Bilaga 1 
 Kommittédirektiv 
 Miljöbalken – uppföljning och reformbehov 
 Dir. 1999:109 
 Beslut vid regeringssammanträde den 22 december 1999. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Regeringen tillkallar en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna för- slag till nödvändiga reformer. 
 Kommittén skall ägna särskilt intresse åt följande frågor: 
  
 – 
  
 tillämpningen av miljöbalkens allmänna hänsynsregler hos domstolar och myndigheter, 
  
 – 
  
 frågan om hur 3 och 4 kap. miljöbalken skall integreras med hänsynsreglerna och andra regler om markanvändning i balken, 
  
 – 
  
 miljökvalitetsnormernas betydelse för miljöarbetet samt nor- mernas tillämpningsområden, 
  
 – 
  
 miljökonsekvensbeskrivningar, förfarandet och erfarenheter när det gäller frågan om hur regelverket fungerar samt kvaliteten på konsekvensbeskrivningarna, 
  
 – 
  
 prövningsordningen och andra regler för mål om tillstånd enligt miljöbalken, 
  
 – 
  
 kostnadsmässiga konsekvenser av miljöbalkens tillämpning för de tillståndssökande och andra inblandade, 
  
 – 
  
 tillsynens effektivitet samt dess förhållande till de standardi- serade miljöledningssystemen EMAS och ISO 14001, 
  
 – 
  
 avgiftssystemet och gränsdragningen mellan skatt och avgift vid myndighetsutövning som rör ett kollektiv, 
  
 – 
  
 miljösanktionssystemet, dess effektivitet och samspel med andra myndighetsingripanden, 
  
 239 
 Bilaga 1 SOU 2002:107 
  
 – 
  
 utformningen av bestämmelserna om miljöbrott m.m. i 
  
 29 kap. miljöbalken och behovet av andra åtgärder för ett 
  
 effektivt och rättvist sanktionssystem. 
  
 Kommittén skall redovisa kostnader och andra konsekvenser och förslag till finansiering av sina förslag samt hur förslagen förhåller sig till gällande  
 EG-rätt. 
  
 Bakgrund 
 Miljöbalken utgör en sammanhållen och övergripande lagstiftning för hela miljöområdet. Genom sin utformning med övergripande mål, allmänna hänsynsregler och nya övergripande instrument, som t.ex. miljökvalitetsnormer, skapar den större förutsättningar för att lagstiftningen används som ett verktyg som styr miljöarbetet mot uppsatta miljömål. Miljöbalken innebär således en anpassning av lagstiftningen till den miljöpolitiska utvecklingen och skall använ- das bl.a. för att genomföra de miljökvalitets mål som bygger på propositionen Svenska miljömål (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU:6, rskr. 1998/99:183). 
 En omfattande inledande utbildning om miljömålen och den nya miljölagstiftningen genomförs för närvarande (dir. 1997:110) av Kommittén för Miljöbalksutbildningen (M 1997:03). Även efter denna första utbildning kommer anställda hos myndigheter, kom- muner och företag att få återkommande utbildning och informa- tion. 
 Utbildningarna skall inte bara ge kunskap utan också skapa ett brett forum för diskussion om miljöbalkens tillämpning och effek- tivitet. I propositionen om Smith (prop. 1997/98:45) betonar regeringen att det finns ett behov av att både utvärdera tillämp- ningen av miljöbalken och överväga vilka reformbehov tillämp- ningen kan leda till. 
 En fortsatt reformering av miljölagstiftningen 
 Miljöbalken kan tillämpas på alla verksamheter och åtgärder som inte är av försumbar betydelse för människors hälsa och miljön. Genom sitt breda tillämpningsområde skall balken bidra till att de beslut som fattas både av myndigheter och enskilda främjar en 
 240 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 1 
  
 ekologiskt hållbar samhällsutveckling. Det är naturligt att ett nytt lagverk av miljöbalkens omfattning med ett tillämpningsområde som rör alla samhällets sektorer ger upphov till nya frågor. Den snabba samhällsutvecklingen liksom erfarenheterna av miljöbalkens tillämpning kommer att medföra att bestämmelser som nu ingår i miljöbalken måste följas upp och vid behov ändras eller komplette- ras. Ytterligare ett starkt motiv för det är de förändringar som föl- jer av vårt medlemskap i EU. 
 I propositionen Miljöbalk (prop. 1997/98:45) aviserade rege- ringen därför att en parlamentariskt sammansatt utredning skulle tillsättas för att följa tillämpningen av miljöbalken och vid behov föreslå en reformerad lagstiftning som ytterligare kan säkerställa att balkens mål uppnås (Del 1, s.  
 654–655). 
  Det finns också anledning att i ett större sammanhang nu närmare överväga de mer övergri- pande synpunkter som kom fram vid beredningen av miljöbalken och som då inte kunde färdigbehandlas. 
 Härtill kommer att Tunnelkommissionen i sitt betänkande Miljö i grund och botten – erfarenheter från Hallandsåsen (SOU 1998:137) har pekat på några möjliga förändringar av miljöbalken. 
 Uppdraget 
 Miljöbalkens allmänna hänsynsregler 
 Tillämpningen av miljöbalkens allmänna hänsynsregler kommer att ha stor betydelse för vilket genomslag som balken får och för möj- ligheterna att uppnå miljöbalkens mål. De hänger nära samman med de övergripande målen för miljöpolitiken, nämligen att skydda människors hälsa, att bevara den biologiska mångfalden, att främja en långsiktigt hållbar utveckling med naturresurser och att skydda natur och kulturlandskap. Hur de allmänna hänsynsreglerna tilläm- pas när det gäller ärenden om tillstånd eller motsvarande prövning som följer av miljöbalken liksom i frågor som rör den operativa tillsynen och tillsynsvägledningen enligt förordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken skall vara en grundläggande utgångs- punkt för kommitténs arbete. 
 Bestämmelserna för hushållning med mark och vatten i 3 och 4 kap. miljöbalken bör materiellt och lagtekniskt bringas närmare hänsynsreglerna och andra regler om markanvändning i balken. 
 241 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:107 
  
 Vad vattenlagstiftningens infogande i miljöbalken har inneburit för miljöskyddet skall med utgångspunkt i de allmänna hänsyns- reglerna ägnas särskilt intresse i sammanhanget. Även förhållandet mellan de allmänna hänsynsreglerna och de särskilda hänsynsregler i fråga om vattenverksamhet som finns i 11 kap. miljöbalken skall ägnas uppmärksamhet 
 I fråga om små och medelstora företag skall kommittén utöver vad som anges i kommittéförordningen (1998:1474) belysa hur dessa företag påverkas av hänsynsreglerna och vid behov föreslå åtgärder för att underlätta för företagen att leva upp till miljö- balkens mål. 
 Kommittén skall vid behov lämna förslag till de ändringar eller kompletteringar av lagstiftningen som behövs. 
 Tillsynen 
 Kommittén skall hämta in myndigheters, organisationers och enskildas erfarenheter av hur tillsynen fungerar och de allmänna hänsynsreglernas roll i sammanhanget. 
 Verksamheter som är registrerade enligt EU:s system för miljö- styrning och miljörevision (Eco Management and Audit System, EMAS) bedriver en aktiv och offentlig intern miljöstyrning och miljörevision. 
 Kommittén skall närmare följa upp hur tillsynsarbetet enligt miljöbalken över miljöfarlig verksamhet kommer att påverkas av att verksamheter är anslutna till EMAS eller Internationella Standardi- seringsorganisationens system ISO 14001. Förhållanden som skall undersökas är vilken långsiktig inverkan på tillsynsbehovet och till- synsavgiften som detta kan medföra och vilka samordningsmöjlig- heter mellan å ena sidan tillsyn och å andra sidan miljölednings- systemen EMAS och ISO 14000 som föreligger. I detta ingår även en redovisning av de ekonomiska konsekvenserna för tillsyns- arbetet av ett förändrat tillsynsbehov. 
 Miljökvalitetsnormer 
 Miljöbalken innehåller ett utvecklat system med miljökvalitets- normer. I förordningen (1998:897) om miljökvalitetsnormer finns normer utfärdade för kvävedioxid, svaveldioxid och bly. Natur- 
 242 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 1 
  
