittujen 
  
 tietojen 
  
 pe- 
  
 graph 2, 
  
 the committee of 
  
 kommittén 
  
 sammanställa 
  
 rusteella 
  
 asiantuntijako- 
  
 experts shall prepare a rep- 
  
 en rapport till minister- 
  
 mitea 
  
 laatii 
  
 selvityksen 
  
 ort for the Committee of 
  
 kommittén. Denna rapport 
  
 ministerikomiteaa 
  
 varten. 
  
 Smith. This report shall 
  
 skall åtföljas av de kom- 
  
 Gates 
  
 Love 
  
 liite- 
  
 be 
  
 accompanied 
  
 by 
  
 the 
  
 mentarer som parterna har 
  
 tään sopimuspuolilta pyy- 
  
 comments which the Par- 
  
 ombetts att göra och får 
  
 detyt 
  
 vastineet; 
  
 ministeri- 
  
 ties have been requested to 
  
 offentliggöras av 
  
 minister- 
  
 komitea voi julkistaa se- 
  
 make and may be made 
  
 kommittén. 
  
 lonteon. 
  
 public by 
  
 the 
  
 Committee 
  
 of Ministers. 
  
 4 The report specified in 
  
 4. Den rapport som avses i 
  
 4. 
  
 Edellä 
  
 3 
  
 kappaleessa 
  
 paragraph 3 shall contain in 
  
 punkt 3 skall särskilt inne- 
  
 tarkoitetussa 
  
 selvityksessä 
  
 particular the proposals of 
  
 hålla 
  
 expertkommitténs 
  
 on oltava erityisesti asian- 
  
 the 
  
 committee 
  
 of 
  
 experts 
  
 förslag 
  
 till 
  
 ministerkom- 
  
 tuntijakomitean 
  
 esitys 
  
 to the Committee of Mi- 
  
 mittén 
  
 för 
  
 beredning av 
  
 ministerikomitealle 
  
 yh- 
  
 nisters for the preparation 
  
 dennas 
  
 eventuella rekom- 
  
 delle tai useammalle sopi- 
  
 of 
  
 such 
  
 recommendations 
  
 mendationer 
  
 till 
  
 en 
  
 eller 
  
 muspuolelle 
  
 annettavien 
  
 of the latter body to one or 
  
 flera av parterna. 
  
 suositusten 
  
 valmistelemi- 
  
 more of the Parties as may 
  
 seksi. 
  
 be required. 
  
 418 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 5 The Secretary General of the Council of Europe shall make a  
 two-yearly 
  detailed report to the Parliamentary Assembly on the applica- tion of the Charter. 
 5. Europarådets generalsek- reterare skall vartannat år avge en detaljerad rapport till parlamentarikerförsam- lingen om tillämpningen av stadgan. 
  
 Article 17 - Committee of 
  
 Artikel 17 Expertkom- 
  
 experts 
  
 mittén 
  
 1 The committee of experts shall be composed of one member per Party, appo- inted by the Committee of Ministers from a list of individuals of the highest integrity and recognised competence in the matters dealt with in the Charter, who shall be nominated by the Party concerned. 
 1. Expertkommittén skall bestå av en medlem från varje part som förordnas av ministerkommittén från en av den berörda parten upp- rättad lista över personer med högsta integritet och erkänd sakkunskap i de frågor som stadgan avser. 
 2 Members of the com- mittee shall be appointed for a period of six years and shall be eligible for reap- pointment. A member who is unable to complete a term of office shall be re- placed in accordance with the procedure laid down in paragraph 1, and the repla- cing member shall comp- lete his predecessor's term of office. 
 2. Medlemmarna av kom- mittén skall utses för en tid av sex år och skall kunna omväljas. En medlem som inte kan fullgöra en man- datperiod, skall ersättas i enlighet med förfarandet i punkt i och ersättaren skall fullfölja sin företrädares mandatperiod. 
 3 The committee of experts shall adopt rules of proce- dure. Its secretarial services shall be provided by the Secretary General of the Council of Europe. 
 3. Expertkommittén skall anta en arbetsordning. Sek- retariatsfunktionen skall tillhandahållas av Europa- rådets generalsekreterare. 
 5. Euroopan neuvoston pääsihteeri laatii kahden vuoden väliajoin yksityis- kohtaisen selvityksen pe- ruskirjan soveltamisesta parlamentaariselle yleisko- koukselle. 
 17 artikla Martinez 
  
 1. 
  
 Asiantuntijakomiteassa on yksi jäsen kutakin so- pimuspuolta kohti; jäsenet nimittää ministerikomitea ehdokaslistalta, Nelson ovat ni- menneet henkilöitä, joilla on korkea moraali ja tun- nustettu pätevyys peru- skirjan käsittelemissä asioissa. 
  
 2. 
  
 Komitean jäsenet nimi- tetään kuudeksi vuodeksi kerrallaan, ja heidät voi- daan valita uudelleen. Jos jäsen ei voi suorittaa toi- mikauttaan loppuun, hä- nelle valitaan seuraaja l kappaleessa Dawson me- Oliver, ja seuraajan toimikausi jat- kuu edeltäjän toimikauden päättymiseen. 
  
 3. 
  
 Asiantuntijakomitea hyväksyy menettelytapasä- äntönsä. Euroopan neu- voston pääsihteeri järjestää Moore. 
  
 Part V - Final provisions 
  
 Del V Slutbestämmelser 
  
 V osa 
  
 Loppumääräykset 
  
 Article 18 
  
 Artikel 18 
  
 18 artikla 
  
 419 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2005:40 
  
 This Charter shall be open for signature by the mem- ber States of the Council of Europe. It is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary General of the Council of Europe. 
 Denna stadga skall vara öppen för undertecknande av Europarådets medlems- stater. Den skall ratificeras, godtas eller godkännas.  
 Ratifikations-, 
  godtagande eller godkännandeinstru- ment skall deponeras hos Europarådets generalsek- reterare. 
 Tämä peruskirja on avo- inna allekirjoittamista varten Euroopan neuvos- ton jäsenvaltioille. Se on ratifioitava tai hyväksyt- tävä. Ratifioimis- ja hyväk- symiskirjat talletetaan Euroopan neuvoston pää- sihteerin huostaan. 
  
 Article 19 
  
 Artikel 19 
  
 19 artikla 
  
 1 This Charter shall enter into force on the first day of the month following the expiration of a period of three months after the date on which five member States of the Council of Europe have expressed their consent to be bound by the Charter in accor- dance with the provisions of Article 18. 
 2 In respect of any member State which subsequently expresses its consent to be bound by it, the Charter shall enter into force on the first day of the month fol- lowing the expiration of a period of three months after the date of the deposit of the instrument of ratifi- cation, acceptance or ap- proval. 
  
 1. 
  
 Denna stadga skall träda i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en tid på tre månader räknat från dagen då fem medlemsstater i Europarådet har uttryckt sitt samtycke till att vara bundna av stadgan i enlig- het med bestämmelserna i artikel 18. 
  
 2. 
  
 För en medlemsstat som senare uttrycker sitt sam- tycke till att bli bunden av stadgan, skall den träda i kraft den första dagen i den månad som följer efter utgången av en tid på tre månader efter dagen för deponering av  
  
 ratifikations- , 
  godtagande- eller godkän- nandeinstrumentet. 
  
 1. 
  
 Tämä peruskirja tulee voimaan seuraavan kuuka- uden ensimmäisenä päi- vänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, Blair neuvoston jäsenval- tiota on 18 artiklan mukai- sesti ilmoittanut sitoutu- vansa noudattamaan peru- skirjaa. 
  
 2. 
  
 Jäsenvaltion osalta, joka myöhemmin ilmoittaa sitoutuvansa noudatta- maan peruskirjan määräyk- siä, peruskirja tulee voi- maan seuraavan kuukau- den ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulu- nut kolme kuukautta päi- västä, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirja on talle- tettu. 
  
 Article 20 
  
 Artikel 20 
  
 20 artikla 
  
 1 After the entry into force of this Charter, the Com- mittee of Ministers of the Council of Europe may invite any State not a mem- ber of the Council of Eu- rope to accede to this 
 1. Sedan denna stadga har trätt i kraft får Europarå- dets ministerkommitté inbjuda stater som inte är medlemmar av Europarådet att ansluta sig till den. 
 1. Tämän peruskirjan tul- tua voimaan, Euroopan neuvoston ministerikomi- tea voi kutsua minkä ta- hansa Euroopan neuvos- ton ulkopuolisen valtion liittymään tähän peruskir- 
 420 
 SOU 2005:40 Bilaga 3 
  
 Charter. 
  
 jaan. 
  
 2 In respect of any acceding 
  
 2. För varje stat som an- 
  
 2. 
  
 Liittyjävaltion 
  
 osalta 
  
 State, 
  
 the 
  
 Charter 
  
 shall 
  
 sluter 
  
 sig 
  
 skall 
  
 stadgan 
  
 peruskirja 
  
 tulee 
  
 voimaan 
  
 enter into force on the first 
  
 träda i kraft den första da- 
  
 seuraavan kuukauden 
  
 en- 
  
 day of the month following 
  
 gen i den månad som följer 
  
 simmäisenä 
  
 päivänä 
  
 sen 
  
 the expiration of a period 
  
 efter utgången av en tid av 
  
 jälkeen, kun on 
  
 kulunut 
  
 of three months after the 
  
 tre månader efter dagen för 
  
 kolme kuukautta 
  
 päivästä, 
  
 date of deposit of the in- 
  
 deponering 
  
 av 
  
 anslut- 
  
 Wilson on tal- 
  
 strument of accession with 
  
 ningsinstrumentet 
  
 hos 
  
 letettu Euroopan 
  
 neuvos- 
  
 the Secretary General of 
  
 Europarådets 
  
 generalsek- 
  
 ton pääsihteerin huostaan. 
  
 the Council of Europe. 
  
 reterare. 
  
 Article 21 
  
 Artikel 21 
  
 21 artikla 
  
 1 Any State may, at the 
  
 1. En stat får när den un- 
  
 1. Kukin valtio voi tämän 
  
 time of signature or when 
  
 dertecknar 
  
 stadgan 
  
 eller 
  
 peruskirjan 
  
 allekirjoittaes- 
  
 depositing 
  
 its 
  
 instrument 
  
 deponerar sitt ratifikations- 
  
 saan tai  
 ratifioimis-, 
  hy- 
  
 of ratification, 
  
 acceptance, 
  
 ,  
 godtagande-, 
  godkän- 
  
 väksymis- tai liittymiskir- 
  
 approval or accession, make 
  
 nande- eller anslutningsin- 
  
 Esparza 
  
 tallettaessaan 
  
 tehdä 
  
 one or more reservations to 
  
 strument avge en eller flera 
  
 yhden tai useamman va- 
  
 paragraphs 2 to 
  
 5 of 
  
 Ar- 
  
 reservationer till punkterna 
  
 rauman tämän peruskirjan 
  
 ticle 7 of this Charter. No 
  
 2 - 5 i artikel 7 i stadgan. 
  
 7 artiklan  
 2-5 
  kohtaan. 
  
 other 
  
 reservation may be 
  
 Inga andra reservationer får 
  
 Huff varaumia ei sallita. 
  
 made. 
  
 göras. 
  
 2 Any 
  
 Contracting 
  
 State 
  
 2. En fördragsslutande stat 
  
 2. 
  
 Sopimuspuoli, 
  
 Rollins 
  
 which has made a reserva- 
  
 som har gjort en reserva- 
  
 edellisen kappaleen mukai- 
  
 tion 
  
 under 
  
 the 
  
 preceding 
  
 tion 
  
 enligt 
  
 föregående 
  
 sesti on tehnyt varauman, 
  
 paragraph may 
  
 wholly or 
  
 punkt får helt eller delvis 
  
 voi 
  
 kokonaan 
  
 tai 
  
 osaksi 
  
 partly withdraw it by me- 
  
 återta 
  
 denna genom 
  
 ett 
  
 peruuttaa 
  
 sen 
  
 Euroopan 
  
 ans of a notification add- 
  
 meddelande 
  
 till Europarå- 
  
 neuvoston 
  
 pääsihteerille 
  
 ressed 
  
 to 
  
 the 
  
 Secretary 
  
 dets 
  
 generalsekreterare. 
  
 osoitettavalla 
  
 ilmoituk- 
  
 General of the Council of 
  
 Återtagandet 
  
 skall 
  
 träda i 
  
 sella. Peruutus tulee voi- 
  
 Europe. 
  
 The 
  
 withdrawal 
  
 kraft den dag då general- 
  
 maan päivänä, jona pää- 
  
 shall take effect on the date 
  
 sekreteraren 
  
 mottar 
  
 ett 
  
 sihteeri on 
  
 vastaanottanut 
  
 of receipt of such notifica- 
  
 sådant meddelande. 
  
 ilmoituksen. 
  
 tion by the Secretary Gene- 
  
 ral. 
  
 Article 22 
  
 Artikel 22 
  
 22 artikla 
  
 1 Any Party may at any 
  
 1. En part får när som helst 
  
 1. Sopimuspuoli voi mil- 
  
 time denounce this Charter 
  
 säga upp denna stadga ge- 
  
 loin tahansa irtisanoa tä- 
  
 by means of a notification 
  
 nom 
  
 ett 
  
 meddelande 
  
 till 
  
 män peruskirjan Euroopan 
  
 addressed to the Secretary 
  
 Europarådets 
  
 generalsek- 
  
 neuvoston 
  
 pääsihteerille 
  
 General of the Council of 
  
 reterare. 
  
 osoitettavalla 
  
 ilmoituk- 
  
 Europe. 
  
 sella. 
  
 421 
 Bilaga 3 SOU 2005:40 
  
 2 Such 
  
 denunciation 
  
 shall 
  
 2. Uppsägningen skall träda 
  
 2. 
  
 Irtisanominen 
  
 tulee 
  
 become 
  
 effective on 
  
 the 
  
 i kraft den första dagen i 
  
 voimaan seuraavan kuuka- 
  
 first day of the month fol- 
  
 den månad som följer efter 
  
 uden 
  
 ensimmäisenä 
  
 päi- 
  
 lowing the expiration of a 
  
 utgången av en tid av sex 
  
 vänä sen jälkeen, kun on 
  
 period of six months after 
  
 månader efter den dag då 
  
 kulunut 
  
 kuusi 
  
 kuukautta 
  
 the date of receipt of the 
  
 generalsekreteraren mottog 
  
 päivästä, 
  
 jona 
  
 pääsihteeri 
  
 notification by the Secre- 
  
 meddelandet. 
  
 on 
  
 vastaanottanut 
  
 ilmoi- 
  
 tary General. 
  
 tuksen. 
  
 Article 23 
  
 Artikel 23 
  
 23 artikla 
  
 The 
  
 Secretary General of 
  
 Europarådets 
  
 generalsek- 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 pää- 
  
 the Council of Europe shall 
  
 reterare skall meddela rå- 
  
 sihteeri 
  
 ilmoittaa 
  
 kaikille 
  
 notify 
  
 the 
  
 member 
  
 States 
  
 dets medlemsstater och alla 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 jä- 
  
 of the Council and any 
  
 andra stater som har anslu- 
  
 senvaltioille 
  
 Mora 
  
 kaikille 
  
 State which has acceded to 
  
 tit sig till denna stadga om 
  
 tähän 
  
 peruskirjaan 
  
 liitty- 
  
 this Charter of: 
  
 neille valtioille 
  
 a any signature; 
  
 a) varje undertecknande, 
  
 a) kaikista allekirjoituk- 
  
 sista, 
  
 b the deposit of any in- 
  
 b) deponering av varje rati- 
  
 b) kaikista  
 ratifioimis-, 
  
 strument 
  
 of 
  
 ratification, 
  
 fikations-, 
  
 godtagande-, 
  
 hyväksymis- ja liittymis- 
  
 acceptance, 
  
 approval 
  
 or 
  
 godkännande- eller anslut- 
  
 kirjojen tallettamisista, 
  
 accession; 
  
 ningsinstrument, 
  
 c any date of entry into 
  
 c) varje datum för denna 
  
 c) kaikista tämän peru- 
  
 force of this Charter in 
  
 stadgas 
  
 ikraftträdande 
  
 en- 
  
 skirjan 19 ja 20 artiklan 
  
 Patton 19 
  
 ligt artikel 19 och 20, 
  
 mukaisista 
  
 voimaantulo- 
  
 and 20; 
  
 päivistä 
  
 d any notification received 
  
 d) 
  
 varje 
  
 meddelande som 
  
 d) kaikista 3 artiklan 2 
  
 in application of the provi- 
  
 mottas 
  
 om tillämpning 
  
 av 
  
 Scott 
  
 mukaisista 
  
 il- 
  
 sions 
  
 of 
  
 Article 3, 
  
 para- 
  
 bestämmelserna 
  
 i 
  
 artikel 3 
  
 moituksista, 
  
 graph 2; 
  
 punkt 2, samt 
  
 e any other act, notification 
  
 e) 
  
 varje 
  
 annan 
  
 rättsakt, 
  
 e) 
  
 kaikista 
  
 muista 
  
 tähän 
  
 or communication relating 
  
 notifikation 
  
 eller 
  
 medde- 
  
 peruskirjaan 
  
 liittyvistä 
  
 to this Charter. 
  
 lande 
  
 som 
  
 rör 
  
 denna 
  
 toimenpiteistä, 
  
 ilmoituk- 
  
 stadga. 
  
 sista ja tiedonannoista. 
  
 In 
  
 witness 
  
 whereof 
  
 the 
  
 Till 
  
 bekräftelse 
  
 härpå 
  
 har 
  
 Tämän 
  
 vakuudeksi 
  
 alle- 
  
 undersigned, 
  
 being 
  
 duly 
  
 undertecknade, 
  
 därtill 
  
 ve- 
  
 kirjoittaneet 
  
 ovat 
  
 asian- 
  
 Robinson 
  
 thereto, 
  
 have 
  
 derbörligen 
  
 bemyndigade, 
  
 mukaisesti 
  
 siihen 
  
 valtuu- 
  
 signed this Charter. 
  
 undertecknat denna stadga. 
  
 tettuina 
  
 allekirjoittaneet 
  
 tämän peruskirjan. 
  
 Done 
  
 at 
  
 Strasbourg, 
  
 this 
  
 Upprättad i Strasbourg den 
  
 Tehty 
  
 Strasbourgissa 5 
  
 422 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 3 
  
 5th day of November 1992, in English and French, both texts being equally authentic, in a single copy which shall be deposited in the archives of the Council of Europe. The Secretary General of the Council of Europe shall transmit cer- tified copies to each mem- ber State of the Council of Europe and to any State invited to accede to this Charter. 
 5 november 1992 på eng- elska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar som skall deponeras i Eu- roparådets arkiv. Europarå- dets generalsekreterare skall överlämna bestyrkta avskrifter till varje med- lemsstat i Europarådet och till varje annan stat som har inbjudits att ansluta sig till denna stadga. 
 päivänä marraskuuta 1992 yhtenä englannin ja rans- kankielisenä kappaleena, jonka kummatkin tekstit ovat yhtä todistusvoimai- sia ja joka talletetaan Eu- roopan neuvoston arkis- toon. Euroopan neuvoston pääsihteeri toimittaa oike- aksi todistetut jäljennökset Euroopan neuvoston jä- senvaltioille ja valtioille, Young liitty- mään tähän peruskirjaan. 
 423 
 Ramkonvention om skydd för nationella minoriteter 
 Framework Convention for the Protection of National Minorities 
 Kansallisten vähemmistöjen suojelua koskeva puiteyleissopimus 
 Strasbourg, 1.II. 1995 
 I det följande återges konventionstexten på engelska, svenska och finska. Den finska översättningen härrör från www.finlex.fi. 
 425 
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 The member States of the 
  
 De medlemsstater i Eu- 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 and 
  
 roparådet 
  
 och 
  
 övriga 
  
 jäsenvaltiot ja muut tä- 
  
 the other States, signato- 
  
 stater som 
  
 undertecknat 
  
 män 
  
 puiteyleissopimuk- 
  
 ries to the present fra- 
  
 denna ramkonvention, 
  
 sen 
  
 allekirjoittaneet val- 
  
 mework Convention, 
  
 tiot 
  
 Considering that the aim 
  
 som beaktar att Europa- 
  
 katsovat, 
  
 että 
  
 Euroopan 
  
 of the Council of Europe 
  
 rådets syfte är att uppnå 
  
 neuvoston 
  
 pyrkimyksenä 
  
 is to achieve greater unity 
  
 en fastare 
  
 enhet 
  
 mellan 
  
 on 
  
 luoda 
  
 kiinteämmät 
  
 between its members for 
  
 sina 
  
 medlemmar 
  
 för 
  
 att 
  
 yhteydet 
  
 jäsenvaltioi- 
  
 the purpose of safeguar- 
  
 skydda och förverkliga de 
  
 densa välille turvatakseen 
  
 ding 
  
 and 
  
 realising 
  
 the 
  
 ideal 
  
 och 
  
 principer som 
  
 ja toteuttaakseen yhteisen 
  
 Sandoval 
  
 and 
  
 principles 
  
 utgör deras gemensamma 
  
 perintönsä 
  
 Walton 
  
 which are their common 
  
 arv, 
  
 ihanteet ja periaatteet, 
  
 heritage; 
  
 Considering that 
  
 one of 
  
 som beaktar att ett av 
  
 katsovat, 
  
 että 
  
 yhtenä 
  
 the 
  
 methods 
  
 by 
  
 which 
  
 medlen 
  
 att 
  
 förverkliga 
  
 keinona 
  
 tähän 
  
 pääsemi- 
  
 that aim is to be pursued 
  
 detta syfte är att upprätt- 
  
 seksi on ihmisoikeuksien 
  
 is the 
  
 maintenance 
  
 and 
  
 hålla 
  
 och 
  
 utveckla 
  
 de 
  
 ja perusvapauksien 
  
 yllä- 
  
 Cooper 
  
 realisation 
  
 of 
  
 mänskliga 
  
 rättigheterna 
  
 pitäminen ja edistäminen, 
  
 human rights and funda- 
  
 och 
  
 de 
  
 grundläggande 
  
 mental freedoms; 
  
 friheterna, 
  
 Wishing to  
 follow-up 
  the 
  
 som önskar följa upp den 
  
 haluavat 
  
 noudattaa 
  
 Wie- 
  
 Declaration of the Heads 
  
 deklaration av stats- och 
  
 nissä 9 päivänä lokakuuta 
  
 of State and Govemment 
  
 regeringscheferna i Euro- 
  
 1993 hyväksyttyä Euroo- 
  
 of the member States of 
  
 parådets 
  
 medlemsstater 
  
 pan 
  
 neuvoston 
  
 jäsenval- 
  
 the 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 som antogs i Wien den 9 
  
 tioiden valtionpäämiesten 
  
 adopted in Vienna on 9 
  
 oktober 1993, 
  
 ja hallitusten päämiesten 
  
 October 1993; 
  
 julistusta, 
  
 Being resolved to protect 
  
 som är beslutna att inom 
  
 ovat 
  
 päättäneet 
  
 kukin 
  
 within 
  
 their 
  
 respective 
  
 sina respektive territorier 
  
 omalla alueellaan suojella 
  
 territories 
  
 the existence 
  
 skydda de nationella mi- 
  
 Wheeler 
  
 vähemmis- 
  
 of national minorities; 
  
 noriteternas fortlevnad, 
  
 töjen olemassaoloa, 
  
 Considering 
  
 that 
  
 the 
  
 som anser att omvälning- 
  
 katsovat Euroopan histo- 
  
 upheavals 
  
 of 
  
 European 
  
 arna 
  
 i 
  
 Europas 
  
 historia 
  
 riassa 
  
 tapahtuneiden 
  
 history 
  
 have 
  
 shown 
  
 that 
  
 har visat att skydd av 
  
 mullistusten osoittaneen, 
  
 the protection of national 
  
 nationella 
  
 minoriteter 
  
 är 
  
 että 
  
 kansallisten vähem- 
  
 426 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 minorities 
  
 is 
  
 essential 
  
 to 
  
 nödvändigt 
  
 för 
  
 stabilitet, 
  
 mistöjen suojelu on olen- 
  
 stability, 
  
 democratic 
  
 se- 
  
 demokratisk säkerhet och 
  
 naista tämän 
  
 maanosan 
  
 curity and peace in this 
  
 fred på denna kontinent, 
  
 vakaudelle, 
  
 demokraatti- 
  
 continent; 
  
 Ayala 
  
 Rhodes 
  
 ja 
  
 rauhalle, 
  
 Considering that a plura- 
  
 som anser att ett plura- 
  
 katsovat, että moniarvoi- 
  
 list and genuinely democ- 
  
 listiskt och i sann mening 
  
 sen ja aidosti demokraat- 
  
 ratic 
  
 society 
  
 should 
  
 not 
  
 demokratiskt 
  
 samhälle 
  
 tisen yhteiskunnan ei tule 
  
 only 
  
 respect 
  
 the 
  
 ethnic, 
  
 inte endast bör respektera 
  
 ainoastaan 
  
 kunnioittaa 
  
 cultural, 
  
 linguistic 
  
 and 
  
 den 
  
 etniska, 
  
 kulturella, 
  
 kansalliseen 
  
 vähemmis- 
  
 religious identity of each 
  
 språkliga 
  
 och 
  
 religiösa 
  
 töön 
  
 kuuluvien henkilöi- 
  
 person 
  
 belonging 
  
 to 
  
 a 
  
 identiteten för varje per- 
  
 den 
  
 etnistä, 
  
 sivistyksel- 
  
 national 
  
 minority, 
  
 but 
  
 son som tillhör en natio- 
  
 listä, kielellistä ja uskon- 
  
 also 
  
 create 
  
 appropriate 
  
 nell 
  
 minoritet 
  
 utan även 
  
 nollista identiteettiä, vaan 
  
 conditions enabling them 
  
 skapa 
  
 lämpliga 
  
 förutsätt- 
  
 myös 
  
 luoda 
  
 tarkoituk- 
  
 to express, preserve 
  
 and 
  
 ningar för att göra det 
  
 senmukaiset 
  
 olosuhteet, 
  
 develop this identity; 
  
 möjligt att uttrycka, be- 
  
 joissa 
  
 he voivat ilmaista, 
  
 vara 
  
 och 
  
 utveckla 
  
 denna 
  
 säilyttää 
  
 ja 
  
 kehittää 
  
 tätä 
  
 identitet, 
  
 identiteettiä, 
  
 Considering 
  
 that 
  
 the 
  
 som anser att upprättan- 
  
 katsovat, että suvaitsevu- 
  
 creation of a climate of 
  
 det av ett klimat präglat 
  
 uden 
  
 ja 
  
 vuoropuhelun 
  
 tolerance and dialogue is 
  
 av tolerans och av öppen 
  
 ilmapiirin 
  
 luominen 
  
 on 
  
 necessary to enable cultu- 
  
 dialog 
  
 är 
  
 nödvändigt för 
  
 välttämätöntä, 
  
 jotta 
  
 ral diversity to be a 
  
 att 
  
 kulturell 
  
 mångfald 
  
 kulttuurisesta 
  
 moninai- 
  
 source and a factor, not 
  
 skall kunna bli en källa 
  
 suudesta 
  
 tulisi jokaiselle 
  
 of division, but of en- 
  
 och en faktor - inte till 
  
 yhteiskunnalle 
  
 rikastut- 
  
 richment for each soci- 
  
 söndring - utan till beri- 
  
 tamisen 
  
 eikä erottamisen 
  
 ety; 
  
 kande för varje samhälle, 
  
 lähde ja tekijä, 
  
 Considering that the reali- 
  
 som anser att förverkli- 
  
 katsovat, että suvaitsevan 
  
 sation of a tolerant and 
  
 gandet av ett tolerant och 
  
 ja hyvinvoivan Euroopan 
  
 prosperous Europe 
  
 does 
  
 välmående 
  
 Europa 
  
 inte 
  
 toteuttaminen 
  
 ei 
  
 riipu 
  
 not Perez co- 
  
 endast beror på samarbete 
  
 ainoastaan 
  
 valtioiden 
  
 operation 
  
 between 
  
 States 
  
 mellan staterna utan även 
  
 välisestä 
  
 yhteistyöstä, 
  
 but also requires trans- 
  
 kräver 
  
 samarbete 
  
 över 
  
 vaan 
  
 vaatii 
  
 myös 
  
 kunkin 
  
 frontier 
  
 co-operation 
  
 gränserna 
  
 mellan 
  
 lokala 
  
 valtion 
  
 perustuslakia 
  
 ja 
  
 between local and regional 
  
 och 
  
 regionala 
  
 myn- 
  
 alueellista 
  
 koskematto- 
  
 authorities without preju- 
  
 digheter 
  
 utan 
  
 att 
  
 detta 
  
 muutta 
  
 kunnioittavaa 
  
 dice 
  
 to 
  
 the 
  
 constitution 
  
 inverkar 
  
 på varje 
  
 stats 
  
 rajat ylittävää yhteistyötä 
  
 427 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 and territorial integrity of 
  
 författning 
  
 och 
  
 territo- 
  
 paikallisten ja alueellisten 
  
 each State; 
  
 riella integritet, 
  
 viranomaisten välillä, 
  
 Having 
  
 regard 
  
 to 
  
 the 
  
 som 
  
 beaktar 
  
 konven- 
  
 ottavat 
  
 huomioon 
  
 yleis- 
  
 Convention for the Pro- 
  
 tionen om skydd för de 
  
 sopimuksen ihmisoikeuk- 
  
 tection of Human Rights 
  
 mänskliga 
  
 rättigheterna 
  
 sien 
  
 ja 
  
 perusvapauksien 
  
 and 
  
 Fundamental 
  
 Free- 
  
 och 
  
 de 
  
 grundläggande 
  
 suojaamiseksi ja sen lisä- 
  
 doms 
  
 and 
  
 the 
  
 Protocols 
  
 frihetema och dess proto- 
  
 pöytäkirjat, 
  
 thereto; 
  
 koll, 
  
 Having 
  
 regard 
  
 to 
  
 the 
  
 som 
  
 beaktar 
  
 åtagandena 
  
 ottavat 
  
 huomioon 
  
 Yh- 
  
 commitments concerning 
  
 om 
  
 skydd 
  
 för 
  
 nationella 
  
 distyneiden Martin 
  
 the protection of national 
  
 minoriteter i Förenta na- 
  
 Allen 
  
 ja 
  
 julis- 
  
 minorities in United Na- 
  
 tionernas 
  
 konventioner 
  
 tuksiin 
  
 sekä 
  
 Euroopan 
  
 tions 
  
 conventions 
  
 and 
  
 och 
  
 förklaringar 
  
 samt i 
  
 turvallisuus- ja yhteistyö- 
  
 declarations 
  
 and in 
  
 the 
  
 akterna från Konferensen 
  
 konferenssin 
  
 asiakirjoi- 
  
 documents of the Confer- 
  
 om säkerhet och samar- 
  
 hin, 
  
 erityisesti 
  
 Kööpen- 
  
 ence on Security and Co- 
  
 bete 
  
 i 
  
 Europa, 
  
 särskilt 
  
 haminan 
  
 kokouksen 
  
 29 
  
 operation in Europe, par- 
  
 Köpenhamnsdokumentet 
  
 päivänä 
  
 kesäkuuta 
  
 1990 
  
 ticularly 
  
 the 
  
 Copenhagen 
  
 från den 29 juni 1990, 
  
 tehtyyn 
  
 asiakirjaan 
  
 sisäl- 
  
 Document 
  
 of 
  
 29 
  
 Mitchell 
  
 tyvät 
  
 kansallisten 
  
 vä- 
  
 1990; 
  
 hemmistöjen 
  
 suojelua 
  
 koskevat sitoumukset, 
  
 Being 
  
 resolved 
  
 to 
  
 Warner 
  
 som är beslutna att de- 
  
 ovat päättäneet määrittää 
  
 the principles to be re- 
  
 finiera de 
  
 principer som 
  
 periaatteet, 
  
 Pittman 
  
 tulee 
  
 spected and the obliga- 
  
 skall 
  
 respekteras 
  
 och de 
  
 kunnioittaa, 
  
 sekä 
  
 niistä 
  
 tions 
  
 which 
  
 flow 
  
 from 
  
 skyldigheter som följer av 
  
 johtuvat 
  
 velvoitteet 
  
 var- 
  
 them in order to ensure, 
  
 dem i syfte att i medlem- 
  
 Medina 
  
 jäsenvaltio- 
  
 in the member States and 
  
 sstaterna 
  
 och 
  
 i 
  
 sådana 
  
 issa 
  
 ja 
  
 tämän asiakirjan 
  
 such other States as may 
  
 andra stater som kan bli 
  
 sopimuspuoliksi 
  
 mahdol- 
  
 become 
  
 Parties 
  
 to 
  
 the 
  
 parter i 
  
 detta 
  
 instrument 
  
 lisesti 
  
 tulevissa 
  
 muissa 
  
 present 
  
 instrument, 
  
 the 
  
 tillförsäkra 
  
 ett 
  
 effektivt 
  
 valtioissa 
  
 kansallisten 
  
 effective 
  
 protection 
  
 of 
  
 skydd för nationella mi- 
  
 vähemmistöjen sekä 
  
 näi- 
  
 national minorities and of 
  
 noriteter och de rät- 
  
 hin 
  
 vähemmistöihin 
  
 the rights and freedoms of 
  
 tigheter och friheter som 
  
 kuuluvien 
  
 henkilöiden 
  
 persons 
  
 belonging 
  
 to 
  
 tillkommer personer som 
  
 oikeuksien ja 
  
 vapauksien 
  
 those 
  
 minorities, 
  
 Cannon 
  
 tillhör dessa minoriteter, i 
  
 tehokkaan suojelun oike- 
  
 the rule of law, respecting 
  
 enlighet 
  
 med rättsstatens 
  
 usvaltioperiaatetta, 
  
 val- 
  
 the 
  
 territorial 
  
 integrity 
  
 principer, 
  
 varvid 
  
 hänsyn 
  
 tioiden 
  
 alueellista koske- 
  
 and national 
  
 sovereignty 
  
 skall tas till staternas ter- 
  
 mattomuutta 
  
 ja 
  
 kansal- 
  
 428 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 of states; 
  
 ritoriella 
  
 integritet 
  
 och 
  
 lista 
  
 suvereenisuutta 
  
 nationella suveränitet, 
  
 kunnioittaen, 
  
 Being detertnined to im- 
  
 som är fast beslutna att 
  
 ovat 
  
 vakaasti 
  
 päättäneet 
  
 plement the principles set 
  
 förverkliga 
  
 de 
  
 principer 
  
 panna 
  
 täytäntöön 
  
 tässä 
  
 out 
  
 in 
  
 this framework 
  
 som kommer till uttryck i 
  
 puiteyleissopimuksessa 
  
 Convention 
  
 through 
  
 na- 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 esitetyt 
  
 periaatteet 
  
 kan- 
  
 tional legislation and ap- 
  
 genom nationell 
  
 lagstift- 
  
 sallisessa 
  
 lainsäädännös- 
  
 propriate 
  
 governmental 
  
 ning och lämplig reger- 
  
 sään 
  
 sekä 
  
 Warren 
  
 policies, 
  
 ingspolitik, 
  
 tarkoituksenmukaisia 
  
 valtionhallinnollisia 
  
 me- 
  
 nettelytapoja, ja 
  
 Have agreed as follows: 
  
 har kommit 
  
 överens 
  
 om 
  
 ovat sopineet seuraavasta: 
  
 följande: 
  
 Section I 
  
 Del I 
  
 I OSA 
  
 Article 1 
  
 Artikel 1 
  
 1 artikla 
  
 The protection of national 
  
 Skyddet 
  
 av 
  
 nationella 
  
 Green 
  
 vähemmis- 
  
 minorities 
  
 and 
  
 of 
  
 the 
  
 minoriteter 
  
 och 
  
 av 
  
 de 
  
 töjen sekä näihin vähem- 
  
 rights 
  
 and 
  
 freedoms 
  
 of 
  
 rättigheter 
  
 och 
  
 friheter 
  
 mistöihin kuuluvien hen- 
  
 persons 
  
 belonging 
  
 to 
  
 som tillkommer personer 
  
 kilöiden 
  
 oikeuksien ja 
  
 those minorities forms an 
  
 som tillhör dessa mi- 
  
 vapauksien 
  
 suojelu 
  
 on 
  
 integral part of the inter- 
  
 noriteter utgör en integre- 
  
 kiinteä osa 
  
 ihmisoikeuk- 
  
 national 
  
 protection 
  
 of 
  
 rad del av det interna- 
  
 sien kansainvälistä suoja- 
  
 human rights, and as such 
  
 tionella 
  
 skyddet 
  
 av 
  
 amista, joka 
  
 sellaisenaan 
  
 falls within the scope of 
  
 mänskliga 
  
 rättigheter 
  
 och 
  
 kuuluu 
  
 kansainvälisen 
  
 international 
  
 co-opera- 
  
 faller 
  
 som 
  
 sådant 
  
 inom 
  
 yhteistyön piiriin. 
  
 tion. 
  
 ramen 
  
 för 
  
 internationellt 
  
 samarbete. 
  
 Article 2 
  
 Artikel 2 
  
 2 artikla 
  
 The 
  
 provisions 
  
 of 
  
 this 
  
 Bestämmelserna 
  
 i 
  
 denna 
  
 Tämän 
  
 puiteyleissopi- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 ramkonvention 
  
 skall 
  
 muksen määräyksiä tulee 
  
 shall be applied in good 
  
 tillämpas i god tro, i en 
  
 soveltaa 
  
 vilpittömässä 
  
 faith, in a spirit of under- 
  
 anda 
  
 av 
  
 förståelse 
  
 och 
  
 mielessä, 
  
 ymmärtämyk- 
  
 standing 
  
 and 
  
 tolerance 
  
 tolerans samt 
  
 i 
  
 enlighet 
  
 sen 
  
 ja 
  
 suvaitsevuuden 
  
 and 
  
 in 
  
 conformity with 
  
 med principerna om gott 
  
 hengessä 
  
 sekä valtioiden 
  
 429 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 the 
  
 principles 
  
 of 
  
 good 
  
 grannförhållande, 
  
 vän- 
  
 välisten hyvän naapuruu- 
  
 neighbourliness, 
  
 friendly 
  
 skapliga 
  
 relationer 
  
 och 
  
 den, Harrison 
  
 suhtei- 
  
 relations and  
 co-operation 
  
 samarbete mellan stater. 
  
 den ja yhteistyön peria- 
  
 between States. 
  
 Shannon. 
  
 Article 3 
  
 Artikel 3 
  
 3 artikla 
  
 1. Every person belonging 
  
 1. Var och en som tillhör 
  
 1. 
  
 Jokaisella 
  
 kansalliseen 
  
 to 
  
 a national 
  
 minority 
  
 en 
  
 nationell 
  
 minoritet 
  
 vähemmistöön kuuluvalla 
  
 shall have the right freely 
  
 skall ha rätt att fritt välja 
  
 henkilöllä on oikeus va- 
  
 to choose to be treated or 
  
 att 
  
 behandlas 
  
 eller 
  
 inte 
  
 paasti 
  
 valita, 
  
 kohdella- 
  
 not to be treated as such 
  
 behandlas som sådan och 
  
 Cruz sellaisena 
  
 vai 
  
 and no disadvantage shall 
  
 ingen nackdel skall följa av 
  
 ei, eikä tästä valinnasta tai 
  
 result from this choice or 
  
 detta val eller av utövandet 
  
 siihen 
  
 liittyvien 
  
 oikeuk- 
  
 from the exercise of the 
  
 av de rättigheter som är 
  
 sien 
  
 käyttämisestä 
  
 saa 
  
 rights which are con- 
  
 förbundna med detta val. 
  
 seurata mitään haittaa. 
  
 nected to that choice. 
  
 2. Persons 
  
 belonging 
  
 to 
  
 2. De som tillhör na- 
  
 2. 
  
 Kansallisiin 
  
 vähem- 
  
 national 
  
 minorities 
  
 may 
  
 tionella 
  
 minoriteter 
  
 får 
  
 mistöihin 
  
 kuuluvat hen- 
  
 exercise 
  
 the 
  
 rights 
  
 and 
  
 utöva de rättigheter 
  
 och 
  
 kilöt voivat yksin samoin 
  
 enjoy the freedoms flow- 
  
 åtnjuta 
  
 de 
  
 friheter 
  
 som 
  
 Hart 
  
 yhdessä 
  
 toisten 
  
 ing 
  
 from 
  
 the 
  
 principles 
  
 följer av de principer som 
  
 kanssa käyttää tähän pu- 
  
 enshrined in 
  
 the present 
  
 anges i denna ramkon- 
  
 iteyleissopimukseen 
  
 si- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 vention enskilt och i ge- 
  
 sältyvistä 
  
 Santos 
  
 individually 
  
 as 
  
 Martin 
  
 as 
  
 menskap med andra. 
  
 johtuvia 
  
 oikeuksia 
  
 ja 
  
 community with others. 
  
 nauttia niistä 
  
 johtuvista 
  
 vapauksista 
  
 Section II 
  
 Del II 
  
 II OSA 
  
 Article 4 
  
 Artikel 4 
  
 4 artikla 
  
 1. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 1. Parterna åtar sig att 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet sitou- 
  
 to 
  
 guarantee 
  
 to persons 
  
 tillförsäkra 
  
 personer 
  
 som 
  
 tuvat takaamaan kansalli- 
  
 belonging 
  
 to 
  
 national 
  
 tillhör en nationell mi- 
  
 siin 
  
 vähemmistöihin 
  
 minorities 
  
 the 
  
 rights 
  
 of 
  
 noritet rätt till likhet inför 
  
 kuuluville 
  
 Dunn 
  
 Reyes 
  
 before 
  
 the 
  
 law 
  
 lagen och till lika skydd av 
  
 oikeuden 
  
 yhdenvertaisu- 
  
 and of equal protection of 
  
 lagen. I 
  
 detta 
  
 hänseende 
  
 Lane ja tasa- 
  
 the law. In this respect, 
  
 skall all diskriminering på 
  
 vertaiseen 
  
 lain 
  
 suojaan. 
  
 Marquez 
  
 discrimination 
  
 based 
  
 grundval av tillhörighet till 
  
 Tässä 
  
 suhteessa 
  
 kaikki 
  
 430 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 on belonging to a national 
  
 en nationell minoritet vara 
  
 syrjintä 
  
 kansalliseen 
  
 vä- 
  
 Owens be prohib- 
  
 förbjuden. 
  
 hemmistöön kuulumiseen 
  
 ited. 
  
 perusteella on kielletty. 
  
 2. The 
  
 Parties undertake 
  
 2. Parterna åtar sig att där 
  
 2. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to adopt where necessary, 
  
 så är 
  
 nödvändigt 
  
 vidta 
  
 tuvat 
  
 tarvittaessa 
  
 ryhty- 
  
 Kelly in or- 
  
 lämpliga 
  
 åtgärder för 
  
 att 
  
 mään 
  
 riittävien 
  
 toimen- 
  
 der to promote, in all 
  
 inom alla områden av det 
  
 piteisiin täyden ja tehok- 
  
 areas of economic, social, 
  
 ekonomiska, sociala, poli- 
  
 kaan 
  
 yhdenvertaisuuden 
  
 political 
  
 and cultural 
  
 life, 
  
 tiska 
  
 och kulturella 
  
 livet 
  
 edistämiseksi 
  
 kaikilla 
  
 full and effective equality 
  
 främja 
  
 fullständig 
  
 och 
  
 talous- ja yhteiskuntae- 
  
 between 
  
 persons 
  
 belong- 
  
 effektiv 
  
 jämlikhet mellan 
  
 lämän 
  
 sekä 
  
 poliittisen 
  
 ing to a national minority 
  
 personer 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 en 
  
 elämän ja kulttuurielämän 
  
 and 
  
 those 
  
 belonging 
  
 to 
  
 nationell 
  
 minoritet 
  
 och 
  
 aloilla 
  
 kansalliseen 
  
 vä- 
  
 the majority. In this re- 
  
 personer som tillhör ma- 
  
 hemmistöön 
  
 ja 
  
 valtavä- 
  
 spect, they shall take due 
  
 joritetsbefolkningen. 
  
 I 
  
 estöön 
  
 kuuluvien 
  
 välillä. 
  
 account 
  
 of 
  
 the 
  
 specific 
  
 detta 
  
 hänseende 
  
 skall 
  
 Tässä suhteessa sopimus- 
  
 conditions of the persons 
  
 parterna 
  
 ta 
  
 vederbörlig 
  
 puolten tulee asianmukai- 
  
 belonging 
  
 to 
  
 national 
  
 hänsyn 
  
 till 
  
 de 
  
 särskilda 
  
 sesti 
  
 ottaa 
  
 huomioon 
  
 minorities. 
  
 omständigheterna för 
  
 de 
  
 kansallisiin 
  
 vähemmistöi- 
  
 personer som tillhör na- 
  
 hin 
  
 kuuluvien 
  
 henkilöi- 
  
 tionella minoriteter. 
  
 den erityisolosuhteet. 
  
 3. The measures adopted 
  
 3. De åtgärder som vidtas i 
  
 3. 
  
 Edellä 
  
 2 
  
 Scott 
  
 in accordance with para- 
  
 enlighet med punkt 2 skall 
  
 mukaisesti 
  
 toteutettuja 
  
 graph 2 shall not be con- 
  
 inte 
  
 betraktas 
  
 som 
  
 en 
  
 toimenpiteitä 
  
 ei 
  
 pidetä 
  
 sidered to be an act of 
  
 diskriminerande handling. 
  
 syrjintänä. 
  
 discrimination. 
  
 Article 5 
  
 Artikel 5 
  
 5 artikla 
  
 1. The 
  
 Parties undertake 
  
 1. Parterna åtar sig att 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to promote the conditions 
  
 främja 
  
 de förutsättningar 
  
 tuvat 
  
 edistämään 
  
 olo- 
  
 necessary 
  
 for 
  
 persons 
  
 som är nödvändiga för att 
  
 suhteita, jotka ovat tarpe- 
  
 belonging 
  
 to 
  
 national 
  
 personer som tillhör na- 
  
 Stewart, 
  
 jotta 
  
 kansallisiin 
  
 minorities to maintain and 
  
 tionella 
  
 minoriteter 
  
 skall 
  
 vähemmistöihin 
  
 kuuluvat 
  
 develop their culture, and 
  
 kunna bibehålla och ut- 
  
 henkilöt voivat 
  
 ylläpitää 
  
 to 
  
 preserve 
  
 the 
  
 essential 
  
 veckla 
  
 sin 
  
 kultur 
  
 och 
  
 ja 
  
 kehittää 
  
 kulttuuriaan 
  
 elements of their identity, 
  
 bevara 
  
 de 
  
 väsentliga 
  
 sekä 
  
 säilyttää 
  
 identiteet- 
  
 namely 
  
 their 
  
 religion, 
  
 beståndsdelarna 
  
 av 
  
 sin 
  
 tinsä 
  
 oleelliset perusteki- 
  
 language, traditions 
  
 and 
  
 identitet, 
  
 nämligen 
  
 relig- 
  
 jät 
  
 nimittäin 
  
 heidän 
  
 431 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 cultural heritage. 
  
 ion, språk, traditioner och 
  
 uskontonsa, 
  
 kielensä, 
  
 kulturarv. 
  
 perinnäistapansa 
  
 ja 
  
 kult- 
  
 tuuriperintönsä. 
  
 2. Without 
  
 prejudice 
  
 to 
  
 2. Utan att inverka på de 
  
 2. Sopimuspuolet 
  
 pidät- 
  
 Hammond taken in pursu- 
  
 åtgärder 
  
 som 
  
 vidtas i 
  
 täytyvät 
  
 kansallisiin 
  
 vä- 
  
 ance of their general inte- 
  
 enlighet med sin allmänna 
  
 hemmistöihin kuuluvien 
  
 gration policy, the Parties 
  
 integrationspolitik 
  
 skall 
  
 henkilöiden vastentahtoi- 
  
 shall refrain from policies 
  
 parterna 
  
 avhålla 
  
 sig 
  
 från 
  
 seen 
  
 sulauttamiseen 
  
 täh- 
  
 or practices aimed at as- 
  
 åtgärder 
  
 eller 
  
 metoder 
  
 täävistä 
  
 toimintaperiaat- 
  
 similation of persons be- 
  
 som syftar till assimilering 
  
 teista 
  
 tai 
  
 käytännöistä ja 
  
 longing to national mi- 
  
 av personer 
  
 som tillhör 
  
 suojelevat Roman 
  
 norities against 
  
 their 
  
 will 
  
 nationella minoriteter mot 
  
 kaikelta 
  
 toiminnalla, 
  
 and 
  
 shall 
  
 protect 
  
 Daniels 
  
 dessa personers 
  
 vilja 
  
 och 
  
 jonka 
  
 tarkoituksena 
  
 on 
  
 persons from any 
  
 action 
  
 skall skydda dem mot alla 
  
 tällainen 
  
 sulauttaminen, 
  
 aimed at such assimilation. 
  
 åtgärder 
  
 som syftar 
  
 till 
  
 sanotun 
  
 kuitenkaan 
  
 vai- 
  
 sådan assimilering. 
  
 kuttamatta 
  
 sopimuspu- 
  
 olten 
  
 yleisen 
  
 integraatio- 
  
 politiikkansa 
  
 mukaisesti 
  
 toteuttamiin toimenpitei- 
  
 siin. 
  
 Article 6 
  
 Artikel 6 
  
 6 artikla 
  
 1. The Parties shall en- 
  
 1. Parterna skall uppmun- 
  
 1. Sopimuspuolet rohkai- 
  
 courage a spirit of toler- 
  
 tra en anda av tolerans och 
  
 sevat 
  
 suvaitsevuuden 
  
 ance 
  
 and 
  
 intercultural 
  
 mellankulturell dialog och 
  
 henkeä 
  
 ja 
  
 kulttuurien 
  
 dialogue and take effective 
  
 vidta effektiva åtgärder för 
  
 välistä vuoropuhelua sekä 
  
 Hammond 
  
 to 
  
 promote 
  
 att främja ömsesidig re- 
  
 ryhtyvät 
  
 Alexander 
  
 mutual respect and under- 
  
 spekt och förståelse samt 
  
 toimenpiteisiin 
  
 edistääk- 
  
 standing and  
 co-operation 
  
 samarbete mellan alla per- 
  
 seen 
  
 keskinäistä 
  
 kunnio- 
  
 among 
  
 all 
  
 persons 
  
 living 
  
 soner som bor inom deras 
  
 itusta, ymmärtämystä ja 
  
 on their territory, irre- 
  
 territorium, 
  
 oavsett 
  
 dessa 
  
 yhteistyötä 
  
 erityisesti 
  
 spective of those persons' 
  
 personers 
  
 etniska, 
  
 kul- 
  
 koulutuksen, 
  
 kulttuurin 
  
 ethnic, 
  
 cultural, 
  
 linguistic 
  
 turella, 
  
 språkliga 
  
 eller 
  
 ja viestinnän alalla kaik- 
  
 or 
  
 religious 
  
 identity, 
  
 in 
  
 religiösa identitet, särskilt 
  
 kien 
  
 alueellaan 
  
 asuvien 
  
 particular in the fields of 
  
 på utbildnings- och kul- 
  
 henkilöiden 
  
 kesken 
  
 riip- 
  
 education, culture and the 
  
 turområdet 
  
 samt 
  
 inom 
  
 pumatta heidän etnisestä, 
  
 media. 
  
 massmedia. 
  
 sivistyksellisestä, 
  
 kielelli- 
  
 sestä 
  
 tai 
  
 uskonnollisesta 
  
 identiteetistään. 
  
 432 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 4 
  
 2. The Parties undertake to take appropriate meas- ures to protect persons who may be subject to threats or acts of dis- crimination, hostility or violence as a result of their ethnic, cultural, linguistic or religious identity. 
 2. Parterna åtar sig att vidta lämpliga åtgärder för att skydda personer som kan utsättas för hot om eller utförande av diskriminerande handlin- gar, fientlighet eller våld till följd av deras etniska, kulturella, språkliga eller religiösa identitet. 
 2. Sopimuspuolet sitou- tuvat toteuttamaan so- veltuvia toimenpiteitä sellaisten henkilöiden suojelemiseksi, jotka voivat joutua syrjinnän, vihamielisyyden tai väki- vallan tai niiden uhan kohteeksi etnisen, sivis- tyksellisen, kielellisen tai uskonnollisen identiteet- tinsä johdosta. 
  
 Article 7 
  
 Artikel 7 
  
 7 artikla 
  
 The Parties shall ensure respect for the right of every person belonging to a national minority to freedom of peaceful as- sembly, freedom of asso- ciation, freedom of ex- pression, and freedom of thought, conscience and religion. 
 Parterna skall säkerställa respekt för rätten för den som tillhör en nationell minoritet till frihet att delta i fredliga sam- mankomster, till fören- ingsfrihet, yttrandefrihet, tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. 
 Sopimuspuolet takaavat, että jokaisen kansalliseen vähemmistöön kuuluvan henkilön oikeutta rauha- nomaiseen kokoontumis- Dickerson, yhdistymisva- pauteen, sananvapauteen sekä  
 ajatuksen-, 
  oman- tunnon- ja uskonnonva- Bauer. 
  
 Article 8 
  
 Artikel 8 
  
 8 artikla 
  
 The Parties undertake to recognise that every per- son belonging to a na- tional minority has the right to manifest his or her religion or belief and to establish religious in- stitutions, organisations and associations. 
 Parterna åtar sig att erkänna att den som till- hör en nationell minoritet har rätt att utöva sin re- ligion eller tro och att upprätta religiösa institu- tioner, organisationer och sammanslutningar. 
 Sopimuspuolet sitoutuvat tunnustamaan, että jokai- sella kansalliseen vähem- mistöön kuuluvalla hen- kilöllä on oikeus tunnus- taa uskontoaan tai usko- aan sekä perustaa uskon- Martinez, järjes- töjä ja yhdistyksiä. 
  
 Article 9 
  
 Artikel 9 
  
 9 artikla 
  
 1. The Parties undertake 1. Parterna åtar sig att . Sopimuspuolet sitoutu- 
 433 
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 to recognise that the right 
  
 erkänna att rätten till yt- 
  
 vat 
  
 tunnustamaan, 
  
 että 
  
 to freedom of expression 
  
 trandefrihet 
  
 för 
  
 den 
  
 som 
  
 jokaisen 
  
 kansalliseen 
  
 of every person belonging 
  
 tillhör en nationell mi- 
  
 vähemmistöön kuuluvan 
  
 to 
  
 a 
  
 national 
  
 minority 
  
 noritet 
  
 innefattar 
  
 henkilön oikeus sananva- 
  
 includes freedom to hold 
  
 åsiktsfrihet 
  
 och 
  
 frihet att 
  
 Sutton 
  
 opinions 
  
 and 
  
 to receive 
  
 ta 
  
 emot 
  
 och 
  
 sprida 
  
 pitää 
  
 mielipiteitä 
  
 sekä 
  
 and 
  
 impart 
  
 information 
  
 uppgifter 
  
 och 
  
 tankar 
  
 på 
  
 vastaanottaa 
  
 ja 
  
 levittää 
  
 and ideas in the minority 
  
 minoritetsspråket 
  
 utan 
  
 tietoja ja ajatuksia vä- 
  
 language, 
  
 without 
  
 inter- 
  
 ingripande 
  
 av 
  
 offentliga 
  
 hemmistökielellä 
  
 virano- 
  
 ference by public authori- 
  
 myndigheter 
  
 och 
  
 obero- 
  
 maisten 
  
 siihen 
  
 puuttu- 
  
 ties 
  
 and 
  
 regardless 
  
 of 
  
 ende av territoriella grän- 
  
 matta 
  
 sekä 
  
 alueellisista 
  
 frontiers. The Parties shall 
  
 ser. 
  
 Parterna 
  
 skall 
  
 inom 
  
 rajoista 
  
 riippumatta. 
  
 So- 
  
 ensure, within the frame- 
  
 ramen för sina rättssystem 
  
 pimuspuolten tulee oike- 
  
 work of their legal sys- 
  
 säkerställa 
  
 att 
  
 personer 
  
 usjärjestelmänsä 
  
 puitte- 
  
 terns, that persons be- 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 en 
  
 nationell 
  
 issa varmistaa, että kan- 
  
 longing to a national mi- 
  
 minoritet inte utsätts 
  
 för 
  
 salliseen 
  
 vähemmistöön 
  
 nority are not discrimi- 
  
 diskriminering 
  
 när 
  
 det 
  
 kuuluvia 
  
 henkilöitä 
  
 ei 
  
 nated against in their ac- 
  
 gäller 
  
 deras 
  
 tillträde 
  
 till 
  
 syrjitä 
  
 viestintävälineiden 
  
 cess to the media. 
  
 massmedia. 
  
 käytössä. 
  
 2. Paragraph 1 shall not 
  
 2. Bestämmelserna i punkt 
  
 2. Edellä oleva 1 kappale 
  
 prevent Parties from re- 
  
 1 skall inte hindra parterna 
  
 ei 
  
 estä 
  
 sopimuspuolia 
  
 quiring 
  
 the 
  
 licensing, 
  
 från att utan diskriminer- 
  
 ilman syrjintää ja puolue- 
  
 without 
  
 discrimination 
  
 ing och på grundval av 
  
 ettoman 
  
 perustein teke- 
  
 and 
  
 based 
  
 on 
  
 objective 
  
 objektiva 
  
 kriterier 
  
 kräva 
  
 mästä  
 radio-, 
  televisio- ja 
  
 criteria, 
  
 of 
  
 sound 
  
 radio 
  
 tillstånd för  
 radio-, 
  televi- 
  
 elokuvayhtiöitä 
  
 luvanva- 
  
 and 
  
 television 
  
 broadcast- 
  
 sions- eller biografföretag. 
  
 raisiksi. 
  
 ing, or cinema enterprises. 
  
 3. The Parties shall not 
  
 3. Parterna skall inte hin- 
  
 3. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 eivät 
  
 hinder 
  
 the 
  
 creation 
  
 and 
  
 dra dem som tillhör na- 
  
 estä 
  
 kansallisiin 
  
 vähem- 
  
 the use of printed media 
  
 tionella 
  
 minoriteter 
  
 från 
  
 mistöihin kuuluvia 
  
 hen- 
  
 by 
  
 persons 
  
 belonging to 
  
 att framställa och använda 
  
 kilöitä 
  
 perustamasta 
  
 ja 
  
 national minorities. In the 
  
 tryckta 
  
 media. Inom 
  
 den 
  
 käyttämästä 
  
 painettuja 
  
 legal framework of sound 
  
 rättsliga ramen för radio- 
  
 viestintävälineitä. 
  
 Radio- 
  
 radio 
  
 and 
  
 television 
  
 och 
  
 televisionssändningar 
  
 ja televisiolähetyksiä 
  
 ko- 
  
 broadcasting, 
  
 they 
  
 shall 
  
 skall de, så långt möjligt 
  
 skevassa 
  
 lainsäädännössä 
  
 ensure, as far as possible, 
  
 och 
  
 med 
  
 beaktande 
  
 av 
  
 ne mahdollisuuksien mu- 
  
 and 
  
 taking 
  
 into account 
  
 bestämmelserna i punkt 1, 
  
 kaan ja 1 kappaleen mää- 
  
 the provisions of para- 
  
 säkerställa 
  
 att 
  
 de 
  
 som 
  
 räykset huomioon ottaen 
  
 graph 1, that persons be- 
  
 tillhör 
  
 nationella 
  
 mi- 
  
 takaavat, 
  
 että 
  
 kansallisiin 
  
 434 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 longing to national mi- 
  
 noriteter 
  
 medges 
  
 vähemmistöihin 
  
 kuulu- 
  
 norities 
  
 are 
  
 granted 
  
 the 
  
 möjlighet 
  
 att 
  
 framställa 
  
 ville 
  
 henkilöille 
  
 suodaan 
  
 possibility of creating and 
  
 och 
  
 använda 
  
 sina 
  
 egna 
  
 mahdollisuus omien vies- 
  
 using their own media. 
  
 media. 
  
 tintävälineiden 
  
 perusta- 
  
 miseen ja käyttöön. 
  
 4. In the framework of 
  
 4. Parterna skall 
  
 inom 
  
 4. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 ryhty- 
  
 their 
  
 legal 
  
 systems, 
  
 the 
  
 ramen för sina rättssystem 
  
 vät 
  
 oikeusjärjestelmiensä 
  
 Parties shall adopt ade- 
  
 vidta lämpliga åtgärder för 
  
 puitteissa 
  
 riittäviin 
  
 toi- 
  
 quate measures in order to 
  
 att underlätta tillträde till 
  
 menpiteisiin 
  
 helpottaak- 
  
 facilitate 
  
 access 
  
 to 
  
 the 
  
 massmedia 
  
 för 
  
 personer 
  
 seen 
  
 kansallisiin 
  
 vähem- 
  
 media for persons be- 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 nationella 
  
 mistöihin kuuluvien hen- 
  
 longing to national mi- 
  
 minoriteter och i syfte att 
  
 kilöiden 
  
 pääsyä 
  
 käyttä- 
  
 norities and in order to 
  
 främja tolerans och tillåta 
  
 mään 
  
 viestintävälineitä 
  
 promote 
  
 tolerance 
  
 and 
  
 kulturell mångfald. 
  
 sekä 
  
 Burke 
  
 suvait- 
  
 permit cultural pluralism. 
  
 sevuutta 
  
 ja 
  
 salliakseen 
  
 kulttuurisen 
  
 moniarvoi- 
  
 suuden. 
  
 Article 10 
  
 Artikel 10 
  
 10 artikla 
  
 1. Parties 
  
 undertake 
  
 to 
  
 1. Parterna åtar sig att 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 recognise that every per- 
  
 erkänna att den som till- 
  
 tuvat 
  
 tunnustamaan, 
  
 että 
  
 son belonging to a na- 
  
 hör en nationell minoritet 
  
 Hopkins 
  
 kansalliseen 
  
 tional 
  
 minority has 
  
 the 
  
 har rätt att fritt och utan 
  
 vähemmistöön kuuluvalla 
  
 right to use freely and 
  
 ingripande 
  
 använda 
  
 sitt 
  
 henkilöllä on oikeus va- 
  
 without 
  
 interference 
  
 his 
  
 minoritetsspråk privat och 
  
 paasti ja ilman ulkopuo- 
  
 or her minority language, 
  
 offentligt, 
  
 och 
  
 såväl 
  
 lista 
  
 puuttumista 
  
 käyttää 
  
 in private and in public, 
  
 muntligt som skriftligt. 
  
 vähemmistökieltään 
  
 yk- 
  
 orally and in writing. 
  
 sityisesti 
  
 ja 
  
 julkisesti, 
  
 suullisesti ja kirjallisesti. 
  
 2. In areas inhabited by 
  
 2. I områden som av hävd 
  
 2. 
  
 Alueilla, 
  
 joilla 
  
 asuu 
  
 persons belonging to na- 
  
 eller 
  
 i 
  
 betydande 
  
 antal 
  
 perinteisesti 
  
 tai 
  
 huomat- 
  
 tional 
  
 minorities 
  
 tradi- 
  
 bebos 
  
 av 
  
 personer 
  
 som 
  
 tava 
  
 määrä 
  
 kansallisiin 
  
 tionally 
  
 or 
  
 in substantial 
  
 tillhör 
  
 nationella 
  
 mi- 
  
 vähemmistöihin 
  
 kuuluvia 
  
 numbers, if those persons 
  
 noriteter 
  
 skall 
  
 parterna, 
  
 henkilöitä, sopimuspuolet 
  
 so request and where such 
  
 om 
  
 dessa 
  
 personer 
  
 begär 
  
 pyrkivät 
  
 mahdollisuuk- 
  
 a request corresponds to a 
  
 detta och om en sådan 
  
 sien 
  
 mukaan 
  
 varmista- 
  
 real need, the Parties shall 
  
 begäran 
  
 motsvarar 
  
 ett 
  
 maan 
  
 olosuhteet, 
  
 joissa 
  
 endeavour to ensure, as far 
  
 verkligt behov, sträva efter 
  
 vähemmistökieltä 
  
 voitai- 
  
 435 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 as possible the conditions 
  
 att så långt möjligt säker- 
  
 siin 
  
 käyttää 
  
 heidän 
  
 ja 
  
 which would make it pos- 
  
 ställa att de förutsättnin- 
  
 Ramsey 
  
 sible to use the minority 
  
 gar finns som skulle göra 
  
 välisissä 
  
 suhteissa, 
  
 mikäli 
  
 language in relations be- 
  
 det möjligt 
  
 att 
  
 använda 
  
 he sitä vaativat ja tällainen 
  
 tween 
  
 those 
  
 persons 
  
 and 
  
 minoritetsspråket 
  
 i 
  
 um- 
  
 vaatimus vastaa todellista 
  
 the 
  
 administrative 
  
 au- 
  
 gänget mellan dessa per- 
  
 tarvetta. 
  
 thorities. 
  
 soner 
  
 och 
  
 förvalt- 
  
 ningsmyndigheterna. 
  
 3. The Parties 
  
 undertake 
  
 3. Parterna åtar sig att 
  
 3. Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to guarantee the right of 
  
 tillförsäkra 
  
 varje 
  
 person 
  
 tuvat takaamaan jokaiselle 
  
 every 
  
 person 
  
 belonging 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 en 
  
 nationell 
  
 kansalliseen 
  
 vähemmis- 
  
 to a national minority to 
  
 minoritet rätt att oförd- 
  
 töön 
  
 kuuluvalle 
  
 henki- 
  
 be informed promptly, in 
  
 röjligen, på ett språk som 
  
 lölle oikeuden saada vii- 
  
 a language which he or 
  
 han eller hon förstår, bli 
  
 pymättä 
  
 hänen 
  
 ymmär- 
  
 she 
  
 understands, 
  
 or 
  
 the 
  
 underrättad 
  
 om 
  
 skälen 
  
 tämällään 
  
 kielellä 
  
 tieto 
  
 reasons for his or her 
  
 för 
  
 hans 
  
 eller 
  
 hennes 
  
 vapaudenriiston 
  
 syistä ja 
  
 arrest, and of the nature 
  
 frihetsberövande och om 
  
 häneen 
  
 kohdistetun 
  
 sy- 
  
 and cause of any accusa- 
  
 beskaffenheten 
  
 av 
  
 och 
  
 ytteen sisällöstä ja pe- 
  
 tion against him or her, 
  
 orsaken till 
  
 anklagelser 
  
 rusteesta 
  
 sekä 
  
 oikeuden 
  
 and to defend himself or 
  
 mot 
  
 honom 
  
 eller henne 
  
 puolustaa 
  
 itseään 
  
 tällä 
  
 herself in this language, if 
  
 samt rätt att försvara sig 
  
 kielellä, 
  
 tarvittaessa mak- 
  
 necessary with 
  
 the 
  
 free 
  
 på detta språk, om nöd- 
  
 sutta tulkin avustamana. 
  
 assistance of an interpre- 
  
 vändigt med gratis bi- 
  
 ter. 
  
 träde av en tolk. 
  
 Article 11 
  
 Artikel 11 
  
 11 artikla 
  
 1. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 1. Parterna åtar sig att 
  
 1. Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to 
  
 recognise 
  
 that 
  
 every 
  
 erkänna att den som till- 
  
 tuvat 
  
 tunnustamaan, 
  
 että 
  
 person 
  
 belonging 
  
 to 
  
 a 
  
 hör en nationell minoritet 
  
 Hopkins 
  
 kansalliseen 
  
 national minority has the 
  
 har rätt att använda sitt 
  
 vähemmistöön kuuluvalla 
  
 right to use his or her 
  
 efternamn (faders namn) 
  
 henkilöllä on oikeus kä- 
  
 surname (patronym) 
  
 and 
  
 och förnamn på mi- 
  
 yttää 
  
 vähemmistökielistä 
  
 first names in the minor- 
  
 noritetsspråket 
  
 och 
  
 rätt 
  
 sukunimeään 
  
 (patronyy- 
  
 ity language and the right 
  
 till officiellt erkännande av 
  
 miä) 
  
 ja 
  
 vähemmistökieli- 
  
 to 
  
 official recognition 
  
 of 
  
 dessa namn i enlighet med 
  
 siä etunimiään sekä oi- 
  
 them, according to mo- 
  
 bestämmelserna 
  
 i 
  
 respek- 
  
 keus 
  
 saada ne 
  
 virallisesti 
  
 dalities 
  
 provided 
  
 for 
  
 in 
  
 tive parts rättssystem. 
  
 tunnustetuksi 
  
 sopimus- 
  
 their legal system. 
  
 puolen 
  
 oikeusjärjestel- 
  
 mässä 
  
 määrättyjen 
  
 me- 
  
 436 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 nettelytapojen 
  
 mukai- 
  
 sesti. 
  
 2. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 2. Parterna åtar sig att 
  
 2. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to 
  
 recognise 
  
 that 
  
 every 
  
 erkänna att den som till- 
  
 tuvat 
  
 tunnustamaan, 
  
 että 
  
 person 
  
 belonging 
  
 to 
  
 a 
  
 hör en nationell minoritet 
  
 Hopkins 
  
 kansalliseen 
  
 national minority has the 
  
 har rätt att på sitt mi- 
  
 vähemmistöön kuuluvalla 
  
 Gallegos to display in his or 
  
 noritetsspråk 
  
 sätta 
  
 upp 
  
 henkilöllä 
  
 on 
  
 oikeus 
  
 her 
  
 minority 
  
 language 
  
 skyltar, anslag och annan 
  
 asettaa 
  
 julkisesti 
  
 nähtä- 
  
 signs, 
  
 inscriptions 
  
 and 
  
 information 
  
 av 
  
 privat 
  
 ville omalla 
  
 vähemmistö- 
  
 other 
  
 information 
  
 of 
  
 a 
  
 natur, som kan ses av 
  
 kielellään laadittuja nimi- 
  
 private 
  
 nature 
  
 visible 
  
 to 
  
 allmänheten. 
  
 kilpiä, 
  
 opasteita ja 
  
 Perry 
  
 the public. 
  
 yksityisluontoisia tietoja. 
  
 3. 
  
 In 
  
 areas 
  
 traditionally 
  
 3. I områden som av hävd 
  
 3. 
  
 Alueilla, 
  
 joilla 
  
 asuu 
  
 inhabited 
  
 by 
  
 substantial 
  
 och i 
  
 betydande 
  
 antal 
  
 perinteisesti 
  
 huomattava 
  
 numbers of persons be- 
  
 bebos 
  
 av 
  
 personer 
  
 som 
  
 määrä 
  
 kansalliseen 
  
 vä- 
  
 longing to a national mi- 
  
 tillhör en nationell mi- 
  
 hemmistöön 
  
 kuuluvia 
  
 nority, 
  
 the Parties 
  
 shall 
  
 noritet 
  
 skall 
  
 parterna 
  
 henkilöitä, sopimuspuolet 
  
 endeavour, in the frame- 
  
 sträva 
  
 efter 
  
 att, 
  
 inom 
  
 pyrkivät 
  
 oikeusjärjestel- 
  
 work of their legal system, 
  
 ramen för sina respektive 
  
 mänsä puitteissa, tarvitta- 
  
 including, 
  
 where 
  
 appro- 
  
 rättssystem, 
  
 innefattande, 
  
 essa 
  
 toisten 
  
 valtioiden 
  
 priate, 
  
 agreements 
  
 with 
  
 där det är lämpligt, över- 
  
 kanssa tehdyin sopimuk- 
  
 other States, 
  
 and 
  
 taking 
  
 enskommelser med andra 
  
 sin, ja mainittujen aluei- 
  
 into account their specific 
  
 stater, och med beaktande 
  
 den 
  
 erityisolosuhteet 
  
 conditions, 
  
 to 
  
 display 
  
 av sina speciella förutsätt- 
  
 huomioon 
  
 ottaen 
  
 asetta- 
  
 traditional 
  
 local 
  
 names, 
  
 ningar, 
  
 visa 
  
 traditionella 
  
 maan 
  
 nähtäville 
  
 perintei- 
  
 street 
  
 names 
  
 and 
  
 other 
  
 ortnamn, 
  
 gatunamn 
  
 och 
  
 siä paikallisia nimiä, ka- 
  
 topographical 
  
 indications 
  
 andra 
  
 topografiska 
  
 an- 
  
 dunnimiä ja Arias 
  
 intended 
  
 for 
  
 the 
  
 public 
  
 visningar 
  
 avsedda 
  
 för 
  
 sölle 
  
 tarkoitettuja 
  
 topo- 
  
 also in the minority lan- 
  
 allmänheten även på mi- 
  
 grafisia 
  
 merkkejä 
  
 myös 
  
 guage when there is a 
  
 noritetsspråket, 
  
 när 
  
 det 
  
 vähemmistökielisinä, 
  
 kun 
  
 sufficient 
  
 demand 
  
 for 
  
 finns tillräcklig efterfrågan 
  
 tällaisilla 
  
 merkeillä 
  
 on 
  
 such indications. 
  
 på sådana anvisningar. 
  
 riittävästi kysyntää. 
  
 Article 12 
  
 Artikel 12 
  
 12 artikla 
  
 1. The Parties shall, where 
  
 1. Parterna skall, där det är 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 ryhty- 
  
 appropriate, take Hammond 
  
 lämpligt vidta åtgärder på 
  
 vät opetuksen ja tutki- 
  
 in the fields of education 
  
 utbildnings- 
  
 och 
  
 muksen 
  
 alalla 
  
 tarpeen 
  
 and 
  
 research 
  
 to 
  
 foster 
  
 forskningsområdet för att 
  
 mukaan 
  
 toimenpiteisiin 
  
 437 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 knowledge of the culture, 
  
 främja kunskapen om sina 
  
 kansallisten 
  
 vähemmis- 
  
 history, 
  
 language 
  
 and 
  
 nationella 
  
 minoriteters 
  
 töjensä 
  
 yhtä 
  
 lailla 
  
 Hart 
  
 religion 
  
 of 
  
 their 
  
 national 
  
 liksom 
  
 om 
  
 majoritetens 
  
 valtaväestönkin 
  
 kulttuu- 
  
 minorities and of the ma- 
  
 kultur, historia, språk och 
  
 ria, 
  
 historiaa, 
  
 kieltä ja 
  
 jority. 
  
 religion. 
  
 uskontoa 
  
 koskevan 
  
 tie- 
  
 don vaalimiseksi. 
  
 2. In this context the Par- 
  
 2. 
  
 I 
  
 detta 
  
 sammanhang 
  
 2. Tässä yhteydessä so- 
  
 ties shall inter alia provide 
  
 skall parterna bland annat 
  
 pimuspuolet 
  
 järjestävät 
  
 adequate opportunities for 
  
 bereda 
  
 lämpliga 
  
 muun 
  
 muassa 
  
 riittävät 
  
 teacher training and access 
  
 möjligheter 
  
 till 
  
 lärarut- 
  
 mahdollisuudet 
  
 opetta- 
  
 to textbooks, and facili- 
  
 bildning 
  
 och 
  
 tillgång till 
  
 jankoulutukseen 
  
 ja 
  
 oppi- 
  
 tate contacts among stu- 
  
 läroböcker 
  
 samt 
  
 under- 
  
 kirjojen 
  
 hankintaan 
  
 sekä 
  
 dents and teachers of dif- 
  
 lätta 
  
 kontakter 
  
 mellan 
  
 helpottavat eri yhteisöjen 
  
 ferent communities. 
  
 studerande 
  
 och 
  
 lärare i 
  
 opiskelijoiden 
  
 ja 
  
 opetta- 
  
 olika befolkningsgrupper. 
  
 Martinez yhteyksiä. 
  
 3. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 3. Parterna åtar sig att 
  
 3. 
  
 Sopimuspuolet sitou- 
  
 to promote equal oppor- 
  
 främja lika möjligheter till 
  
 tuvat edistämään kansalli- 
  
 tunities for access to edu- 
  
 tillträde 
  
 till 
  
 utbildning på 
  
 siin 
  
 vähemmistöihin 
  
 cation at all levels for per- 
  
 alla 
  
 nivåer 
  
 för 
  
 personer 
  
 kuuluvien 
  
 henkilöiden 
  
 sons belonging to national 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 nationella 
  
 yhtäläistä 
  
 mahdollisuuk- 
  
 minorities. 
  
 minoriteter. 
  
 sia saada koulutusta kai- 
  
 killa tasoilla. 
  
 Article 13 
  
 Artikel 13 
  
 13 artikla 
  
 1. Within the framework 
  
 1. 
  
 Parterna 
  
 skall 
  
 inom 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 tun- 
  
 of their education sys- 
  
 ramen för sina ut- 
  
 nustavat 
  
 opetusjärjestel- 
  
 tems, 
  
 the 
  
 Parties 
  
 shall 
  
 bildningssystem 
  
 miensä 
  
 puitteissa 
  
 kansal- 
  
 recognise 
  
 that 
  
 persons 
  
 tillerkänna dem som till- 
  
 liseen 
  
 vähemmistöön 
  
 belonging 
  
 to 
  
 a 
  
 national 
  
 hör en nationell minoritet 
  
 kuuluvien 
  
 henkilöiden 
  
 minority have the right to 
  
 rätt att inrätta och driva 
  
 oikeuden perustaa ja hal- 
  
 set up and to manage their 
  
 sina egna enskilda ut- 
  
 linnoida 
  
 omia 
  
 yksityisiä 
  
 own 
  
 private 
  
 educational 
  
 bildningsinstitutioner. 
  
 opetus- ja koulutuslaitok- 
  
 and 
  
 training 
  
 establish- 
  
 siaan. 
  
 ments. 
  
 2. The exercise of this 
  
 2. Utövandet av denna rätt 
  
 2. Tämän oikeuden käyt- 
  
 Hughes not entail any 
  
 skall 
  
 inte medföra 
  
 något 
  
 tämisestä ei aiheudu ta- 
  
 financial obligation for the 
  
 ekonomiskt 
  
 åtagande för 
  
 loudellisia 
  
 velvoitteita 
  
 438 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 Parties. 
  
 parterna. 
  
 sopimuspuolille. 
  
 Article 14 
  
 Artikel 14 
  
 14 artikla 
  
 1. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 1. Parterna åtar sig att 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 to 
  
 recognise 
  
 that 
  
 every 
  
 erkänna att den som till- 
  
 tuvat tunnustamaan, 
  
 että 
  
 person 
  
 belonging 
  
 to 
  
 a 
  
 hör en nationell minoritet 
  
 Hopkins 
  
 kansalliseen 
  
 national minority has the 
  
 har rätt att lära sig sitt 
  
 vähemmistöön kuuluvalla 
  
 Gallegos to learn his or her 
  
 minoritetsspråk. 
  
 henkilöllä on oikeus op- 
  
 minority language. 
  
 pia vähemmistökieltään. 
  