 vårdsverket har lämnat förslag om ytterligare miljökvalitetsnormer. Systemet med miljökvalitetsnormer skall följas upp av kommittén som skall analysera normernas genomslagskraft och vid behov lämna förslag till de förändringar av systemet som kan bidra till att föreskrifterna enligt 5 kap. miljöbalken fungerar som instrument för att minska miljöbelastningen till nivåer som naturen långsiktigt tål. Det är därvid viktigt att kommittén beaktar syftet med de nationella miljökvalitetsmålen och de regionala mål som länsstyrel- ser och andra myndigheter fått i uppdrag att utveckla. Kommittén skall vidare analysera hur balkens styrmedel är relaterade till det nya systemet med miljökvalitetsnormer. Dessutom skall kommit- tén analysera vilka effekter reglerna har för svenska företags natio- nella och internationella konkurrenskraft. 
 Miljökonsekvensbeskrivning 
 Miljökonsekvensbeskrivningarna har mot bakgrund av den EG- rättsliga regleringen utvecklats och fått nya formkrav i miljöbalken. Bland annat skall länsstyrelserna avgöra om en verksamhet har betydande miljöpåverkan. Om länsstyrelsen finner att miljöpå- verkan är betydande, krävs det bl.a. ett omfattande samrådsför- farande. Kommitténs arbete skall därför särskilt inriktas på att utvärdera om det utvecklade förfarandet att sammanställa miljö- konsekvensbeskrivningar är effektivt och samtidigt ger miljö- konsekvensbeskrivningarna en tillräckligt hög kvalitet. Kommittén skall även analysera förslaget att det bästa alternativet ur miljö- synpunkt alltid skall ingå i en miljökonsekvensbeskrivning och vad som skall innefattas i detta begrepp (SOU 1998:137). Kommittén skall också utreda om regelverket tillgodoser rimliga anspråk hos myndigheter, organisationer, sakägare och enskilda på att kunna utöva inflytande över projekten när det gäller att begränsa skade- verkningarna av planerade anläggningar. Vidare bör kommittén analysera om det nu beslutade förfarandet i alla delar står i propor- tion till syftet med kravet. Kommittén skall lämna förslag till de ändringar som kan behövas. 
 243 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:107 
  
 Avgifter 
 Regeringen anser att utformningen av systemet för prövning av tillsynsavgifter bör övervägas ytterligare. Bland annat bör kom- mittén närmare studera i vilken utsträckning fasta avgifter sned- vrider konkurrensen. Det är också viktigt att upprätthålla skill- naden mellan skatt och avgift. Arbetets inriktning skall vara att sådan myndighetsverksamhet som avser prövning och tillsyn endast skall avgiftsfinansieras om den klart faller inom de ramar som regeringsformen ger. 
 Miljöbalksutredningen föreslog i sitt huvudbetänkande Miljö- balken (SOU 1996:103) att dispensavgifter skulle betalas för att utjämna ekonomiska konkurrensfördelar till följd av dispensen (Del 2 s. 323). Regeringen ansåg dock i propositionen om Miljö- balk att grunderna för avgiftsuttaget borde lagregleras på ett tydli- gare sätt (Del 1 s.  
 516–517). 
  Regeringen anförde vidare att underlag för att göra detta saknades men att regeringen hade för avsikt att låta utreda frågan. I sitt slutbetänkande (SOU 1998:35) Förord- ningar till miljöbalken pekade utredningen på andra avgiftsfrågor exempelvis om vattenverksamhet som förtjänade ytterligare upp- märksamhet. En annan fråga som utredningen tog upp var den om gränsdragningen mellan skatt och avgift i regeringsformens mening när det gäller myndigheternas tjänster till ett kollektiv (SOU 1996:103, Del 2 s. 321 f.). Denna gränsdragning har bl.a. betydelse för riksdagens möjlighet att delegera beslutanderätt. 
 I kommitténs arbete skall också ingå att överväga de nyss nämnda frågor som väckts av Miljöbalksutredningen och lämna förslag till de ändringar som behövs. 
 Tillståndsprövning 
 Miljöbalken innebär att en ny och sammanhållen prövningsordning införs. Miljödomstolar inrättas. Nya processuella och administra- tiva regler har tillkommit. Som framgår av avsnittet om en fortsatt reformering av miljölagstiftningen, har regeringen aviserat en över- syn av frågan om tillståndsprövningen i framtiden bör ligga direkt hos miljödomstol eller skall prövas av domstol först efter över- klagande av förvaltningsmyndighets beslut. Kommittén skall utreda denna fråga med beaktande av bl.a. tidigare utredningar och förslag om administrativ prövningsordning för vattenmål (SOU 1977:27, 
 244 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 1 
  
 prop. 1981/82:130, bet. 1982/83:JoU30 s. 40, rskr. 1997/98:278). Kommittén skall vidare beakta den utveckling som skett genom att renodlingen av domstolarnas roll att avgöra tvister mellan enskilda och det allmänna, alltmer kommit i förgrunden (SOU 1991:106, prop. 1994/95:100 s. 4 f. och 48, prop. 1996/97:1 s. 33 f. och prop. 1997/98:1 s. 42 f). Kommittén skall vid bedömningen av för- och nackdelar med en administrativ prövning i första instans belysa frå- gan hur anspråk på ersättning eller skadestånd enligt miljöbalken skall lösas samt redovisa konsekvenserna av olika alternativ i för- hållande till den föreslagna prövningsordningen. Kommittén skall även närmare utreda Tunnelkommissionens förslag att anläggandet av järnvägar, vägar och allmänna farleder skall prövas av miljödom- stol i stället för av de verk som är ansvariga för sakområdet i sam- band med den prövning som sker enligt lagen (1995:1649) om byg- gande av järnvägar, väglagen (1971:948) och lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn (SOU 1998:137). Även prövningspliktens omfattning liksom frågor av processuell och administrativ art som faller inom ramen för miljödomstolarnas tillämpning skall vid behov belysas av kom- mittén som skall lägga fram förslag i dessa och andra tillstånds- frågor i den utsträckning det behövs. 
 Härutöver skall kommittén redovisa sådana kostnadsmässiga konsekvenser för tillståndsökande och andra parter som myndig- heter och miljöorganisationer som miljöbalken har föranlett. I fråga om miljöorganisationerna skall kommittén även redovisa erfarenheterna av den vidgade talerätten enligt 16 kap. miljöbalken och hur denna rätt har utnyttjats eller på annat sätt berört organi- sationerna när det gäller tillståndsbeslut som har meddelats på central, regional eller kommunal nivå. 
 Miljösanktionsavgifter 
 Tillsynsmyndigheterna får genom miljöbalken ytterligare ett sank- tionsmedel, nämligen miljösanktionsavgifter. I förordningen (1998:950) om miljösanktionsavgifter föreskriver regeringen att av- gifter skall betalas för de överträdelser som anges i en bilaga till förordningen. Kommittén skall utvärdera effektiviteten hos det nya sanktionssystemet och samspelet mellan tillsynsreglerna, sank- tionsavgifterna och de straffrättsliga reglerna samt föreslå de änd- ringar av regelverket som kan behövas. 
 245 
  
 Bilaga 1 
  
 SOU 2002:107 
  
 Straff 
 Den straffrättsliga regleringen i miljöbalken bör uppmärksammas av kommittén. Riksåklagaren har i december 1998 genom rap- porten Effektivare miljöbrottsbekämpning lämnat förslag till åtgär- der. På uppdrag av riksdagen (bet. 1997/98:JuU1) har en nationell miljöbrottsstrategi utarbetats. Dessa frågor skall kommittén beakta i sitt arbete. Vidare framförs det ofta i den allmänna debatten att alltför få brott med miljörättslig anknytning beivras. Riksåklagaren har under beredningen av miljöbalken framfört att det bör göras en översyn av brotten miljöbrott och vållande till miljöstörning. Kom- mittén skall utreda förutsättningarna för att ändra brottsbeskriv- ningen av främst miljöbrott och även i övrigt följa den straff- rättsliga tillämpningen av miljöbalken samt lämna de förslag som kan behövas för att åstadkomma ett effektivt och rättvist sank- tionssystem. 
 Kostnader 
 Om kommitténs förslag påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräkning av dessa konsekvenser redovisas. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, skall dessa redovisas. Om förslagen innebär kostnadskonsekvenser för staten, kommu- ner eller landsting, skall även förslag till finansiering anges. 
 Tidsplan, arbetsformer m.m. 
 Kommittén skall utöver vad som tidigare anförts samråda med den parlamentariska beredningen om mål i miljöpolitiken (M 1998:07). Kommittén skall dessutom genom utfrågningar, enkäter och på andra lämpliga sätt hämta in erfarenheter av miljöbalkens tillämp- ning. Om det under utredningens gång kommer fram ytterligare frågor av lagstiftningskaraktär som rör uppdraget, är kommittén fri att behandla dessa frågor. Större frågor skall först anmälas till regeringen. 
 Genom de övergångsregler som ges genom lagen (1998:811) om införande av miljöbalken gäller att äldre lag skall tillämpas i fråga om mål och ärenden som inkommit till domstolar och myndigheter före den 1 januari 1999. Detta innebär att de erfarenheter kom- 
 246 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 1 
  
 mittén kan inhämta om miljöbalken och dess genomslag blir begränsade under en inledande period särskilt som Koncessions- nämnden för miljöskydd överlämnat en stor mängd mål till dom- stolarna som skall handläggas enligt äldre ordning. Trots att utvär- deringen av balken därför kommer att dröja finns det frågor av mer begränsad natur som kommittén kan inleda sitt arbete med. Kom- mittén skall därför i ett delbetänkande senast den 31 december 2000 redovisa förslag av mer begränsad, lagteknisk natur som upp- draget leder till. Kommittén skall i ett mer samlat betänkande senast den 1 juli 2002 lämna förslag till de mer omfattande änd- ringar av lagstiftningen som uppdraget kan medföra och samtidigt redovisa de dittills gjorda erfarenheterna av miljöbalkens hänsyns- regler. Kommittén skall i ett slutbetänkande senast den 31 december 2003 redovisa en fullständigare bild av hur miljö- balken fått genomslag i den praktiska tillämpningen liksom andra frågor som rör uppföljningen av de centrala instrumenten i balken. 
 247 
 Bilaga 2 
 Kommittédirektiv 
 Tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén (M 1999:03) 
 Dir. 2001:25 
 Beslut vid regeringssammanträde den 29 mars 2001. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Miljöbalkskommittén (1999:03) skall gå igenom sådana vatten- domar som kan ha betydelse för riskerna för översvämningar. Syf- tet med genomgången skall vara att ta fram ett relevant underlag för en analys av miljöbalkens bestämmelser om omprövning av gällande tillstånd för vattenanläggningar och vattenreglering. Kom- mittén skall analysera bestämmelserna om omprövning samt vid behov föreslå ändringar i lagstiftningen. 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åt- gärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060), det så kallade ramdirektivet för vatten. Kom- mittén får i särskilt uppdrag att lämna förslag till hur direktivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras i svensk lagstiftning. Uppdraget omfattar även vissa andra bestämmelser i direktivet som rör miljöbalken och när- liggande lagstiftning. 
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 22 december 1999 att tillkalla en parla- mentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet Miljö- balkskommittén. 
 249 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:107 
  
 Möjligheten att ompröva äldre tillstånd till vattenverksamhet 
 Kommittén skall enligt sina direktiv ägna särskilt intresse åt bl.a. prövningsordningen och andra regler för mål om tillstånd enligt miljöbalken. 
 Vidare har regeringen till kommittén överlämnat en framställ- ning från Svenska Kraftverksföreningen om lagändringar i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig och snabb hantering av mål om säkerhetshöjande åtgärder vid dammanläggningar. Det kan i sam- manhanget också noteras att Affärsverket svenska kraftnät i reg- leringsbrevet för år 2000 fick i uppdrag att genomföra en översyn av finansieringsmöjligheterna för utredning och planering av åtgärder för att begränsa risken för skador vid höga vattenflöden samt för genomförande av förebyggande åtgärder. Uppdraget har redovisats till regeringen. 
 Översvämningarna i norra Svealand och södra Norrland samt västra Sverige under sommaren respektive hösten 2000 har väckt frågan om särskilt äldre vattendomar behöver omprövas. Detta aktualiserar i sin tur frågan om nu gällande föreskrifter om om- prövning av tillstånd till vattenverksamhet, är tillräckliga för att förbättra möjligheterna att förebygga och begränsa riskerna för översvämningar. 
 Tillstånd enligt vattenlagen (1983:291, VL) och äldre vattenlagen (1918:523, ÄVL) eller motsvarande äldre bestämmelser skall anses meddelade enligt miljöbalken (MB) enligt 5 § lagen (1998:811) om införande av miljöbalken (MP). Ett sådant tillstånd och villkoren för detta skall alltså kunna omprövas enligt 24 kap. 5 § MB på ansökan av Naturvårdsverket, Kammarkollegiet eller länsstyrelsen, enligt vad som framgår av 24 kap. 7 § MB. Det är då att lägga märke till nyheten i MB att det inte bara är villkoren utan också själva till- ståndet till vattenverksamhet som kan omprövas, såvitt avser verk- samhetens omfattning. I fråga om tillstånd enligt VL och ÄVL gäller alltså inte den begränsning i fråga om möjligheterna till omprövning såvitt avser verksamhetens omfattning som i 31 § MP stadgats beträffande ett tillstånd till miljöfarlig verksamhet enligt miljöskyddslagen (1969:387). Däremot gäller för vattenverksamhet enligt 32 och 33 §§ MP, särskilda bestämmelser som innebär en avvikelse från huvudregeln i 24 kap. 5 § första stycket 1, att en verksamhet alltid kan omprövas efter tio år. De fall som avses i 32 § MP avser tillstånd enligt VL, där omprövningstiden enligt 15 kap. 3 § av vattendomstol fastställts vara längre än 10 år. Av 33 § första 
 250 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 2 
  