 2. In areas inhabited by 
  
 2. I områden som av hävd 
  
 2. 
  
 Mikäli 
  
 alueilla, 
  
 joilla 
  
 persons belonging to na- 
  
 eller 
  
 i 
  
 betydande 
  
 antal 
  
 asuu perinteisesti tai hu- 
  
 tional 
  
 minorities 
  
 tradi- 
  
 bebos 
  
 av personer 
  
 som 
  
 omattava 
  
 määrä kansalli- 
  
 tionally 
  
 or 
  
 in 
  
 substantial 
  
 tillhör 
  
 nationella 
  
 mi- 
  
 siin 
  
 vähemmistöihin 
  
 numbers, if there is suffi- 
  
 noriteter 
  
 skall 
  
 parterna, 
  
 kuuluvia 
  
 henkilöitä, 
  
 on 
  
 cient demand, the Parties 
  
 om 
  
 det 
  
 finns 
  
 tillräcklig 
  
 riittävää 
  
 kysyntää, 
  
 sopi- 
  
 shall endeavour to ensure, 
  
 efterfrågan, sträva efter att 
  
 muspuolet pyrkivät mah- 
  
 as far as possible and 
  
 så långt möjligt och inom 
  
 dollisuuksien mukaan ja 
  
 within 
  
 the framework 
  
 of 
  
 ramen för sina respektive 
  
 opetusjärjestelmiensä 
  
 their education 
  
 systems, 
  
 utbildningssystem 
  
 säker- 
  
 puitteissa 
  
 varmistamaan, 
  
 that persons belonging to 
  
 ställa att den som tillhör 
  
 että näihin 
  
 vähemmistöi- 
  
 those 
  
 minorities 
  
 have 
  
 dessa minoriteter har till- 
  
 hin 
  
 kuuluvilla henkilöillä 
  
 adequate opportunities for 
  
 fredsställande möjligheter 
  
 on 
  
 riittävät 
  
 mahdollisuu- 
  
 being taught the minority 
  
 till undervisning i mi- 
  
 det 
  
 saada 
  
 vähemmistöki- 
  
 language or 
  
 for 
  
 receiving 
  
 noritetsspråket 
  
 eller 
  
 till 
  
 elen opetusta tai opetusta 
  
 instruction in this lan- 
  
 undervisning 
  
 på 
  
 detta 
  
 tällä kielellä. 
  
 guage. 
  
 språk. 
  
 3. Paragraph 2 of this 
  
 3. Punkt 2 i denna artikel 
  
 3. Tämän artiklan 2 kap- 
  
 article shall be imple- 
  
 skall genomföras utan att 
  
 paletta 
  
 sovelletaan 
  
 siten, 
  
 mented without prejudice 
  
 göra intrång på inlärnin- 
  
 ettei se 
  
 vaikuta virallisen 
  
 to the learning of the offi- 
  
 gen 
  
 av 
  
 det 
  
 officiella 
  
 kielen oppimiseen tai tällä 
  
 cial 
  
 language 
  
 or 
  
 the 
  
 språket 
  
 eller undervisnin- 
  
 kielellä 
  
 tapahtuvaan 
  
 ope- 
  
 teaching in this language. 
  
 gen på detta språk. 
  
 tukseen. 
  
 Article 15 
  
 Artikel 15 
  
 15 artikla 
  
 The 
  
 Parties 
  
 shall 
  
 create 
  
 Parterna skall skapa nöd- 
  
 Sopimuspuolet 
  
 luovat 
  
 the 
  
 conditions 
  
 necessary 
  
 vändiga 
  
 förutsättningar 
  
 tarpeelliset 
  
 olosuhteet 
  
 for the effective participa- 
  
 för 
  
 att 
  
 den som 
  
 tillhör 
  
 kansallisiin 
  
 vähemmistöi- 
  
 439 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 tion of persons belonging 
  
 nationella 
  
 minoriteter 
  
 hin 
  
 kuuluvien 
  
 henkilöi- 
  
 to national 
  
 minorities 
  
 in 
  
 effektivt skall kunna delta 
  
 den 
  
 tehokkaalle 
  
 osallis- 
  
 cultural, social and eco- 
  
 i det kulturella, sociala och 
  
 tumiselle  
 kulttuuri-, 
  yh- 
  
 nomic Harris in public 
  
 ekonomiska 
  
 livet 
  
 samt i 
  
 teiskunta- ja talouselä- 
  
 affairs, in particular those 
  
 offentliga 
  
 angelägenheter, 
  
 Johnston 
  
 affecting them. 
  
 särskilt sådana som berör 
  
 koskeviin 
  
 julkisiin 
  
 asioi- 
  
 dem. 
  
 hin. 
  
 Article 16 
  
 Artikel 16 
  
 16 artikla 
  
 The 
  
 Parties 
  
 shall refrain 
  
 Parterna 
  
 skall avhålla 
  
 sig 
  
 Sopimuspuolet pidättyvät 
  
 from measures which alter 
  
 från åtgärder 
  
 som 
  
 ändrar 
  
 toimenpiteistä, 
  
 jotka 
  
 the 
  
 proportions 
  
 of 
  
 the 
  
 befolkningsproportion- 
  
 muuttavat 
  
 väestöraken- 
  
 population in Powell 
  
 erna i områden som bebos 
  
 netta 
  
 kansallisiin 
  
 vähem- 
  
 ited by persons belonging 
  
 av personer 
  
 som 
  
 tillhör 
  
 mistöihin kuuluvien hen- 
  
 to national minorities and 
  
 nationella minoriteter och 
  
 kilöiden Hunter alue- 
  
 are aimed at restricting the 
  
 syftar till att inskränka de 
  
 illa ja joiden tarkoituk- 
  
 rights 
  
 and 
  
 freedoms 
  
 rättigheter och 
  
 friheter 
  
 sena 
  
 on 
  
 Zuniga 
  
 tähän 
  
 flowing from the princi- 
  
 som följer av principerna i 
  
 puiteyleissopimukseen 
  
 Fox enshrined in the pre- 
  
 denna ramkonvention. 
  
 sisältyvistä Santos 
  
 sent 
  
 framework 
  
 Conven- 
  
 johtuvia oikeuksia ja va- 
  
 tion. 
  
 pauksia. 
  
 Article 17 
  
 Artikel 17 
  
 17 artikla 
  
 1. The 
  
 Parties undertake 
  
 1. Parterna åtar sig att inte 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 not to interfere with the 
  
 göra intrång på rätten för 
  
 tuvat 
  
 olemaan 
  
 puuttu- 
  
 right of persons belonging 
  
 personer som tillhör na- 
  
 matta 
  
 kansallisiin 
  
 vä- 
  
 to national 
  
 minorities 
  
 to 
  
 tionella 
  
 minoriteter 
  
 att 
  
 hemmistöihin 
  
 kuuluvien 
  
 establish and maintain free 
  
 upprätta 
  
 och 
  
 upprätthålla 
  
 henkilöiden 
  
 oikeuteen 
  
 and 
  
 peaceful 
  
 contacts 
  
 fria och fredliga kontakter 
  
 solmia ja ylläpitää vapaita 
  
 across Park per- 
  
 över gränserna med per- 
  
 ja rauhanomaisia yhteyk- 
  
 sons 
  
 lawfully 
  
 staying 
  
 in 
  
 soner som lagligen vistas i 
  
 siä 
  
 yli 
  
 rajojen 
  
 toisissa 
  
 Gutierrez, in particular 
  
 andra 
  
 stater, 
  
 särskilt med 
  
 valtioissa 
  
 laillisesti 
  
 oles- 
  
 those 
  
 with 
  
 Walker they 
  
 sådana personer med vilka 
  
 keleviin henkilöihin, var- 
  
 share 
  
 an 
  
 ethnic, 
  
 cultural, 
  
 de delar en etnisk, kul- 
  
 sinkin henkilöihin, joiden 
  
 linguistic 
  
 or 
  
 religious 
  
 turell, språklig eller re- 
  
 kanssa 
  
 heillä 
  
 on 
  
 sama 
  
 identity, 
  
 or 
  
 a 
  
 common 
  
 ligiös 
  
 identitet eller 
  
 ett 
  
 etninen, 
  
 sivistyksellinen, 
  
 cultural heritage. 
  
 gemensamt kulturarv. 
  
 kielellinen tai uskonnolli- 
  
 nen identiteetti tai yhtei- 
  
 nen kulttuuriperintö. 
  
 440 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 2. The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 2. Parterna åtar sig att inte 
  
 2. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 sitou- 
  
 not to interfere with the 
  
 göra intrång på rätten för 
  
 tuvat 
  
 olemaan 
  
 puuttu- 
  
 right of persons belonging 
  
 personer som tillhör na- 
  
 matta 
  
 kansallisiin 
  
 vä- 
  
 to national 
  
 minorities 
  
 to 
  
 tionella 
  
 minoriteter 
  
 att 
  
 hemmistöihin 
  
 kuuluvien 
  
 participate in the activities 
  
 delta 
  
 i 
  
 verksamheter 
  
 i 
  
 henkilöiden 
  
 oikeuteen 
  
 of 
  
 nongovernmental 
  
 or- 
  
 frivilligorganisationer 
  
 på 
  
 osallistua 
  
 kansalaisjärjes- 
  
 ganisations, 
  
 both 
  
 at 
  
 the 
  
 det nationella och inter- 
  
 töjen 
  
 toimintaan 
  
 sekä 
  
 national and international 
  
 nationella planet. 
  
 kansallisella että kansain- 
  
 levels. 
  
 välisellä tasolla. 
  
 Article 18 
  
 Artikel 18 
  
 18 artikla 
  
 1. The Parties shall en- 
  
 1. 
  
 Parterna 
  
 skall 
  
 sträva 
  
 1. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 pyrki- 
  
 deavour 
  
 to 
  
 conclude, 
  
 efter att där så är nöd- 
  
 vät 
  
 tarvittaessa 
  
 tekemään 
  
 where 
  
 necessary, bilateral 
  
 vändigt ingå bilaterala och 
  
 kahden- 
  
 ja 
  
 monenvälisiä 
  
 and 
  
 multilateral 
  
 agree- 
  
 multilaterala 
  
 avtal 
  
 med 
  
 sopimuksia 
  
 toisten 
  
 val- 
  
 ments 
  
 with 
  
 other 
  
 States, 
  
 andra stater, särskilt med 
  
 tioiden, varsinkin 
  
 naapu- 
  
 in particular neighbouring 
  
 grannstater, 
  
 i 
  
 syfte 
  
 att 
  
 rivaltioiden 
  
 kanssa 
  
 var- 
  
 Ryan, in order to ensure 
  
 säkerställa skydd för per- 
  
 mistaakseen 
  
 asianomai- 
  
 the protection of persons 
  
 soner som tillhör berörda 
  
 siin kansallisiin 
  
 vähem- 
  
 belonging to the national 
  
 nationella minoriteter. 
  
 mistöihin kuuluvien hen- 
  
 Bennett. 
  
 kilöiden suojelun. 
  
 2. 
  
 Valenzuela 
  
 relevant, 
  
 the 
  
 2. 
  
 Parterna 
  
 skall 
  
 i 
  
 2. 
  
 Sopimuspuolet 
  
 ryhty- 
  
 Parties shall take Hammond 
  
 tillämpliga fall vidta åt- 
  
 vät tarpeen mukaan toi- 
  
 to encourage transfrontier 
  
 gärder 
  
 för 
  
 att 
  
 främja 
  
 menpiteisiin 
  
 rohkaistak- 
  
 co-operation. 
  
 samarbete över gränserna. 
  
 seen yhteistyötä yli rajo- 
  
 jen. 
  
 Article 19 
  
 Artikel 19 
  
 19 artikla 
  
 The 
  
 Parties 
  
 undertake 
  
 to 
  
 Parterna åtar sig att re- 
  
 Sopimuspuolet sitoutuvat 
  
 respect and implement the 
  
 spektera 
  
 och 
  
 genomföra 
  
 kunnioittamaan 
  
 ja 
  
 tote- 
  
 principles enshrined in the 
  
 principerna 
  
 i 
  
 denna 
  
 uttamaan 
  
 tähän 
  
 puiteyle- 
  
 present 
  
 framework 
  
 Con- 
  
 ramkonvention och där så 
  
 issopimukseen 
  
 sisältyviä 
  
 vention 
  
 making, 
  
 where 
  
 är nödvändigt göra endast 
  
 English tekemällä vain 
  
 necessary, 
  
 only 
  
 those 
  
 de 
  
 begränsningar, 
  
 Baker 
  
 välttämättömiä 
  
 limitations, restrictions or 
  
 inskränkningar 
  
 eller 
  
 un- 
  
 Fields 
  
 poikkeuk- 
  
 derogations 
  
 which 
  
 are 
  
 dantag 
  
 som 
  
 föreskrivs 
  
 i 
  
 sia, joista määrätään kan- 
  
 provided for in interna- 
  
 internationella 
  
 rättsakter, 
  
 sainvälisissä 
  
 oikeudelli- 
  
 tional legal instruments, in 
  
 särskilt 
  
 konventionen om 
  
 sissa 
  
 asiakirjoissa, 
  
 erityi- 
  
 441 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 particular the Convention 
  
 skydd 
  
 för 
  
 de 
  
 mänskliga 
  
 sesti 
  
 yleissopimuksessa 
  
 for 
  
 the 
  
 Protection 
  
 of 
  
 rättigheterna 
  
 och 
  
 de 
  
 ihmisoikeuksien ja perus- 
  
 Human Rights and Fun- 
  
 grundläggande 
  
 friheterna, 
  
 vapauksien suojaamiseksi, 
  
 damental Freedoms, in so 
  
 i den mån de är tillämpliga 
  
 sikäli kuin niillä on mer- 
  
 far as they are relevant to 
  
 på de rättigheter och fri- 
  
 kitystä mainituista 
  
 peria- 
  
 the 
  
 rights 
  
 and 
  
 freedoms 
  
 heter som följer av de 
  
 atteista johtuville oikeuk- 
  
 flowing 
  
 from 
  
 the 
  
 said 
  
 nämnda principerna. 
  
 sille ja vapauksille. 
  
 principles. 
  
 Section III 
  
 Del III 
  
 III OSA 
  
 Article 20 
  
 Artikel 20 
  
 20 artikla 
  
 In the exercise of the 
  
 Vid utövandet av de rät- 
  
 Ortiz 
  
 tähän 
  
 pui- 
  
 rights 
  
 and 
  
 freedoms 
  
 tigheter 
  
 och 
  
 åtnjutandet 
  
 teyleissopimukseen 
  
 si- 
  
 flowing from the princi- 
  
 av de friheter som följer av 
  
 sältyvistä 
  
 Santos 
  
 Fox enshrined in the pre- 
  
 principerna 
  
 i 
  
 denna 
  
 johtuvia oikeuksia ja va- 
  
 sent 
  
 framework 
  
 Conven- 
  
 ramkonvention 
  
 skall 
  
 den 
  
 pauksia jokaisen kansalli- 
  
 tion, any person belong- 
  
 som tillhör 
  
 en 
  
 nationell 
  
 seen 
  
 vähemmistöön 
  
 ing to a national minority 
  
 minoritet följa den na- 
  
 kuuluvan 
  
 henkilön 
  
 tulee 
  
 shall 
  
 respect 
  
 the 
  
 national 
  
 tionella 
  
 lagen 
  
 och 
  
 andras 
  
 kunnioittaa 
  
 kansallista 
  
 legislation 
  
 and the rights 
  
 rättigheter, särskilt de som 
  
 lainsäädäntöä 
  
 ja 
  
 muiden, 
  
 of others, 
  
 in 
  
 particular 
  
 tillkommer 
  
 personer 
  
 som 
  
 erityisesti 
  
 valtaväestöön 
  
 those of persons belong- 
  
 tillhör 
  
 majoriteten 
  
 eller 
  
 tai 
  
 muihin 
  
 kansallisiin 
  
 ing to the majority or to 
  
 ingår 
  
 i 
  
 andra 
  
 nationella 
  
 vähemmistöihin 
  
 kuulu- 
  
 other national minorities. 
  
 minoriteter. 
  
 vien 
  
 henkilöiden 
  
 oikeuk- 
  
 sia. 
  
 Article 21 
  
 Artikel 21 
  
 21 artikla 
  
 Nodiing 
  
 in 
  
 the 
  
 present 
  
 Ingen 
  
 bestämmelse 
  
 i 
  
 Minkään tässä puiteyleis- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 sopimuksessa ei saa tul- 
  
 shall 
  
 be 
  
 interpreted 
  
 as 
  
 skall tolkas som att ge 
  
 kita 
  
 oikeuttavan 
  
 ryhty- 
  
 implying 
  
 Marquez 
  
 Gallegos 
  
 to 
  
 rättighet att bedriva någon 
  
 mään toimintaan tai suo- 
  
 engage in any activity or 
  
 verksamhet 
  
 eller 
  
 utföra 
  
 rittamaan 
  
 tekoa, 
  
 Ramirez 
  
 perform any act contrary 
  
 någon 
  
 handling 
  
 som 
  
 kansainvälisen 
  
 oikeuden 
  
 to the fundamental prin- 
  
 strider mot grundläggande 
  
 perusperiaatteiden 
  
 ja 
  
 ciples of international law 
  
 folkrättsliga 
  
 principer, 
  
 varsinkin valtioiden täysi- 
  
 and in particular of the 
  
 särskilt 
  
 staters 
  
 suveräna 
  
 valtaisen  
 tasa-arvoisuu- 
  
 sovereign equality, territo- 
  
 jämlikhet, 
  
 territoriella 
  
 den, 
  
 alueellisen 
  
 koske- 
  
 rial integrity and political 
  
 integritet och 
  
 politiska 
  
 mattomuuden 
  
 ja 
  
 poliitti- 
  
 442 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 independence of States. 
  
 oberoende. 
  
 sen 
  
 itsenäisyyden 
  
 vastai- 
  
 nen. 
  
 Article 22 
  
 Artikel 22 
  
 22 artikla 
  
 Nothing 
  
 in 
  
 the 
  
 present 
  
 Ingen 
  
 bestämmelse 
  
 i 
  
 Minkään tässä puiteyleis- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 sopimuksessa 
  
 ei 
  
 voida 
  
 shall be construed as lim- 
  
 skall tolkas som att inne- 
  
 tulkita 
  
 rajoittavan 
  
 iting or 
  
 derogating from 
  
 bära 
  
 en begränsning 
  
 av 
  
 sopimuspuolen 
  
 lainsää- 
  
 any of the human rights 
  
 eller en avvikelse från de 
  
 dännössä 
  
 tai jossain sen 
  
 and 
  
 fimdamental 
  
 free- 
  
 mänskliga 
  
 rättigheter 
  
 och 
  
 allekirjoittamassa 
  
 sopi- 
  
 doms which may be en- 
  
 grundläggande 
  
 friheter 
  
 muksessa 
  
 tunnustettuja 
  
 sured under the laws of 
  
 som kan vara garanterade i 
  
 Kidd 
  
 ja 
  
 perus- 
  
 Taylor 
  
 en fördragsslutande 
  
 parts 
  
 vapauksia taikka poikkea- 
  
 under Marquez other agree- 
  
 lagar eller i ett annat avtal 
  
 van niistä. 
  
 ment to which it is a 
  
 som den är bunden av. 
  
 Party. 
  
 Article 23 
  
 Artikel 23 
  
 23 artikla 
  
 The 
  
 rights and freedoms 
  
 De rättigheter och friheter 
  
 Gates 
  
 puiteyleissopi- 
  
 flowing from the princi- 
  
 som följer av principerna i 
  
 mukseen sisältyvistä peri- 
  
 Fox enshrined in the pre- 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 aatteista 
  
 johtuvat 
  
 oikeu- 
  
 sent 
  
 framework Conven- 
  
 skall, i den mån de om- 
  
 det 
  
 ja vapaudet, sikäli 
  
 tion, shall in so far as they 
  
 fattas 
  
 av 
  
 motsvarande 
  
 kuin niistä on vastaavasti 
  
 are the subject of a corre- 
  
 bestämmelser i 
  
 konven- 
  
 Gonzalez 
  
 yleissopimuk- 
  
 sponding provisions in the 
  
 tionen om skydd för de 
  
 sessa ihmisoikeuksien ja 
  
 Convention for the Pro- 
  
 mänskliga 
  
 rättigheterna 
  
 perusvapauksien 
  
 suojaa- 
  
 tection of Human Rights 
  
 och 
  
 grundläggande 
  
 fri- 
  
 miseksi tai sen lisäpöytä- 
  
 and 
  
 Fundamental 
  
 Free- 
  
 heterna och dess tillägg- 
  
 kirjoissa, 
  
 tulee 
  
 käsittää 
  
 doms or in the Protocols 
  
 sprotokoll, tolkas som att 
  
 yhdenmukaiseksi 
  
 näiden 
  
 thereto, be understood so 
  
 stämma 
  
 överens 
  
 med 
  
 määräysten kanssa. 
  
 as to conform to the latter 
  
 dessa bestämmelser. 
  
 provisions. 
  
 Section IV 
  
 Del IV 
  
 IV OSA 
  
 Article 24 
  
 Artikel 24 
  
 24 artikla 
  
 1. 
  
 The 
  
 Committee of 
  
 1. Europarådets minister- 
  
 1. 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 Smith 
  
 of 
  
 the Council 
  
 kommitté 
  
 skall 
  
 övervaka 
  
 ministerikomitea 
  
 valvoo, 
  
 443 
  
 Bilaga 4 
  
 SOU 2005:40 
  
 of Europe shall monitor the implementation of this framework Conven- tion by the Contracting Parties. 
  
 de fördragsslutande 
  
 par- 
  
 miten 
  
 sopimuspuolet 
  
 ternas genomförande 
  
 av 
  
 toteuttavat 
  
 tätä puiteyle- 
  
 denna ramkonvention. 
  
 issopimusta. 
  
 2. The Parties which are not members of the Council of Europe shall participate in the imple- mentation mechanism, according to modalities to be determined. 
 2. Parter som inte är medlemmar av Eu- roparådet skall delta i genomförandemekanis- men enligt bestämmelser som senare skall faststäl- las. 
 2. Sopimuspuolet, jotka eivät ole Euroopan neu- voston jäseniä, osallistu- vat täytäntöönpanojär- jestelmään myöhemmin päätettävien menettelyta- pojen mukaisesti. 
  
 Article 25 
  
 Artikel 25 
  
 25 artikla 
  
 1. 
  
 Within a period of one year following the entry into force of this frame- work Convention in re- spect of a Contracting Party, the latter shall transmit to the Secretary General of the Council of Europe full information on the legislative and other measures taken to give effect to the princi- ples set out in this frame- work Convention. 
  
 2. 
  
 Thereafter, each Party shall transmit to the Sec- retary General on a peri- odical basis and whenever the Committee of Minis- ters so requests any fur- ther information of rele- vance to the implementa- tion of this framework Convention. 
  
 1. 
  
 Inom en period om ett år efter denna ramkon- ventions ikraftträdande för en fördragsslutande part skall parten till Eu- roparådets generalsekret- erare meddela fullständig information om de lag- stiftningsåtgärder och andra åtgärder som den har vidtagit för att ge- nomföra de principer som anges i denna ramkon- vention. 
  
 2. 
  
 Därefter skall varje part, periodiskt och när minis- terkommittén begär detta, meddela ytterligare in- formation till generalsek- reteraren med avseende på genomförandet av denna ramkonvention. 
  
 1. 
  
 Yhden vuoden kulu- essa siitä, kun tämä pui- teyleissopimus on tullut sopimuspuolen osalta voimaan, sopimuspuoli toimittaa Euroopan neu- voston pääsihteerille täy- delliset tiedot lainsäädän- nöllisistä ja muista toi- menpiteistä, jotka se on toteuttanut tässä puitey- leissopimuksessa esitet- tyjen periaatteiden täy- täntöönpanemiseksi. 
  
 2. 
  
 Tämän jälkeen kukin sopimuspuoli toimittaa pääsihteerille määräajoin, ja Scott ministeriko- mitea niin vaatii, tämän puiteyleissopimuksen täytäntöönpanon kan- nalta merkittäviä lisätie- toja. 
  
 444 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 4 
  
 3. The Secretary General shall forward to the Committee of Ministers the information trans- mitted under the terms of this Article. 
 3. Generalsekreteraren skall till ministerkommit- tén överlämna den infor- mation som meddelats i enlighet med bestämmel- serna i denna artikel. 
 3. Pääsihteeri toimittaa tämän artiklan määräys- ten nojalla toimitetut tiedot edelleen ministeri- komitealle. 
  
 Article 26 
  
 Artikel 26 
  
 26 artikla 
  
 1. 
  
 In evaluating the ade- quacy of the measures taken by the Parties to give effect to the princi- ples set out in this frame- work Convention the Committee of Ministers shall be assisted by an advisory committee, the members of which shall have recognised expertise in the field of the protec- tion of national minori- ties. 
  
 2. 
  
 The composition of this advisory committee and its procedure shall be de- termined by the Com- mittee of Ministers within a period of one year fol- lowing the entry into force of this framework Convention. 
  
 1. 
  
 Vid prövningen av 1. Arvioidessaan niiden 
  
 lämpligheten av de åt- 
  
 toimenpiteiden 
  
 riittävy- 
  
 gärder 
  
 som vidtagits 
  
 av 
  
 yttä, joihin 
  
 sopimuspuo- 
  
 parterna för att genomföra 
  
 let ovat 
  
 ryhtyneet 
  
 tässä 
  
 de principer som anges i 
  
 puiteyleissopimuksessa 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 esitettyjen 
  
 periaatteiden 
  
 skall 
  
 ministerkommittén 
  
 täytäntöönpanemiseksi, 
  
 biträdas av en rådgivande 
  
 ministerikomiteaa avustaa 
  
 kommitté 
  
 vars 
  
 medlem- 
  
 neuvoa-antava 
  
 komitea, 
  
 mar skall ha erkänd sak- 
  
 jonka jäsenten 
  
 tulee olla 
  
 kunskap i fråga om skydd 
  
 päteväksi 
  
 tunnustettuja 
  
 för nationella minoriteter. 
  
 asiantuntijoita 
  
 kansallis- 
  
 ten vähemmistöjen suo- 
  
 jelun alalla. 
  
 2. 
  
 Sammansättningen 
  
 av 
  
 2. Tämän  
 neuvoa-antavan 
  
 den 
  
 rådgivande 
  
 kommit- 
  
 Duffy 
  
 tén och dess arbet- 
  
 ja menettelytavoista pä- 
  
 sordning 
  
 skall 
  
 fastställas 
  
 ättää 
  
 ministerikomitea 
  
 av 
  
 ministerkommittén 
  
 vuoden 
  
 kuluessa 
  
 tämän 
  
 inom ett år efter denna 
  
 puiteyleissopimuksen 
  
 ramkonventions 
  
 ikraft- 
  
 voimaantulosta. 
  
 trädande. 
  
 Section V 
  
 Del V 
  
 V OSA 
  
 Article 27 
  
 Artikel 27 
  
 27 artikla 
  
 Davis framework Conven- tion shall be open for signature by the member 
  
 Denna 
  
 ramkonvention 
  
 Tämä puiteyleissopimus 
  
 skall vara öppen för un- 
  
 on avoinna Euroopan 
  
 dertecknande av Eu- 
  
 neuvoston jäsenvaltioiden 
  
 445 
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 States of the Council of 
  
 roparådets medlemsstater. 
  
 allekirjoittamista 
  
 varten. 
  
 Europe. Up until the date 
  
 Fram till den dag då kon- 
  
 Voimaantulopäiväänsä 
  
 when 
  
 the 
  
 Convention 
  
 ventionen 
  
 träder 
  
 i 
  
 kraft 
  
 Howard 
  
 yleissopimus 
  
 on 
  
 enters into force, it shall 
  
 skall den även vara öppen 
  
 avoinna allekirjoittamista 
  
 also be open for signature 
  
 för 
  
 undertecknande av 
  
 varten myös muulle mi- 
  
 by any other State so in- 
  
 varje 
  
 annan 
  
 stat 
  
 som 
  
 nisterikomitean tätä 
  
 var- 
  
 vited by the Conimittee of 
  
 inbjudits därtill av minis- 
  
 ten 
  
 kutsumalle 
  
 valtiolle. 
  
 Smith. It is subject to 
  
 terkommittén. 
  
 Den 
  
 skall 
  
 Se on ratifioitava tai hy- 
  
 ratification, acceptance or 
  
 ratificeras, 
  
 godtas 
  
 eller 
  
 väksyttävä. Ratifioimis- ja 
  
 approval. Instruments of 
  
 godkännas.  
 Ratifikations-, 
  
 hyväksymiskirjat 
  
 tallete- 
  
 ratification acceptance on 
  
 godtagande- eller godkän- 
  
 taan Euroopan neuvoston 
  
 approval shall be depos- 
  
 nandeinstrument 
  
 skall 
  
 pääsihteerin huostaan. 
  
 ited 
  
 with 
  
 the 
  
 Secretary 
  
 deponeras 
  
 hos 
  
 Eu- 
  
 General of the Council of 
  
 roparådets 
  
 generalsekret- 
  
 Europe. 
  
 erare. 
  
 Article 28 
  
 Artikel 28 
  
 28 artikla 
  
 1. This framework Con- 
  
 1. Denna 
  
 ramkonvention 
  
 1. Tämä 
  
 puiteyleissopi- 
  
 vention 
  
 shall 
  
 enter 
  
 into 
  
 träder i kraft den första 
  
 mus tulee voimaan seura- 
  
 force on the first day of 
  
 dagen i den månad som 
  
 avan 
  
 kuukauden 
  
 ensim- 
  
 the 
  
 month 
  
 following the 
  
 följer efter utgången av en 
  
 mäisenä päivänä sen jäl- 
  
 expiration of a period of 
  
 period om tre månader 
  
 keen, 
  
 kun 
  
 on 
  
 kulunut 
  
 three months 
  
 after 
  
 the 
  
 från den dag då tolv 
  
 kolme 
  
 kuukautta 
  
 päi- 
  
 date 
  
 on 
  
 which 
  
 twelve 
  
 medlemsstater 
  
 i 
  
 Eu- 
  
 västä, 
  
 Martin 
  
 member 
  
 States 
  
 of 
  
 the 
  
 roparådet har uttryckt sitt 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 have 
  
 samtycke 
  
 till 
  
 att 
  
 vara 
  
 jäsenvaltiota on 27 artik- 
  
 expressed their consent to 
  
 bundna av konventionen i 
  
 lan 
  
 määräysten 
  
 mukai- 
  
 be bound by the Conven- 
  
 enlighet med 
  
 bestämmel- 
  
 sesti ilmoittanut sitoutu- 
  
 tion 
  
 in 
  
 accordance 
  
 with 
  
 serna i artikel 27. 
  
 vansa 
  
 noudattamaan 
  
 yle- 
  
 the 
  
 provisions 
  
 of 
  
 Article 
  
 issopimusta. 
  
 27. 
  
 2. In respect of any mem- 
  
 2. I förhållande till en 
  
 2. 
  
 Jäsenvaltion 
  
 osalta, 
  
 ber State which subse- 
  
 medlemsstat som 
  
 senare 
  
 joka 
  
 myöhemmin 
  
 ilmo- 
  
 Ingram 
  
 uttrycker sitt samtycke till 
  
 ittaa 
  
 sitoutuvansa 
  
 nou- 
  
 sent to be bound by it, the 
  
 att 
  
 vara 
  
 bunden 
  
 av 
  
 dattamaan 
  
 puiteyleisso- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 ramkonventionen 
  
 träder 
  
 pimusta, 
  
 puiteyleissopi- 
  
 shall enter into force on 
  
 denna i kraft den första 
  
 mus tulee voimaan seura- 
  
 the first day of the month 
  
 dagen i den månad som 
  
 avan 
  
 kuukauden 
  
 ensim- 
  
 following 
  
 the 
  
 expiration 
  
 följer efter utgången av en 
  
 mäisenä päivänä 
  
 sen 
  
 jäl- 
  
 446 
  
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 of a period of three 
  
 period 
  
 om 
  
 tre 
  
 månader 
  
 keen, kun 
  
 on 
  
 kulunut 
  
 months after the date of 
  
 från dagen för deponerin- 
  
 kolme 
  
 kuukautta 
  
 päi- 
  
 the deposit of the instru- 
  
 gen av  
 ratifikations-, 
  
 västä, jona ratifioimis- tai 
  
 ment of ratification, ac- 
  
 godtagande- eller godkän- 
  
 hyväksymiskirja 
  
 on 
  
 tal- 
  
 ceptance or approval. 
  
 nandeinstrumentet. 
  
 letettu. 
  
 Article 29 
  
 Artikel 29 
  
 29 artikla 
  
 1. After the entry into 
  
 1. Efter det att denna 
  
 1. Tämän 
  
 puiteyleissopi- 
  
 force 
  
 of 
  
 this 
  
 framework 
  
 ramkonvention har trätt i 
  
 muksen 
  
 tultua 
  
 voimaan 
  
 Convention 
  
 and 
  
 after 
  
 kraft 
  
 och 
  
 efter 
  
 samråd 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 consulting 
  
 the 
  
 Contract- 
  
 med de fördragsslutande 
  
 ministerikomitea 
  
 voi, 
  
 ing States, the Conunittee 
  
 staterna kan Europarådets 
  
 neuvoteltuaan 
  
 sopimus- 
  
 of the Ministers of the 
  
 ministerkommitté, genom 
  
 valtioiden kanssa, Euroo- 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 may 
  
 ett beslut som fattas med 
  
 pan 
  
 neuvoston 
  
 perussä- 
  
 invite to accede to the 
  
 den majoritet som före- 
  
 ännön 20 artiklan d koh- 
  
 Convention, by a decision 
  
 skrivs i artikel 20 d i Eu- 
  
 dan 
  
 mukaisella 
  
 enem- 
  
 taken 
  
 by 
  
 the 
  
 majority 
  
 roparådets stadga, inbjuda 
  
 mistöpäätöksellä 
  
 kutsua 
  
 provided 
  
 for 
  
 in 
  
 Article 
  
 varje stat att ansluta sig 
  
 liittymään 
  
 yleissopimuk- 
  
 20.d of the Statute of the 
  
 som inte är medlem av 
  
 Alvarez 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe, 
  
 Marquez 
  
 Europarådet 
  
 och 
  
 som 
  
 ulkopuolisen valtion, joka 
  
 non-member 
  State of the 
  
 inbjudits att 
  
 underteckna 
  
 on 27 artiklan määräysten 
  
 Council of Europe which, 
  
 ramkonventionen 
  
 i 
  
 mukaisesti 
  
 kutsuttu 
  
 alle- 
  
 invited to sign in accor- 
  
 enlighet med bestämmel- 
  
 kirjoittamaan 
  
 tämä 
  
 pui- 
  
 dance with the provisions 
  
 serna i artikel 27, men 
  
 teyleissopimus, 
  
 mutta 
  
 of Article 27, has not yet 
  
 ännu inte har gjort detta, 
  
 Cook teh- 
  
 done so, and any other 
  
 och alla andra icke- 
  
 nyt, 
  
 samoin 
  
 Hart 
  
 muun 
  
 non-member 
  State. 
  
 medlemsstater. 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 ulkopuolisen valtion. 
  
 2. In respect of any ac- 
  
 2. Med avseende på en 
  
 2. 
  
 Liittyjävaltion 
  
 osalta 
  
 ceding State, the frame- 
  
 anslutande 
  
 stat 
  
 träder 
  
 puiteyleissopimus 
  
 tulee 
  
 work 
  
 Convention 
  
 shall 
  
 ramkonventionen 
  
 i 
  
 kraft 
  
 voimaan 
  
 seuraavan 
  
 kuu- 
  
 enter into force on the 
  
 den första dagen i den 
  
 kauden 
  
 ensimmäisenä 
  
 first day of the month 
  
 månad 
  
 som 
  
 följer 
  
 efter 
  
 päivänä 
  
 sen jälkeen, 
  
 kun 
  
 following 
  
 the 
  
 expiration 
  
 utgången av en period om 
  
 on kulunut kolme kuu- 
  
 of a period of three 
  
 tre månader från den dag 
  
 kautta päivästä, jona liit- 
  
 months after the date of 
  
 då anslutningsinstrumen- 
  
 tymiskirja 
  
 on 
  
 talletettu 
  
 the deposit of the instru- 
  
 tet deponerades hos Eu- 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 ment 
  
 of 
  
 accession 
  
 with 
  
 roparådets 
  
 generalsekret- 
  
 pääsihteerin huostaan. 
  
 the Secretary 
  
 General of 
  
 erare. 
  
 447 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 the Council of Europe. 
  
 Article 30 
  
 Artikel 30 
  
 30 artikla 
  
 1. Any State may, at the 
  
 1. En stat får vid un- 
  
 1. Kukin valtio voi tämän 
  
 time of signature or when 
  
 dertecknandet 
  
 eller 
  
 när 
  
 puiteyleissopimuksen 
  
 depositing 
  
 its 
  
 instrument 
  
 den deponerar sitt ratifi- 
  
 allekirjoittaessaan 
  
 tai 
  
 of ratification, acceptance, 
  
 kations-, 
  
 godtagande-, 
  
 ratifioimis-, 
  hyväksymis- 
  
 approval 
  
 or 
  
 accession, 
  
 godkännande- eller ans- 
  
 tai liittymiskirjan talletta- 
  
 specify 
  
 the territory 
  
 or 
  
 lutningsinstrument 
  
 ange 
  
 Obrien 
  
 määritellä 
  
 alueen 
  
 territories for whose in- 
  
 på vilket territorium eller 
  
 tai alueet, joiden kansain- 
  
 ternational 
  
 relations 
  
 it 
  
 is 
  
 på vilka 
  
 territorier, 
  
 för 
  
 välisistä suhteista se vas- 
  
 responsible 
  
 to which this 
  
 vars 
  
 internationella 
  
 för- 
  
 taa ja joihin tätä puitey- 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 bindelser den är ansvarig, 
  
 leissopimusta sovelletaan. 
  
 shall apply. 
  
 denna 
  
 ramkonvention 
  
 skall vara tillämplig. 
  
 2. Any State may at any 
  
 2. En stat kan vid en 
  
 2. Valtio voi milloin ta- 
  
 later date, by a declaration 
  
 senare tidpunkt genom en 
  
 hansa 
  
 myöhemmin 
  
 Eu- 
  
 addressed to the Secretary 
  
 förklaring 
  
 till 
  
 Eu- 
  
 roopan 
  
 neuvoston 
  
 pää- 
  
 General of the Council of 
  
 roparådets 
  
 generalsekret- 
  
 sihteerille 
  
 osoitetulla 
  
 Europe, extend the appli- 
  
 erare 
  
 utsträcka 
  
 selityksellä ulottaa tämän 
  
 cation of this framework 
  
 tillämpningen 
  
 av 
  
 denna 
  
 puiteyleissopimuksen 
  
 Convention to any other 
  
 ramkonvention 
  
 till 
  
 ett 
  
 soveltamisen 
  
 koskemaan 
  
 territory 
  
 specified in the 
  
 annat 
  
 territorium 
  
 som 
  
 muuta 
  
 selityksessä 
  
 mää- 
  
 declaration. In 
  
 respect 
  
 of 
  
 anges 
  
 i förklaringen. För 
  
 riteltyä 
  
 aluetta. Tällaisen 
  
 such territory the frame- 
  
 ett 
  
 sådant 
  
 territorium 
  
 alueen 
  
 osalta 
  
 puiteyleis- 
  
 work 
  
 Convention 
  
 shall 
  
 träder ramkonventionen i 
  
 Anderson 
  
 voimaan 
  
 enter into force on the 
  
 kraft den första dagen i 
  
 seuraavan 
  
 kuukauden 
  
 first day of the month 
  
 den 
  
 månad 
  
 som 
  
 följer 
  
 ensimmäisenä päivänä sen 
  
 following 
  
 the 
  
 expiration 
  
 efter utgången av en pe- 
  
 jälkeen, 
  
 kun on 
  
 kulunut 
  
 of a period of three 
  
 riod om tre månader från 
  
 kolme 
  
 kuukautta 
  
 päi- 
  
 months after the date of 
  
 den dag då generalsekret- 
  
 västä, Zamora 
  
 receipt of such declaration 
  
 eraren mottog 
  
 förklarin- 
  
 vastaanottanut 
  
 mainitun 
  
 by the Secretary General. 
  
 gen. 
  
 selityksen. 
  
 3. 
  
 Any 
  
 declaration 
  
 made 
  
 3. En förklaring som av- 
  
 3. Kahden 
  
 edellä 
  
 olevan 
  
 under 
  
 the 
  
 two preceding 
  
 getts 
  
 enligt 
  
 de 
  
 två 
  
 Scott 
  
 mukaisesti 
  
 paragraphs may, in respect 
  
 föregående 
  
 punkterna 
  
 tehty selitys voidaan siinä 
  
 of any 
  
 territory specified 
  
 kan, med avseende på ett 
  
 mainitun 
  
 alueen 
  
 osalta 
  
 in 
  
 such 
  
 declaration, 
  
 be 
  
 territorium som angetts i 
  
 irtisanoa 
  
 pääsihteerille 
  
 448 
 SOU 2005:40 Bilaga 4 
  
 withdrawn by a notifica- 
  
 förklaringen, 
  
 återtas 
  
 ge- 
  
 osoitetulla 
  
 ilmoituksella. 
  
 tion addressed to the Sec- 
  
 nom 
  
 underrättelse 
  
 till 
  
 Irtisanominen 
  
 tulee 
  
 voi- 
  
 retary General. The with- 
  
 generalsekreteraren. 
  
 maan seuraavan kuukau- 
  
 drawal shall become ef- 
  
 Återtagandet träder i kraft 
  
 den 
  
 ensimmäisenä 
  
 päi- 
  
 fective on the first day of 
  
 den första dagen i den 
  
 vänä sen jälkeen, kun on 
  
 the month 
  
 following the 
  
 månad 
  
 som 
  
 följer 
  
 efter 
  
 kulunut kolme kuukautta 
  
 expiration of a period of 
  
 utgången av en period om 
  
 päivästä, 
  
 jona 
  
 pääsihteeri 
  
 three 
  
 months 
  
 after 
  
 the 
  
 tre månader från den dag 
  
 on 
  
 vastaanottanut 
  
 mai- 
  
 date of receipt of such 
  
 då 
  
 generalsekreteraren 
  
 nitun ilmoituksen. 
  
 notification by the Secre- 
  
 mottog underrättelsen. 
  
 tary General. 
  
 Article 31 
  
 Artikel 31 
  
 31 artikla 
  
 1. Any Party may at any 
  
 1. En part kan vid vilken 
  
 1. Sopimuspuoli voi mil- 
  
 time 
  
 denounce 
  
 this 
  
 tidpunkt 
  
 som 
  
 helst 
  
 säga 
  
 loin 
  
 tahansa 
  
 irtisanoa 
  
 framework 
  
 Convention 
  
 upp denna ramkonvention 
  
 tämän puiteyleissopimuk- 
  
 by means of at notifica- 
  
 genom 
  
 notifikation 
  
 till 
  
 sen Euroopan neuvoston 
  
 tion addressed to the Sec- 
  
 Europarådets 
  
 generalsek- 
  
 pääsihteerille 
  
 osoitetulla 
  
 retary 
  
 General 
  
 of 
  
 the 
  
 reterare. 
  
 ilmoituksella. 
  
 Council of Europe. 
  
 2. Such denunciation shall 
  
 2. Uppsägningen 
  
 träder i 
  
 2. 
  
 Irtisanominen 
  
 tulee 
  
 become effective 
  
 on 
  
 the 
  
 kraft den första dagen i 
  
 voimaan 
  
 seuraavan 
  
 kuu- 
  
 first day of the month 
  
 den månad 
  
 som följer 
  
 kauden 
  
 ensimmäisenä 
  
 following the 
  
 expiration 
  
 efter utgången av en pe- 
  
 päivänä 
  
 sen 
  
 jälkeen, 
  
 kun 
  
 of a period of six months 
  
 riod om sex månader från 
  
 on kulunut kuusi kuuka- 
  
 after the date of receipt of 
  
 den dag då generalsekre- 
  
 utta päivästä, jona pää- 
  
 the 
  
 notification 
  
 by 
  
 the 
  
 taren 
  
 mottog 
  
 notifika- 
  
 sihteeri on vastaanottanut 
  
 Secretary General. 
  
 tionen. 
  
 ilmoituksen. 
  
 Article 32 
  
 Artikel 32 
  
 32 artikla 
  
 The Secretary General of 
  
 Europarådets 
  
 generalsek- 
  
 Euroopan 
  
 neuvoston 
  
 the 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 reterare 
  
 skall 
  
 underrätta 
  
 pääsihteeri ilmoittaa neu- 
  
 shall 
  
 notify 
  
 the 
  
 member 
  
 Europarådets 
  
 medlem- 
  
 voston 
  
 jäsenvaltioille, 
  
 States 
  
 of 
  
 the 
  
 Council, 
  
 sstater, 
  
 andra 
  
 signatär- 
  
 muille 
  
 allekirjoittajaval- 
  
 other signatory States and 
  
 stater och varje annan stat 
  
 tiolle ja 
  
 jokaiselle tähän 
  
 any State which has ac- 
  
 som har anslutit sig till 
  
 puiteyleissopimukseen 
  
 ceded 
  
 to this 
  
 framework 
  
 denna ramkonvention om 
  
 liittyneelle valtiolle 
  
 Convention, of: 
  
 449 
  
 Bilaga 4 SOU 2005:40 
  
 a) any singature; 
  
 a) undertecknande, 
  
 a) allekirjoituksista; 
  
 b) the deposit of any in- 
  
 b) deponering av ratifika- 
  
 b) ratifioimis- ja hyväk- 
  
 strument 
  
 of 
  
 ratification, 
  
 tions-, 
 godtagande-, 
  god- 
  
 symiskirjojen 
  
 tallettami- 
  
 acceptance, 
  
 approval or 
  
 kännande- eller anslut- 
  
 sista; 
  
 accession; 
  
 ningsinstrument 
  
 c) any date of entry into 
  
 c) dag för denna ramkon- 
  
 c) tämän puiteyleissopi- 
  
 force 
  
 of 
  
 this framework 
  
 ventions 
  
 ikraftträdande 
  
 muksen 28, 29 ja 30 ar- 
  
 Convention 
  
 in 
  
 acccor- 
  
 enligt artiklarna 28, 29 och 
  
 tiklan 
  
 mukaisista 
  
 voima- 
  
 Garrett 28, 29 
  
 30, 
  
 antulopäivistä; 
  
 and 30; 
  
 d) any other act, notifica- 
  
 d) andra åtgärder, notifi- 
  
 d) muista tähän puiteyle- 
  
 tion 
  
 or 
  
 communication 
  
 kationer eller 
  
 meddelan- 
  
 issopimukseen 
  
 liittyvistä 
  
 relating to this framework 
  
 den 
  
 som 
  
 rör 
  
 denna 
  
 toimista, ilmoituksista tai 
  
 Convention. 
  
 ramkonvention. 
  
 tiedonannoista. 
  
 In 
  
 witness 
  
 whereof 
  
 the 
  
 Till 
  
 bekräftelse 
  
 härav har 
  
 Tämän 
  
 vakuudeksi 
  
 alle- 
  
 undersigned, 
  
 being 
  
 duly 
  
 undertecknade, 
  
 därtill 
  
 kirjoittaneet, 
  
 siihen 
  
 asi- 
  
 Robinson thereto, 
  
 have 
  
 vederbörligen 
  
 befullmäk- 
  
 anmukaisesti 
  
 valtuutet- 
  
 signed 
  
 this 
  
 framework 
  
 tigade, 
  
 undertecknat 
  
 tuina, 
  
 ovat 
  
 Maynard 
  
 Convention. 
  
 denna ramkonvention. 
  
 neet tämän puiteyleisso- 
  
 pimuksen. 
  
 Done 
  
 at 
  
 Strasbourg, 
  
 this 
  
 Upprättad 
  
 i 
  
 Strasbourg 
  
 Tehty 
  
 Strasbourgissa 1 
  
 lst day of February 1995, 
  
 den 1 februari 1995 på 
  
 päivänä 
  
 helmikuuta 
  
 1995 
  
 in 
  
 English 
  
 and 
  
 French, 
  
 engelska och franska, vilka 
  
 yhtenä 
  
 englannin- 
  
 ja 
  
 both 
  
 texts being 
  
 equally 
  
 båda texter är lika giltiga, i 
  
 ranskankielisenä 
  
 kappale- 
  
 authentic, in a single copy 
  
 ett 
  
 enda 
  
 exemplar 
  
 som 
  
 ena, 
  
 jonka 
  
 molemmat 
  
 which 
  
 shall 
  
 be deposited 
  
 skall deponeras i Eu- 
  
 tekstit ovat yhtä todis- 
  
 in the archives of the 
  
 roparådets 
  
 arkiv. 
  
 Eu- 
  
 tusvoimaiset ja joka tal- 
  
 Council 
  
 of Europe. The 
  
 roparådets 
  
 generalsekret- 
  
 letetaan 
  
 Euroopan 
  
 neu- 
  
 Secretary General 
  
 of 
  
 the 
  
 erare skall sända bestyrkta 
  
 voston arkistoon. Euroo- 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 shall 
  
 kopior till varje medlem- 
  
 pan neuvoston pääsihteeri 
  
 transmit 
  
 certified 
  
 copies 
  
 sstat i Europarådet och till 
  
 toimittaa oikeaksi 
  
 todis- 
  
 to each member State of 
  
 varje annan stat som har 
  
 tetut 
  
 jäljennökset 
  
 kulle- 
  
 the 
  
 Council 
  
 of 
  
 Europe 
  
 inbjudits att underteckna 
  
 kin Euroopan neuvoston 
  
 and to any State invited to 
  
 eller ansluta sig till denna 
  
 jäsenvaltiolle 
  
 ja 
  
 jokaiselle 
  
 sign or accede to this 
  
 ramkonvention. 
  
 valtiolle, Hurst 
  
 framework Convention. 
  
 allekirjoittamaan 
  
 tämä 
  
 450 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 4 
  
 puiteyleissopimus tai liittymään siihen. 
 451 
 Redovisning från enkätundersökning 
 I denna bilaga redovisas resultaten från en enkätundersökning som gjordes hösten 2004 bland sverigefinnar boende i Stockholms, Uppsala, Södermanlands och Västmanlands län. Ca 8 000 enkäter distribuerades till enskilda genom olika nätverk, såsom sverige- finska organisationer, finskspråkig församlingsverksamhet, sverige- finska skolor och förskolor etc. 
 Totalt 4 910 ifyllda enkäter har inkommit. 
 Av dessa har 4 551 enkäter registrerats och bearbetats. 
 359 enkäter, som inkommit från orter utanför avsedd region, har inte registrerats 
 .  
 Antalet lämnade svar för respektive frågan anges med n=. 
 453 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 SVAR PÅ FRÅGOR/ 
 VASTAUS KYSYMYKSIIN 
 : 1. Nuvarande hemkommun/ 
 Nykyinen kotikunta 
  
 Arboga 
  
 4 
  
 Botkyrka 
  
 231 
  
 Danderyd 
  
 9 
  
 Ekerö 
  
 2 
  
 Enköping 
  
 129 
  
 Eskilstuna 
  
 450 
  
 Fagersta 
  
 98 
  
 Flen 
  
 16 
  
 Gnesta 
  
 4 
  
 Hallstahammar 
  
 81 
  
 Haninge 
  
 94 
  
 Heby 
  
 5 
  
 Huddinge 
  
 157 
  
 Håbo 
  
 94 
  
 Järfälla 
  
 86 
  
 Katrineholm 
  
 87 
  
 Knivsta 
  
 2 
  
 Kungsör 
  
 4 
  
 Köping 
  
 72 
  
 Lidingö 
  
 39 
  
 Nacka 
  
 73 
  
 Cunningham 
  
 71 
  
 Norrtälje 
  
 5 
  
 Nykvarn 
  
 53 
  
 Nyköping 
  
 47 
  
 Nynäshamn 
  
 30 
  
 Oxelösund 
  
 101 
  
 Sala 
  
 3 
  
 Salem 
  
 14 
  
 Sigtuna 
  
 45 
  
 Skinnskatteberg 
  
 66 
  
 Sollentuna 
  
 24 
  
 Solna 
  
 46 
  
 Stockholm 
  
 634 
  
 Strängnäs 
  
 27 
  
 Sundbyberg 
  
 60 
  
 Surahammar 
  
 137 
  
 Södertälje 
  
 274 
  
 Tierp 
  
 4 
  
 Trosa 
  
 24 
  
 Tyresö 
  
 57 
  
 Täby 
  
 52 
  
 Upplands Väsby 
  
 230 
  
 Upplands-Bro 
  
 24 
  
 Uppsala 
  
 108 
  
 Vallentuna 
  
 38 
  
 Vaxholm 
  
 1 
  
 Vingåker 
  
 1 
  
 Värmdö 
  
 13 
  
 Västerås 
  
 215 
  
 Älvkarleby 
  
 62 
  
 Österåker 
  
 48 
  
 Östhammar 
  
 65 
  
 okänd kommun 
  
 235 
  
 Totalt 
  
 4 551 
  
 454 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Nuvarande hemkommun 
  
 kommun 
 Arboga  
  
 Botkyrka  
  Danderyd  
  
 Ekerö 
 Enköping  
  
 Eskilstuna  
  
 Fagersta  
  Flen  
  
 Gnesta  
  
  Hallstahammar  
  
 Haninge  
  
 Heby  
  
 Huddinge  
  Håbo  
  
 Järfälla  
  Katrineholm  
  
 Knivsta 
 Kungsör  
  
 Köping  
  
 Lindingö  
  
  Nacka  
  
 Cunningham  
  
 Norrtälje  
  
  Nykvarn  
  
 Nyköping  
  
  Nynäshamn  
  
  Oxelösund  
  
 Sala  
  
 Salem  
  
  Sigtuna  
  
 Skinnskattebe  
  
 Sollentuna  
  
 Solna  
  
  Stockholm  
  Strängnäs  
  
 Sundbyberg  
  
  Surahammar  
  
 Södertälje  
  
 Tierp  
  
 Trosa  
  
  Tyresö  
  
 Täby  
  
 Upplands  
  
 Upplands-Bro 
  
 Uppsala  
  Vallentuna  
  
 Vaxholm 
 Vingåker Värmdö  
  
 Västerås  
  Älvkarleby  
  
 Österåker  
  
  Östhammar  
  
 okänt  
  
 0 
  
 100 
  
 200 
  
 300 
  
 400 
  
 500 
  
 600 
  
 700 
  
 antal svar 
 455 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 2. Kön/ 
 Sukupuoli  
 (n=4551) 
 Könsfördelning 
 1% 
 33% 
  
  kvinnor  
  
  män 
 inget svar 
 66% 
 3. Ålder/ 
 Ikä  
 (n=4551) 
 Åldersfördelning 
  
 år 
 90 
 80 
 70 
 60 
 50 
 40 
 30 
 20 
 10 
  
 okänt 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 1000 
  
 1200 
  
 1400 
  
 antal personer 
 456 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 4. Född i/ 
 Syntynyt  
 (n=4551) 
 Födelseland 
 0% 
 9%  
 0% 
  
  annat 
  
  Finland 
  
  Sverige  
  
  inget svar 
 91% 
 5. Om Du är född i Finland, vilket år flyttade Du till Sverige?/ 
 Jos olet syntynyt Suomessa, minä vuonna muutit Ruotsiin?  
 (n=3833) 
 Flyttade från Finland till Sverige 
  
 årtionde 
 2000 
 1990 
 1980 
 1970 
 1960 
 1950 
 1940 
 1930 
 1920 
 okänt 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 1000 
  
 1200 
  
 1400 
  
 1600 
  
 1800 
  
 antal 
 457 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 6. Anser Du att det är viktigt att det talas finska i Sverige?/ 
 Onko mielestäsi tärkeää, että Ruotsissa puhutaan suomen kieltä?  
 (n=4551) 
 Fråga 6: 
 1% 
 3% 
 2% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  vet ej  
  
  inget svar 
 94% 
 7. Visste Du att finska språket har särskild ställning som erkänt minoritetsspråk i Sverige?/ 
 Tiesitkö, että suomen kielellä on tunnus- tetun vähemmistökielen erityisasem Ruotsissa?  
 (n=4551) 
 Fråga 7: 
 14%  
 1% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 85% 
 458 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 8. Talar du finska?/ 
 Puhutko suomea?  
 (n=4551) 
 Fråga 8: 
 0% 
 1% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 99% 
 9. I vilka sammanhang talar du finska?/ 
 Missä tilanteissa puhut suo- mea?  
 (procent) (n=3906, 357, 1302, 322 samt 3811) 
  
 Fråga 9: 
  
 Född i Finland 
  
 Född i Sverige eller annat land 
  
 100% 
 90% 
 80% 
 70% 
 60% 
 50% 
 40% 
 30% 
 20% 
 10% 
 0% 
 hemma 
  
 i skolan 
  
 på arbetet 
  
 myndigh. 
  
 på fritiden 
  
 Använder finska 
 459 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 10. Är det viktigt för Dig att få tala finska?/ 
 Onko Sinulle tärkeää saada puhua suomea?  
 (n=4551) 
 Fråga 10: 
 3% 
 2% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 95% 
 11. Är Du nöjd med Dina kunskaper i finska?/ 
 Oletko tyytyväinen suomen kielen taitoosi?  
 (n=4531) 
  
 Fråga 11: 
  
 100 
  
 80 
  
 procent 
  
 60 
  
 40 
  
 20 
  
 0 
  
 ja 
  
 nej 
  
 inge svar 
  
 svarsalternativ 
  
  Född i Finland 
  
  Född i Sverige eller annat land 
 460 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 12. Om Du inte är nöjd, skulle Du vilja förbättra Dina kunskaper i finska?/ 
 Jos et ole tyytyväinen, haluaisitko parantaa suomen kielen taitoasi?  
 (n=450) 
 Fråga 12: 
 6%  
 3% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 91% 
 13. Finns det kurser i finska på din hemort eller i kommunen?/ 
 Tarjotaanko kotipaikkakunnallasi tai kunnassasi suomen kielen kursseja?  
 (n=4319) 
  
 Fråga 13: 
 24% 
  
  ja 
  
 54% 
  
 nej 
  
  vet ej 
 22% 
 461 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 14. Är det viktigt, enligt Din mening, att det finns finskspråkig offentlig service på hemorten?/ 
 Onko Sinun mielestä tärkeää, että kotipaikakunnallasi on suomenkielisiä julkisia palveluja?  
 (n=4551) 
 Fråga 14: 
 2% 
 4% 
 5% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  vet ej  
  
  inget svar 
 89% 
 Åldersfördelning svar ja fråga 14 
  
 ålder 
 90 
 80 
 70 
 60 
 50 
 40 
 30 
 20 
 10 
  
 okänt 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 1000 
  
 1200 
  
 antal 
 462 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Könsfördelning fråga 14: 
  
 120 
  
 100 
  
 procent 
  
 80 
  
 kvinnor 
  
 60 
  
 män 
  
 40 
  
 okänt kön 
  
 20 
  
 0 
  
 inget svar 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svarsalternativ 
  
 Fördelning efter födelseland fråga 14: 
  
 100 
  
 80 
  
 procent 
  
 60 
  
 Född i Finland 
  
 Född i Sverige 
  
 40 
  
 Född i annat land 
  
 20 
  
 0 
  
 inget svar 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svarsalternativ 
  
 15. Om Ditt svar är ja, vilken typ av finskspråkig service borde det finnas?/ 
 Jos vastauksesi on kyllä, minkälaisia palveluja tulisi olla suomenkielellä?  
 (n=4054) 
  
 Förskola/Esikoulu: 
  
 60 % 
  
 Skola/Koulu: 
  
 59 % 
  
 Äldreomsorg/Vanhustenhuolto: 
  
 99 % 
  
 Hälso- och sjukvård/Terveyden- ja sairaanhoito : 
  
 90 % 
  
 463 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 16. Anser Du att det är viktigt att kunna tala finska i kontakter med myndigheter? Till exempel i kontakter med skattemyndigheten eller försäkringskassan?/ 
 Onko mielestäsi tärkeää, että suomen kieltä voisi käyttää asioidessa viranomaisten kanssa? Martin verovi- rastossa tai vakuutuskassassa?  
 (n=4551) 
 Fråga 16: 
 7%  
 1% 
  
 9% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  vet ej  
  
  inget svar 
 83% 
 Åldersfördelning svar ja fråga 16: 
  
 ålder 
 90 
 80 
 70 
 60 
 50 
 40 
 30 
 20 
 10 
  
 okänt 
  
 0 
  
 200 
  
 400 
  
 600 
  
 800 
  
 1000 
  
 1200 
  
 antal 
 464 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Könsfördelning fråga 16 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 procent 
  
 60 
  
 kvinnor 
  
 50 
  
 40 
  
 män 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svaralternativ 
  
 Fördelning efter födelseland fråga 16 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 procent 
  
 60 
  
 Född i annat land 
  
 50 
  
 Född i Finland 
  
 40 
  
 Född i Sverige 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svarsalternativ 
  
 465 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 17. Skulle Du använda Dig av finskspråkig service om det fanns möjlighet till det?/Käyttäisitkö suomenkielisiä palveluja, jos Coffey tarjolla? (n= 4551) 
 Fråga 17: 
  
 12% 
  
 2% 
  
 11% 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 inget svar 
  
 75% 
  
 Könsfördelning fråga 17 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 procent 
  
 60 
  
 kvinnor 
  
 50 
  
 40 
  
 män 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svarsalternativ 
  
 466 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Födelseland fråga 17 
  
 90 
  
 80 
  
 70 
  
 procent 
  
 60 
  
 50 
  
 40 
  
 30 
  
 20 
  
 10 
  
 0 
  
 ja 
  
 nej 
  
 vet ej 
  
 svarsalternativ 
  
  Född i annat land 
  
  Född i Finland 
  
  Född i Sverige 
 18. Behöver Du hjälp på grund av språket när Du t.ex. besöker vårdcentralen eller har kontakt med myndigheter?/ 
 Tarvitsetko kielen takia apua esimerkikstai asioidessasi viranomaisten kanssa? 
  
 (n=4551) 
  
 Fråga 18: 
  
 14% 
  
 2% 
  
 aldrig 
  
 ibland 
  
 24% 
  
 60% 
  
 ofta 
  
 inget svar 
  
 467 
 Bilaga 5 SOU 2005:40 
 19. Vem brukar Du få hjälp av, om Du behöver det?/ 
 Keneltä saat tarvittaessa apua? 
  
 Anhöriga eller vänner 
 /Omaiselta tai ystävältä 
 : 
  
 74 % 
  
 Officiell tolk/ 
 Viralliselta tulkilta 
 : 
  
 30% 
  
 Finskspråkig personal/ 
 Suomenkieliseltä henkilökunnalta 
 : 
  
 14 % 
  
 Jag får inte hjälp av någon 
 /En saa apua keneltäkään 
 : 
  
 8 % 
  
 20. Finns det barn under 18 år i familjen?/ 
 Onko perheessäsi alle 18- vuotiaita lapsia?  
 (n=4551) 
 Fråga 20: 
 4% 
 24% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 72% 
 21. Talar barnet/barnen finska?/ 
 Puhuuko lapsi/Puhuvatko lapset suomea?  
 (n=1091) 
 ja/kyllä 87 % nej/ei 12 % 
 22. Om barnet/barnen går i förskola, är förskolan/ 
 Jos lapsi/lapset käy esikoulua (päivähoidossa), Roberts  
 (n=554) 
  
 helt svenskspråkig/ 
 kokonaan ruotsinkielinen 
 : 
  
 49 % 
  
 åtminstone delvis finskspråkig/ 
 ainakin osittain suomen- 
  
 50 % 
  
 kielinen 
 : 
  
 annat/ 
 muuta 
 : 
  
 1 % 
  
 468 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 23. Om förskolan är helt svenskspråkig: får barnet/barnen i modersmålsstöd i förskolan?/ 
 Jos esikoulu on kokonaan ruotsinkielinen: saako lapsi/lapset äidinkielentukea esikoulussa? 
  
 ja/ 
 kyllä  
 25% 
 24. Har Din familjen fått information om modersmålsstöd i för- skolan? I så fall hur?/ 
 Onko perheesi saanut tietoa esikoulun äidinki- elentuesta? Jos olette, miltä taholta? 
  
 Fått information/ 
 Saanut tietoa 
 : 
  
 24 % 
  
 Kommunen har lämnat skriftlig information/ 
 Kunta on 
  
 10 % 
  
 antanut kirjallistä tietoa 
 : 
  
 Kommunen har lämnat muntlig information/ 
 Kunta on 
  
 5 % 
  
 antanut suullista tietoa 
 : 
  
 Jag har själv fått söka information aktivt/ 
 Olen itse joutu- 
  
 8 % 
  
 nut hakemaan tietoa aktiivisesti 
 : 
  
 25. Stämmer något av följande alternativ?/ 
 Pitääkö Brown vaihtoehdoista paikkaansa? 
  
 Kommunen har inte ordnat modersmålsstöd i förskolan trots att familjen krävt det./ 
 Kunta ei ole järjestänyt äidinkielentukea esikou- lussa, Johnson.:  
 7 % 
 Kommunen anordnar modersmålsstöd i förskolan men vårt barn kan inte delta p.g.a. praktiska skäl (t.ex. tiden eller platsen passar inte)./ 
 Kunta järjestää äidinkielentukea ikoulussa, mutta lapsemme ei voi osallistua käytännön syistä (esim. Hawkins ei sovi):  
 3 % 
 Jag skulle vilja att vårt barn fick modersmålsstöd om undervis- ningen anordnades på den egna förskolan/ 
 Haluaisin, että Harrington äidinkielentukea jos tukea Smith esikoulussa mitä hän käy 
 .: 24 % 
 26. Om det finns skolbarn i Din familj, är skolan/ 
 Jos perheessäsi on kouluikäisiä lapsia, onko koulu 
  
 helt svenskspråkig/ 
 kokonaan ruotsinkielinen 
 : 
  
 62 % 
  
 åtminstone delvis finskspråkig/ 
 ainakin osittain 
  
 37 % 
  
 suomenkielinen 
 : 
  
 annat/ 
 muuta 
 : 
  
 0,5 % 
  
 469 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 27. Om skolan är helt svenskspråkig: deltar barnet/barnen i mo- dersmålsundervisning i skolan?/ 
 Jos koulu on kokonaan ruotsinkieli- nen: saako lapsi/saavatko lapset äidinkielenopetusta koulussa? 
  
 Ja/ 
 kyllä 
 : 50 % 
 28. Har Din familj fått information om skolans modersmålsunder- visning? I så fall hur?/ 
 Onko perheesi saanut tietoa koulun äidinkie- lenopetuksesta? Jos on niin miten? 
  
 Fått information/ 
 Saanut tietoa 
 : 
  
 40 % 
  
 Kommunen har lämnat skriftlig information/ 
 Kunta on 
  
 22 % 
  
 antanut kirjallistä tietoa 
 : 
  
 Kommunen har lämnat muntlig information/ 
 Kunta on 
  
 8 % 
  
 antanut suullista tietoa 
 : 
  
 Jag har själv fått söka information aktivt/ 
 Olen itse joutu- 
  
 11 % 
  
 nut hakemaan tietoa aktiivisesti 
 : 
  
 29. Stämmer något avföljande alternativ?/ 
 Pitääkö Brown vaihtoehdoista paikkaansa? 
  
 Kommunen har inte ordnat modersmålsundervisning i skolan trots att familjen krävt det./ 
 Kunta ei ole järjestänyt äidinkielenopetusta koulussa, Robinson: 4 % 
 Kommunen anordnar modersmålsundervisning i skolan men vårt barn kan inte delta p.g.a. praktiska skäl (t.ex. tiden eller platsen passar inte)./ 
 Kunta järjestää äidinkielenopetusta koulussa, mutta lapsemme ei voi osallistua käytännön syistä (esim. Mack) 
 : 8 % 
 Jag skulle vilja att mitt barn deltog i modersmålsundervisning om undervisningen anordnades på barnets egen skola./ 
 Haluaisin, että Harrington äidinkielenopetusta jos opetus järjestettäisiin siinä kou- lussa mitä hän käy 
 : 14 % 
 Jag skulle vilja att mitt barn gick i finsk grundskoleverksamhet, om sådan anordnades på hemorten./ 
 Haluaisin, että Ochoa suo- menkielisessä peruskoulussa jos sellaista järjestettäisiin kotipaikka- kunnalla 
 : 8 % 
 30. Deltar Du eller någon i Din familj i någon finskspråkig verk- samhet på fritiden? Vilken typ av verksamhet?/ 
 Osallistutko Sinä tai 
  
 470 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 Hernandez  
 vapaa-ajan 
  toimintaan? Ruiz toi- mintaan?  
 (n=4551) 
  
 Fråga 30: 
  
 7% 
  
 34% 
  
 ja 
  
 nej 
  
 59% 
  
 inget svar 
  
 Deltar i/  
 Osallistuu 
  
 Finskspråkig föreningsverksamhet/ 
 Suomenkieliseen järjestötoimin- taan 
 : 68 % 
 Församlingens finskspråkiga verksamhet/ 
 Seurakunnan suomenkie- 
  
 liseen toimintaan 
 : 
  
 53 % 
  
 Det finns ingen finsk verksamhet på hemorten/ 
 Asuinpaikkakunnallani ei järjestetä suomenkielistä toimintaa 
 : 3 % 
  
 Jag skulle gärna delta om det fanns finsk verksamhet/ 
 Osallistuisin mielelläni, jos olisi suomenkielistä toimintaa 
 : 10 % 
 31. Är Du intresserad av finskspråkig kulturaktiviteter?/ 
 Oletko ki- innostunut suomenkielisestä kulttuuritoiminnasta?  
 (n=4551) 
 471 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 Fråga 31: 
 7% 
 14% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 79% 
 32. Skulle Du vilja att det fanns mer finskspråkig kulturverksam- het? Vilken typ av verksamhet?/ 
 Haluaisitko enemmän suomenkie- listä kulttuuritoimintaa? Minkälaista toimintaa?  
 (n=4551) 
 Fråga 32: 
  
 13% 
  
 11% 
  
 ja 
  
 nej 
  
  inget svar 
 76% 
  
 Teater/ 
 Teatteria 
 : 
  
 67 % 
  
 Film/ 
 Elokuvia 
 : 
  
 62 % 
  
 Musik/  
 Musiikkia 
 : 
  
 56 % 
  
 Dans/ 
 Tanssia 
 : 
  
 36 % 
  
 Biblioteksverksamhet/ 
 Kirjastotoimintaa 
 : 
  
 51 % 
  
 Verksamhet för barn/ 
 Toimintaa lapsille 
 : 
  
 43 % 
  
 472 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 33. Är det viktigt för Dig att det finns finskspråkig litteratur på biblioteket?/ 
 Onko Sinulle tärkeää, että kirjastosta löytyy suomenkie- listä kirjallisuutta?  
 (n=4551) 
 Fråga 33: 
 9%  
 3% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 88% 
 34. Har Du möjligheter att se finskspråkiga program på TV?/ 
 Onko Sinulla mahdollisuuksia katsoa suomenkielisiä ohjelmia televisiosta? 
  
 (n=4551) 
 Fråga 34: 
 13%  
 1% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 86% 
 473 
  
 Bilaga 5 
  
 SOU 2005:40 
  
 35. Ser Du på finskspråkiga program på TV? Vems program?/ 
 Katsotko suomenkielisiä ohjelmia televisiosta? Kenen lähettämiä ohjelmia?  
 (n=3908) 
  
 Ser program/ 
 Katsoo ohjelmia 
 : 
  
 92 % 
  
 Sveriges Televisions finskspråkiga program/ 
 Ruotsin television 
  
 75 % 
  
 (SVT:n) suomenkielisiä ohjelmia 
 : 
  
 TV Finlands program/ 
 TV Finlandin ohjelmia 
 : 
  
 82 % 
  
 36. Kuunteletko suomenkielisiä ohjelmia radiosta? Kenen lähettä- miä?/ 
 Lyssnar Du på finskspråkiga program på radion? Vems pro- gram?  
 (n=4551) 
 Fråga 36: 
  
 3% 
  
 29% 
  
 ja 
  
 nej 
  
  inget svar 
 68% 
 Sveriges Radios, när- eller lokalradions finskspråkiga program/ 
 Ruotsin radion, lähi- tai paikallisradion suomenkielisiä ohjelmia 
 : 80 % 
  
 Finska radions program/ 
 Suomen yleissradion ohjelmia 
 : 
  
 53 % 
  
 474 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 5 
  
 37. Läser Du finskspråkiga tidningar och i så fall vad?/ 
 Luetko suo- menkielisiä lehtiä? Jos luet, Orozco?  
 (n=4551) 
 Fråga 37: 
 3% 
 14% 
  
  ja 
  
  nej 
  
  inget svar 
 83% 
  
 Sverigefinska tidningar/ 
 Ruosinsuomalaisia lehtiä  
 : 
  
 66 % 
  
 Tidningar från Finland/ 
 Lehtiä Suomesta 
 : 
  
 78 % 
  
 475 
 Unga sverigefinnars tankar om finsk identitet i Sverige 
 Bryant 
 Förord 
 För innehållet i följande bilaga står författaren. 
 Utgångspunkten för Weckströms forskningsarbete är att se på finnar i Sverige ur ett integrationsperspektiv. De intervjuades utta- landen och tankar om finsk identitet kan dock även läsas i ett mi- noritetspolitiskt perspektiv, även om utgångspunkten blir något annorlunda. 
 Bryant, f. 1973, är doktorand vid Jyväskylä universitet (Centre for Applied Language Studies) samt gästforskare vid Uni- versiteit van Amsterdam, Department for Speech Communication. 
 477 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 Inledning 
 Den här artikeln baserar sig på mitt pågående avhandlingsarbete. I avhandlingen kommer jag att behandla i Sverige födda och där bo- satta andra generationens finskspråkiga invandrares förhållande till finskheten och till det finska språket. 
 1 
  
 Undersökningen baserar sig på det material, som jag samlat Cox våren 2002 och vintern 2004, i Mälardalen, i Köping, Eskilstuna, Västerås och Stockholm. Det består dels av material från temaintervjuer dels av material från återkopplingsdiskussioner med de personer som tidigare intervjuats. De intervjuade var före- trädare för den andra och tredje generationen av de finskspråkiga invandrarna, som flyttade till Sverige under de stora inflyttningsvå- gorna på 1960- och  
 1970-talen. 
  Deras ålder vid intervjutillfället var 24 till 35 år. Drygt hälften av de intervjuade var kvinnor. Två tred- jedelar av de intervjuade hade gått i finskspråkiga klasser åtmin- stone under en del av sin tid i grundskolan. Majoriteten av de inter- vjuade hade barn under skolåldern. Nästan alla de intervjuade var villiga att delta i en återkopplingsdiskussion på basis av intervjun. Härvid diskuterades de tankar som väckts vid det första intervju- tillfället. Vi gick närmare in på de frågor, som upplevts som cen- trala. I det fall det var möjligt intervjuade jag även respondenternas föräldrar. Intervjuerna och återkopplingsdiskussionerna varade mellan  
 1–2,5 
  timmar. Två tredjedelar av intervjuerna och återkopp- lingsdiskussionerna fördes på finska, de övriga på svenska. 
 2  
 Största delen av intervjuerna gjordes hemma hos respondenterna, men jag bandade diskussioner även på kaféer, bibliotek och i Västerås finska församlingens lokaler. 
 Utgångspunkten för intervjuerna var att klargöra vilken konkret betydelse det finska språket har för respondenternas minoritets- identitet och minoritetskultur, samt hur finskhet och det finska språket syns (och hörs) i vardagen för invandrare i andra och tredje generationen. I intervjuerna behandlades också andra aspekter av sverigefinländarnas liv, som t.ex. finskhetens- och svenskhetens djupaste väsen, teman kring den nationella identiteten och immi- grationen i den svenska vardagen. Finns det något positivt med finska rötter eller upplevs immigrationsbakgrunden främst som en börda? När är man inte längre invandrare, och betraktas man efter 
  
 1 
  
 Under de stora inflyttningsvågorna flyttade även svenskspråkiga finländare till Sverige. Denna grupp blev inte stämplad på grund av språkliga problemen. 
  
 2 
  
 Exemplen 1, 2, 3a, 3b, 5, 5a, 5b, 5d, 5e, 5f, 6b, 7a och 8 är översatta från finska. För läsvärd- hetens skull är översättningen innehållsmässig och inte exakt. 
  
 478 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 det automatiskt som svensk, eller är sverigefinskhet ett potentiellt alternativ? 
 3 
  
 En finne igen! Finnarnas image i Sverige 
 Under de stora migrationsvågorna, på 1960- och  
 1970-talen, 
  då de intervjuades föräldrar anlände till Sverige, förhöll sig svenskarna reserverat till de finska invandrarna. I en undersökning gjord i slu- tet av  
 1960-talet 
  beskrevs finnarna som hårt arbetande men gräl- sjuka och opålitliga. De jämfördes med invandrare från Polen, Italien och dåvarande Jugoslavien. Deras livsstil ansågs vara starkt avvikande från den svenska. När undersökningen upprepades 20 år senare visade det sig att finnarnas status markant hade ändrats: på  
 1980-talet 
  jämställdes de med svenskarna beträffande livsstil, värde- ringar och kultur. 
 4  
 Förändringen i de finska invandrarnas image syns också klart i intervjuerna: andra generationens invandrare och deras föräldrar ger mycket olika beskrivningar av finskheten i Sverige. I följande exempel berättar en, första generations invand- rare om sina känslor om finskheten och invandrarskapet. 
 5  
 Hon an- lände till Sverige 1968 med sin lilla dotter, efter det att maken hade ordnat med arbete och bostad. 
 Exempel 1 
 Man får en tanke att jaha, man hör till den där gruppen. Jag skulle ut- trycka det så att om man tar en ljung från skogen och planterar den i rabatten, så slår den ju inte rot där. När man har kommit till landet som en invandrare, så är man en invandrare så länge man är i det nya landet. ( 
 Kvinna, född 1938 
 ) 
 Första generationens invandrare, de som fysiskt flyttade och bo- satte sig i Sverige, berättar ofta om svårigheter, som den nyinflytta- des vardag var full av. Vid sidan av de dystra minnena finns det också roliga anekdoter och historier om hjälpsamma svenska gran- nar, som tog emot nykomlingarna med öppna armar. De, som flyttade med sin familj, fick ett varmare mottagande än ungkar- larna, som bosatte sig i fabrikernas baracker. Första generationens berättelser om invandrarskapet färgas dock starkt av känslor av att 
  
 3 
  
 Det är skäl att uppmärksamma, att en del av intervjuerna kom närmast att behandla in- vandringsfrågan och inte frågan om invandrarens identitetskänsla. Detta är ett faktum, som kan verka marginalt, men som ändå starkt påverkar svaren och tonen i intervjun. 
  
 4 
  
 Crane  
  
 1984:335–336 
  
 5 
  
 För att skydda de intervjuades anonymitet, anges i fortsättningen enbart ett begynnelse- bokstav, deras kön och födelseår. Intervjuaren betecknas med L. 
  
 479 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 vara avvikande och av marginalisering. Dessa känslor tycks bestå trots att en lång tid förflutit. Det, som präglade de finska invand- rarna var bristen på kunskaper i svenska. De flesta var lågutbildade, och hade möjligen aldrig vare sig hört eller talat svenska. Också flyttningen från landet till staden vållade problem. Detta händer ju lätt också om man flyttar inom det egna landet. Problemen blir mera tillspetsade när man flyttar från ett land till ett annat. 
 6 
  
 Andra generationen, det vill säga de, som är födda i Sverige i en finsk familj, talar om sin finskhet i mycket mera positiv ton än sina föräldrar. Några nämnde att de led av sin finskhet på lågstadiet, men tillade att barn kan mobba vem som helst och utan orsak. De ansåg inte att finskheten var den egentliga orsaken till mobbningen. Största delen tyckte inte alls att finskheten var en börda, utan att den utgjorde en del av personligheten, något, som man inte be- hövde göra till ett problem eller fundera över. En släkting till kvin- nan i det förra exemplet, sammanfattade sin finskhet i en träffande  
 duk-metafor: 
  
 Exempel 2 
 För mig är finskheten en helt vardaglig sak. Det är som vaxduken här på bordet: den bara är där, och man kan torka av den utan att den tar skada. Den är ingen spetsduk som tas fram bara på helgdagar. ( 
 Kvinna, född 1974 
 ) 
 Ett tema, som upprepade gånger kom fram, var den yngre och äldre generationens olika upplevelser av hur det är att vara finne och in- vandrare i Sverige. Den äldre generationens erfarenheter placerades utan undantag i en dyster kontext. Den yngre generationens re- spondenter försökte ofta på olika vis bortförklara sina föräldrars erfarenheter. I nästa exempel funderar två, andra generations kvin- nor, på sina föräldrars tråkiga minnen från flyttningen till Sverige, och på finskhetens stigma. 
 Exempel 3a 
 Jag har en sådan känsla att finländarnas tro att de är mycket avvikande beror delvis på deras antagande att de inte blivit accepterade. Om vi hade 10 svenskar och 10 finländare bredvid varandra, skulle ingen kunna skilja dem från varandra. Inte nu, och inte för 50 år sedan. Finländarna bara kände sig annorlunda för att de inte kunde svenska och för att omgivningen var ny och främmande. ( 
 Kvinna, född 1974 
 ) 
  
 6  
 Se. t.ex. Ward, H. 2003. 
 480 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 Exempel 3b 
 Jag tror att försvaret för det egna landet sitter djupare i dem. Men min generation ser det som en rikedom att ha ett annat land och ett annat språk. För mig ter det sig mycket ljusare, det är en rikedom. Jag har ju inte genomlevt kriget och hela den delen, som de äldre människorna har. Speciellt för oss som aldrig har bott i Finland, vi har fått en annan identitet som bonus. ( 
 Kvinna, född 1975 
 ) 
 Andra generationens invandrare ansåg sig likna svenskarna till utse- ende och uppträdande. De ansåg sig också ha assimilerats väl i det svenska samhället. Många påpekade till och med det svåra i att leva som en finne eftersom det finns inte några yttre skillnader, och man ansåg inte heller att kulturerna avviker från varandra i någon högre grad. Det skämtades ändå om finnarnas skrattretande sätt att klä sig i vindtygsjackor och byxor och om att de talar högljutt på tunnelbanan. Det var ändå i allmänhet svårt att nämna några ty- piska drag, som kunde vara utmärkande för finskheten och som man kunde identifiera sig med. 
 I motsats till andra generationens åsikter var första generatio- nens respondenter övertygade om det att finskheten syns på ett sätt som inte går att dölja. Fast det var relativt klart att första gene- rationens invandrare inte kommer att återvända till Finland, kallade man de invandrare som hade bytt till svensk nationalitet och, på så vis, tydligt markerat att de tänker stanna i Sverige för  
 Leon  
  
 ( 
 pappers-svensson 
 ) 
  och  
 käännytyshurri  
 ( 
 omvändelse- svenskar 
 ). Öknamnen användes främst med en humoristisk glimt i ögat, men ibland också kryddat med bitterhet som påminner om det ogillande, som uttrycks av det finska ordspråket  
 raukat menkööt merten taa  
 ( 
 Må de ynkliga söka skydd på andra sidan av havet 
 ) som en del av första generationens invandrare fått höra, då de lämnade Finland. 
 Nationalitet 
 Frågan om nationalitet berörde inte den andra och tredje genera- tionen på samma sätt som deras föräldrar. För dem avgjordes det eventuella bytet av nationalitet 
 7  
 främst av praktiska angelägenheter som t.ex. möjligheten att få studielån, banklån eller att undvika mi- litärtjänst. Då det gällde att definiera identiteten verkade den 
  
 7  
 När jag gjorde intervjuer under våren och sommaren 2002 var det inte ännu möjligt att ha dubbelt medborgarskap. 
 481 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 nationella tillhörigheten ändå vara ett tyngre argument än färgen på passets pärm. 
 Exempel 4 
 E:  när jag började gymnasiet och skulle söka t.ex. studiebidrag, skrev man upp att jag hade en annan nationalitet eftersom jag då hade finskt medborgarskap. 
 L: Har du ännu? 
 E: Nej, det har jag inte L: När har du bytt? 
 E: När jag skulle fylla 18 år pratade jag med pappa om det här, och han sade att det för hans del inte spelade någon roll om man var svensk el- ler finsk medborgare. Då bytte vi till svenskt medborgarskap. 
 Jag fick en massa obehag när jag hade ansökt om studiebidrag. Jag fick tillbaka ett brev, med en massa frågor om hur länge jag hade tänkt stanna i Sverige, och vad jag gjorde här. 
 Jag kände att det kommer och bli mera problem för mej i framtiden och därför tyckte jag att det var bättre att byta till svenskt medborgar- skap. 
 L: Det är ju otroligt om du är född här och sedan kommer de och fråga hur länge du skall stanna här. 
 E: De frågade vad jag gör här och, det var massor med sådana konstiga frågor. Jag fick senare ett brev till och där meddelade de att jag kan få studiemedel. Allt det här med att bli utpekade bara för att jag kryssade i en ruta att jag inte är en svensk medborgare. 
 L: Det kan jag tänka mej. E: att bli utpekad. 
 L: Och nu är det lättare när du är svensk? E: Mm. 
 L: Och du har ett helt svensk namn egentligen, att ingen kan säga att du är finsk, om du inte vill det. 
 E: Nej, nej. 
 L: Tycker du att det är bra så? 
 E: Jaa, för mig spelar det ingen stor roll, jag har ju min finska del utan att visa det på papper. ( 
 Kvinna, född 1972 
 ) 
 Exemplets kvinna beskriver, på ett för andra generationen typiskt sätt, hur bytet av nationalitet främst var en praktisk angelägenhet. Som svensk medborgare var det lättare att sköta olika praktiska ärenden. Många, som har bytt nationalitet har upplevt myndighe- ternas utpekande som obehagliga och orättvisa. De, som fortfa- rande hade finsk medborgarskap, var stolta över det, men ändå röstade de inte i finska val trots att de hade rösträtt. Många re- spondenter sade att de anser påverkningsmöjligheterna vara så 
 482 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 marginella att de låter bli att rösta både i svenska och finska val. 
 8  
 Ingen av de intervjuade hade gjort militär- eller civiltjänst i Finland, men nästan alla sade sig känna någon, som gjorde militärtjänst inom försvarsmakten i Finland. 
 Exempel 5 
 Jag bytte bort [det finska medborgarskapet] när jag var kring sjutton och borde ha ryckt in i armén. Här är man inte tvungen att gå i armén. ( 
 Man, född 1974 
 ) 
 Vem är finsk? 
 Det bor många finländare i Mälardalen, men trots detta visade det sig vara svårt klargöra deras exakta antal. Statistiska Centralbyrån för statistik enbart utgående från nationalitet och födelseland. Det finns inga uppgifter om, till exempel modersmål eller etnisk bak- grund. Från statens sida anses att detta förfarande skyddar med- borgarna: finns det inga anteckningar om etnisk bakgrund kan ingen råka ut för diskriminering på grund av etnisk tillhörighet el- ler modersmål. Verkligheten är tyvärr den helt motsatta. Diskrimi- neringen sker genom osynliggörande – det vill säga när det inte finns någon statistik om etniska minoriteter är det omöjligt att driva invandrarnas sak eller kräva till exempel minoritetsspråkssta- tus. Uppskattningsvis bor det cirka en halv miljon finska invand- rare och deras barn, de så kallade andra generationens invandrare, i Sverige. 
 9 
  
 Men vem är finsk? Vilka egenskaper förknippas med en person, som definierar sig själv som finne? På vilket sätt definieras finsk- heten? Vid valet av respondenter hade jag som kriterium att åtmin- stone den ena föräldern skulle vara en finskspråkig finne. Således var det redan vid min första kontakt med respondenterna, som de- finitionen, vem som räknas som finne, gjordes för min undersök- nings del. Alla som tackade ja till att deltaga i min undersökning gav mig kontaktuppgifterna till ytterligare en person. På detta sätt tog respondenterna själva ställning till finskheten, dels genom att själva delta och även genom att namnge en annan finsk person, som 
  
 8 
  
 Även ur etnolog Taylor intervjumaterial, samlat i Göteborg bland de efterkom- mande till invandrare från Finland, framgår att den andra generationens invandrare från Finland är passiva då det gäller röstning eller annan samhällelig påverkan, oberoende av med- borgarskap. 
  
 9 
  
 Garcia  Tarkiainen 2000; Lainio 1996 
  
 483 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 de rekommenderade som respondent. En del av de intervjuade de- finierade sig som mera svensk än finsk, eller till och med som helt svensk. Detta var intressant med tanke på definitionen av finskhet. Dessa personer deltog på grund av sina föräldrars finska identitet och även sin egen  
 potentiella  
 finska identitet. 
 Kontaktuppgifterna jag fick av mina förstahandsrespondenter var utan undantag till goda vänner till respondenterna. Många hade varit vänner sedan barndomen och bott nära varandra i hela sitt liv. Drygt hälften av respondenterna hade gått i en finskspråkig klass. På vissa orter utgjorde eleverna, som gått i dessa finskspråkiga klas- ser, fortfarande tätt sammanslutna grupper som hade goda kunska- per i finska och en stark finsk identitet. Språket tycks ändå inte vara avgörande för respondenterna och deras vänners känsla för nationell tillhörighet. Många pratade svenska även med sina finska vänner. Även om den finskspråkiga klassens positiva in- verkan på finskheten och formandet av en finsk identitet var på- fallande stark, tycks ändå familjen vara en ännu mera avgörande garanti för det finska språket och finskheten. 
 Finskhet är lika med finskspråkighet 
 När respondenterna definierade sin finskhet, ansåg en del, att det finska medborgarskapet var avgörande. För andra var det det finska språket, känslan av finskhet eller medvetenheten om de finska röt- terna som var avgörande. Det finska språket, som en del av den finska identiteten lyftes ändå fram som en av de viktigaste aspek- terna, vilket delade respondenterna i två olika läger: för och emot. För en del var det självklart att man, om man inte talar finska inte kan vara en riktig finne. För dem var identiteten sammankopplad med språket och språket med identiteten: dör språket, försvinner finskheten. Dessa tankegångar har sina rötter djupt i nationalro- mantiken: det var då språket kom att bli definitionen för en nations existens. 
 Exempel 6a 
 L: Tycker du att det är viktigt att han kan finska? 
 H: Väldigt viktigt. Vi har så många släktingar i Finland att det är vik- tigt att han kan språket. Och han besöker också våra vänner vars barn kan finska. 
 L: Alla brukar säga att det vore viktigt. 
 484 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 H: Tänk fast på X och Y, de kunde ju ha lärt sina döttrar finska, som P och jag har gjort. Det är kanske X som är misstänksam, han är egentli- gen mera svensk. Men Y är finländare. 
 L: Så du ser en klar skillnad mellan svenskar och finnar? 
 H: Ja. Men det kan ju vara annorlunda som för min bror och syster. Min syster kan helt bra finska, vi har alltid haft som vana att tala finska med varandra. Men hennes barn kan inte språket, inte heller min brors barn. Det är ju svårare om man är gift med en svensk, då pratar man ju svenska hemma. ( 
 Kvinna, född 1975 
 ) 
 Exempel 6b 
 L: Är din finskhet lika med att kunna finska, eller hör det ihop med något annat? Vad är den där finskheten? 
 A: Jo jag tror nog att det där språket är, nog är det där språket liksom där, jag tycker att de hör ihop. Jag känner sådana som, mmm, finnar som gick i samma klass, gifte sig med svenskar, hennes barn kan inte finska, de förstår inte finska, jag tror inte att hon heller kan liksom, hon förstår inte finska. Hon talar inte alls finska. Det bara som för- svinner. När hon har inte talat finska med sina barn, så inte kan de det sedan. Att efter henne kommer det inga fler, att finskheten kommer inte att gå vidare. ( 
 Kvinna, född 1974 
 ) 
 Respondenterna underströk hemmets och familjens ansvar i att föra vidare det finska språket. Ingen nämnde statens lagstadgade plikt att erbjuda finska i grundskolan eller på andra sätt stödja fa- miljer i tvåspråkigheten. I de intervjuades åsikter kan man skymta tecken på den svenska invandrardiskursen som tenderar att vara mera assimilerande än inriktad på en fredlig samexistens mellan olika kulturer och språk. Man har effektivt lyckats övertyga in- vandrarna om, att från majoriteten avvikande sätt att uppföra sig, som t.ex. att prata ett främmande språk eller att producera annor- lunda kultur, hör till det privata och inte till det offentliga livet. Det finska språket placerades utan undantag i den privata sfären och det gavs känslovärde som bevarare av identiteten, men i det riktiga livet eller på arbetsmarknaden upplevde man inte att språ- ket skulle ha konkurrensmöjligheter gentemot det svenska språket. Majoriteten av respondenterna, som själva berättade att de kan finska, använde svenska som hemspråk och talade finska praktiskt taget enbart med sina föräldrar. 
 Nästan alla upplevde det som värdefullt och viktigt för den finska identiteten att bevara det finska språket. Men upplevdes motsättningen mellan ideal och verklighet som oöverkomlig? Te- mat väckte livlig diskussion. 
 485 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 Exempel 6c 
 Jag är ledsen... jag är men, ahhh, eller jag är ju finsk, de säger ju att vi är finska, fast jag känner mig svensk, eftersom jag bor i Sverige och pratar svenska och det blir ju så och sedan när Sverige och Finland spelar hockey då är man helt finne. ( 
 Kvinna, född 1976 
 ) 
 Exempel 6d 
 Jag orkar bara inte tala finska med mina döttrar när de bara har svensk- språkiga lekkamrater och pratar svenska med sin mamma. Antagligen borde jag, men det blir bara inte av. ( 
 Man, född 1973 
 ) 
 En viss nedstämdhet, till och med skuldkänsla för att låta finskan tyna bort, kom tydligt fram i intervjuerna. I vissa familjer hade far- eller morföräldrarna och barnen inget gemensamt språk, men trots detta beskrev alla respondenter barnbarnens och far- och morför- äldrarnas förhållanden som mycket varma och nära. Vid intervju- erna med första generationens invandrare kom det dock fram, att uppskattningsvis endast 10 % kommunicerade med sina barnbarn på finska. Språkfrågan blev aktuell på ett nytt sätt i samband med att familjerna fick barn. Behovet av det finska språket tycktes gå hand i hand med det att barnen växte upp. Vissa respondenter be- rättade hur de kände en direkt plikt att tala finska med sina barn, även om de huvudsakligen hade talat svenska innan barnen föddes. Dessa aktiva föräldrar var uteslutande mödrar. Aktivmammorna sökte sig till exempel till församlingarnas finskspråkiga familjemö- ten för att få stöd i bevarandet av språkkunskaperna, och de arbe- tade medvetet för att barnen skall lära sig finska. Många konstate- rade att barnen behöver finskspråkiga lekkamrater för att finskan inte enbart skall kännas som jobbig, utan skall utvecklas till ett verkligt alternativ vid sidan om svenskan. Nästan alla berättade att de svenskspråkiga far- eller morföräldrarna till en början hade varit öppet negativt inställda till finska språkets närvaro, men att de hade vant sig med tiden. 
 Exempel 6e 
 Svärfadern och svärmodern var till en början nästan arga när jag talade finska med barnen och de kunde inte förstå vad vi pratade om. Jag tycker att det är en konstig tanke att vi inte skulle få tala finska bara för att de inte kan förstå vad vi säger. ( 
 Kvinna, född 1980 
 ) 
 Exempel 6f 
 Vi besökte en specialist för att diskutera tvåspråkighet. Även min man var med då dottern var litet över ett år och pratade redan litet. Specia- listen tittade i en björnbok med vår dotter och de pratade om boken. 
 486 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 Hon sade att hennes språk var bra utvecklat och att tvåspråkigheten skulle vara en positiv sak. Då blev min man övertygad om att det är en bra sak att jag pratar finska med våra barn. Han hade tidigare varit tveksam. ( 
 Kvinna, född 1975 
 ) 
 Finskheten är även andra saker än finskspråkighet! 
 Där finskspråkigheten, för den ena är måttet på finskhet, är den för en annan inte ens en betydande del av den finska identiteten. I föl- jande avsnitt funderar en kvinna, som definierar sig som mycket finsk, över språkets betydelse för den etniska identiteten. 
 Exempel 7a 
 L: Vad tycker du, är det okej att kalla sig finne eller finsk invandrare om man inte behärskar finska språket? 
 R:  
 Joo-o, 
  det tycker jag nog, absolut. Jag har kompisar som är finnar utan att prata finska. Dom känns finska för mig, dom har det i blodet. Dom beter sig på något sätt finskt, dom tänker finskt. Dom är nog finnar! Det ät ju sant att mycket beror nog på språket men jag har verkligen träffat så många människor som inte pratar finska men jag ser att där är det ändå, finskheten.[...] Ja, jag tänker inte kanske ord på finska men det är nog ett annat sätt att tänka på saker, jag har finsk mentalitet och gör finska saker. Och jag är ju också finsk medborgare. ( 
 Kvinna, född 1976 
 ) 
 Exempel 7b 
 Finskheten betyder inte automatiskt det att man borde behärska det finska språket. En arbetskamrat på Volvo var stolt över sin finskhet och hejade alltid på Finland fast han var svensk. Han kunde inte tala finska, men jag tycker att han borde räknas som en finländare. Och se- dan de som är barn till finländare. Fast de inte talade finska så anser många av dem sig vara finländare. ( 
 Man, född 1940 
 ) 
 Exempel 7c 
 Nu när jag ät lite äldre så är jag nog riktigt stolt över att mamma är finsk och att jag då också är finsk. Vi pratade aldrig finska hemma så jag förstår just ingenting. Det vore nog snyggt om jag pratade finska (skratt). Jag tror att min finskhet är sådär mera materialistiskt: jag samlar Iittala saker och tycker väldigt mycket om Marimekko kläder (skratt). ( 
 Kvinna, född 1980 
 ) 
 Exempel 7d 
 Jag tror att min finskhet har gjort mig tapper (skratt) jag var alltid li- ten och har fått kämpa mot större killar (skratt) så blev det bara att jag 
 487 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 kallades finn jävel eftersom jag slog tillbaka (skratt). På allvar är jag nog stolt att vara finne. Det ger nog kraft, tror jag. ( 
 Man, född 1970 
 ) 
 I exemplen uttrycker respondenterna att det finns många olika element av vilka man kan bygga finskheten. De konstaterar att finskhet, mera än det finska språket, utgörs av en samling attityder, blodsband och det att man gör finska saker. Många av dem, som inte kunde tala finska tyckte att det skulle nog vara trevligt att kunna språket, men de underströk att deras finskhet, trots att de inte kunde finska, är levande och starkt. Det fanns, intressant nog, inget klart samband mellan respondentens språkkunskaper och de- ras val av sida. Många, som talade finska upplevde att språket var av sekundär betydelse för identiteten, och några som pratade i huvud- sak svenska kunde uppleva finska språket som en mycket viktig faktor i deras identitet som tvåspråkig. 
 Exempel 8a 
 H: Finländarna är liksom mera rara. L: Rara? 
 H: Ja, svenskarna är, de ser på en med svartsj med avund, inte vet jag på något vis, svensk avundsjuka, brukar man säga. De är nog nyfikna, verkligen, men finländarna är, om man går till något nytt ställe så är det klart att man blir bjuden på kaffe, men om man går någonstans här, ingenting, de är inte likadana. Hos oss har det alltid kommit och gått mycket folk, svenskar och finskar, och alltid, om vi har mat så är det klart att de får äta med oss om det bara räcker och så. Många av dem är inte alls på samma sätt. ( 
 Kvinna, född 1974 
 ) 
 Exempel 8b 
 B: Finländarna är hårt arbetande. En finsk kvinna jobbar mycket mera i hemmet än en svensk. Svenskarna är latare, så är det! Finska män är ar- betskarlar, de jobbar mera och är inte alls lata. Svenskarna är mera slöa. Så är det nog, åtminstone på min arbetsplats. När en finländare kom- mer till jobbet så jobbar han, man ser en klar skillnad till svenskarna, de får inte så mycket gjort. Finländarna är arbetskarlar och de får mera ansvar. 
 L: Ja, ansvar. 
 B: Åtminstone på min arbetsplats frågar svenskarna alltid hur de skall gå till väga. Vi finländare bestämmer själva och sedan gör vi som vi har bestämt. Svenskarna vill ha mera stöd av andra i sina beslut. Finlän- darna bestämmer självständigare på jobbet. ( 
 Man, född 1973 
 ) 
 Finskheten förknippades starkt med ansvarstagande, hårt arbetande människor och många av respondenterna berättade att de fick ta 
 488 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 mera ansvar på arbetet jämfört med de svenska arbetskamraterna, och att de också fick mera ansvar för beslutsfattandet. 
 Etnologen Washington 
  konstaterar i sin under- sökning om de efterkommande till finlandssvenska invandrare i  
 Nord-Amerika, 
  och deras finskhet, att finskheten var starkt bun- den till familjens vanor och levnadssätt. Familjen tycktes vara finskhetens sista fästning, och innanför dess murar tycktes finsk- heten vara livskraftig. Familjens sätt att leva överfördes till barnen, och så detta sätt överfördes finskheten till nästa generations vardag. Maträtter, att bada bastu och attityder hänfördes i mångas ögon ändå mera till familjens traditioner, inte i första hand till finländar- nas vanor. På detta sätt gömdes finskheten i familjens traditioner. Mina respondenter i Mälardalen bekräftade denna observation: sa- ker som många av dem ansåg vara främst familjens vanor var, i själva verket, purfinska. 
 I återkopplingsdiskussionerna diskuterades det mycket om fa-  
 milje-finskheten. 
  Många av de intervjuade berättade att de, under tiden mellan den första intervjun och återkopplingsdiskussionen hade funderat på finskheten och kommit i underfund med att de var riktigt bra  
 ruosu 
 . 
 10 
  
 Var slutar invandrarskapet? 
 Var slutar invandrarskapet? I motsats till min uppfattning var sva- ret för mina respondenter entydigt: invandrarskapet slutar i och med första generationen, den andra generationen bär inte på in- vandrarskapet i någon som helst form. Invandrarskap syns inte i deras liv och är inte en del av deras identitet. Några kände sig, på något sätt, som finnar vid sidan om sin svenska identitet, men in- vandrarskapets negativa känslor saknades. Ingen av de intervjuade kände sig, på något som helst sätt, som invandrare. Alla var födda i en familj med finsk invandrarbakgrund, men majoriteten sade sig, i socialt avseende, helt ha införlivats med det svenska samhället. In- vandrarskapet tycks ha försvunnit ur andra generationens liv i och med socialiseringsprocessen. Finskhet och invandrarskap tycks vara synonymer för första generationen. Den kopplingen finns inte längre för andra- och tredje generationen. Fast man ytligt sett kunde konstatera att andra- och tredje generationens finska in- vandrare har assimilerats väl i det svenska samhället, framkommer 
  
 10  
 Ruosu är en finsk förkortning för ruotsinsuomalainen, det vill säga Waters. 
 489 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2005:40 
  
 också en annan tolkning i intervjuerna. Att vara Waters är för många av de intervjuade en kraftresurs och en tydlig identifika- tionsram. Ibland uttryckte andra och tredje generationens respon- denter en klar irritation över det att det finns vissa förutfattade meningar om hurudan finskhet eller svenskhet de antas producera och vilja ha. Gång på gång underströk de att det finns otaliga sätt att vara Waters på: för en kan till exempel dansmusiken 
 11  
 vara finskhet, för en annan kan det handla om bärplockning eller boboll. De intervjuade önskade helt tydligt mera utrymme att själva skapa sina sätt att leva ut sin finskhet. I början av artikeln ställde jag frågan, om sverigefinskhet är en potentiell identitet, och svaret är ett tydligt ja. En av respondenterna slog huvudet på spiken 
 Exempel 9 
 jag är en svensk som talar en synnerligen god finska! ( 
 Kvinna, född 1975 
 ) 
 Kulturella identiteter formas i en kontinuerlig dialog mellan indivi- den och omgivningen. I den dialogen reflekteras den egna och om- givningens likheter och olikheter. 
  
 11  
 Garcia, P. 2000. 
 490 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 6 
  
 Referenser: 
 Garcia, Edwards, Kari 2000: Suomalaiset Ruotsissa. Suomalaisen siirtolaisuuden historia 3. Siirtolaisuusinstituutti, Turku. 
  
 Lainio Jarmo (ed.) 1996:  
 Finnarnas historia i Sverige 3. Tiden efter 1945.  
 Finska Historiska Samfundet  Nordiska Museet: Helsingfors  Stockholm. 
  
 Ward, Harris 2003:  
 Sallan suurin  
  
 kylä-Göteborg 
 . 
  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.  
 Ortega, 
  Tampere. Ruotsinsuomalais- ten arkisto/Sverigefinländarnas arkiv. Bromma. 
  
 Garcia, Andrews 2000:  
 Götajoen jenkka- tanssimusiikki ruotsinsuo- malaisten identiteetin Rogers. Suomen Etnomusikologisen Seu- ran julkaisuja 7, Suomen etnomusikologinen seura, Helsinki. Ruot- sinsuomalaisten arkiston julkaisuja 4, Ruotsinsuomalainen arkisto, Tukholma. 
  
 Crane, Martinez 1984:  
 Majoritet om minoritet. En studie i etnisk to- lerans i  
 80-talets 
  Sverige 
 . En rapport från Diskrimineringsutred- ningen. Publica/LiberFörlag, Stockholm. 
  
 Montoya, Stewart (painossa): På kryss- en färd mellan identiteter. Teoksessa Junila, Mcbride, Martinez (Kidd.).  
 Mellan ma- joriteter och minoriteter. Om migration, makt och mening 
 . Volym 2. Forskningsprogrammet svenskt i Finland, finskt i Sverige. 
 Ågren, Stewart (2002): Vad sägs om finskhet? Stereotypa skildringar av finnar i Sverige. Teoksessa Martinez, Leach, Robertson, Riina  Ytrehus, Line Herman (toim.).  
 Etnisk komplexitet. Nordiga länder kulturvetenskapliga perspektiv 
 . Göteborg: Etnologiska föreningen i Västsverige. 
  
 Österlund-Pötzsch, 
  Jackson (2003):  
 American Plus. Etnisk identitet hos finlandssvenska ättlingar i Nordamerika 
 . Svenska litteratursäll- skapet i Finland, Helsingfors. 
 491 
 Sverigefinnars tankar om finskans möjligheter och rättigheter i Stockholm och Mälardalen – En intervjustudie 
 Rapport till 
 Utredningen om finska och sydsamiska språken (Ju 2004:01) 
 Jarmo Lainio  Hogan Leppänen 
 Finskt språk- och kulturcentrum 
 Mälardalens högskola 
 493 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Förord 
 För innehållet i denna bilaga svarar författarna. 
 Turner, f. 1955, är sedan 2003 professor vid Finskt språk- och kulturcentrum vid Mälardalens högskola. Han har som forskare riktat in sig på talspråksforskning, men även (främst finsk- ättade) minoriteters språksociologiska, sociolingvistiska, utbild- ningspolitiska och tvåspråkighetsfrågor. Han har också intresserat sig för tvåspråkiga elevers båda språk och tvåspråkighet i skolans värld samt språkpolitik generellt som forskningsfält. 
 Hogan Leppänen, f. 1980, är sedan 2005 forskningsassistent vid Finskt språk- och kulturcentrum vid Mälardalens högskola. Innehar kandidatexamen i företagsekonomi med inriktning mot organisation samt magisterexamen i interkulturell kommunikation. Hon har intresserat sig för kommunikation och språkbruk i mång- kulturella organisationer samt tvåspråkighet. 
 494 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Innehållsförteckning......................................................... 
  
 Sida 
  
 Förord............................................................................. 
  
 500 
  
 1. 
  
 Introduktion............................................................. 
  
 501 
  
 2. 
  
 Utredningsuppdraget och dess bakgrund .................... 
  
 504 
  
 2.1 
  
 Bakgrunden till vårt uppdrag................................................. 
  
 504 
  
 2.2 
  
 Detaljerat syfte och upplägget av denna studie.................... 
  
 506 
  
 3. 
  
 Studiens praktiska genomförande .............................. 
  
 508 
  
 3.1 
  
 Val av kommuner i Mälardalen till denna studie.................. 
  
 508 
  
 3.2 
  
 Kontakterna med och valet av informanter till denna 
  
 studie....................................................................................... 
  
 512 
  
 3.3 
  
 Utfallet av kontakterna.......................................................... 
  
 513 
  
 4. 
  
 Metod ..................................................................... 
  
 514 
  
 4.1 
  
 Introduktion........................................................................... 
  
 514 
  
 4.2 
  
 Enkäten och intervjun ........................................................... 
  
 516 
  
 4.3 
  
 Tillvägagångssätt .................................................................... 
  
 516 
  
 4.4 
  
 Kodning av informanterna .................................................... 
  
 518 
  
 5. 
  
 Beskrivning av informanternas bakgrund..................... 
  
 520 
  
 5.1 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 520 
  
 5.2 
  
 Födelseland och inflyttningsålder......................................... 
  
 520 
  
 5.3 
  
 Utbildningsbakgrund............................................................. 
  
 524 
  
 5.4 
  
 Yrke, verksamhet ................................................................... 
  
 528 
  
 5.5 
  
 Språklig kompetens................................................................ 
  
 530 
  
 5.6 
  
 Vad vill man förändra eller förbättra i sina språkliga fär- 
  
 digheter? ................................................................................. 
  
 534 
  
 5.7 Identitet.................................................................................. 
  
 540 
  
 495 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 6. 
  
 Resultat från innehållsfrågorna 
  
 ..................................546 
  
 6.1. 
  
 Inledning................................................................................. 
  
 546 
  
 6.2 
  
 Kunskap och inställning till en minoritetsposition för 
  
 finska....................................................................................... 
  
 547 
  
 6.3 
  
 Informanternas användning av finska i olika samman- 
  
 hang......................................................................................... 
  
 553 
  
 6.4 Hjälp vid myndighetskontakter på grund av språket........... 
  
 560 
  
 6.5 Behovet av finskspråkig service på hemorten....................... 
  
 562 
  
 6.5.1 Introduktion................................................................ 
  
 562 
  
 6.5.2 Frågan om huruvida finskspråkig offentlig service 
  
 på hemorten är viktig.................................................. 
  
 563 
  
 6.5.3 Vilken typ av service borde finnas på finska?............ 
  
 565 
  
 6.5.4 Skulle informanterna själva använda finska med 
  
 myndigheter?............................................................... 
  
 568 
  
 6.5.5 Frågan om vikten av användning av finskan inom 
  
 åldringsvården och i sjukvården................................. 
  
 572 
  
 6.5.6 Diskussion kring frågorna om vikten att erhålla 
  
 finskspråkig service inom äldreomsorg och 
  
 sjukvård........................................................................ 
  
 575 
  
 6.6 
  
 Mediekonsumtion – finskt, sverigefinskt, eller inget- 
  
 dera? 
  
 ........................................................................................ 
  
 577 
  
 6.7 Finska ....................................................i förskola och skola 
  
 586 
  
 6.7.1 ................................................................ 
  
 Introduktion 
  
 586 
  
 6.7.2 
  
 De äldre informanterna om barn och barnbarn, 
  
 ........................................ 
  
 samt språkbruket med dem 
  
 587 
  
 6.7.3 .................. 
  
 De äldre om modersmålsstöd i förskolan 
  
 590 
  
 6.7.4 ........ 
  
 De äldre om modersmålsundervisning i skolan 
  
 595 
  
 6.7.5 
  
 Informanternas syn på hur myndigheterna 
  
 ..................... 
  
 behandlat finskan i den svenska skolan 
  
 601 
  
 6.7.6 .......................... 
  
 De äldre om barnens syn på finskan 
  
 605 
  
 6.7.7 
  
 De yngre informanternas språkbruk med 
  
 ............................... 
  
 föräldrar resp. mor  
 - / 
  farföräldrar 
  
 609 
  
 6.7.8 ................ 
  
 De yngre om modersmålsstöd i förskolan 
  
 611 
  
 6.7.9 ... 
  
 De yngre om modersmålsundervisningen i skolan 
  
 613 
  
 6.7.10 De yngre om kommunernas roll för finskan i 
  
 ........................................................................... 
  
 skolan 
  
 615 
  
 6.7.11 ............De yngre om finskan i det svenska samhället 
  
 617 
  
 496 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 6.8 Om sverigefinnarnas integration i det svenska samhället ... 620 
  
 7. 
  
 Sammanfattning av resultaten och tankarna hos 
  
 informanterna .......................................................... 
  
 630 
  
 7.1. 
  
 Informanterna och deras bakgrund ...................................... 
  
 630 
  
 7.2 
  
 Informanternas språkliga kompetenser................................ 
  
 631 
  
 7.3 
  
 Informanternas syn på sig själva – identiteterna.................. 
  
 633 
  
 7.4 
  
 Om finskans minoritetsposition........................................... 
  
 635 
  
 7.5 
  
 Användningen av finska i olika sammanhang....................... 
  
 636 
  
 7.6 
  
 Om användningen av finska och hjälp med svenskan vid 
  
 myndighetskontakter............................................................. 
  
 637 
  
 7.7 
  
 Mediekonsumtion på finska om finskt, sverigefinskt och 
  
 svenskt .................................................................................... 
  
 639 
  
 7.8 
  
 Bruket av finska bland de äldres familjer och de yngres, 
  
 samt om finskan i förskola och skola ................................... 
  
 640 
  
 7.9 
  
 Ett försök till generalisering på gruppnivå av språkliga 
  
 kompetenser och deras betydelse för språkstöd.................. 
  
 644 
  
 7.10 Ett försök till generalisering på gruppnivå av önskemå- 
  
 len angående service på finska i tre typiska kontexter, 
  
 vård, myndighet och skola..................................................... 
  
 648 
  
 7.11 
  
 Ett försök till generalisering om identitetens roll för önskemålen angående service på finska i tre typiska 
  
 kontexter, vård, myndighet och skola 
  
 .................................. 654 
  
 8. Diskussion............................................................... 
  
 657 
  
 Referenser ...................................................................... 
  
 664 
  
 Dir. 2004:6 .................................................................... 
  
 667 
  
 Syvähaastattelun pohjakaavake/ 
  
 Underlag för djupintervjuerna............................................ 
  
 671 
  
 497 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Tabellförteckning 
  
 Tabell 1 
 . Ideal fördelning av informanterna enligt ålder och kön 
  
 Tabell 2 
 . Ideal geografisk fördelning av informanterna i Mälardalen 
  
 Tabell 3 
 . Deltagande informanter i denna studie  
 Tabell 4 
 . Kodningsmatris för informanterna i studien 
  
 Tabell 5 
 . Informanterna i denna studie enligt ålder och kön  
 Tabell 6 
 . Regional fördelning av informanterna i denna studie  
 Tabell 7 
 . Informanternas födelseorter, de äldre 
  
 Tabell 8 
 . Informanternas födelseorter, de yngre 
  
 Tabell 9 
 . Informanternas utbildningsbakgrund, de äldre  
 Tabell 10 
 . Informanternas utbildningsbakgrund, de yngre 
  
 Tabell 11 
 . Informanternas yrken och sysselsättning, äldre och yngre 
  
 Tabell 12 
 . Språkkunskaper, äldre, självbedömning, genom- snittliga värden 
  
 Tabell 13 
 . Språkkunskaper, yngre, självbedömning, genom- snittliga värden 
  
 Tabell 14 
 . Identifikationer, äldre  
 Tabell 15 
 . Identifikationer, yngre 
  
 Tabell 16 
 . Situationer där finska används av informanterna  
 Tabell 17 
 . Personer som informanterna använder finska med 
  
 Tabell 18 
 . Skulle man använda finska själv med myndigheter, fördelning enligt region 
  
 Tabell 19 
 . Utbudet av finsk TV i Sverige, en historisk översikt  
 Tabell 20 
 . Mediekonsumtion på finska, TV och filmer 
 498 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 21 
 . Mediekonsumtion på finska, radioprogram och tidningar 
  
 Tabell 22 
 . Inställning till hur lyckad man anser den svenska integrationspolitiken vara, äldre och yngre 
 Figurförteckning 
  
 Figur 1 
 . Domänförluster och ett alltmer privat språkbruk leder till språkbyte 
  
 Figur 2 
 . Språkkunskaper enligt ålder och kön 
  
 Figur 3 
 . Språkkompetens fördelad på de fyra typerna av kommuner/bostadsorter bland informanterna 
  
 Figur 4 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdelning enligt ålders- och könsgrupper. 
  
 Figur 5 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdelning enligt regionala grupper. 
  
 Figur 6 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, med myndigheter och i skolan, samt upp- delning enligt rapporterade språkliga dominansför- hållanden 
  
 Figur 7 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, med myndigheter och i skolan, samt deras identifikationstyper 
 Harris 
  
 Karta 1 
 . Mälardalens kommuner och de aktuella kommunerna i studien 
 499 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Förord 
 Denna rapport har skrivits på uppdrag av Utredningen om finska och sydsamiska språken (Ju 2004:01). Uppdraget baserar sig på de direktiv som utredningen hade fått (Dir. 2004:06; se även Bilaga 1) och som i vårt fall har preciserats att omfatta en del av utredning- ens uppdrag. Vår uppgift har i huvudsak bestått av att utföra en serie mer djuplodande intervjuer med i förväg bestämda kategorier av informanter. Ett huvudsyfte är att försöka samla in vissa fakta om och belysa de idéer om och attityder som vanliga sverigefin- nar kan tänkas ha till ett förvaltningsområde för finska i Mälarda- len. Informanterna ska vara fast boende i Mälardalsområdet och vara reellt berörda av ett förvaltningsområde för finska, dvs. vara finskspråkiga. Vårt uppdrag har både bestått av att bistå utred- ningen med själva materialet (inspelningar och partiella transkrip- tioner av dessa) och författandet av en rapport. 
 Vi presenterar både studiens resultat i detalj och försöker sätta dem i en vidare kontext. Den kontexten inbegriper hur svaren och informanternas tankar förhåller sig till å ena sidan minoritetspoliti- Ramirez, och å andra sidan den pågående språkbytesprocessen. De kopplas också delvis till den rättsliga ställning finskan i Sverige har. De slutsatser som rapporten presenterar är våra och kan i den mån utredningen så önskar utgöra en grund för dess egna slutsatser. 
  
 2005-03-21 
  
 Eskilstuna 
  
 Västerås 
  
 Jarmo Lainio 
  
 Hogan Leppänen 
  
 500 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 1. 
  
 Introduktion 
  
 Grunden för detta arbete och för den svenska minoritetspolitiken är att man från samhällets sida velat visa att man slutligen accepte- rat en historisk närvaro av flera etniska och språkliga grupper än den dominerande majoriteten. Man accepterar därmed de nya för- utsättningarna för en stor del av det gemensamma europeiska sam- arbetet i modern tid, nämligen att kontinenten trots sina flera år- hundraden gamla försök att dölja detta, består av en mångfald grupper och språk inom varje nationalstat. Man har också bestämt sig på ett alleuropeiskt plan att man vill bevara denna historiska mångfald som en naturlig del av det europeiska ekonomiska, kultu- rella, sociala och politiska livet. Upprinnelsen till dessa processer är mångfasetterad och går tillbaka i tiden åtminstone till  
 1950-talets 
  Europa och till processer som blev globalt märkbara under 1960- talet, bl.a. olika medborgarrättsrörelser i  
 Nord-Amerika. 
  Det handlar både om internationell lagstiftning och frigörelseprocesser bland minoriteter i Europa och på andra håll. 
 Under större delen av  
 1990-talet 
  diskuterade man allt intensivare även bland olika språkgrupper och minoritetsgrupper i Sverige hur man skulle kunna stärka hotade språk och kulturer. I detta skede började också en tydligare uppdelning ske i minoritetsspråk och senare invandrade gruppers språk. Minoritetsdebatten rörde både språkens position, speciellt inom undervisningsområdet men även hoten från annalkande språkbyten eller språkdöd (i de fall språken inte talas på andra håll i världen). Dessutom diskuterade man mino- riteternas juridiska, politiska, sociala och kulturella rättigheter. 
 De olika minoritetsgrupper som det handlar om i Sverige – judar, finnar/sverigefinnar, romer, samer och tornedalingar – har olika bakgrund och historia. De delar dock vissa saker, såsom att de un- der olika skeden i Sveriges historia som grupper och som talare av språken blivit utsatta för mer eller mindre starka  
 assimilations-, 
  segregations- och integrationsförsök. Medan samiska kan räknas till de s.k. ursprungsbefolkningarnas språk, har Mitchell först Cox  
 1990-talets 
  revitaliseringsperiod blivit uppfattat som ett eget språk. Finskan har dels en modern särutveckling på gång, dels har språket i form av olika varieteter talats i Sverige minst sedan me- deltiden. Romerna och judarna har under de senaste decennierna internationellt blivit kategoriserade som  
 icke-territoriella 
  minori- teter, som talar olika språk i olika länder, så även i Sverige. (För bakgrundsbeskrivningar, se Skrivelse 1994:1, SOU 1997:192, 193, och artiklarna i Hampton (red.) 1999.) 
 501 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 När Sverige gick med i Europeiska unionen 1995 fick även pro- cesserna som berörde minoriteterna och minoritetsspråken ny fart. Parallellt med dessa processer fortskred den kulturella och etniska integrationen, som accelererade till den grad att språkbytet bland olika minoritetsgrupper inte bara fortgick utan ökade. Flera områ- den klassades bland minoriteterna själva som nyckelområden, inom vilka stärkta lagstöd och konkreta åtgärder var nödvändiga för att undvika ett slutligt språkbyte och kulturell, historisk och identi- tetsmässig förlust bland individerna och för samhället. Bland dessa kan nämnas utbildningssektorn och kulturlivet, men även media. Även andra, sociala områden, såsom omsorg och vård, fanns med i diskussionerna. 
 Europarådet öppnade under  
 1990-talet 
  två konventioner för ratificering, till skydd för sådana europeiska minoriteter och mino- ritetsspråk som utgör en levande del av den gemensamma europe- iska kulturbasen och som man framgent även vill skydda samt utveckla. Samtidigt fördes diskussioner i de olika medlemsländerna i Europarådet om hur och var de respektive språkens regionala och historiska tyngdpunkter ligger. Insikterna om hur många språk det handlade om – ett knappt  
 50-tal 
  – och hur många medborgare det rörde – sammanlagt tiotals miljoner européer – har sannolikt gett dessa två konventioner extra tyngd. 
 1  
 De två konventionerna, Ram- konventionen till skydd för de nationella minoriteterna och den Europeiska stadgan för landsdels- eller minoritetsspråk ratificera- des av Sverige år 2000. Riksdagen hade föregått ratificeringen genom att den 2 december 1999 erkänna de fem nationella minori- teterna judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar, resp. de fem nationella minoritetsspråken jiddisch, romani chib (alla varieteter inkluderas i en benämning), samiska (alla varieteter inkluderas i en benämning), finska (inkluderar sverigefinska) och meänkieli (tidigare oftast benämnd tornedalsfinska). Samiska, finska och Mitchell blev betraktade som territoriella språk. Den regionala utbredningen skulle sedan ligga till grund för mer tving- ande, särskilda åtgärder från myndigheternas sida gentemot de ter- ritoriellt klassade språken och minoriteterna, samtidigt som regio- nerna skulle utgöra en kärna för bevarandet och utvecklandet av språken. Sverige fick år 2000 regionala språklagar för samiska resp. finska och meänkieli. 
 Norrbotten fick i Sverige ett flerfaldigt uppdrag att stödja samiska, finska/sverigefinska och meänkieli. Uppdragen överlap- 
  
 1  
 Se bl.a. den första  
 Euromosaic-rapporten, 
 Euromosaic 
 , 1996. 
 502 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 pade varandra i flera kommuner, så att bl.a. Kiruna blev fyrspråkigt, där svenska som ett de facto majoritetsspråk och samiska, finska och meänkieli som officiella minoritetsspråk, blev skyddade av de nya språklagarna (SFS 1999:1175 för samiska; SFS 1999:1176 för finska och meänkieli). Svenskan blev s.a.s. implicit skyddad i och med att de andra språken och de rättigheter som gäller för dem kontrasteras mot varandra och mot svenskan. Lagen om finska och meänkieli och dess effekter har hunnit utvärderas (Carter  Ekenberg 2002;  
 Länsstyrelsen i Norrbottens län 
 , 2002). 
 Frågan om huruvida det s.k. förvaltningsområdet för finska och meänkieli i Norrbotten skulle utvidgas till andra regioner, speciellt för finska, fördes upp på den minoritetspolitiska dagordningen redan när lagen trädde i kraft. Främst riktade man blickarna mot Mälardalen. Utredningen om finska språket i Stockholms- och Mälardalsregionen (Dir. 2004:06) har följaktligen fått i uppdrag att utröna vad myndigheter och sverigefinnar anser om ett förvalt- ningsområde i regionen, som både proportionellt och absolut hyser det största antalet sverigefinländare i landet. Parallellt med denna utredning har Konstitutionsutskottet tillsatt en utredning om hur Sverige uppfyllt ratificeringarna av konventionerna (se bl.a. Hampton  Milani 2004; Elenius 2005;  
 Stödet till nationella mi- noriteter och landsdels- eller minoritetsspråk i fem länder 
 , 2005). 
 Denna rapport utgör därmed en pusselbit till förståelsen av tidsmässigt utsträckta processer och generella klargöranden om olika lagstiftningsåtgärder och deras implementeringar. Såtillvida skiljer sig rapporten från dessa nivåer, genom att vi försökt gå in på detaljerna, tillsammans med en av grupperna, sverigefinnarna. 
 Rapportens innehåll fördelar sig som följer. Kapitel 1 består av en allmän kort introduktion till minoritetsställningen och utred- ningsuppdraget. 
 Kapitel 2 består av en närmare beskrivning av uppdraget för denna delstudie av utredningen. 
 Kapitel 3 består av en beskrivning av tillvägagångssättet och pla- neringen av studien. 
 Kapitel 4 består av en närmare metodbeskrivning och en be- skrivning av hur kontakterna med informanterna upprättades, samt av vad det slutliga materialet i studien består av. 
 Kapitel 5 ger en bild av vilka informanterna är och vad de karak- täriseras av beträffande allmänna bakgrundsdata, såsom födelseor- ter, utbildning och sysselsättning. Där ges också en basbeskrivning av deras självbedömda språkkompetenser i både finska och svenska. Även den identitet som de har angett som sin egen beskrivs. 
 503 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Kapitel 6 består av svaren på och informanternas åsikter om för utredningen väsentliga frågeställningar, bl.a. om språkkontakter med myndigheter, önskemål om språkservice och skolfrågor, me- die- och kulturkonsumtion på finska, åsikter om Sveriges integra- tionspolitik mm., samt sidoaspekter på en del av dessa frågor. 
 Kapitel 7 består av en sammanfattning av resultaten, med ett för- sök att lyfta fram några samband och generella drag. 
 I Kapitel 8 diskuterar vi hur resultaten kan tolkas och hur de förhåller sig till vad man sedan tidigare vet om sverigefinnar och sverigefinskans villkor, samt vad man kan dra för slutsatser för ut- redningen om ett eventuellt utvidgande av förvaltningsområdet i finska. 
  
 2. 
  
 Utredningsuppdraget och dess bakgrund 
  
 2.1 
  
 Bakgrunden till vårt uppdrag 
  
 Enmansutredaren, riksdagsman Gonzalez (s), och utrednings- sekreteraren, juristen Dunn, har under tiden mars 2004 till preliminärt 1 mars 2005 att utreda och lämna förslag på åtgärder för en frågeställning som ser ut att bli en ödesfråga för finskan i Sverige. De ska samla in information om hur kommuner, landsting, länsstyrelser, övriga förvaltningsmyndigheter och dom- stolar ser på frågan om man ska utvidga det finskspråkiga förvalt- ningsområdet från att enbart omfatta fem kommuner i Norrbot- tens län, där ca 5 % av samtliga sverigefinnar bor, till att även om- fatta Mälardalen, där sannolikt mer än hälften av alla sverigefinnar bor. Till utredningen finns även en expertkommitté knuten, bestå- ende av åtta ledamöter (se betänkandet). Eventuella förslag på änd- ringar av den gamla lagen kan inkluderas, och de ekonomiska och praktiska förutsättningarna för en eventuell utvidgning ska diskute- ras. 
 Utredningen svarar dels mot de önskemål som sverigefinska or- ganisationer, minoritetsföreträdare och sverigefinska politiker har framfört. Utredningen är också ett svar på den relativt franka kritik Sverige fått från Europarådets utvärderande kommittéer för de två konventionerna, angående hur Sverige svarar mot de mål och krite- rier som man ratificerat i Europarådets två konventioner, ramkon- ventionen resp. minoritetsspråksstadgan, som Sverige underteck- nade år 2000. Man har även på annat håll konstaterat att det idag befintliga förvaltningsområdet för finska inte kommer sverigefin- 
 504 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 nar till del mer än i en mycket begränsad utsträckning (till exempel i det minoritetspolitiska program som Sverigefinländarnas Delega- tion har tagit fram på uppdrag av sina medlemsorganisationer ( 
 Sverigefinländarnas minoritetspolitiska program 
 , 2003; se även www.sverigefinne.nu)). Främst beror detta på att en stor majoritet av sverigefinländarna bor utanför förvaltningsområdet, men ändå relativt koncentrerat i vissa andra regioner, såsom Mälardals- och Stockholmsområdet samt även kring Göteborgs- och Boråsområ- dena. Ytterst beror önskan om ett utökat lagskydd för finska på att man är utbrett missnöjda bland finskspråkiga sverigefinnar med den utveckling sverigefinnarna som minoritet och sverigefinskan genomlevt, både före och efter ratificeringarna (se vidare rapporten från den regionala Delegationen för den sverigefinska minoriteten i Göteborg,  
 Rapport om finska språkets ställning i Göteborg 
 , 2004). 
 Direktiven till utredningen om utvidgat förvaltningsområde i finska till Mälardalen (Dir. 2004:06; direktiven återfinns även i bi- laga 1) utgick ifrån att man dels skulle samla in information om hur de förvaltningsmyndigheter som skulle kunna bli berörda ställer sig till en sådan eventuell utvidgning. Dels skulle utredningen samla in uppgifter om hur sverigefinnarna 
 2  
 själva skulle ställa sig till sådana möjligheter, bl.a. om vad de skulle kunna tänka sig prioritera i form av finskspråkig service från myndigheter. Utredningen har både haft en begränsad budget och en kort utredningstid till sitt förfo- gande. 
 Utredningen bestämde sig för att samla in information från sve- rigefinnar på två huvudsakliga sätt. Å ena sidan ville man samla in åsikter och önskemål från sverigefinnarna genom en enkät som skulle fördelas till så många som det var rimligt att nå via olika indi- rekta kanaler och kontaktnät inom en rimlig tid. Detta skedde bl.a. genom olika media, via sverigefinska organisationer,  
 epost-listor, 
  utbildningsväsendets avnämare och ett förlitande på en omfattande effekt av den s.k. snöbollsmetoden, dvs. att enkäten via kedjor av kontakter skulle nå sverigefinnar genom andra sverigefinnar. An- 
  
 2  
 Sverige har valt att inte samla in data om språk generellt bland sina invånare. En orsak är att man inte separerat etnisk från språkregistrering, en annan, att de judiska och romska grupperna motsätter sig registrering av dem. För sverigefinländarna, dvs. både de finsk- språkiga sverigefinnarna och de finlandssvenska, svenskspråkiga bland sverigefinländarna, innebär det inom många politikområden problem. Det gäller också i de fall då man vill ha information från eller sprida information till sverigefinländarna enligt språkprincipen. För denna utredning har det inneburit att man inte med hjälp av riktade enkäter till det urvalet bland sverigefinländarna som är finskspråkigt, haft någon reell möjlighet att inom sina stipulerade ramar nå ett slumpmässigt, tillräckligt stort antal sverigefinnar. De alternativ som återstår är andra kontaktvägar till sverigefinska kollektiv av olika slag. Denna brist i den statistiska tillgängligheten har också påverkat vårt uppdrag (se avsnittet om Metod). 
 505 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 talet enkäter insamlade denna väg har överträffat förväntningarna. En viss slagsida beträffande urvalet av respondenter tycks dock fö- religga (äldre och kvinnor är starkt företrädda). En eventuell slag- sida baserad på en sådan metod uppvägs möjligen delvis av den mångfald kanaler som inbringat enkäterna och det stora antalet be- svarade enkäter, totalt ca 4600 från Mälardalsområdet och ca 300 från personer bosatta utanför regionen. 
 Å andra sidan ville man förutom bredd på svaren på den nämnda enkäten också ha svar som gav utrymme att få mer djupgående in- formation från ett mindre antal sverigefinnar, som uppfyllde ett antal demografiska, sociala och geografiska kriterier. Resultatet av denna del i utredningens försök att kartlägga sverigefinnarnas syn på en utvidgning av förvaltningsområdet till Mälardalen avrappor- teras nedan. 
 Denna del har djupintervjuat och spelat in material med ett knappt  
 50-tal 
  sverigefinnar inom det område som kan komma att beröras av utvidgningen av förvaltningsområdet till Mälardalen. 
 Tidsplanen och de ekonomiska förutsättningarna har varit be- gränsade, 
 3  
 varför en del avgränsningar gjorts vad gäller urval av kommuner och kategorier av informanter. 
 Arbetet har utförts som ett samarbete mellan Turner och West, där Lainio har haft huvudansvaret för plane- ringen och studiens uppläggning. Dessa har samordnats med ut- redningen. Leppänen har organiserat och genomfört samtliga inter- vjuer, vilka i de flesta fall skett i informanternas hem, i några fall på någon skola, arbetsplats eller i en samlingslokal. I analyspresenta- tionen har Lainio ansvaret för analysen av sådant material i första hand, som kan tas fram i enkäterna och de skriftligt nedtecknande svaren på de muntliga intervjuerna, som spelades in på digital band- spelare. Leppänen har i analysen koncentrerat sig på det bandin- spelade materialet som delvis transkriberats. Vi står gemensamt för den skriftliga rapporten. 
  
 2.2 
  
 Detaljerat syfte och upplägget av denna studie 
  
 Vårt uppdrag bestod i att utföra en serie djupintervjuer med relativt vanliga sverigefinnar. Intervjuerna kunde göras både på finska och svenska, vilket berodde på att de skulle utföras på det språk som de valda informanterna själva föredrog. Utgångspunkten var 
  
 3  
 Hogan Leppänen har haft utrymme att arbeta åtta veckor inom projektet, Turner en vecka. 
 506 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 ändå att informanterna skulle vara finskkunniga. Utredningens all- männa utgångspunkter utgjorde även basen för denna del av utred- ningen, men mer preciserat skulle vi intervjua: 
 unga och äldre, 
 kvinnor och män, och 
 få med en proportionell geografisk fördelning på dessa. 
 Idealt skulle antalet fördelas enligt följande: 
 Tabell 1 Ideal fördelning av informanterna enligt ålder och kön 
 Åldersgrupp 
  
 Kön 
  
 15–22 
  
 55 + 
  
 Män 
  
 12 
  
 12 
  
 Kvinnor 
  
 12 
  
 12 
  
 N = 24 
  
 N = 24 
  
 Totalt, idealt N = 48 
 Det totala antalet intervjuade som man under den tid som stod till förfogande skulle hinna få med, samtidigt som man ändå skulle få med en relativt god fördelning enligt kriterierna ovan, uppskattades först till 54. Detta sänktes sedan till 48 sedan den tillgängliga tiden av praktiska skäl hade krympt. 
 De unga antogs kunna ha egen erfarenhet av både skolgång och kunskap om beslut som tagits om den i familjen, och om hur myn- digheter på olika sätt påverkar deras liv. De börjar också närma sig familjebildande ålder, åtminstone de som befinner sig i de senare åren av den åldersgruppen. De yngre utgör också framtidens sveri- gefinnar och de har en central funktion i övergången från den tidi- gare assimilationspolitiska perioden, till den nya, minoritetspoli- tiska inställningens tidevarv. 
 De äldre antogs ha barn eller barnbarn och de har konfronterats med de flesta typer av samhällsfunktioner. De antogs också i den åldern, av både hälsorelaterade och åldersskäl, ha anledning att fun- dera på samhällsservice och på vilket språk de önskar den, t.ex. olika former av äldreomsorg samt åldersrelaterade sjukvårdsfrågor. De antogs också vara i den åldern att de kommit i kontakt med frå- geställningar, genom åldriga föräldrar eller själva, som har med an- hörigomsorg att göra, där man kanske måste ta ansvar inte bara för sin egen äldreomsorg, utan även för anhörigas, vilka kan ha språk- liga barriärer att övervinna. De äldre har också en överblick över 
 507 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 finskans situation i Sverige idag och under de senaste decennierna, som de yngre inte kan förväntas ha. 
 Den proportionella geografiska målsättningen baserades på Stockholmsregionens dominans, kommunernas storlek och invå- narantal, men även på antalet sverigefinländare inom dessa. Regio- nens kommuner skulle idealt representera fyra olika typer, enligt mallen i Tabell 2. 
 Uppdraget erhölls den 9 september 2004. Den korta tid som stod till förfogande för att utföra en serie av mer djuplodande in- tervjuer, i stort sett i hela Mälardalsområdet, har till viss del påver- kat utfallet. Vi har ansträngt oss för att fullfölja den indelning som angetts. Genom att förtäta något, dvs. försöka intervjua två eller flera personer på varje vald bostadsort under samma resa, har både tidsvinster och viss större koherens erhållits. 
 4  
 I stort sett har repre- sentationen beträffande de demografiska och geografiska kriteri- erna enligt uppdraget blivit den som avsetts. 
 Tabell 2 Ideal geografisk fördelning av informanterna i Mälardalen 
 Informanter 
  
 Kommuner och bostadsorter 
  
 Andel % 
  
 Antal 
  
 Stockholms län utom Stockholms stad 
  
 25 
  
 12 
  
 Stockholms stad (18 stadsdelar) 
  
 25 
  
 12 
  
 De tre stora kommunerna utanför Stockholms län 
 5 
  
 30 
  
 14 
  
 (Eskilstuna-Uppsala-Västerås) 
  
 Övriga mindre kommuner utanför Stockholms län 
  
 20 
  
 10 
  
 Totalt, idealt 
  
 100 
  
 48 
  
 3 Studiens praktiska genomförande 
  
 3.1 
  
 Val av kommuner i Mälardalen till denna studie 
  
 Enligt utredningens kartläggning av vilka kommuner som ingår i Mälardalen, finns det 53 kommuner att beakta. Genom ett enkelt, slumpmässigt lottningsförfarande valdes de olika kommunerna och bostadsorterna till denna studie. Lottningen genomfördes på föl- jande sätt: namnen på de 53 kommunerna och de 18 stadsdelarna i Stockholms stad skrevs för hand på papperslappar (storlek 4 x 6 
  
 4 
  
 Varken slumpmässighet eller en god representation baserad på olika urvalskriterier – dvs. för varje geografisk ort, jämnt fördelad på de olika åldersgrupperna och kön – kan uppnås. Därtill är det totala antalet informanter för litet. Statistiska uppgifter om språk saknas i svensk statistik, vilket försvårat ett slumpmässigt urval av sverigefinnar för utredningen. 
  
 5 
  
 Gränsen för en stor kommun drogs vid 50 000 invånare, plus att de skulle karaktäriseras av att många av invånarna har finsk bakgrund. 
  
 508 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 cm). Lapparna delades in i grupper enligt den ovannämnda fördel- ningen i tre huvudgrupper (den fjärde, den med de stora Mälardals- kommunerna, hade automatiskt alla tre kommunerna represente- rade). Dragningen av lapparna gjordes med 6 stycken för Stock- holm, 6 stycken för Stockholms län och 5 stycken för de mindre Mälardalskommunerna. En avvikelse gjordes: för att få en geogra- fisk balans mot den västra Mälardalsregionen bland de mindre, val- des Oxelösund ut för hand. 
 Bostadsorterna som lottades fram var dessa: 
  
 Stockholms län 
 : Botkyrka, Solna, Sundbyberg, Södertälje, Upplands Bro, Upplands Väsby 
  
 Stockholms stad 
 :  
 Enskede-Årsta, 
  Rinkeby, Hägersten, Kista,  
 Maria-Gamla 
  Stan,  
 Spånga-Tensta 
  
 De tre centrala kommunerna utanför Stockholms län (Mälar- dalen Centrala 
 ): Eskilstuna, Uppsala, Västerås 
  
 Mindre kommuner utanför Stockholms län (Mälardalen mindre, övriga):  
 Enköping, Gnesta, Hallstahammar, 
 6  
 Katrineholm, Oxelösund, (Sala), Surahammar 
 Enligt en färsk studie av De Luna (2004), 
 7  
 skulle de flesta bo- stadsorter resp. kommuner som kommit med i vårt urval repre- sentera kommuner, som i Finland är officiellt tvåspråkiga, dvs. de har antingen mer än 3 000 personer som angett det mindre talade språket som sitt modersmål, eller de utgör fler än 8 % av kommu- nens invånare. Observera, att De Luna gjort en faktisk bedömning, baserad på andra typer av demografiska data, av hur många som skulle kunna vara finsktalande (de svenskspråkiga finlandssvens- karna i hela den sverigefinländska populationen är schablonmässigt frånräknade, enligt en antagen mindre och en större andel finlands- svenskar bland sverigefinländarna). 
 I vårt urval skulle då följande kommuner och bostadsorter hy- potetiskt räknas som tvåspråkiga: 
  
 Stockholms län 
 : Botkyrka, Södertälje, Upplands Väsby  
 Stockholms stad 
 : Samtliga, i och med att Stockholm skulle räk- 
 nas dit;  
 Enskede-Årsta, 
  Rinkeby, Hägersten, Kista,  
 Maria-Gamla 
  Stan,  
 Spånga-Tensta 
  
 De tre centrala kommunerna utanför Stockholms län (Mälar- dalen Centrala 
 ): Samtliga; Eskilstuna, Uppsala, Västerås 
  
 6 
  
 Hallstahammar kom i slutskedet att ersätta Sala, som inte gav några informanter på den till- gängliga tiden. 
  
 7 
  
 De Luna tillhandahåller både kartor och statistiska data. Rapporten kommer att finnas till- gänglig i  
  
 pdf-format 
  senare under www.mdh.se/ihu/finska. 
 509 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Mindre kommuner utanför Stockholms län (Mälardalen mindre, 
  
 övriga):  
 Hallstahammar, 
 8  
 Surahammar 
  
 Av de kvarvarande skulle följande kommuner vara sådana som 
  
 inte uppfyller kraven på officiell tvåspråkig status, enligt den finska 
  
 modellen: 
  
 Solna, Sundbyberg, Upplands Bro; Enköping, Gnesta, 
  
 Katrineholm, Oxelösund, (Sala). 
  
 Inom ramen för det viktade första urvalet, och efter det slump- 
  
 mässiga förfarandet är resultatet att många kommuner med en stor 
  
 andel, eller med många sverigefinnar verkligen finns representerade 
  
 i urvalet. Samtidigt är urvalet inte ensidigt sådant, utan även övriga 
  
 kommuner finns representerade. 
  
 Samtliga kommuner i studien finns markerade på karta 1. 
  
 8  
 Hallstahammar kom i slutskedet att ersätta Sala, som inte gav några informanter på den till- gängliga tiden. 
 510 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Karta 1 
 . Mälardalens kommuner och de aktuella kommunerna i studien 
 9 
  
 9  
 Vi vill tacka Cross, Eskilstuna, för viss redigering av kartan. 
 511 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 3.2 
  
 Kontakterna med och valet av informanter till denna studie 
  
 En önskan från utredningen var att man ville få kontakt med van- liga sverigefinnar, som inte tillhör den mest föreningsaktiva eller minoritetsaktiva delen av den sverigefinska populationen, för att få en bredare spridning på den information som samlas in. Detta gag- nar också representativiteten mer generellt. Lika litet som det finns en personifierad medelsvensson finns det emellertid en sådan me- delnieminen. Den bakomliggande hypotesen var å ena sidan att minoritetsaktiva skulle vara ensidigt för ett förvaltningsområde i finska i Stockholms- och Mälardalsområdet, och å andra sidan, att minoritetsaktiva inte är representativa för alla sverigefinländare. Man kan dock ifrågasätta vilken representativitetsgrad ett sådant eftersträvat genomsnitt av en sverigefinsk population ger. Man bör inte välja till eller bort personer enbart för att de förväntas uttala sig positivt eller negativt om utredningens frågeställningar. Frågan om förvaltningsområde är dessutom en ny frågeställning för samt- liga sverigefinnar i den region det handlar om. Frågan och begrep- pet var i stort sett okända för en stor majoritet när vi kontaktade dem för deltagande i undersökningen. Redan den fem år gamla mi- noritetsstatusen i sig tycktes vara mer eller mindre okänd, eller åt- minstone diffus för många, speciellt de yngre. För att tillmötesgå utredningens önskemål har vi ändå bemödat oss om att hitta perso- ner som inte är framträdande föreningsaktiva eller offentliga mino- ritetspersonligheter osv. 
 Eftersom målet var att hitta 48 personer i specifika åldersgrup- per, boende i stort sett utspridda över större delen av Mälardalsre- gionen, inom loppet av åtta möjliga materialinsamlingsveckor, 
 10  
 fick vi förlita oss på nätverk av sverigefinnar, eller kontakter via enskilda personer, som vi visste bodde på någon av de valda bo- stadsorterna. Vi efterlyste också frivilliga vid de offentliga infor- mationsträffar som utredningen arrangerade under sommaren – hösten 2004 på olika håll i Mälardalen och via en efterlysning på en sverigefinsk  
 e-postlista. 
  Startskottet för vår del av utredningen var vid ett informationstillfälle som utredningen arrangerade i Västerås den 9 september. 
  
 10  
 P.g.a. en försening i leveransen av digitala band till inspelningarna, kom tiden för inspel- ningarna att begränsas till 8 veckor. 
 512 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Beträffande de yngre har det varit naturligt att också försöka nå frivilliga via de sverigefinska friskolorna och andra utbildningsan- knutna organisationer. 
 11 
  
 I huvudsak har det för denna del av utredningen blivit fråga om att söka kontakt med informanterna via av oss direkt eller indirekt kända personer, som vi kunnat lokalisera som boende på en av de valda bostadsorterna. Även här har den s.k. snöbollsmetoden gett ytterligare namn att kontakta. 
  
 3.3 
  
 Utfallet av kontakterna 
  
 Sammanlagt 45 personer har intervjuats och spelats in under okto- ber – december 2004. För att arrangera möten med dessa 45 perso- ner som deltagit, krävdes det ca tre förhandlingssamtal per telefon eller via  
 e-postkontakter 
  per person i genomsnitt, eller totalt ett  
 150-tal 
  kontakter. I de fall kontakterna var förberedda av andra personer, var det oftare möjligt att komma överens om intervjutid och  
 –plats 
  på en gång, medan det var nödvändigt med flera kon- takter och försök till överenskommelser i de fall vi tog direktkon- takt med personerna. 
 Rent allmänt var det besvärligt att arrangera intervjuerna i veck- orna, och äldre och fr.a. yngre män var mer svårtillgängliga än kvinnor. De flesta var positivt inställda och mycket gästfria när man väl hade bestämt tid och man var på plats. Intervjuerna ägde typiskt rum på vardagar efter arbetstid och under helgerna. Antalet intervjuer per vecka varierade från två till nio. 
 Tabell 3 ger det slutliga utfallet av informanternas åldersindel- ning och  
 –spridning, 
  samt antalet i de olika grupperna. 
  
 11  
 Ett alternativ hade varit att söka genom det kommunala skolväsendet. Men nedrustningen av modersmålsundervisningen under  
 1990-talet 
  och decentraliseringen samt det nya köp- systemet av tjänster som många kommuner tillämpar beträffande modersmålsundervisningen antogs leda till en för lång kontakttid för att hitta lämpliga informanter. Vid tidigare kontakter med en mångfald kommuner har det också visat sig vara svårt att hitta ansvariga med överblick över kommunernas modersmålsundervisning (se bl.a. Sverigefinska språk- nämndens arbete med ungdomars ordförråd, Ehrnebo, Lainio, m.fl. 2001). 
 513 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Tabell 3 
  
 Deltagande informanter i denna studie 
  
 Åldersgrupp 
  
 Yngre 
  
 Äldre 
  
 Kön 
  
 Ålderspann  
 15–24 
  
 Åldersspann  
 46–86 
  
 Totalt N 
  
 Män 
  
 10 
  
 11 
  
 21 
  
 Kvinnor 
  
 12 
  
 12 
  
 24 
  
 Totalt N= 22 
  
 N = 23 
  
 45 
  
 Bland de yngre fanns två  
 24-åringar 
  med, som avvek från den öns- kade åldern hos informanterna. Bland de äldre fanns det tre perso- ner som var yngre än 55 (46, 51, 52). I dessa fall rör det sig om per- soner som ville ställa upp och som geografiskt och beträffande könstillhörighet fyllde luckor. Utfallet motsvarar till ca 91 % det avsedda. 
 För den geografiska delen var det också nödvändigt att göra vissa kompletteringar mot slutet av tiden. I vissa fall var vi tvungna att frångå försöket att på rutinmässig väg fylla de olika  
 ålders-/köns- 
  grupperna, när tiden höll på att rinna ut. Den största avvikelsen från det urval som var bestämt, var att vi inte kunde få kontakterna i Sala kommun att leda till intervjuer. Istället blev det nödvändigt att komplettera, vilket blev möjligt att göra med Hallstahammar. Det var heller inte möjligt att hitta mer än en lämplig informant i Stockholms stad,  
 Maria-Gamla 
  stan. Detta kompletterades med en person från Östermalm. En yngre man saknades i Upplands Bro, som ersattes med en yngre man från Vallentuna. 
 Jämfört med det ideala antalet, 48, saknas en äldre och två yngre män, alla dessa från Stockholms stad. 
  
 4. 
  
 Metod 
  
 4.1 
  
 Introduktion 
  
 Syftet var att skapa en någorlunda bred bild av hur specifika demo- grafiska och geografiska grupper av sverigefinnar ser på effekterna av ett eventuellt förvaltningsområde i finska, samt vilka önskemål de skulle tänkas ha för egen och för sverigefinnarnas del i allmänhet om det. Denna breda bild skulle också vara mer djuplodande än en vanlig enkät, varför två kriterier skulle uppfyllas: 
 personerna skulle kontaktas personligen av oss, 
 514 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 data ska vara möjliga att spara och använda för att förstå och exemplifiera en djupare detaljkännedom om de önskemål och tankar som sverigefinnar uttrycker om förvaltningsområdet och dess effekter. 
 En följd av det senare är att man också var intresserade av hur och i vilken utsträckning sverigefinnarna själva är intresserade av möjlig- heten att fungera på två språk i Sverige och vilken syn de har på finskans möjligheter och rättigheter i Sverige. I slutändan handlar det också om vilket eget ansvar man är villig att ta, för att använda och vidarebefordra det finska språket och kulturen i Sverige. 
 Den naturliga kombinationen av de två kriterierna var att vi be- stämde oss för att spela in djupintervjuer på band, med ett relativt stort antal informanter. Detta tillgodoser både utredningens kvan- titativa och kvalitativa kriterier. 
 Intervjuerna baserar sig på en i förväg kort testad, nedskriven enkät (se bilagor  
 2a–c; 
  nedan), som delvis anpassades till de olika åldersgrupperna, samtidigt som de flesta frågeställningarna var ge- mensamma. Detta gjordes i huvudsak genom att ett block av frågor var anpassade till de faktiska förhållandena för äldre resp. yngre, t.ex. beträffande förskola/skolgång, där de äldre antogs ha gått i finsk skola och de yngre i svensk. 
 Intervjuspråket bestämdes av informanterna själva, men alla ini- tiala kontakter skedde i själva verket på finska, vilket inte ledde till några problem. I några fall bland de yngre ville de genomföra själva intervjun på svenska. Antalet intervjuer helt eller delvis på svenska var sammanlagt åtta stycken, jämnt fördelade över kön, med hälf- ten män och hälften kvinnor. 
 För utredningens del ville vi också ha möjlighet att ordagrant citera en del informanter, varför bandinspelning och åtminstone partiell transkribering av sådant material som är mest centralt för utredningen skulle genomföras. 
 Transkriberingen, som innebär att man för över tal till skrift, har inte utförts i enlighet med noggranna transkriptionsmallar för tal- språksforskning, utan en mycket grov modell närmast en nivå som påminner om relativt standardiserat tal i dialogisk litteratur, har använts. Det innebär att ingen fonetisk anpassning till talet skett, men däremot att viss morfologisk (dvs. inom formläran) anpass- ning gjorts. Ordvalet är informanternas eget. Detta innebär också att  
 talspråks-, 
  andraspråks- eller dialektala drag inte markeras. I vissa fall kan citat ha kortats för att kunna lyftas in i texten, eller bara vissa kärnbegrepp i svaren har använts som exemplifiering. Be- 
 515 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 skrivningen av transkriptionsförfarandet är värd att framhäva, ef- tersom den form som en persons tal återges i, påverkar attityden till och uppfattningen om det sagda och till personen i fråga. I denna studie har alltså en neutraliserande transkription tilläm- pats, för att låta innehållet tala för sig självt. Citaten återges först på finska, och återfinns sedan i svensk översättning, i kursiv form. Svenska citat anges endast på svenska. 
  
 4.2 
  
 Enkäten och intervjun 
  
 Enkäten formulerades både på finska och svenska. Båda språkvari- anterna fanns samlade under samma frågenummer, och presentera- des alltså inte som separata versioner. Enkäten följer ett upplägg som används ofta i dessa sammanhang, med inledande frågor om persondata och bakgrundsfrågor. Sedan går man vidare till själva sakfrågorna. Enkätens sakfrågor innehöll såväl frågor av allmän ka- raktär (om finskans användningsmöjligheter och minoritetsställ- ningen) som frågor som rörde informanternas inställning till och eventuella vilja att utnyttja de möjligheter en laglig status för fins- kan skulle ge. Frågor om skolgång och bedömd språklig kompetens finns med, liksom enstaka frågor om identitet och kultur- och me- diekonsumtion. 
 Vissa frågor har formulerats som alternativfrågor med bundna, givna alternativ (strukturerad enkät), där det normalt finns möjlig- heter ändå att lägga till egna svarsalternativ. En del frågor har också ställts som önskemål där informanterna skulle gradera sin inställ- ning, t.ex. om språkliga aspekter, inställning till finska och svenska och till vissa servicefunktioner på finska. 
 Enkäten innehöll totalt 51 frågor, som i en del fall också hade underavdelningar. Frågeformuläret omfattade 6 sidor (Bilaga  
 2a–c). 
  
 Alla informanter har enligt gängse etiska regler garanterats ano- nymitet, varför kodning av personerna skett (se nedan). 
  