 och andra styckena MP följer att längre omprövningstider också gäller i fråga om vissa tillstånd enligt ÄVL. 
 Det bör dock observeras att det nyss nämnda undantaget gäller tidsfristen enligt 24 kap. 5 § första stycket 1 MB. De grunder för omprövning före utgången av denna tidsfrist som anges i punk- terna  
 2–11 
  i stadgandet gäller alltså även tillstånd enligt VL och ÄVL. För punkt 6 gäller dock den inskränkningen som stadgas i 33 § tredje stycket MP och som förutsätter att förändringen i omgivningen har skett efter den 31 december 1983. 
 För den materiella bedömningen vid omprövningen gäller de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. samt de särskilda tillåtlighets- reglerna i 11 och 16 kap. MB. Dessutom gäller det extra skyddet för tillståndshavaren i 24 kap. 5 § sista stycket MB, som innebär att det vid omprövning inte får meddelas så ingripande villkor eller andra bestämmelser att verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den avsevärt försvåras. 
 Det bör dock påpekas att bestämmelserna om tillståndshavarens rätt till ersättning vid omprövning kan innebära begränsningar i det allmännas möjligheter att åstadkomma förbättringar för t.ex. mil- jön eller fisket. Till skillnad från vad som gäller vid omprövning av miljöfarlig verksamhet finns nämligen en sådan ersättningsrätt. Reglerna innebär i korthet följande (31 kap. 20 och 22 §§ MB samt 39 § MP). 
 Om en omprövning medför förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i en regleringsrätt har tillståndshavaren i princip rätt till ersättning av staten. Någon rätt till ersättning finns däremot inte till den del omprövningen avser förbättring av en vattenanlägg- nings säkerhet och inte heller för tillståndshavarens kostnader för skadeförebyggande eller skadekompenserande åtgärder som han blir skyldig att utföra enligt omprövningen. 
 En annan begränsning av möjligheterna att begära omprövning kan vara att den myndighet som begärt omprövning i vissa fall blir skyldig att betala sakägarnas rättegångskostnader. Ansvaret för att betala rättegångskostnaderna kan också verka avhållande på en till- ståndshavares vilja att själv begära omprövning, t.ex. för att för- bättra säkerheten hos en vattenanläggning. 
 251 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:107 
  
 Ramdirektivet för vatten 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vatten- politikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060), det så kallade ramdirektivet för vatten. Senast den 22 december 2003 skall de nationella författningar som är nöd- vändiga för att följa direktivet träda i kraft. 
  
 N  
 Syftet med direktivet är att upprätta en ram för skyddet av såväl ytvatten som grundvatten, vilket i sin tur sammanfatt- ningsvis syftar till att 
  
 N  
 hindra ytterligare försämringar av statusen hos bl.a. marina ekosystem och ekosystem i sjöar och vattendrag samt att sådana system skall skyddas och förbättras, 
  
 N  
 främja en hållbar vattenanvändning, 
  
 N  
 eftersträva ett ökat skydd för och en förbättring av vatten- miljön bl.a. genom att utsläpp och spill av vissa ämnen mins- kar eller upphör, · 
  
 N  
 säkerställa att föroreningen av grundvatten gradvis minskar och att ytterligare förorening förhindras samt 
  
 N  
 bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka. 
 Medlemsstaterna skall identifiera de avrinningsområden som ligger inom deras territorium och hänföra dem till avrinningsdistrikt. Myndigheter skall utses för tillämpningen av direktivet inom varje distrikt. I direktivet finns särskilda regler för hur frågor som rör avrinningsområden som sträcker sig över flera medlemsstater eller som sträcker sig utanför Europeiska unionen skall hanteras. 
 Regeringen avser att utse en särskild utredare med uppdrag att utarbeta ett förslag till ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikten. I det uppdraget ingår att utarbeta förslag till bl.a. avgränsning av avrinningsdistrikten samt myndighetsorgani- sation och former för dess beslutsfattande. Materiella frågor som har anknytning till miljöbalken och närliggande lagstiftning är det dock lämpligare att Miljöbalkskommittén får i uppdrag att utreda. 
 252 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 2 
  
 Uppdraget 
 Omprövning av tillstånd till vattenverksamhet 
 Kommittén skall gå igenom sådana vattendomar som kan ha bety- delse för riskerna för översvämningar. Syftet med genomgången skall vara att ta fram ett relevant underlag för en analys av miljö- balkens bestämmelser om omprövning av gällande tillstånd och villkor för vattenanläggningar och vattenreglering. Kommittén skall bedöma om förutsättningarna för omprövning är tillräckliga för att förbättra möjligheterna att förebygga och begränsa riskerna för översvämningar. Kommittén skall också bedöma om de proces- suella reglerna är ändamålsenliga. Vidare skall kommittén analysera om ersättningsreglerna och bestämmelserna om rättegångskost- nader lägger hinder i vägen för angelägna omprövningar som syftar till att förbättra t.ex. dammsäkerhet och minska riskerna för och skadeverkningarna av översvämningar. 
 Om kommittén vid sin analys kommer fram till att det finns behov av lagstiftning, skall kommittén föreslå sådan. 
 Ramdirektivet för vatten 
 De miljömål som anges i artikel 4 i ramdirektivet för vatten innebär främst att åtgärder skall vidtas för att uppnå en viss vattenkvalitet. För att säkerställa ett korrekt genomförande av direktivet i svensk lagstiftning är det nödvändigt att analysera om direktivets miljömål som sådana helt eller delvis bör författningsregleras. Kommittén skall göra en sådan analys. Om det bedöms vara nödvändigt att för- fattningsreglera direktivets miljömål skall förslag lämnas till för- fattningsändringar. Direktivets miljömål kan även få betydelse för hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram skall genomföras. 
 Artikel 4 innehåller även bestämmelser som inte direkt anger miljömål men som har anknytning till målen. Som exempel kan nämnas att det finns regler för klassificering av vissa vattenföre- komster och om villkoren för att tidsfristerna för att uppnå målen skall få förlängas. Beträffande de delar av artikel 4 som inte direkt anger miljömål skall författningsförslag lämnas i den omfattning som är lämplig med hänsyn till kommitténs förslag beträffande målen och även i övrigt. 
 Kommittén skall ta ställning till hur direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram, som finns i artikel 11, lämpligen kan genom- 
 253 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:107 
  
 föras i svensk lagstiftning. I första hand skall analyseras om detta kan göras genom ändringar av de nuvarande svenska reglerna om åtgärdsprogram, som finns i 5 kap. miljöbalken. Om så är fallet skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. Om det inte är lämpligt att genomföra bestämmelserna på detta sätt skall kommittén föreslå en annan ordning. Förslagen kan begränsas på det sätt kommittén finner lämpligt med hänsyn till att artikel 11 i vissa delar innehåller detaljerade regler. 
 Ett åtgärdsprogram enligt direktivet kan, enligt artikel 11.1, hän- visa till åtgärder till följd av nationell lagstiftning. I artikel 11.3 anges de grundläggande åtgärder som åtgärdsprogrammen skall inbegripa. Flera av dessa är sådana att kraven på innehållet i åtgärdsprogrammen kan bli helt eller delvis uppfyllda genom hän- visningar till befintliga svenska författningar, bl.a. reglerna om till- ståndsplikt för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet enligt 9 respektive 11 kap. miljöbalken. Kommittén skall redovisa i vilka avseenden kraven i artikel 11.3 är uppfyllda befintlig svensk lag- stiftning. I de avseenden så inte är fallet skall kommittén lämna för- slag till författningsändringar. I de delar som kommittén anser att artikel 11.3 lämpligare genomförs genom de enskilda åtgärdspro- grammen, skall kommittén emellertid i stället lämna förslag som innebär att kraven kan genomföras på detta sätt. Kommittén behö- ver inte lämna förslag till genomförande av artikel 11.3 b. 
 Det är särskilt viktigt att kommittén analyserar vilka rättsverk- ningar ett åtgärdsprogram bör ha för att uppfylla direktivets krav. Det gäller rättsverkningarna för såväl enskilda som kommuner och myndigheter, bl.a. vid prövningar av ansökningar om tillstånd till vattenverksamhet och miljöfarlig verksamhet, vid omprövningar av sådana tillstånd samt för pågående markanvändning i övrigt. Direktivets bestämmelser om åtgärdsprogram kan också innebära att programmen skall innefatta åtgärder av betydelse för den kom- munala planeringen. Även frågan hur åtgärdsprogrammen skall beaktas vid den kommunala planeringen skall därför analyseras. Kommitténs författningsförslag för genomförande av artikel 11 skall utformas så att åtgärdsprogrammen får de rättsverkningar som behövs för ett korrekt genomförande av direktivet. 
 Enligt artikel 10 skall alla utsläpp till ytvatten regleras enligt regler som anges i direktivet samt enligt andra särskilt angivna EG- direktiv och annan relevant  
 EG-lagstiftning. 
  Kommittén skall granska om svenska regler för utsläpp till vatten står i överens- 
 254 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 2 
  