 4.3 
  
 Tillvägagångssätt 
  
 Personerna kontaktades indirekt via andra personer, eller direkt av oss. Därefter bestämdes en tid för samtalet/intervjun, samtidigt som man kort introducerade innebörden i utredningen om förvalt- ningsområdet. En kort skriven introduktion på finska och svenska fanns att använda vid behov, om någon efterfrågade detta. 
 516 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 En testomgång med enkäten som bas och en bandad intervju genomfördes med två finskspråkiga studenter. Detta hade ett mångfaldigt syfte. Vi ville testa utrustningen, vi ville testa om en- käten var för lång, om frågorna var adekvata samt ge intervjuaren en chans att se hur en muntlig intervju kunde genomföras på ett naturligt sett, även om den skrivna enkäten fanns med som under- lag under själva intervjun. En viss träningseffekt kunde också för- väntas genom att man testade intervjusättet i förväg. 
 12 
  
 Intervjuerna skulle i möjligaste mån samordnas så att Leppänen skulle kunna göra flera intervjuer under en och samma resa till de orter som är på längre avstånd från Eskilstuna/Västerås. 
 Tiden för varje besök inklusive intervjun uppskattades i sin hel- het i genomsnitt till minst ca tre timmar. Som väntat blev det en omfattande variation även i själva intervjudelen. Det blev också som väntat så att äldre, speciellt männen, var mer talföra, både ge- nom sin bredare livserfarenhet och mer omfattande sociala erfaren- het, samt att yngre män var de mest svårtillgängliga och kortfat- tade. Huruvida det föreligger skillnader generellt i männens resp. kvinnornas förhållningssätt till det de ansett sig kunna bidra med för studien, har vi inte analyserat av praktiska skäl. 
 Samtalstiden i varje intervju är allmänt relativt omfattande och i vissa fall mer än tillräcklig för våra syften. Den längsta intervjun tog 1 timme 47 minuter, den kortaste 31 minuter. Medellängden på intervjuerna var i varje grupp följande: 
 äldre kvinnor 56,7 min, 
 äldre män 69,5 min, 
 yngre kvinnor 47,5 min och 
 yngre män 44,7 min. 
 Medellängden på samtliga intervjuer var 54,7 minuter. Två inspel- ningar har i efterhand, trots noggranna kontroller både före och under inspelningen, visat sig ha misslyckats. I dessa två fall har dels den skriftliga information som fanns med på enkäten, dels en rekonstruktion av innehållet använts för att ge svar på vissa av frå- gorna. 
 Samtliga intervjuer med de äldre var på finska, men av de yngre ville åtta ha åtminstone delar av intervjun på svenska, varför en del svar i citatform är på svenska som ursprungsspråk. I de äldres en- 
  
 12  
 Intervjuaren hade nyligen genomfört en annan intervjustudie på svenska och finska, men på något annorlunda grunder. 
 517 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 käter har bl.a. en del yrkesbeteckningar avgetts på svenska av in- formanterna. 
 Informanterna fick tillsammans med intervjuaren titta på och läsa enkätfrågorna om det blev påkallat. Annars hade intervjuaren frågeformuläret hos sig, och följde i den mån det var möjligt ord- ningsföljden i frågorna. Av naturliga skäl kunde senare förekom- mande frågor i frågeformuläret bli berörda när man diskuterade frågor som kom tidigare. Även dessa svar har tagits i beaktande när de senare frågorna och svaren behandlats i analysen av materialet. 
  
 4.4 
  
 Kodning av informanterna 
  
 Varje individ i materialet har en egen kod eller ett signum. Det ut- går ifrån de kriterier som varit basen för urvalet, dvs. geografisk hemvist/bostadsortens plats, ålder och kön. Dessutom anges ge- nom åldern den unika individen. I de fall det finns flera av samma ålder i samma undergrupp, används a, b, osv. för att särskilja dem. I materialet anges samma kod för varje individ, både på banden och på enkäterna. Vi har valt att inte ange stadsdel/kommun, för att bättre skydda den anonymitet som ska gälla för de deltagande in- formanterna. 
 För att exemplifiera kodningen, som också kommer att användas nedan i användningen av citat, ges de generella koderna och sedan exempel på informanter nedan i Tabell 4. 
 Samtliga 45 personer har ett eget signum enligt detta system (se Tabell 5). I denna rapport är det i första hand av intresse för att kunna följa citaten och de åsikter som förs fram om specifika frå- gor av enskilda individer. 
 518 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 4 Kodningsmatris för informanterna i studien 
 Stockholm län = SL Stockholms stad = SS 
 Mälardalens centrala övriga kommuner = MC Mälardalens mindre övriga kommuner = MM Yngre kvinnor = YK (åldersgruppen  
 15–22 
  år) Yngre män = YM (åldersgruppen  
 15–22 
  år) Äldre kvinnor = ÄK (åldersgruppen 55+) Äldre män = ÄM (åldersgruppen 55+) 
 Exempel: 
 SLYK17 = Stockholms län, yngre kvinna, 17 år, 
 SSYM 20 = Stockholms stad, yngre man, 20 år, 
 MCÄK55 = Mälardalens centrala övriga kommuner, äldre kvinna, 55 år, 
 MMÄM60 = Mälardalens mindre övriga kommuner, äldre man, 60 år. 
 De fyra första bokstäverna utan åldersangivelse kan också användas när gruppresultat redovisas i tabellform i analysen. Sålunda betyder t.ex. SSÄM, Stockholms stad, äldre män. 
 Tabell 5 Informanterna i denna studie enligt ålder och kön 
  
 Äldre kvinnor 
  
 Äldre män 
  
 Yngre kvinnor 
  
 Yngre män 
  
 SLÄK73 
  
 SLÄM75 
  
 SLYK24a 
  
 SLYM19 
  
 SLÄK71 
  
 SLÄM69 
  
 SLYK24b 
  
 SLYM17 
  
 SSÄK86 
  
 SLÄM63 
  
 SLYK19a 
  
 SSYM22 
  
 SSÄK61 
  
 SLÄM56 
  
 SLYK19b 
  
 SSYM21 
  
 SSÄK57 
  
 SSÄM58 
  
 SSYK15 
  
 SSYM18 
  
 MCÄK67a 
  
 MCÄM64 
  
 MCYK22 
  
 SSYM17 
  
 MCÄK67b 
  
 MCÄM60 
  
 MCYK21a 
  
 MCYM24 
  
 MCÄK65 
  
 MMÄM71 
  
 MCYK21b 
  
 MCYM22 
  
 MCÄK46 
  
 MMÄM64 
  
 MCYK17 
  
 MCYM20 
  
 MMÄK62 
  
 MMÄM61 
  
 MMYK22 
  
 MCYM18 
  
 MMÄK56 
  
 MMÄM51 
  
 MMYK19 
  
 MMÄK52 
  
 MMYK17 
  
 N= 12 
  
 N= 11 
  
 N= 12 
  
 N= 10 
  
 Den yngsta intervjupersonen var 15 år gammal, den äldsta 86 år. Medelåldern på intervjupersonerna blev 42 år. Medelåldern för 
 519 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 äldre kvinnor blev 63,6 år, för äldre män 62,9 år, för yngre kvinnor 19,8 år och yngre män 19,9 år. 
 I tabell 6 återges den regionala fördelningen. 
 Tabell 6 Regional fördelning av informanterna i denna studie 
  
 Stockholms län 
  
 Stockholms stad 
  
 Mälardalen centrala 
  
 Mälardalen, mindre 
  
 övriga 
  
 övriga 
  
 SLÄK73 
  
 SSÄK86 
  
 MCÄK67a 
  
 MMÄK62 
  
 SLÄK71 
  
 SSÄK61 
  
 MCÄK67b 
  
 MMÄK56 
  
 SLÄM75 
  
 SSÄK57 
  
 MCÄK65 
  
 MMÄK52 
  
 SLÄM69 
  
 SSÄM58 
  
 MCÄK46 
  
 MMÄM71 
  
 SLÄM63 
  
 SSYK15 
  
 MCÄM64 
  
 MMÄM64 
  
 SLÄM56 
  
 SSYM22 
  
 MCÄM60 
  
 MMÄM61 
  
 SLYK24a 
  
 SSYM21 
  
 MCYK22 
  
 MMÄM51 
  
 SLYK24b 
  
 SSYM18 
  
 MCYK21a 
  
 MMYK22 
  
 SLYK19a 
  
 SSYM17 
  
 MCYK21b 
  
 MMYK19 
  
 SLYK19b 
  
 MCYK17 
  
 MMYK17 
  
 SLYM19 
  
 MCYM24 
  
 SLYM17 
  
 MCYM22 
  
 MCYM20 
  
 MCYM18 
  
 N= 12 
  
 N= 9 
  
 N= 14 
  
 N= 10 
  
 (Kursiverade = kvinnor) 
  
 5. 
  
 Beskrivning av informanternas bakgrund 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Nedan ges en generell bild av informanterna, baserad på de bak- grundsdata som de gett inledningsvis i intervjun/enkäten. Denna sammanställning syftar till att skapa en bild av hur typiska och re- presentativa dessa informanter är för sverigefinnar i allmänhet, samt att skapa en bas för förståelsen av deras svar. 
  
 5.2 
  
 Födelseland och inflyttningsålder 
  
 Av de  
 äldre  
 var samtliga födda i Finland, men inflyttningstidpunk- ten varierar mellan inflyttning vid ett års ålder till 51 års ålder. Fö- delseorterna ligger utspridda över stora delar av Finland (Tabell 7). 
 520 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Bland de äldre var den yngste mannen vid inflyttningstidpunkten 17 år gammal och den äldste 51 år. Medelåldern för inflyttningen för äldre män var 26,7 år. Medianen (inflyttningsåldern som före- kom flest gånger) var 21 år. Den yngsta kvinnan var vid inflytt- ningstidpunkten ett år gammal och den äldsta 40 år. Medelåldern för inflyttningen för äldre kvinnor var 22,9 år, alltså något lägre än för äldre män. Medianen var 17 och 29 år, båda förekom två gånger. 
 De 23 äldre informanterna är alla födda i Finland (Tabell 7) och de representerar alltså den faktiskt invandrade generationen. De har kommit till Sverige från 21 olika kommuner. Tre av informanterna, två kvinnor och en man, har kommit från Tammerfors. Över hälf- ten av de äldre männen i undersökningen är födda på mindre orter eller städer i norra eller östra Finland. Detta var vanligt bland de finländare som invandrade till Sverige på 1960- och  
 70-talen. 
  Även mellersta Finland och Tavastland är representerade med tre infor- manter respektive en informant. En manlig äldre informant är född i Karleby i västra Finland. 
 Bland de äldre kvinnliga informanterna var enbart två födda på orter i norra Finland. Däremot var Tavastland och mellersta Finland representerade med sex informanter. Tre av informanterna var födda på mindre orter i västra Finland och en informant i Helsingfors. Om man ser till storleken på kommunerna, var majo- riteten av de äldre kvinnliga informanterna, åtta stycken, födda i mindre kommuner (Tabell 7). 
 521 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Tabell 7 De äldre informanternas födelseorter 
  
 Äldre  
 män/ 
 kvinnor (kursiverade) 
  
 I Finland 
  
 i Sverige 
  
 Oulu/Uleåborg 
  
 - 
  
 Ähtäri/Etseri 
  
 - 
  
 Garcia/Villmanstrand 
  
 - 
  
 Zamora/Enare 
  
 - 
  
 Kokkola/Karleby 
  
 - 
  
 Taivalkoski 
  
 - 
  
 Murray/Nyslott 
  
 - 
  
 Hankasalmi 
  
 - 
  
 Tampere/Tammerfors 
  
 - 
  
 Kinnula 
  
 - 
  
 Lieksa 
  
 - 
  
 Salla 
  
 - 
  
 Muurame 
  
 - 
  
 Tampere/Tammerfors 
  
 - 
  
 Urjala 
  
 - 
  
 Hattula 
  
 - 
  
 Tampere/Tammerfors 
  
 - 
  
 Helsinki/Helsingfors 
  
 - 
  
 Kauhajoki 
  
 - 
  
 Vesanto 
  
 - 
  
 Oulu/Uleåborg 
  
 - 
  
 Haapajärvi 
  
 - 
  
 Ulvila/Ulvsby 
  
 - 
  
 Bland de  
 yngre  
 var två av 22 informanter födda i Finland, dvs. de är till klart övervägande delen födda i Sverige (Tabell 8). Födelseor- terna ligger till största delen i Mälardalsområdet, 18 av 20. Bland de yngre hade 13 informanter båda föräldrar födda i Finland. Åtta in- formanter hade en förälder som var född i Finland och av dessa hade fem den andra föräldern född i ett tredje land, alltså inte Finland eller Sverige. En informants båda föräldrar är födda i Sverige. Det innebär att de yngre till största delen representerar den kategori som oftast benämns andragenerationens sverigefinnar eller rentav andragenerationens invandrare, trots att de själva inte invandrat. Denna typ av gruppkategorisering kan avvika från den uppfattning de har om sig själva (jfr Identitet, nedan). I takt med att minoritetsstatusen förstärks och blir mer accepterad, avtar 
 522 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 också behovet att använda begrepp som har direkt med tidpunkten för invandringen i tidigare släktled att göra. 
 Av de yngre informanterna är alltså majoriteten, 20 stycken, födda i Sverige. Två informanter, båda unga kvinnor, är födda i Finland, varav en i Salo i sydvästra Finland och den andra i Jyväskylä i mellersta Finland. Sju stycken av de yngre deltagarna i undersökningen är födda i Stockholm, bland dem fem yngre män, vilket betyder att hälften av de yngre manliga informanterna angav Stockholm som sin födelseort. Bland de fem andra manliga infor- manterna var tre stycken födda på centrala orter i Mälardalen. En yngre man var född i Jönköping och en på en mindre Mälardalsort, Skerke. 
 Tabell 8 De yngre informanternas födelseorter 
  
 Yngre  
 män/ 
 kvinnor (kursiverade) 
  
 I Finland 
  
 i Sverige 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Jönköping 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Eskilstuna 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Västerås 
  
 - 
  
 Skerke 
  
 - 
  
 Uppsala 
  
 - 
  
 Västerås 
  
 - 
  
 Uppsala 
  
 - 
  
 Västerås 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Borås 
  
 - 
  
 Stockholm 
  
 - 
  
 Södertälje 
  
 - 
  
 Västerås 
  
 - 
  
 Upplands Väsby 
  
 - 
  
 Eskilstuna 
  
 Salo 
  
 - 
  
 Jyväskylä 
  
 - 
  
 523 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bland yngre kvinnor som deltog i undersökningen är fem stycken födda på centrala orter i Mälardalen, två i Stockholm och två i mindre kommuner i Stockholms län. En yngre kvinnlig informant var född i Borås. Sammanlagt är enbart fyra av de 22 yngre infor- manterna födda utanför det tilltänkta utvidgade förvaltningsområ- det i Mälardalen. Ur denna synvinkel utgör de en möjlig bas för en stabil sverigefinsk minoritet, med egna rötter i regionen. 
  
 5.3 
  
 Utbildningsbakgrund 
  
 I Tabell 9 och 10 ges samtliga informanters utbildningsnivå, dvs. genomgångna skolformer och längre kurser, både de i Finland och de i Sverige. 
 De  
 äldre  
 i urvalet har typiskt gått folkskola i Finland, emellanåt kombinerad med yrkesskola eller mellanskola (realskola; Tabell 9). I Sverige har många gått språkkurser och tagit andra, ofta kortare fortbildningskurser. En tendens finns att kvinnor oftare utbildat sig vidare i Sverige, ofta inom vårdsektorn. 
 524 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 9 Informanternas utbildningsbakgrund, de äldre 
  
 Äldre 
  
 Finland 
  
 Sverige 
  
 Folkskola + yrkesskola i Fi, 
  
 - 
  
 Flickskola i Fi + 
  
 barnskötarkurs och studieledarkurs i Sv 
  
 6-årig 
  folkskola, jordbruksskola i Fi + 
  
 1-årig 
  Maxwell. kurs i Sv 
  
 Folkskola + fortsättningsskola 
  
 - 
  
 Grundskola, gymn., teol.mag. i Fi 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Folkskola  
 (7-8 
  år) i Fi 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Universitet, journalistutbildning 
  
 yrkesanknutna kurser i Sv 
  
 Folkskola, hushållsskola 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Mellanskola, kontorsskola 
  
 undersköterskeutb. i Sv 
  
 (Vill inte minnas) 
  
 - 
  
 Folkskola + fortsättningsskola 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Grundskola 
  
 undersköterskeutb. i Sv 
  
 Folkskola (7 år) i Fi 
  
 vårdbiträdesutb. i Sv 
  
 Folkskola, kock- och stewartutb. i Fi 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Inget i Fi 
  
 grundskola, gymn., vårdskola, undersköterskeutb. i Sv 
  
 Folkskola 
  
 - 
  
 Yrkesskola, kokerska 
  
 - 
  
 Folkskola 
  
 - 
  
 Folkskola 
  
 svetsning, elekronik, maskinskrivning i Sv 
  
 Folkskola 
  
 språkkurser i Sv 
  
 Folkskola + mellanskola 
  
 - 
  
 Yrkesskola 
  
 - 
  
 Handelsskola 
  
 Samhällsvet., Folkuniv. i Sv 
  
 N = 23 
  
 Helt ovanligt bland de äldre är det heller inte att man inte har fått någon fortbildning alls i Sverige, eller någon språkutbildning i svenska (gäller 8 personer). En del av informanterna har också la- koniskt konstaterat att det var bara att börja jobba direkt. Urva- let är på så sätt kanske mer stereotypiskt än representativt, och fr.a. för en tidig fas av den efterkrigstida finska invandringen. Men bil- den av vad man har gjort i yrkeslivet skiljer sig ofta från den utbild- ning man fått (se nedan). 
 Generationsskiftet är mycket tydligt i den meningen, att endast en av de  
 yngre  
 har fått någon form av utbildning i den finska ung- domsskolan, resten har hela sin skolgång i Sverige (Tabell 10). Den 
 525 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 informanten är också något avvikande från de övriga unga, även för några andra frågor. 
 En har ännu inte avslutat grundskolan, men i övrigt har alla utom en också en pågående eller relativt nyligen avslutad gymnasieut- bildning bakom sig. Det är för tidigt att sia om hur många som kommer att studera vidare på högskolenivå, men även här finns en tydlig tendens, nämligen att den stereotypa bilden av sverigefinnar verkar stämma in. Ganska många går vidare till gymnasienivån, men jämförelsevis få sverigefinnar verkar gå vidare till högre utbildning efter gymnasieåldern (t.ex. Eriksson  Wang  
 1993:233–237). 
  Denna delvis etniskt baserade snedrekrytering har emellertid främst social och utbildningsmässig grund i föräldragenerationen (o.a.a.) och fördelar sig därmed olika mellan etniska grupper med ursprung i olika länder. Hypotetiskt spelar också språkliga faktorer 
 – dock inte språksläktskap – en roll. 
 526 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 10 Informanternas utbildningsbakgrund, de yngre 
  
 Yngre 
  
 Finland 
  
 Sverige 
  
 - 
  
 gymn. samhällsvet. 
  
 - 
  
 gymn. 
  
 - 
  
 gymn. undersköterskeutb. 
  
 - 
  
 gymn. 
  
 - 
  
 gymn. + Komvux 
  
 - 
  
 gymn. samhällsvet. 
  
 - 
  
 gymn. natur. 
  
 - 
  
 grundskola 
  
 - 
  
 gymn. + folkhögskola 
  
 - 
  
 gymn. musik, språk 
  
 - 
  
 gymn. natur. 
  
 - 
  
 gymn. natur, civilekon. 
  
 - 
  
 gymn. samhällsvet./ekon. 
  
 Gymnasium i Fi 
  
 geografi, univ.stud. 
  
 - 
  
 gymn. barn och fritid 
  
 - 
  
 gymn. barnskötare 
  
 - 
  
 gymn. tvärvet. 
  
 - 
  
 gymn. omvårdnad 
  
 - 
  
 gymn. tvärvet. 
  
 - 
  
 gymn. byggnads. 
  
 - 
  
 grundskola 
  
 - 
  
 gymn. samhällsvet. 
  
 - 
  
 univ.stud. 
  
 (Gymn. = gymnasieskola + valt program) 
  
 N = 22 
  
 Bland informanterna har 13 uttryckligen nämnt (under andra frå- gor) att man gått i finska/tvåspråkiga klasser, åtta av dem under år  
 1–6, 
  fem år  
 1–9 
  och av dessa fem två i en friskola. Detta är uppen- barligen en större andel än bland sverigefinska ungdomar generellt. Det faktumet att vi försökt nå finskspråkiga ungdomar kan vara en förklaring; andelen som fortfarande talar finska på en ganska hög nivå utan en gedigen tvåspråkig skolgång är betydligt lägre bland dem som inte fått sådan utbildning, dvs. som inte gått i finsk klass eller i en friskola. 
 På gymnasienivån återfinns en typisk könsuppdelning såtillvida, att det endast är kvinnor som väljer vårdinriktade  
 gymnasie-/ 
  på- byggnadsutbildningar. Flera av de unga verkar vara inne i en mel- 
 527 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 lanfas innan man börjar bestämma sig för en mer varaktig yrkesin- riktning: de har praktikantplatser som inte motsvarar den gymna- sieinriktning de haft (se även nedan). Endast fyra har sökt sig till högskolestudier, men det beror delvis på att många av ungdomarna ännu inte har åldern inne för högre studier. 
  
 5.4 
  
 Yrke, verksamhet 
  
 I Tabell 11 ges samtliga informanters yrkes- eller verksamhetsom- råde, dvs. yrkeskategori, eller sysselsättning idag. En hel del av de äldre har angett tidigare yrke och/eller sysselsättning, innan de blev pensionerade. 
 Beträffande yrkesområdena som finns representerade bland de  
 äldre  
 kan man konstatera, vilket också är förväntat med tanke på deras ålder och tidpunkten för deras verksamma liv i Sverige, att många är pensionerade och att många återfunnits inom typiska yr- ken inom industri, produktion och vård (Tabell 11). Även en del facklärda yrkeskategorier (kvalificerade arbetare) finns med, så- som snickare och svetsare. Flera av pensionärerna är sjukpensionä- rer. Här återkommer en traditionell bild av sverigefinnar – man har relativt kort utbildning, och med hälsan som insats har man kom- mit till Sverige och sen gått in i arbetslivet tills kroppen sagt stopp. Detta återspeglas vidare tydligt i en del citat nedan under andra frågor. 
 528 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 11 Informanternas yrken och sysselsättning, äldre och yngre 
  
 Äldre 
  
 Yngre 
  
 Pensionär (chaufför) 
  
 studerande 
  
 Pensionär (barnskötare); 
  
 praktikant, vårdhem för dementa 
  
 Pensionär (Scania); 
  
 föräldraledig, arbetssökande 
  
 Pensionär (sedeltryckeri) 
  
 studerande 
  
 Komminister 
  
 butik/kassa 
  
 Pensionär (metallarbetare) 
  
 lastare 
  
 Redaktör 
  
 studerande 
  
 Pensionär 
  
 studerande 
  
 Undersköterska 
  
 studerande 
  
 Pensionär 
  
 univ.stud. 
  
 Pensionär (Volvo) 
  
 studerande 
  
 Undersköterska 
  
 univ.stud. 
  
 Pensionär 
  
 studerande 
  
 Pensionär 
  
 univ.stud. 
  
 Undersköterska 
  
 barnskötare 
  
 Pensionär (sjukhusinformation) 
  
 praktikant, mindre företag 
  
 Egen företagare (catering) 
  
 studerande 
  
 Gjuteriarbetare 
  
 undersköterska 
  
 Pensionär (metallarbetare) 
  
 snickare 
  
 Pensionär (svetsare) 
  
 praktikant, förskola 
  
 Arbetslös 
  
 vårdbiträde 
  
 Pensionär (metallarbetare) 
  
 univ. stud. 
  
 Arbetsförmedlare 
  
 N = 23 
  
 N = 22 
  
 Bland de  
 yngre  
 är som väntat kategorin studerande helt domine- rande, och därutöver anger flera att de f.n. har praktikplatser, eller är verksamma inom vård och omsorg (Tabell 11). 
 Sammanfattningsvis om utbildnings- och yrkesbakgrund kan man konstatera, att urvalet inte representerar en högutbildad eller starkt socioekonomiskt vinklad del av den sverigefinska populatio- nen. Det förhåller sig möjligen tvärtom, att högutbildade och yr- keskategorier som är mer inriktade mot administration, service, utbildning, media mm. är för svagt representerade. I den meningen finns det en risk att detta urval inte representerar den vanlige sve- rigefinnen i dagens situation, och kanske heller inte spännvidden bland dem som bor i storstadsregionerna. 
 529 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 5.5 
  
 Språklig kompetens 
  
 Den språkliga nivån, eller kompetensen, kan av flera skäl vara en väsentlig grund som förklarar svarsalternativen på flera andra frå- gor. Till exempel blir frågor om behov av service på finska en helt annan för en person som kan finska i många olika stilar och för många olika funktioner, än för en som behärskar en finska som en- dast används i det dagliga livet, i van hemmiljö. Dessutom spelar kunskaperna och färdigheterna i svenska på motsvarande sätt en avgörande roll. 
 Det förväntade, med tanke på födelseland, utbildningsmiljö och yrkesverksamhet, vore att de äldre generellt hade en högre förmåga att använda finska i många olika situationer, medan situationen borde vara den omvända bland de yngre. Dessa skulle istället ha motsvarande kunskaper i svenska, medan deras finska inte nödvän- digtvis skulle behärskas lika väl. För de yngre vore det också för- väntat att de inte har samma färdigheter i skriven finska som i talad, främst med tanke på att de generellt och i mångas fall även i denna studie, inte har haft undervisning  
 på  
 finska och alla inte ens under- visning  
 i  
 finska. 
 Man bör också komma ihåg att den reella språkliga kompeten- sen, den mätbara, inte nödvändigtvis överensstämmer med den självbedömning man gjort. Man kan dock anta att de har god möj- lighet att bedöma  
 balansen  
 mellan finska och svenska, dvs. den re- lativa behärskningen av språken. Även om vi nedan använder be- greppet modersmålstalare och  
 –nivå, 
  bör man också vara medveten om att denna kontrastering mellan en  
 modersmålstalare/-nivå 
  och en  
 andraspråkstalare/-nivå, 
  har förlorat i värde som en måttstock, sedan olika forskningsresultat visat att även modersmålstalare (i t.ex. svenska) har drag av andraspråkstalares svenska, i sådana mil- jöer som är mångspråkiga. Samma fenomen har också observerats för flerspråkiga talares förstaspråk, dvs. det man lärt sig först: även enspråkiga talare uppvisar ofta likartade drag, främst i sitt talspråk, som flerspråkiga. För konkreta studerade språkdrag handlar det ofta om kvantitativa skillnader, inte enbart kvalitativa skillnader i språkanvändningen; tvåspråkiga använder mer av vissa varianter än jämförbara grupper enspråkiga (t.ex. Robertson 1987, Tuomela 2001, Ylikiiskilä 2001). 
 Frågorna vi ställde var dessa, med skalan enligt vilken de fick svara angiven, med mest negativt mot värdet 1 och mest positivt mot värdet 7: 
 530 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 9. Miten hyvin hallitset suomea/ 
 hur väl behärskar du finska? 
  
 - 
  
 Kirjallisesti/Skriftligt 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 - 
  
 Suullisesti/Muntligt 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 10. Miten hyvin hallitset ruotsia/ 
 hur väl behärskar du svenska? 
  
 - 
  
 Kirjallisesti/Skriftligt 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 - 
  
 Suullisesti/Muntligt 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Tabell 12 Språkkunskaper, äldre, självbedömning, medelvärden 
  
 Finska 
  
 Svenska 
  
 Skrift 
  
 Tal 
  
 Skrift 
  
 Tal 
  
 5,5 
  
 6,4 
  
 4,2 
  
 5,4 
  
 N = 23 
  
 Skalan 1 (lägst) till 7 (högst) användes för att gradera informanter- nas uppfattningar om den egna språkbehärskningen. Värdet 4 är således mittvärdet i skalan (Tabell 12 och 13). 
 Tabell 13 Språkkunskaper, yngre, självbedömning, medelvärden 
  
 Finska 
  
 Svenska 
  
 Skrift 
  
 Tal 
  
 Skrift 
  
 Tal 
  
 4,4 
  
 5,9 
  
 6,9 
  
 6,5 
  
 N = 22 
 Både bland de äldre och de yngre finns det enstaka personer med motsatt riktning för den språkliga självvärderingen än resten av gruppen, beroende på om de är uppvuxna i Sverige (en äldre kvinna), eller i Finland (en yngre kvinna). Dessa har gett klart 
 531 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 mycket lägre grad av kunskaper i finska och bättre i svenska (bland de äldre), resp. bättre i finska och sämre i svenska (bland de yngre) än de övriga i deras åldersgrupp. Tendensen är dock klar. De äldre har inte oväntat bättre kunskaper i finska än i svenska, och de yngre bättre kunskaper i svenska än i finska, enligt denna självbedöm- ningsfråga. 
 Bland de  
 äldre  
 använde 14 informanter graden 7 om finska i skriftlig eller talad kompetens. Av dessa hade sex angett att de hade lägre kompetens i skriven finska, och en i talad finska. Till detta kan man söka olika förklaringar. En förklaring till att många anser att de, trots att de har finska som modersmål, inte behärskar det fullödigt, är att de inte har utvecklat skriftspråket genom längre utbildning eller genom yrkesverksamhet som kräver sådan språk- förmåga. Nio personer bland samtliga äldre anser att de har högre kompetens i talad finska än i skriven. En annan orsak är att de kän- ner att de förlorar finskan vartefter i Sverige, och att de också för- lorar kontakt med den finska som många anser vara den riktiga, dvs. finlandsfinska och fr.a. det finlandsfinska skriftspråket. Detta är naturligt, men leder till praktiska problem. Inom offentligt språkbruk finns det klara skillnader mellan Sverige och Finland, då många samhällsfenomen trots allt är olika och kräver olika begrepp. För sverigefinnar i gemen innebär det att man dels kan ha lärt sig begreppen för samhällsfunktioner och  
 –fenomen 
  på svenska, eller man kan ha skapat egna naturliga översättningar av dem till finska, som kan vara okända i Finland. Fenomen och begrepp kan också ha skapats i Finland efter informanternas migration till Sverige. I viss mån kan detta leda till en språklig osäkerhet, som kan vara häm- mande för viljan att använda finska i offentlig miljö. 
 13 
  
 Bland de  
 äldre  
 har två personer av 23 angett graden 7 för svenska, varav en är uppvuxen i Sverige. 15 av de äldre anger sämre kompetens i det svenska skriftspråket än i talad svenska. Det anty- der bl.a. att de kan ha problem med skriven, formell svenska i olika funktioner. 
 Sammantaget torde de äldres språkbild vara sådan, att de mycket väl kan ha konkreta och påkallade behov av finskspråkig service från bl.a. myndigheter. Men de kan också känna sig osäkra – på samma sätt som sverigefinska myndighetsföreträdare – på vad saker och ting egentligen heter på finska i Finland. Ibland kan även be- 
  
 13  
 Just av denna anledning – för att skapa ett finskt, anpassat ordförråd för svenska samhälls- fenomen – tillkom Sverigefinska språknämnden 1975. 
 532 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 greppen saknas helt i Finland. 
 14  
 De äldre har också haft en egen språklig kompetens i finska i alla fallen utom ett, som skulle ha räckt till för att föra modersmålet/förstaspråket finska vidare till nästa generation. 
 Bland de  
 yngre  
 kan noteras att endast tre använde graden 7 över- huvudtaget för finska, i endera eller både i den skriftspråkliga och talspråkliga kompetensen. Två av dessa var födda i Finland. Två yngre anger graden 1 för kompetens i skriven finska, dvs. de är snarlika dem som man bland tornedalingar har kallat funktionella analfabeter i sitt förstaspråk (eller modersmål enligt vissa kriterier (Winsa 2005), och som man skulle kunna ge en prognos som ty- piska språkbytare. De skulle m.a.o. inte längre ha den funktionella och lingvistiska kompetensen, eller den grad av språkligt självför- troende, som normalt är nödvändiga för att föra modersmålet/ förstaspråket vidare till nästa generation. 
 Bland de  
 yngre  
 har 13 angett graden 7 för svenska, antingen i en- dera eller för både den skriftspråkliga och talspråkliga kompeten- sen. 11 har högsta värdena på båda, vilket antagligen innebär att de anser sig ha modersmålskompetens i svenska. Detta skulle i så fall stämma överens med den generella bild som skapats via olika stu- dier om tvåspråkiga sverigefinska ungdomars språkliga färdigheter: oavsett skolgång är svenskan generellt något eller helt dominerande efter utgången grundskola. Denna obalans förstärks under gymna- sietiden, då allt färre har möjligheter eller vilja att begära undervis- ning fr.a. på, men även i finska. 
 15 
  
 Man kan anta att språkkunskaperna har betydelse för hur man värderar, åtminstone för sin egen del, behovet av att kunna använda finska i kontakter med svenska myndigheter. Både den egna kom- petensen i svenska (för äldre) och den i finska (för yngre) skulle därmed ha inverkan på hur man vill framställa behovet. För de äldre vore det uppenbarligen en lättnad för många men också nödvändigt av säkerhetsskäl för andra, om de kunde använda finska i den prak- tiska kommunikationen. De kan också ha principiella synpunkter på detta, som medlemmar i den sverigefinska minoriteten och med tanke på finskans särställning. De yngre kan uppfatta sina kunska- 
  
 14 
  
 Typexempel på det senare som ofta används, är sv. dagis svefi.  
  
 daagis 
 , och sv. Lands- tinget, svefi.  
 maakäräjät 
 . Fenomen som sådana finns inte (Landstinget), eller har fått egna begrepp i Finland (dagis; fifi.  
 iltapäiväkoti 
 ). 
  
 15 
  
 F.n. finns det ingen svensk kommun som kan erbjuda ett tvåspråkigt program på svenska- finska. Ett undantag är det tvåspråkiga programmet Eurogymnasiet i Haparanda kommun, som erbjuder viss undervisning även på finska, i samarbete med Torneå lyceum på den finska sidan (http://www.tskola.haparanda.se/gymnprogram/eurogymnasiet.shtml),  
  
 2005-02-09. 
  Samma typ av förstärkning av svenska ,delvis på bekostnad av modersmålet/förstaspråket bland olika språkgrupper, beskrivs i Carson (2005). 
 533 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 per i finska som bristfälliga för myndighetskontakter på finska och kunskaperna i svenska som en intäkt för att inte begära finsksprå- kig service. Men även för dessa tillkommer den principiella synen på finskans ställning, samt dessutom, huruvida de anser att deras föräldrar eller  
 far-/morföräldrar 
  har sådana behov, att dessa endast med svårighet kan klara av myndighetskontakter på svenska. En hel del av de yngre kan också ha erfarenhet av tolkning för föräldrar och andra anhöriga, som skapar en djupare förståelse för vilka pro- blem en språksvag person på svenska har att möta. Till viss del beror den principiella viljan att begära/önska service på finska på de insikter man har om vad den nya minoritetsställningen innebär. 
  
 5.6 
  
 Vad vill man förändra eller förbättra i sina språkliga färdigheter? 
  
 Förutom att informanterna själva fick bedöma sin språkliga kom- petens på en sjugradig skala tillfrågades de senare under intervju- erna om de ansåg att det fanns någonting att förbättra i deras språkkunskaper i finska respektive svenska. Vidare, om informan- ten hade uttryckt en vilja att förbättra något i det ena eller i båda av språken, tillfrågades de om vad de kunde tänka sig att göra konkret för att uppnå det. Frågorna i sin originalform lydde på följande sätt: 
  
 18. 
  
 Mitä haluaisit parantaa koskien suomen taitojasi?/ 
  
 Vad skulle du vilja förbättra i dina finskakunskaper? 
  
 19. 
  
 Mitä haluaisit parantaa koskien ruotsin taitojasi?/ 
  
 Vad skulle du vilja förbättra i dina svenskakunskaper? 
  
 20. 
  
 Mitä sinä voisit ajatella tekeväsi sen edestä?/ 
  
 Vad skulle du kunna tänka dig att göra för att uppnå det? 
  
 Först ska de  
 äldre  
 informanternas svar granskas och analyseras i samma ordning som frågorna kom upp i intervjun. Ungefär en tredjedel av alla äldre informanter ansåg att de inte hade någonting att förbättra i sina kunskaper i finska. Några av dessa betraktade frågan som oväsentlig och ansåg att kunskaperna i finska räckte gott och väl. Två tredjedelar av dessa informanter var äldre kvinnor, vilka var mest nöjda med sina kunskaper i finska. En manlig infor- mant konstaterade: 
 Kannattaako sitä [suomea] nyt ruveta enää parantamaan? MMÄM64 
 (Är det [finska språket] värt att försöka förbättra nu längre?) MMÄM64 
 534 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Det oftast förekommande svaret bland äldre, både kvinnor och män, var att ordförrådet i finskan hade blivit alltmer begränsat. Åren man tillbringat i Sverige hade i mångas fall utvecklat språket åt ett annat håll än finskan i Finland. Nya ord som kommit in i finskan efter utvandringen kunde orsaka problem och på samma sätt nämnde många informanter att det var svårt att undvika att man fyllde på sitt ordförråd med svenska ord och uttryck. Enligt några förorenade detta det finska språket och försvårade kom- munikationen med finnar bosatta i Finland, som t.ex. med släk- tingar och vänner. Byråkratiska 
 16  
 ord och datatekniska ord samt andra nyord är exempel på områden som sällan utgjorde en del av informanternas vokabulär på finska. 
 Konkreta förbättringsområden som de äldre informanterna nämnde vad gäller finskan var grammatik och behärskningen av skriftspråket, som många upplevde att de kunde osäkert eller rentav bristfälligt. Detta har delvis sina rötter i den låga utbildningsnivån som rådde bland informanterna. Skriftspråket hos informanterna kanske inte var tillräckligt välutvecklat efter folkskolan i Finland och flytten till svenskspråkig miljö hade inte gett något stöd för dess tillägnande. 
 Samtidigt som en grupp informanter konstaterade att de inte kunde hitta något att förbättra i sina finskakunskaper, fanns det en mindre grupp som var av precis motsatt åsikt. Det finns alltid nå- gonting att förbättra (MMÄM61) var en typisk kommentar från dessa. Många av dessa informanter upplevde att deras finska hade förlorat nyanser och man hade förslappats språkligt efter åren utanför Finlands gränser. En kvinnlig informant uttryckte en öns- kan att få höra mer finska och kunna använda det oftare i Sverige. I brist på användningsmöjligheter var hon orolig för att tappa språ- ket. 
 Enligt den tidigare självbedömningen kunde det förutsättas att de äldre informanterna skulle rapportera fler svårigheter med det svenska språket jämfört med finskan samt lättare komma på områ- den som kunde förbättras i deras kunskaper i svenska. Det visade sig också vara fallet; endast en fjärdedel av de äldre informanterna upplevde att de inte hade någonting att förbättra i sina kunskaper i svenska. En manlig informant konstaterade: Kunskaperna har räckt till ändå tills nu i alla fall (SSÄK61) och ansåg således att frå- gan inte var aktuell för honom. 
  
 16  
 Vi har anpassat oss till det språkbruk informanterna använt; med byråkratiskt språk åsyftas den typ av språkbruk som ofta benämns som  
 offentligt  
 språk, i motsats till  
 privat  
 språk. 
 535 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Resterande tre fjärdedelar av de äldre uttryckte mer eller mindre specifikt olika områden som behövde förbättras i deras svenska. Många av dessa konstaterade helt enkelt att det alltid fanns saker att förbättra eller att de inte var nöjda med sina kunskaper och att de skulle behöva utvecklas. Några ville inte gå in på detaljer om ovannämnda tankar. 
 Vi frågade även mer specifikt om skriftspråket som använd- ningsområde. Några informanter ansåg att deras svenska inte var tillräckligt avancerad för att användas som skriftspråk. Missför- stånd i myndighetskontakter nämndes som ett resultat av deras bristfälliga kunskaper i den skrivna svenskan. Dessa informanter hade vare sig lätt för att läsa eller själva uttrycka sig på ett byråkra- tiskt språk. Några andra informanter var ganska exakta: de ville förbättra sin grammatik, speciellt beträffande användningen av svenskans prepositioner i jämförelse med finskans kasus. Ett par informanter nämnde sin finska brytning som en försvårande faktor för kommunikationen medan andra uttryckte tydlig stolthet över den. I det senare fallet kan det tänkas utgöra en komponent i en sverigefinsk identitet. 
 Många informanter uppehöll sig vid ordförrådet. De berättade att deras svenska ordförråd inte räckte till för att kommunikatio- nen skulle kunna upplevas som tillfredsställande. Detta gällde sällan i vardagssituationer, men det gjorde sig påmint som ett problem när man hamnade utanför de vanliga privata sfärerna, hemmet eller bekantskapskretsen. I vissa fall kunde man ana att informanten inte behärskade det byråkratiska ordförrådet vare sig på finska eller på svenska. En kvinnlig informant konstaterade: 
 Työelämästä jäämisen jälkeen ne ruotsinkieliset kontaktit on vain vähentyneet. Ei tule paljoa käytettyä ruotsia. MCÄK67b 
 (Sedan man slutade i arbetslivet har de svenskspråkiga kontakterna blivit färre. Det händer inte så ofta att man använder svenska) MCÄK67b 
 Även vardagsspråket kunde alltså ligga i riskzonen om användarens svenskspråkiga kommunikationskrets under tiden för det aktiva arbetslivet endast hade bestått av arbetskamrater, medan fritiden uppfylldes med aktiviteter på finska med finsktalande vänner och bekanta. Några informanter uttryckte sin oro för risken att man kunde tappa språket totalt i samband med någon åldersrelaterad sjukdom. 
 Med tanke på de många och varierande typer av tillkortakom- manden som informanterna nämnde, både gällande språkkunska- perna i finska och i svenska, kunde man anta att de skulle uttrycka en vilja att agera för ändra på situationen. Detta var däremot inte 
 536 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 fallet. Ytterst få informanter rapporterade att de skulle vilja göra något konkret för att förbättra sina kunskaper. Detta kan dock bero på att frågan ställdes i en hypotetisk form; vad skulle du kunna tänka dig att göra? 
 En stor del av de informanter som kunde tänka sig att göra nå- gonting för att förbättra sina kunskaper i svenska nämnde att man faktiskt redan gör det i praktiken, i vardagslivet. Television, tid- ningar, böcker och Internet var en del av detta. Någon nämnde även korsord och andra hobbys, vilka kunde bidra till att man ut- vidgade ordförrådet. Endast ett par informanter kunde tänka sig att gå på en kurs i svenska eller studera språket under arbetstid. De flesta informanterna signalerade att man inte prioriterade förbätt- ringen av sina kunskaper i svenska på fritiden. 
 Tre informanter kunde tänka sig att göra någonting för att för- bättra sina kunskaper i finska i stället för svenskan. Av dessa hade två övervägt att gå på en kurs i finska vid Mälardalens högskola och en kunde tänka sig att flytta tillbaka till Finland för att språket skulle återhämta sig. 
 Även  
 yngre  
 informanter tillfrågades om deras vilja och behov att förbättra sina språkkunskaper i svenska eller i finska. De kvinnliga yngre informanterna var mångordigare och ansåg även oftare att det fanns någonting att förbättra i antingen deras kunskaper i svenska eller finska. 
 De yngre informanterna hade uppskattat sina kunskaper i finska ungefär  
 0,6–2,5 
  poäng lägre än sina kunskaper i svenska på den sju- gradiga skalan. Detta reflekterades i deras svar om förbättringar av språkkunskaper i finska. Endast tre informanter ansåg att det inte fanns någonting att förbättra i deras kunskaper i finska. Alla andra informanter kunde hitta ett eller flera språkdrag där det fanns ut- rymme för förbättringar. 
 Totta kai on parannettavaa SLYK19a 
 (Det är klart att det finns saker att förbättra) SLYK19 
 När man ser på informanternas svar om finskan kan man hitta en bred uppsättning av områden där informanterna skulle vilja för- bättra sin finska. Precis som hos de äldre informanterna för svens- kan, stod ordförråd och framför allt byråkratiska eller andra svåra ord högst upp på åtgärdslistan. Den finska som de yngre infor- manterna hade lärt sig var ofta på samma nivå och av samma slag som deras föräldrar hade talat, dvs. främst en dialektal och privat finska, med rötterna i det rurala Finland. Två yngre kvinnor kon- staterade att hon skulle vilja lära sig högskolefinska och kunna studera språket på högskola antingen i Sverige eller i Finland. 
 537 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Några upplevde svenskans inblandning i finskan som störande och ville kunna behärska ett renare språk när de använde finska. 
 Några informanter nämnde specifika finska språkdrag med vilka de hade svårigheter. Sådana var t.ex. böjningsformerna och sam- mansatta ord. Mer än hälften av informanterna ansåg att deras skriftspråk var bristfälligt. Många erkände att de inte kunde skriva eller läsa på finska utan stora ansträngningar. Även om det fanns andra som inte hade tappat sin finska till denna grad rådde det en stor osäkerhet hos många när de själva skulle skapa skriven finsk- språkig text. En informant konstaterade att det var lätt att blanda ihop tal- och skriftspråk och även svenska ord om man inte kunde det finska ordet. En allmän osäkerhet i användningen av finska rådde hos många av de yngre informanterna. 
 Eftersom informanternas kunskaper i finska var svagare än i svenska förefaller det naturligt att de kunde komma på mer kon- kreta förbättringsförslag för finskan. Redan tidigare nämndes att några informanter kunde tänka sig att studera finska på högskole- nivå. Ytterligare två informanter kunde tänka sig att läsa någon di- stanskurs i finska. Några andra, fortfarande i grundskole- eller gymnasieålder, konstaterade att de fick modersmålsundervisning i finska och såg det som ett bra sätt att förbättra sina kunskaper. Ett par informanter konstaterade att deras kunskaper i finska skulle förbättras redan om de åkte oftare till Finland och använde språket mer med finnar. 
 I jämförelse med sina äldre motparter var de yngre informan- terna mycket mer intresserade av att förbättra sina språkkunskaper. Detta kan delvis förklaras med att skolvärlden fortfarande hade en direkt påverkan på de yngre informanterna. Således kan attityden till lärande och nya kunskaper tänkas vara mer positiv och tankarna kring dem mer aktuella för de yngre informanterna. Endast ett fåtal yngre informanter ansåg att de inte skulle kunna tänka sig att göra någonting för att förbättra sina kunskaper i finska. 
 Vad gäller svenskan, baserad på de yngre informanternas självbe- dömningar, kunde man anta att dessa inte hittade lika mycket att förbättra i sina svenskakunskaper. Detta stämde speciellt väl över- ens med de yngre manliga informanterna. Av dessa tio ansåg endast en att det fanns någonting att förbättra i hans kunskaper i svenska, nämligen stavning och behärskningen av skriftspråket. 
 Även hos de yngre kvinnliga informanterna var det sällsynt att de hittade någonting att förbättra i sina svenskakunskaper. Över hälften av dessa, 7 stycken, hade inga problem med svenskan enligt deras egen uppfattning. Det som några andra kvinnliga informanter 
 538 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 däremot kunde tänka sig att förbättra var ordförrådet i svenskan, speciellt vad gällde byråkratiskt språk. Ett par kvinnliga informan- ter nämnde förbättringsområden som är typiska för andraspråks- inlärare. En av dem konstaterade att hon kunde ha svårigheter med det svenska uttalet av vissa vokaler och den andra att en del svenska ord och böjningsformer inte kom helt naturligt. 
 Sätten på vilka informanterna kunde tänka sig att förbättra sin svenska var bl.a. effektivare studier i skolan och det praktiska lä- randet. Några kurser ansåg informanterna inte att de behövde. 
 I samband med frågorna kring viljan och behovet av förbättring av språkkunskaper tillfrågades informanterna även om det fanns möjlighet till det i form av kurser i finska på deras hemort eller kommunen. 
 21. Järjestetäänkö kotipaikkakunnallasi tai kunnassa suomen kielen kursseja?/ 
 Finns det kurser i finska på din hemort eller i kommunen? 
  
 Denna fråga var speciellt intressant att granska för de regionala grupperna, eftersom informanternas kön inte kunde tänkas ge några skillnader i svaren. Däremot kunde informanternas ålder på- verka svaren något eftersom äldre informanter kunde tänkas vara bättre informerade, med sina fler kontaktytor i samhället. 
 De flesta informanter i Stockholms stad var medvetna om att det fanns kurser i finska vid Stockholms Universitet. Sex informanter nämnde det. Tre informanter kunde däremot varken bekräfta eller förneka att det fanns sådana kurser i Stockholm. Ytterligare en in- formant påpekade att det fanns modersmålsundervisning i grund- skolan och en annan informant sade sig att tro att Arbetarnas Bild- ningsförbund (ABF) och Studiefrämjandet fortfarande ordnade kurser i finska i Stockholm. 
 Informanter från andra kommuner i Stockholms län hänvisade ofta till kurser vid Stockholms Universitet. Några yngre infor- manter nämnde att man kunde läsa finska inom grundskolans och gymnasieskolans modersmålsundervisning, men de flesta infor- manter, oavsett ålder, kunde inte uttala sig om det fanns kurser i finska i deras hemkommun. Förutom informanter som sade sig veta att kurserna inte existerade fanns det även informanter som inte kände till situationen i deras kommun. 
 Informanter i större, centrala Mälardalskommuner represente- rade gruppen som med störst säkerhet kunde bekräfta att det fanns kurser i finska i deras hemkommuner. Detta är i för sig naturligt, eftersom alla tre kommunerna har ett universitet eller en högskola 
 539 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 och på två av orterna arrangeras det undervisning i finska på hög- skolenivå. Förutom omnämnanden av Mälardalens högskola i Eskilstuna och Uppsala Universitet, nämndes även kurser som ABF, Medborgarskolan och Studiefrämjandet har arrangerat i Västerås respektive Eskilstuna. Några yngre informanter nämnde även modersmålsundervisningen i skolorna. 
 I mindre kommuner i Mälardalsregionen var situationen desto sämre. Av tio informanter som representerade detta område kunde bara en ange en möjlig kurs som den lokala finska föreningen möj- ligtvis arrangerade. I alla andra fall konstaterade informanterna att det verkligen inte fanns kurser eller att om sådana hade funnits, hade de avvecklats för länge sedan. 
 Slutsatsen man kan dra från dessa resultat är att högskolor och universitet verkar uppfattas som de främst ansvariga för kurser och undervisning i och på finska. Åtminstone var det nästan bara dessa som informanterna var medvetna om. Grundskolans och gymnasi- ernas modersmålsundervisning fick även de några omnämnanden, men de kan knappast ses som självklara alternativ eftersom lektio- nerna inte är öppna för alla som vill deltaga. Öppna studieorganisa- tioner som ABF, Studiefrämjandet eller Medborgarskolan nämndes endast ett fåtal gånger. 
 Uppfattningen man får av informanternas svar är att tillgången till undervisning i finska är klart begränsad inom det tilltänkta för- valtningsområdet. För att få undervisning är det säkrast att vända sig till en högskola eller ett universitet, men alla intresserade har inte nödvändigtvis behörighet till studier på dessa nivåer. 
  
 5.7 
  
 Identitet 
  
 Även om svaren på frågan om identitet inte handlar om observer- bara eller mer objektiva bakgrundsdata, har vi valt att presentera resultatet av denna fråga här. Vi antar att identifikationen i endera riktningen, mot det finska eller det svenska, eller rentav mot det sverigefinska, kan spela en roll för hur man bedömer andra frågor och svarar på dem. Ett syfte är därför, även om vi inte kommer att använda oss av statistiska korrelationer, att försöka bedöma om det finns ett samband mellan identitet och språk- resp. minoritetsan- knutna frågor, t.ex. viljan att förespråka skolgång eller sjukvård på finska. 
 Både kartan på alternativ och motiveringarna till de etniska eti- ketter som vi bett informanterna sätta på sig själva, har varierat mer 
 540 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 än vi kunde förutse. Det finns också en risk för styrning av svaren med denna typ av förbestämda alternativ, men i de flesta fallen har man kunnat pricka in sig bland alternativen. Ett fåtal tyckte inte att frågan om identitet var viktig. 
 Begreppet Waters bör kommenteras ytterligare här. Be- greppet har under senare tid blivit omdiskuterat, eftersom det tycks finnas flera uppfattningar om vad det står för, och vilka dess- utom delvis är i opposition till varandra. Förutom en denotation, dvs. en avgränsad syftning med termen, en i Sverige bosatt person med finskspråkig bakgrund, finns det disparata konnotationer eller tolkningar av vad begreppet syftar på.  
 En  
 tolkning är att det be- tecknar de äldre, dem som kom tidigt, och som mest karaktärisera- des av att de hade problem med tillvaron i Sverige. Den förståelsen av Waters kan sägas vara negativ, ha låg prestige och vara arkaistiskt inriktad, med en socialt och utbildningsmässigt stigma- tiserad innebörd, ofta med tilläggdimensionen rural bakgrund.  
 En annan  
 rör sig om att bl.a. minoritetsaktiva försökt ge begreppet ett positivt innehåll, en koppling till den nya minoritetsställningen, och en prestigehöjande funktion, genom att koppla det till en identitet som kombinerar finskt och svenskt. En tilläggsfunktion har ibland varit att det skulle röra sig om en integrerad, tvåspråkig person, som uppnått jämvikt mellan det finska och svenska. Den skulle representera högre prestige och vara progressivt inriktad. Endast i begränsad utsträckning kan man dock dra slutsatser om vilken typ av tolkning informanterna lagt in i etiketten sverige- finne. Samtidigt finns inga direkta hänvisningar bland dessa in- formanter till den första, mer stigmatiserade tolkningen. Samma tendens att man hellre kopplar sverigefinsk identitet till en integre- rad, tvåspråkig kapacitet finns även i en större relativt nyligen genomförd studie av Svenska kyrkan (Andersson 2002). 
 Denna typ av apostroferade identiteter har dels uppstått som svar på ett behov att markera just det att man inte är enbart det ena eller det andra, dels då forskning och även det allmänna medvetan- det ungefär sedan  
 1980-talets 
  början accepterat andra typer av identiteter än de traditionella, stabila identiteterna, som snarast va- rit nationella/kulturella till sin karaktär. Dessa skulle då bättre motsvara behovet att uttrycka en mer flexibel och valbar identitet, som inte är direkt kopplad till Allen und Boden (se t.ex. Hall 1999;  
 Rivera 
  2003; Otterup 2005:27 ff., 211 ff.). De skulle också uttrycka föränderliga identifikationer, som kan uppstå p.g.a. förändrade levnadsförhållanden och som återigen kan ändras. Däremot har frågeställningen inte tillhandahållit ännu tydligare si- 
 541 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 tuationsbetingade identiteter, som vid en helt öppen fråga kanske skulle ha getts prioritet, kanske fr.a. bland de yngre, t.ex. enligt bo- stadsort (stockholmare) eller kulturpreferenser (hiphopare). Det är dock oklart på vilket sätt denna senare typ av identifikationer skulle ha något samband med eller utgöra en förklaringsgrund för andra frågor i denna studie. 
 Ett antagande är också att språk har en betydande vikt för en persons identifikationer. Detta kan dessutom antas accentueras i en miljö, där språken är konfliktämnen, samt har ojämlik social status, samtidigt som de är väsentliga tillgångar i det sociala livet. Språk bär också i olika sammanhang på ett starkt symbolvärde, och kan sägas utgöra basen i en persons kulturella och sociala kapital, som även de påverkar identiteten. 
 Frågorna som kopplades till detta löd: 
 45. Tunnetko itsesi muuten ruotsinsuomalaiseksi/ 
 Känner du dig förresten som en sverigefinne  
 Kyllä/Ja______________ 
 vai pidätkö itseäsi/eller känner du dig som: 
 suomalaisena/en finne ___________________________________ 
 suomalaisena Ruotsissa/finne i Sverige______________________ 
 sekä suomalaisena että ruotsalaisena/både finsk och svensk 
 _________________________ 
 ruotsalaisena/en svensk_________________________________Welch/kommentar_________________________________ 
 46. Mikä seikka tekee sinusta X/ 
 Vad är det som gör dig till X? 
  
 Även om man antagligen inte allmänt uppfattar alternativen som representationer på en endimensionell skala, har vi placerat sveri- gefinne på en skala på väg mot svensk. De tre mellersta alterna- tiven torde åtminstone delvis basera sig på samma grundtanke, att man har skäl att identifiera sig åt båda hållen. Skalan torde därmed återspegla en glidning över tid hos individen och över generations- gränser, från det finska till det svenska. 
 542 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 14 Identifikationer, äldre 
  
 Identitet 
  
 Antal 
  
 suomalaisena/finne 
  
 8 
  
 Daniels/finne i Sverige 
  
 10 
  
 ruotsinsuomalaisena/Waters 
  
 3 
  
 suomalaisena ja ruotsalaisena/finne och svensk 
  
 1 
  
 ruotsalaisena/svensk 
  
 1 
  
 N = 23 
  
 (En informant har även angett utlandsfinsk/ulkosuomalainen.) 
  
 Det vore förväntat om en sådan förändring över tid finns och ska- lan äger relevans, att de yngre har en mer försvenskad identitet, både genom den aktiva tidigare svenska assimilationsivern och ge- nom att man haft sämre möjligheter att ha kontakt med finsk kul- tur och finnar. Med tanke på den variation i levnadsöden och erfa- renheter som finns, samt i attityder som påverkat dessa, kan dock alla identiteter vara representerade i båda generationerna. Troligen finns det dessutom en koppling mellan skolgång – mer eller mindre undervisning på finska – och identitetsval. Kanske har andra sveri- gefinnar än familjen dessutom varit perifera i de ungas liv. Sanno- likt reflekterar också identifikationerna de attityder å ena sidan som andra sverigefinnar/finnar har, och å andra sidan svenskar har, om sverigefinnar, finnar och svenskar. 
 I den yngre generationen vore det också förväntat att det fler- språkiga och mångkulturella Sverige slagit igenom – det borde fin- nas enstaka informanter med i studien vars bakgrund inte enbart är den finska och/eller den svenska. 
 Sammantaget verkar de yngres nationella identiteter delvis er- sättas av etniska/apostroferade, vartefter, och alternativen blir mer flexibla (Tabell 15). En viss förskjutning mot Waters kan märkas, men finne känner man sig fortfarande som i en knapp tredjedel av fallen. Fyra har nått skalans ändpunkt, svensk. Man kan anta att de som ändå har bibehållit finskan som språk, delvis av detta skäl fortfarande har en finsk komponent i sin etniska identifi- kation; det gäller även två kommentarer bland dem som angett att de känner sig som svenskar. Man kan skönja en förskjutning mot det svenska på gruppnivå. Samtidigt har 18 av 22 yngre en kompo- nent i sin identifikation, som har koppling till det finska. 
 543 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Tabell 15 Identifikationer, yngre 
  
 Identitet 
  
 Antal 
  
 suomalaisena/finne 
  
 6 
  
 Daniels/finne i Sverige 
  
 2 
  
 ruotsinsuomalaisena/Waters 
  
 6 
  
 suomalaisena ja ruotsalaisena/finne och svensk 
  
 4 
  
 ruotsalaisena/svensk 
  
 4 
  
 N = 22 
  
 Utöver dessa angav tre informanter finsk + ett tredje alternativ, men inte svensk (finsk + iransk, finsk + kurdisk). En person ansåg sig inte höra hemma någonstans, men med tvekan angav denne sverigefinsk; föräldrarna kom från olika länder, en från Finland den andre från ett tredje land. 
 Såsom nämndes ovan är motiveringarna ganska brokiga och i analysen av dessa har det inte framkommit någon klar tendens, där en motivering på ett tydligt sätt hör ihop med en identifikation. Snarare är det så att samma motivering kan användas till olika iden- tifikationer. 
 Exempel på motiveringar (översatta eller direkt givna på svenska) till att man känner sig som: 
  
 Finne, bland de äldre 
 : Född i Finland, en känsla; flaggan; född i Finland; känslan och uppvuxen i Finland; självständigheten och fadersland; språk och sisu; 
  
 Finne, bland de yngre 
 : kärlek till landet, stolthet, ishockey, julbord; modersmål och traditioner; språket, föräldrar från Finland, kompi- sar, stolthet; föräldrar och språket; rötter, skola, språket, idrotter, medborgare; rötter, skola, språket, medborgarskap; traditioner, språket, ishockey; stolthet; 
  
 Finne i Sverige, bland de äldre 
 : född i Finland, språk, Finland i hjärtat; rötterna, språket; medborgare, kan ej ändra nationalitet; född i Finland, och finne i Sverige; blod och språk; tänker finskt; ursprung i Finland, svenska vänner; svensk medborgare, finsk mentalitet; språk, kan ej ändra finskhet; språket är finska, bor i Sverige; födelsetiden, kriget, sitter djupt; 
  
 Finne i Sverige, bland de yngre 
 : språket finska, skola och kompisar i Sverige; född i Finland, språket; 
 544 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Sverigefinne, bland de äldre 
 : bor i Sverige; bott halva tiden i 
  
 Finland, halva i Sverige; tvåspråkig och bor i Sverige; 
  
 Sverigefinne, bland de yngre 
 : släkt, språket finska, plus kan Sverige 
  
 och svenska; språken, blir hurri i Finland, 
 17  
 traditioner, direkthet 
  
 i kommunikationen; språken, släkten i Finland; föräldrar, skola, 
  
 språket finska, svenska kamrater; finne, svenska kompisar; förälder 
  
 från Finland; 
  
 Finne och svensk, bland de äldre 
 : ursprung, svenska vänner; 
  
 Finne och svensk, bland de yngre 
 : språket finska, skola och kompi- 
  
 sar i Sverige; släkten från Finland, omgivningen, bor i Sverige; för- 
  
 står finska, föräldrar, kompisar och född i Sverige; språken, född 
  
 och upplevelser i Sverige; 
  
 Svensk, bland de äldre 
 : inga tidiga minnen från Finland; 
  
 Svensk, bland de yngre 
 : bott i Sverige, ishockey, kompisar; född, 
  
 upplevelser från Sverige, språket (finska); bott i Sverige, upplevel- 
  
 ser. 
  
 Många av motiveringarna är – nyare teorier om flexibla identiteter 
  
 till trots – relativt traditionella och stabila, speciellt bland de äldre. 
  
 Det handlar om fadersland, ursprung, föräldrar, uppväxt i Finland 
  
 (Allen und Boden), men också stolthet, känslor, mentalitet, tradi- 
  
 tioner, kamrater, skola, och sist men inte minst, om språk. Språket 
  
 som en identifikationsfaktor fungerar delvis i båda riktningarna, 
  
 vilket dels kan tolkas som att språk är väsentligt för en natio- 
  
 nell/kulturell eller etnisk identitet generellt, dels som att det kan 
  
 vara viktigt för en finsk identitet, såväl som en svensk identitet, 
  
 som man sannolikt socialiseras in i bland annat genom skolan och 
  
 kamrater. Men det finns också en väsentlig skillnad för detta mellan 
  
 äldre 
 , där 7 av 23 (30 %) nämner språk (finskan) som en del i sin 
  
 motivering, och de  
 yngre 
 , där 16 av 22 (73 %) nämner språket, 
  
 finska, som en del av sin finskbetonade identifikation. När man 
  
 samtidigt tar i beaktande, att de yngres finska av de flesta angetts 
  
 som det språk som de behärskar sämre av det två, måste detta leda 
  
 till ett antagande om att det inte är färdigheten i språket som är vä- 
  
 sentligast, utan dess symbolvärde och att det är ett laddat känslo- 
  
 språk mm. i högre grad, eller kanske på en annan medvetandenivå, 
  
 för de yngre. 
  
 17  
 Finskspråkigas nedvärderande beteckning om svenskspråkiga, främst finlandssvenskar. 
 545 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Samtidigt verkar upplevelser och omgivning ge en svensk iden- titet, men även ibland en finsk, i form av minnen av Finland och av människor i Finland. Flera av de yngre har nämnt idrott och bland dessa, ishockey, som en identitetsgrundande faktor. Antagligen ska detta tolkas som så, att idrotten inte är målet för identifikationen, utan att den utlöser identitetskänslor, skapar (konstruerar) identi- tet, sannolikt bl.a. under landskamper. Idrott används ofta som ett test på lojalitet i valet mellan t.ex. svenskt och finskt, och den ses emellanåt som ett ytligt och symboliskt uttryck för identitet. Icke desto mindre har den visat sig ha en särskiljande funktion, och ser svårligen ut att kunna reflektera dubbel identitet. För fenomenet idrott finns det en könseffekt; idrott tycks appellera mer till män än till kvinnor. 
 Den dubbla karaktären, eller den dubbla identiteten hos många, verkar emellertid vara okomplicerad såtillvida att den inte lett till negativa kommentarer, dvs. man är relativt tillfreds eller man har åtminstone sett denna möjlighet att uttrycka en dubbel, eller apo- stroferad identifikation som helt acceptabel. För några enstaka är själva tiden en faktor; när man bott tillräckligt länge i Sverige, blir man helt enkelt mer svensk, eller motsatsen, mindre finsk. 
 6 Resultat från innehållsfrågorna 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Vi presenterar frågorna och informanternas svar på dem i stort sett i den ordning de presenterades för informanterna. De tidigare ak- tualiserade frågorna har antagligen lett till att man anpassat sina senare svar till det man sagt tidigare under intervjun. Till exempel, egen kunskap om minoritetspositionen, dvs. om den officiella po- sitionen, inklusive kunskap om Europarådets konventioner, kan leda till att svaren på vad man önskar sig som en effekt av ett finsk- språkigt förvaltningsområde påverkas. Det senare kan också ses som en naturlig, eller rentav logisk följd av att den officiella mino- ritetspositionen inte inneburit så mycket nytt i praktiken. Vet man inget om den egna minoritetens ställning eller dess möjligheter en- ligt t.ex. Europarådets konventioner, kan man inte presentera samma typ av konkreta förslag på önskemål om service, som den som är insatt i frågeställningarna. 
 För varje fråga och svar hade informanterna möjlighet att infor- mellt diskutera de aspekter de ville och också fråga om någon fråga 
 546 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 var oklart formulerad. Den informationen återfinns på banden, medan de frågor som hade graderade svarsalternativ återfinns främst på enkäten. 
  
 6.2 
  
 Kunskap och inställning till en minoritetsposition för finska 
  
 En central frågeställning var vilken inställning informanterna hade om finskans minoritetsposition. För att ta reda på vad informan- terna hade för förkunskaper om finskans minoritetsposition frå- gade vi dem om deras  
 kunskaper om finskans särskilda ställning 
 , samt om var de hade fått  
 information  
 om detta. Även informanter- nas  
 egna åsikter  
 kring ämnet efterfrågades. Ytterligare en fråga handlade om finskan i  
 förhållande till  
 andra, senare  
 invandrarspråk  
 och om informanterna ansåg att finskans ställning ska vara samma/ särskild jämfört med dessa. Delvis syftar dessa frågor till att man försöker utröna om informanterna känner till och har en åsikt om skillnaderna mellan en integrationspolitik för invandrare och en minoritetspolitik. 
 I sina ursprungsformer löd frågorna på följande sätt: 
  
 13. 
  
 Mitä tiedät suomen vähemmistökielen erityisasemasta Ruotsissa?/ 
  
 Vad vet du om finskans särskilda ställning som minori- tetsspråk i Sverige? Mistä olet saanut tietää siitä/Varifrån har du fått information om detta? 
  
 14. 
  
 Mitä sinä ajattelet vähemmistöasemasta/ 
  
 Vad tycker du om mi- noritetsställningen? 
  
 15. 
  
 Onko sinusta tärkeää, että suomella on erikoisasema, verrattuna muihin, myöhemmin tulleisiin siirtolaiskieliin?/ 
  
 Tycker du att fins- kan ska ha samma ställning som andra, senare invandrarspråk? 
  
 Frågorna kommer att behandlas på följande sätt: först presenteras kunskapen om minoritetspositionen både bland de yngre och äldre informanterna, därefter deras egna perspektiv och åsikter om mino- ritetsställningen. Sedan sammanfattas informanternas åsikter om finska i jämförelse med andra invandrarspråk. 
 Bland de  
 yngre  
 rådde det en stor brist på kunskap om finskans särskilda ställning som minoritetsspråk. För de flesta var kännedo- men på en relativt ytlig nivå; de var medvetna om att finskan hade en särskild ställning i Sverige men kunde inte beskriva vad det in- 
 547 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 nebär. Några nämnde även att de inte hade vetat om finskans ställ- ning förrän de kontaktades av intervjuaren angående undersök- ningsintervjun. Det fanns en märkbar skillnad i kunskaper mellan yngre kvinnor och män. Samtidigt som åtta av 12 unga kvinnor verkade vara nästan fullkomligt omedvetna om finskans minoritets- ställning, var antalet okunniga i den manliga gruppen endast två av 10. 
 Det är viktigt att det (minoritetsställning) finns, att det talas finska. Men jag är inte så insatt i det, så jag vet inte så mycket. MMYK22 
 I stark kontrast till denna sina jämnårigas brist på information var några informanter väldigt medvetna om finskans ställning och hade bra kunskaper om det praktiska innehållet om minoritetspo- sitionen. Ändå kunde de flesta informanterna bara bekräfta att de visste att finskan var ett minoritetsspråk i Sverige. Några kunde berätta att de visste när finskan hade fått sin ställning, vilka andra språk som hade samma ställning och att det fanns ett finskspråkigt förvaltningsområde i norra Sverige. Endast två yngre informanter, båda manliga, kunde berätta mer exakt om de praktiska effekter som minoritetsställningen kan medföra. Möjligheten att få finsk- språkiga handlingar i t.ex. rätten nämndes. 
 Som vi kan se av det ovan sagda varierade de yngre informanter- nas kunskaper kring finskans minoritetsställning märkbart. För dem som hade någon kunskap var källorna för informationen i de flesta fallen föräldrarna eller äldre syskon, för några även lärare i skolan. Ytterligare källor var media, särskilt tidningar och tv, och i några fall finska föreningar. Eftersom nästan hälften av de yngre informanterna inte hade vetat om finskans minoritetsställning, kunde de inte tillfrågas om informationskällan för ämnet. 
 De unga informanternas åsikter om finskans minoritetsställning varierade på ett likartat sätt. De flesta ansåg att det var positivt att finskan fått en erkänd status i Sverige, även om några, bättre insatta informanter uttryckte sin undran över den praktiska verkligheten och effekterna av ställningen. Några ville inte uttrycka sig p.g.a. deras brist på information, medan andra frågade intervjuaren om ytterligare information för att kunna forma sig en åsikt. 
 Någon tyckte att den pågående utredningen var en bra sak, ett steg framåt och viktig eftersom den kan ge kunskaper om hur och var finskan används i Sverige. Även ur en moralisk synpunkt var det viktigt för en kvinnlig informant att finskan hade erkänts i Sverige. Några informanter ifrågasatte om minoritetsställningen hade med- fört något konkret för sverigefinnarna. De ansåg att minoritets- ställningen inte syntes i praktiken. Någon undrade även varför 
 548 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 sverigefinnarna själva som utgör en stor minoritetsgrupp inte har varit mer högljudda kring frågor som angår dem. 
 Många detaljerade exempel kom fram när man frågade infor- manterna om deras egna åsikter kring minoritetsställningen. En tyckte att det var bra att man kunde lära sig finska i skolan, en an- nan betonade möjligheten att få finskspråkig äldreomsorg och sjukvård, den tredje sina egna språkkunskaper som nyttiga i framti- den. Även om alla inte var lika insatta i finskans ställning, kunde man urskilja en positiv inställning i deras svar. 
 On tärkeää, että vähemmistökielet nähdään rikkautena eikä aina ongelmana. Liian usein nähdään niihin liittyvät vaikeudet, eikä mahdollisuuksia. (Suomen aseman) tunnustaminen on yksi askel pitkällä tiellä. SSYM21 
 (Det är viktigt att minoritetsspråken ses som en rikedom och inte alltid som ett problem. För ofta ser man bara svårigheterna som har med dem att göra, inte möjligheterna. Att det (finska språket) blev erkänt är ett steg på en lång väg. SSYM21 
 Jämfört med de yngre informanterna var  
 äldre  
 betydligt bättre upplysta kring finskans minoritetsställning. Alla äldre informanter berättade att de visste att finskan hade en ställning som minoritets- språk i Sverige. Många nämnde även att det finns ett finskt förvalt- ningsområde i norra Sverige och att de var medvetna om den pågå- ende utredningen för ett utvidgat förvaltningsområde. Även andra minoritetsspråk nämndes. Trots att det fanns många bland de äldre som sade sig veta mycket om finskans ställning i Sverige, hade de dock svårigheter med att beskriva innebörden av den. Även vissa felaktigheter fanns bland åsikterna om den. Några informanter blandade t.ex. ihop minoritetsställningen med förvaltningsområdet, och de berättade att de hade uppfattat att minoritetsställningen bara gäller i vissa delar av landet. 
 Informationskällor för de äldre var framför allt media, tv, tid- ningar och radio, men även finska föreningars informationsmöten, församlingsmöten, vänner, släktingar och bekanta. För många ver- kade finskans ställning vara någonting man ofta diskuterade i vän- skapskretsen. Flera äldre informanter påpekade särskilt att de ansåg sig vara väl insatta i frågorna kring finskan i Sverige och gav intryck av att det var något av en hederssak att vara medveten om detta och viktigt för deras identitet. Några informanter sade sig vara tvungna att vara informerade, då deras arbete krävde det. 
 Av de äldre informanterna kritiserade speciellt många män bris- ten på minoritetsställningens konkreta effekter. Många konstate- rade att minoritetsställningen verkar vara någonting som bara exi- sterar på papper, i alla fall utanför det nuvarande förvaltningsområ- 
 549 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 det, och även att det har varit en kamp för att få ställningen och att det var dags att vi fick det (MCÄM60). 
 Kyllä tässä on sitä mieltä että paperilla se vähemmistöasema näyttää hyvältä, mutta käytännön toimimisen kanssa on vähän niin ja näin. Olisi aika ryhtyä sanoista tekoihin, mutta tuntuu siltä, että se toteuttaminen on kovan työn takana. SLÄM69 
 (Jag tycker väl att på papper ser minoritetsställningen ganska bra ut, men det praktiska fungerandet är lite si och så. Det är dags att sluta prata och göra något, men det känns som att förverkligandet kräver mycket arbete.) SLÄM69 
 Det som minoritetsställningen har fört och kan föra med sig ansågs av de äldre informanterna enbart som något positivt. Mer finsk- språkig service efterlystes och utvidgningen av förvaltningsområdet sågs av några nästan som en ödesfråga för områdets sverigefinnar. Några jämställde finskan i Sverige med svenskans position i Finland, även om de inte vara villiga att kräva samma lagliga rät- tigheter för sverigefinländare som finlandssvenskar har. 
 En hypotes som man kan formulera som ett resultat av detta är att brist på kunskap påverkar inställningen till och viljan att ställa krav på service och rättigheter för finskan. Man kan därmed dra slutsatsen att mer information om finskans minoritetsposition san- nolikt skulle öka kraven på effekter av minoritetsställningen och förvaltningsområdet. Styrningen av informationen styr behoven, m.a.o. 
 När de äldre informanterna tillfrågades om finskan ska ha samma ställning som andra, senare invandrarspråk, var svaren merendels nekande. Att finskan inte var ett invandrarspråk utan hade erhållit minoritetsstatus och således förtjänade särbehandling var en klar ståndpunkt för de flesta. Att finskan skulle ha en särställning var naturligt för en del av informanterna, av flera anledningar. Över hälften av de äldre, 14 stycken, både kvinnor och män, betonade historiska orsaker. Att Finland och Sverige en gång varit ett land, att länderna haft samarbete under flera århundraden och framför allt att finska språket existerat i Sverige en lång tid innan den mo- derna invandringen började, nämndes som naturliga orsaker till den uppnådda minoritetsställningen. Värmländska skogsfinnar nämn- des tillsammans med finska handelsmän i Stockholm under Rodriguez tid. Informanterna verkade vara väl informerade om sin egen historia i Sverige. 
 Historiallisista syistä on tärkeää, että suomella on erityisasema Ruotsissa. Ruotsalaiset ovat kauan halunneet käsitellä suomea vain ja ainoastaan siirtolaiskielenä, ei historiallisena kielenä. SSÄM58 
 550 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 (Av historiska anledningar är det viktigt att finskan har en särställning i Sverige. Svenskarna har länge velat behandla finska som enbart invandrarspråk, inte som ett historiskt språk.) SSÄM58 
 Även ett nutidshistoriskt perspektiv kom fram. Eftersom de flesta äldre informanterna själva varit en del av den stora finska flyttvågen på 1960- och  
 1970-talen, 
  var de fullt medvetna om sin egen historia. När finländarna invandrade i stora mängder till Sverige var samhället dåligt förberett på de behov som en stor främmande grupp kunde ha. Det kan tolkas som att de kurser som anordnades av olika utbildare, arbetsgivare m.fl., inte tycks ha fått den verkan som avsågs (se även Lainio  Wande 1996). Arbete och bostad erbjöds men utan språkkurser hamnade många finnar utanför sam- hället. Utanförskapet existerar för vissa även idag och man menade att det nu krävs handling för att bryta det. 
 Ehdottomasti kyllä, koska meitä suomalaisia on niin paljon. Me olemme tulleet Ruotsiin ilman että on saatu minkäänlaista kieliapua. Ne maahanmuuttajat, jotka tulevat nyt, saavat käydä kielikursseja, jne. SLÄK71 
 (Absolut ja, eftersom det finns så många av oss finnar. Vi har kommit till Sverige utan att få någon som helst hjälp med språket. Invandrare som kommer idag får gå på språkkurser osv.) SLÄK71 
 Henkilökohtainen mielipide on ehdottomasti se, että suomelle pitää antaa erityisasema. Suomalaiset ovat olleet merkittävä tekijä joka alalla Ruotsin yhteiskunnan rakentamisessa erityisesti sodanjälkeisenä aikana. Jos jollekin kielelle annetaan erityisasema, Williams se kuuluu. MMÄM51 
 (Min personliga åsikt är definitivt att finskan ska ha en särställning. Finnarna har varit en betydande faktor i alla branscher när man byggde det svenska samhället speciellt efter kriget. Om något språk ska ha en särställning, är det finskan.) MMÄM51 
 En annan betydande anledning till finskans särställning som mi- noritetsspråk var för informanterna det stora antalet sverigefinlän- dare som bor i landet. Både det absoluta antalet och den procentu- ella andelen finskspråkiga i Sverige ansågs vara tillräckliga höga för att rättfärdiga en minoritetsställning. Finnarnas antal jämfördes både med majoritetsbefolkningens och med andra minoritets- och invandrargruppers. Att finskan hade funnits länge i Sverige räcker inte, även antalet människor som använder språket var viktigt för många. För några, speciellt män, var det viktigt att man tydligt skiljde mellan ett minoritetsspråk och ett invandrarspråk och man sammanlänkade alltså både historiska och kvantitativa anledningar. 
 Tre äldre informanter hade svårt att ta ställning till finskans sär- ställning i Sverige. I princip menade de att som sverigefinnar anser de det egna vara språket viktigast, men samtidigt sympatiserade de 
 551 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 med andra minoritets- eller invandrargrupper som säkert också hade samma åsikter kring sitt eget språk. 
 De  
 yngre  
 var mycket kluvna i sina svar om finskans särbehand- ling i jämförelse med senare invandrarspråk. I jämförelse med de äldre informanterna var skillnaden tydlig. Av de unga tyckte 14 av 22 (några med viss tvekan) att finskan ska ha en särskild ställning, medan åtta ansåg att alla främmande språk i Sverige, oberoende av deras ursprung, borde behandlas lika. Även i dessa svar fanns det en viss tvekan. I svaren visade det sig att det inte fanns någon större skillnad mellan vad unga kvinnor och män hade för åsikter. 
 Många informanter ansåg sig vara jäviga att svara på frågan om finskans ställning eftersom man som sverigefinländare naturligtvis höll sitt eget språk som viktigast. De jämställde den finska minori- tetens behov med t.ex. kurder, engelskspråkiga eller spansktalande invandrare och menade att även de andra antagligen ansåg att deras språk är viktigast. Man gjorde därmed i princip ingen åtskillnad mellan en  
 invandrar-/integrationspolitik 
  och en minoritetspolitik. 
 I många av de nekande svaren kunde man urskilja en viss jämlik- hetssträvan. Det var viktigt för några att alla eller åtminstone större främmande språk behandlades lika. Här kunde man hypotetiskt ha trott att informanter med multikulturell bakgrund skulle sträva mer efter en jämlik behandling, men resultaten visar att informan- terna med en förälder från ett utomskandinaviskt land var precis lika delade i sina åsikter som alla andra. Med tanke på att nästan hälften av de yngre informanterna var omedvetna om vad minori- tetsställningen innebär, måste svaren dock tolkas försiktigt. Ett svar förmedlade dock uppfattningen att denna ovannämnda jämlik- hetsprincip även kunde gynna finskan. 
 Lika behandling för alla språk, inklusive finska, är inte mer än rättvist. Jag undrar om det finns lika mycket t.ex. finska  
 tv-program 
  som arabiska. Det känns som om andra får mer stöd än finskan. MCYM18 
 Anledningar som gavs för naturligheten i finskans särskilda ställ- ning var bl.a. det stora antalet finskspråkiga som idag bor i Sverige, samt det faktum att invandringen till landet har skett tidigare än för senare invandrargrupper. Således presenterades både historiska och kvantitativa anledningar, precis som i den äldre undersöknings- gruppen. 
 Finskan tycker jag är nästan viktigare, det finns ju så pass många finsktalande i Sverige. Det är viktigare än de andra språken.  
 -- 
 -- 
  De [finländarna] har ju funnits här så länge, de andra har kommit mycket senare. MMYK22 
 Finskans långa historia i Sverige, Finlands och Sveriges gemen- samma historia som en nation, gemensamt kulturarv och nutida 
 552 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 nordiskt samarbete mellan länderna var även de anledningar till finskans särbehandling. Någon jämförde även finskans ställning med svenskans i Finland och en annan eftertraktade tydligare ex- empel på finskans officiella status. 
 I och med att det är ett officiellt språk, måste det vara tydligt på något sätt i samhället att det är ett starkare språk. Att det visar sig i skolan och i service. SLYK19 
 Som man kan läsa ovan, varierade de äldre och yngre informan- ternas kunskaper om och inställning till finskans minoritetsställ- ning märkbart. I stort sett kan man konstatera att de äldre infor- manterna var bättre insatta i finskans särskilda ställning än sina yngre motparter. Anledningarna kan vara naturliga, som bl.a. deras större livserfarenhet men även att de visade ett djupare intresse och engagemang för frågor kring sitt eget ursprung, sin ställning i sam- hället och sitt modersmål. Detta kan skönjas även i inställningar till frågan om finskan gentemot andra invandrarspråk. Fler yngre än äldre informanter uttryckte någon slags jämlikhetssträvan i ställ- ningen för alla språk förutom svenskan i Sverige. Detta kan delvis bero på att de visste mindre om de faktiska målen med minoritets- ställningen. Detta kan i sin tur bero på t.ex. hur ofta man ser/hör eller läser om denna fråga, vilken nästan uteslutande debatteras i sverigefinska media, på finska. För de äldre var det mycket vikti- gare att finskan hade en särskild ställning och de kunde även ge tydligare motiveringar till detta. De hade också bättre kunskaper om minoritetsställningen. Åsikterna om finskans erkända ställning var däremot generellt positiva i båda grupperna. 
 Sammanfattningsvis kan vi konstatera att informationsbehovet är stort bland många av de yngre, samtidigt som kunskapen tycks vara god bland de äldre. Informationsspridningen är desto viktigare eftersom det påverkar viljan att eftersträva sådana möjligheter som minoritetsställningen ska kunna tillhandahålla, och bristen på in- formation gör det också svårare för majoritetssamhället att för- verkliga minoritetspolitiken. 
  
 6.3 
  
 Informanternas användning av finska i olika sammanhang 
  
 I en tidigare fråga hade informanterna fått möjlighet att bedöma sin nivå av språklig kompetens vad gäller både finska och svenska. För att ta fram vidare information om informanternas användning av finska tillfrågades de även om i vilka  
 situationer  
 och med vilka olika 
 553 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 personer  
 de använder språket. Det förstnämnda eftersträvade kun- skap om s.k. domänliknande språkanvändning, som är ett ganska grovt mått. Det andra eftersträvar en mer detaljerad bild, som utgår ifrån att man ofta har ett personbundet och konsekvent språkbruk med specifika individer, som s.a.s. vinner över domänanvänd- ningen. Dessa kan även överlappa med varandra. 
 Informanterna fick själva fritt beskriva sin språkanvändning, vil- ket kan ha resulterat i en viss brist på struktur i svaren presenterade i tabellerna nedan. Det återspeglas t.ex. i att man i Tabell 16 kan läsa att fyra äldre kvinnor använder finska på jobbet, men i Tabell 17 har bara två kvinnor nämnt att de använder finska med arbets- kamrater eller kunder. På samma sätt har vi separerat olika använd- ningsområden enligt de uppgifter som informanterna själva har lämnat. Bl.a. kan alternativet på fritiden omfatta de flesta andra användningsområden förutom arbete, men i tabellerna har vi utgått ifrån informanternas egna beskrivningar. Man har också angett olika personer man talar finska med. I tabellerna 16 och 17 kan vi se de olika situationerna där informanterna använder finska respektive personerna som finskan används med. I sin helhet löd frågan på följande sätt: 
 16. Missä yhteyksissä sinä käytät suomea?/ 
 I vilka sammanhang an- vänder du finska? 
  
 a. 
  
 Eri tilanteissa/ 
 Olika situationer? 
  
 b. 
  
 Eri ihmisten kanssa, kenen?/ 
  
 Med olika personer, vem? 
  
 Vad gäller både äldre och yngre informanter användes finskan mest i hemmet tillsammans med maka/make, barn och i de yngre infor- manternas fall med föräldrarna. 32 stycken av alla informanter be- rättade att de använder finska främst privat i sina hem, dvs. som ett informellt vardagsspråk. Andra  
 situationer/domäner  
 där man an- vände finska flitigt var arbetsplatser och föreningsliv. Under rubri- ken föreningsliv har såväl finska föreningar, pensionärsföreningar som aktiviteter i Finlandsinstitutet i Stockholm hamnat. Det fanns även några informanter som konstaterade att de använde finska all- tid när det var möjligt och när de hörde att de personer som var närvarande talade finska eller bröt på finska (Tabell 16). 
 Svaret på fritiden – som främst representerar det privata och informella språkbruket – utgjorde ett direkt svar överraskande få gånger, men om man räknar ihop svaren från flera andra situationer kan man konstatera att det är precis då informanterna använder sin finska mest. Endast en äldre manlig informant berättade att han 
 554 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 använde finska hos myndigheter och även detta mest för att skoja lite med dem. Två informanter använde finska under läkarbesök och sex stycken i sina kontakter med en församling eller med kyr- kan. Av de yngre informanterna nämnde endast tre stycken att de använde finska i skolan, men i verkligheten kan antalet antas vara större eftersom fler än tre hade gått i en finskspråkig klass eller skola. Några yngre informanter nämnde att förutom i sina egna hem talade de finska nästan enbart när man var på besök i Finland. 
 Tabell 16 Situationer där finska används av informanterna 
  
 Var använder man finska? 
  
 Äldre 
  
 Äldre 
  
 Yngre 
  
 Yngre 
  
 Totalt 
  
 män 
  
 kvinnor 
  
 män 
  
 kvinnor 
  
 I hemmet 
  
 9 
  
 7 
  
 8 
  
 8 
  
 32 
  
 På arbetet 
  
 2 
  
 4 
  
 2 
  
 3 
  
 11 
  
 Föreningsliv 
  
 4 
  
 3 
  
 3 
  
 10 
  
 Alltid när man kan 
  
 5 
  
 3 
  
 1 
  
 9 
  
 I Finland 
  
 2 
  
 3 
  
 2 
  
 7 
  
 Kyrka/Församling 
  
 2 
  
 4 
  
 6 
  
 På fritiden 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 4 
  
 I skolan 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 Hos läkare 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 Hos myndigheter 
  
 1 
  
 1 
  
 Annat 
  
 4 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 9 
  
 29 
  
 27 
  
 17 
  
 21 
  
 94 
  
 Till gruppen  
 Annat  
 i tabell 16 hör bl.a. brevväxling, användning av dator genom att chatta, läsa tidningen, prata i telefon, festa, be- sök hos föräldrarna, körsång samt när man handlar. 
 Bland de olika  
 personer  
 som informanterna använder finska med förekom oftast föräldrar, barn, make/maka, alltså familjemedlem- mar. Detta överensstämmer väl med informationen om de olika situationer man sagt sig använda finska i. För de flesta informan- terna verkar finskan vara ett i huvudsak privat och därmed sanno- likt ett informellt språk. Uppdelningen var ganska naturlig. Bland informanter som talade finska med sina föräldrar var alla förutom en yngre informanter, eftersom många av de äldre informanterna själva var i den ålder då deras föräldrar inte längre var vid liv. På samma sätt var alla utom en informant äldre bland de informanter som använde finska med sina barn; de flesta yngre informanter hade inte börjat bilda familj än. 
 Andra personer som informanterna använde finska med var sys- kon, barnbarn och andra släktingar. För många ungas del var finska 
 555 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 kontakter ofta med släktingar och när man var på besök i Finland. Något anmärkningsvärt är att fler yngre än äldre informanter be- rättade att de använde finska i kontakt med sina vänner och be- kanta. Delvis kan detta förklaras med att för de yngre informan- terna har vänskapskretsen och det sociala livet utanför hemmet en viktigare funktion än för de äldre. Det kan dock också vara så, att de yngre var mer utlämnade till att använda finska just med sina vänner och bekanta, oftare än de äldre, som kanske har flera möj- ligheter och personer att använda finska med, dvs. vidare sociala nätverk på finska. 
 Tabell 17 Personer som informanterna använder finska med 
  
 Med vem använder 
  
 Äldre män 
  
 Äldre 
  
 Yngre män 
  
 Yngre 
  
 Totalt 
  
 man finska? 
  
 kvinnor 
  
 kvinnor 
  
 Föräldrar 
  
 1 
  
 8 
  
 9 
  
 18 
  
 Släkt 
  
 2 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 16 
  
 Barn 
  
 8 
  
 7 
  
 1 
  
 16 
  
 Maka/maka 
  
 8 
  
 7 
  
 15 
  
 Vänner 
  
 2 
  
 5 
  
 7 
  
 14 
  
 Bekanta 
  
 3 
  
 5 
  
 1 
  
 3 
  
 12 
  
 Syskon 
  
 5 
  
 6 
  
 11 
  
 Alla som kan 
  
 6 
  
 1 
  
 7 
  
 Arbetskamrater 
  
 2 
  
 1 
  
 2 
  
 5 
  
 Barnbarn 
  
 3 
  
 2 
  
 5 
  
 Kunder 
  
 1 
  
 1 
  
 2 
  
 Grannar 
  
 1 
  
 1 
  
 Andra 
  
 3 
  
 1 
  
 4 
  
 26 
  
 38 
  
 28 
  
 34 
  
 126 
  
 På en något mer offentlig nivå nämnde fem informanter att de an- vände finska med sina arbetskamrater och två med sina kunder, så- ledes var det totalt sju stycken som hade finskan som en aktiv del av sitt arbetsliv (Tabell 17). Även användning av finska med gran- nar nämndes en gång. Precis som vid frågan om vilka olika situatio- ner finskan används i, kom det fram även här att många informan- ter, sex äldre kvinnor och en yngre kvinna, gärna använde finska med alla personer de hade möjlighet att använda den med. I grup- pen  
 Andra  
 nämndes t.ex. flickvän, barnens lärare, dagbarn och hemhjälp. 
 Den viktigaste slutsatsen man kan dra av dessa resultat är att finskan övervägande används i privata situationer och således främst har en funktion som ett privat och informellt språk. Finskan 
 556 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 används med familj, släkt och vänner och kan således ha en funk- tion som ett socialt sammanhållande språk och som ett känslo- språk. Andra domäner där finskan används utanför hemmet, men dock i mindre utsträckning, är arbetsplatser, församlingar och fö- reningsliv samt tillsammans med arbetskamrater, kunder och be- kanta. Språkanvändning utanför hemmet sker i betydligt mindre skala än inom hemmet. Bland de enskilda resultaten kan man no- tera att endast 5 av de äldre använder finska med sina barnbarn, dvs. 22 %. 
 Man kan sammanfatta utvecklingen ovan som i Figur 1. Till en början kan vi konstatera att finskt språkbruk i offentlig miljö i Sverige aldrig blivit utvecklat mer än rudimentärt, men trots det kan vi anta att en viss tillbakagång inträffade under decennierna före minoritetsställningen (se även diskussionerna nedan). 
  
 Figur 1 
 . Domänförluster och ett alltmer privat språkbruk leder till språkbyte 
 Tid 
 Offentliga domäner 
 Övriga privata och arbetsrelaterade domäner 
 Familjens språk, den privata sfären 
 Språkbytet realiseras 
 Hemmet utgör som domän och familjemedlemmarna i den en cen- tral arena för bruket av finska. Så småningom börjar antalet domä- ner minska och språkets utrymme krympa generellt, både kvantita- tivt i form av tillfällen och kvalitativt i form av de språkliga kraven på mångsidighet. Föräldrarna blir för barnen en alltmer central möjlighet att använda finska, och detta främst i hemmiljö. När inte 
 557 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 heller familjen längre utgör en sådan bas kan man betrakta språk- bytet som fullbordat (se Figur 1). 
 Språket har då redan i föregående fas slutat att vara kulturbä- rande. De två huvudsakliga vägar som finns för att man ska kunna vända utvecklingen, förutom en aktiv revitalisering av språket inom familjen, är skolan och en funktionell utvidgning av de domäner språket kan brukas i, även inom den offentliga sfären (se även Huss 1999:126 ff.). I och med det sistnämnda steget ökar också språkets prestige och minoritetsgruppens vilja att lära sig språket. 
 Med tanke på de möjligheter som ett förvaltningsområde skulle ge, nämligen att använda finska med myndigheter, utgör både stil- mässiga vanor och den specifika kompetens som detta skulle med- föra en stor utmaning för informanterna. De skulle sannolikt ställas för både situationellt mer formella språkliga krav och rent lingvis- tiskt/ kompetensmässigt behöva utveckla en del nya språkliga re- surser på finska. För de  
 äldre  
 hänger detta ihop med att de dels har en generellt sett ganska kort utbildningsbakgrund, dels att de inte har kunnat skaffa sig en bred erfarenhet av sådant språkbruk i Sverige. För de  
 yngre  
 hänger det ihop med att de sannolikt inte har haft möjlighet att lära sig dels skriftspråket enligt en skriftspråks- standard, och dels med att de inte har haft möjlighet att skaffa sig erfarenhet från att använda denna typ av mer formellt språkbruk, med fackordförråd som man nödvändigtvis inte lär sig i grundsko- lemiljö. Med andra ord, kontakter med myndigheter på finska skulle ställa markant ökade språkliga krav på informanterna, san- nolikt något högre på de yngre än de äldre. Dessa krav är lexikala, grammatiska/stilistiska och sannolikt pragmatiska. 
 18 
  
 För att ta reda på om informanterna tyckte att det fanns ytterli- gare någon situation där finska skulle kunna användas ställdes en följdfråga. Den utgick ifrån att förutom i situationerna där infor- manterna hade beskrivit att de använder finska kunde det även fin- nas andra tillfällen då de skulle behöva tala finska. Frågan löd i sin helhet på följande sätt: 
 17. Missä tilanteissa sinun pitäisi voida puhua suomea?/ 
 I vilka situ- ationer skulle du behöva tala finska? 
  
 Om svaren kan konstateras att fler äldre än yngre informanter ville nämna ytterligare situationer där de skulle behöva använda finska. 
  
 18  
 I princip finns det flera tillvägagångssätt att överbrygga en sådan språkklyfta. Man kan undvika situationen, man kan lära sig denna stil/genre genom t.ex. utbildning, och, man kan låta myndighetsföreträdarna anpassa sin finska mot den talspråksfinska som kunderna/ klienterna behärskar, samt kombinationer av dessa alternativ. 
 558 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Några äldre informanter ansåg dock att de inte hade behov av att använda finska i större utsträckning än idag. Det viktigaste området där äldre informanter skulle behöva tala finska var besöken hos lä- kare och på sjukhus. Dessa kom fram i över hälften av alla äldres svar och även i några av de yngre informanternas svar. Andra situa- tioner var myndighetskontakter, rättsliga papper och domstolar samt äldreomsorg. En äldre informant ansåg att alla kontakter som skedde med telefonsvarare var krångliga och hade fungerat bättre på finska. Även andliga behov ansågs av några vara av sådan art att finskan lämpade sig bättre. 
 Kyllä sitä haluaisi käyttää suomea ja kuulla sitä kirkossa, koska siellä ollaan niin lähellä henkisiä ja Everett, kuten hautaaminen ja vihkiminen. Myös töissä on tilanteita, jolloin on tarvetta käyttää suomea. SSÄK57 
 (Jag skulle vilja använda och höra finska i kyrkan, eftersom då har man med mentala och andliga saker att göra, som t.ex. begravningar och vigsel. Även på jobbet finns det situationer där man har anledning att använda finska.) SSÄK57 
 Några, både äldre och yngre informanter, berättade att de skulle behöva använda mer finska på sina arbetsplatser, antingen i kontakt med kunder eller med arbetskamrater. En informant, aktiv inom sjukvården, berättade hur hon upplevde sin egen förmåga att över- sätta facktermer som problematisk, när hon hade kontakt med pa- tienter. Arbetet kunde vidare röra telefonsamtal till läkare eller sjukhus i Finland och då var det viktigt att man använde de rätta orden. Liknande problem hade en yngre informant, verksam inom hemtjänsten, som hade haft stor nytta av sina kunskaper i finska men som samtidigt upplevt att språket inte räcker till. 
 Av de  
 yngre  
 informanterna kunde mindre än hälften beskriva ytterligare situationer där de skulle behöva använda finska. De ovannämnda arbetsmiljöerna var några av dessa situationer. Vidare uttryckte två yngre kvinnor en vilja att tala finska med sina läkare eller barnmorskor, samt en kvinna möjlighet att prata finska på banken eller i juridiska situationer. En yngre kvinna hänvisade till problem i kommunikation som berörde henne indirekt. Hon kriti- serade föräldramöten i skolan och konstaterade att åtminstone en del av informationen borde vara på finska eftersom många föräldrar inte har lika bra språkkunskaper som deras barn. Denna funktion har ju tidigare delvis ombesörjts av den sedan många år tillbaka nedlagda finska Hem- och skola  
 –föreningen. 
  Idag finns ingen motsvarande instans eller organisation som tillvaratar finskspråkiga föräldrars särskilda behov eller önskemål i skolfrågor. 
 559 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Andra svar som kom fram var när som helst när den andra par- ten behöver tala finska, eller det är bättre om man får använda finska överallt. Många beskrev situationer där de mer eller mindre ofrivilligt hade hamnat i rollen som tolk för andra personer. Det innebär att det finns situationer i vilka endast finska är ett funktio- nellt språk för en del sverigefinnar. 
  
 6.4 
  
 Hjälp vid myndighetskontakter på grund av språket 
  
 För att ta reda på det faktiska behovet av finskspråkig hjälp bland undersökningsgruppen tillfrågades informanterna om de behövde hjälp på grund av språket i myndighetskontakter eller när de besö- ker vårdcentralen. Som en följdfråga undrade vi vem de fick hjälp av, om och när de behövde det. I sin originalform lydde frågorna så här: 
  
 25. 
  
 Tarvitsetko kielen takia apua esimerkiksi terveyskeskuksessa tai asioidessasi viranomaisten kanssa?/ 
  
 Behöver Du hjälp på grund av språket när Du t.ex. besöker vårdcentralen eller har kontakt med myn- digheter? 
  
 26. 
  
 Keneltä saat apua, jos tarvitset sitä?/ 
  
 Vem brukar Du få hjälp av om Du behöver det? 
  
 Bland de  
 yngre  
 informanterna var svaren nästintill hundraprocen- tigt samstämmiga. Ingen representant i den yngre generationen sade sig behöva hjälp av någon utomstående på grund av bristande språkkunskaper i svenska. Detta överensstämmer väl med den all- männa bilden av unga sverigefinländare i denna generation. Finskan är för dem närmast det språk som används enbart inom den privata kretsen, inte i officiella sammanhang. Några informanter påpekade även att de inte behärskar det byråkratiska språket inom finskan, utan skulle i alla sådana sammanhang använda svenska i stället. 
 Frågan om vem man brukar få hjälp av var således inte aktuell när det gäller ungdomarna. Däremot undrade vi ifall de yngre infor- manterna själva hade varit med om situationer där en anhörig eller någon annan har behövt deras hjälp på grund av språksvårigheter. Av 22 informanter hade nio stycken varit med om situationer där någon har behövt deras hjälp som en slags vardagstolk eller  
 -över- 
  sättare. Oftast var dessa människor som behövde hjälp antingen deras föräldrar eller  
 mor-/farföräldrar, 
  men det hade också hänt att någon av dem hade hjälpt främmande människor. Servicesituatio- 
 560 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 nen som dök upp i nästan alla dessa nio fall var besök hos läkare eller vid sjukhusvistelse. En informant, aktiv inom sjukvården, be- rättade om flera tillfällen då hon agerat som tolk för finskspråkiga patienter på sitt arbete. 
 Vad gäller de  
 äldre  
 informanterna, var inställningen hos dem nå- got annorlunda. Även bland dem var majoriteten av den åsikten att de inte behövde hjälp på grund av språket, åtminstone inte numera. Däremot var det många som var medvetna om risken att man tap- par språket med stigande ålder och om åldersrelaterade sjukdomar som angriper hjärnan. Detta var även en viktig orsak till att många betonade vikten av finskspråkig service i framtiden. 
 Bland äldre kvinnor och män var det lika många som tidigare hade behövt språklig hjälp, i gruppen äldre män tre stycken och i gruppen äldre kvinnor tre stycken. I de flesta fallen när en infor- mant hade behövt hjälp på grund av språket i myndighetskontakter var det vanligen en nära anhörig, en son eller dotter, som hade hjälpt dem. Ibland hade informanterna även använt sig av tolkservi- cen som funnits hos myndigheten. En äldre kvinna berättade att hon ofta hade sin dotter med sig på läkarbesök för säkerhets skull, eftersom det förekom situationer där hennes språkliga för- måga kändes begränsad. En äldre man från en central Mälardals- kommun ansåg sig ha haft tur eftersom hans familjeläkare var finskspråkig och kunde behandla honom på finska. I allmänhet an- sågs servicesituationer inom sjukvården vara de mest problematiska av så gott som alla informanter. I en situation där personen själv upplever sig som sårbar och även rädd, kan det vara ännu svårare att ta in information och uttrycka sig på ett främmande språk. Dessa språkkrävande situationer skulle behöva den trygghet som det egna modersmål kan ge, ansåg många. 
 I gruppen  
 äldre  
 informanter var det alltså 17 som inte ansåg sig behöva hjälp i nuläget. Däremot behövde 6 av 23 (26 %) ound- gängligen språkhjälp. 
 19  
 Flera äldre (10 stycken) än yngre informan- ter hade hjälpt andra. Två av de äldre kvinnliga informanterna ar- betade själva inom sjukvården och berättade om flera fall när de vid sidan av de vanliga arbetsuppgifterna hade agerat som tolkar eller översättare mellan patienter och svenskspråkig personal. 
 En äldre kvinna från en central Mälardalskommun säger att både hon och hennes man har behövt hjälp men berättar även att den inte funnits tillgänglig när den skulle ha behövts. I hennes exempel 
  
 19  
 Det är inte möjligt att stämma av denna andel mot andra resultat, men om perspektivet är detta, att ca var fjärde äldre Waters behöver språkhjälp i svenska på ålderns höst, behöver detta bli föremål för kraftfulla insatser från myndigheternas sida. 
 561 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 är båda makarna beroende av sin sons tolkhjälp hos läkare osv. Hon klarar sig själv i enklare servicesituationer som på banken någor- lunda bra, men hennes man har tappat svenskan fullständigt. Hon beskrev situationerna på följande sätt: 
 Ne on vaan sellaisia tilanteita, että itse on pärjättävä, Robinson. MCÄK67a 
 (Det bara är sådana situationer när man måste klara sig ensam, även om man inte kan det eller förstår.) MCÄK67a 
 Från de ovanstående svaren kan man dra slutsatsen att behovet av hjälp på grund av språket ändå varierar. De flesta informanter, speciellt yngre, ansåg att de i nuläget inte hade sådana behov. Där- emot konstaterade många, speciellt äldre, att behoven kan finnas där ju äldre man blir. Behovet av återkommande finskspråkig ser- vice blir uppenbart när man tar hänsyn till informanternas beskriv- ningar om situationer där de själva har gett språklig hjälp åt andra sverigefinnar. 
  
 6.5 
  
 Behovet av finskspråkig service på hemorten 
  
 6.5.1 
  
 Introduktion 
  
 Utredningen har bett oss studera följande frågor speciellt. I enkä- ten rör det frågorna 22, 23, 24, 37a och 37b. Frågorna 23 och 24 följer på en basfråga (22). Frågorna lyder: 
  
 22) 
  
 Onko sinusta tärkeää, että kotipaikkakunnallasi on suomen- kielisiä julkisia palveluja?/ 
  
 Är det viktigt för Dig att det finns finsk- språkig offentlig service på hemorten? 
  
 23) 
  
 Jos vastauksesi on kyllä, minkälaisia palveluja tulisi olla suomenkielellä?/ 
  
 Om ditt svar är ja, vilken typ av finskspråkig service borde det finnas? 
  
 Mckenzie, koulussa/ 
 Inom förskola/skola 
 ________ 
 Sairaanhoidossa/ 
 Sjukvård 
 _____________________Rangel hoidossa/ 
 Åldringsvård 
 _______________ 
 Tuomioistuimissa/ 
 Domstolar 
 ___________________ 
 Sairaskassalla/ 
 Försäkringskassa 
 _______________ 
 Verotoimistossa/ 
 Skatteverket 
 ___________________ 
 Muualla/ 
 Annat 
 ______________________________ 
  
 24) 
  
 Jos voisit käyttää suomen kieltä viranomaisten kanssa asioidessasi, koska ja missä tekisit sen?/ 
  
 Om du fick använda finska med myndigheter, när och var skulle du göra det? 
  
 562 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 37) a Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä DaviesHur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig äldreomsorg,  
  
 -service? 
  
 (Intervjuaren förklarar svarsalternativen: Ange ett svar enligt denna skala, med mest negativt till vänster och mest positivt till höger) 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 37) b Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua sairaanhoidossa?/ 
 Hur viktigt anser du att det är att man får finsk- språkig sjukvård? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 6.5.2 
  
 Frågan om huruvida finskspråkig offentlig service på hemorten är viktig 
  
 Fråga 22 var en enkel basfråga, som efter ett positivt svar ledde till en följdfråga, 23. Om ett negativt svar uppgavs, frågades infor- manterna varför de inte ansåg att finskspråkig offentlig service var viktig på hemorten. 
 Av 45 informanter gav 37 svaret att det var viktigt för dem att det finns finskspråkig offentlig service på deras hemort. Ytterligare fem informanter påpekade att de själva inte hade något personligt behov av finskspråkig service, men att de ändå framhöll att finsk- språkig service kan vara viktig för andra. Således kan det sägas att bara tre informanter avvisade behovet av finskspråkig service på deras hemort helt. 42 stycken, 93,3 % av informanterna, ansåg att finskspråkig service i en eller annan form var viktig att ha på hem- orten. Detta antal och denna andel är klart högre än det antal/den andel som behärskade finska på en hög nivå, samt det är högre än det antal/den andel som behärskade svenska väl. 
 För många av informanterna var behovet av finskspråkig service en självklarhet. Totta kai se on tärkeää! (Det är klart det är vik- tigt!) var svaret från flera, speciellt äldre informanter. Många in- formanter berättade om sina personliga anknytningar till finsksprå- kig service eller om sina släktingar och bekanta som var i behov av finskspråkig service på ett eller annat sätt. Mångas känslor, speciellt de äldre informanternas, kan sammanfattas i följande yttranden: 
 Sehän olisi hirveän fiksua jos olisi (suomenkielisiä palveluita) SLÄK73 
 563 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 (Det skulle vara väldigt trevligt om det fanns finskspråkig service) 
  
 SLÄK73 
  
 Oikeastaan kaikissa paikoissa pitäisi olla mahdollisuus saada 
  
 suomenkielistä palvelua tai apua. MCYM20 
  
 (Egentligen borde det finnas en möjlighet till finskspråkig service eller 
  
 hjälp på alla ställen.) MCYM20 
  
 On hirveän tärkeää, että olisi olemassa suomenkielisiä palveluita. 
  
 SSÄK61 
  
 (Det är jätteviktigt att det skulle finnas finskspråkig service) SSÄK61 
  
 Ja, absolut! Människor som inte kan svenska måste kunna uttrycka sig 
  
 på något sätt. Ansvaret ska inte ligga hos någon släkting eller vän utan 
  
 människorna ska själva kunna ta hand om sina ärenden och kunna 
  
 uttrycka vad de vill ha gjort. Det är jätteviktigt, speciellt för de äldre. 
  
 SLYK19b 
  
 Många informanter verkade vara medvetna om möjligheterna som 
  
 finns inom offentlig service med redan existerande personal. Det 
  
 påpekades av flera att det redan idag finns finskspråkig personal på 
  
 några ställen och att många finskspråkiga kunder inofficiellt har 
  
 styrts till dessa personer. 
  
 Harmon tästä tarvitsisi tehdä mitään suurta juttua, koska kaikilla 
  
 työpaikoilla on usein monenkielisiä. Ei siitä tarvitsisi tehdä niin 
  
 vaikeaa, vaan sitä voisi käyttää paljon enemmän hyväkseen, ei vain 
  
 suomenkielisiä, vaan muitakin. SSYM21 
  
 (Man behöver inte göra en stor sak av det, eftersom det finns redan 
  
 flerspråkiga på de flesta arbetsplatser. Det behöver inte vara så svårt, utan 
  
 man skulle kunna utnyttja det mycket mer, inte bara finskspråkiga, utan 
  
 även andra.) SSYM21 
  
 Detta nämndes oftare av informanterna från kommuner där tät- 
  
 heten av finskspråkiga är högre, som t.ex. Eskilstuna. Därtill be- 
  
 rättade några informanter om precis motsatt praxis, där finsksprå- 
  
 kig personal i bl.a. hemtjänsten har styrts att ta hand om kunder 
  
 med annat modersmål än finska. Anledningen till detta, enligt in- 
  
 formanternas tolkning, har varit integrationssträvan. Denna integ- 
  
 rationssträvan av personalen har synbarligen drabbat servicen till de 
  
 finskspråkiga patienterna/vårdtagarna. Många av informanterna 
  
 framhöll att de inte vill ställa orimliga krav när det gäller finsksprå- 
  
 kig service. Mer rimliga krav angående service var t.ex. vissa servi- 
  
 cetider hos myndigheter då man kan bli betjänad på finska, samt att 
  
 en del av en avdelning på ett sjukhus, servicehus eller ålderdoms- 
  
 hem skulle vara enbart finskspråkig med finskspråkig personal. 
  
 Ett exempel på ett negativt svar angående behovet av finsksprå- 
  
 kig service på hemorten var följande: 
  
 Nej, det är inte viktigt för mig, för jag känner att om man är som nu, 
  
 till exempel i Sverige, så ska man kunna landets språk. Och kunna 
  
 uträtta ärenden på svenska. Men man ska kunna göra det på finska, 
  
 564 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 men kanske inte enbart på finska. Man ska kunna svenska, tycker jag. MMYK19 
 Andra anledningar som gavs av de två andra informanterna som helt avslog behovet av finskspråkig service, var att den ena inte hade upplevt något behov på sin hemort och den andra tyckte att avsaknaden av hans personliga behov betydde att sådant behov inte fanns på orten. 
  
 6.5.3 
  
 Vilken typ av service borde finnas på finska? 
  
 Om informanterna vid den tidigare frågan hade nämnt behovet av finskspråkig service ombads de i fråga 23 att specificera sina behov. 
 Bland alternativen i fråga 23 har informanterna själva fått välja de viktigaste serviceformerna för dem och även haft möjlighet att nämna sina andra servicerelaterade behov. I det transkriberade ma- terialet förekom totalt 216 olika svar på alternativen. 
 Enligt svarsfrekvensen var den viktigaste serviceformen för in- formanterna  
 åldringsvård/äldreomsorg 
 . Av alla alternativ nämndes den oftast av informanterna, 38 gånger. Viktigast var åldringsvår- den för äldre män och kvinnor, med vardera 11 svar. I praktiken betyder detta att alla intervjuade äldre män och alla utom en äldre kvinna ansåg att det är viktigt med finskspråkig service i åldrings- vård på hemorten. Bland de yngre informanterna var antalet svar nio för yngre kvinnor och sju för yngre män. När det gäller äldre och deras speciella behov, framkom det av flera svar att även annan service än åldringsvård är viktig. 
 Kyllä se olis tärkeää, mä tykkään että hirveän tärkeää, noiden vanhusten kohdalla ennen kaikkea. Totuus on se, että vanhemmiten häviää se ruotsin kieli ja sellaisista on kuullut niin karmeita kohtaloita, kun ovat joutuneet vain ruotsinkieliseen hoitoon. Täytyy tässä vielä korostaa sitä, että Peterson kohdalla se on tärkeää, että on palveluita. MMÄM51 
 (Det skulle vara viktigt, jag tycker att det är jätteviktigt, speciellt när det gäller åldringarna. Sanningen är att när man blir äldre, försvinner det svenska språket och man har hört om hemska öden när en sådan har hamnat i enbart svenskspråkig vård. Jag måste ännu en gång betona att speciellt för äldre är det viktigt att det finns service.) MMÄM51 
 Informanternas svar följdes av flera exempel från verkliga livet. Vissa äldre var bekymrade över sin egen framtid, andra, oftast yngre, uttryckte oro över bekanta och släktingar som antingen re- dan hamnat i åldringsvården eller kommer att behöva vård i framti- den. Äldre med åldersrelaterade sjukdomar som demens eller Alz- 
 565 
 Bilaga 7 SOU 2005:40 
 heimers ansågs vara en speciell grupp med speciella behov. En kvinna, verksam inom sjukvården, beskriver situationen såhär: 
 Se on kauheaa katsottavaa, kun dementiapotilaalla kieli häviää. Eikä siinä ole minkään näköistä merkitystä kielitaidolla.  
 -- 
 -- 
  Se on hirveä tilanne muutenkin, kun koko elämä kaatuu, Gaines pysty sitä kommunikoimaan ulospäin. SSÄK57 
 (Det är hemskt att titta på när en patient med demens tappar språket. Och då spelar språklig kompetens ingen roll.  
 -- 
 -- 
  Det är en hemsk situation även annars, när hela livet rasar och man inte kan kommunicera det utåt.) SSÄK57 
 Någon informant påpekade att stora årskullar, speciellt  
 40-talis- 
  terna, kommer att vara en stor grupp i behov av mer service i fram- tiden. Bland dem finns det sådana som helt saknar kunskaper i svenska, samt många som aldrig lärt sig annat än ett ytfunktionellt språk, någon slags vardagssvenska utan känslouttryck eller fackord. De flesta av dessa har kommit till Sverige i vuxen ålder, jobbat på finskspråkiga arbetsplatser och nästan helt saknat kontaktytor i det svenskspråkiga samhället och således gått miste om tillfällen till språkinlärning. Några informanter trodde även att det finns många äldre som hade en relativt svag skriftlig förmåga. 
 Niitä kielitaidottomia ei tule olemaan yksi tai kaksi tuhatta, vaan vieläkin enemmän. Juuri niitä ihmisiä, jotka osaavat sanoa mjölk ja bröd, mutta eivät paljoa muuta.  
 -- 
 -- 
  Mccoy 35, 40 vuoden takaa lakoamalla meitä eläkeläisiä, Miller. MCÄK67b 
 (Sådana  
 icke-språkkunniga 
  kommer inte finnas ett eller två tusen, utan ännu mer. Just de människorna, som kan säga mjölk och bröd, men nästan inget annat.  
 -- 
 -- 
  Det kommer att komma tusentals pensionärer från 35, 40 år, som behöver hjälp.) MCÄK67b 
 Närmast efter åldringsvården kom  
 sjukvården  
 med 35 benäm- ningar. Alla elva intervjuade äldre män nämnde sjukvården, samt tio intervjuade äldre kvinnor. Hos yngre informanter var antalet be- nämningar något lägre, sju i båda grupperna. Detta faller sig natur- ligt eftersom behovet av sjukvård oftast är mindre aktuellt hos unga och friska människor. Många av de yngre informanterna berättade om sina föräldrar eller  
 mor-/farföräldrar 
  som redan nu eller i fram- tiden är i behov av finskspråkig sjukvård. I flera familjer var det vanligt att någon i den yngre generationen fungerade som tolk för de äldre när de behövde sjukvård. 
 En yngre informant berättade om sin mormor som har bristfäl- liga kunskaper i svenska och som på grund av sin sjukdom ofta är tvungen att söka sjukvård. 
 Det är jobbigt när man är sjuk och inte riktigt kan förklara och knappt förstår själv. Jag tänker också på att när hon är inlagd, att om det kan finnas några läkare som kanske kan finska. MCYK17 
 566 
 SOU 2005:40 Bilaga 7 
 En annan informant som har varit verksam inom sjukvården, beskrev situationen så här: 
 Kyllähän mä olen huomannut kun olen ollut töissä itse, että heti jos tuli suomalaisia potilaita, niin kyllähän ne oli ihan onnessaan, Mcconnell minut ja heti kääntivät suomeen. Halusivat puhua suomea ja halusivat kaikki tiedot suomeksi.  
 -- 
 -- 
  Se oli paljon helpompaa, he ymmärsivät heti sen Lucas. Ne oli ihan hirveän kiitollisia. SLYK24a 
 (Visst har jag lagt märke till, när jag har jobbat, att när det kommer finska patienter, så blir de jätteglada när de hör mig och går direkt över till finskan. De vill prata finska och vill ha all information på finska.  
 -- 
 -- 
  
 Det var mycket lättare, de förstod direkt och behövde inte fråga flera gånger. De var väldigt tacksamma.) SLYK24a 
 Viktiga serviceformer för informanterna var även  
 Försäkringskassan  
 med 28 benämningar,  
 Skatteverket  
 med 25 och  
 skola  
 med 22 benämningar.  
 Förskola  
 och  
 domstolar  
 kom därefter med 22 respek- tive 19 benämningar. Försäkringskassan och Skatteverket tas upp som viktiga, kan man anta, eftersom redan små språkliga missför- stånd kan få ödesdigra effekter. 
 Även vikten av utbildningsväsendet som skola och förskola un- derströks. När det gäller skola var informanterna ytterst eniga, i alla tre grupper förutom äldre män uttryckte fem stycken infor- manter behovet av finskspråkig undervisning i skolan och bland äldre män var antalet sju. Det innebär att 22 av 45 informanter pri- oriterade skolans språkförmedlande funktion högt. 
 Det är många barn som kommer hit som har finskspråkiga föräldrar, som kanske känner sig kluvna mellan sina finskspråkiga föräldrar och svenska vänner. De behöver undervisning i finska och stöd på det sättet. Ett språk är ju alltid ett plus, det ska inte ses som ett börda.  
 -- 
 -- 
  
 Jag har själv fått mycket ut av när jag gick på finska lektioner. SLYK19b 
 En äldre man uttryckte sig på följande sätt: 
 Lasten ja suomenkielisen opetuksen kohdalla tuntuu, että se vastuu jää vanhemmille ja isovanhemmille. Koulussa on jo liian myöhäistä, Shaffer jo mennyt. MMÄM51 
 (När det gäller barn och undervisning på finska, så tror jag att ansvaret ligger på föräldrarna och  
 mor-/farföräldrarna. 
  I skolan är det redan för sent. Tåget har redan gått.MMÄM51 
 Vid domstolar borde man ha en möjlighet att använda sitt mo- dersmål bl.a. på grund av, som en informant uttryckte det, att det lätt uppstår missförstånd. 
 Informanterna yttrade intresse även för andra serviceformer som inte stod med på den ovannämnda listan. Under svarsalternativ  
 Pitts/annat  
 framkom det t.ex. banktjänster (3 ggr), arbetsför- medling (3 ggr), andra myndigheter (3 ggr), teater och biografer (2 
 567 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 ggr), församlingar (2 ggr) och försäkringsbolag, tolkservice, sociala myndigheter och finskspråkig jurist, varav de sista fyra nämndes en gång var. 
  
 6.5.4 
  
 Skulle informanterna själva använda finska med myndigheter? 
  
 De föregående frågorna har mer en principiell bas. Fråga 24 är så till vida mer krävande, att den efterfrågar egen aktivitet. Frågan uppfattades väldigt olika av informanterna. I många fall fick inter- vjuaren ställa om frågan, den andra gången i formen Om du fick använda finska med myndigheter, skulle du göra det? Och i så fall var och när? Den ursprungliga frågan lyder på följande sätt: 
 24) Jos voisit käyttää suomen kieltä viranomaisten kanssa asioidessasi, koska ja missä tekisit sen?/ 
 Om du fick använda finska med myndigheter, när och var skulle du göra det? 
  
 Svaren varierade tydligt mellan de yngre och de äldre informan- terna. Av de 23 äldre informanterna menade 20 att de skulle an- vända finska i kontakt med myndigheterna. Alla äldre män som har deltagit i undersökningen svarade jakande och de flesta av dem an- såg att de skulle använda finska varje gång det fanns möjlighet till det. Många informanter uppfattade frågan som en följdfråga till fråga 23 där man redan hade fått möjlighet att beskriva vilken finskspråkig offentlig service man ansåg vara viktig att ha på hem- orten. Därför förefaller det naturligt att de flesta inte räknade upp en lista av serviceformer, utan konstaterade att de skulle använda finska i de flesta eller alla myndighetskontakter och servicesituatio- ner, och speciellt i dem som man hade nämnt vid den tidigare frå- gan. Serviceformer som nämndes specifikt av äldre manliga infor- manter var bl.a. post, Skatteverket (2 ggr), jurist, sjukhus (2 ggr), läkare (2 ggr), polis, kommunala myndigheter (2 ggr), länsstyrelse och apotek. 
 Många av de äldre manliga informanterna berättade att de använ- der finska redan i nuläget i sina myndighetskontakter ifall de vet att det är möjligt. Om servicepersonalen talar svenska på ett sätt som antyder finsk bakgrund, vågar de flesta äldre män testa ifall det är möjligt att använda finska. Samma gäller situationer då serviceper- sonalen har ett finskt namn eller är en tidigare bekant Waters för den finskspråkige. Då används oftast finska i servicesituationen. 
 568 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Kyllä minä käyttäisin aina, koska se on helpompaa ja luonnollisempaa. 
  
 Minä osaan ajatella sillä ja reagoida sillä [suomen kielellä].  
 -- 
 -- 
  
 Ruotsiksi saattaa tulla tilanteita, joissa ei löydä sanoja juuri oikealla 
  
 hetkellä, mutta ehkä jälkeenpäin sitten, kun se tilanne ja mahdollisuus 
  
 ovat jo menneet. MMÄM61 
  
 (Jag skulle använda (finska) alltid, eftersom det är lättare och kommer 
  
 mera naturligt. Jag kan tänka på det och reagera med det [finska 
  
 språket].-- 
 -- 
  När man pratar svenska kan det komma situationer då man 
  
 inte hittar de rätta orden när man ska, men de kommer kanske efteråt, 
  
 när situationen och möjligheten redan är borta.) MMÄM61 
  
 En specifik situation där svenskan upplevdes som komplicerande var för en informant läkarbesök. På samma sätt beskrevs det som komplicerat att läsa myndighetsbeslut och andra papper på svenska. Speciellt bland de äldre informanterna är språkkunskaperna i svenska oftast knappa när det gäller byråkratiskt, myndighets- eller i övrigt fackmässigt språk. 
 Lääkärit käyttävät sellaista kieltä, ettei sitä aina välttämättä ymmärrä. Ja kun on omasta terveydentilasta kyse, niin haluaa tietää mahdollisimman tarkkaan. MMÄM64 
 (Läkare använder sådant språk att man inte nödvändigtvis förstår det. Och när det handlar om ens egen hälsa, vill man veta så noggrant som möjligt.) MMÄM64 
 Äldre kvinnliga informanter var till största delen av samma åsikt som sina manliga motparter. Hälften av dessa, sex stycken, ansåg att de skulle använda finska överallt om det bara fanns möjlighet till det. Ytterligare tre äldre kvinnor specificerade olika användnings- ställen. Försäkringskassan, läkare, domstolar, sjukvård, pastorsex- pedition, Skatteverket och kommunala myndigheter nämndes en gång var, samt alla möjliga myndighetskontakter tre gånger. 
 En iögonfallande detalj i de äldre kvinnornas svar är att några av dem beskrev myndighetskontakter och situationer inom t.ex. vård som främmande, obehagliga och t.o.m. skrämmande. Många tillade att de helst skulle använda finska i alla situationer där de inte kän- ner sig hemma i själva situationen. Dessa situationer avvek ofta från vardagen och kunde därför upplevas som obehagliga. De ut- görs typiskt av formella, eller fackspråkligt inriktade situationer, som på olika sätt är jämförelsevis språkkrävande. 
 Mä tekisin sen nimenomaan sellaisissa tilanteissa, Owens jotenkin vaikeita tai pelottavia, missä ei sen puoleen oikein pärjäisi kummallakaan kielellä, koska se olisi pelottavaa. Silloin haluaisi saada tehdä sen suomen kielellä.  
 -- 
 -- 
  Ne tilanteet, jotka niin paljon jännittäisi ja pelottaisi SSÄK57 
 (Jag skulle nog göra det speciellt i sådana situationer som är på något sätt svåra eller skrämmande, när man i för sig inte skulle klara sig på något av språken, eftersom det skulle vara skrämmande. Då skulle man vilja göra 
 569 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 det på finska.  
 -- 
 -- 
  De situationerna som skulle göra en så spänd och rädd.) SSÄK57 
 En äldre kvinna berättade att behovet att använda finska är passerat för hennes del och att språkkunskaperna redan har nått en sådan nivå att svenskan inte utgör något problem. En annan ansåg sig inte att ha några behov i nuläget, men erkände möjligheten att hon kanske skulle behöva använda mera finska senare i sitt liv. 
 En tydlig tendens bland svaren var att många av de yngre infor- manterna svarade nekande till frågan om de själva skulle använda finska med myndigheter. Speciellt yngre män i undersökningen av- slog användandet av finskan nästan rakt av. Sju av tio unga män konstaterade att de inte skulle använda finska. En av dem gav som anledning avsaknaden av kunskaper i byråkratisk finska. 
 Resterande tre hade åsikter som liknade varandra. Beroende av situation och serviceplats skulle de möjligen kunna använda finska med myndigheter. Av dessa konstaterade en yngre man att även om han själv inte hade behov av finskspråkig service i nuläget, var det viktigt med alternativa språk inom servicebranschen och myndig- heterna. 
 Jos olisi mahdollisuus käyttää [suomea], niin saattaisin käyttääkin, koska suomea puhuessa tulee hyvä ja turvallinen olo. SSYM21 
 (Om det fanns en möjlighet att använda [finska], skulle jag väl kunna använda det, eftersom det känns bra och tryggt när man pratar finska.) SSYM21 
 Bland yngre kvinnor underströk flera informanter det faktum att de inte har behövt vara i kontakt med myndigheter och kunde såle- des inte säga om de skulle använda finska eller inte. De flesta av dem konstaterade att de troligen skulle använda svenska i alla kon- takter. Sju av 12 unga kvinnor var av den åsikten att de inte skulle använda finska även om det fanns möjlighet till det. Den främsta anledningen var att de ansåg sig att vara helt svenskspråkiga och, som några konstaterade, inte behärskar den byråkratiska finskan. 
 Jag har inte haft någon kontakt med myndigheter, men jag tror inte jag skulle använda finska även om det fanns möjlighet till det. Men det måste finnas som alternativ för andra som behöver det. SLYK19 
 Resterande fem unga kvinnor ansåg att det fanns en möjlighet att de själva skulle använda finska med myndigheter. Platser där man skulle använda finska var bl.a. på banken, Skatteverket och inom sjukvården. Två väldigt lika kommentarer från yngre kvinnor som i undersökningen uttryckte sin vilja att använda finska med myndig- heterna lyder så här: 
 Kyllä mä voisin ihan hyvin ajatella käyttäväni. Jos sitä vain olisi. Jos esim. neuvola tai kätilö, silloin kun mä synnytin, olisi ollut 
 570 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 suomalainen [suomenkielinen], niin silloin kyllä olisin käyttänyt 
  
 (suomea). SLYK24 
  
 (Jag skulle väl kunna tänka mig att använda. Om det bara fanns. Om 
  
 t.ex. barnavårdscentralen eller barnmorskan hade varit finsk [finsk- 
  
 språkig], då hade jag använt finska.) SLYK24a 
  
 Voisihan sitä käyttää, jos niitä palveluja olisi suomeksi. Nyt on jo 
  
 tottunut siihen, että hoitaa asiat ruotsiksi, mutta voisi olla helpompaa, 
  
 jos saisi palvelua suomeksi. SLYK24b 
  
 (Man skulle kunna använda det, om det fanns service på finska. Nu har 
  
 man redan blivit så van vid att ta hand om saker och ting på svenska, 
  
 men det skulle kunna vara lättare om man fick service på finska.) 
  
 SLYK24b 
  
 Av svaren kunde man delvis ana att användandet av finskan kändes främmande för de flesta ungdomarna av tre olika skäl. Dels hade största delen av de unga informanterna så bra språkkunskaper i svenska att finskan inte längre kändes som något alternativ utanför hemmet och vänskapskretsen. Det offentliga språket för dessa ungdomar var svenska och det administrativa/byråkratiska ord- förrådet behärskades oftast enbart på svenska. Dels upplevdes frå- gan om användandet av finska med myndigheter som förvånande. Orsaken, som intervjuaren upplevde det, var att eftersom det i nu- läget existerar väldigt få faktiska möjligheter att använda finska i myndighetskontakter, ansågs av ungdomarna detta alternativ som  
 icke-existerande. 
  Som en tredje orsak kan avsaknaden i sig av de ungas erfarenheter av myndighetskontakter även ha spelat en roll när det gäller svaren. 
 Skillnaderna i svaren enligt region är inte lika iögonfallande som när man jämför resultaten mellan unga och äldre. I tabell 18 kan vi se att enbart informanter från övriga kommuner i Stockholms län visar skilja sig från de andra tre grupperna. 
 Tabell 18 Skulle man använda finska själv med myndigheter, fördelning enligt region 
  
 Stockholms län 
  
 Stockholms stad 
  
 Mälardalen centrala 
  
 Mälardalen mindre 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 10 
  
 2 
  
 5 
  
 4 
  
 7 
  
 7 
  
 6 
  
 4 
  
 Av 12 informanter från Stockholms län uttryckte så många som 10 att de skulle vilja använda finska med myndigheter om det fanns möjlighet till det. Två informanter ville inte göra det. I andra regio- ner var uppdelningen betydligt jämnare, i Stockholms stad fem po- sitiva mot fyra negativa svar, i Mälardalens centrala kommuner sju 
 571 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 respektive sju svar och i mindre Mälardalskommuner sex positiva och fyra negativa svar. I fråga 24 beskrev endast få informanter faktiska situationer där de skulle använda finska, men de flesta hade redan gjort det under fråga 23. 
  
 6.5.5 
  
 Frågan om vikten av användning av finskan inom åldringsvården och i sjukvården 
  
 Frågan om hur viktigt det är att man har tillgång till service på finska inom åldringsvården resp. sjukvården formulerades som föl- jer: 
 37) a Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä DaviesHur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig äldreomsorg,  
  
 -service? 
  
 37) b Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua sairaanhoidossa?/ 
 Hur viktigt anser du att det är att man får finsk- språkig sjukvård? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Tanken var att man skulle få kunskap inte bara  
 om  
 vissa service- funktioner anses viktiga, utan också  
 hur  
 man graderar eller priorite- rar dessa. 
 Vissa frågor i enkäten har inte direkt relevans för samtliga in- formanter, men de har det i de flesta fallen åtminstone indirekt. Många av de yngre har föräldrar eller  
 mor-/farföräldrar 
  som kom- mit till Sverige i vuxen ålder. Dessa har av olika skäl inte kunnat lära sig svenska till en mångsidig nivå. I kontakter med myndighe- ter har de ofta fått anlita professionella tolkar när sådana funnits tillgängliga, eller anhöriga, vänner och arbetskamrater när tolkar inte funnits tillgängliga. För de yngre är också för de flesta frågan om finska inom äldreomsorg och sjukvård en annan än för de äldre. De yngre har en förmåga i svenska som räcker till även för de be- hov som uppstår i kontakter med fr.a. sjukvården. Äldreomsorg blir en ännu mer hypotetisk och avlägsen fråga, om frågeställningen ska gälla dem själva. De svar som de avger för denna fråga gäller därför för en del av dem antingen nära anhöriga eller från en gene- rell synvinkel, utan att de själva nödvändigtvis gör anspråk på en sådan service på finska. 
 572 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Frågorna 37a och 37b visade sig ha en ganska liten spridning i svarsalternativen och de låter sig generaliseras utan att någon stati- stik i tabellform behöver användas. Ett par generella drag framstår vid analysen av enkätsvaren på fråga 37a, om åldringsvården/äldre- omsorgen: 
 alla  
 äldre  
 (100 %) oavsett region, ålder och kön, anser att äldre- omsorg på finska är extremt/mycket viktig: samtliga har grade- rat det som 7 (det högsta värdet), och en del har dessutom lagt till egna siffror som utgör en fortsättning på skalan uppåt, 
 17 av de 22 (77,3 %)  
 yngre  
 anser att finska i äldreomsorgen är extremt/mycket viktig (=7), en anger värdet 6, och fyra anger värdet 5. 
 Ett par generella drag framstår vid analysen av enkätsvaren på fråga 37b om sjukvården: 
 18 av 23 (78,3 %)  
 äldre  
 har angett att sjukvård på finska är ex- tremt/mycket viktig, och de använder graden 7, fyra anger 6 och en anger 5 på skalan, 
 15 av de 22 (68,2 %)  
 yngre  
 anger 7 för vikten av användning av finska inom sjukvården, fyra anger 6, en anger 5, en anger 3 och en anger 2. 
 Ett par generella drag framstår vid analysen av de båda frågorna sammantagna: 
 samma personer graderar möjligheten att få service på finska inom åldringsvården/äldreomsorgen högre än inom sjukvården, 
 äldre graderar möjligheten att använda finska något högre inom båda omsorgsområdena än yngre, 
 fr.a. några yngre hänvisar till andras behov, beroende på om de äldre/patienterna är finskspråkiga eller inte, varvid dessa borde ges möjligheten att använda och få höra finska. Endast två (som är yngre) av 45 (4,4 %) anger att det inte är viktigt med finsk service, och detta gäller inom sjukvården. 
 Nedan följer ett antal kommentarer om finsk service i åldringsvår- den, först från de  
 äldre 
 : 
 Kokemukset:  voi olla epäinhimillistä tyytyä kielettömään palveluun SLÄM56 
 (Erfarenheter: det kan vara omänskligt att nöja sig med en språklös service) SLÄM56 
 [se on]ensiluokkaisen tärkeää SSÄK86 
 573 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 ([det är] av första klassens vikt) SSÄK86 
 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) 
 kieli ja kulttuuri merkitsevät äärimmäisen paljon vain heille [vanhuksille] MCÄM64 
 språk och kultur betyder extremt mycket bara för dem [för gamla människor] MCÄM64 
 dementoituville, erityisesti traagista MCÄK46 
 (speciellt tragiskt för dementa) MCÄK46 
 hirveän tärkeää, kieli [ruotsi] unohtuu Jones([det är] jätteviktigt, många glömmer språket [svenskan] MMÄM64 
 Om finsk service i sjukvården, kommentarer från de  
 äldre 
 : 
 [olen] nähnyt ja kokenut, miten lähteä toipumaan,  elintärkeää. SLÄM56 
 ([har] sett och upplevt, hur man ska börja rehabilitera sig,  det är livsviktigt) SLÄM56 
 välttämätöntä SSÄK86 
 (oundgängligt) SSÄK86 
 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) 
 tulevaisuudessa, 10 vuotta eteenpäin MCÄM60 
 (i framtiden,10 år framåt i tiden) MCÄM60 
 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) 
 on jo olemassa suomalaisia lääkäreitä, joille hakeutuu MCÄM64 
 (det finns redan finska läkare, som man söker sig till) MCÄM64 
 (Markerat 3 (av  
 1–7) 
  på skalan om behovet av finska i sjukvården) 
 tietty vastaanottoaika [olisi hyvä] MCÄK46 
 (en bestämd mottagningstid [vore bra]) MCÄK46  
 joka paikassa oltava White MMÄK62 
  
 (det måste finnas en finskspråkig på varje ställe MMÄK62 
 Allmänna utsagor fanns också med, som gällde både åldringsvård och sjukvård: 
 Asian saa paremmin hoidettua omalla kielellä. MMÄM71 
 (Man får saker bättre ordnade på det egna språket) MMÄM71 
 Om finsk service i åldringsvården, kommentarer från de  
 yngre 
 : (markerat 7 för både åldringsvård och sjukvård) 
 574 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 jos on suomalaisia vanhuksia.  tarve suomalaisille hoitajille, lääkäreille SLYK24b 
 (om det finns finska äldre. behov av finska skötare, läkare) SLYK24b 
  
 (markerat 7 för behovet av finska inom åldringsvården)  
 svenskan kan försvinna [hos de äldre] MMYK22 
 Om finsk service i sjukvården, kommentarer från de  
 yngre 
 : (markerat 2 på skalan  
 1–7 
  om behovet av finsk service) 
 [se on] vanhuksille tärkeämpi SSYM22 
 ([det är] viktigare för de äldre) SSYM22 
  
 (markerat 6 för behovet av finska inom sjukvården)  
 man ska få rätt vård MMYK22 
 Sammanfattningsvis kan man notera att en klar majoritet (40 av 45; 89 %) anser det extremt/mycket viktigt att få använda och höra finska inom äldreomsorgen/ åldringsvården. En nästan lika stor majoritet (33 av 45; 73 %) anser också att det är extremt/mycket viktigt att få använda finska inom sjukvården, men det verkar fin- nas en liten tendens, fr.a. bland de yngre, att man anser att det är bara är mycket viktigt eller viktigt att den finskspråkiga servicen finns att tillgå även på sjukvårdssidan. Flera, speciellt yngre, ut- trycker sig allmänt, t.ex. att man bör få finsk service om behov finns. 
  
 6.5.6 
  
 Diskussion kring frågorna om vikten att erhålla finskspråkig service inom äldreomsorg och sjukvård 
  
 De intervjuade informanterna är finskspråkiga, men boende i Sverige, en del av dem i den s.k. tredje generationen. Språkbytes- processen återspeglas emellanåt redan inom en och samma familj: medan föräldrar kan vara klart dominanta i finska, kan barnen vara klart dominanta i svenska. 
 En uppfattning idag tycks vara att sverigefinnarna inte efterfrå- gar finskspråkig service inom de nämnda områdena. Resultaten kan tolkas som att denna uppfattning inte stämmer. Det kan finnas flera orsaker till detta. Vi vill här också koppla diskussionen till tolkservice. 
 575 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 En orsak är förstås att det inom de olika sektorerna, äldreomsorg och sjukvård, ofta finns personal tillgänglig som åtminstone hjälp- ligt, men säkert också emellanåt på ett professionellt sätt, kan ge finskspråkig eller tvåspråkig service åt dem som behöver den. Viss tolkservice finns dessutom fortfarande att tillgå på finska. 
 Av intervjuerna framgår dock, att en hel del av de yngre fungerar som tolkar åt sina föräldrar eller  
 mor-/farföräldrar. 
  Detta är i sig förvånande, då de finsktalande var pionjärer för tolkverksamheten på många orter i Sverige, liksom man redan i början på  
 1970-talet 
  etablerade en akademisk utbildning för tolkar vid Stockholms uni- versitet. Vi vet dock att denna servicefunktion på många håll lagts ner eller reducerats, liksom tolkutbildningen reducerats. Samtidigt har många av de tidigare verksamma och utbildade tolkarna i  
 finska-svenska 
  fallit för åldersstrecket eller omplacerats. Verksam- heten har också privatiserats. 
 20  
 De praktiska behoven tycks dock kvarstå i märkbar omfattning. Här kan man anta att det finns skill- nader mellan kommuner/orter som har tillgång till auktoriserade tolkar och de som inte har det. 
 Man kan då fråga sig om uppfattningen att det finns en begrän- sad efterfrågan på tolkhjälp på finska beror på en ökande förmåga att använda svenska bland sverigefinnarna, eller är det så, att man inte efterfrågar tolkhjälp, för att den åter blivit alltför svårtillgäng- lig? Man kan möjligen också se det som ett uttryck för skamkäns- lor: både bland landsmän och bland majoritetsbefolkningen är den attityden vanlig, att man ska inte behöva tolk om man bott i landet i flera årtionden. En sådan inställning uttrycktes mer frekvent och tydligare under den tidigare assimilationsperioden. Sannolikt finns det också praktiska skäl – en anhörig eller arbetskamrat är ofta di- rekt tillgänglig. För den myndighet som ska anlita tolk kan det också vara en kostnadsfråga. 
 Svaren reflekterar farhågor för att man vid åldrande fr.a. inte kan erhålla en tillräckligt hög livskvalitet, om man blir språkligt isole- rad. I bakgrunden uttrycks också farhågor för vad som kan ske om åldersrelaterade sjukdomar drabbar en själv eller anhöriga och man tappar det senare förvärvade språket, svenskan. 
 Ett alternativ till tolkverksamhet är att man inom olika arbets- områden låter språkkunnig personal ansvara för kontakter med 
  
 20  
 År 2004 fanns det i Sverige drygt 110 auktoriserade tolkar i finska, varav ett  
 50-tal 
  i Stockholmsområdet. I Sörmland fanns det 4 auktoriserade tolkar, alla i Eskilstuna. Det lilla antalet tolkar i Eskilstuna, kan vara en följd av att myndigheterna köper upp tjänster från tolkfirmor som inte är lokala. (Källa: Föreningen Auktoriserade Translatorer, gm. Tarja Soutolahti.) 
 576 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 t.ex. kunder eller patienter som har sådana språkbehov att samtal utan språkhjälp inte kan leda till goda eller säkra resultat. Det är dock inte alltid säkert att finskspråkig personal vill eller har fått arbeta med kontakter som tar hänsyn till att de är språkkunniga. Det har också varit så att meritvärdet i att kunna finska (eller andra språk) varit ringa eller obefintligt. Tröga organisationsformer kan också vara en orsak till att språkligt kompetent personal inte alltid finns där behoven finns. Det finns sannolikt ett behov att skapa utrymme för språklig kompetensutveckling bland många yrkeska- tegorier som har skapat sig en yrkes- och kanske också utbild- ningskarriär i Sverige, men enbart på svenska. De fackanknutna språkkunskaperna är därför inte alltid på en relevant nivå. 
 Inom vissa sociala och hälsoområden finns det särskilt viktiga skäl till att se till att den rent språkliga kommunikationen fungerar på ett tillfredsställande sätt, både av  
 trivsel-, 
  sociala och trygghets- skäl. Ett sådant är just åldrings- och demensvården (se t.ex. Ekman 1993). Det finns som nämnts, alltjämt ett ganska stort antal äldre sverigefinnar som inte kan svenska på en så god nivå, att de själva kan klara av ett samtal med en svenskspråkig person. 
 Frågorna 37a och 37b representerar alldagliga men avgörande kontakter med svenska samhällsfunktioner, som har litet symbol- värde och kanske heller inte är avhängiga ett språks officiella sta- tus, 
 21  
 men de har ett större praktiskt värde, vilket också pekades ut av några informanter. Med basis i dessa två frågor och deras tidigare kommentarer om önskemål, graderingen av vikten och reellt an- vändande verkar informanterna prioritera sådana praktiskt oriente- rade språkbehov där man inte har råd med missförstånd allra högst i sina önskemål. 
  
 6.6 
  
 Mediekonsumtion – finskt, sverigefinskt, eller ingetdera? 
  
 Mediekonsumtion anses generellt kunna ge indikationer på hur vi- tal en språklig minoritet är, och vilken roll standardspråket kan antas ha. Detta i sin tur är av betydelse för hur bedömningar av hur långt gången språkbytesprocessen är. I vårt fall är frågor om me- diekonsumtion också av intresse för att bedöma om man är mer retroaktivt inriktade, mot Finland, eller mot den sverigefinska och svenska miljön, i t.ex. nyhetsbevakningen. Också ur den syn- 
  
 21  
 Självfallet kan de vara direkt kopplade till en språkpolitik och  
 –lagstiftning 
  också, såsom fallet är i Finland för svenskspråkigas vidkommande. 
 577 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 vinkeln är dessa frågor viktiga, att man får indikationer om finskans roll för deras kulturkonsumtion, i vidare bemärkelse. 
 Vi frågade informanterna om de var intresserade av och använde sig av finskspråkiga media, såväl radio/TV som tidningar, men även om de såg på/hyrde finska filmer på video och DVD. Frågorna som ställdes avsåg att också försöka bedöma vilken position finlands- finska resp. de egna sverigefinska produktionerna och sändningarna har bland informanterna. Vi har också antagit att frågor om hyrfil- mer/DVD mer berör de yngres möjliga vilja att upprätthålla kon- takterna med finskspråkiga media. 
 Vi har i detta sammanhang behandlat informanternas svar rela- tivt sammanhållet, men presenterar resultaten uppdelade på å ena sidan bildmedia, dvs. TV och hyrfilmer, och å andra sidan radio och tidningar. För att skapa sig en mer komplett bild av inte bara in- formanternas mediekonsumtion, med syftet att utröna hur mycket de kommer i kontakt med kulturkonsumtion också av annat slag, hade det antagligen varit nödvändigt att också fråga om läs- och biblioteksvanor. Men då det är svårare att separera det finska från det sverigefinska beträffande läsning, och p.g.a. enkätens omfatt- ning valde vi att inte ta med denna aspekt. 
 22 
  
 Innan vi presenterar resultaten ska vi kort sammanfatta tillgäng- ligheten av resp. medium. Tillgängligheten på egenspråkiga pro- gram och eget utbud för en minoritet avgör också den möjliga fre- kvensen av konsumtionen, liksom den faktiska sändningstiden på dygnet påverkar viljan och möjligheten att se sändningar live. 
 Finskspråkiga  
  
 TV-program 
  
 har gått igenom olika faser, med en start som baserade sig på finlandsfinsk produktion, så småningom egenproducerat och alltmer mångsidigt. Denna nya fas kan sägas ha påbörjats under tidigt  
 1970-tal. 
  Närmast koncentrerar vi oss på public  
 service-delen. 
  Nyhetsprogram, aktualitetsprogram och barn- program är de starkast och mest långlivat företrädda formerna. Sändningstiderna – både kvantitativt och beträffande veckodagar och tider på dygnet – har varierat. I huvudsak har sändningarna haft en minskande riktning. Sändningstiderna som de var som mest ut- byggda på  
 1980-talet, 
  såg ut som i Tabell 19. 
 De direkt avläsbara intrycken är dels att programmen varit få och infrekventa, samt att man helt saknat möjligheter att rikta program till ungdomar. Volymen har också för aktualitetsprogrammen minskat under  
 2000-talet 
  (Tabell 19). Dagens utbud av finsksprå- kiga egenproducerade sändningar är under en kontinuerlig debatt, 
  
 22  
 Utredningar om bibliotekens nuvarande arbete med och inställning till finsk verksamhet gjordes under  
 2003–2004; 
  se Ejendahl 2004; Jennische 2004. 
 578 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 inte minst sedan Torres drog ner på produktion och sändningar av aktualitetsprogrammen  
 2002–2003. 
  Från sverigefinskt håll och från programproducenternas sida vill man återgå till minst den volym som fanns år 2002, men man siktar också in sig på att öka den, i enlighet med de rekommendationer som återfinns i ratifikationerna av minoritetsställningarna, och expertkommittéernas påpekanden om att tiderna har minskat, tvärs emot målsättningen. 
 I övriga kanaler finns det via olika sändare och abonnemang viss tillgänglighet utöver  
 public-service, 
  t.ex. genom den s.k. Nacka- sändaren, och genom att finska YLE:s program i komprimerad form har kunnat ses av en del befolkningen. Det finns dock geo- grafiska begränsningar, som kort innebär att fr.a. Stockholmsom- rådet har tillgång till ett sådant utökat utbud. 
 Tabell 19 Utbudet av finsk TV i Sverige, en historisk översikt 
  
 Tidsperiod 
  
 Programtyp, namn 
 23 
  
 1960-tal 
  
 1968 
  
 Underhållningsprogram, Nordvision 
  
 1970-tal 
  
 Tapahtumia (Händelser)  
 (samarbete med YLE 
 24  
 och Finlands 
  
 1972–78 
  
 arbetskraftsministerium) 
  
 1975 
  
 SVT:s första finskspråkiga redaktör anställs (Lin) 
  
 1976–88 
  
 Cook  
 (veckoprogram, Aktuellt för invandrare) 
  
 1976 
  
 Barnprogrammet  
 Juttu  
 (Språka) Programinköp från YLE 
  
 1980-tal 
  
 1981–92 
  
 Ykköskanava (Kanal 1)  
 30 (höst + vår) (varannan vecka Ykköskanava, 
  
 varannan vecka reportage inköpta från YLE) 
  
 1988 
  
 Uutiset (Nyheter)  
 5 senare 9 
  
 1989 
  
 Barnprogrammet  
 Moi Mukulat 
  
 1990-tal 
  
 1992 
  
 Sisu-tv 
  
 (ist. f. Ykköskanava) 30 (i början 30 varannan vecka, mot slutet 15 
  
 varje vecka, både höst + vår) 
  
 1998–02 
  
 EKG  
 30 (i början 15 i veckan, reportage och studiogäster varannan vecka 
  
 2000-tal 
  
 om vartannat; mot slutet reportagemagasin, 30 varannan vecka, höst + vår) 
  
 2000 
  
 Barnprogrammet  
 Karamelli  
 28 x 30 
  
 2002 
  
 Suomenkieliset Reportaasit  
 (finskspråkiga reportage) 30 x 10 (12) 
  
 2004 
  
 E4  
 (reportage) 30 x 12 
  
 Veckosändningstiden rör sig kring en timme i veckan, inklusive en repris av barnprogrammen. Med tanke på att denna volym också 
  
 23 
  
 Vi vill tacka redaktionschef Lee vid SVT, som har gjort denna översikt till- gänglig för oss (på finska). 
  
 24 
  
 YLE är motsvarigheten till SVT och SR i Finland. Den inkluderar såväl finsk- som svensk- språkiga public service kanaler, både tv och radio; www.yle.fi. 
  
 579 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 skulle behöva sprida information, nyheter och fungera kulturbeva- kande, sam underhålla barn och fungera som en utvecklande språk- lig modell för sverigefinska språkbrukare, är omfattningen klart otillräcklig. 
 Beträffande filmer och hyrfilmer har tillgängligheten av naturliga skäl ökat, men är generellt antagligen inte på långa vägar jämförbar med det svenskspråkiga och fr.a. det engelskspråkiga utbudet. Finsk film har också i viss mån mötts av ett ökat intresse från svensk publik, inte minst p.g.a. bröderna Kaurismäkis filmer. I det ordinarie filmutbudet i public  
 service-kanalerna 
  och i de kommersi- ella digitala kanalerna, återfinns finska filmer sporadiskt. Någon sverigefinsk filmproduktion, varken av kortfilms- eller annan ka- raktär har inte nått den breda publiken, och oss veterligt är en så- dan produktion i stort sett okänd. Men det finns också andra, in- formella möjligheter att skapa möjligheter att se filmer, både ge- nom olika klubbar i Finland, och genom t.ex. egna och bekantas besök i Finland. Biblioteken har i takt med att läsandet bland unga på finska minskat också i ökande grad, i de bibliotek som bibehållit sådan service, tagit hänsyn till att film- och  
 bild-/ljudmedieönske- 
  målen ökat i omfattning. I det aktuella området finns också landets 
 – förutom Göteborg – mest omfattande samlingar av böcker, tidningar, tidskrifter och hyrbara  
 bild-/ljudmedia, 
  på biblioteken. Stockholm och Eskilstuna återfinns i tätpositionerna där. 
 25 
  
 Med dessa förutsättningar kan vi nu granska informanternas ak- tiva konsumtion av dessa två media först: 
 Frågorna som ställdes vara dessa: 
  
 40. 
  
 Katsotko suomenkielisiä ohjelmia televisiosta? Kenen lähettämiä ohjelmia?/ 
  
 Ser Du på finskspråkiga program på TV? Vems program? 
  
 41. 
  
 Onko sinulla tapana vuokrata  
  
 video-/DVD-filmejä? 
  Roberts kenen kautta?/ 
 Brukar du hyra finskspråkiga  
  
 video-/DVD-filmer? 
  
  Genom vem? 
  
 25  
 Vintern 2005 har det största biblioteket för finska media och finsk litteratur, Finlands- institutets bibliotek i Stockholm, hamnat i en akut ekonomisk kris. Sedan dess stiftelse och ytterst Finland, ansett att man inte längre kan finansiera den löpande verksamheten, och man förväntat sig att Sverige ska ta över detta verksamhetsstöd, har situationen drastiskt försämrats. Biblioteket har också ett informellt nationellt ansvar för finsk och sverigefinsk litteratur. Det har ca 8 000 besökare och 15 000 utlån per år (Sverigefinländarnas Delegation, 2005). 
 580 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 42. 
  
 Kuunteletko suomenkielisiä ohjelmia radiosta? Kenen lähettämiä? Mitä ohjelmia?/ 
  
 Lyssnar Du på finskspråkiga program på radion? Vems program?Vilka program? 
  
 43. 
  
 Luetko suomenkielisiä lehtiä? Jos luet, Perkins 
  
 Läser Du finskspråkiga tidningar och i så fall vad? 
  
 Tabell 20 Mediekonsumtion på finska, TV och filmer 
  
 Finskspråkiga  
 TV-program 
  
 Hyrfilmer 
  
 Finskt 
  
 Sverigefinskt 
  
 Ingetdera 
  
 Finskspråkiga 
  
 Inga 
  
 N=29 
  
 N=23 
  
 N=6 
  
 N=20 
  
 N=25 
  
 I Tabell 20 kan det ses att ungefär 64 % av alla informanterna, 29 stycken, såg på finskspråkiga  
  
 tv-program 
  
 av finskt ursprung. Något färre, 51 % (23 stycken), såg på finskspråkiga  
 tv-program 
  av sveri- gefinskt ursprung. 44 % av informanterna hade någon gång hyrt finskspråkiga hyrfilmer. I denna grupp har vi även räknat med in- formanter som rapporterade om nedladdade filmer från Internet eller köpfilmer. 
 Gällande ovannämnda  
 TV-program 
  kan det konstateras att de äldre informanterna stod för större delen av medieförbrukningen. Antalet äldre informanter som tittade på antingen finska eller sve- rigefinska  
 tv-program 
  var nästan dubbelt så högt som antalet yngre informanter. Däremot nämndes hyrfilmer fler gånger av de yngre informanterna än av de äldre. Populärast att titta på var de finska programmen som kunde ses via  
 Nacka-sändaren, 
  men några infor- manter hade även tagit till sig det digitala nätverket och kunde se på andra finska kanaler via det. Programmen som man tittade på på den finska kanalen varierade från serier och debattprogram till ny- heter och idrott. 
 Den finska komprimerade kanalens utbud kritiserades av de yngre informanterna och många konstaterade att programmen på kanalen inte var inriktade mot yngre publik, utan snarare uppfyllde den äldre sverigefinska befolkningens behov. Som redan konstate- rades ovan, är svenska SVT:s utbud av finskspråkiga program väl- digt begränsat. Detta kunde märkas även i informanternas svar. De flesta, både yngre och äldre, såg nästan enbart på SVT:s finsksprå- kiga nyhetssändning, Uutiset, och några undrade även om det fanns något annat utbud. 
 Resultaten kan också relateras till en nyligen genomförd publik- undersökning som SVT:s finskspråkiga redaktion gjort (Himanen 
 581 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 2004). Av de ca 350 respondenterna fördelade sig svaren på vikten av frågor som rörde Sverige, Finland, finskspråkiga respektive ut- landet enligt följande: 
 65 % ansåg att frågor som rör sverigefinländare var ytterst viktiga, 53 % ansåg att frågor som rör Sverige var ytterst viktiga, 
 46 % ansåg att frågor som rör Finland var ytterst viktiga, och 25 % ansåg att frågor som rör utlandet var ytterst viktiga. 
 Detta visar, liksom resultaten i vår egen studie, att sverigefinnar i allmänhet verkar betrakta just de egna och svenska frågorna som primära för deras egna behov. 
 Tillgången på hyr- och andra finskspråkiga filmer i Sverige i öv- rigt var mer begränsad (Tabell 20). Mindre än hälften av informan- terna kunde berätta att de någon gång hade hyrt finskspråkiga vi- deo- eller  
 DVD-filmer. 
  Filmer som nämndes var ofta äldre finska krigsfilmer som Talvisota (Vinterkriget) eller nyare produktion från 1990- och  
 2000-talet 
  som Häjyt (Finnjävlar), Martinez, osv. Även utbudet ansågs vara begränsat. Några informanter hade skaf- fat sig finska filmer från Finland, laddat ned filmer via Internet eller fått låna dessa från sverigefinska vänner och släktingar. Yngre in- formanter hade bekantat sig med det finskspråkiga filmutbudet betydligt oftare än äldre, men även en större andel av dessa kon- staterade att tittandet på finskspråkiga filmer inte var någon ofta kommande företeelse utan snarare ett undantag. I båda grupperna hade ungefär hälften av informanterna aldrig hyrt eller köpt finsk- språkiga video- eller  
 DVD-filmer. 
  