 stämmelse med de krav som ställs i artikeln. Om det behövs skall förslag till nödvändiga författningsändringar lämnas. 
 I artikel 7 finns bestämmelser om vatten som används för uttag av dricksvatten. Artikeln gäller även för vatten som är avsedda att i framtiden användas för detta ändamål. I artikel 7.3 föreskrivs att medlemsstaterna skall säkerställa erforderligt skydd för sådana vattenförekomster och att säkerhetszoner får upprättas för dessa. Kommittén skall bedöma om det behövs författningsändringar för att genomföra artikel 7.3, utöver de ändringar som föreslås för genomförandet av artiklarna 4, 10 och 11. Om författningsänd- ringar behövs skall kommittén lämna förslag till sådana. 
 I artikel 8 finns bestämmelser om att program för övervakning av vattenstatusen skall upprättas. Enligt artikel 8.2 skall övervak- ningen stämma överens med kraven i bilaga V till direktivet. Av avsnitt 1.3.2 i bilagan följer att övervakningen av ytvatten skall utföras så att omfattningen och effekten av påverkan från både punkt- och diffusa källor kan bedömas. Enligt 26 kap. 22 § miljö- balken finns för närvarande en skyldighet för verksamhetsutövare eller den som vidtar en åtgärd att utföra sådana undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs för tillsynen. En tillsynsmyndighet kan utse någon annan att göra sådana under- sökningar. Verksamhetsutövaren eller den som vidtagit en åtgärd är då skyldig att ersätta kostnaderna för undersökningen. 
 De myndigheter som kommer att ansvara för förvaltningen av avrinningsdistrikten bör även ansvara för att övervakningsprogram enligt artikel 8 upprättas. För detta ändamål bör det finnas möjlig- heter att på bekostnad av verksamhetsutövare låta utföra samord- nade undersökningar av olika verksamheters påverkan på vatten- miljön i hela avrinningsområden. Kommittén skall analysera om en ordning motsvarande 26 kap. 22 § miljöbalken gör detta möjligt och lämna förslag till nödvändiga författningsändringar. 
 Syftet med direktivet, att upprätta en ram för skyddet av vatten, anges i artikel 1. Kommittén skall ta ställning till om det för ett korrekt genomförande av direktivet är nödvändigt att i Sverige författningsreglera syftet. Om så bedöms vara fallet skall författ- ningsförslag lämnas. 
 I artikel 2 ges definitioner på olika begrepp som används i direk- tivet. Om kommittén, mot bakgrund av sina förslag i övrigt, finner att definitionerna bör författningsregleras, skall förslag till sådan reglering lämnas. 
 255 
  
 Bilaga 2 
  
 SOU 2002:107 
  
 I artikel 23 sägs att medlemsstaterna skall ange vilka påföljder som skall tillämpas i fall av överträdelse av nationella bestämmelser som antas till följd av direktivet. I den utsträckning det behövs skall kommitténs förslag innehålla förslag till påföljder. 
 Kommittén skall inte behandla de särskilda frågor som gäller samarbete med Finland och Norge i gemensamma avrinningsområ- den. 
 Kostnader och andra konsekvenser 
 Vad som sägs om kostnader i kommitténs huvuddirektiv (dir. 1999:109) gäller också detta särskilda uppdrag. 
 Om förslagen beträffande ramdirektivet för vatten har betydelse för den kommunala självstyrelsen, skall konsekvenserna i det avse- endet belysas i betänkandet. 
 Arbetsformer och redovisning av uppdraget 
 Kommittén skall i frågor som rör ramdirektivet för vatten samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett administ- rativt system för direktivets genomförande. Syftet skall vara att åstadkomma en sådan samordning av utredarens och kommitténs förslag att det praktiska genomförandet av direktivet säkerställs. 
 Beträffande tilläggsuppdraget om omprövning av tillstånd till vattenverksamhet skall ett principförslag redovisas senast den 1 juli 2002. Det slutliga förslaget i denna del skall redovisas senast den 31 december 2003. Tilläggsuppdraget som avser ramdirektivet för vatten skall redovisas senast den 1 juli 2002. 
 256 
 Bilaga 3 
 Kommittédirektiv 
 Tilläggsdirektiv till Miljöbalkskommittén (M 1999:03) 
 Dir. 2002:37 
 Beslut vid regeringssammanträde den 28 februari 2002. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 Sista dag att redovisa den del av uppdraget som rör ramdirektivet för vatten flyttas fram till den 30 november 2002. 
 Bakgrund 
 Regeringen beslutade den 22 december 1999 att tillkalla en parla- mentarisk sammansatt kommitté med uppdrag att utvärdera tillämpningen av miljöbalken och lämna förslag till nödvändiga reformer (dir. 1999:109). Kommittén har antagit namnet Miljö- balkskommittén. 
 Europaparlamentet och rådet har antagit ett direktiv (2000/60/EG) om upprättandeav en ram för gemenskapens åtgär- der på vattenpolitikens område, det så kallade ramdirektivet för vatten. I tilläggsdirektiv beslutade den 29 mars 2001 utvidgades därför Miljöbalkskommitténs uppdrag bl.a. till att lämna förslag till hur ramdirektivets bestämmelser om miljömål, åtgärdsprogram och utsläpp till vatten skall genomföras (dir. 2001:25). Enligt tilläggs- direktiven skall den delen av uppdraget redovisas senast den 1 juli 2002. 
 Enligt tilläggsdirektiven skall kommittén när det gäller frågor som rör ramdirektivet samråda med den särskilde utredare som skall lämna förslag till ett administrativt system för förvaltning av avrinningsdistrikt (M 2001:01, dir. 2001:78). Den utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag senast den 30 november 2002. 
 Miljöbalkskommitténs uppdrag rörande ramdirektivet för vatten kräver ett nära samarbete med den särskilde utredaren. Kommittén 
 257 
  
 Bilaga 3 
  
 SOU 2002:107 
  
 har därför begärt att tiden för redovisning av den delen av upp- draget förlängs till den 30 november 2002. 
 Uppdraget 
 Med ändring av den i tilläggsdirektiven (dir. 2001:25) angivna tid- punkten skall kommittén redovisa tilläggsuppdraget som rör ram- direktivet för vatten senast den 30 november 2002. 
 258 
 Bilaga 4a 
 Ramdirektivet för vatten, huvudtext 
  
 E 
 uropaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område 
 (se EGT L 327, 22.12.2000. s. 1, Celex 32000L0060) 
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV 
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, 
 med beaktande av kommissionens förslag 
 1 
 , 
 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande 
 2 
 , med beaktande av Regionkommitténs yttrande 
 3 
 , 
 i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget 
 4 
 , mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av för- likningskommittén den 18 juli 2000, och 
 av följande skäl: 
  
 (1) 
  
 Vatten är ingen vara vilken som helst utan ett arv som måste skyddas, försvaras och behandlas som ett sådant. 
  
 (2) 
  
 I slutsatserna för ministerseminariet om gemenskapens vat- tenpolitik i Frankfurt 1988 betonas behovet av en gemenskaps- lagstiftning som omfattar ekologisk kvalitet. I sin resolution av den 28 juni 1988 
  
 5  
 anmodade rådet kommissionen att lägga fram förslag för att förbättra den ekologiska kvaliteten hos gemenskapens yt- vattenresurser. 
  