 Beträffande  
 radioprogrammen  
 kan man se att dessa utgör en ryggmärg för hela den finskspråkiga medieproduktionen, både ge- nom att man kvantitativt inte utsatts för samma sparbeting eller nedläggningar av program som SVT:s programutbud, och genom att man genom det regionala och nationella, både analoga och digi- tala nätet (plus genom Internet), kan nå i stort sett alla, även natio- nellt. Man har följaktligen sändningsmöjligheter under varje dag i veckan och nästan dygnet runt, live. Denna goda täckning av pro- gramtid matchas också av att programtyperna fyller breda behov, med alltifrån  
 barn-program, 
  över ungdomsprogram, till sändningar för en mer senior publik. Detta möjliggörs genom en rimlig perso- naltäthet som inom täcker in dessa behov. Sisuradio, dvs. den finskspråkiga delen av SR, Sveriges Radio, är sannolikt den största enskilda arbetsgivaren i Sverige, där finska är arbetsspråk, med sina mer än 50 personer totalt. Genom skolans nedrustning finns det 
 582 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 inte ens lokalt någon kommun som matchar detta i dagens läge, och inte heller når friskolorna upp till detta antal. 
 Beträffande tidningar och tidskrifter har de under de senaste de- cennierna genomlevt en allmän nedgång, och många försök till eta- bleringar har blivit kortlivade. Den mest långvariga tidningen har varit veckotidningen  
 Jones, som under olika utgi- vare, varav Sverigefinska Riksförbundet under de tidigare åren var en, har kommit ut sedan  
 1960-talet. 
  Den har idag en upplaga på ca 7000, ibland med betydligt större storupplagesatsningar som också fungerar som värvningskampanjer. 
 Den andra långlivade tidningen var veckotidningen  
  
 Viikko-Viesti 
 , 
  som tillsammans med andra s.k. invandrartidningar publicerade översatt informationsmaterial till nyanlända på  
 7–8 
  språk, till stor del baserat på den språkligt anpassade På lätt svenska. Den finsk- språkiga versionen gick dock relativt tidigt över till att även produ- cera en ansenlig mängd egna artiklar. När man från statligt håll be- slöt lägga ner  
  
 Viikko-Viesti 
  
 1997, beslöt en privat entreprenör att köpa tidningen, som sedan köptes av en annan. I takt med att mi- noritetsställningen stärkes, upplevde både tidningens läsare och redaktörer, liksom många andra, att en nationell nysatsning vore på sin plats. Sedan den 1 september 2003 publiceras därför en sverige- finsk dagstidning,  
 Williams  
 (Svenska nyheter på finska). Upplagan är kring 5000, men sannolikt kan denna volym inte ga- rantera en fortsatt utgivning under trygga former. 
 Tidningarna som nu kommer ut nationellt är alltså  
 Ruotsin Suomalainen 
 , en gång i veckan, och  
 Ruotsin Sanomat 
 , fem gånger i veckan. Både till innehåll och beträffande målgrupper har de lite olika profiler. Ruotsin Sanomat som är en daglig nyhetstidning siktar på dagsaktuella nyheter på finska om sverigefinska, svenska, finska och större internationella nyheter. Ruotsin Suomalainen, har som veckotidning profilerat sig mer mot den något äldre genera- tionen, med inriktning mot nöjen och folkkultur, men även med inslag om den sverigefinska och finska samhällsutvecklingen. 
 Utöver dessa finns en mängd föreningsblad, och en handfull specialinriktade tidskrifter, bl.a.  
 Liekki 
 , en kulturtidskrift (sedan  
 1976-), 
 Tiedote  
 (sedan  
 1972-; 
  sverigefinska lärares tidskrift),  
 Kieliviesti  
 (sedan  
 1980-; 
  Sverigefinska språknämndens tidskrift). Gemensamt för dessa är att de kommer ut kvartalsvis, och har kring 1 000 abonnenter vardera. 
 Det finns andra regionala tidningar och tidskrifter, och åtmin- stone en av dessa,  
 Yks Kaks 
 , har relevans för den aktuella regionen. 
 583 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Detta är en månatligen utkommande förenings- och kulturtidskrift för främst västra Mälardalsområdet. Den har en upplaga på ca 1000. 
 I regionen har det tidigare funnits flera svenska dagstidningar som publicerat material och ibland halv- och helsidor med finska lokalnyheter, men veterligen sker detta sporadiskt idag, om alls. I Eskilstuna har tidningen  
 Folket  
 en sådan sida i veckan. 
 I tidigare studier av mediekonsumtion har en bild tonat fram som säger att en del av de äldre har kvar eller har återupptagit pre- numerationer på sina lokala tidningar från hemregionen i Finland, och ett fåtal prenumererar på finska nationella dagstidningar såsom  
 Helsingin Sanomat 
 . Tidskrifter intresserar en del och även sådana abonnenter finns i Sverige, även om deras antal minskat stadigt av demografiska skäl. 
 Tabell 21 Mediekonsumtion på finska, radioprogram och tidningar 
  
 Finskspråkiga radioprogram 
  
 Finskpråkiga tidningar 
  
 Finska 
  
 Sverige-finska 
  
 Ingetdera 
  
 Finska 
  
 Sverige-finska 
  
 Ingetdera 
  
 N=12 
  
 N=15 
  
 N=23 
  
 N=20 
  
 N=28 
  
 N=12 
  
 I Tabell 21 är finskspråkiga radioprogram från Finland den medie- form som vår undersökningsgrupp har använt sig minst av. För finskspråkiga tidningar är situationen nästan den omvända. Antalet informanter som hade lyssnat på finska radioprogram var något mindre än antalet informanter som lyssnat på sverigefinska radio- program. Ungefär hälften av informanterna hade inte lyssnat på några finskspråkiga radioprogram alls och några få informanter hade lyssnat både på finska och sverigefinska program. 
 Av det sverigefinska utbudet nämnde majoriteten av radiolyss- nande informanter Sisuradio, som ofta konsumerades via Internet. Andra möjligheter för en Waters var finskspråkiga nyhets- sändningar som sändes via statliga kanalerna P2 och P4 samt lokal- radio i Södermanland som sänder finskspråkiga program. Finska radioprogram från Finland lyssnade informanterna på både via In- ternet och via vanlig radio på mellanvågssändningarna. Utlandsfin- nar har egna program som några av informanterna lyssnade på. Lite drygt hälften av informanterna hade inte lyssnat på finskspråkiga radioprogram. Av dessa var yngre informanter en klar majoritet och de stod för två tredjedelar av dem som inte lyssnade på finsk- språkig radio från Finland. 
 584 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Vad gäller finskspråkiga tidningar har vi räknat både antalet in- formanter som läser finskspråkiga tidningar och antalet tidningar som nämndes. Knappt hälften av informanterna (20) läste tidningar av finskt ursprung och drygt hälften (28) tidningar av sverigefinskt ursprung. Bland finska tidningar nämndes både dags- och vecko- tidningar samt tidskrifter som publicerades en gång i månaden eller mer sällan. Flera äldre informanter prenumererade fortfarande på sin finska hemorts lokaltidning och några prenumererade på större finska dagstidningar som Helsingin Sanomat, Campbell och Brady. Annars var utbudet bland tidningarna väldigt varierande. Över 30 olika tidningar nämndes, de flesta av de äldre informan- terna. 
 Sammantaget visade svaren att en större andel informanter läste sverigefinska tidningar än finska. Bland dessa var Williams och Ruotsinsuomalainen de populäraste, och dessa nämndes unge- fär lika ofta av både äldre och yngre informanter. Även den lokala tidningen Yks kaks samt Viikkoviesti nämndes en gång var. 
 När man tittar på de yngre informanterna kan man se två olika tendenser i deras svar. Dels läser en tredjedel av dessa informanter sverigefinska tidningar och dels läser knappt en tredjedel finska ungdomstidningar såsom Turner eller finsk kvällspress såsom  
 Schmidt. 
  Av de tolv informanterna som inte hade läst vare sig finska eller sverigefinska tidningar var 11 yngre och endast en äldre. 
 Eftersom informanterna inte tillfrågades om hur ofta dessa är i kontakt med respektive media, är det svårt att avgöra frekvensen av medieanvändningen. Vi kan dock konstatera att fler äldre infor- manter nämnde att de dagligen såg på Uutiset, läste finskspråkiga tidningar på Internet eller prenumererade på sverigefinska tidningar eller finska veckotidningar. Deras kontakt med finskspråkiga media kan antas vara mer frekvent i jämförelse med de yngre informan- ternas. Flera av de yngre informanterna rapporterade att de läste finskspråkiga tidningar eller såg på finska  
 tv-program 
  tillsammans med sina föräldrar och mer sällan av eget initiativ. Endast video- och  
 DVD-filmer 
  utgjorde ett undantag som bröt mönstret. 
 Mediekonsumtionen visar också på det som diskuterats ovan om kunskap om den sverigefinska minoritetspositionen. I och med att sverigefinska media är de huvudsakliga källorna till fortlöpande information om den, och de äldre är flitigare mediekonsumenter, har dessa också en djupare kunskap om sverigefinnarnas minori- tetsposition. 
 En språklig aspekt på mönstren för mediekonsumtion på finska är att fler äldre upprätthåller kontakten med och kanske t.o.m. ut- 
 585 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 vecklar sin finska, än yngre. De yngre torde kunna hamna i en ned- åtgående språkanvändningsspiral: de läser/konsumerar mindre me- dia för att det redan är mer ansträngande för dem, och mer an- strängande än på svenska. I och med att de läser/konsumerar mindre på finska, blir deras förmåga vartefter ännu svagare i språ- ket, vilket försvagar viljan ännu mer. Detta gäller speciellt de stilni- våer och det ordförråd som inte är privat, dvs. offentligt språkbruk och skriftspråket. 
  
 6.7 
  
 Finska i förskola och skola 
  
 6.7.1 
  
 Introduktion 
  
 Eftersom undersökningsgrupperna bestod av informanter i två olika åldersgrupper var deras erfarenheter av skolgång och under- visning av finska i skolan väldigt olika. Därför valde vi att ställa olika frågor för yngre och äldre informanter. Frågorna hade dock samma utgångspunkt, men de beskrev situationen ur två olika vinklar. Frågorna följde ett visst mönster i båda fallen. I båda un- derlagen för intervjuerna fanns det en hel sida med frågor som be- handlade skolgång. Dessa kan hittas i bilaga 2b och 2c. 
 Det bör noteras att vi ensidigt ställt frågor om finskan, men för föräldrarna och deras barn har det i de flesta fallen handlat om två- språkighetens förutsättningar och bevarande, som dock endast kan förverkligas för dem om också finskan får sin beskärda del inom utbildningsväsendet. 
  
 Äldre  
 informanter tillfrågades först om deras barn och barnbarn. I de fall sådana fanns, undrade nästa fråga om dessa använde finska med sina föräldrar och  
 mor-/farföräldrar. 
  Frågorna kring barnens och barnbarnens modersmålsstöd i förskolan följdes upp med möj- ligheter att berätta om hur informanternas hemkommuner har på- verkat finskan i skolan. Därefter tillfrågades informanterna om de- ras barn hade fått modersmålsundervisning i skolan och hur infor- mationen hade nått familjen. Avsnittet avslutades med frågan om hur viktig barnen och barnbarnen ansåg att finskan i Sverige är. 
 Med  
 yngre  
 informanter började man med att fråga om deras för- äldrar och  
 mor-/farföräldrar 
  och om språkanvändningen med dessa. Sedan gick man vidare till modersmålsstödet i förskolan samt hur familjen fick information om denna. Vidare ställdes liknande frågor om informanternas skolgång när informanterna hade fått berätta om deras hemkommun och hur den hade påverkat finskans ställ- 
 586 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 ning i skolan. De sista frågorna i detta avsnitt handlade om hur viktig informanten, dennes föräldrar och  
 mor-/farföräldrar 
  ansåg att finskan i Sverige var. 
 Vi har valt att presentera resultaten från dessa delar var för sig. Först presenterar vi resultaten från de äldre informanternas inter- vjuer och i ett senare skede de yngre informanternas intervjuer. De första frågorna för de äldre informanterna löd: 
  
 6.7.2 
  
 De äldre informanterna om barn och barnbarn, samt språkbruket med dem 
  
 27. 
  
 Onko sinulla lapsia ja onko heillä lapsia, alle 18 vuotta vanhoja?/ 
  
 Finns det barn och har dessa barnbarn under 18 år?  
 Sosa hieman MorrisonBerätta lite om dessa. 
  
 28. 
  
 Käyttävätkö lapset/lastenlapset suomea kotona, tai muualla, vanhempien kanssa? Entä isovanhempien kanssa?/ 
  
 Använder barnen finska hemma, på annat håll, med föräldrar? Hur är det med  
  
 far-/ 
  
  morföräldrar? 
  
 Av de äldre kvinnorna hade alla förutom en, ett eller flera barn. Ål- dern på barnen varierade mellan 20 och 46 år och antalet barn i fa- miljen mellan ett och tre barn. Genomsnittsantalet hamnade då un- gefär vid 2 barn/informant. Sju av 12 äldre kvinnliga informanter hade barnbarn. I den största kullen var antalet barnbarn åtta och i den minsta ett barnbarn. Barnbarnens ålder varierade mellan två och 27 år. 
 I informantgruppen  
 äldre kvinnor  
 beskrev man en omfattande variation i den språkliga praxisen. Samtidigt som nästan alla äldre män berättade att deras barn använde finska (se nedan), beskrev äldre kvinnliga informanter en något annorlunda situation. Nästan hälften av dem berättade att deras barn använde finska i begränsad omfattning eller inte alls. En kvinna berättade om sin före detta man som inte ansåg att finskan var viktig att lära, en annan om sin svärmor, den tredje om nuvarande mannens före detta fru osv. Gemensamt för dessa kvinnliga informanter var att de ångrade att de inte hade kämpat hårdare för att ge sina barn två hemspråk. 
 26 
  
 Entinen mieheni oli epäluuloinen suomea kohtaan, koska ei ymmärtänyt. Halusi pitää langat käsissään ja sanoi että on parempi, 
  
 26  
 Observera att vi använder hemspråk här i betydelsen språk i hemmet. Sedan 1997 är hemspråk som beteckning på ett modersmål/förstaspråk ersatt med modersmål i bl.a. skolans sfär. 
 587 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 että lapsi oppii ruotsin kunnolla ja Fischer. Tänään minä kadun, Porter sen asian edestä. MMÄK62 
 (Min före detta man var misstänksam mot finska eftersom han inte förstod. Han ville hålla i trådarna och sade att det är bättre om barnet lär sig svenska ordentligt och engelska. Idag ångrar jag att jag inte kämpade för saken.) MMÄK62 
 Ungefär lika många kvinnor kunde berätta att deras barn behärs- kade finska och använde det både hemma hos dem och i sina egna hem. Om de hade gift sig med en svenskspråkig man/kvinna var barnbarnen oftast tvåspråkiga. I en familj hade en besynnerlig situ- ation uppstått, eftersom svärmodern under de två första barnens barndom hade påverkat familjen så pass mycket att de äldsta barnen aldrig lärde sig finska. Vid det yngsta barnets födelse var modern däremot övertygad om att ett annat hemspråk inte skulle skada barnet och således blev det yngsta barnet, en dotter, tvåspråkigt. 
 27 
  
 Andra kommunikativa alternativ var att föräldrarna tilltalade barnen på finska men de fick oftast svar på svenska. Detta förekom i några familjer. Liknande modeller gällde i familjer med tvåsprå- kiga barnbarn. Informanterna berättade att i dessa familjer varierar hemspråket mellan svenska och finska beroende på vilka familje- medlemmar som var hemma. I några fall där barnbarnen inte lärt sig finska i sina hem berättade dessa mor- och farmödrar att barn- barnen ändå visat intresse för finskan och även uttryckt sin vilja att lära språket när de kommit till en mer mogen ålder. I vissa fall har barnen eller barnbarnen även uttryckt sorg och förargelse efter att ha gått miste om möjligheten att lära sig finska. 
 Liksom äldre kvinnor hade även alla förutom en äldre man ett eller flera barn som man kunde berätta om i intervjun. Även den resterande informanten hade barn men dessa var uppvuxna i Finland och således inte relevanta för undersökningen. Antalet barn i familjen varierade mellan två och fyra och genomsnittsanta- let var något högre än kvinnornas, drygt två. Åtta av 11 äldre män hade barnbarn eller barnbarnsbarn. Åldern på dessa varierade mel- lan fem månader och 15 år och antalet barnbarn mellan ett och fem. 
 De äldre männen som hade barn i Sverige talade nästan undan- tagslöst finska med barnen. En äldre man berättade att hans yngre barn förstår finska men diskussioner med henne genomförs oftast på svenska. En liknande situation rådde även i en annan familj där 
  
 27  
 Farhågor och övertygelser om att tvåspråkighet i sig redan är skadlig, har från tid till annan uttryckts både av lekmän och av personer som åtnjutit hög status i ett samhälle, men som ändå inte haft någon fackkunskap om detta. Det finns en mängd anekdoter om att t.ex. läkare och personal på barnavårdscentraler spritt denna typ av farhågor. Det finns dock inga direkta studier om hur detta påverkat nyblivna eller blivande föräldrar. 
 588 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 två äldre barn behärskade finska bra, men det yngsta barnet hade svårigheter och talade hellre svenska. Även en tredje manlig infor- mant berättade att hans barn svarade på svenska när han talade finska med dem. Informanten hade en gång föreslagit att han skulle börja använda svenska med barnen, men dessa hade förkastat idén och förklarat att finskan lät mest naturlig. Detta kan tolkas som att finskan hade en viktig känslorelaterad funktion för barnen trots att de själva inte använde finska. Några äldre informanter nämnde att deras barn skriver och läser på finska, vilket inte är så självklart i de sverigefinska generationer som är födda på  
 1970-talet 
  och senare. 
 De äldre männens barnbarn använde finska i varierande ut- sträckning. I vissa familjer sågs det som en självklarhet att barnen och  
 mor-/farföräldrarna 
  använde finska med barnbarnen i alla kontakter. I andra familjer hade barnens föräldrar, ofta den svenska föräldern, haft en sådan påverkan att barnbarnen inte behärskade finska. I många fall påpekade informanterna att de inte hade velat lägga sig i sina barns angelägenheter utan accepterade situationen, med viss besvikelse. Situationen kunde även variera anmärknings- värt inom en och samma familj, där bl.a. det äldre barnets, sonens barn kunde finska och yngre dotterns barn talade enbart svenska. Några äldre män betonade sin roll som lärare av språket och ansåg att det var viktigt för dem att barnbarnen behärskade finska. På samma sätt beskrev några sin besvikelse över att barnen eller barn- barnen inte kunde eller ville använda finska. 
 Me tehtiin sellainen pöljyys siinä toisten lastenlasten kohdalla, että ruvettiin puhumaan niille Cooley. Nyt ne ei sitten puhu suomea. SLÄM75 
 (Vi gjorde en sådan dum grej med andra barnbarn att vi började prata svenska med dem. Nu pratar de inte finska.) SLÄM75 
 I många familjer spelade föräldrarnas rötter och språkkunskaper en stor roll för barnens möjligheter att lära sig finska. Äldre män har i något högre utsträckning varit språksvaga i svenska, vilket antagligen bidragit till att de varit hänvisade till att kommunicera med barn och barnbarn på finska. De har också gift sig inom språk- gruppen i högre utsträckning. Om barnbarnens båda föräldrar var finlandsfödda eller sverigefinnar, var sannolikheten större att bar- nen använde finska i både sitt eget och sina  
 Dixon 
  hem. I några fall konstaterade informanterna att deras barnbarn använder finska naturligt med alla finskspråkiga de känner, både utan- och innanför hemmet. 
 589 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 6.7.3 
  
 De äldre om modersmålsstöd i förskolan 
  
 De följande frågorna växte i intervjuerna oftast till stora, komplexa helheter. Dvs. när man började fråga informanten om modersmåls- stöd hade  
 erbjudits  
 i förskolan, började de ofta berätta om själva undervisningen, inte hur man hade fått att veta om den. Ibland för- bigick informanterna frågan om förskola och började genast berätta om sina barns och barnbarns skolerfarenheter. I praktiken ledde detta ofta till lätt förvirring både hos intervjuaren och hos infor- manterna, när frågorna gicks igenom ytterligare en gång för att få fram nödvändig information. Både minnesfunktioner och det fak- tum att förskola inte existerade på samma sätt under de föregående decennierna som idag, kan ha bidragit till förvirringen. Frågorna om förskola lyder på följande sätt: 
  
 29. 
  
 Jos on lapsia, Smith tarjottu suomen tukea esikoulussa? 
  
 Om det finns barn, har de erbjudits modersmålsstöd i förskolan?  
 b. Entä lastenlapsille/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
  
 30. 
  
 Saivatko lapset äidinkielentukea esikoulussa?/ 
  
 Fick barnet/ barnen modersmålsstöd i förskolan?  
 Miksi, miksi ei ?/ 
 Varför, varför inte? 
  
 b. Entä lapsenlapset?/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
  
 31. 
  
 Saiko perhe informaatiota esikoulun äidinkielentuesta? Jos näin on, miten?/ 
  
 Fick familjen information om modersmålsstöd i försko- lan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muiden kautta?/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra?) 
  
 b. Tiedättekö miten lastenlasten tilanne on?/ 
 Vet ni hur situationen är för barnbarnen? 
  
 Av 11 äldre manliga informanter hade fyra barn som hade fått mo- dersmålsstöd i förskolan. Ytterligare en informant nämnde att bar- nen har tagits hand om hemma; modersmålsstöd fick de här i hemmet (MCÄM60). En informant berättade att båda hans söner hade fått modersmålsstöd, fast på varierande sätt. Den ena hade gått i en svensk förskoleklass med två timmars undervisning varje vecka och den andra hade varit i en finskspråkig barngrupp med en dagmamma som var finsk. 
 Vad gäller andra informanter, var modersmålsstödet i förskolan en främmande sak. Några hade barn som inte gått i förskolan, utan vårdats hos en svenskspråkig dagmamma eller hemma. Någon in- formant hade barn som hade passerat förskoleåldern när familjen 
 590 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 flyttade till Sverige. I många av fallen var situationen sådan att för- äldrarna inte fått information om modersmålsstödet och därigenom hade barnen gått i en vanlig svenskspråkig förskola. Tre informan- ter konstaterade något i stil med vi sökte inget sådant och blev inte erbjudna något heller, såsom SSÄM58. I några få fall hade informanterna sökt information om modersmålsstödet utan att få sådan. Andra hinder för modersmålsinlärning i förskolan var långa avstånd till de förskolor där undervisningen arrangerades. 
 Näin jälkikäteen ajatellessa voi todeta, että ehkä olisi pitänyt itse hakea enemmän informaatiota. Mutta se ei siinä vaiheessa tuntunut niin tärkeältä. SSÄM58 
 (När man tänker på det så här i efterhand så kan man konstatera att man själv kanske borde ha sökt mer information. Men det kändes inte så viktigt då.) SSÄM58 
 Sätten att skaffa information varierade bland de äldre manliga informanter som hade blivit erbjudna modersmålsstöd för sina barn eller information om denna. En informant från Stockholms län konstaterade att situationen var bättre när barnen var små, i kom- munen fanns det då många nyanlända sverigefinnar med yngre barn och kommunen informerade familjerna flitigt. Samma situation fö- relåg på  
 1970-talet 
  i en mindre Mälardalskommun, där mödravårds- centralen, tolk- och invandrarbyrån tillsammans med finska före- ningen informerade föräldrarna om undervisningsmöjligheterna. I många andra fall var det informanterna själva som ansåg att finskan var viktig och som hade skaffat information om undervisningen både för sina barn och barnbarn. 
 Vad gäller barnbarnen, var det lika många familjer, fyra stycken, som hade fått information om modersmålsstödet och sökt sig till det. I två av familjerna hade barnbarnen placerats i en finskspråkig friskolas förskoleavdelning och informanterna själva hade varit med och uppmuntrat sina barn att välja ett finskspråkigt alternativ för barnbarnen. I kommunerna där ett friskolealternativ fanns hade det även hänt att skolan aktivt hade marknadsfört sin utbildning. En informant berättade om sina barnbarn i två väldigt olika situationer. I sonens familj använde alla finska aktivt och modern till familjen var den som höll i modersmålsstödet för förskolebarn i kommu- nen. I dotterns familj var alla medlemmar däremot nästan helt svenskspråkiga och modersmålsstöd hade aldrig varit aktuellt för dem. 
 Anledningar till att barnbarnen inte fått modersmålsstöd i för- skolan var många. Två informanter konstaterade att de inte trodde den yngre generationen hade fått någon information eller erbjudan även om intresse kanske hade funnits. I några fall var barnbarnen 
 591 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 för unga och de bodde på en ort där modersmålsstöd på finska inte fanns tillgängligt. En tredje anledning var att barnbarnens svenska far hade motsatt sig att barnen skulle lära sig finska i förskolan. 
 När äldre kvinnliga informanter tillfrågades om den information och de erbjudanden om modersmålsstöd i förskolan de hade fått var svaren i de flesta fallen tämligen lika varandra. En majoritet av de elva informanter som hade barn hade inte fått någon erbjudan eller information om modersmålsstöd i förskolan när deras barn var unga. Samma gällde för de flesta barnbarn. I några fall misstänkte informanterna själva att familjens svenska efternamn inte hade gett undervisningsansvariga i förskolan eller kommunen anledning att erbjuda en möjlighet att lära barnen finska i förskolan. 
 Några äldre kvinnliga informanter kunde inte komma ihåg om erbjudanden hade givits eller om information om modersmålsstöd hade funnits tillgänglig för dem när barnen var små. Däremot kunde de komma ihåg att barnen inte hade fått någon undervisning i förskolan. En annan äldre kvinna hade däremot försökt att få in- formation om en finskspråkig förskola, men undervisningen på finska hade tagit slut i kommunen några år tidigare, i slutet av  
 1970-talet. 
  Detta ledde till att barnet fick gå i en svenskspråkig för- skola. 
 Två äldre kvinnor, båda kring  
 70-årsåldern, 
  hade tagit hand om sina barn hemma innan de började skolan och därigenom hade dessa aldrig deltagit i kommunal barnomsorg. För en av dem var detta ett självklart val på grund av finskan eftersom hon ville föra vidare sitt modersmål och känslospråk till barnen. Ytterligare en äldre kvinna avslog behovet av modersmålsstöd för sitt eget barn. Orsaken till detta var att hon hade flyttat till Sverige när barnet var i  
 10-årsåldern 
  och detta hade således passerat förskolestadiet. 
 Endast två äldre kvinnor berättade att deras egna barn hade fått modersmålsstöd i förskolan. Den enas barn hade gått på finsksprå- kigt dagis och förskola och den andras son hade haft modersmåls- stöd några gånger i veckan. Trots att läraren inte var behörig eller omtyckt av barnet, ansåg modern att modersmålsstödet var viktigt för barnet. Situationen för den första informanten underlättades här av att familjen bodde i ett invandrartätt område i en storstad och således fanns det möjligheter att sätta barnen i förskola nära hemmet. Enligt henne var det djungeltelegrafen bland sverigefinnar som fungerade som informationsväg, istället för den officiella in- formationen från förskolan eller kommunen. 
 Ei me mitään muuta ajateltukaan kuin suomalaista päiväkotia ja esikoulua. Se tuli ihan automaattisesti. SSÄK61 
 592 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 (Vi tänkte inte ens på något annat än ett finskspråkigt dagis och förskola. Det kom helt automatiskt.) SSÄK61 
 Bland barnbarnen till dessa äldre kvinnor var det många som inte hade fått information om modersmålsstöd eller blivit erbjudna detta. Några nämnde att deras barn själva hade skaffat information om modersmålsstöd i förskolan, men sedan hade de avstått ifrån undervisningen för sina barn på grund av att förskolan där den ar- rangerades låg för långt borta. Av alla åtta informanter med barn- barn hade två stycken barnbarn som hade fått erbjudanden och in- formation om modersmålsstöd i förskolan. Den enas barnbarn gick i en finskspråkig friskola med förskolemöjligheter och den andras yngre barnbarn hade även de gått i en privat finskspråkig förskola. Enligt båda dessa kvinnor var det mest sannolikt att familjernas föräldrar själva hade skaffat information om undervisningen. 
 Noterbart är att barnbarnen som fått modersmålsstöd var i båda fallen från familjer där informanterna själva hade understrukit be- tydelsen av finska på ett eller annat sätt för sina barn när de var unga. I den första familjen hade informantens egna barn gått i en finskspråkig förskola och skola och fortsättningen för barnbarnen var således naturlig. I den andra familjen hade informanten valt att uppfostra barnen hemma så att de skulle lära sig finska och denna trend hade fortsatt även i tredje generationen där barnbarnen gick i en finskspråkig förskola. De positiva såväl som de negativa exemp- len från det förflutna verkar ha en betydelse även i nuläget. I famil- jerna där informanternas egna barn inte fått modersmålsstöd var det inte sannolikt att barnbarnen fick det. Andra anledningar till att barnbarnen inte fått eller deras föräldrar sökt information om mo- dersmålsstöd var t.ex. skilsmässa där barnbarnet blev kvar hos den svenskspråkiga föräldern, barnbarnens unga ålder och praktiska skäl, såsom långa avstånd till förskolor där undervisning i eller på finska arrangerades. 
 Vi kan sammanfattningsvis konstatera att svaren från de äldre informanterna angående frågorna kring erbjudan och information om modersmålsstöd i några fall var något vaga och otydliga. An- tingen kom informanten inte ihåg hur situationen hade varit när deras barn var unga eller också hade denne inte diskuterat saken med barnbarnen. En slutsats kan vara att erbjudanden eller infor- mation om modersmålsstöd i förskolan inte har funnits lättillgäng- lig för dem eller deras barn som har barn i förskoleåldern. En röd tråd är dock att det ofta handlat om att man inte blivit informerade via kommunerna, trots den lagstadgade skyldigheten de har att göra detta. Detta drag återkommer för flera av generationerna. En annan 
 593 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 orsak hos några är att intresset inte funnits att mer aktivt söka sig till informationen. En tredje kategori utmärker sig på så sätt att de själva aktivt sökt information. Praktiska orsaker, såsom avstånd till skolan, kunde ändå leda till att man slutligen valde en svensksprå- kig förskola. I praktiken verkar dock en eftersläpning föreligga för modersmålsstödet i förskolan, även efter 1997. 
 För den äldsta generationen av informanterna är bristen på in- formation mer förståelig, eftersom förskolesystem eller moders- målsstöd inte var lika välutvecklade då som de har varit när deras barnbarn har gått i förskolan. För deras barn är det däremot svårare att begripa varför modersmålsstödet verkar ha varit så svårtillgäng- ligt. Formellt har det inte varit lika tvingande för kommunerna att arrangera modersmålsstöd, som modersmålsundervisning för äldre barn. Situationen blev formellt mer likvärdig, när förskolan kring 1997 blev en del av skollagstiftningen, och slutade att vara en del av sociallagstiftningen och det sociala ansvarsområdet. 
 Möjligen är det så att mönster som redan skapats i den äldre ge- nerationen påverkat även den yngre. Dvs. eftersom modersmåls- stödet verkar ha varit ett relativt sällsynt alternativ i föräldrarnas generation kan detta ha påverkat även barnbarnen. Ofta har en svenskspråkig partner eller släkting påverkat familjerna till att en- dast använda svenska. 
 En bild tonar fram som känns igen från andra studier. Det har utan tvekan funnits familjer, som av olika skäl inte efterfrågat in- formation och som inte velat ha modersmålsstöd och  
 –undervis- 
  ning för sina barn. Orsakerna till deras ställningstagande har antag- ligen varierat kraftigt. En uppenbar orsak är en allmän motvilja mot detta från närmiljön och olika svenska auktoriteter, såsom läkare, lärare och politiker osv. Detta förhållningssätt inom familjen har sannolikt, liksom i de andra fallen, ärvts ned till nästa generation. 
 Det vanligare alternativet tycks dock ha varit att föräldrar velat satsa på tvåspråkighet genom skolgång, men att de av en mängd olika orsaker fått försöka ta sig över olika trösklar, för att kunna ge barnen den möjligheten i praktiken. De kan också av praktiska skäl ändå ha ansett sig vara nödgade att välja ett svenskspråkigt skolal- ternativ. En tredje kategori är den, där föräldrarna aktivt sökt in- formation och inte har gett sig när de mött motstånd eller tacksamt tagit emot möjligheten när det erbjudits den. En tendens i nedärv- ningen av attityder inom familjerna tycks också vara den, att san- nolikheten att barnen ska försöka få stöd och undervisning i finska för sina barn är större, om föräldrarna själva haft en mer omfat- 
 594 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 tande undervisning i finska. På senare år har detta i princip varit förbehållet familjer som bor i kommuner där det finns friskolor. 
 28 
  
 6.7.4 
  
 De äldre om modersmålsundervisning i skolan 
  
 Som redan konstaterades ovan, spelar skolan en ansenlig roll i ut- vecklingen av barnens tvåspråkighet. Även om barnen inte fått mo- dersmålsstöd i förskoleåldern, hade de en liten möjlighet till en ny- start när de började skolan. För att utreda deltagandet i moders- målsundervisningen i båda generationerna och informationen kring den ställdes två frågor till de äldre informanterna i undersökningen. Frågorna lyder på följande sätt: 
  
 34. 
  
 Kun teillä oli lapsia kouluiässä, oliko heillä oikeutta saada ja saivatko he äidinkielen opetusta koulussa? Miksi, miksi ei?/ 
  
 När ni hade barn i skolåldern, hade de rätt att få och fick de modersmålsun- dervisning i skolan? Varför, varför inte? 
  
 b. Entä lastenlasten tilanne?/ 
 Hur är det i barnbarnens situation? 
  
 35. 
  
 Saiko perhe informaatiota koulun äidinkielenopetuksesta? Jos näin on, miten?/ 
  
 Fick familjen information om modersmåls- undervisningen i skolan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muiden kautta?/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra? 
  
 Likt frågorna kring förskolan kommer även dessa frågor att pre- senteras som en helhet. Det hände ofta att informanterna lämnade svar för båda frågorna under en och samma sekvens i intervjun. 
 Att barnen hade fått undervisning i eller på finska i en eller an- nan form var vanligt hos de äldre manliga informanterna. Nio av tio informanter som hade barn uppvuxna i Sverige hade varit i kontakt med skolans modersmålsundervisning. Över hälften av dessa hade barn som hade gått i finska klasser 
 29  
 i varierande utsträckning, några under årskurserna  
 1–4, 
  andra i hela grundskolan. I några fall varierade undervisningsformerna även från barn till barn. Det kunde hända att äldre barn i familjen hade haft möjligheten att gå i en finskspråkig klass men verksamheten upphörde under tiden småsyskonen var i förskoleåldern och i dessa fall fick de yngre bar- 
  
 28 
  
 Två skolor i Stockholm, en i Upplands Väsby, Botkyrka, Eskilstuna, Motala, Örebro och Göteborg. I Motala har kommunen under en tid motarbetat den sverigefinska friskolans försök att etablera en egen förskoleverksamhet. 
  
 29 
  
 Finska klasser används här, men de har till karaktären varit tvåspråkigt inriktade och även kallats hemspråksklasser/modersmålsklasser och tvåspråkiga klasser. 
  
 595 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 nen enbart  
 hemspråks-/modersmålsundervisning 
  i form av enstaka timmar i veckan. 
 Modersmålsundervisningen i form av lektioner i finska förekom alltså även den. Några informanter berättade att deras barn hade fått  
 hemspråks-/modersmålsundervisning 
 1–2 
  timmar i veckan i grundskolan. Endast en informant konstaterade att hans barn inte fått någon form av modersmålsundervisning. Även i detta fall hade informanten tagit reda på möjligheterna som fanns, men konstate- rat att skolan där undervisningen fanns tillgänglig låg för långt ifrån hemmet och informanten bestämde sig för att låta barnen gå i en svenskspråkig klass. För honom var det naturligt även då barnen redan i förskolan hade gått i en svenskspråkig barngrupp. 
 Speciellt vad gäller de äldre informanterna som hade invandrat till Sverige redan på  
 1960-talet 
  var det i många fall skolan som hade kontaktat familjerna och erbjudit möjlighet att sätta barnen i en finskspråkig klass. Informanterna berättade om brev som skickats hem till familjerna med ett finskt efternamn och där man efterfrå- gade om barnen i familjen ville gå i en finskspråkig klass. Även möten arrangerades, där finskspråkiga lärare informerade föräld- rarna om existerande möjligheter. På den tiden var även antalet in- vandrade finnar så stort att djungeltelegrafen fungerade bra som en informationskanal. Finnar flyttade ofta till samma orter där deras släktingar, bekanta eller t.o.m. grannar hade invandrat före dem. Således var kontaktnäten redan på plats och informationen om finska klasser garanterad. 
 Kyllä me itse oltiin vanhempina sen verran valveutuneita, että osattiin vaatia lapsille suomenkielistä opetusta, vaikka se koulu olikin kauempana. MCÄM60 
 (Det var nog så att vi som föräldrar var så pass upplysta att vi förstod att begära finskspråkig undervisning för barnen även om skolan låg långt borta.) MCÄM60 
 Informationsspridningen om  
 hemspråks-/modersmålsundervis- 
  ningen verkade inte ske lika aktivt från skolornas sida som den hade gjort med finska klasser. Detta kunde bero på att finskan redan då började sjunka i prioritetsgrad när andra invandrargrupper strömmade in i Sverige. I många fall var det föräldrarna själva som hade sökt information om undervisningen, men även modersmåls- lärarna var aktiva. För dem handlade det inte enbart om elevernas språkkunskaper utan även om fortsatt arbete, som en informant konstaterade. Ofta var det alltså modersmålslärarna själva som skickade hem information och såg till att det fanns en grupp elever även för nästa termin. 
 596 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Det fanns även andra problem kring modersmålsundervisningen. Några informanter kritiserade det faktum att undervisningen ofta placerades fel i schemat, vilket betydde att barnet för att gå på lektionen i finska ofta var tvunget att välja bort någon annan lek- tion. Senare blev det även problem med att hitta tillräckligt många behöriga lärare. Alla dessa faktorer ledde till att antalet deltagare i modersmålsundervisningen sjönk kontinuerligt. 
 30 
  
 Se oli siinä mielessä hassu, että siinä jäi White tunti pois, Campbell tai matematiikka. Sen takia se suomi varmaan monelta jäikin.MMÄM64 
 (Det var konstigt på det sättet att då uteblev någon annan lektion, ofta svenska eller matematik. Därför tror jag det var många som inte fortsatte med finskan.) MMÄM64 
 När neddragningarna av finska klasser inleddes i början på 1980- talet, ansträngde sig föräldrarna för att behålla barnen i finsk klass. En informant berättar om skolstrejk i kommunen, en annan om sina barns långa väg till skolan. I familjen ansågs undervisningen i och på finska vara så betydelsefull att barnen skjutsades till en skola med finska klasser även om andra skolor med undervisning på svenska låg på närmare håll. På det sättet lyckades föräldrarna be- hålla sina barn i finsk klass under hela grundskolan. För många andra betydde nedläggningen av finska klasser en omedelbar flytt till en svensk klass med några veckotimmars  
 hemspråks-/moders- 
  målsundervisning i finska. 
 Vad gäller de äldre manliga informanternas barnbarn, var det betydligt färre som hade fått modersmålsundervisning i liknande utsträckning som deras föräldrars generation. En äldre informant berättade att hans barnbarn hade fått gå i en finsk klass de två för- sta åren på grundskolan varefter dessa hade flyttats till en vanlig svensk klass med modersmålsundervisning i finska. Modersmåls- undervisning i timform var därmed den vanligaste formen att lära sig finska bland barnbarnen. Här måste man dock komma ihåg att några informanter inte hade några barnbarn alls och andras barn- barn var fortfarande för unga och de gick inte i skolan. 
 Två informanter från centrala Mälardalskommuner, som båda hade haft sina barn i finska klasser, berättade att deras barnbarn gick i en lokal finsk friskola och att deras föräldrar hade varit väl- digt noga med att placera barnen där. Även om en annan skola låg i 
  
 30  
 Det finns flera studier om orsakerna till nedrustningen av  
 hemspråks-/modersmåls- 
  undervisningen (t.ex. Municio 1993; Hampton (red.) 1996; Lainio 2002). Orsakerna har kortfattat varit demografiska,  
 politisk-ekonomiska, 
  ideologiska, praktiska och psykologiska. Både skolväsendet, som till dels har fördröjt eller försvårat den, och föräldrarna som vart- efter efterfrågat den mindre, har varit verksamma faktorer. Däremot verkar inte pedagogiska skäl ha varit avgörande för avvecklingen i något skede. 
 597 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 närheten av den ena familjens hem, hade föräldrarna bestämt sig för att skjutsa barnen till friskolan. Detta var även en naturlig fortsätt- ning för barnen som hade gått i friskolans förskola. I en annan fa- milj hade det äldsta barnbarnet blivit intresserat av finska i  
 10-års- 
  åldern och modern hade försökt hitta en modersmålsgrupp för ho- nom. Gruppen fungerade i mindre än ett års tid och lades sedan ned. Därefter hade barnet inte kunnat läsa finska i skolan. 
 I många andra fall var det likadant, barnen hade fått moders- målsundervisning under de första fyra eller sex åren i grundskolan och därefter hade undervisningen upphört. Barnbarnen till de man- liga informanterna var alla yngre än 16 år och har således gått i grundskolan under det senaste årtiondet. Detta beskriver väl den allmänna utvecklingen vad gäller modersmålsundervisning i finska. På senare tid har den blivit mer och mer sällsynt och ansvaret för undervisningen i och på finska har i ökande utsträckning flyttats över på friskolorna. 
 Även informationen om modersmålsundervisningen har blivit mer sällsynt. För att hitta undervisning för barnbarnen var deras föräldrar oftare tvungna att själva vara mer aktiva mot skolan. Kontakter med lärare och rektorer ledde ibland till att barnen slut- ligen fick den undervisning de ville ha, i andra fall inte. Någon gång var det modersmålslärarna själva som kontaktade föräldrarna och ordnande undervisning i någon samlingslokal i kommunen utanför den sammanhållna skoldagen. 
 Även äldre kvinnor fick beskriva sina barns och barnbarns skol- gång samt deras tillgång och möjligheter till modersmålsundervis- ningen. I många fall var kvinnorna mer insatta i barnens skolgång än sina manliga motparter och de beskrev även händelserna mer ordrikt och noggrannare. Detta kan vara en naturlig följd av att modern ofta var mer aktiv i frågor kring skolan och uppfostran un- der barnens uppväxttid. 
 Av elva äldre kvinnor med barn hade nio ett eller flera barn som hade fått undervisning i finska på ett eller annat sätt. I fyra familjer hade barnen gått i en finskspråkig klass och i fem familjer hade barnen fått  
 hemspråks-/modersmålsundervisning. 
  I två familjer hade alltså inget barn deltagit i skolans undervisning i finska. En anledning som en informant gav, var att barnen inte hade lärt sig finska hemma innan skolåldern och således kändes det inte natur- ligt att börja läsa finska i skolan. Samtidigt var dessa barns vän- skapskrets helt svenskspråkig. I den andra familjen var fadern till barnet emot att barnet skulle lära sig finska, vilket betydde att bar- net inte deltog i modersmålsundervisningen trots att familjen hade 
 598 
 SOU 2005:40 Bilaga 7 
 fått information om denna. Informanten, modern till barnet, be- rättade att sonen i senare skede hade uttryckt sin vilja att lära sig finska, men då gick det inte att arrangera undervisning. 
 De informanters barn som hade gått i finska klasser hade gjort det i väldigt varierande utsträckning. I en familj var det endast de äldsta barnen som hade haft möjlighet till det och när det yngsta var i skolåldern hade klasserna redan lagts ned. I några familjer fick barnen gå i finska klasser i några år tills systemet förändrades och dessa fick gå över till modersmålsundervisning i timform. Den fjärde familjens barn hade däremot gått i finska klasser under hela grundskoletiden och modern ansåg att detta var en naturlig utveck- ling sedan tiden i en finskspråkig förskola. En annan moder där- emot ångrade att hon inte hade hållit fast vid att dottern skulle fortsätta skolan i en finsk klass. 
 Minäkin typerästi ajattelin, että on tärkeää että [tytär] oppii ruotsin mahdollisimman nopeasti. Rehtori ja opettajat ehdottivat että siirretään hänet Williams, mutta se harppaus oli liian suuri.  
 -- 
 -- 
  Sitä mä kadun katkerasti etten ottanut Melendez, miten sen koulunkäynnin olisi pitänyt mennä. SSÄK57 
 (Jag var dum och tänkte att det är viktigt att [dottern] lär sig svenska så fort som mojligt. Rektorn och lärarna föreslog att hon skulle flyttas till en svensk klass, men det klivet var för stort.  
 -- 
 -- 
  Det ångrar jag bittert att jag inte tog bättre reda på hur man skulle göra med skolgången.) SSÄK57 
 Informationen om finska klasser fick föräldrarna via olika kanaler. Den ovannämnda informanten hade själv flyttat från Finland när barnet var i lågstadieåldern och enbart finskspråkigt, så för henne var det en naturlig lösning att försöka hitta en finsk klass för barnet. I andra familjer var det oftast skolan som kontaktade för- äldrarna varje höst och frågade hur många barn ville börja i finsk klass. Detta fungerade bra enligt informanterna så länge som den finska klassen var en självklarhet. När neddragningarna började frå- gade man alltmer sporadiskt efter föräldrarnas åsikt. 
 Informationen om modersmålsundervisningen nådde de kvinn- liga informanternas familjer på varierande sätt. Några var initiativ- tagare och tog kontakt med skolan direkt när detta var aktuellt för barnen, andra fick hem ett informationsblad och en anmälnings- blankett, den tredje kanske fick ett telefonsamtal från moders- målsläraren efter att denna hade hört barnet tala finska på rasterna i skolan. 
 I de flesta fallen fick barnen modersmålsundervisning  
 1–2 
  tim- mar i veckan. Några informanter kunde stolt konstatera att under- visningen hade varit till nytta; barnen kunde fortfarande skriva finska, i alla fall hjälpligt. I några fall uttryckte barnen själva en 
 599 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 stark uppskattning om undervisningen. En informant berättade om sin son som hade valt att fortsätta gå i en skola på andra sidan av staden när den finska klassen hade lagts ned, eftersom skolan var den enda i kommunen som fortfarande erbjöd modersmålsunder- visning i finska i större utsträckning. Samma sak hände i en annan familj, men initiativet till detta kom från föräldrarna som ville skjutsa sina barn till en skola längre ifrån hemmet bara för mo- dersmålsundervisningens skull. I familjen där modersmålsläraren hade kontaktat föräldrarna angående barnens undervisning var in- formanten tacksam mot henne även efter alla dessa år. För henne och barnen hade finskan förblivit det främsta känslospråket. 
 Ei sitä löydä niitä oikeita sanoja vieraalla kielellä jos Williams. Monet vanhemmat on tehneet lapsilleen Cherry antaneet heidän oppia vain ruotsia. MCÄK67b 
 (Man hittar inte de rätta orden på ett främmande språk om man ska gulla med sitt barn. Många föräldrar har gjort sina barn en björntjänst när de har låtit dem lära sig enbart svenska.) MCÄK67b 
 En informants barn hade fortsatt läsa finska på gymnasiet där man kunde välja språket som ett tredje språk. I den familjen hade föräldrarna spelat en aktiv roll i modersmålsinlärningen, hjälpt till med läxor och satsat på att barnen skulle lära sina föräldrars språk. 
 Precis som de manliga informanterna hade beskrivit, hade även äldre kvinnor i undersökningen upplevt problem med modersmåls- undervisningen. Obehöriga lärare och bristfällig information var de oftast förekommande problemen. Undervisningen var ofta placerad samtidigt med något annat ämne, vilket tvingade barnet att välja mellan dem. Senare kom nivåskillnaderna i modersmålsgrupper att försvåra undervisning och inlärning. Eftersom antalet barn i en del grupper var så litet, kunde läraren inte dela upp dem utan var tvungen att lära ut samma saker till barn med olika kompetensni- våer. I båda ändarna av skalan, både hos de duktiga och de mindre duktiga eleverna, skapade detta frustrationer eftersom deras behov inte blev tillgodosedda. Detta ledde till att många slutade gå på un- dervisningen. 
 Bland barnbarnen till de äldre kvinnliga informanterna var det få som hade fått eller fortfarande fick modersmålsundervisning i sko- lan. Endast två kvinnor nämnde specifikt att något eller några av deras barnbarn hade fått modersmålsundervisning. Ett av dessa gick i en friskola och mindre syskon till barnet gick i friskolans förskola och skulle i framtiden fortsätta sin skolgång på finska. I andra fall fanns barnbarnen redan i eller var på väg till den svenskspråkiga skolvärlden. Informationen kring modersmålsundervisningen ver- kade stadigt minska. 
 600 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 När man sammanfattningsvis tittar på skolgången hos de äldre informanternas barn och barnbarn kan det konstateras att tiderna förändrats. I informanternas barngeneration hade 18 av 22 barn gått i en finsk klass eller fått modersmålsundervisning. Antalet var nästan två tredjedelar mindre när man kom till barnbarnens gene- ration. De flesta informanterna hade fått sina barn på 1960- och  
 1970-talen, 
  då finnar strömmade till Sverige och behovet av finsk- språkig undervisning var stort och akut. Detta förklarar dock på intet sätt hur antalet modersmålsinlärare kunde sjunka så hastigt under ett generationsskifte. Informanternas svar visar att situatio- nen för finskan i skolan blev allt besvärligare under årtiondet som följde på  
 1980-talets 
  början. I det följande avsnittet har informan- terna fått en möjlighet att beskriva vidare hur finskans ställning i skolan har utvecklats under åren och hur deras hemkommuner har ställt upp eller försvårat finskans möjligheter i skolan. 
  
 6.7.5 
  
 Informanternas syn på hur myndigheterna behandlat finskan i den svenska skolan 
  
 Informanterna fick en chans att beskriva hur deras hemkommun hade ställt upp för finskan respektive försämrat eller/försvårat fins- kans möjligheter i skolan. Frågorna i sin originalform lyder på föl- jande sätt: 
  
 32. 
  
 Miten sinun kuntasi on toiminut suomen kielen tukemiseksi koulussa?/ 
  
 Hur har din kommun ställt upp för finskan i skolan? 
  
 33. 
  
 Miten kunta on vaikeuttanut/huonontanut suomen asemaa koulussa?/ 
  
 Hur har den försvårat/försämrat finskans möjligheter i skolan? 
  
 I det följande avsnittet kommer svaren att behandlas genom att de presenteras för både köns- och åldersgrupper, men även i form av regionala grupper. Med den första frågan undrade vi hur infor- manterna hade upplevt att kommunerna de bor i hade ställt upp för finskan i skolan. 
 Intrycket man fick av svaren från  
 äldre  
 män var generellt sett ne- gativt. Ungefär en tredjedel av de äldre männen konstaterade att de inte kunde beskriva några sätt på hur finskan har stötts av kommu- nen. De resterande männen ansåg att situationen har förändrats anmärkningsvärt sedan de tidigare årtiondena. Enligt deras åsikt hade finskan fått mer stöd tidigare, när kommunernas finansiella 
 601 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 situation var bättre. Många ansåg att tillgången till undervisning i och på finska var betydligt bättre på 1970- och  
 1980-talen 
  och att situationen bara hade försämrats sedan dess. Finska klasser i grund- skolor, utökat modersmålsstöd och bättre sammanhållning var sa- ker som man längtade tillbaka till. Mångas resonemang gick ut på att kommunen under senare tid snarare hade motarbetat än stött finskan i skolan. 
 Ei ole tuettu, päinvastoin, on saanut kuulla että ei voida järjestää opetusta. MMÄM64 
 (Man har inte ställt upp, tvärtom, vi har fått höra att man inte kan ordna undervisning.) MMÄM64 
 Några nämnde dock de privata friskolorna som fanns i kommunen och såg dem som något positivt. Man konstaterade i samma veva att initiativen till skolorna inte hade kommit från kommunerna, utan att det oftast var några eldsjälar som fick igång verksamheten och såg till att den fortsatte. Kommunernas organisation ansågs vara alltför trög och oflexibel för att kunna se till att en spe- cialgrupp som sverigefinnar fick sina behov uppfyllda av skolan. 
 Äldre kvinnor upplevde situationen i det närmaste likadant. Några hade svårt att uttala sig om om skolan hade ställt upp för finskan eller ej eftersom familjen inte hade några barn i skolåldern. Många konstaterade dock att enligt deras uppfattning hade fins- kans position i skolan varit bättre tidigare. Informanterna visste att finska klasser hade existerat i större utsträckning t.ex. på  
 1980-ta- 
  let, men få av dem kunde berätta exakt vad som hade hänt sedan dess. Den allmänna uppfattningen verkade vara att finskan inte fick tillräckligt stöd från kommunerna. 
 Se on hyvin heikkoa ollut täällä, eikä siitä ainakaan ole puhuttu mitään. MCÄK65 
 (Det har varit väldigt dåligt här, och man har åtminstone inte pratat om det.) MCÄK65 
 Som positiva faktorer för finskan i skolvärlden nämndes frisko- lorna i några kommuner, men annars var det några informanter som ansåg att sverigefinnarna i hennes kommun redan var så pass försvenskade att inget sådant behov torde finnas. En annan infor- mant konstaterade att hemmets roll som språkets bevarare hade blivit mycket viktigare genom åren när stödet från skolan och un- dervisningen hade minskat. Många informanter uttryckte sin oro kring finskans ställning i skolan. 
 Om man tittar på de regionala skillnaderna i de äldre informan- ternas svar, kan man se att de informanter som var bosatta i kom- muner med en finskspråkig friskola hade lättare att hitta något po- sitivt när det gäller finskan i skolvärlden. Även bland dessa infor- 
 602 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 manter fanns det dock en viss skepticism angående kommunernas insatser för friskolorna. Informanter från de större, centrala Mälar- dalskommunerna jämförde oftare situationen nu med hur den varit under tidigare årtionden och konstaterade att finskan hade fått en mindre central roll i skolan. Ett anmärkningsvärt faktum är att in- formanter från Stockholms stad var mest osäkra i sina svar och hade svårare att beskriva läget för finskan. Detta kan delvis bero på kommunorganisationens storlek i Stockholm. Det är svårt för en enskild individ att veta hur en organisation i den storleksklassen har agerat i frågan om finskan i skolan. 
 Fråga 33 handlade om informanternas mer negativa upplevelser angående finskan i skolan. Som man redan kunde avläsa från svaren ovan, var det svårt för de flesta att hitta något positivt i den sentida utvecklingen. Detta ledde till att svaren till fråga 33 ofta blev upp- följningar till de tidigare svaren. 
 Den allmänna uppfattningen bland de äldre manliga informan- terna var att deras hemkommuner har försvårat eller försämrat finskans ställning i skolan. Utvecklingen från  
 1960-talet 
  har haft sina toppar, men man hade upplevt mest dalar under den senaste tiden. 
 Vanhemmat väsytettiin. Suomea pidettiin Andrews koulussa ja tilanne huononi radikaalisti kun kunnat saivat vastuun koulujen toiminnasta. Varojen jako muuttui ja siitä sai kärsiä ennen kaikkea suomen opetus. Kyllä se on ollut kuin tervassa uintia. MMÄM71 
 (Föräldrarna tröttades ut. Finskan ansågs vara ett nödvändigt ont i skolan och när kommunerna fick ansvaret för skolorna blev situationen mycket sämre. Fördelningen av medlen förändrades och det som drabbades värst var framför allt finskundervisningen. Det har varit som att simma i tjära.) MMÄM71 
 Att kommunerna i början på  
 1990-talet 
  övertog ansvaret för skolväsendet innebar ett kraftigt bakslag för finskan, menade många. Den ekonomiska krisen ledde till att de öronmärkta peng- arna som modersmålsundervisningen hade haft försvann. I infor- manternas berättelser återges detta väl. Många äldre män beskrev försvinnandet av finska klasser och minskningen av modersmåls- undervisningen i hårda ordalag. Problemen slutade inte där. En kritiserade avsaknaden av behöriga lärare i finska, en annan placer- ingen av modersmålsundervisningen utanför schemalagd tid. Om barnen ville läsa finska var de ofta tvungna att välja bort något an- nat, antingen en lektion i ett viktigt ämne som matematik och svenska eller något trevligt som den roliga timmen. 
 603 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 I några fall konstaterade informanterna att försämringen av fins- kans position i skolan inte helt kunde skyllas på kommunerna. Även föräldrarna spelade en viktig roll. Några ansåg att föräldrarna hade gett upp för lätt vad gäller nedläggningen av finska klasser eller att antalet barn minskades så att det naturligt blev färre elever kvar i de finska klasserna, vilket senare ledde till nedläggningar. 
 En annan åsikt var att såväl föräldrarna som barnen hade utsatts för assimilationstryck och att försöken att bibehålla undervis- ningen varit förgäves. En informant berättade om en skolstrejk fa- miljen hade deltagit i men trots den hade de finska klasserna i trakten lagts ned. 
 31  
 En manlig informant från Stockholm konstate- rade att han inte trodde hemkommunen var sämre än andra kom- muner i Sverige och att undervisningen i finska enligt hans åsikt hade raserats överallt. De finansiella orsakerna tillsammans med kommunernas ovilja att satsa på finskan ansågs av flera ha haft en stark inverkan på finskans försämrade ställning i skolan. 
 De äldre kvinnliga informanternas berättelser liknar deras manliga motparters. Dessa kunde beskriva finskans situation i sko- lan mindre noggrant men verkade vara medvetna om utvecklingen som skett under de senaste åren. Många nämnde nedläggningen av finska klasser i sina hemkommuner och ansåg även att moders- målsundervisningen hade reducerats kontinuerligt. 
 Modersmålsundervisningen, om den alls arrangerades, hade ofta placerats olämpligt i barnens schema, vilket inte ökade viljan bland barnen att fortsätta läsa finska. En kvinnlig informant från en Stockholmsförort berättade att när finska klasser lades ned märktes detta även i antalet barn som hon var dagmamma till. Föräldrarna valde att flytta dit där det fortfarande fanns möjlighet att sätta bar- nen i en finsk klass eller friskola och då försvann även de yngre barnen från området. I en större Mälardalsort flyttades undervis- ningen till en skola som låg avsides, en bit bort från kommunens centrum. Informanten bosatt i kommunen konstaterade att många föräldrar kände sig motarbetade av kommunen när de försökte flytta undervisningen till en mer central skola. 
 Suomen tunteja ja opetusta on vähennetty huomattavasti. Ei sitä enää kuule että kenenkään lapset kävisivät suomen tunneilla. Brown(Undervisning och lektioner i finska har förminskats avsevärt. Man hör aldrig nuförtiden att någons barn skulle gå på lektioner i finska.) Johnson 
  
 31  
 Finska föräldrar arrangerade skolstrejker i ett tiotal kommuner i början och mitten av  
 1980-talet, 
  då motståndet från kommunerna och utbildningsväsendets ansvariga mot de finska/tvåspråkiga klasserna tydligt ökade (Lainio  Wande 1996:363). 
 604 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 En informant ansåg att nedläggningen av undervisningen i finska inte nödvändigtvis behövde vara enbart negativ eftersom hon hade upplevt att barnet hade blandat ihop språken ett tag. Hon undrade ifall även andra föräldrar haft liknande upplevelser och lyft ut sina barn ur de finska klasserna. Ytterligare en informant ansåg att ut- vecklingen tyvärr var naturlig med tanke på de minskade finansiella ramar som skolorna kunnat röra sig inom. 
 Några regionala skillnader var svåra att upptäcka i informanter- nas berättelser om försvårandet av finskans möjligheter i den kommunala skolan. Ett speciellt drag var att endast informanter från de övriga kommunerna i Stockholms län tog upp föräldrarnas roll i minskningen av undervisningen i finska. Det minskade antalet barn i modersmålsundervisningen berodde enligt deras åsikt inte enbart på att kommunerna drog ner på undervisningen utan även på att föräldrarna inte stöttade sina barn så att dessa fortsatte läsa finska. I de andra regionala grupperna var svaren tämligen lika var- andra och andra tendenser kunde inte urskiljas. 
 Den allmänna uppfattningen man får från ovannämnda svar för båda frågorna är att äldre informanter har upplevt kommunernas stöd mot finskan i skolan som dåligt eller obefintligt, ofta rentav som ett aktivt motstånd mot finskan. Att hitta något positivt i kommunernas agerande var svårt för informanterna. Däremot var det betydligt lättare att berätta kritiskt om nedläggningar, försäm- ringar och minskat intresse. Många informanter ansåg att finskans ställning inom skolvärlden aktivt hade försämrats av kommunerna och att deras röster som föräldrar inte hade hörts. 
 32  
 Den bild dessa informanter förmedlar om finskans ställning i skolan idag och om utvecklingen under det senaste årtiondet är alarmerande. En viss uppgivenhet kunder urskiljas från svaren, finskan i skolan ansågs vara nästan förlorad, förutom i friskolorna. 
  
 6.7.6 
  
 De äldre om barnens syn på finskan 
  
 I en sista fråga som ingick i helheten som handlade om barnens skolgång tillfrågades informanterna om hur viktig de trodde deras barn och barnbarn ansåg att finskan i Sverige är. I sin originalform lyder frågan på följande sätt: 
 36a. Mitä mieltä lapsesi ovat suomen kielen tarpeellisuudesta Ruotsissa/ 
 Hur viktig tycker barnen att finskan är i Sverige? 
  
 32  
 Denna utveckling stöds av flera analyser, bl.a. King (1993). 
 605 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 b. Entä lapsenlapset?/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
 De äldre informanternas svar kan karakteriseras med att de oftast handlade om personliga faktorer ur ett begränsat eller personligt perspektiv. Utgångspunkten hur viktigt finskan är i Sverige blev ofta hur viktigt finskan är för barnen eller barnbarnen. I några fall upplevde informanterna svårigheter med att beskriva sina barns och barnbarns tankar kring finskan eftersom de inte hade diskuterat saken med dem och de var således tvungna att framföra antaganden och gissningar om sina avkomlingars tankar. 
 En utgångspunkt som visade finskans vikt för informanternas barn var hur de kunde använda språket i arbetet. En manlig infor- mants dotter arbetade som polis och hade haft stor nytta av sina språkkunskaper ute på fältet. Finskan för henne var framför allt ett redskap att kunna hjälpa människor hon mötte i sitt arbete. Lik- nande erfarenheter hade en annan informants dotter som var verk- sam inom sjukvården. För henne var finska språket väldigt viktigt i det dagliga arbetet. Några andra informanter konstaterade också att deras barn hade haft nytta av finskan i olika sammanhang både i arbetet och på det privata planet. 
 För många andra var finskans betydelse mera av den abstrakta naturen. Den känslomässiga vikt som fästs vid finskan antogs spela en stor roll för informanternas barn. Språket var en del av deras ur- sprung och identitet och avsaknaden av ordentliga språkkunskaper utgjorde en besvikelse. 
 Kyllä lapset on kokeneet sen suurena palveluksena itselleen, että vanhemmat ja koulu ovat opettaneet heille suomen kielen. Nuorinta lapsista harmittaa taas oman kielen kehnous, koska hän ei saanut opetusta koulussa. MMÄM51 
 (Barnen har upplevt det som en stor tjänst att föräldrarna och skolan har lärt dem det finska språket. Det yngsta barnet grämer sig i sin tur över sina bristfälliga kunskaper eftersom hon inte fick undervisning i skolan.) MMÄM51 
 I några enstaka fall konstaterade informanterna att de inte trodde finskan betydde särskilt mycket för deras barn. En förklaring till detta var att barnen inte hade behövt använda finska när de hade tagit steget ut i vuxenlivet bort från hemmet. Att deras partners var helt svenskspråkiga spelade även det en roll, eftersom finskan aldrig kom till användning i deras egna hem. En försvenskning av den yngre generationen hade skett vad gäller dessa informanters barn. 
 En helt annan åsikt hade en informant, far till tre barn. Enligt honom var finskan i familjen en självklarhet och den hade aldrig ens behövt diskuteras. Barnen hade fört språket vidare i sina egna 
 606 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 familjer och uttryckte uppskattning för sina finska rötter. I en an- nan familj hade den vuxna sonen prenumererat på finskspråkiga tidningar för att kunna upprätthålla och uppdatera sina kunskaper. För många andra var finskan på samma sätt en naturlig del av um- gänget med barnen och barnbarnen. 
 Många barnbarn till äldre manliga informanter var helt enkelt för unga för att kunna uttrycka sig om finskans betydelse. Mor- och farfäder fick oftast nöja sig med uppfattningar de fått under ge- mensamma lekstunder och försökte beskriva barnens inställning genom dessa upplevelser. Viktiga för barnbarnen var deras egna språkkunskaper, som möjliggjorde kommunikationen med t.ex. mor- och farföräldrar och andra släktingar. 
 Några barnbarn hade även uttryckt tacksamhet för att de haft en möjlighet att delta i undervisningen i finska i skolan. I en familj hade ett barnbarn självt reagerat på bristen på modersmålsunder- visning och uttryckt sin vilja att lära sig sina morföräldrars och moders språk. Att ordna modersmålsundervisning för en fjärde- klassare var svårt och modern i familjen fick till slut ge upp när inte ens diskussioner med skolans rektor hjälpte. Uppskattningen av ett annat modersmål kommer ofta i något senare ålder när barnen blir medvetna om kommunikationens roll och sina rötter. Som en äldre man med tvåspråkiga barnbarn uttrycker det: 
 Mitä vanhemmaksi lapsenlapset ovat tulleet, sitä tärkeämmäksi suomen kieli on heille tullut. MMÄM71 
 (Ju äldre barnbarnen har blivit, desto viktigare har finskan blivit för dem.) MMÄM71 
 Äldre kvinnliga informanter delade med sig av liknande upplevelser av sina barns uppskattning av finskan och vikten av den i Sverige. Om möjligt var svaren något mer uppdelade, antingen beskrev informanterna sina barns attityder väldigt positivt eller konsta- terade de att finskan inte spelade någon som helst roll för barnen. Även i en och samma familj kunde åsikterna kring finskan variera från barn till barn. 
 En usko että mun poikani on lainkaan kiinnostunut suomen kielestä tai kokee että sillä on jotain tekemistä hänen kanssaan. MMÄK62 
 (Jag tror inte att min son är alls intresserad av finskan eller tycker att det har något med honom att göra.) MMÄK62 
 Majoriteten av de kvinnliga informanterna berättade att deras barn uppskattade finskan väldigt högt. Finskan beskrevs med orden speciellt viktigt för dem (SSÄK61), och bra och nödvändig sak för honom (MCÄK67a). Barnen uppskattade det faktum att de hade fått lära sig finska och ville upprätthålla sina språkkunskaper i möjligaste mån. 
 607 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 En informant berättade att hennes barn hade haft nytta av språk- kunskaperna på arbetsplatsen. En annan nämnde att dottern ofta fått agera som tolk även utanför sina arbetsuppgifter. Oftare hade språket dock ett slags abstrakt värde för barnen. Dottern till en informant ansåg att finskan var viktig för henne ur emotionell syn- vinkel. Finskan definierade hennes identitet och var hennes star- kaste känslospråk. Detta hade lett till att dottern hade ansträngt sig för att behålla och utveckla sin finska. Tvåspråkighet och finska rötter var anledningar att vara stolt över sig själv för en informants barn, och dessutom hade de upplevt att språkkunskaper även kunde vara till fördel ur praktisk synvinkel. 
 Omasta tunnepuolesta se kielitaito on ollut hänelle [tyttärelle] tärkeä. Identiteetin vuoksi hän on halunnut oppia parempaa suomea. SLÄK73 
 (På grund av de emotionella anledningarna har språkkunskaper varit viktiga för henne [dottern]. Identiteten har varit orsaken till att hon har velat lära sig en bättre finska.) SLÄK73 
 En äldre kvinnlig informant berättade om sin dotter som arbetade aktivt och engagerade sig ideellt för att få ett finskspråkigt äld- reboende till kommunen. För henne och familjen spelade finskan således en anmärkningsvärd roll även ur samhällssynpunkt. Många andra informanter ansåg att deras barn fortfarande betraktade fins- kan som viktig och oumbärlig. 
 I några fall kunde informanterna inte berätta vad deras barnbarn ansåg om finskan. Vissa informanter ville inte ge sig på gissningar om barnbarnens åsikter, andra konstaterade att barnbarnen fortfa- rande var för unga för att uttala sig om detta. Ungefär hälften av informanterna med barnbarn kunde däremot sammanfatta sina barnbarns idéer kring finskans betydelse. Fem av sex informanter berättade att deras barnbarn hade uttryckt sin vilja att lära sig finska. Detta gällde speciellt för de äldre barnbarnen, som i några fall hade känt att tillfället att lära sig sina föräldrars språk redan hade passerat när de började intressera sig för finskan. 
 Att ordna modersmålsundervisning på högstadiet var svårt för ungdomar som inte hade skaffat sig några kunskaper om språket innan  
 12–15 
  års ålder. Finskan verkade framför allt vara ett kom- munikationsmedel med äldre släktingar till barnbarnen. I några fa- miljen hade kommunikationen mellan generationerna blivit försvå- rad eftersom barnbarnen inte lärt sig sina mor- och farföräldrars språk. Många föräldrar, alltså informanternas barn, hade önskat att den äldre generationen skulle lära barnbarnen finska, men i flera fall visade det sig att vara svårt om inte omöjligt eftersom barnbarnen och  
 mor-/farföräldrarna 
  träffades så sällan. En informant, mormor 
 608 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 till två barn, berättade om sin dotterson som trots sin amerikansk-  
 koreansk-sverigefinska 
  bakgrund hade valt att kalla sig för en finne. För honom kunde det finska språket tolkas vara väldigt viktig ur identitetssynpunkt trots att barnet självt var för ungt för att ut- trycka det direkt. 
  
 6.7.7 
  
 De yngre informanternas språkbruk med föräldrar resp.  
  
 mor-/farföräldrar 
  
 Som vi nämnde ovan, ställdes de yngre informanterna inför något annorlunda frågor kring skolgången och språkbruket inom famil- jen. De första frågorna lydde som följer: 
  
 27. 
  
 Asuvatko vanhempasi ja isovanhempasi Ruotsissa? (missä, kunta?)/ 
  
 Bor dina föräldrar och  
  
 far-/morföräldrar 
  
  i Sverige, var (kommun?) 
  
 Sosa hieman MorrisonBerätta lite om dessa! 
  
 28. 
  
 Käytätkö suomea vanhempiesi kanssa, entä isovanhempiesi kanssa?/ 
  
 Använder du finska med dina föräldrar och hur är det med  
  
 far-/morföräldrar? 
  
 29. 
  
 Jos vanhempasi kasvoivat Ruotsissa, Henry 
  
 Om du har föräldrar uppvuxna i Sverige, fick de hemspråksundervisning i skolan? 
  
 Vad gäller de yngre informanterna hade alla förutom en en eller båda föräldrarna bosatta i Sverige. I de flesta fallen bodde infor- manterna hemma hos sina föräldrar eller de hade stannat kvar på samma ort efter flytten från föräldrahemmet. Eftersom medelål- dern på de yngre informanterna var runt 20 år, ledde det antagligen i praktiken till att informanterna fortfarande hade mycket kontakt med sina föräldrar. Därför var det naturligt att fråga om deras språkbruk med föräldrarna. 
 Ett iögonfallande faktum är att ungefär en fjärdedel av de yngre informanterna hade en förälder som var född i ett utomeuropeiskt land/region, i dessa fall Iran, Tunisien eller Kurdistan. Alla dessa fem informanter hade finskfödda mödrar och fäder som kom från ett av ovannämnda landen. De flesta informanternas föräldrar hade kommit till Sverige under  
 1970-talet 
  eller i början på  
 1980-talet, 
  men några var födda i Sverige. 
 Några informanter hade en eller flera mor- eller farföräldrar i Sverige, men de flesta av dessa var kvar i Finland eller hade redan 
 609 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 avlidit. Några informanter berättade att deras mor- eller farföräld- rar hade bott i Sverige men återvänt till hemlandet efter några årti- onden. Även andra slags flyttningsmönster beskrevs. Några infor- manter berättade att deras mormödrar hade flyttat till Sverige Cox de senaste årtiondena, efter att de hade blivit änkor i Finland. Tryggheten för dem fanns således hos det utvandrade barnets, of- tast dotterns familj i Sverige. 
 När man tittar på de yngre informanternas språkbruk med för- äldrarna och den äldre generationen fanns det några tendenser, som skiljde sig åt mellan de manliga och de kvinnliga informanterna. I den manliga gruppen konstaterade alla förutom en informant att de använde finska i nästintill alla situationer med sina föräldrar (eller den finskspråkiga föräldern). Hemspråket för dessa var nästan ute- slutande finska, speciellt med  
 mor-/farföräldrarna. 
  Endast en in- formant konstaterade att han försökte använda finska med sin mor men att diskussionerna i praktiken ofta blev svenskspråkiga. En annan informant berättade att det fanns tillfällen då man började blanda språken i en diskussion, när man inte hittade de rätta orden. Men det primära valet av språk var alltid finska. 
 I den kvinnliga informantgruppen fanns det något mer variation i språkbruket. Drygt hälften av informanterna ansåg att finska var deras främsta språk i kommunikationen med föräldrarna och även med mor- och farföräldrar. I den mån de senare fortfarande var vid liv, skedde kommunikationen enbart på finska. I den kvinnliga gruppen berättade drygt en tredjedel av informanterna om ett mer varierande språkbruk med sina föräldrar. 
 Föräldrarna har varit noga med att vi barn skulle ha kvar finskan i alla fall någorlunda starkt. SLYK19b 
 Kotona käytän sekä suomea että ruotsia, Castillo, Reed. Sama juttu on meidän sisarusten välisten keskustelujen kanssa. SLYK19a 
 (Hemma använder jag både finska och svenska, men om man pratar svenska kan det hända att pappa påpekar det. Samma gäller för samtalen mellan oss syskon) SLYK19a 
 Antingen växlade man språk beroende på diskussionsämne – om de finska orden inte räckte till, tog man till svenskan – eller infor- manterna använde olika språk med olika föräldrar. Här kunde inget mönster urskiljas utan dessa informanter verkade använda finska respektive svenska med sina båda föräldrar i lika utsträckning. En kvinnlig informant berättade att hon kommunicerade med sina för- äldrar enbart på svenska, men att dessa svarade och tilltalade henne alltid på finska. I kommunikationen med morföräldrarna var hon tvungen att använda finska eftersom morföräldrarna inte behärs- 
 610 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 kade svenska. Allt som allt förekom svenska oftare i de kvinnliga informanternas språkbruk med deras föräldrar. 
 En övervägande andel av informanternas föräldrar hade flyttat till Sverige i vuxen ålder, vilket ledde till att dessa inte hade fått nå- gon form av hemspråksundervisning i Sverige. De flesta föräldrarna hade varit över  
 20-årsåldern 
  och kommit till Sverige för att arbeta. Några av dessa hade gått på en kurs i svenska antingen genom ar- betsgivaren eller någon kommunal utbildning. Ett par informanter berättade att en av deras föräldrar var född i Sverige. Båda dessa var dock osäkra på om föräldern fått hemspråksundervisning. Samma gällde för informanterna vars föräldrar hade kommit till Sverige i tonåren. Informanternas kännedom om föräldrarnas skolgång var således något bristfällig. 
  
 6.7.8 
  
 De yngre om modersmålsstöd i förskolan 
  
 På samma sätt som med de äldre informanterna har vi även för de yngre behandlat frågorna kring förskolans modersmålsstöd som en större helhet. Frågorna i sin originalform lyder: 
  
 30. 
  
 Saitko äidinkielentukea esikoulussa?/ 
  
 Fick du modersmålsstöd i förskolan?  
 Miksi, miksi ei?/ 
 Varför, varför inte? 
  
 31. 
  
 Saiko perhe informaatiota esikoulun äidinkielentuesta? Jos näin on, miten?/ 
  
 Fick familjen information om modersmålsundervisningen i förskolan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muiden kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra?) 
  