 (3) 
  
 I förklaringen från det ministerseminarium om grundvatten som hölls i Haag 1991 uppmärksammades behovet av åtgärder för 
  
 att undvika en försämring av sötvattenkvaliteten och sötvatten- 
  
 1 
  
 EGT C 184, 17.6.1997, s. 20, EGT C 16, 20.1.1998, s. 14 och EGT C 108, 7.4.1998, s. 94. 
  
 2 
  
 EGT C 355, 21.11.1997, s. 83. 
  
 3 
  
 EGT C 180, 11.6.1998, s. 38. 
  
 4 
  
 Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 1999 (EGT C 150, 28.5.1999, s. 419), bekräftat den 16 september 1999, rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 oktober 1999 (EGT C 343, 30.11.1999, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 16 februari 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 7 september 2000 och rådets beslut av den 14 september 2000. 
  
 5 
  
 EGT C 209, 9.8.1988, s. 3. 
  
 259 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 kvantiteten på sikt, och ett åtgärdsprogram för en ekologiskt håll- bar förvaltning och skydd av sötvattenresurserna, som skulle genomföras före utgången av år 2000, efterlystes. Rådet efterlyste i sina resolutioner av den 25 februari 1992 
 6  
 och den 20 februari 1995 
 7  
 ett åtgärdsprogram för grundvatten och en översyn av rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grund- vatten mot förorening genom vissa farliga ämnen 
 8 
 . 
 (4) Trycket på vattenresurserna i gemenskapen ökar ständigt på grund av den allt större efterfrågan på tillräckliga mängder vatten v god kvalitet för alla syften. Europeiska miljöbyrån lade den 10 november 1995 i sin rapport Environment in the European Union 1995 fram en uppdaterad rapport om miljötillståndet, vilken bekräftade behovet av åtgärder för att skydda gemenskapens vattenresurser ii såväl kvalitativt som kvantitativt hänseende. 
  
 (5) 
  
 Rådet begärde i sina slutsatser av den 18 december 1995 bland annat att ett nytt ramdirektiv med de grundläggande principerna för en hållbar vattenpolitik i Europeiska unionen skulle utarbetas och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag i detta syfte. 
  
 (6) 
  
 Kommissionen antog den 21 februari 1996 ett meddelande till Europaparlamentet och rådet om Europeiska gemenskapens vatten- politik, i vilket principerna för gemenskapens vattenpolitik fast- ställdes. 
  
 (7) 
  
 Kommissionen lade den 9 september 1996 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett handlingsprogram för integrerat skydd och förvaltning av grundvattenmiljön 
  
 9 
 . I sitt förslag pekade kommissionen på behovet av att fastställa förfaran- den för reglering av sötvattenuttag och övervakning av sötvatten- kvalitet och sötvattenkvantiteten. 
  
 (8) 
  
 Kommissionen beslutade den 29 maj 1995 om ett meddelande 
  
 till Europaparlamentet och rådet om försiktigt nyttjande och 
  
 6 
  
 EGT C 59, 6.3.1992, s. 2. 
  
 7 
  
 EGT C 49, 28.2.1995, s. 1. 
  
 8 
  
 EGT L 20, 26.1.1980, s. 43. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48). 
  
 9 
  
 EGT C 355, 25.11.1996, s. 1. 
  
 260 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 bevarande av våtmarker, där våtmarkernas viktiga funktion för skyddet av vattenresurserna erkändes. 
  
 (9) 
  
 Det är nödvändigt att utarbeta en integrerad gemenskaps- politik för vatten. 
  
 (10) 
  
 Kommissionen anmodades av rådet den 25 juni 1996, av Regionkommittén den 19 september 1996, av Ekonomiska och sociala kommittén den 26 september 1966 och av Europaparla- mentet den 23 oktober 1996 att lägga fram ett förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för en europeisk vattenpolitik. 
  
 (11) 
  
 Gemenskapens miljöpolitik skall, på det sätt som anges i artikel 174 i fördraget, bidra till att uppnå de mål som består i att bevara, skydda och förbättra miljön och i att utnyttja natur- resurserna varsamt och rationellt. Den skall bygga på försiktig- hetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren skall betala. 
  
 (12) 
  
 I enlighet med artikel 174 i fördraget skall gemenskapen när den utarbetar sin miljöpolitik beakta tillgängliga vetenskapliga och tekniska data, miljöförhållanden i gemenskapens olika regioner samt den ekonomiska och sociala utvecklingen i gemenskapen som helhet och den balanserade utvecklingen i dess regioner samt de potentiella fördelar och kostnader som är förenade med att åt- gärder vidtas eller inte vidtas. 
  
 (13) 
  
 Olika omständigheter och behov inom gemenskapen kräver särskilda lösningar. Dessa olikheter bör beaktas vid planering och genomförande av åtgärder som syftar till att säkerställa skydd för och en hållbar användning av vatten inom avrinningsområdets ram. Beslut bör fattas så nära de platser där vattnet påverkas eller används som möjligt. Åtgärder som ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde bör prioriteras genom utarbetande av åtgärds- program som är anpassa de till regionala och lokala förhållande. 
  
 (14) 
  
 Om detta direktiv skall bli framgångsrikt krävs nära sam- arbete och samverkan på gemenskapsnivå, medlemsstatsnivå och lokal nivå. Det krävs också information till allmänheten, inbegripet användarna, och att samråd sker med dem samt att de är delaktiga. 
  
 261 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 (15) 
  
 Vattenförsörjningen är en tjänst i allmänhetens intresse enligt kommissionens meddelande Tjänster i allmänhetens intresse i Europa 
  
 10 
 . 
  
 (16) 
  
 Det är nödvändigt att ytterligare integrera skyddet och den hållbara förvaltningen av vattenresurserna med andra av gemen- skapens politikområden, exempelvis energi, transport, jordbruk, fiskeri, regional politik och turism. Detta direktiv bör ligga till grund för en fortsatt dialog och för utvecklingen av strategier för ytterligare integration av olika politikområden. Detta direktiv kan också utgöra ett viktigt bidrag till andra områden där medlems- staterna samarbetar, till exempel det europeiska projektet för fysisk utveckling (European Spatial Development Perspective). 
  
 (17) 
  
 En effektiv och sammanhängande vattenpolitik måste beakta sårbarheten hos akvatiska ekosystem som är belägna nära kusten och floddeltan eller i bukter eller hav som är relativt inneslutet, eftersom deras balans starkt påverkas av kvaliteten på det inlands- vatten som flyter in i dem. Skyddet av vattenstatusen inom av- rinningsområden kommer att ge ekonomiska fördelar genom att bidra till skyddet av fiskbestånd, inbegripet kustnära fiskbestånd. 
  
 (18) 
  
 Gemenskapens vattenpolitik kräver en klar och tydlig, effek- tiv och enhetlig rättslig ram. Gemenskapen bör fastställa gemen- samma principer och en allmän ram för åtgärderna. Detta direktiv bör tillhandahålla en sådan ram och samordna och integrera och, på längre sikt, ytterligare utveckla de allmänna principerna och struk- turerna för skydd och hållbar användning av vattenresurserna i gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen. 
  
 (19) 
  
 Detta direktiv syftar till att bevara och förbättra vattenmiljön i gemenskapen. Detta mål avser först och främst kvaliteten hos det berörda vattnet. Kvantitetsreglering är en extra åtgärd för att garantera god vattenkvalitet och därför bör åtgärder med avseende på kvantiteten som främjar målet att säkerställa en god kvalitet också fastställas. 
  
 10  
 EGT C 281, 26.9.1996, s. 3. 
 262 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 (20) 
  
 Den kvantitativa statusen hos en grundvattenförekomst kan påverka den ekologiska kvaliteten hos ytvatten och terrestra ekosystem som är förbundna med den grundvattenförekomsten. 
  