 Av de yngre informanterna hade drygt hälften (11 stycken) av alla som hade gått i förskola i Sverige gått i en helt finskspråkig för- skola. Majoriteten av dessa informanter var manliga. Däremot bland de tre informanter som hade gått i en svenskspråkig förskola men fått modersmålsstöd i form av lekstunder, sånger osv. fanns det bara kvinnor, som alla kom från övriga kommuner i Stock- holms län. Sju informanter hade inte fått något som helst moders- målsstöd på förskolenivå. En majoritet av dessa var kvinnliga in- formanter som var bosatta i mindre eller mer centrala Mälardals- kommuner. 
 Eftersom ingen av de yngre manliga informanterna var bosatt i en mindre Mälardalskommun, är det svårt att säga om det fanns skillnader mellan olika regioner, men man kan anta att tillgången på 
 611 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 modersmålsundervisning och  
 –stöd 
  har varit bättre ju större kom- mun informanten har varit bosatt i. Således har informanterna från Stockholms län och stad haft bättre möjligheter att få modersmåls- undervisning. En annan tendens i resultaten var att majoriteten av de informanter som inte hade fått någon form av modersmålsun- dervisning var yngre även på den unga skalan, alltså i  
 17–19-årsål- 
  dern. Dessa har varit i förskoleåldern vid skiftet av  
 1990-talet 
  eller senare, vilket sammanfaller med tiden då modersmålsundervis- ningen minskade kraftigt i Sverige. 
 Många informanter som hade gått i en finskspråkig förskola hade redan före förskoletiden varit omgivna av finskspråkig barnavårds- verksamhet. Många berättade att hela deras dagis hade varit finsk- språkigt eller att innan de gick i förskolan hade de haft en finsk- språkig dagmamma. En viss kontinuitet i den finskspråkiga verk- samheten kunde alltså urskiljas. 
 Informanterna gav väldigt varierande svar angående informatio- nen om modersmålsstödet i förskolan. Nästan hälften av dem kon- staterade att de inte visste hur familjen hade fått veta om moders- målsstödet. Några ansåg att valet hade varit naturligt, oavsett på vilket sätt informationen hade nått familjen, eftersom finska var det enda språket barnet hade talat fram till skolåldern. Ett par infor- manter från Stockholms stad ansåg att deras stadsdel hade spelat en avgörande roll för valet av förskola. När informanterna bodde i en invandrartät stadsdel var tillgången till finskspråkig förskoleverk- samhet välordnad och djungeltelegrafen på området tog hand om informationen. 
 Några informanter konstaterade kort att föräldrarna var med- vetna om saker (SSYM21) och många fler antydde att valet av finsk förskola hade varit självklart. I några få fall var informanterna medvetna om att informationen om modersmålsstödet hade kom- mit utifrån, från kommunen eller dagiset. En informant berättade att hans mor hade sökt information hos kommunen utan att få så- dan, men lyckades till slut få honom satt i en finskspråkig förskola efter att en bekant hade berättat om denna. Betydligt oftare var det någon av föräldrarna, oftast modern, som hade skaffat information om modersmålsundervisningen och sett till att barnen hamnat i en finskspråkig förskola. Informationskällor i dessa fall var just be- kanta, finska föreningar och vänner. 
 Jag vet inte säkert, men kan tänka mig att föräldrarna själva tog reda på möjligheten. Vi hade precis flyttat från Finland och vi barn kunde bara finska då. Jag tror att det var en trygghet för oss att få höra finska på dagiset och förskolan. SLYK19b 
 612 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 6.7.9 
  
 De yngre om modersmålsundervisningen i skolan 
  
 När barnen kom upp till skolåldern, var det åter dags att söka in- formation, nu om modersmålsundervisning i finska. I linje med fö- regående frågor tillfrågades informanterna om huruvida de hade fått hemspråks- eller modersmålsundervisning i skolan och vilka informationskällor familjen hade haft. Frågorna lydde så här: 
  
 34. 
  
 Saitko kotikielen tai äidinkielen opetusta koulussa; miksi, miksi ei?/ 
  
 Fick du hemspråks- eller modersmålsundervisning i skolan. Var- för, varför inte? 
  
 35. 
  
 Saiko perhe informaatiota koulun äidinkielenopetuksesta? Jos näin on, miten?/ 
  
 Fick familjen information om modersmålsundervis- ningen i skolan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muiden kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra?) 
  
 Återigen var det över hälften av de yngre informanterna som hade fått modersmålsundervisning i en eller annan form i skolan. 13 in- formanter, alltså två fler än det antal som hade gått i en finsksprå- kig förskolegrupp, hade gått i en finskspråkig klass antingen under hela grundskolan eller under delar av den. De flesta av dessa infor- manter hade gått i en finsk klass från klass  
 1–6 
  och bytt till hem- språks- eller modersmålsundervisning på högstadiet. Det fanns även informanter som hade gått i en finsk klass under hela grund- skolan. I undersökningsgruppen fanns det sex informanter som endast hade fått modersmålsundervisning i timform. Antalet un- dervisningstimmar i veckan varierade från en till två timmar. 
 Många informanter som hade fortsatt direkt från en finskspråkig förskoleklass till en finsk skolklass konstaterade att det inte ver- kade ha funnits några andra logiska alternativ. Om föräldrarna re- dan hade ansträngt sig för att få barnen med i finskspråkig verk- samhet, var det naturligt att behålla dem där. Ofta hände det även så att hela förskolegruppen flyttades till första skolklassen och bar- nen följde med sin finskspråkiga grupp. Någon informant trodde att erbjudandet om modersmålsundervisning kom från skolan ef- tersom familjen hade ett finskspråkigt efternamn. Precis med samma motivering hade en annan informant nämnt att man inte fått den möjligheten, eftersom pappans svenska efternamn inte gav anledning för kommunen att erbjuda undervisning i finska. 
 613 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Att få modersmålsundervisning för sina barn var långt ifrån lätt i vissa kommuner. En informant, som på den tiden var bosatt utan- för det tilltänkta förvaltningsområdet, berättar: 
 Vanhemmat sai jankuttaa kunnalle ja taistella saadakseen lapsensa suomalaiselle luokalle, koska se ei ollut kodin lähellä sijaitsevassa koulussa. MMYK24b 
 (Föräldrarna fick tjata med kommunen och kämpa för att få oss barn till en finsk klass eftersom den inte fanns i skolan närmast hemmet.) MMYK24b 
 Två informanter, båda kvinnliga, hade inte fått någon form av modersmålsundervisning. Den ena av dessa konstaterade att hon själv inte hade velat ha det och att finskan hemma räckte för henne. Den andra berättade att hennes intresse för finskan åter hade väckts på gymnasiet, men menade att då var det inte möjligt längre att välja finska enligt studieplanen. 
 Informationen om skolans modersmålsundervisning nådde fa- miljerna på olika sätt. I många fall, precis som med förskoleverk- samheten, var informanternas föräldrar själva aktiva och skaffade information om de möjligheter som fanns i kommunens skolor. En informant berättade att hon fick byta skola på lågstadiet eftersom modern i familjen ville att hon skulle gå i en finsk klass. I några fall placerades barnen i en finskspråkig friskola. Ett par informanter berättade att även skolan spelade en aktiv roll i informationssprid- ningen. 
 Skolan brukade informera i början av terminen till dem som hade något annat hemspråk än svenska. Man frågade om eleverna ville ha undervisning i sitt eget språk och då fick man skriva på ett papper som gavs vidare till rektorn. Sedan meddelade de vilka tider som fanns för undervisning. SLYK19b 
 Om man jämför informanternas berättelser om förskolans modersmålsstöd med dem om skolans modersmålsundervisning ser man att de flesta informanter som redan i förskoleåldern ingått i finskspråkig verksamhet fortsatte på samma sätt även i skolåldern. Detsamma gällde för informanter som inte deltagit i finskspråkig verksamhet i förskolan. Bara en av dessa informanter hade fått modersmålsundervisning på lågstadiet under ett par år, men sedan slutat delta i lektionerna på eget initiativ. Det verkar som om de tidiga valen för barnets modersmålsstöd starkt påverkat de senare kommande valen. 
 Informanternas berättelser om skolans finska klasser och hem-  
 språks-/modersmålsundervisning 
  är till största delen positiva. Några hade upplev bytet till en vanlig svensk klass som påfrestande och berättade om att en annan kultur rådde i dessa klasser. De 
 614 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 finska gruppernas sammanhållning nämndes som en klart positiv faktor, men samtidigt kunde grupperna uppleva utanförskap, speci- ellt när dessa splittrades och eleverna placerades i svenska klasser. Liknande sammanhållning kunde finnas även i modersmålsunder- visningen. En informant berättade att trots att hon slutat läsa finska efter högstadiet, träffades hennes modersmålsgrupp, inklu- sive lärare, då och då på fritiden. 
 Modersmålsundervisningen fick även kritik. Några informanter hade upplevt lärarnas kompetens som tvivelaktig. Undervisningen bidrog inte alltid till att utveckla de saker som eleverna hade varit intresserade av eller i behov av, vilket ledde till sjunkande motiva- tion att lära sig finska. Även de praktiska arrangemangen kring un- dervisningen var i vissa fall dåligt skötta. 
 Me saatiin itse valita, jäätiinkö Davis jälkeen lukemaan suomea vai mentiinkö kotiin. Semmoista se oli, aika huonoa. Mutta kyllä me siellä käytiin, koska tuntui jotenkin että oli tarvettakin kun oli kuusi vuotta käynyt suomalaista luokkaa. Sitä halusi sitten Klein, ettei se olisi kokonaan poissa. MCYK22 
 (Vi fick välja själva om vi ville stanna efter skolan för att läsa finska eller åka hem. Sådant var det, ganska dåligt. Men vi gick nog dit, eftersom det kändes att man hade behov av att göra det när man hade gått sex år i en finskspråkig klass. Man ville ju fortsätta med det, så att det inte skulle vara helt borta.) MCYK22 
 När informanterna hade kommit till gymnasieåldern var det få som fortfarande fick modersmålsundervisning. Att välja finska som ytterligare ett språk betydde ofta att man fick avstå ifrån att läsa något annat ämne. Trots detta fanns det ett par informanter som kunde tänka sig att läsa finska även på högskolenivå. 
 6.7.10 De yngre om kommunernas roll för finskan i skolan 
 Precis som de äldre informanterna fick även de yngre en chans att beskriva hur deras hemkommun hade ställt upp för finskan respek- tive försämrat/försvårat finskans möjligheter i skolan. Frågorna var samma för alla informantgrupper. 
 Allmänt kan man konstatera att de yngre informanterna inte var lika välinformerade och oftast inte lika engagerade som sina äldre motparter. Därför resulterade många frågor i svar som inte gav så mycket substans. Däremot kunde de lättare berätta om sina egna erfarenheter eftersom skoltiden fortfarande var så nära. Förutom okunnighet om finskans ställning i skolan kunde en annan trend 
 615 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 urskiljas i svaren. Ytterst få av de yngre informanterna beskrev sin kommuns agerande gentemot finskan i skolan som positivt. 
 Vad gäller den första av dessa två frågor, fråga 32, konstaterade nästan hälften av alla yngre informanter att de inte kunde säga hur deras kommun hade ställt upp för finskan i skolan. Ett par infor- manter, utan att känna till den följande frågan, svarade kritiskt re- dan vid fråga 32. Enligt dessa hade deras hemkommun inte ställt upp för finskan alls eller gjort det dåligt. 
 Det fanns ändå några positiva kommentarer med i svaren, även om tonen i dessa var något försiktig. Några informanter hänvisade till tiden de själva hade varit i grundskoleåldern och ansåg att dåva- rande finska klasser var ett tecken på att kommunen hade ställt upp för finskan. En informant bosatt i en mindre kommun i Stock- holms län men som gått i skola i Stockholm konstaterade att hon alltid haft möjlighet att läsa finska i de skolor hon gått i. Även exi- stensen av en sverigefinsk friskola i kommunen ansågs som något positivt. En ung informant konstaterade: 
 Tuntuu siltä että suomella on ollut paikka yhteiskunnassa. On ollut suomalaisia luokkia ja ruotsinsuomalainen koulukin. Ramirez(Det känns som att finskan har haft en plats i samhället. Det har funnits finska klasser och även en sverigefinsk skola.) SSYM17 
 Vid nästa fråga kom de kritiska rösterna fram mer tydligt. Även här var det ungefär en tredjedel av informanterna som inte ville eller kunde uttala sig om hur kommunen hade försvårat eller försämrat finskans möjligheter i skolan. Två informanter från Stockholms stad konstaterade att kommunen snarare hade motarbetat språket. Enligt deras åsikt hade föräldrarna burit en stor del av ansvaret när barnen hade behövt modersmålsundervisning och de hade ofta fått känna sig motarbetade. De berättade vidare att undervisningen hade centraliserats vilket har lett till att tillgången på den har blivit svårare under åren. Möjligheterna att få undervisning i eller på finska blev alltså färre. Initiativtagandet och informationen har inte heller upplevts som kommunernas eller skolornas starka sidor bland informanterna. 
 Många informanter tog upp nedläggningen av finska klasser och ett par antydde att detta hade haft en stark påverkan på deras skol- gång. Övergången till en svensk klass gick inte alltid helt smärtfritt. De hade upplevt praktiska svårigheter med  
 hemspråks-/moders- 
  målsundervisningens placering. Antingen hade lektionerna pla- cerats samtidigt med ett viktigt ämne som svenska eller mate- matik, vilket betydde att eleverna var tvungna att välja, eller finsk- undervisningen hamnade utanför schemat på tidiga morgnar eller 
 616 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 sena eftermiddagar, vilket inte underlättade deltagandet i undervis- ningen. Några informanter hade velat läsa finska på gymnasienivå men stött på problem och gett upp sin strävan. En orsak till pro- blemet var enligt några informanter det minskande antalet av ele- verna i modersmålsgrupper. 
 När jag frågade om jag kunde läsa finska på gymnasiet, sade de att det inte fanns resurser att ordna undervisning. Det kändes lite konstigt eftersom det borde ha funnits tillräckligt många sverigefinska elever för gruppen i skolan MMYK22 
 Detta kan tolkas som att intresset bland sverigefinska ungdomar antingen hade minskat till den grad att det inte lönade sig att arran- gera undervisning, eller som att skolan inte ville utreda intresset bland dessa ungdomar. En annan informant som även hon hade undrat om möjligheterna att läsa finska berättade att hon fortfa- rande efter ett halvår inte hade fått svar på sin förfrågan. 
 Några större skillnader mellan kvinnor och män kunde inte ur- skiljas i svaren. Möjligtvis var de kvinnliga informanterna något mer restriktiva i sina svar. Samma jämnhet gällde även för jämförel- ser mellan de allra yngsta och äldsta informanterna i den här grup- pen. I båda ändarna av skalan fanns det informanter som inte kunde eller ville uttrycka sin åsikt om kommunens agerande, liksom in- formanter som berättade om de positiva och negativa åtgärderna. Regionala skillnader var svåra att upptäcka i svarsmaterialet efter- som svaren var tämligen likartade. 
 6.7.11 De yngre om finskan i det svenska samhället 
 Under den sista frågan i avsnittet som handlade om förskolan och skolan tillfrågades informanterna mer allmänt om hur viktig de an- såg att finskan i Sverige var. Samma fråga ställdes som en följdfråga, den första gången gällande informantens föräldrar, den andra gången gällande dennes far- och morföräldrar. Frågorna i sin origi- nalform lydde på följande sätt: 
 36. Mitä mieltä olet suomen kielen tarpeellisuudesta Ruotsissa?/ 
 Hur viktig tycker du att finskan i Sverige är? 
  
 b. 
  
 Entä vanhemmat/ 
 Hur är det med föräldrarna? 
  
 c. 
  
 Entä isovanhemmat/ 
 Hur är det med far- och morföräldrarna? 
 I största allmänhet var informanternas svar positiva när de fick be- rätta om sin egen inställning till finskan i Sverige. Finskan behöv- des. Språket och den finskspråkiga befolkningen ansågs vara en re- 
 617 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 surs för Sverige och enligt de flesta informanter behövdes de i lan- det. Finskan i samhället hade redan existerat så pass länge att dess närvaro i samhället ansågs som något positivt. Rikedom, mång- fald och resurs var några av orden som användes. Ett specialom- råde där några informanter vill understryka vikten av finska var handelsförbindelserna och annat samarbete mellan Finland och Sverige. Andra konkreta exempel på vikten av finska var behovet av finskspråkig personal inom t.ex. sjukvården och undervisningen i skolorna som betonades av några informanter. 
 För många var finskan viktig ur ett personligt perspektiv. Språk- kunskaperna som man fått hemma nästan gratis och som kunde användas som merit uppskattades av många. Även möjligheten att kunna använda språket och göra sig förstådd var betydelsefulla för identiteten och till och med känslomässiga värden vägdes in. 
 Niin kauan kun suomen kieli on tärkeää ihmisten identiteetille, on sen oltava tärkeää myös Ruotsissa. Minulle se on tärkeää henkilökohtaisella tasolla. SSYM21 
 (Så länge som finskan är viktig för människornas identitet, måste den vara viktig även i Sverige. För mig är det viktigt på en personlig nivå.) SSYM21 
 Några informanter betonade att det var svårt som Waters att ha en opartisk syn på frågan och att det var nästintill självklart för finskspråkiga att det egna språket var viktigt. Vikten att föra språket vidare genom att lära ut det till sina egna barn kom fram i några kvinnliga informanters tankar samtidigt som en manlig in- formant konstaterade att åtminstone ett regionalt stöd till finskan var viktigt. Språkets bevarande var en av de viktigaste sakerna för många yngre informanter. 
 Det är jätteviktigt, absolut. I och med att det är ett officiellt språk, så är det väldigt viktigt. Finskan ska finnas kvar och den ska stödjas. SLYK19b 
 De kvinnliga informanterna förhöll sig mer positiva till finskan än de manliga, även om åsikterna kring finskan var allmänt upp- muntrande. Två manliga informanter konstaterade att för dem per- sonligen spelade finskan i Sverige mindre roll. De kunde förstå att det fanns människor som hade större behov av finskspråkigt stöd, men de uttryckte inte sådana egna behov. Däremot fanns inga regi- onala skillnader i svarsmaterialet. 
 Man ska hålla fast vid finskan. Finska barn borde lära sig finska, men det måste finnas en balans mellan svenska och finska. MCYM18 
 De yngre informanterna tillfrågades även om deras föräldrars åsikter kring finskan i Sverige. I de flesta fallen ansåg informan- terna att deras föräldrar uppskattade finskan högre än de själva eller 
 618 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 i alla fall valde de att använda sådana beskrivningar som beskrev finskan som mycket viktig för föräldrarnas generation. En viss osä- kerhet kunde anas i några svar och ett par informanter konstaterade att du borde fråga dem istället. 
 Några informanter berättade att deras föräldrar var engagerade i finska frågor på ett eller annat sätt och att vara Waters be- tydde mycket för dem. Stödet till språket behövdes enligt infor- manternas uppfattning, speciellt när vissa föräldrar inte behärskade svenska så bra. Olika slags aktiviteter för finskspråkiga, som t.ex. scouter och finska föreningar, nämndes. Några informanter hade en förälder vars arbete var mer eller mindre finskspråkigt eller hade någon annan koppling till sverigefinnar eller det finska språket. I många familjer hade föräldrarna betonat vikten av att lära sig finska och de ville även använda finska som det främsta hemspråket, ofta av känslomässiga anledningar. En informants mor var närvarande under intervjun och kommenterade vid förfrågan: 
 On sääli jos suomen kieli katoaa, koska on kuitenkin mahdollisuus säilyttää se, erityisesti suurkaupungeissa. Isommissa kaupungeissa on mahdollisuus järjestää suomenkielistä päivähoitoa ja kouluja. SSYM22:n äiti 
 (Det är synd om finska språket försvinner eftersom det ändå finns möjligheter att bevara det, speciellt i storstäder. I större städer är det möjligt att ordna finskspråkiga dagis och skolor.) Mor till SSYM22 
 Att föräldrarna tyckte att finskan i Sverige var viktig framkom på flera sätt. Däremot fanns det bara två informanter som inte trodde att språket spelade så stor roll för föräldrarna eller de ville inte framföra några som helst gissningar om sina föräldrars åsikter. Dessa informanter var desamma som hade haft mer avvaktande svar även på den föregående frågan. 
 Om en del av informanterna hade haft svårigheter att beskriva sina föräldrars åsikter, var det ännu fler som inte kunde säga något mer detaljerat om sina far- och morföräldrars uppfattningar. Det oftast förekommande svaret var att far- och morföräldrarna, obero- ende av bosättningsland, uppskattade det faktum att barnbarnen kunde använda finska när de kommunicerade med dem. Ofta var det precis dessa släktingar i den äldre generationen som var väldigt noga med att barnbarnen använde endast finska med dem. I några fall fanns det inga alternativ eftersom far- eller morföräldrarna inte behärskade svenska. Eller som en informant uttryckte det: 
 Jag läste finska mest för mor- och farföräldrarnas skull, inte lika mycket för min egen skull. SLYM19 
 Finskans roll som känslospråk kom fram även i dessa svar. Om man hade möjlighet att tala mor- och farföräldrarnas modersmål 
 619 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 kom man oftast närmare dem även känslomässigt. En mer praktisk synpunkt hade en kvinnlig informant som betonade vikten av finskspråkig service, eftersom hon visste att mormodern hade be- hov av sådan. 
  
 6.8 
  
 Om sverigefinnarnas integration i det svenska samhället 
  
 För att ta reda på vad informanterna hade för åsikter kring integra- tionsfrågan ställdes några frågor till dem om svenskarnas och Sveriges krav på minoriteten jämfört med krav som sverigefinnarna skulle kunna ha på majoritetsbefolkningen. Ytterligare en fråga ställdes där informanterna fick gradera Sveriges integrationspolitik beträffande sverigefinnar och argumentera för sina omdömen. För- sta frågan löd i sin helhet på följande sätt: 
 47. Mitä Ruotsi ja ruotsalaiset voisivat vaatia, jotta ruotsin- suomalaiset olisivat integroitunut osa Ruotsin yhteiskuntaa?/ 
 Vad ska Sverige och svenskar kunna begära för att sverigefinnarna ska vara en integrerad del av det svenska samhället? 
  
 Det finns några tydliga trender i svaren från de  
 äldre  
 informan- terna. Den första är att många informanter anser att det inte finns någonting Sverige och svenskarna har rätt att begära. Många kon- staterade att de ansåg att många krav redan har ställts under åren och att nu skulle det vara dags för återbetalning i form av t.ex. finskspråkig service. Här betonade många informanter finländarnas roll som byggare av det svenska samhället som det ser ut idag. 
 Suomalaiset ovat jo tehneet tarpeeksi, ei meiltä voi enää vaatia mitään. Niin paljon ollaan tehty työtä ja kaikkemme Alexander. SSÄK86 
 (Finländarna har redan gjort tillräckligt, man kan inte begära någonting av oss. Så mycket har vi arbetat och gett vårt allt till Sverige.) SSÄK86 
 Eivät voi vaatia yhtään mitään, ovat jo vaatineet paljon. Me on Baker paljon Ruotsille, Beck, että haluavat tehdä meistä ruotsalaisia. MMÄM71 
 (De kan inte kräva någonting mer, de har redan krävt så mycket, Vi har givit så otroligt mycket till Sverige, ibland känns det som att de vill att vi ska bli svenskar.) MMÄM71 
 Eikö ne jumalauta ole jo vaatineet hengen, veren ja terveyden?  
 -- 
 -- 
  
 Kyllä suomalainen on sen itkemättä antanut ja Henry pitäisi työlleen saada. MCÄK67b 
 (Jävlar, har de inte redan krävt att få våra själar, blod och  
 hälsa?-- 
 -- 
  
 Finnen har givit dem detta utan att gråta och någon slags återbetalning borde man få för sitt arbete.) MCÄK67b 
 620 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 En annan idé som kom fram i flera svar är mer abstrakt men dock lika viktig. Några äldre informanter eftersträvade djupare förståelse mellan minoriteten och majoritetsbefolkningen, ömsesidig lojalitet och samarbete. Några uttryckte att det var svårt som Waters att veta vad svenskarna ville ha av oss, eftersom de har aldrig bringat sina tankar till offentligheten på det sättet (MCÄM64). En annan tolkning var att i Sverige ställdes det inga krav på någon, utan många saker var underförstått uttryckta. 
 Någon kunde föreställa sig att svenskar vill att sverigefinnar skulle delta aktivt i samhället och använda dess offentliga system för att förbättra sin position. En menade att ett liv där man till hälften fortfarande lever i  
 1960-talets 
  Finland, åtminstone i tan- karna, inte kan vara tillräckligt, utan man skulle aktivt vara med och påverka samhället man lever i. En informant konstaterade vidare att det inte är någon annan som kan driva sverigefinnarnas sak utan de ska göra det själva. Hon ansåg också att detta är en del av ett aktivt liv som Waters. 
 Huruvida integrationen har lyckats eller ej förstods på flera olika sätt. Många konstaterade att de inte tyckte att man skulle ställa några krav eftersom finnarna redan har integrerat sig så pass väl och att minoritetsställningen har uppnåtts. Även nästan helt motsatta åsikter fanns bland svaren. 
 Integraatiota ei pitäisi vaatia, se pitäisi pystyä luomaan. SLÄM75 
 (Man ska inte kräva integration, utan man borde kunna skapa det.) SLÄM75 
 Ruotsalaiset eivät ole käsittäneet integraatiota ollenkaan niin kuin pitäisi, Lopez. Suomalaiset ovat sulautuneet väkipakolla. SSÄM57 
 (Svenskarna har inte uppfattat integration som man ska, utan snarare som assimilation. Finländarna har smälts in med våld.) SSÄM57 
 Ytterligare en trend såg man i kraven Sverige kunde ställa angående språkfrågan. En minoritet av de äldre informanterna ansåg att man ska kunna språket i det land man bor i och att majoritetsbe- folkningen har rätt att begära detta. Även några av dem som inte ansåg att man kunde ställa språkkunskaper som ett krav ansåg att om man behärskar svenskan underlättar det livet i praktiken. 
 I svaren kunde man inte urskilja några skillnader mellan äldre informanter av olika kön eller från olika geografiska områden. Äldre informanter av båda könen och alla regioner hade liknande idéer kring kraven som Sverige och svenskar kan tänkas ställa på sverigefinnarna. 
 För de  
 yngre  
 informanterna var frågan om integration speciellt intressant, med tanke på att alla förutom två har levt hela sitt liv i 
 621 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 det mångkulturella land som Sverige är idag. Dessutom är deras erfarenheter väldigt annorlunda jämfört med deras föräldrars gene- ration, som i de flesta fall själva har upplevt invandringen till Sverige. Ungdomar runt  
 20-årsåldern 
  har däremot en helt annan syn på integrationen av sverigefinnarna, vilket återspeglas i svaren. 
 Redan vid första frågan om integration var några, speciellt de allra yngsta informanterna, osäkra på innebörden av ordet. Trots intervjuarens försök att hjälpa till och förklara valde ett par infor- manter att inte uttrycka sig om ämnet eller de gav väldigt försiktiga svar. Man måste således ta hänsyn till ungdomarnas brist på kun- skaper om dessa frågor i analysen. Reaktionen är emellertid natur- lig, eftersom de yngre känner sig som en del av det svenska sam- hället, varför begreppet integration till stor del saknar relevans för deras egen del. Däremot måste det betonas att även bland de yngre informanterna fanns det några som var väl insatta i ämnet och aktiva t.ex. inom lokal- eller skolpolitik. 
 Förutom bland de äldre informanterna var det även många yngre informanter, 13 av 22, som diskuterade språkkraven i sina svar. Åsikten som de flesta kom fram till var att kunskaper i det svenska språket är ingenting man definitivt kan begära av finnar eller någon annan folkgrupp i Sverige. Däremot sågs språket ofta som en nyckel in i samhället och som en underlättande faktor för integra- tionen. Många tyckte att inlärning av svenska är en principsak och att man borde ta seden dit man kommer. Däremot ansåg de inte att språkkravet ska vara lagstiftat. Att man kan tala svenska borde ses som en möjlighet och rättighet, inte som tvång, enligt många yngre informanters åsikt. 
 En annan idé de presenterade, förutom om språkfrågan, liknade även den de äldre informanternas åsikter. En yngre kvinnlig infor- mant ansåg att svenskar kunde begära att sverigefinnar skulle vara mer synliga. Att man gör sig hörd och påminner om sin existens kunde enligt hennes åsikt även gynna sverigefinnarna och göra dem mer uppskattade i Sverige. 
 Många yngre informanter upplevde frågan om majoritetsbefolk- ningens möjliga krav som onödig. De kände att finnarna redan har integrerats i samhället så pass bra att inga flera krav behövde ställas. Enligt deras åsikt var stämningen mellan sverigefinnar och svenskar avslappnad och problemfri. Ur den här synpunkten ser verklighe- ten ut bl.a. så här: 
 Mun mielestä me ollaan nimenomaan juuri RUOTSINsuomalaisia, mikä tarkoittaa, että ollaan siinä ryhmässä mukana. SSYM17 
 622 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 (Jag tycker att vi är just SVERIGEfinnar, vilket betyder att vi redan är en del av den här gruppen.) SSYM17 
 Även kritik mot själva frågan och den underförstådda meningen bakom den fördes fram. 
 Eihän integraatiota millään päätöksillä saada aikaan. SSYM21 
 (Man kan inte skapa integration med några beslut.) SSYM21 
 Den här manliga informanten ansåg även att besluten som tas angående integration endast kan skapa förutsättningarna för ett positivt umgänge och att attityderna är svåra att påverka. Vidare betonade han vikten av att man ger plats för minoriteter i samhäl- let. Därigenom kan minoriteterna känna sig accepterade i Sverige och även integreras. 
 Men vi vände även på frågeställningen, och frågade vad infor- manterna ansåg att sverigefinnarna själva kan kräva av sitt samhälle, av Sverige. 
 48. Mitä ruotsinsuomalaiset/suomalaiset Ruotsissa voisivat vaatia, jotta he tulevaisuudessakin olisivat toimiva osa Ruotsin yhteiskuntaa?/ 
 Vad tycker du sverigefinnarna ska kunna kräva för att de ska kunna fortsätta vara en fungerande finskspråkig del av det svenska samhället? 
  
 Beträffande frågan om kraven sverigefinnarna själva kan ställa var svaren lika varierade som i frågan om svenskarnas möjliga krav.  
 Äldre  
 informanter uppfattade frågan på väldigt olika sätt. Vissa betonade krav som en minoritet kan ställa på sig själv, medan en stor majoritet av informanterna riktade sina krav mot majoritets- befolkningen. 
 Ömsesidig förståelse och samarbete var önskemål som hade kommit fram redan i de tidigare svaren. Någon informant efter- strävade lyhördhet och lojalitet från svenskarna mot sin största mi- noritet. En annan ansåg att sverigefinnar behöver en mer jämlik behandling t.ex. på sina arbetsplatser. Även ord som mera respekt och rättvisa användes. Några informanter ansåg även att svenskar borde bekanta sig mer med den finska kulturen och dess detaljer för att bättre kunna förstå sin minoritet. En äldre manlig informant ville betona vikten av minoritetsställningen. Han ansåg att Sverige inte har tagit den på allvar eller uppmärksammat den. 
 Vähemmistöä edustava ei ole sama asia kuin pakolainen tai  
 maahanmuuttaja.-- 
 -- 
  Me ollaan tultu tänne ja on rakennettu tätä yhteiskuntaa, meillä pitäisi olla samat oikeudet kuin ruotsalaisillakin. Ruotsalainen samaistaa meidät mielellään pakolaisiin. MMÄM61 
 (En minoritetsrepresentant är inte samma sak som flykting eller in- vandrare.  
 -- 
 -- 
  Vi har kommit hit och byggt upp det här samhället, vi 
 623 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 borde ha samma rättigheter som svenskarna själva. Svensken vill gärna identifiera oss med flyktingar.) MMÄM61 
 En originell vinkling bland svaren var krav som informanter ställde upp för sverigefinnar själva. Enligt en informant var hela gruppen i behov av aktivering, så att minoriteten skulle synas och höras bättre. Han betonade att det även behövs hjälp av majoritets- befolkningen genom att de erbjuder möjligheter att göra minorite- tens röst hörd, men att källan till rösterna borde vara sverigefin- narna själva, som ska föra oväsen. Samma typ av krav ställde en äldre kvinnlig informant som ansåg att samhörigheten och gemen- samhetskänslan borde vara större bland sverigefinnarna. Tanken bakom detta är sannolikt att en mer homogen och enig grupp har lättare att ställa krav än en grupp som inte kan komma överens om sina behov och mål sinsemellan. Ett nästan helt motsatt krav som en kvinnlig informant riktade mot sverigefinnarna själva var större flexibilitet och anpassningsförmåga när det gäller livet i Sverige. Som vi kan se är prioriteringarna nästan lika många som antalet informanter. Detta betonade även en äldre kvinnlig informant som ansåg att kraven och behoven är olika och varierar från person till person. 
 De oftast nämnda enskilda kravet som kom fram i svaren var finskspråkig service. Många såg servicemöjligheterna som en gen- tjänst för det arbete finnarna har utfört i Sverige under åren. Ett visst rättvisetänkande kunde urskiljas i dessa svar. Informanterna ville framför allt ha sjukvård och äldreomsorg på finska och någon konstaterade också självkritiskt det faktum att minoriteten själv inte har begärt detta tidigare. Förvaltningsområdet sågs som en del av en positiv utveckling som även kan påverka majoriteten, när de får en möjlighet att tydligare se hur en minoritet lever bland dem. Ett konkret krav från en manlig informant var rösträtt efter till- räckligt många år i Sverige oavsett nationalitet. 
 Många informanter betonade att de inte hade några svårigheter med att leva med sina svenska medmänniskor, men att vissa servi- ceformer skulle kunna göra livet något lättare. En och en annan framhävde sina bra kontakter med svenska grannar, arbetskamrater, vänner, osv. och konstaterade att de för det mesta har känt sig accepterade i Sverige. Kritiken riktades således inte mot den vanlige svensken utan oftast mot beslutsfattare. En kvinnlig informant kritiserade de lokala beslutsfattarna i sin egen kommun och ansåg att sverigefinnarna har blivit bättre behandlade i flera andra kom- muner. En åsikt, som sammanfattar många informanters tankar, kom ur en äldre manlig informants mun: 
 624 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Ruotsin pitäisi Stephens ja Bryant ja ymmärtää se, että me olemme erilaisia. SLÄM75 
 Sverige borde vara mer lyhört och mer förstående och begripa det faktum att vi är olika. SLÄM75 
  
 Yngre  
 informanter hade betydligt lättare att uttrycka minoritetens krav mot svenskarna än tvärtom. Över en tredjedel av dem konstaterade att det mest uppenbara kravet sverigefinnarna kunde ställa var att få mer och bättre finskspråkig service. Tillsammans med sjukvård och äldreomsorg, vilka inte berör unga på samma sätt som äldre informanter i undersökningen, betonades skolor, utbild- ning och finskspråkiga media samt kulturstödjande aktiviteter. En viktig faktor för en kvinnlig informant var att man skulle sprida information om finskans minoritetsställning bättre i t.ex. skolorna, eftersom det är få unga som är medvetna om den. 
 Vid sidan av kraven på finskspråkig service föreslogs även ett an- nat väldigt konkret krav. För att fungera bättre i det svenska sam- hället och känna sig hemma ska sverigefinnar med brister i språk- kunskaper få en bättre möjlighet att lära sig svenska, tyckte några informanter. Den idealiska lösningen är kurser i svenska, men några kvinnliga informanter poängterade att för många äldre sverigefin- nar är det redan för sent, utbildningen borde ha funnits när de kom till landet. Vad som däremot kunde hjälpa dem vore stöd för finsk- språkiga aktiviteter samt en möjlighet att lära sig svenska tillsam- mans med sina landsmän. 
 Om jag själv kom hit som en invandrare skulle jag vilja lära mig språket så fort som möjligt, komma in i samhället så fort som möjligt. SLYM19 
 Även mer abstrakta krav ställdes. Enligt en manlig informant borde svenskar stödja sverigefinnar när dessa försöker upprätthålla sina traditioner och föra dem vidare. Den finska kulturen – eller någon annan främmande kultur – borde inte ses som ett hot mot den svenska. 
 Finnarna ska känna sig behöriga i Sverige.  
 -- 
 -- 
  Det ska vara ömsesidig respekt. MCYM18 
 Några av kraven riktades mot sverigefinnarna själva. I likhet med sina äldre motparter betonade några unga kvinnor vikten av att leva ett aktivt liv i Sverige. Att man hörs och syns kommer sig inte av sig självt utan man måste aktivt eftersträva synlighet och lyssnare för sin sak. En yngre kvinna från en central Mälardalskommun kri- tiserade finländarnas envisa vilja att försöka klara sig själva även om hjälp kanske finns tillgänglig. Enligt henne löper man då större risk att bli åsidosatt i samhället. En annan kvinna ansåg att finnarna 
 625 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 borde vara stoltare över sitt ursprung och språk och använda fins- kan i alla sammanhang där det var möjligt. 
 Samma typ av synlighetskrav ställdes även på majoritetsbefolk- ningen. Speciellt enligt yngre kvinnliga informanter var det viktigt att sverigefinnarna skulle få möjligheter att höras och synas. Vi finns här! konstaterade en yngre kvinna, som även jämförde fin- landssvenskarnas synlighet i det finska samhället med sverigefin- nars. Även mindre fördomar, mer tolerans för olikheter och mindre rädsla för det som är främmande behövs enligt en informant. Efter- som den sverigefinska befolkningen och dess språk redan fått mi- noritetsstatus och på det sättet är en fungerande del av samhället, borde man även få en möjlighet att påverka samhällets utveckling ur ett sverigefinskt perspektiv. 
 49. Miten onnistuneena sinä pidät Ruotsin suomalaisia koskevaa integraatiopolitiikkaa?/ 
 Hur lyckad tycker du att Sveriges integra- tionspolitik har varit beträffande sverigefinnarna? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 I sista frågan som handlade direkt om sverigefinnarnas integration i Sverige tillfrågades informanterna om hur lyckad de ansåg att Sveriges integrationspolitik hade varit för sverigefinnarna. På en skala från ett till sju fick informanterna avge ett betyg åt den svenska integrationspolitiken. 
 Genomsnittsbetygen för Sveriges integrationspolitik beträffande sverigefinnarna var förvånansvärt lika för både  
 äldre  
 kvinnor och män (Tabell 22). I båda grupperna blev genomsnittsbetyget något under medel, alltså 3,5. Variationen var ytterst liten. Gemensamt för kvinnor och män var även att det högre extremvärdet i skalan 
 (7) användes sparsamt, däremot graderades Sveriges integrations- politik något oftare som 1. Oftast hamnade betygen vid tre eller fyra. En av de äldre kvinnorna ville inte ge något betyg alls. I verk- ligheten kunde betygssnittet ha blivit ännu lite lägre i den manliga gruppen eftersom en informant ironiskt konstaterade på följande sätt: 
 626 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Tabell 22 Inställning till hur lyckad man anser den svenska integrationspolitiken vara, äldre och yngre 
  
 Äldre kvinnor 
  
 Äldremän 
  
 Yngre kvinnor 
  
 Yngre män 
  
 3,5 
  
 3,5 
  
 4,5 
  
 4,0 
  
 N= 13 
  
 N= 12 
  
 N= 8 
  
 N= 9 
 33 
  
 No annetaan seiska. Jos jo ensimmäisessä sukupolvessa kieli häviää, Gonzalez sitä on onnistuttu aika hyvin.  
 -- 
 -- 
  Ovat onnistuneet liiankin hyvin, suomalaiset ovat kadottaneet identiteettinsä. MMÄM61 
 (Nå, jag ger den en sjua. Om språket försvinner redan i första gene- rationen, då har man lyckats ganska bra.  
 -- 
 -- 
  De har lyckats för bra, finländarna har tappat sin identitet.) MMÄM61 
 Många andra delade hans åsikt, även om de inte valde att uttrycka sig lika starkt. Speciellt några äldre män ansåg att integra- tionspolitiken snarare har varit en assimilationspolitik och innebu- rit mer eller mindre stark försvenskning. Enligt denna syn har det alltför ofta förväntats att sverigefinnarna skulle smälta in i majori- tetsbefolkningen, vilket enligt några kvinnliga informanter redan har uppnåtts, dock med positivare inställning. En annan informant tyckte att integrationspolitiken fortfarande var invandrarpolitik. Hans åsikt var att finländarna var mer välkomna i Sverige på 1960- och  
 1970-talet 
  när de gynnade samhället och att nu när folkhems- byggarna kommer i pensionsåldern ses de lätt som en last för sam- hället. 
 Anledningen till att de flesta betygen hamnade i mitten var för många bristen på verkliga åtgärder angående finnarna. Några upp- levde att finnarna som grupp har fått jämförelsevis lite stöd och hjälp att integrera sig när man granskar senare invandrargrupper. Finnarna har fått klara sig själva verkade vara intrycket hos många. Någon kritiserade beslutsfattarnas tröghet och ovilja att föra saker vidare som kunde förbättra den finska minoritetens ställning. En annan synpunkt från en kvinnlig informant (som be- tygsatte med 4 på skalan) var att Sveriges förhållningssätt även kan tolkas som en ärebetygelse i den meningen att majoritetsbefolk- ningen inte har upplevt att finnarna behöver daltas med, utan de har varit starka nog att klara sig själva. Detta är en dock en syn- punkt mot vilken de flesta informanterna hade en motsatt åsikt. 
 Har gett betyget 3 på skalan 1 (mest negativt) till 7 (mest posi- tivt): 
  
 33  
 Fem yngre avstod från att svara på denna fråga. 
 627 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Aika huonoa se on ollut, sillä suomalaisten on itse ollut kannettava vastuu paljosta ja hoidettava asioita ilman apua. Ei voi sanoa olevansa täysin tyytyväinen. MMÄM64 
 (Ganska dåligt har det varit, eftersom finnarna själva har fått ta ansvaret för allting och tagit hand om saker och ting utan hjälp. Man kan inte säga att man är helt nöjd.) MMÄM64 
 Har gett betyget 2 på skalan 1 (mest negativt) till 7 (mest positivt): 
 Ihmettelen sitä, ettei esimerkiksi tässä kieliasiassa ole tämän pidemmälle päästy, Morrow oltu täällä näin kauan. SLÄK71 
 (Jag undrar t.ex. över att varför har man inte kommit längre i den här språkfrågan, även om vi finnar har varit här så länge.) SLÄK71 
 Några informanter ansåg att ankomsten av andra invandrar- och flyktinggrupper har förändrat situationen för finnarna. På samma sätt som några jämförde de förmåner som nutida invandrare får med det nästan  
 icke-existerande 
  stödet som finnarna fick, ansåg några att p.g.a. trycket från andra, mer synliga grupper har Sverige glömt sina finnar. En viss självkritik kunde höras i kommentarer som vi är för snälla och tysta, vi säger inte ifrån. Sveriges inställ- ning mot finnar har fått mer positiva inslag efter det att invandrare från bl.a. Mellanöstern har kommit. Två informanter påpekade att svenskarnas inställning mot finnar har mjuknat i samma takt som invandrare från mer främmande kulturer strömmat in i landet. 
 Ytterligare några äldre informanter ansåg att integrationen, om den nu har blivit av, har blivit verklighet på grund av finnarnas vilja att anpassa sig och fungera i samhället. Det enda konkreta som de flesta säger sig ha fått i Sverige är arbete. 
 Som man kunde ana redan från svaren på de tidigare frågorna, var de  
 yngre  
 informanternas syn på Sveriges integrationspolitik något annorlunda. Genomsnittsbetyg på skalan från ett till sju var för yngre män 4 och yngre kvinnor 4,5. Dock måste det påpekas att fem informanter, en man och fyra kvinnor avstod från att svara på frågan eller gradera integrationspolitiken. 
 Ett intressant drag i de yngres svar var att de var koncentrerade till skalans mittparti. Av ytterligheterna användes endast 1 två gånger i den manliga gruppen, samtidigt som ingen av informan- terna ville ge integrationspolitiken en sjua. Koncentrationen kring de neutrala siffrorna i mitten kan antas vara resultat av informan- ternas knapphändiga kunskaper. Med andra ord: är man lite osäker är det säkraste att välja en trygg siffra. Man kan också tolka det som att man i denna situation inte ville avge extremt kritiska om- dömen. Även det faktumet måste poängteras att siffrorna på skalan 
 628 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 betyder olika saker för olika människor. Till exempel en fyra kunde framkalla följande kommentarer: 
 Hyvin kai se on mennyt. MCYM20 
 (Jag antar att det har gott bra.) MCYM20 
 Jag tycker inte det har varit så bra, andra invandrare har behandlats bättre än oss finnar. MCYK17 
 Hos de yngre männen kunde man tillsammans med medelbetygen hitta två stycken som hade givit integrationspolitiken det sämsta betyget (1) samt två som givit det näst högsta (6). Man kritiserade bl.a. det svenska beslutsfattandet och oviljan att hjälpa finnarna. En av kritikerna konstaterade att enligt hans uppfattning har finnarna skapat sin integration själva. Det är lyckat, men det är inte svenskarnas förtjänst (SSYM18). Den andre kritiske unge mannen berättade om sin besvikelse när han i kontakt med svensk lokalpolitik har upplevt att man inte tagit några hänsyn till minori- tets- eller invandrargrupperna. 
 De mer positiva åsikterna kring integrationen hade sitt ursprung i exempel från det näraliggande egna livet. De positiva båda unga männen upplevde att deras familjer hade integrerats bra i Sverige och att den största delen av finländarna ändå har lyckats komma in i samhället om man jämförde dem med senare invandrargrupper. 
 Suomalaiset ovat integroituneet hyvin, mutta se on ollut pitkä prosessi. Suomalaiset on maahanmuuttajina uranuurtajia, jotka ovat auranneet tietä monelle muulle ryhmälle. SSYM21 
 (Finnarna har integrerats bra, men det har varit en lång process. Som invandrare är finnar banbrytare som har röjt vägen för många andra grupper.) SSYM21 
 En kvinnlig informant ville inte ge någon betyg åt Sveriges integ- rationspolitik eftersom hon kände att integrationen som trots allt har uppnåtts har varit sverigefinnarnas egen förtjänst. Liknande åsikter fanns även hos en annan kvinnlig informant som ansåg att finländarna har klarat sig bra själva och att Sverige kunde ha ansträngt sig mer för minoritetsgruppen. Många yngre informanter jämförde situationen idag med sina uppfattningar om den äldre generationens upplevelser. Slutsatsen i flera fall var att samhällets inställning mot sverigefinnar har förändrats genom åren. Informan- terna var dock i många fall osäkra på om förändringarna var resultat av en bra svensk integrationspolitik eller en naturlig följd av utvecklingen. Enligt många har sverigefinnarna etablerat sin plats i samhället och blivit en självklar del av Sverige. Ännu en gång jäm- fördes sverigefinnarna med andra invandrargrupper och slutsatsen även bland flera yngre informanter var att situationen har föränd- rats genom deras ankomst. På liknande sätt som äldre informanter 
 629 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 kritiserade några av de yngre det faktum att man satsat mycket intensivare mot senare invandrargrupper i integrationsplaneringen och att sverigefinnarna ofta har lämnats utanför. 
 Sammanfattningsvis kan det konstateras att de yngre informan- ternas syn på Sveriges integrationspolitik i princip är något mer po- sitiv än de äldre informanternas. Kritiska röster kunde höras även i den yngre gruppen och bakom dessa fanns det ofta ungdomar som upplevt otillfredsställdhet antingen genom sina föräldrar eller ge- nom sina egna erfarenheter. Man bör dock påminna om att det bland de yngre informanterna fanns flera som rapporterade en viss osäkerhet om integrationspolitikens betydelse och omfattning. 
 Ett sammanfattande betyg för den svenska integrationspoliti- Ramirez ur informanternas synvinkel tycks vara medelmåttig. Därvid skiljer sig inte generationerna åt. Man har inte kunnat eller velat beskriva positiva effekter av den förda politiken. En allmän upp- fattning tycks vara, att det som blivit bra i integrationen, har man själv stått för. Ett flertal anger också som en orsak att senare an- lända invandrare hade fått överta de mest negativa attityderna till invandrare. På det hela taget verkar man som grupp ändå uppfatta sig som en naturlig och accepterad del av samhället, mycket som ett resultat av egna ansträngningar. 
  
 7. 
  
 Sammanfattning av resultaten och tankarna hos informanterna 
  
 7.1. 
  
 Informanterna och deras bakgrund 
  
 I studien har 45 sverigefinnar, som tillhör två åldersspann, intervju- ats med hjälp av en semistrukturerad enkät som också spelades in på digital bandspelare (enkäten återfinns i Bilaga  
 2a–c 
  i denna rap- port). Syftet har varit att ge en djupare och mer detaljerad bild av vad vanliga sverigefinnar kan ha för åsikter och önskemål om bl.a. servicefunktioner och myndighetskontakter på finska, respektive om en sådan särställning för finskan som ett utvidgat förvaltnings- område skulle kunna medföra. 
 De 45 personerna representerar kategorierna äldre – yngre, kvin- nor – män, och fyra av huvudutredningen i förväg valda typer av kommuner eller bostadsorter i Stockholms- och Mälardalsregio- nen: Stockholms stad (valda stadsdelar), kommuner i Stockholms län i övrigt, Mälardalens centrala övriga kommuner (Eskilstuna, Uppsala, Västerås), samt Mälardalens övriga mindre kommuner. 
 630 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Urvalet av kommunerna (förutom de tre stora i kategorin Mälar- dalens centrala) och stadsdelarna i Stockholms stad gjordes slump- mässigt. Informanterna skulle vara finskkunniga, dvs. de skulle hypotetiskt vara berörda av frågor som har med utvidgningen av det finska förvaltningsområdet till regionen att göra. De har kontaktats genom en typ av indirekt s.k. snöbollsmetod. 
 De  
 äldre  
 informanterna, som vi kallat 55+, är mellan  
 46–86 
  år och de består med ett undantag av personer som själva utvandrat i vuxen ålder från Finland, de flesta på 1960- och  
 1970-talen. 
  De har vanligtvis kort utbildning, typiskt med  
 6–7-årig 
  folkskola som grund, och med normalt endast språkkurser och andra kortare fortbildningar som tillägg i Sverige. De flesta är pensionerade, varav en del sjukpensionerade. De har till största delen varit eller är verk- samma inom yrkesområden såsom produktion, vård/omsorg och som facklärda arbetare. De motsvarar en ganska stereotypisk bild av finska invandrare under de tidiga årtiondena efter  
 1950-talets 
  mitt, då den nordiska arbetsmarknaden öppnades och  
 pass-/visum- 
  tvången avskaffades. De härstammar dock inte lika massivt från norra Finland, som en sådan schablonbild av finska invandrare förutsätter, utan en ganska god spridning över stora delar av Finland återfinns bland de äldres födelseorter. De äldre är 23 till antalet. 
 De  
 yngre  
 är samtliga utom två födda i Sverige, och en stor majo- ritet av dem är födda inom det aktuella Stockholms- och Mälar- dalsområdet. De representerar åldersspannet  
 15–24 
  år. De är till övervägande delen studerande, varav en handfull är det på högsko- lenivå. Det är osäkert om andelen som studerar på denna nivå kommer att öka. En del av dem har p.g.a. sin låga ålder ännu inte kunnat ta ställning till högre studier. En del innehar tillfälliga prak- tikplatser och ett fåtal har anställning inom vården, eller som hant- verkare mm. De utgör representanter för den första sverigefödda generationen, som emellanåt paradoxalt kallas andragenerationens invandrare. De är 22 till antalet. 
  
 7.2 
  
 Informanternas språkliga kompetenser 
  
 Frågor om språklig kompetens ställdes bl.a. då denna sannolikt på ett direkt sätt påverkar ställningstaganden om vilken service och vilka kontakter med t.ex. myndigheter man har och vill ha på finska. Det är dessutom avgörande vilken kompetens man anser sig ha på både finska och svenska. 
 631 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 De  
 äldre  
 har angett att de är säkrare på  
 finska 
 , där man känner sig mer kompetenta i tal än i skrift. De har också i många fall uttryckt att de inte klarar av byråkratisk finska, dvs. de har låg kapacitet i användningen av offentligt språkbruk på finska. De har i ca en fjär- dedel av fallen klara problem med  
 svenskan 
 , med följden att de kan kallas språksvaga på svenska, och därmed behöver de tolk eller en finskspråkig samtalspartner, kanske fr.a. vid myndighetskontakter och vid sjukhusbesök samt ifråga om åldringsvård/äldreomsorg. De resterande äldre anger också att de inte behärskar offentlig svenska särskilt väl. Många anger ordförrådet och facktermer som den stora svårigheten, men sannolikt rör det sig om problem även på andra grammatiska nivåer, liksom om behärskningen av olika stilnivåer. 
 De  
 yngre  
 har till övervägande del inga problem med skriven eller talad  
 svenska 
 . De behärskar även offentligt språkbruk på svenska. De anger i samtliga fall, förutom för två informanter som är födda i Finland, att deras svenska är starkare än deras finska. En del av de yngre kan karaktäriseras som analfabeter i finskans skrift, dvs. de är inte litterata på  
 finska 
 . De är hänvisade till ett talspråk på finska, som till stora delar är baserat på föräldrarnas talspråk, med rötterna på landsbygden i många fall, och där föräldrarnas relativt korta skolbakgrund har påverkat tillägnandet av olika stilar på finska. De anser sig behärska en finska som är till för privat bruk, i familje- och närmiljön. De saknar kunskaper i byråkratisk finska, dvs. i ett offentligt språkbruk. Ordförrådet anges som den stora stöte- stenen, men sannolikt rör det sig om problem på samtliga gramma- tiska nivåer, liksom med den offentliga stilnivån. 
 Både generationerna fick även ange om de hade språkliga brister, som de ville åtgärda. För de  
 äldre  
 var en ganska utbredd syn att man inte längre hade anledning till det för svenskans vidkom- mande; det var redan för sent, ansåg många, även om andra menade att det alltid fanns anledning att utveckla språket vidare. De  
 yngre  
 hade en större beredvillighet, fr.a. när det gäller finska. Man sak- nade ofta lokala möjligheter till språkstudier utöver de man kände till, vilka i huvudsak bestod av universitetens och högskolornas kursutbud. Man ville bl.a. bättra på ordförrådet och grammatiken för skriftligt bruk. En ganska utbredd åsikt var att man inte längre hade tillgång till bl.a. studieförbundens utbud av kurser i finska, eftersom dessa hade avvecklats vartefter. Man efterfrågade ett för- bättrat kursutbud i finska på denna nivå. Önskan att använda sin egen fritid till detta var dock ändå generellt dämpad, varför en typ av paradox kan sägas föreligga för denna aspekt. Detta kan dock 
 632 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 även ha att göra med att många var i färd med avsluta ungdomsti- dens studier och de hade inte planerat att studera vidare direkt. 
 Ett omdöme som återkom var dock bristen på kompetens i by- råkratisk finska, dvs. offentligt språkbruk. Både den bild som gavs av speciellt de yngre informanterna om den egna kompetensen, och om vad de vill förbättra, ger anledning till att konstatera att ett del- område av målsättningen med minoritetspolitiken, att skapa förut- sättningar för att använda minoritetsspråket både för privat bruk och i offentlig miljö, inte kan anses vara tillfredsställande ombe- sörjt för närvarande. Framför allt blir situationen sämre på sikt, då användningsområdena för finskan och dess domäner begränsas för varje uppväxande generation, och därmed också den bredare, mång- sidigare kompetensen i finska. 
 De språkliga kompetenser informanterna har rapporterat beror till största delen på två faktorer: hur föräldrarna har ställt sig till stöd till finskan och användningen av den i hemmiljö, och hur sko- lan har lyckats med uppgiften att skola in i ett språkbruk som går utanför hemmets kapacitet, mot ett offentligt och mer skriftspråk- ligt språkbruk. Eftersom många av de yngre har rapporterat att man behärskar den delen av de språkliga fältet som man kan förvänta sig att hemmet ska kunna bidra med, blir en slutsats av detta att grun- den för den skriftspråkliga och offentliga språkkompetensen, dvs. en kontinuerlig påbyggnad av undervisningen genom hela skolsy- stemet i finska, är undermåligt utbyggd. Många pekade på både av- vecklingen av finska klasser, men också i detta sammanhang på bristen på gymnasienivåns studier i och på finska. Användnings- möjligheterna för finska i mer formella situationer är i dagens situ- ation dessutom få, vilket ytterligare försvagar språkets möjligheter att bli mångsidigt använt och inlärt. 
  
 7.3 
  
 Informanternas syn på sig själva – identiteterna 
  
 Även frågor om identitet antogs kunna ha ett samband med hur man ser på finskans möjligheter och rättigheter i Sverige. Det an- togs vidare att identitetsfrågor kan kopplas till språket, fr.a. till språklig kompetens. Frågor om än mer flexibla eller situationellt betingade identifikationer ställdes inte, då vi antog att dessa skulle vara mindre utslagsgivande beträffande utredningens huvudfrågor. Trots att man generellt i bl.a. identitetsstudier har antagit att natio- nella/kulturella identiteter s.a.s. är på väg ut, visade sig frågan vara 
 633 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 relevant, och man hyste starka känslor om den egna etniska identi- teten, som de flesta också kunde motivera valet av. 
 Fem olika alternativ gavs, vilka antas utgöra identifikationer på en skala från det finska, över finne i Sverige, sverigefinne, finne och svensk, till svensk. Även om alla alternativen fanns återgivna hos båda generationerna, antyder svaren att en glidning från en mer stabilt rent finsk identitet, över de tre mellanlägena mot en svensk, har inletts. En tredjedel av de  
 äldre  
 var enbart finska, knappt hälften ansåg sig vara finnar i Sverige, tre såg sig som sveri- gefinnar, en som både – och, och en kände sig enbart som svensk. Men även bland de  
 yngre  
 fanns hela skalan, även om fallen som var enbart finska minskat till en dryg fjärdedel, och bara två var finnar i Sverige. Lika många som kände sig som enbart finnar kände sig som sverigefinnar (6), fyra som både - och, och fyra som svenskar. 18 av 22 yngre anger alltså en identitet som har med finskhet att göra, på ett eller annat sätt. 
 Motiveringarna var ganska varierande, och samma motivering kunde användas för olika identiteter, i båda generationerna. För- utom att man kunde se en del hänvisningar till drag som kan klassas som tillhöriga kategorin Allen und Boden, liksom till traditioner, mentalitet, sisu, ishockey, skolgång, kamrater, vistelsetid osv., fanns språk med som det oftast nämnda motivet till val av identifi- kation. Detta gällde både finska och svenska. Det senare nämndes alltså också som en identifikationsfaktor, bland både äldre och yngre. Det fanns dock en klar och något oväntad skillnad mellan generationerna. De äldre hänvisade till språket (finska) i många fall, men finskan fanns mer än dubbelt så ofta med bland de yngres omnämnanden. Vi har tolkat det som så, att för de äldre har finskan en naturlig plats i identiteten, och man har en självklar relation mellan identitet och språklig kompetens. De yngre däremot, som i de flesta fallen har angett att de dels kan svenska bättre, dels anger brister i sin finska på olika sätt, har antagligen gett finskan en annan typ av utrymme. Den utgör, även enligt de yngres egna och föräldragenerationens, de äldres, kommentarer om deras barn, ett känslospråk. Men finskan får dessutom axla en tydlig symbolfunk- tion för det finska och för finsk identitet. Kopplingen mellan hög språklig kompetens i finska och finskbetonad identitet var möjligen svagare, men relationen mellan finskan och dess symbolfunktion starkare, än väntat. En hypotetisk slutsats är emellertid att identitet 
 – om den är baserad på språklig kompetens – inte ensam skulle ha en avgörande betydelse för viljan att förorda t.ex. finskspråkig ser- vice inom olika domäner. 
 634 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 7.4 
  
 Om finskans minoritetsposition 
  
 En allmän inställning till vilken position finskan i Sverige har och kanske också borde få, inledde ett block med frågor. Det fanns re- lativt tydliga skillnader mellan generationerna för detta. Den tydli- gaste var att de  
 äldre  
 generellt levde med dessa frågor, och finskans minoritetsställning aktualiserades för dem i många olika samman- hang. Finskans position var ett samtalsämne bland vänner och be- kanta, i föreningar, man fick information genom tidningar och TV osv. De verkade relativt sett mer insatta i debatten och hade också oftare klart för sig vad minoritetsställningen – i allmänna ordalag – bestod av. Däremot hade man i likhet med de yngre relativt sällan klart för sig vad ställningen förde med sig i detalj, vad man kunde förvänta sig och kräva av den och av samhället. De  
 yngre  
 var dels ytligare insatta i debatten, dels hade färre kunskap om minoritets- ställningen. Yngre män verkade klart mer insatta i denna frågeställ- ning än yngre kvinnor. Bristen på insikter ledde också för en handfull yngre till att man var mindre benägna att uttala sig speci- fikt om frågan och också om t.ex. resultaten av en svensk integra- tionspolitik. 
 De som ändå visste mer om finskans minoritetsställning sam- manfattade ofta detta med att den inte reflekterades i praktiken för finskans del. Detta gällde både äldres och yngres åsikter. En annan åsikt som både generationerna delade var att man på sverigefinskt håll var för flata, alltför tillbakadragna. Man borde aktivera sig mera och kräva det som ställningen gav utrymme för. 
 De som visste mer om finskans ställning, betonade främst två or- saker till att detta var rätt och riktigt. Det ena rörde den långvariga gemensamma historiska bakgrunden, det andra rörde det stora an- talet sverigefinnar och deras bidrag till uppbyggnaden av det mo- derna, industrialiserade  
 folkhems-Sverige. 
  
 Det fanns ytterligare en skillnad mellan äldre och yngre, som bottnade i bristen på kunskap om minoritetsställningen. De  
 äldre  
 gjorde i stort sett alla en klar åtskillnad mellan en minoritetsställ-  
 ning/-politik 
  och en  
 invandrar-/integrationspolitik. 
  De  
 yngre  
 var försiktigare, och använde sig oftare av argument för stöd till fins- kan från ett jämlikhetsperspektiv, som bottnade i att alla har samma rätt till stöd för sitt eget språk. Detta är den omvända for- muleringen av vad det omgivande samhället ofta förmedlar till dem, att eftersom inte alla språk kan få samma möjligheter, ska heller inte finskan ha några speciella rättigheter. De äldre har både genom sina egna erfarenheter, genom vilka de sett finskans uppgång och 
 635 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 fall, och genom sverigefinska media kunnat skaffa sig en mer gedi- gen kunskap. Har de dessutom haft egna barn, har de konfronterats med hemspråksdebatten och kanske deltagit i kampen för att få arrangera och senare, få behålla finskundervisningen för deras barn. Mycket av detta är de flesta yngre inte medvetna om, i dagsläget antagligen mest för att de inte har samma intresse för eller möjlig- heter att följa sverigefinska media. Anledningen till att man är hän- visad till sverigefinska media är att svenskspråkiga media har visat ett sporadiskt eller inget intresse för dessa ämnesområden. 
 Bristen på djupare information om minoritetsställningen leder synbarligen också till en mer avmätt och tillbakadragen inställning till finskans möjligheter och rättigheter. Om man inte vet om sina språkliga och minoritetsrättigheter, vet man heller inte hur och vilka krav man kan ställa på samhället. Ur samhällets synvinkel är detta dubbelbottnat. Å ena sidan kan man inte genomföra en lyckad minoritetspolitik om medborgarna själva inte känner till sina möjligheter, å andra sidan kan man styra medborgarnas krav i den riktning man vill, genom att inte informera om deras möjlig- heter, i detta fall om vad minoritetsställningen innebär. Det är på ett djupare plan en fråga om demokratins grundläggande principer. Om denna brist på insikter hos dessa yngre beror på brist på in- formation, genom att bl.a. skolan och svenskspråkiga media inte förmedlar den, blir slutsatsen att informationsflödet behöver för- bättras, kanske främst bland de unga, och inte enbart på finska. 
  
 7.5 
  
 Användningen av finska i olika sammanhang 
  
 Både frågan om en domänanknuten och en personbunden använd- ning av finska pekade entydigt i samma riktning. En viktig bak- grundsfaktor för detta bör anges först. Finskan i Sverige har inte kunnat utveckla en ställning som ett omfattande och mångsidigt använt språk. Finskan har återkommande främst använts inom de privata och fritidsanknutna domänerna, inom viss undervisning, vissa media, begränsat inom kulturaktiviteter, idrott och periodvis inom det politiska fältet. Den domänutvidgning som finskan inledde fr.a. under decennierna efter att de stora inflyttnings- kullarna anlänt på 1960- och  
 70-talen 
  avbröts redan under 1980- talet. Finskan har först under  
 2000-talet 
  åter etablerat sig som ett offentligt språk, men i högst begränsad utsträckning. 
 Både äldre och yngre informanter har en klart avgränsad använd- ning i de allra flesta fallen av finska, nämligen till familje- och pri- 
 636 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 vatsfären. De fåtal kontakterna inom offentliga domäner, t.ex. med myndigheter, har antingen skett genom tolk/språkhjälp i ound- gängliga fall, eller med finskkunnig personal på t.ex. sjukhus, men oftare mer eller mindre sporadiskt; enskilda individer har av någon spontan anledning bestämt sig för att använda finska. 
 Bland de yngre nämns också flera gånger, vilket är helt i enlighet med ovan nämnda tendens, att finskan i övrigt används med äldre släktingar, ofta vid besök i Finland. 
 I anslutning till en diskussion om ett utvidgat förvaltningsom- råde för finska, kan man konstatera att detta skulle kunna leda till en viss revitalisering av finskan i mer offentliga sammanhang, och utvecklingen av den till ett mer mångsidigt brukat språk. Detta förutsätter dock två saker, förutom den utbyggda och skyddade möjligheten att få använda finska. Det ena är att de myndighets- eller serviceanställda – förutsatt att tolk inte används regelmässigt – själva behärskar en finska som är mångsidig och anpassad till  
 yrkes- /serviceutövningen. 
  Det andra är att kunderna/de vanliga sverige- finnarna, får en möjlighet att utveckla sitt språk till en sådan nivå, att man behärskar inte bara den privata sfärens finska, utan även en mer anpassad finska, både beträffande ordförråd och grammatik samt dess stilistiska nivåer. Som det är nu, skulle många unga inte använda finska i t.ex. myndighetskontakter, bl.a. med hänvisning till att man inte behärskar finskan tillräckligt väl för dessa behov, och då man däremot kan klara av det på svenska. 
  
 7.6 
  
 Om användningen av finska och hjälp med svenskan vid myndighetskontakter 
  
 Av de  
 yngre  
 rapporterar alla att de klarar av svenskan i de situatio- ner som de kan tänkas använda den i, även med myndigheter. De klarar generellt inte av samma kommunikation på finska. De  
 äldre  
 har i ca en fjärdedel av samtliga fall uppenbara och direkta behov av språkhjälp eller tolk vid sådana kontakter, på svenska. Även de övriga äldre har till stor del behov av stöd vid skriftlig eller mer krä- vande användning av svenska för offentligt bruk/kontakter med myndigheter. De äldre menar också, att de å ena sidan inte har utvecklat sin finska i riktning mot ett offentligt bruk, men att de å andra sidan också tappat en del av den kompetens de en gång besatt inom dessa domäner, efter sin långa vistelsetid i Sverige. De saknar också delvis kontakter med den moderna utvecklingen av finskan i Finland, samtidigt som finskan i Sverige av nödtvång måste 
 637 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 utveckla ett eget fackordförråd inom mycken offentlig verksamhet, då samhällena och servicefunktionerna skiljer sig åt mellan Finland och Sverige. 
 De  
 äldre  
 menar trots detta att de i 20 fall av 23 skulle använda finska i kontakter med myndigheter, om tillfälle gavs. Behovet att kunna uttrycka sig säkert själv övervinner önskemålen att skaffa sig en bredare egen språklig kompetens i finska. Det visar också att man känner sig språkligt tryggare och bekvämare på finska. 
 Det finns i de synpunkter på och graderingen av vilka service- funktioner som är viktigast för dem, på finska, en skala som ter sig relativt naturlig. Den gäller främst de äldre, men även de yngre har liknande åsikter om detta. De viktigaste domänerna inom vilka man vill ha service på finska är åldringsvård/äldreomsorg och sjukvård. Dessa utgör ibland livskritiska kommunikationssituationer, som inte får innehålla alltför mycket av fri tolkning av vad som har av- handlats mellan de inblandade i samtalet. 
 De näst viktigaste domänerna för de flesta äldre utgörs av sådan myndighetsutövning, där små misstag likaså kan leda till ganska ödesdigra, eller åtminstone svårreparabla missförstånd (speciellt om man har svårigheter med språket), nämligen Försäkringskassan och Skatteverket. 
 Det tredje fältet som likaså prioriteras högt är skolområdet och stöd/undervisning i och på finska. De yngre tenderar att uppvär- dera det senare, antagligen av flera skäl. Bland annat har de egen färsk positiv erfarenhet av skolvärlden och undervisning åtmin- stone till viss del på finska. Äldreomsorg är för deras egen del en hypotetisk fråga, även om många har den inpå knuten genom åld- rande föräldrar. Likaså kan sjukvård för en yngre och friskare per- son vara en mer hypotetisk fråga. Dessutom har de yngre sina goda kunskaper i svenska att falla tillbaka på. 
 De äldre uttrycker för sin egen del dessutom farhågor för språkförlust i svenska vid åldrandet. De yngre uttrycker samma farhåga för anhörigas del. Detta påverkar samtliga till att värdera just åldringsvård, speciellt med tillägget sjukdomsbild, som det absolut viktigaste området att få finskspråkig service på. Denna synpunkt blir desto viktigare i ett längre tidsperspektiv, eftersom de tidiga, stora kullarna av invandrare från Finland nu sakta men säkert är på väg upp i pensionsåldern. Om den andel som dessa resultat antyder äger en vidare tillämplighet, att ca en fjärdedel behöver språkstöd eller tolk, behöver tolkfrågan eller tillgäng- ligheten av finskkunnig personal bli en fråga som ges särskilt ut- rymme i framtida diskussioner om finskans särställning. Om det 
 638 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 bland de övriga dessutom finns många som vid stigande ålder av å ena sidan sociala skäl – man tappar kontakten med svenska före detta arbetskamrater – och å andra sidan av medicinska skäl – för- lorar svenskan vid olika typer av åldersrelaterade sjukdomar, är framtidsutsikterna ytterligare mer alarmerande beträffande behovet av språkligt stöd relaterat till tillgången på det. En slutsats torde vara att de som ska kunna utbildas till att erbjuda denna typ av service är tvåspråkiga sverigefinska ungdomar, vilket kräver insatser både inom yrkes- och språkutbildningen. 
 För denna aspekt, användning av finska med myndigheter, fanns det en regional prägel: de från Stockholms läns övriga kommuner uttryckte klart oftare att man ville utnyttja sådana möjligheter än de andra tre kategorierna, 10 av 12, medan de övriga hade en jämn fördelning med ca hälften vardera, dvs. ca hälften skulle använda sig av finska vid kontakter med myndigheter, hälften inte. 
  
 7.7 
  
 Mediekonsumtion på finska om finskt, sverigefinskt och svenskt 
  
 Mer än hälften (64 %) av informanterna ser på/lyssnar på finska  
 TV-program, 
  och något färre (51 %) ser/lyssnar på sverigefinska  
 TV-program. 
  Det senare hänför sig mest till de dagliga nyheterna (Uutiset). Knappt hälften hade någon gång hyrt finskspråkiga fil- mer. Både för radioprogram och tidningar konsumerade fler de sve- rigefinska alternativen än de finska från Finland, men t.ex. finska dagstidningar lästes fortfarande av många (44 %). För radiopro- grammen var situationen dessutom den, att något fler än hälften (51 %) lyssnade inte på finskspråkiga program alls, medan detta endast gällde ca drygt en fjärdedel för tidningar. Tidningsläsandet är i sin helhet i stort sett lika frekvent som  
 TV-tittandet 
  på finska. 
 Det finns en klar skiljelinje för dessa mediekonsumtionsvanor. De yngre ser på/lyssnar på finskspråkiga media och läser på finska i betydligt mindre utsträckning än de äldre. En del av de yngre me- nar också att de snarare konsumerar finskspråkiga program till- sammans med sina föräldrar, än av egen vilja. 
 Denna åtskillnad mellan generationerna är naturlig av ett skäl. Den språkliga kapaciteten är svagare i finska bland de yngre, samti- digt som deras svenska är starkare. Åtminstone beträffande den dagliga konsumtionen av tidningar torde detta spela en avgörande roll, liksom för radio. Å andra sidan, som vi påpekat ovan, leder detta till en spiral av mer motstånd till att läsa/lyssna på finska, ju 
 639 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 mer sällan man konsumerar media på finska, i och med att språk- färdigheten avtar när man inte underhåller och utvecklar språket. 
 För minoritetspositionens del har detta också följder. De äldre har både genom sina egna erfarenheter och genom sverigefinska media fr.a. – Sisuradio, SVT:s finska nyheter och de två nationella tidningarna – kunnat skaffa sig en mer gedigen kunskap om sveri- gefinskheten och dess minoritetsposition. Detta beror både på de ovan nämnda språkliga aspekterna och vanorna, men också på att svenska media sällan kommenterar de sverigefinska frågorna. 
  
 7.8 
  
 Bruket av finska bland de äldres familjer och de yngres, samt om finskan i förskola och skola 
  
 De äldre männen och kvinnorna visade sig ha lite olika mönster i det språkliga umgänget med egna barn och barnbarn. Medan samt- liga män sade sig använda finska med sina barn, använde ungefär hälften av de äldre kvinnorna finska med barnen. En orsak kan vara att kvinnorna i högre grad bildat familj med svenskar, vilket påver- kat språkvalet i familjen mer entydigt i riktning mot svenskan. 
 Fyra av åtta äldre mäns barnageneration hade fått modersmåls- stöd i finska. Endast två av de äldre kvinnorna sade att deras barn hade fått modersmålsstöd i förskolan. Förutom naturliga orsaker, t.ex. att barnen flyttade till Sverige efter förskoleåldern, var en van- lig orsak att man inte hade fått information om denna möjlighet. Andra fick inget modersmålsstöd även om man själv hade velat ha det. En del avstod då eftersom den finskspråkiga förskolan låg alltför långt bort. Modersmålsstöd i finska för barnen har varit ett relativt främmande fenomen, dels p.g.a. av bristen på information, dels p.g.a. av alternativen: ett par kvinnor hade varit hemma med barnen, andra hade valt svenska alternativ, även när trycket på att endast erbjuda barnen svenskspråkig förskola hade uteblivit från svenska anhöriga. 
 Alla äldre hade inte barnbarn i förskoleålder ännu, men endast fyra av elva äldre mäns barnbarn hade fått modersmålsstöd i finska i förskoleåldern. Motsvarande siffra för äldre kvinnor var två. I denna generation, även om de äldre inte alltid kunde säga säkert hur det hade förhållit sig med det, var modersmålsstöd i förskolan sällsynt. En del visste att de inte fått någon information, andra att deras barn hade fått söka information om förskoleverksamhet på finska själva, andra åter att de trots detta inte kunde få sådant stöd. 
 640 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Ett mönster verkade dock utmejsla sig. De som hade arrangerat finskspråkig förskoleverksamhet för barnen, var familjer som även i barnbarnens generation fortsatte den traditionen. Detta kunde också gälla dem, som på annat sätt hade fått en finskspråkig grund i motsvarande ålder. Omvänt verkar det vara som så, att de flesta barn som inte hade fått finskspråkig förskoleverksamhet, valde samma alternativ i sin tur för sina barn. Alla de äldre ville dock inte blanda sig i barnens uppfostran av deras barn i sin tur. En del hade inte heller riktigt klart för sig hur eller om barnen hade skaffat in- formation om finskan i förskola/skola själva. 
 Beträffande modersmålsundervisningen i skolan för de äldres barn visade det sig att fler hade kunnat välja antingen finska klasser eller timundervisning i finska  
 1–2 
  timmar i veckan än modersmåls- stöd i förskolan. I ca nio fall av tio bland de äldre männens familjer hade barnen fått modersmålsundervisning i någon form och nästan lika stor andel hade fått det i skolan bland de äldre kvinnornas barn. 
 I de kommentarer som de äldre avgett om omständigheter kring modersmålsundervisningen kan följande märkas. Det har varit en mycket stor variation i hur mycket och länge man hade fått mo- dersmålsstöd och undervisning för barnen: 
 en del har inte fått modersmålsstöd alls, 
 34 
  
 en del har kunnat välja mellan finska klasser (främst fram till  
 1980-talets 
  mitt), andra har kunnat välja timundervisning  
 1–2 
  timmar i veckan, 
 de som har gått i finska klasser, har i en del fall kunnat gå klas- serna  
 1–4, 
  andra  
 1–6, 
  och senare en del  
 1–9 
  på finska och svenska; få har haft möjlighet eller vilja att läsa på finska på gymnasiet, 
 i en del fall har undervisningen i klassform lagts ner från vårter- minen till påföljande hösttermin, 
 i en del fall ledde avvecklingen av finska klasser till skolstrejker bland föräldrar under  
 1980-talet, 
  men detta påverkade inte be- sluten, 
 undervisningen har varit förlagd till andra lektionstillfällen (som ledde till att man skulle välja bort andra ämnen; under ett tidigt skede rörde detta sig bl.a. om svenska och matematik), 
 med minskade och minskande antal elever fick man samman- föra helt olika språkliga förkunskapsnivåer till samma klasser, 
  
 34  
 Det finns inga säkra uppgifter om detta totalt sett, men den andel som är representerad bland de äldres barn här tycks vara något högre för den tidpunkt det rör sig om, och betydligt högre än för samtliga sverigefinska barn från  
 1970-talets 
  början fram till våra dagar. 
 641 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 vilket ledde till att både de duktiga och de mindre avancerade emellanåt valde att avsluta deltagandet, 
 yngre och äldre syskon har ofta inte kunnat välja samma form av undervisning, 
 lärarna har ansetts/varit obehöriga i stor utsträckning under de tidigare decennierna, 
 det finns ett utbrett intryck om att det mesta var bättre arran- gerat tidigare, och att det har blivit sämre med åren, 
 föräldrarna har återgett processen med uppbyggnaden av och försöken att avvärja avvecklingen av speciellt de finska klas- serna som frustrerande, eller som en förälder beskrev detta, som att simma i tjära, 
 ett återkommande tema är att man inte har fått tillräcklig infor- mation från skolor och kommuner, framför allt efter  
 1980-ta- 
  lets början, och 
 försämringarna accelererade när kommunerna fick överta både det ekonomiska och administrativa ansvaret för modersmåls- undervisningen i början av  
 1990-talet. 
  