 (21) 
  
 Gemenskapen och medlemsstaterna är parter i olika inter- nationella avtal som innehåller viktiga skyldigheter när det gäller att skydda marina vatten mot föroreningar, särskilt konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö, som undertecknades i Helsingfors den 9 april 1992 och godkändes genom rådets beslut 94/157/EG 
  
 11 
 , konventionen för skydd av den marina miljön i Nordostatlanten, som undertecknades i Paris den 22 september 1992 och godkändes genom rådets beslut 98/249/EG 
 12  
 och kon- ventionen om skydd för Medelhavet mot förorening, som under- tecknades i Barcelona den 16 februari 1976 och godkändes genom rådets beslut 77/586/EEG 
 13  
 samt dess protokoll om skydd av Medelhavet mot förorening från landbaserade källor, som under- tecknades i Aten den 17 maj 1980 och godkändes genom rådets beslut 83/101/EEG 
 14 
 . Detta direktiv bör bidra till att göra det möjligt för gemenskapen och medlemsstaterna att uppfylla dessa skyldigheter. 
  
 (22) 
  
 Detta direktiv bör bidra till en successiv minskning av utsläppen av farliga ämnen till vatten. 
  
 (23) 
  
 Gemensamma principer behövs för att samordna medlems- staternas insatser för att förbättra skyddet av gemenskapens vatten- resurser både när det gäller kvantitet och kvalitet, främja en hållbar vattenanvändning, bidra till regleringen av gränsöverskridande vattenproblem, skydda akvatiska ekosystem och sådana terrestra ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av dem samt skydda och utveckla de potentiella användningsområdena för gemenskapens vattenresurser. 
  
 (24) 
  
 God vattenkvalitet kommer att bidra till att säkerställa för- sörjningen av dricksvatten till befolkningen. 
  
 11 
  
 EGT L 73, 16.3.1994, S. 19. 
  
 12 
  
 EGT L 104, 3.4.1998, s. 1. 
  
 13 
  
 EGT L 240, 19.9.1977, s. 1. 
  
 14 
  
 EGT L 67, 12.3.1983, s. 1. 
  
 263 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 (25) 
  
 Gemensamma definitioner av vattenstatusen vad gäller kvalitet och när detta är motiverat från miljöskyddssynpunkt kvantitet bör fastställas. Miljömål bör ställas upp för att säkerställa att en god yt- och grundvattenstatus uppnås i hela gemenskapen och att försämring av vattnets status förhindras på gemenskapsnivå. 
  
 (26) 
  
 Medlemsstaterna bör sträva efter att uppnå åtminstone god vattenstatus genom att fastställa och genomföra nödvändiga åt- gärder inom integrerade åtgärdsprogram, med beaktande av befint- liga gemenskapskrav. Där en god vattenstatus redan föreligger, bör denna upprätthållas. När det gäller grundvatten bör, utöver kraven avseende god vattenstatus, varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av förorenande ämnen identifieras och motverkas. 
  
 (27) 
  
 Det slutgiltiga målet med detta direktiv är att uppnå att all förorening av prioriterade farliga ämnen upphör fullständigt och att bidra till att uppnå koncentrationer i den marina miljön som ligger nära bakgrundsnivåer av naturligt förekommande ämnen. 
  
 (28) 
  
 Yt- och grundvattenresurser är i princip förnybara natur- resurser. Uppgiften att säkerställa en god grundvattenstatus kräver åtgärder på ett tidigt stadium och en stabil och långsiktig planering av skyddsåtgärder med tanke på den naturliga tidsåtgången för grundvattnets bildning och förnyelse. I tidsplanerna för åtgärder som syftar till att uppnå en god grundvattenstatus måste denna tidsåtgång beaktas och varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av något förorenande ämne måste motverkas. 
  
 (29) 
  
 Medlemsstaterna får i sina ansträngningar för att uppnå de mål som ställs upp i detta direktiv och när de fastställer ett åtgärdsprogram för detta ändamål genomföra åtgärdsprogrammet successivt så att kostnaderna för genomförandet sprids ut. 
  
 (30) 
  
 För att säkerställa ett fullständigt och konsekvent genom- förande av detta direktiv bör eventuella förlängningar av tidsplanen göras på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier och motiveras av medlemsstaterna i deras förvaltningsplaner för av- rinningsdistrikten. 
  
 (31) 
  
 I fall där en vattenförekomst påverkas i sådan utsträckning av mänsklig verksamhet eller där dess naturliga tillstånd är sådant att 
  
 264 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 det kan vara omöjligt eller orimligt dyrt att uppnå en god status, kan mindre stränga miljömål ställas upp på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier, och alla genomförbara åtgärder bör vidtas för att hindra varje ytterligare försämring av vattenstatusen. 
  
 (32) 
  
 Det kan finnas skäl att under vissa förutsättningar göra undantag från kravet att hindra ytterligare försämring eller att uppnå god status om detta inte är möjligt på grund av oförutsedda eller exceptionella omständigheter, särskilt översvämningar eller torka eller om det är av utomordentligt stor betydelse från allmän synpunkt, nya ändringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakte- ristika eller nivåförändringar hos grundvattenförekomster, under förutsättning att alla genomförbara åtgärder har vidtagits för att lindra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status. 
  
 (33) 
  
 Målet att uppnå god vattenstatus bör eftersträvas för varje avrinningsområde så att åtgärder som avser ytvatten och grund- vatten som tillhöra samma ekologiska, hydrologiska och hydro- geologiska system samordnas. 
  
 (34) 
  
 Ur miljöskyddssynpunkt behövs det en ökad integrering av de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av både yt- och grund- vattenresurserna som tar hänsyn till de naturliga vattenflödes- förhållandena i den hydrologiska cykeln. 
  
 (35) 
  
 Inom sådana avrinningsområden där vattenanvändningen kan få gränsöverskridande effekter, bör kraven att nå de miljömål som har uppställts genom detta direktiv, och särskilt alla åtgärds- program, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller avrinningsområden som sträcker sig utanför gemenskapens gränser bör medlemsstaterna eftersträva en lämplig samordning med relevanta  
  
 icke-medlemsstater. 
  Detta direktiv skall bidra till genom- förandet av gemenskapens förpliktelser enligt internationella kon- ventioner om skydd av vatten och om vattenförvaltning, i synner- het Förenta nationernas konvention om skydd för och användning av gränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar, som godkänts genom rådets beslut nr 95/308/EG 
 15  
 och senare överens- kommelser om dess tillämpning. 
  
 15  
 EGT L 185, 5.8.1995, s. 42. 
 265 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 (36) 
  
 Det är nödvändigt att analysera avrinningsområdets karak- teristika och konsekvenserna av mänsklig verksamhet samt att göra en ekonomisk analys av vattenanvändningen. Utvecklingen av vattenstatusen bör övervakas av medlemsstaterna på en systematisk och jämförbar grund inom hela gemenskapen. Denna information är nödvändig för att skapa en god grund för medlemsstaterna att utarbeta åtgärdsprogram för att uppnå de mål som fastställs enligt detta direktiv. 
  
 (37) 
  
 Medlemsstaterna bör fastställa vilka vattenresurser som används för uttag av dricksvatten och se till att bestämmelserna i rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten 
  
 16  
 följs. 
  
 (38) 
  
 Användning av ekonomiska styrmedel från medlemsstaternas sida kan vara en lämplig del av ett åtgärdsprogram. Principen om kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurs- kostnader i samband med skada och negativa konsekvenser för vattenmiljön bör beaktas, i synnerhet i enlighet med principen att förorenaren betalar. För detta ändamål krävs en ekonomisk analys av vattentjänsterna som grundar sig på långsiktiga prognoser beträffande tillgång och efterfrågan på vatten i avrinningsdistriktet. 
  