 Man kan också konstatera att andelen och antalet som i barnbar- nens generation fått modersmålsundervisning sjunkit dramatiskt jämfört med barngenerationen (dvs. till de äldre i studien). Många tog upp en effekt av språkbytet: föräldrar och  
 mor-/farföräldrar 
  ser med besvikelse på att de inte kan kommunicera med barn och barnbarn i vissa fall, och i andra anser de det vara sorgligt att de efterkommande tappar finskan i sig. De yngre har omvänt uttryckt både sorg och frustration över att de inte har fått eller kunnat lära sig finska väl eller alls, både av de nämnda kommunikativa skälen och för att man även i övrigt hade uppskattat kunskaper i finska. Man kan tala om en sorts språksorg. Denna frustration känns igen från många andra språkbyteskontexter globalt, men även från Sverige, t.ex. från Tornedalen. Inte sällan anklagas föräldrarna för denna utveckling, även när utomliggande faktorer bär huvudansva- ret för språkbytet. 
 En sammanfattning av dessa  
 föräldra-/äldre 
  informanters kom- mentarer skulle vara att modersmålsstödet varit mindre väl utbyggt än modersmålsundervisningen. Det innebär också att svenskan för många blivit en språkkil in i barnens tvåspråkiga utveckling redan före skolåldern; det har varit både praktiskt och psykologiskt svårt att påbörja undervisning i finska när man endast haft svenska i för- skoleåldern. Beträffande finskundervisningen i skolan kan man sammanfatta det som att verksamheten varit osäker, kortsiktig, 
 642 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 sporadisk och saknat en påtaglig struktur, eller med ett samman- fattande uttryck, den har varit byggd på extremt porös grund. 
 Det förklarar också varför hela verksamheter kunde försvinna över en natt. När de har fungerat tycks detta ha varit beroende av stora grupper eller enstaka föräldrars vilja å ena sidan att bearbeta skolor och myndigheter, och å andra enstaka förstående tjänste- män. När grupperna har tunnats ut, och de engagerade föräldrarna har försvunnit från scenen, har det inte funnits någon garanterad kontinuitet. Modersmålsstödet och  
 -undervisningen 
  har m.a.o. inte utgjort en del av det etablerade skolväsendet. 
 De flesta  
 yngre  
 har uppgett positiva erfarenheter av att ha fått lära sig finska, av finskan som en resurs för Sverige osv. Man tyckte också ofta att man nästan gratis fått med sig finskan från hem- met, vilket de betraktade som en merit. Även språkets roll för identiteten och som ett känslospråk betonades. 
 De yngre i studien har i många fall, ca hälften (11 stycken), varit med om att få modersmålsstöd i förskolan och de hade fått modersmålsundervisning själva, ca hälften eller 13 stycken. En del hade flyttats över i hela finska grupper från förskola till skola. 
 Informationen hade föräldrarna ofta skaffat sig själva. I vissa fall återkom samma besvär återberättade, nu om dessa informanters föräldrars kamp för att tjata sig till modersmålsundervisning för barnen. Men andra hade däremot bott i en kommun som informe- rade genom skolan om möjligheterna. 
 De yngres beskrivningar av erfarenheterna från hemspråks- och modersmålsundervisningen var mestadels positiva. Byten till svenska klasser hade upplevts som tunga, och man hade saknat den egna gruppens kultur i de finska klasserna. Sammanhållningen upplevdes som en positiv faktor, men övergången till svenska klas- ser blev därför också besvärligare, när man inte längre hade den finska gruppens trygghet med sig. 
 Praktiska problem med undervisningen nämndes också, bl.a. med ojämna språkliga förkunskapsnivåer bland eleverna, obehöriga lärare och emellanåt kravlös undervisning. 
 Trots att en del barn inte var riktigt säkra på hur t.ex. föräldrarna hade skaffat sig information om modersmålsundervisningen, och även på en del andra punkter var osäkra på föräldragenerationens syn på finskan, var de flesta obenägna att ge kommunerna godkänt med avseende på hur dessa hade stött eller motarbetat undervis- ningen i finska. Andra trodde också att föräldrarnas syn på finskan var ännu mer positiv än deras egen. 
 643 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Samma nedgång och avveckling av klasser som de äldre hade an- fört som ett tecken på att kommunerna inte stödde finskan i sko- lan, nämndes också av dessa yngre informanter. En känsla av att det varit enklare och bättre tidigare uttrycktes också. En del hade också färska erfarenheter av t.ex. hur det inte gick att få undervisning i finska på gymnasienivån. 
 Sammantaget kan man säga om de yngre att de som hade fått modersmålsstöd och  
 –undervisning, 
  vilket var en majoritet, hade uppskattat det ganska högt. De hade upplevt miljön som trygg och sammanhållningen som god. De uppskattade också sina kunskaper i finska, både av personliga skäl och av meritskäl. Liksom hos de äldre verkar det ändå finnas en tunn kommunikationslinje och i många fall inte så mycket diskussioner om aspekter på undervis- ningen i finska i Sverige. Man har ärvt ett förhållningssätt och det faktumet att man följt samma språklinje. De som hade fått möj- lighet att välja finska fortsatte denna linje så länge det var möjligt i praktiken, genom i stort sett hela skolan, vilket dock styrdes av skolans prioriteringar. De som inte fått lika mycket finska genom skolan följde denna tradition, och gör det även i nästa generation. Eftersom denna typ av nedärvda förhållningssätt förstärks för svenskan vartefter och möjligheten att upprätthålla finskan i föl- jande led försvagas för varje generation – möjligen förutom i de kommuner som har friskolor med deras resp. förskoleverksamheter 
 – kan man tala om en ökande svenskbetonad språklig snedrekryte- ring, som försnabbar språkbytet. Gemensamt med andra typer av ärvda sociala eller andra snedrekryteringar är att det är svårt att bryta mönstret. 
  
 7.9 
  
 Ett försök till generalisering på gruppnivå av språkliga kompetenser och deras betydelse för språkstöd 
  
 De individuella rapporterna om språklig kompetens i huvudtexten ovan gav ett visst djup och variation i svaren. För att se om det finns något samband utöver det som redan framkommit, med de i stort sett diametralt motsatta kompetenserna i finska och svenska bland äldre och yngre, har vi sammanfört svaren i ett par figurer. 
 Informanternas språkkunskaper presenteras gruppvis uppdelade i två olika diagram. Det första diagrammet (Figur 2) visar infor- manternas språkkunskaper enligt ålder och kön och det andra dia- grammet (Figur 3) visar språkkunskaper enligt region. Det indextal för språkkunskaperna som definierar informanternas totala språk- 
 644 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 kunskaper har tagits fram med hjälp av deras självbedömningar av skriftliga och muntliga språkkunskaper i vartdera språket. T.ex. självbedömda kunskaper i finska har beräknats på ett enkelt sätt enligt följande. Om en informant hade gett sig själv värdet 6 för muntlig och 4 för skriftlig förmåga har detta blivit (6+4/2=) 5. Om en informant har bedömt sina kunskaper i svenska med 7 för muntliga och 6 för skriftliga färdigheter har detta på samma sätt blivit (7+6/2=) 6,5. Detta är ett mycket grovt mått, men vi antar att det ger en bild av bredden av de språkliga möjligheterna som informanterna har i vartdera språket. 
  
 Figur 2 
 . Språkkunskaper enligt ålder och kön 
  
 SPRÅKKUNSKAPER ENLIGT ÅLDER OCH KÖN 
  
 7 
  
 6 
  
 Svenska 
  
 5 
  
 4 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Finska 
  
 Äldre män 
  
 Yngre män 
  
 Äldre kvinnor 
  
 Yngre kvinnor 
  
 I Figur 2 kan de två olika åldersgrupperna tydligt urskiljas. För skillnader i språkkunskaper enligt kön framgår detta inte lika tyd- ligt. De  
 yngre  
 informanterna placerar sig uteslutande i den övre de- len av diagrammet, vilket betyder att de har bedömt sina kunskaper i svenska i genomsnitt mycket högt,  
 5,5–7 
  på skalan. Deras självbe- dömda kunskaper i finska varierar betydligt mer, från 2,5 till 7. De  
 äldre  
 informanterna placerar sig något mer utspridda i diagrammen, men även här kan en tendens urskiljas. De flesta äldre informan- terna har placerat sina kunskaper i finska i den övre delen av skalan  
 (6–7), 
  medan kunskaper i svenska inte bedömts vara lika bra. 
 645 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Om man vill försöka generalisera ytterligare, kan följande note- ras.  
 Kvinnor 
 , oavsett ålder tycks generellt uppskatta sin språkför- måga som bättre än männens. Eftersom vi inte har kunnat utföra en språklig/lingvistisk avstämning som man skulle kunna relatera till självbedömningen är det osäkert om det verkligen förhåller sig så. Det finns dock andra studier som ger liknande resultat, varför det inte vore överraskande. Kvinnor får också bättre resultat inom re- spektive åldersgrupp: yngre kvinnor ser ut att ha fler som anger sig vara högkompetenta i båda språken samtidigt, fler som anger högre värden för finska och fler som anger högre värden för svenska, än de yngre männen. Bland de äldre har ingen man angett så höga vär- den för svenska som ett par kvinnor. 
 Man har i olika sammanhang pekat på att finska kvinnor på olika sätt kan ha tjänat mer på flytten till Sverige (t.ex. Jones 1983). Det finns också antydningar om att detta kan kopplas till språkfär- digheter: kvinnor har antingen lärt sig svenska effektivare eller de har kunnat det bättre redan vid flytten. Det är i viss mån ändå osä- kert om det är så att kvinnor har lärt sig svenska bättre, och sedan dragit nytta av detta i t.ex. integrationsprocessen och det sociala livet, eller, om det är tvärtom, att man genom att vara mer socialt utåtriktade lärt sig svenska effektivare. 
 En slutsats vore ändå, speciellt med tanke på de äldre, att de som verkar vara i störst behov av språkstöd på svenska i olika former – dvs. tolkning eller en finskspråkig samtalspartner – är de äldre männen. Generell statistisk om hälsoskillnader mellan äldre kvin- nor och män verkar stämma även för sverigefinnar ( 
 Födelselandets betydelse 
 , 2004; jfr även Lee, 2003), varför man kan anta att männen dessutom oftare drabbas av allvarliga sjukdomar och har kortare livslängd. Ur perspektivet åldringsvård och t.ex. sjukvård är det återigen äldre män som kan komma att ha störst vårdbehov, på finska. 
 I Figur 3 presenteras informanternas språkkunskaper uppdelade efter regional bakgrund. Också här tonar en bild fram på gruppni- vån, som verkar relativt tydligt åtskiljande mellan olika undergrup- per. 
 646 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 3 
 . Språkkompetens fördelad på de fyra typerna av kommu- ner/bostadsorter bland informanterna 
  
 SPRÅKKUNSKAPER ENLIGT REGION 
  
 7 
  
 6 
  
 Svenska 
  
 5 
  
 4 
  
 3 
  
 2 
  
 1 
  
 0 
  
 0 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Finska 
  
 Stockholms stad 
  
 Stockholms län 
  
 Mälardalen centrala kommuner 
  
 Mälardalen mindre kommuner 
  
 Storstadsområdet kring Stockholm har personer som reellt eller enligt denna självbedömning är språkligt säkrare när man tar hän- syn till både finska och svenska sammanvägda och på gruppnivå. Mälardalen centrala verkar i större utsträckning ha svårigheter med båda språken. Mälardalens centrala och mindre kommuner klarar sig dock bättre för svenska, men de som gör det är samtidigt unga. Likaså är de personer som markerat god svenska och som kommer från Stockholms län unga. Det verkar alltså som om faktorn region inte ensam kan förklara fördelningen, utan snarare är det som så, att detta samverkar med ålder och kön. 
 Man skulle grovt kunna sammanfatta fördelningarna som följer. 
 kvinnor klarar sig oftare bra på båda språken, och ännu bättre om de kommer från storstadsregionen; 
 yngre kvinnor klarar sig bäst på svenska, men en del är också bra på finska; 
 yngre män klarar sig bra på svenska, men har större problem med finskan; och, 
 om man kommer från Mälardalens centrala eller övriga kom- muner, och är äldre man, har man störst språkstödsbehov av 
 647 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 alla på svenska, men flera har också rapporterat svagare finska än de övriga. 
 Det finns anledning att tro, att det finns realiteter bakom dessa antaganden som kan ha lett till de nämnda skilda förutsättningarna att klara sig språkligt i Sverige, inte minst i myndighetskontakter. Svårast är det på svenska, och för äldre, speciellt äldre män. Men som de detaljerade kommentarerna från informanterna redan visat, finns det också många som inte känner sig hemma eller trygga i en situation på finska, där man förväntas kunna en byråkratisk finska. Som också nämnts tidigare leder språkkunskaperna till sekundära effekter. Även om vi inte analyserat mediekonsumtionen i större detalj för alla undergrupper är det klart att äldre oftare kon- sumerar finskspråkiga och sverigefinska media. En effekt av detta blir i sin tur bl.a. djupare insikter i vad den sverigefinska minori- tetsställningen innebär, eftersom svenska media inte följt upp denna utveckling på samma sätt. En kombination av svag svenska och insikter i minoritetsställningen, som det finns antydningar om hos äldre män, kan också leda till tydligare krav på finsk språkser- vice. 
  
 7.10 
  
 Ett försök till generalisering på gruppnivå av önskemålen angående service på finska i tre typiska kontexter, vård, myndighet och skola 
  
 I Figur 4 har vi sammanfört informanterna enligt följande: 
 de som har önskat finskspråkig service i tre representativa kon- texter – sjukvård, en myndighet och finskspråkig undervisning i skolan – har sammanförts i ett fält. 
 de som har önskat service på finska i skola plus antingen sjuk- vård eller på en myndighet finns i ett annat fält, 
 de som önskat service på finska inom sjukvård och på en myn- dighet återfinns i ett tredje fält, 
 de som valt en av representationerna finns i ett fjärde fält, och 
 de som inte har svarat att de önskar finskspråkig service alls, finns i ett femte fält. 
 Ett grundantagande vi har haft, men som informanternas kom- mentarer redan delvis har förkastat, var att om man inte har språk- stödsbehov, i form av tolk eller finskspråkig personal, skulle man heller inte vilja ha finskspråkig service. Man kan även hypotetiskt 
 648 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 anta, att de för vilka skolan inte längre är aktuell genom att de egna barnen passerat den åldern, inte prioriterar finska i förskola/skola. Det finns uppenbart informanter av dessa två typer, men dessa är inte i majoritet och helhetsbilden är mer komplicerad än så. 
  
 Figur 4 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdel- ning enligt ålder och kön 
  
 3  
 (Sjukvård, skola och försäkringskassa) 
  
 2  
 (Sjukvård och Försäkringskassa) 
  
 2  
 (Skola + Sjukvård/ 
 Försäkringskassa) 
  
 0  
 Ingen 
  
 1  
 (Sjukvård/Skola/ 
  
 serviceform 
  
 Försäkringskassa) 
  
 Äldre män 
  
 Yngre män 
  
 Äldre kvinnor 
  
 Yngre kvinnor 
  
 Sjukvård valdes istället för åldringsvård, dels för att i stort sett alla informanter ganska samstämmigt ville ha finskspråkig service inom åldringsvård/äldreomsorg, och dels för att sjukvård är ett mindre hypotetiskt val för de unga. Bland myndigheterna hade både För- säkringskassan och Skatteverket många röster, men vi valde det 
 649 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 förstnämnda, då fler antagligen varit i direkt kontakt med den än med Skatteverket. Skolan togs med av naturliga skäl, då den utgör ett kritiskt område för hela den fortsatta finskspråkiga tillvaron i Sverige. 
 De flesta informanterna (Figur 4) finns inom det fält som vill ha finskspråkig service inom alla tre områdena, vård, myndighetskon- takter och i skolan. Yngre kvinnor ser ut att vara de som är minst intresserade av finskspråkig service. Äldre verkar prioritera sjuk- vårds- och myndighetskontakter på finska, högre än de önskar sig finskspråkig skolgång. Yngre återfinns oftare bland dem som inte anger en hög prioritet för något servicealternativ alls på finska. Äldre män – som också visade sig vara de som sannolikt hade störst behov av språkstöd – är de tydligaste förespråkarna för finskspråkig service inom två eller alla tre områdena. Beträffande följderna av dessa tendenser, finns det ur språkbevarandeperspektivet speciellt en som är negativ: unga kvinnor ser ut att ha högre kompetens i svenska än männen, samtidigt som de lågprioriterar t.ex. finskt modersmålsstöd i förskolan. Denna tendens med yngre kvinnor som en förtrupp i språkbytesprocessen känns igen från andra språkbyteskontexter, bl.a. från Tornedalen. Yngre kvinnor var också mindre intresserade av och insatta i minoritetsställningen. 
 Ser man till den regionala fördelningen är bilden mer diffus (Fi- gur 5). Den tydligast särpräglade gruppen verkar vara informanter från Mälardalens centrala kommuner, där en klar majoritet önskar service på finska inom alla tre områdena, vård, myndigheter, skola. Likaså uppvisar de från Stockholms stad likartade preferenser. 
 650 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Figur 5 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdel- ning enligt regionala grupper. 
  
 3  
 (Sjukvård, skola och försäkringskassa) 
  
 2  
 (Sjukvård och Försäkringskassa) 
  
 2  
 (Skola+ Sjukvård/ 
 Försäkringskassa) 
  
 0  
 Ingen 
  
 serviceform  
  
 1  
 (Sjukvård/Skola/ Försäkringskassa) 
  
 Stockholms stad 
  
 Stockholms län 
  
 Mälardalen centrala Mälardalen mindre 
 Inom Stockholms län ger man hög prioritet för mellanalternativen, främst vård och myndighetsområdena, medan skola inte finns med lika frekvent. Inom Mälardalens mindre kommuner är det snarast ytterlighetsvalen som gällt, antingen vill man ha service inom alla tre områdena, eller inte alls, men spridningen är också ganska om- fattande bland informanterna. En slutsats som redan presenterats ovan verkar ändå vara att faktorn region inte verkar vara avgörande, 
 651 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 men i kombination med ålder och kön och möjligen överlappande med några av dessa, väger den tyngre. 
 För att ytterligare försöka komma åt vilken roll språket kan ha, inte bara som ett medelvärde baserat på informanternas graderingar av båda språken, utan på språkliga dominansförhållanden, har vi bearbetat data för ytterligare en redovisning (Figur 6). 
  
 Figur 6 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, med myndigheter och i skolan, samt uppdelning enligt rap- porterade språkliga dominansförhållanden 
  
 3  
 (Sjukvård, skola och försäkringskassa) 
  
 2  
 (Sjukvård och Försäkringskassa) 
  
 2  
 (Skola+ Sjukvård/ 
 Försäkringskassa) 
  
 0  
 Ingen 
  
 serviceform  
  
 1  
 (Sjukvård/Skola/ Försäkringskassa) 
 I Figur 6 har vi gått till väga som följer: 
 med en  
 romb  
 markeras de informanter som har  
 höga kunskaper i både finska och svenska 
 , dvs. informanter som hamnat mellan 6 och 7 på båda skalorna, 
 652 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 med en  
 fyrkant  
 markeras de informanter som har bedömt sina kunskaper i  
 finska högre  
 än sina kunskaper i svenska; kunska- perna i finska hamnar för dessa mellan 6 och 7 och kunskaper i svenska mellan 4 och 5,75, 
 med en  
 triangel  
 markeras de informanter som har bedömt sina kunskaper i  
 svenska högre  
 än sina kunskaper i finska; kunska- perna i finska för dessa hamnar mellan 2,5 och 5,5 på skalan och kunskaperna i svenska mellan 6 och 7; och sist, 
 en liten grupp, markerade med  
 ringar 
 , utgörs av två informan- ter som bedömt sina språkkunskaper i svenska och finska näst- intill likvärdiga, vid 4 och 5. 
 Resultaten pekar å ena sidan på en naturlig logik. Om man inte kan finska väl eller alls, vill man inte ha finskspråkig service, vilket an- tagligen då handlar om det egna, privata perspektivet. Om man inte kan svenska väl eller knappt alls, behöver man och vill man ha finskspråkig service i så många situationer som möjligt. Å andra sidan finns det parallellt med detta andra grupperingar, som man måste söka andra förklaringar till, sannolikt sådana som utgår ifrån: 
 familjesituation (anhöriga behöver språkstöd), 
 språkets symbolfunktion (finskan är ett känslospråk och har en symbolfunktion för finskbetonade identifikationer), 
 minoritetsställningen (man ska har rätt till finskspråkig service, eftersom finskan har en sådan särställning,  
 praktiskt-historiskt 
  eller juridiskt), eller 
 språkets överlevnadsmöjligheter (om finska inte undervisas i skolan, försvinner den). 
 Vi har tidigare presenterat informanternas egna detaljerade kom- mentarer om dessa aspekter i huvudtexten. 
 Bland de senare grupperingarna kan man notera bl.a. att de som klassat sin finska lägre än svenskan (trianglarna), har minst 6 av 18 valt att prioritera finska i förskolan/skolan. 10 av 18 av dem har också valt alternativet minst två områden inom vilka man vill ha service på finska. Det handlar i de flesta fallen om de yngre. 
 De äldre återfinns som tidigare presenterats bland dem som är finskdominanta (fyrkanterna). 16 av 19 av dessa vill ha finskspråkig service inom två eller tre av områdena vård, myndigheter och sko- lan. Minst 10 av dem prioriterar också finska i skolan, för yngre. 
 Två sammanfattande slutsatser om resultaten är: 
 653 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 de konkreta språkliga förutsättningarna, dvs. språkfärdighe- terna, tycks påverka preferenserna direkt i ca en tredjedel av fallen, 15 av 45 (0 val + trianglar resp. 3 val + fyrkanter), 
 andra skäl, dvs. medmänskliga, ideologiska, psykologiska och språkbevarandeskäl tycks påverka ca två tredjedelar till att för- orda finsk språkservice inom minst ett av de nämnda områdena, vård, myndighetskontakter och skola, samt till att 31 av 45 vill ha finskspråkig service inom minst två av dessa områden. 
  
 7.11 
  
 Ett försök till generalisering om identitetens roll för önskemålen angående service på finska i tre typiska kontexter, vård, myndighet och skola 
  
 För att för säkerhets skull ändå konkret studera vilken roll identi- teten skulle kunna ha för viljan att önska sig olika servicefunktio- ner på finska inom de tre representativa områdena sjukvård, en myndighet (Försäkringskassan) och inom förskola/skola, har vi placerat informanterna i samma typ av fält, som ovan. De fem typer av identiteter som förekom i de givna alternativen är av intresse här, dvs. finne, finne i Sverige, sverigefinne, finne och svensk, samt svensk. Resultatet återfinns i Figur 7. 
 Precis som vid relationen mellan språklig kompetens och öns- kemål om finskspråkig service, finns det även här en naturlig logik (Figur 7). De som betraktar sig som svenskar är minst, och dess- utom begränsat eller inte alls, intresserade av sådan service. De som betraktar sig som enbart finnar, har nästan lika klar preferens för finskspråkig service. 
 Men även mer allmänt finns det en samstämmighet mellan iden- tifikationerna: ju mer finskbetonad – enligt den skala som vi hy- potetiskt ansett utgöra en process mot svenskbetonad identitet – desto starkare vilja att önska sig finskspråkig service, samt ju mer svenskbetonad identifikation, desto svagare vilja att önska sig ser- vice på finska och skolgång på finska. 
 Den grupp på nio personer som angett sverigefinsk identitet, är ganska heterogen i sina val, men de flesta av dem återfinns bland dem som vill ha finskspråkig service inom alla tre områdena. 
 Det är sannolikt att det finns en mängd influenser i olika rikt- ningar här att ta med i diskussionen, där språklig kompetens, trivsel i Sverige, tankar om sverigefinskhetens långsiktiga bevarande, um- gänge med svenskar och finnar osv. spelar in. Men allmänt kan man anta, att det finns en sådan koppling återigen, att med mindre un- 
 654 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 dervisning på finska och därmed avtagande kunskaper i finska identifierar sig allt färre som dominant finska, och därmed försva- gas viljan att underhålla en finskspråkig offentlig språklig kultur i Sverige. 
 Men som vi ser i Figur 7, rör det enkla sambandet mellan ett språk, en enkel identitet och önskemålen ovan, endast en del av informanterna. De flesta befinner sig i gränslandet mellan flera val, och än så länge leder den finska komponenten i deras tillvaro, språkligt, kulturellt, politiskt och identitetsmässigt, till att de stödjer bl.a. önskemål om att underhålla finskan i Sverige, även inom dessa mer offentliga domäner. 
 655 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Figur 7 
 . Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, myndigheter och skolan, uppdelning enligt självrapporterade identifikationer 
  
 3  
 (Sjukvård, skola och försäkringskassa) 
  
 2  
 (Sjukvård och Försäkringskassa) 
  
 2  
 (Skola+ Sjukvård/ 
 Försäkringskassa) 
  
 0  
 Ingen 
  
 1  
 (Sjukvård/Skola/ 
  
 serviceform 
  
 Försäkringskassa) 
  
 Finne 
  
 Finne i Sverige 
  
 Sverigefinne 
  
 och svensk 
  
 Svensk 
  
 Vi vill avsluta med en diskussion om dessa slutsatser och om de resultat vi presenterat ovan. 
 656 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 8. 
  
 Diskussion 
  
 I diskussionen kommer vi att försöka relatera resultaten till å ena sidan sverigefinnarnas minoritetsposition och dess status i förhål- lande till främst andan i Europarådets två konventioner om natio- nella minoriteter och minoritetsspråk. Å andra sidan vill vi disku- tera resultaten mot den fond som beskrivningar och generalise- ringar av olika gruppers språkbytes- och språkbevarandeprocesser utgör. 
 Inledningsvis kan vi konstatera att de informanter som vi inter- vjuat karaktäriseras av åtminstone följande drag, som har betydelse för diskussionen som följer: 
 de äldre är snarare stereotypiska företrädare för den äldre in- vandringen än säkerställt statistiskt representativa, med en hög andel kortutbildade, och med en tydligt urskiljbar andel språk- svaga i svenska, 
 de yngre har i en relativt hög grad lyckats bevara finskan stark, inte minst genom en ganska hög andel som har fått moders- målsundervisning i klassform, varför de kanske inte är helt re- presentativa för samtliga ungdomar med finsk bakgrund, men, 
 de utgör tillsammans med de äldre just den demografiska del av sverigefinnarna som borde utgöra en baspopulation för fins- kans språkliga och kulturella tradering även i nästa generation, och 
 både de äldre och de yngre är fast bosatta i det omfattande om- råde som benämnts Stockholms- och Mälardalsregionen, samt, 
 de uppvisar också en ganska bred variation i svaren på en del frågor. 
 Vi vill också framhäva att vi inte försökt ge statistiskt signifikanta data, utan snarare exempel på den individuella variationen, samti- digt som antalet informanter varit så stort att vissa resultat kunnat presenteras i tabellform och vi har sett det som möjligt att generali- sera med utgångspunkt i resultaten. 
 Resultaten visar att det finns ett utbrett intresse av att kvarhålla och utveckla möjligheten att stödja finskan i ett vidare perspektiv, liksom av att kommunicera med myndigheter på finska. Finskan fungerar dock främst som ett privat språk för dessa informanter, där hemmet och delvis fritiden, samt familjemedlemmar utgör de främsta samtalssituationerna och  
 -partnerna 
  på finska. Detta är typiskt i en språkbytesprocess där det inte längre är garanterat att språket förs över från en generation till nästa. För att det ska kunna 
 657 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 ske, och i finskans fall i Sverige, språket utvecklas, behöver det få en tryggad position som ett offentligt brukat språk, vilket också är en huvudsaklig målsättning med bl.a. minoritetsspråkskonventio- nen. Det är också en förutsättning för att ett språk ska kunna fort- sätta vara kulturbärande. Offentligt språkbruk är t.ex. sådant som kontextuellt används i kontakter med myndigheter, i information från myndigheter, i utbildningsväsendet, i media och service från samt inom myndigheter. 
 Diskussionen om offentligt språkbruk är central av två skäl: dels utvecklar och bibehåller det en språklig standardvarietet, som är kopplad till en egen stilnivå, och som till stora delar också baserar sig på skriftspråket. Dels innebär ett sådant öppet offentligt språk- bruk att språkets status stöttas. Det i sin tur leder till att det också får en högre prestige i utbildningsväsendet. Ur konventionernas synvinkel behöver alltså inte sådan offentlig språkanvändning vara kopplad enbart till att medborgarna inte har kunskap i majoritets- språket. 
 Det tydligaste önskemålet för användning av finska med sam- hällets representanter återfinns inom äldreomsorg/åldringsvård och sjukvård, men även myndigheter såsom Försäkringskassa och Skatteverket nämns ofta. Denna typ av offentligt språkbruk är mål- sättningen med en mer avancerad språkpolitik, där språkets kultur- bärande funktioner ska kunna garanteras. Förutom önskemål om att kunna använda finska med myndigheter och inom vård/omsorg, finns det önskemål om att förskola, skola och gymnasienivån ska kunna erbjuda undervisning på och i finska. För både det föregå- ende önskemålet och för skolväsendet gäller, att detta inte enbart önskas av dem som berörs direkt av detta. Många yngre anser t.ex. att vård och omsorg om gamla ska kunna erhållas på det egna språ- ket, liksom många av dem anser att skolgång på och i finska är vik- tiga. Alla äldre i studien anser att sjukvård och vård/omsorg om äldre ska kunna väljas på finska och de flesta att det ska finnas möj- lighet att använda finska med andra verk och myndigheter, men de flesta anser också att skolgång på finska är viktig. 
 En aspekt av dessa önskemål är förvisso, att en del av dem prio- riterar dem av språkliga skäl, dvs. saknar egen kapacitet att använda svenska i just offentliga situationer, när de talar om kritiska aspek- ter på deras eget välbefinnande, såsom med läkare. Men det är uppenbart – även bland de yngre som generellt är mer kompetenta i svenska – att de också anser att finskan ska kunna leva vidare, i den meningen att man ska kunna få använda språket om behov finns, med myndigheter, och att man ska kunna få undervisning på och i 
 658 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 finska för att finskan har en minoritetsställning. De flesta av de äldre är också på det klara med skillnaden mellan en invandrar- och minoritetspolitik. Bland de yngre har många en klart mer diffus bild av detta. Detta beror dels på bristande information om sveri- gefinska frågor från myndigheter, dels på frånvaron av en minori- tetspolitisk diskurs i svenska media. 
 En annan aspekt av detta är att finskan för många yngre är ett känslospråk, dvs. den betyder mycket för dem, samtidigt som detta utgör en av många grunder för en finskbaserad identitet. En tredje aspekt av detta är att de som identifierar sig som finnar eller som finska och svenska, snarare än svenska, prioriterar finskspråkig ser- vice och undervisning, samtidigt som detta också korrelerar med språkkunskaper i finska. Men inte heller detta gäller generellt, utan bland dem som vill ha finskspråkig service, finns både sådana som är bättre i sin svenska, och som inte identifierar sig som finnar. Man kan sammanfatta detta som att det finns en genuin och relativt utbredd vilja att stödja både finskspråkiga privata och offentliga domäners utveckling. 
 I språkbytesstudier korrelerar ofta försvagad språklig kompetens (minskad språklig komplexitet, minskat ordförråd osv.) i ett mino- ritetsspråk med tilltagande språkbyte, med domänförluster av språ- ket, med minskad skriftspråklig användning och en avsnävande sti- listisk förmåga (som kan resultera i s.k. monostylism, dvs. att man inte längre förmår variera sig språkligt efter person och situation). Denna typ av utveckling förebådas dessutom av våra resultat. Men vi har tolkat våra resultat också omvänt, att en försämrad språklig kompetens leder till mindre behov och förmåga att bibehålla och utveckla språklig mångsidighet och skicklighet. Det leder bl.a. till en tröghet i mediekonsumtion i minoritetsspråket, som så små- ningom ytterligare försvagar språket och reducerar dess domäner. På sikt leder det till att man tappar både receptiv (läsning) och pro- duktiv förmåga (skrivande) i skriftspråket. Som ett ytterligare re- sultat av denna process, som vi ser tecken på bland informanterna i den yngre generationen, leder det till försämrad språklig medve- tenhet och därmed till sämre språkligt självförtroende. I det skedet är språkbytet fullbordat, i och med att man inte har förmågan att använda språket med sina egna barn. 
 I detta urval tycks en bristande språklig självsäkerhet och för- måga beträffande finskans mer offentliga bruk redan ha funnits hos de äldre, som beror på deras utbildningslängd, yrkesval och vistel- setid i Sverige. Det bidrar till en förklaring av, som vi uppfattar det, 
 659 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 de trots allt relativt tydliga tecknen på ett annalkande språkbyte i den yngre generationen. 
 Det finns dock en del tendenser som motsäger denna utveckling. De familjer, både bland de äldre och de yngre, som har valt redan i föregående generation, att inte satsa helhjärtat på finskan, fortsätter den traditionen i nästa. På samma sätt finns det familjer, där man gjort tvärtom. I föregående generation har man ansträngt sig för att bibehålla och utveckla finskan, vilket tycks vara en tradition som håller i sig i nästa generation. Det innebär att de som erhållit mo- dersmålsstöd i förskolan och  
 -undervisning 
  i klassform i skolan har en klart bättre prognos att välja och utveckla finskan även för sina egna barn. 
 Skolfrågorna är centrala för finskans framtid i Sverige. Vi har kunnat konstatera att valet av finska för barnen i förskola och skola, inte har fungerat friktionsfritt under en särskilt lång period i den svenska skolan. Både informationsmissar och praktiska skäl, liksom i en del fall svenska släktingars motstånd, har lett till att svenskan tagit över redan i förskoleåldern. Men även de som i olika situationer lyckats erhålla undervisning på eller i finska, har av olika skäl kunnat se hur isen smält under fötterna. Undervisningen har vartefter, både för samma barn, och för olika barn i samma familj, kunnat reduceras drastiskt från en termin till en annan. Utveck- lingsgången, som också tydligt uppfattats av informanterna, har varit att utrymmet och viljan att erbjuda och ge undervisning i finska minskat sedan  
 1980-talet, 
  samt att skolans motstånd och den kommunala organisationen av undervisningen nästan helt elimine- rat finskan från den kommunala skolan. En förälder har träffande kallat detta för att det har varit som att simma i tjära. En paradox i denna utveckling är, att trots att föräldrarna ganska entydigt an- strängt sig för att få en kommunal service på detta område, har de blivit i stort sett helt hänvisade till friskolorna, om de vill erbjuda en tvåspråkig skolgrund för deras barn. Dessa åtta skolor räcker dock helt uppenbart inte till för att kunna garantera finskans fort- levnad på sikt, på nationell nivå. 
 Skolfrågorna är centrala av många skäl, men ur språkets synvin- kel är det elementärt att skolan ger en bred grund i ett mer omfat- tande språkbruk, som närmast syftar till att förbereda kunskapsin- hämtande på språket och till att skapa grunden för ett språkbruk i offentliga miljöer. Själva skriftspråkets befästande på modersmålet är också en helt central aspekt av skolans uppgifter. Detta möjlig- gör läsning, avancerad mediekonsumtion mm. på modersmålet. Vi kan konstatera, att med den utveckling som individerna i denna 
 660 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 studie presenterar, och med kunskap från tidigare studier, att sko- lan har misslyckats med sin uppgift för finskan, ur ett språkbeva- randeperspektiv. Det är under rådande omständigheter för finskans del i den svenska skolan inte troligt att finskan kommer att vara ett språk som brukas i offentliga domäner, eller som fungerar kultur- bärande, eller som ens förs vidare inom hemmet, under en längre tid. Med kontinuerligt försvagad språklig kompetens, och svik- tande språkligt självförtroende, kommer unga familjer inte kunna bevara finskan in i framtiden. Då hjälper det föga att man trots det kanske kan kommunicera utan problem över generationsgränserna, men på svenska. 
 Målsättningen med minoritetsspråkskonventionen är att man ska bibehålla och utveckla språket både för privata och offentliga än- damål. Den målsättningen kommer man sannolikt inte kunna uppfylla för finskans del i Sverige, om inte förändringar kommer till stånd, med ett tydligt stöd i början, när barnen är små, genom skolväsendet. Skolan är den ena grundpelaren i den grund som språket står på, familjen den andra. Vi har tolkat det som så att många familjer ändå har varit framgångsrika med sin bit, så att säga. De har förmedlat språket i sin talade form, till sina barn. En hel del av de äldre främst, menar också att varken en, som de ser som en lyckad, integration och ansträngningarna att förmedla språ- ket till barnen, har kommit till stånd tack vare samhällets stöd, utan p.g.a. egna insatser bland sverigefinnarna. Förvisso noterar de som har fått t.ex. modersmålsundervisning själva eller för sina barn, att det inte kunde ha åstadkommits utan myndigheternas stöd, men grundtonen är att man själv har varit mer aktivt pådrivande i denna utveckling. Det finns även självkritiska röster, som menar att en betydligt mer aktiv sverigefinsk befolkning skulle kunna medföra förbättringar på flera områden. Men det räcker inte på sikt, om skolan inte ger stadga åt språket. En slutsats torde vara, att i och med denna porösa grund under en längre tid har visat sig ge efter, riskerar hela det finskspråkiga bygget i Sverige att falla ihop. Som vi ser det, kan varken en ökad invandring från Finland, eller åtgärder för att förbättra finskans levnadsförhållanden i offentliga domäner, ensamma och på sikt trygga finskan som ett funktionsfähigt, kul- turbärande språk i Sverige. 
 Både äldre och yngre, liksom deras referenser till såväl  
 mor-/far- 
  föräldrar som barn och barnbarn, kommenterar förlusten av för- mågan att kunna kommunicera över generationsgränser. Sådana privata skäl anses i en del sammanhang vara mindre viktiga än t.ex. att man ska ha nytta av språket inom ett yrke eller få ett officiellt 
 661 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 meritvärde för språket. Vi har tolkat dessa kommentarer som så, att man kanske har tenderat att underskatta den betydelse informan- terna i denna studie och i andra språkbytesstudier har reserverat just för den möjligheten, att direkt och genom ett känslospråk kommunicera med inte minst generationen bortom den egna kärnfamiljen. Både närheten som språket ger, men också möjlighe- ten att överhuvudtaget bli delaktig i den egna släktens historia, att förstå varifrån man kommit, och ha kunskap om sina rötter, spelar en central roll för känslan av att man mister språket. Vi har valt att kalla detta för språksorg, och den uttrycks både av äldre gentemot barnbarnen, och yngre gentemot  
 mor-/farföräldrar. 
  
 Språksorgen kan också ses i skenet av språkinlärning och den in- sats som detta kräver. Många menar att de visst skulle vilja lära sig språket igen när de en gång förlorat kompetensen, helt eller delvis, i det. Det som då framstår som ett hinder, är den faktiska ansträng- ningen det innebär att lära sig ett språk från grunden och till en hög nivå, i vuxen ålder. Detta är ett hinder både av attitydmässiga skäl – man kanske anser att det är svårt för äldre att lära sig språk – och av praktiska skäl – familj och andra vardagsbestyr ger inte utrymme för det. De som fortfarande har kvar – speciellt bland de yngre – färdigheter i finska, menar emellanåt att de fått finskan gratis. I själva verket bortser man då från att språkinlärning, för att man ska kunna ha kapacitet att föra språket vidare till nästa generation, å ena sidan kräver att man dels ska ha lärt sig det mångsidigt och un- der lång tid, i kontakt med många olika personer och i olika situa- tioner, dels att man lyckas underhålla det. Å andra sidan uppfattar man inte att språkliga färdigheter är att jämföra med en färskvara: om man inte använder dem, förfars de. Språkglömska, som detta handlar om, är dessutom ett fenomen som liksom språkbyte blir observerbart retroaktivt, när det tenderar att vara för sent att göra något åt den. 
 Finskan saknar alltså en tydlig offentlig hemvist i Sverige, vilket i sin tur innebär att den saknar utbildningsmässiga och ekonomiska incitament. Det leder till att viljan att utveckla språket för bruk utanför en privatsfär begränsas, just p.g.a. av denna begränsade domäntäckning. Om man betraktar detta ur språkbytets synvinkel 
 – förutsatt att inga dramatiska förändringar sker – är den oundvik- liga konsekvensen att det är en fråga om enstaka generationer innan finskan försvinner från mer allmänt bruk i Sverige. Syftningen med Europarådets konventioner att bevara och utveckla finskan i Sverige kommer därmed inte att kunna uppnås. 
 662 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Som vi tolkar dessa resultat, pekar de mot presentationen av två nödvändiga krav, eller åtgärdspaket. Dels kommer en ansenlig del av den sverigefinska åldrande befolkningen akut och redan idag, att vara helt beroende av språkhjälp, antingen i form av tolkning eller finskkunnig personal. Vidden av detta problem kan ses om man gör ett tankeexperiment. Det finns idag kanske några hundra finsk- språkiga platser totalt i Sverige inom olika former av sjukvård och äldreomsorg för äldre. Behovet kan räknas i tiotusental idag, men kanske redan om något år i femsiffriga antal. Dessa behöver direkt påkallad språkservice, som till stor del antagligen handlar om att organisera och fortbilda språkkunniga personer till rätt befatt- ningar. Denna aspekt på språkservice, dvs. inom sjukvård och om- sorg, finns medtagen som en mer krävande möjlighet för ett ratifi- cerande land att ta hänsyn till, i minoritetsspråkskonventionen. 
 Dels behöver det offentliga språkbruket – för att finskan ska kunna förbli kulturbärande in i framtiden – utökas och normalise- ras. Det skulle också innebära en avsevärd statushöjning för fins- kan, vilket i sin tur skulle ge effekter på viljan att välja finska som ett undervisningsspråk i förskola och skola. En central aspekt av uppbyggnaden av en meritfylld finska, och för att den ska kunna fungera i offentlig miljö, är att man reformerar och garanterar un- dervisning på finska, på alla de nivåer som nämnts av informan- terna, förskola, skola, gymnasium och högskola. En kontinuerlig och gedigen språklig utbildning ger på sikt också förutsättningar för en vitalisering av det kulturella livet och även av bl.a. egensprå- kig mediekonsumtion. 
 En väg att komma dit, vilket också tydligt framgått av infor- manternas svar på vår enkät, är att man informerar minoriteten själv om vilka möjligheter och rättigheter man har, samt att man demonstrerar för olika myndigheter, både genom tydligare marke- ringar från den sverigefinska gruppen och från regering och riks- dag, vilken vikt desamma rättigheterna och möjligheterna har för en stor del av Sveriges befolkning, den sverigefinska. Detta är ett demokratiskt och praktiskt dilemma, både för minoriteten och för majoriteten, men det är ett dilemma som ännu går att lösa. 
 663 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Referenser 
  
 Collier, Wood 2002. =  
 Hemmet finns där vägarna möts. Sveri- gefinländarnas liv i samhälle och kyrka 
 . Uppsala: Svenska kyr- kan. 
  
 De Luna, Rodriguez 2004.  
 Den finska närvaron i Mälarregionen. En geo-  
 grafisk-statistisk 
  studie över de finsktalande i Sverige 
 . Rapporter från Finskt språk- och kulturcentrum, 2. Mälardalens hög- skola, Eskilstuna. 
  
 Dir. 2004:6. Finska språket i Stockholms- och Mälardalsregionen. Justitiedepartementet, Stockholm. 
 Ehrnebo, Pham, Clark. 2001.  
 Ruotsinsuomalaisten nuorten puhekielen sanastoa/Om ordförrådet i sverigefinska ungdomars talspråk 
 . Ruotsinsuomalaisen kielilautakunnan julkaisuja, 7. Stockholm: Sverigefinska språknämnden. 
  
 Williams, Williams, 2004.  
 Finns finska på biblioteken? Folkbibliote- kens verksamhet för finsktalande i Sverige 
 . Kulturrådet. Stock- holm. 
  
 Ekman,  
  
 Sirkka-Liisa 
  
  1993.  
 Blackwell and bilingual communica- tion between patients with dementia diseases and their caregivers 
 . Umeå University Medical Dissertations, New Series, No 370. Umeå University: Department of Advanced Nursing. 
  
 Carter, Short, Carrillo.  
 Minoritetsspråk och myn- dighetskontakt 
 . Centrum för utbildning och forskning inom samhällsvetenskap. Luleå Tekniska Universitet. 
  
 Carter, Anderson 2005.  
 Ett uthålligt språk – genomförande av lagarna om användning av minoritetsspråk i förvaltningsområdena i Norr- bottens län åren  
 2000–2004 
 . 
  
  Centrum för utbildning och forsk- ning inom samhällsvetenskap. Luleå Tekniska Universitet. 
  
 Robbins, Lynch, Brewer, 1993 = Ursprung och utbild- ning. Social snedrekrytering till högre studier.  
 SOU 1993:85 
 . Utbildningsdepartementet, Stockholm. 
  
 Euromosaic 1996 =  
 The production and reproduction of the minority language groups in the European Union 
 , European Commis- sion. (ISBN  
  
 92-827-5512-6). 
  
  Se även: http://www.uoc.edu/euromosaic/web/homean/index1.html 
  
 Födelselandets betydelse 
 , 2004. En rapport om hälsan hos olika in- vandrargrupper i Sverige. Statens folkhälsoinstitut. www.fhi.se 
 Delgado, Patterson 1999.  
 Identiteetti 
 . Tampere: Vastapaino. 
 Himanen, Tiina 2004. Kyselytutkimus SVT:n suomenkielisen toimituksen  
 tv-ohjelmista. 
  Valentine. Sveriges Television, Finskspråkiga redaktionen. 
 664 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Campbell, Leena 1999.  
 Johnson Shift in the Far North. Ling- uistic Revitalization in Northern Scandinavia and Finland 
 . Edwards Uralica Upsaliensia, 31. Uppsala Universitet. 
  
 Hampton, Smith (red.) 1999.  
 Sveriges sju inhemska minori- tetsspråk 
 . Lund: Studentlitteratur. 
 Hampton, Miller, Tommaso 2004.  
 Nationella mino- riteter och minoritetsspråk. Uppföljning av Sveriges efterlevnad av Europarådets konventioner på nationell nivå: ett minoritets- språksperspektiv 
 . Rapport för Konstitutionsutskottet. Decem- ber 2004. Centrum för tvåspråkighetsforskning, Stockholms universitet. 
  
 Jones, Sullivan 1983.  
 Finnish Immigrants in Sweden. Networks and Life Styles 
 . Research Group for Comparative Sociology, Research Reports, 30. University of Helsinki. 
  
 Robertson, Lewis 1987.  
 Kommer finskan i Sverige att fortleva?  
 Acta Uni- verstitatis Stockholmiensis. Studia Fennica Stockholmiensia, 7. Stockholm: Peters  Wiksell International. 
  
 Oconnor, Levy, 2004.  
 De nationella minoriteterna och folkbiblio- teken 
 . NAMIS, Centrum för multietnisk forskning, Uppsala Universitet. 
  
 Ju 2004:01. Finska språket i Stockholms- och Mälardalsregionen. Justitiedepartementet, Stockholm 
 Lag 1999:1175. Om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar. SFS. 
 Lag 1999:1176. Om rätt att använda finska och meänkieli hos för- valtningsmyndigheter och domstolar. SFS: 
 Lainio, Jarmo 2001. The protection and rejection of minority and majority languages in the Swedish school system. In: Boyd, Leon, Gibbs, (eds.).  
 Managing multilingualism in a European  
  
 nation-state: 
  
  Challenges for Sweden 
 ,  
 32–50. 
  Cleve- don, Buffalo, Toronto  Sydney: Multilingual Matters Ltd. 
 Lainio, Jarmo  Wande, Erling 1996. Finskan i utbildningsväsendet och sverigefinnarnas utbildning i Sverige. I: Lainio, Rodriguez (red.),  
 Finnarnas historia i Sverige, del 3 
 ,  
 311–378. 
  Tiden efter 1945. Helsingfors  Stockholm: Finska historiska samfundet  Nordiska Museet. 
  
 Länsstyrelsen i Norrbottens län 
 , 2002. Finska, meänkieli och sa- miska. Utvärdering av regionala åtgärder för nationella mino- ritetsspråk. 
 Lee, Esko 2003.  
 Finskan – ett svenskt språk 
 . En kartläggning av det finska språkets ställning i det svenska samhället i början av  
 2000-talet. 
  Stockholm: Föreningen Norden. 
 665 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Carson, Snyder 2005.  
 Jag känner mig begåvad bara. Om flersprå- kighet och identitetskonstruktion bland ungdomar i ett multiet- niskt förortsområde 
 . Göteborgsstudier i nordisk språkveten- skap, 2. Institutionen för svenska, Göteborgs universitet. 
  
 Rapport om finska språkets ställning i Göteborg 
 , 2004. Delegationen för den sverigefinska minoriteten i Göteborg. Sverigefinska di- striktet, Göteborg. 
  
 Skrivelse 1994:1. Regeringens skrivelse 1/1994.  
 Finska – ett in- hemskt språk i Sverige 
 . Stockholm. 
  
 SOU 1997:192 
 . Steg mot en minoritetspolitik. Europarådets kon- vention om historiska minoritetsspråk. Betänkande av mino- ritetsspråkskommittén. Stockholm. 
  
 SOU 1997:193 
 . Steg mot en minoritetspolitik. Europarådets kon- vention för skydd av nationella minoriteter. Betänkande av minoritetsspråkskommittén. Stockholm. 
 Stödet till nationella minoriteter och landsdels- eller minoritetsspråk i fem länder 
 , 2005. Riksdagens utredningstjänst. Stockholm. 
  
 Tuomela, Veli, 2001.  
 Tvåspråkig utveckling i skolåldern. En jämfö- relse av sverigefinska elever i tre undervisningsmodeller 
 . Cent- rum för tvåspråkighetsforskning, Stockholms universitet. 
  
 Arnold, Combs 2005.  
 Socialt kapital i en- och flerspråkiga regioner 
 . (Prel. titel.) Utkommer i: Stockholm Studies in Finnish Lang- uage and Literature, Department of Finnish, Stockholm Uni- versity. 
  
 Ylikiiskilä, Winters 2001.  
 Tvåspråkiga skolbarns verbanvändning i svenska 
 . Acta Universitatis Stockholmiensis. Stockholm Stu- dies in Scandinavian Philology, New Series, 24. Stockholm: Peters  Wiksell International. 
  
 Österlund-Pötzsch, 
  Jackson 2003.  
 American Plus. Etnisk identitet hos finlandssvenska ättlingar i  
  
 Nord-Amerika 
 . 
  Skrifter utgivna av Svenska Litteratursällskapet i Finland, nr 658. Helsingfors. 
 666 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
  
 Finska språket i Stockholms- och 
  
 Dir. 
  
 Mälardalsregionen 
  
 2004:6 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 januari 2004. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare ges i uppdrag att analysera om det finns förut- sättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett om- råde inom Stockholms- och Mälardalsregionen. 
 Om utredaren bedömer att det finns förutsättningar att utvidga förvaltningsområdet för finska skall utredaren 
 lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs, 
 redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av förslagen samt förslag till finansiering. 
 Bakgrund 
 Målet för den svenska minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till infly- tande, samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. Sveriges nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli, romani chib och jiddisch. 
 Minoritetspolitiken bildades som politikområde 2000 och grun- das på riksdagens beslut hösten 1999 om åtgärder för de nationella minoriteterna och inriktningen av en minoritetspolitik (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:Nielsen, rskr. 1999/2000:69). I samband med beslutet om en minoritetspolitik ratificerade Sverige i februari 2000 två Europarådskonventioner: ramkonventionen om skydd för 
 667 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Bestämmelserna i dessa konventioner har ut- gjort en grund för den svenska politiken på området. 
 Från och med den 1 april 2000 gäller i Sverige två språklagar, la- gen (1999:1175)om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar och lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Lagarna innebär att enskilda har laglig rätt att använda minoritets- språken samiska, finska och meänkieli i kontakter med förvalt- ningsmyndigheter och domstolar i de geografiska områden där språken har lång tradition (förvaltningsområden). Lagstiftningen gäller för kommunala samt statliga lokala och regionala förvalt- ningsmyndigheter med ett geografiskt verksamhetsområde som helt eller delvis omfattar förvaltningsområdet för samiska respek- tive förvaltningsområdet för finska och meänkieli. Med statliga för- valtningsmyndigheter avses här polismyndighet, skattemyndighet, försäkringskassa, åklagarmyndighet, kronofogdemyndighet, ar- betsförmedling, tullmyndighet, länsstyrelse, lantmäterimyndighet, Vägverkets region, skogsvårdsstyrelse m.fl. Lagstiftningen innebär också att den enskilde i kommuner som ingår i förvaltningsområ- dena har rätt att få förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på respektive språk. Lagstiftningen för finska och meänkieli omfattar Gällivare, Haparanda, Kiruna, Pajala och Övertorneå kommuner. Länsstyrelsen i Norrbottens län har i uppdrag att följa tillämpningen av lagstiftningen och årligen redovisa erfarenheterna till regeringen. 
 Behovet av en utredning 
 Av de finsktalande i Sverige bor endast ca 5 procent inom det nuva- rande förvaltningsområdet för finska. En särskilt stor andel finsk- talande bor i Stockholms- och Mälardalsregionen. Med Mälardalen avses området runt sjön Mälaren, dvs. delar av Uppland, Västman- land och Södermanland. 
 Sedan juni 2001 finns en  
 finsk-svensk 
  arbetsgrupp för minori- tets- och minoritetsspråksfrågor som utgör ett forum för dialog och erfarenhetsutbyte mellan Sverige och Finland. I en rapport som överlämnades till regeringen den 4 november 2002 konstaterar ar- betsgruppen att det är en brist att minoritetsspråkslagstiftningen endast omfattar ett område där en liten del av sverigefinnarna lever, 
 668 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 medan den största delen av sverigefinnarna lever i sådana delar av Sverige som inte omfattas av den särskilda minoritetsspråkslag- stiftningen. Arbetsgruppen pekar på ett tilltagande intresse för finska och finsk kultur. Vid Mälardalens högskola har genom regi- onalt och lokalt initiativ ett finskt språk- och kulturcentrum inrät- tats. Arbetsgruppen anser att det finns skäl att överväga förutsätt- ningarna för och konsekvenserna av att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till vissa områden utanför det nuvarande förvaltningsområdet. 
 Europarådet har i sin uppföljning av hur Sverige genomfört sina konventionsåtaganden på området rekommenderat Sverige att för- bättra situationen för finska språket utanför det nuvarande finska förvaltningsområdet. I uppföljningen pekas också på vissa brister i den nuvarande lagstiftningen vad gäller tillhandahållande av skrift- liga dokument på minoritetsspråk. 
 Det finns mot denna bakgrund nu skäl att utreda om det finns förutsättningar för en utvidgning av förvaltningsområdet för det finska språket till att täcka även andra geografiska områden än vad den nuvarande lagstiftningen gör. Utredningen bör begränsas till Stockholms- och Mälardalsregionen. 
 Uppdraget 
 Utredaren skall analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndig- heter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stock- holms- och Mälardalsregionen. 
 Analysen skall omfatta en bedömning av intresset och behovet hos enskilda sverigefinnar av en sådan utvidgad lagstiftning eller andra åtgärder. I denna bedömning skall unga och äldre sverigefin- nars intresse, behov och förutsättningar beaktas och redovisas sär- skilt. Även jämställdhetsaspekter skall belysas i sammanhanget, vil- ket bl. a. innebär att bedöma huruvida det föreligger skillnader i intresse, behov och förutsättningar mellan kvinnor och män samt flickor och pojkar. 
 Analysen skall även omfatta en bedömning av kommunala och statliga myndigheters samt domstolars möjligheter och beredskap, på kort och lång sikt, att hantera en utvidgad lagstiftning om rätt att använda finska vid enskildas kontakter med myndigheten eller domstolen. 
 669 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Analysen skall också omfatta en bedömning av hur ett utvidgat förvaltningsområde bör avgränsas. I vissa kommuner finns en sär- skilt stor andel finsktalande. Detta bör beaktas vid avgränsningen. Ett utvidgat förvaltningsområde bör dock så långt möjligt vara sammanhängande. 
 Utifrån analysen skall utredaren redovisa sin samlade bedömning av förutsättningarna för en utvidgad lagstiftning eller andra åtgär- der. 
 Utredaren skall även lämna förslag till lagstiftningsåtgärder som föranleds av de överväganden som görs. I detta sammanhang bör övervägas om den nuvarande lagstiftningen direkt kan göras tillämplig på ett utvidgat förvaltningsområde eller om det behövs en ny motsvarande lagstiftning. 
 Utredaren skall även överväga behovet av ändringar i den nuva- rande lagstiftningen mot bakgrund av den uppföljning som gjorts inom Europarådet och av Länsstyrelsen i Norrbottens län. Om det behövs skall utredaren lämna förslag till ändringar. 
 Utredaren skall i enlighet med bestämmelserna i kommittéför- ordningen (1998:1474) redovisa ekonomiska, administrativa och andra konsekvenser av de förslag som lämnas. Till detta kommer att även konsekvenserna för barn och unga skall redovisas där det är relevant. Kostnaderna för olika slags myndigheter skall särskilt uppmärksammas. Förslag till finansiering skall lämnas. 
 Utredaren skall i arbetet ha kontakt med berörda kommuner, landsting, domstolar och statliga myndigheter. Utredaren skall även bereda företrädare för den sverigefinska minoriteten möjlighet att framföra sina synpunkter. 
 Utredaren skall redovisa sitt arbete senast den 1 mars 2005. 
 (Justitiedepartementet) 
 670 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 Bilaga 2a 
 Syvähaastattelun pohjakaavake/Underlag för djupintervjuerna 
 Utredningen om finska språket (Ju 2004:01) 
 Vasagatan  
 8–10 
  
 103 33 Stockholm 
 (Genom) Finskt språk- och kulturcentrum Mälardalens högskola (JL, AlL) 
 Box 325 
 631 05 Eskilstuna 
 Kysymyksiä /  
 Frågor 
 : 
  
 1. 
  
 Nykyinen kotikunta/ 
  
 Nuvarande hemkommun  
 ______________ 
  
 2. 
  
 Silva 
  
 Kön 
  
 3 Ikä/ 
 Ålder 
  
 4. Syntynyt/ 
 Född i 
  
 Suomessa/ 
 Finland, missä/var 
 ______________________________ 
 Ruotsissa/ 
 Sverige, missä/var 
 ______________________________ 
 5a. Jos olet syntynyt Suomessa, minä vuonna muutit Ruotsiin? 
 Om Du är född i Finland, vilket år flyttade Du till Sverige?  
 ______ 
  
 5b. Jos olet muuttanut monta kertaa, milloin muutit viimeksi Ruotsiin/ 
 Om du flyttat till Sverige i flera omgångar, när flyttade du senast hit 
 ?_________________ 
 6. Koulua/koulutusta Suomessa/ 
 Utbildning i Finland? 
  
 _______________________________________________________Carey/koulutusta Ruotsissa/_______________________________ 
 671 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Utbildning i Sverige? 
  
 7. 
  
 Ammatti tällä hetkellä 
 /Yrke nu___________________________ 
  
 8. 
  
 Mitä teet tällä hetkellä/missä käyt töissä/ 
  
 Sysselsättning nu? 
  
 ________________________________________________________ 
  
 9. 
  
 Miten hyvin hallitset suomea/ 
  
 hur väl behärskar du finska? 
  
 - 
  
 kirjallisesti 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Suullisesti 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 10. Miten hyvin hallitset ruotsia/ 
 hur väl behärskar du svenska? 
  
 - 
  
 kirjallisesti 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Suullisesti 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 11. Miten hyvin hallitset Burns 
 hur väl behärskar du andra språk (mitkä/vilka) 
  
 - 
  
 kirjallisesti 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Suullisesti 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 12. Kuinka tärkeää Sinun mielestäsi on, että Ruotsissa tuetaan suomen kieltä?  
 Hur viktigt anser Du att det är att man stödjer finska i Sverige? 
  
 - 
  
 Kirjallisesti/i skrift 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 - 
  
 Suullisesti/i tal 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 13. Mitä tiedät suomen vähemmistökielen erityisasemasta Ruotsissa?/ 
 Vad vet du om finskans särskilda ställning som minoritetsspråk i Sverige? 
  
 Mistä olet saanut tietää CarlsonVarifrån har du fått information om detta? 
 672 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 14. 
  
 Mitä sinä ajattelet vähemmistöasemasta/ 
  
 Vad tycker du om mi- noritetsställningen? 
  
 15. 
  
 Onko sinusta tärkeää, että suomella on erikoisasema, verrattuna muihin, myöhemmin tulleisiin siirtolaiskieliin/ 
  
 Tycker du att finskan ska ha samma ställning som andra, senare invandrarspråk? 
  
 16. 
  
 Missä yhteyksissä sinä käytät suomea/ 
  
 I vilka sammanhang an- vänder du finska? 
  
 Eri tilanteissa/ 
 Olika situationer? 
 ____________________________ 
 ________________________________________________________ 
 b. Eri ihmisten kanssa, kenen/ 
 Med olika personer, vem? 
 _________ 
 ________________________________________________________ 
  
 17. 
  
 Missä tilanteissa sinun pitäisi voida puhua suomea?/ 
  
 I vilka situ- ationer skulle du behöva tala finska? 
 ________________________ 
  
 18. 
  
 Mitä haluaisit parantaa koskien suomen taitojasi/ 
  
 Vad skulle du vilja förbättra i dina finskakunskaper? 
 _________________________ 
  
 19. 
  
 Mitä haluaisit parantaa koskien ruotsin taitojasi/ 
  
 Vad skulle du vilja förbättra i dina svenskakunskaper? 
 _______________________ 
  
 20. 
  
 Mitä sinä voisit ajatella tekeväsi sen edestä/ 
  
 Vad skulle du kunna tänka dig att göra för att uppnå det? 
 __________________________ 
  
 21. 
  
 Järjestetäänkö kotipaikkakunnallasi tai kunnassa suomen kielen kursseja?/ 
  
 Finns det kurser i finska på din hemort eller i kommu- nen? 
 _____________________________________________ 
  
 22. 
  
 Onko Sinusta tärkeää, että kotipaikakunnallasi on suomenkielisiä julkisia palveluja?/ 
  
 Är det viktigt för Dig att det finns finskspråkig offentlig service på hemorten? 
  
 Jos Ei, miksi?  
 Om Nej, varför?_______________________________ 
 23. Jos vastauksesi on kyllä, minkälaisia palveluja tulisi olla suomenkielellä?/ 
 Om Ditt svar är ja, vilken typ av finskspråkig service borde det finnas? 
  
 673 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Mckenzie, koulussa/ 
 Inom förskola/skola 
 _____________ 
 Sairaanhoidossa/ 
 Sjukvård 
 __________________________Rangel hoidossa/ 
 Åldringsvård 
 ____________________ 
 Tuomioistuimissa/ 
 Domstolar 
 ________________________ 
 Sairaskassalla/ 
 Försäkringskassa 
 _____________________ 
 Verotoimistossa/ 
 Skatteverket 
 ________________________ 
 Muualla/ 
 Annat? 
 ___________________________________ 
  
 24. 
  
 Jos voisit käyttää suomen kieltä viranomaisten kanssa asioidessasi, koska ja missä tekisit sen/ 
  
 Om du fick använda finska med myndigheter, när och var skulle du göra det? 
  
 ________________________________________________________ 
  
 25. 
  
 Tarvitsetko kielen takia apua esimerkiksi terveyskeskuksessa tai asioidessasi viranomaisten kanssa?/ 
  
 Behöver Du hjälp på grund av språket när Du t. ex. besöker vårdcentralen eller har kontakt med myndigheter?_____________________________________________ 
  
 26. 
  
 Keneltä saat apua, jos tarvitset sitä?  
  
 Vem brukar Du få hjälp av, om Du behöver det?________________________________________ 
  
 37a. Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä Wallace huollossa/ 
 Hur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig äldreomsorg,  
  
 -service? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 37b. Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua sairaanhoidossa / 
 Hur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig service inom sjukvården? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 38. Osallistutko suomenkieliseen toimintaan  
 vapaa-ajalla? 
  Mihin toimintaan?/ 
 Deltar Du i någon finskspråkig verksamhet på fritiden? Vilken typ av verksamhet? 
  
 (Seurat, seurakunta, kulttuuriharrastuksia, mitä?/ 
 Föreningar, för- samlingsarbete kulturintresse, vad? 
 ), Jos et, miksi?/ 
 Om inte, varför? 
  
 674 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 39. 
  
 Mistä suomenkielisestä kulttuuritoiminnasta olisit kiinnostunut? Mihin toimintaan menisit itse mukaan?/ 
  
 Vilken typ av finskspråkiga kulturaktiviteter skulle du vara intresserad av? Vad skulle du delta i om det fanns? 
  
 40. 
  
 Katsotko suomenkielisiä ohjelmia televisiosta? Kenen lähettämiä ohjelmia?/ 
  
 Ser Du på finskspråkiga program på TV? Vems program? 
  
 41. 
  
 Onko sinulla tapana vuokrata suomenkielisiä  
  
 video-/DVD- 
  filmeja? Mistä/kenen kautta?/ 
 Brukar du hyra finskspråkiga  
  
 video- /DVD-filmer? 
  
  Genom vem? 
  
 42. 
  
 Kuunteletko suomenkielisiä ohjelmia radiosta? Kenen lähettämiä? Mitä ohjelmia?  
  
 Lyssnar Du på finskspråkiga program på radion? Vems program?Vilka program? 
  
 43. 
  
 Luetko suomenkielisiä lehtiä? Jos luet, Perkins 
  
 Läser Du finskspråkiga tidningar och i så fall vad? 
  
 44. 
  
 Turner suomen kielen asema, vai jokin muu asia ruotsinsuomalaisten tärkein kysymys?/ 
  
 Är finska språkets ställning, eller någon annan sakfråga sverigefinnarnas viktigaste fråga? 
  
 45. 
  
 Tunnetko itsesi muuten ruotsinsuomalaiseksi/ 
  
 Känner du dig förresten som en Waters 
  
 YangJa 
 ______________ 
  
 vai pidätkö itseäsi/ 
 eller känner du dig som 
 : 
  
 suomalaisena/ 
 en finne 
 ____________________________________ 
 suomalaisena Ruotsissa/ 
 finne i Sverige 
 ______________________ 
 sekä suomalaisena että ruotsalaisena_________________________ 
 ruotsalaisena/ 
 en svensk 
 ___________________________________ 
 Kommentti/ 
 kommentar 
 ____________________________________ 
  
 46. 
  
 Mikä seikka tekee sinusta X/ 
 Vad är det som gör dig till X? 
  
 47. 
  
 Mitä Ruotsi ja ruotsalaiset voisivat sinusta vaatia, jotta ruotsinsuomalaiset olisivat integroitunut osa Ruotsin yhteiskuntaa?/ 
  
 Vad tycker du Sverige och svenskar ska kunna begära 
  
 675 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 för att sverigefinnarna ska vara en integrerad del av det svenska sam- hället? 
  
 48. 
  
 Mitä ruotsinsuomalaiset/suomalaiset Ruotsissa voisivat sinusta vaatia, jotta he tulevaisuudessakin olisivat toimiva osa Ruotsin yhteiskuntaa/ 
  
 Vad tycker du att sverigefinnarna ska kunna kräva för att de ska kunna fortsätta vara fungerande en finskspråkig del av det svenska samhället? 
  
 49. 
  
 Miten onnistuneena sinä pidät Ruotsin suomalaisia koskeva integraatiopolitiikkaa/ 
  
 Hur lyckad tycker du att Sveriges integrations- politik har varit beträffande sverigefinnarna? 
  
 - 
  
 + 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 50a. Kumpi seuraavista adjektiiveista kuvaa mielestäsi parhaiten  
 suomenkieltä 
 ?/ 
 Vilka av följande adjektiver tycker du beskriver det  
  
 finska språket  
  
 bäst? 
  
 Ruma/ 
 Ful 
  
 Kaunis/ 
 Snygg 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Hauska/ 
 Rolig 
  
 Tylsä/ 
 Tråkig 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäonnistunut/ 
 Misslyckad 
  
 Menestynyt/ 
 Framgångsrik 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäluotettava/ 
 Opålitlig 
  
 Luotettava/ 
 Pålitlig 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Älykäs/ 
 Intelligent 
  
 Tyhmä/ 
 Dum 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäsympaattinen/ 
 Osympatisk 
  
 Sympaattinen/ 
 Sympatisk 
  
 676 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 50b. Kumpi seuraavista adjektiiveista kuvaa mielestäsi parhaiten  
 ruotsinkieltä 
 ?/ 
 Vilka av följande adjektiver tycker du beskriver det  
  
 svenska språket  
  
 bäst? 
  
 Ruma/ 
 Ful 
  
 Kaunis/ 
 Snygg 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Hauska/ 
 Rolig 
  
 Tylsä/ 
 Tråkig 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäonnistunut/ 
 Misslyckad 
  
 Menestynyt/ 
 Framgångsrik 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäluotettava/ 
 Opålitlig 
  
 Luotettava/ 
 Pålitlig 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Älykäs/ 
 Intelligent 
  
 Tyhmä/ 
 Dum 
  
 1 
  
 2 
  
 3 
  
 4 
  
 5 
  
 6 
  
 7 
  
 Epäsympaattinen/ 
 Osympatisk 
  
 Sympaattinen/ 
 Sympatisk 
  
 51. Haluatko lisätä jotakin tähän, Jackson suomen kielen asemaa Ruotsissa?  
 Vill Du tillägga något som rör finska språkets ställning i Sverige? 
  
 Kiitos!/ 
 Tack! 
  
 677 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 2b 
 27. Asuvatko vanhempasi ja isovanhemmat Ruotsissa, missä (kunta)/ 
 Bor dina föräldrar och  
  
 far-/morföräldrar 
  
  i Sverige, var (kommun)? 
  
 Sosa hieman MorrisonBerätta lite om dessa! 
 Jos näin ei ole, jatka kysymyksestä numero 37. 
 Om det inte finns, fortsätt till fråga nummer 37. 
  
 28. 
  
 Käytätkö suomea vanhempiesi kanssa, entä isovanhempien kanssa?  
  
 Använder du finska med dina föräldrar och hur är det med  
  
 far-/morföräldrar? 
  
 (Missä he asuvat/ 
 Var bor dessa? 
 ) 
  
 29. 
  
 Jos vanhempasi kasvoivat Ruotsissa, Henry 
  
 Om du har föräldrar uppvuxna i Sverige, fick de hemspråksundervisning i skolan? 
  
 30. 
  
 Saitko sinä äidinkielentukea esikoulussa?  
  
 Fick du modersmåls- stöd i förskolan? 
  
 Miksi, miksi ei/ 
 Varför, varför inte? 
  
 31. 
  
 Saiko perhe informaatiota esikoulun äidinkielentuesta? Jos näin on, miten?/ 
  
 Fick familjen information om modersmålsstöd i försko- lan? I så fall hur? 
  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muitten kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra? 
 ) 
  
 32. 
  
 Miten sinun kuntasi on toiminut suomen kielen tueksi koulussa (mikä kunta?)/ 
  
 Hur har din kommun ställt upp för finskan in skolan (vilken kommun)? 
  
 33. 
  
 Miten kunta on vaikeuttanut/huonontanut suomen asemaa koulussa/ 
  
 Hur har den försvårat/försämrat finskans möjligheter i skolan? 
  
 34. 
  
 Saitko kotikielen tai äidinkielen opetusta koulussa; miksi, miksi ei/ 
  
 Fick du hemspråks- eller modersmålsundervisning i skolan? Varför, varför inte? 
  
 678 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 35. Saiko perhe informaatiota koulun äidinkielenopetuksesta? Jos näin on, miten?/ 
 Fick familjen information om modersmålsundervis- ningen i skolan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muitten kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra? 
 ) 
 36a. Mitä mieltä olet suomen kielen tarpeellisuudesta Ruotsissa/ 
 Hur viktig tycker du att finskan i Sverige är? 
  
 b. 
  
 Entä vanhemmat/ 
 Hur är det med föräldrarna? 
  
 c. 
  
 Entä isovanhemmat/ 
 Hur är det med far- och morföräldrarna? 
 679 
  
 Bilaga 7 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 2c 
 27. Onko sinulla lapsia ja onko heillä lapsia, alle 18 vuotta vanhoja? 
 Finns det barn och har dessa barnbarn under 18 år?  
 Sosa hieman MorrisonBerätta lite om dessa? 
 Jos näin ei ole, jatka kysymyksestä numero 37. 
 Om det inte finns, fortsätt till fråga nummer 37. 
  
 28. 
  
 Käyttävätkö lapsenlapset suomea kotona, tai muualla, vanhempien kanssa? Miten on isovanhempien kanssa?  
  
 Använder barnen finska hemma, på annat håll, med föräldrar? Hur är det med  
  
 far-/morföräldrar? 
  
 (Missä he asuvat/ 
 Var bor dessa? 
 ) 
  
 29. 
  
 Jos on lapsia, Smith tarjottu suomen tukea esikoulussa? 
  
 Om det finns yngre barn, har de erbjudits modersmålsstöd i förskolan?  
 b. Entä lapsenlapsille/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
  
 30. 
  
 Saivatko lapset äidinkielentukea esikoulussa?  
  
 Fick barnet/ bar- nen i modersmålsstöd i förskolan? 
  
 Miksi, miksi ei/ 
 Varför, varför inte? 
  
 b. Entä lapsenlapset/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
 31a. Saiko perhe informaatiota esikoulun äidinkielentuesta? Jos näin on, miten?/ 
 Fick familjen information om modersmålsstöd i förskolan? I så fall hur? 
  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muiden kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra? 
 ) 
  
 b. Tiedättekö miten lapsenlasten tilanne on/ 
 Vet ni hur situationen är för barnbarnen? 
  
 32. 
  
 Miten sinun kuntasi on toiminut suomen kielen tukemiseksi koulussa (mikä kunta)/ 
  
 Hur har din kommun ställt upp för finskan in skolan? 
  
 33. 
  
 Miten kunta on vaikeuttanut/huonontanut suomen asemaa koulussa/ 
  
 Hur har den försvårat/försämrat finskans möjligheter i skolan? 
  
 34a. Kun teillä oli lapsia kouluiässä, oliko heillä oikeutta saada ja saivatko he äidinkielen opetusta koulussa; miksi, miksi ei/ 
 När ni 
  
 680 
  
 SOU 2005:40 
  
 Bilaga 7 
  
 hade barn i skolåldern, hade de rätt att få och fick de modersmålsun- dervisning i skolan? Varför, varför inte? 
  
 b. Entä lastenlasten tilanne/ 
 Hur är det i barnbarnens situation? 
 35. Saiko perhe informaatiota koulun äidinkielenopetuksesta? Jos näin on, miten?/ 
 Fick familjen information om modersmålsundervis- ningen i skolan? I så fall hur?  
 (Kirjallisesti, suullisesti, itse hankkinut tietoa, muitten kautta/ 
 Skriftligt, muntligt, själv skaffat information, genom andra? 
 ) 
 36a. Mitä mieltä lapsesi ovat suomen kielen tarpeellisuudesta Ruotsissa/ 
 Hur viktig tycker barnen att finskan är i Sverige? 
  
 b. Entä lastenlapset/ 
 Hur är det med barnbarnen? 
 681 
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Kronologisk förteckning 
  
 1. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. Ku. 
  
 2. 
  
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 
  
 Ku. 
  
 3. 
  
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Ku. 
  
 4. 
  
 Liberalisering, regler och marknader. + Bilagor. N. 
  
 5. 
  
 Postmarknad i förändring. N. 
  
 6. 
  
 Säkert inlåst? 
  
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. Ju. 
  
 7. 
  
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. Fi. 
  
 8. 
  
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Fö. 
  
 9. 
  
 Wilson 
  
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. UD. 
  
 10. 
  
 Handla för bättre klimat. 
  
 Från införande till utförande. M. 
  
 11. 
  
 Välfärdsverksamhet för sjömän. N. 
  
 12. 
  
 Bokpriskommissionens slutrapport. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. U. 
  
 13. 
  
 Lördagsdistribution av dagstidningar. U. 
  
 14. 
  
 Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. UD. 
  
 15. 
  
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. UD. 
  
 16. 
  
 Reformerat system för insättnings- garantin. Fi. 
  
 17. 
  
 Vem får jaga och fiska? 
  
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. Jo. 
  
 18. 
  
 Prospektansvar. Fi. 
  
 19. 
  
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. Fi. 
  
 20. 
  
 Konsumentskydd vid modemkapning. Ju. 
  
 21. 
  
 Vinstandelar. Fi. 
  
 22. 
  
 Nya upphandlingsregler. Fi. 
  
 23. 
  
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. Fi. 
  
 24. 
  
 Arbetslivsinriktad rehabilitering. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. N. 
  
 25. 
  
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. S. 
  
 26. 
  
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Miranda. S. 
  
 27. 
  
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. Jo. 
  
 28. 
  
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. Fi. 
  
 29. 
  
 Storstad i rörelse. 
  
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. Ju. 
  
 30. 
  
 Lagen om byggfelsförsäkring. En utvärdering. M. 
  
 31. 
  
 Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. U. 
  
 32. 
  
 Regeringens stabsmyndigheter. Fi. 
  
 33. 
  
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. M. 
  
 34. 
  
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. S. 
  
 35. 
  
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. Fi. 
  
 36. 
  
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. Jo. 
  
 37. 
  
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. U. 
  
 38. 
  
 Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 
  
 39. 
  
 Skog till nytta för alla? N. 
  
 40. 
  
 Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. Ju. 
  
 Statens offentliga utredningar 2005 
 Systematisk förteckning 
 Justitiedepartementet 
 Säkert inlåst? 
 En granskning av rymningarna från Kumla, Hall, Norrtälje och Mariefred 2004. [6] 
 Konsumentskydd vid modemkapning. [20] Storstad i rörelse. 
 Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. [29] 
 Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m. [38] 
 Rätten till mitt språk 
 Förstärkt minoritetsskydd. [40] 
 Utrikesdepartementet 
 KRUT 
 Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel.[9] 
 Effektivare handläggning av anknytnings- ärenden. [14] 
 Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. [15] 
 Försvarsdepartementet 
 Behov av rörlig ledningsstödsresurs. [8] 
 Socialdepartementet 
 Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. [25] 
 Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och Miranda. [26] 
 Socialtjänsten och den fria rörligheten. [34] 
 Finansdepartementet 
 Försvarsfastigheter – information till riksdagen och effektiv lokalförsörjning. [7] 
 Reformerat system för insättnings- garantin. [16] 
 Prospektansvar. [18] 
 Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. [19] 
 Vinstandelar. [21] 
 Nya upphandlingsregler. [22] 
 en BRASkatt? – beskattning av avfall som förbränns. [23] 
 Dubbel bosättning för ökad rörlighet. [28] Regeringens stabsmyndigheter. [32] 
 Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. [35] 
 Utbildnings- och kulturdepartementet 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. [1] 
 Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. [2] 
 Sveriges tillträde till 1995 års Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. [3] 
 Bokpriskommissionens slutrapport. 
 Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. [12] 
 Lördagsdistribution av dagstidningar. [13] Stödet till utbildningsvetenskaplig 
 forskning. [31] 
 Tolkutbildning – nya former för nya krav. [37] 
 Jordbruksdepartementet 
 Vem får jaga och fiska? 
 Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. [17] 
 Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. [27] 
 På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. [36] 
 Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet 
 Handla för bättre klimat. 
 Från införande till utförande. [10] Lagen om byggfelsförsäkring. 
 En utvärdering. [30] 
 Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden. [33] 
 Näringsdepartementet 
 Liberalisering, regler och marknader. [4] Postmarknad i förändring. [5] Välfärdsverksamhet för sjömän. [11] Arbetslivsinriktad rehabilitering. 
 Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och Samhall Resurs AB. [24] 
 Skog till nytta för alla? [39]