 (39) 
  
 Det finns ett behov av att förebygga eller minska kon- sekvenserna av oavsiktliga föroreningar av vatten. Åtgärdsprogram- met bör omfatta åtgärder med detta syfte. 
  
 (40) 
  
 I fråga om förebyggande och reglering av föroreningar bör gemenskapens vattenpolitik utgå från ett kombinerat tillväga- gångssätt och använda reglering av föroreningar vid källan genom att fastställa gränsvärden för utsläpp och miljökvalitetsnormer. 
  
 (41) 
  
 När det gäller vattenkvantitet bör övergripande principer fastställas för reglering av uttag och uppdämning för att säkerställa en hållbar miljö i de påverkade vattensystemen. 
  
 (42) 
  
 Gemensamma miljökvalitetsnormer och värden för utsläpps- gränser för vissa grupper eller familjer av förorenande ämnen bör i form av minimikrav föreskrivas i gemenskapslagstiftningen. Be- 
  
 16  
 EGT L 229, 30.8.1998, s. 11. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/83/EG (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32). 
 266 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 stämmelser för antagande av sådana normer på gemenskapsnivå bör antas. 
  
 (43) 
  
 Föroreningar genom utsläpp eller spill av prioriterade farliga ämnen måste upphöra eller stegvis elimineras. Europaparlamentet och rådet bör efter förslag från kommissionen besluta vilka ämnen som skall prioriteras och vilka särskilda åtgärder som s kall vidtas mot vattenföroreningar som orsakas av dessa ämnen. Rådet bör härvid beakta alla betydande källor och fastställa en kostnads- effektiv och rimlig nivå på och kombination av regleringar. 
  
 (44) 
  
 Vid fastställandet av prioriterade farliga ämnen bör försiktig- hetsprincipen beaktas, i synnerhet genom användning av fastställda potentiella negativa effekter av produkten och en vetenskaplig bedömning av risken som stöd. 
  
 (45) 
  
 Medlemsstaterna bör meddela föreskrifter för att eliminera förorening av ytvatten genom de prioriterade ämnena och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle hindra medlemsstaterna från att uppnå målen för ytvatten- förekomsterna. 
  
 (46) 
  
 För att säkerställa allmänhetens, inbegripet vattenanvändar- nas, deltagande i utarbetande och uppdatering av förvaltnings- planerna för avrinningsdistrikt är det nödvändigt att tillhandahålla riktig information om planerade åtgärder och att rapportera om framsteg vid åtgärdernas genomförande för att allmänheten skall kunna delta innan slutliga beslut om nödvändiga åtgärder fattas. 
  
 (47) 
  
 I syfte att utarbeta lämpliga gemenskapsstrategier för att undanröja hinder för en förbättrad vattenstatus bör detta direktiv tillhandahålla mekanismer för att hantera sådana hinder som inte omfattas av gemenskapens vattenlagstiftning. 
  
 (48) 
  
 Kommissionen bör årligen lägga fram en uppdaterad plan över initiativ som den avser att föreslå inom vattenområdet. 
  
 (49) 
  
 Tekniska specifikationer bör fastställas som en del av detta direktiv för att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt inom gemenskapen. Kriterierna för utvärdering av vattenstatus utgör ett viktigt steg framåt. Anpassning av vissa tekniska aspekter till den 
  
 267 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 tekniska utvecklingen och till standardiseringen av  
 övervaknings-, 
  insamlings- och analysmetoder bör ske med hjälp av ett kommitté- förfarande. För att främja en grundläggande förståelse och en kon- sekvent tillämpning av kriterierna för karakterisering av avrinnings- distrikten och utvärdering av vattenstatusen får kommissionen anta riktlinjer för tillämpningen av dessa kriterier. 
  
 (50) 
  
 De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kom- missionens genomförandebefogenheter 
  
 17 
 . 
  
 (51) 
  
 Genomförandet av detta direktiv bör medföra en skyddsnivå för vattenresurser som är åtminstone likvärdig med den som tillhandahålls i vissa tidigare rättsakter, vilka därför bör upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut. 
  
 (52) 
  
 Bestämmelserna i detta direktiv övertar den ram för reglering av föroreningar genom farliga ämnen som inrättades genom direktiv 76/464/EEG 
  
 18 
 . Det direktivet bör därför upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut. 
  
 (53) 
  
 Det bör tillses att befintlig miljölagstiftning om skydd av vatten genomförs och verkställs fullt ut. Det är nödvändigt att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmelserna om genom- förandet av detta direktiv i hela gemenskapen genom lämpliga påföljder enligt medlemsstaternas lagstiftning. Dessa påföljder bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. 
  
 17 
  
 EGT L 184, 17.71999, s. 23. 
  
 18 
  
 EGT L 129, 18.5.1976, s. 23. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48). 
  
 268 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE 
 Artikel 1 
 Syfte 
 Syftet med detta direktiv är att upprätta en ram för skyddet av inlandsytvatten, vatten i övergångszon, kustvatten och grund- vatten, för att 
  
 a) 
  
 hindra ytterligare försämringar och skydda och förbättra statusen hos akvatiska ekosystem och, såvitt avser deras vatten- behov, även terrestra ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av akvatiska ekosystem, 
  
 b) 
  
 främja en hållbar vattenanvändning baserad på ett långsiktigt skydd av tillgängliga vattenresurser, och 
  
 c) 
  
 eftersträva ökat skydd och förbättring av vattenmiljön bland annat genom särskilda åtgärder för en gradvis minskning av utsläpp och spill av prioriterade ämnen samt genom att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen upphör eller stegvis elimineras, 
  
 d) 
  
 säkerställa en gradvis minskning av förorening av grundvattnet och förhindra ytterligare förorening, och 
  
 e) 
  
 bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka 
  
 och därigenom bidra till 
  
 – 
  
 tillräcklig tillgång på ytvatten och grundvatten av god kvalitet som behövs för en hållbar, balanserad och rättvis vattenanvänd- ning, 
  
 – 
  
 en betydande minskning av förorening av grundvattnet, 
  
 – 
  
 skydd för territoriella och marina vatten, 
  
 – 
  
 uppfyllande av målen för relevanta internationella överenskom- melser, inbegripet sådana som syftar till att förebygga och eliminera förorening av den marina miljön, genom gemen- skapsåtgärder enligt artikel 16.3 för att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen upphör eller radvis elimineras, med det slutgiltiga målet att uppnå koncentrationer i den marina miljön som ligger nära bakgrundsnivåerna för naturligt före- 
  
 269 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 kommande ämnen och nära noll för av människan framställda syntetiska ämnen. 
 Artikel 2 
 Definitioner 
 I detta direktiv tillämpas följande definitioner: 
  
 1) 
  
 ytvatten:  
 inlandsvatten utom grundvatten; vatten i övergångs- zon och kustvatten utom när det gäller kemisk status då det även skall inbegripa territorialvatten. 
  
 2) 
  
 grundvatten:  
 allt vatten som finns under markytan i den mättade zonen och som står i direkt kontakt med marken eller underliggande jordlager. 
  
 3) 
  
 inlandsvatten:  
 allt stillastående eller strömmande vatten på markytan och allt grundvatten på landsidan av den baslinje från vilken territorialvattnets bredd mäts. 
  
 4) 
  
 flod:  
 en förekomst av inlandsvatten som till största delen strömmar på markytan men som kan strömma under jorden en del av sitt lopp. 
  
 5) 
  
 sjö:  
 en förekomst av stillastående inlandsytvatten. 
  
 6) 
  
 vatten i övergångszon:  
 förekomst av ytvatten i närheten av flodutlopp som delvis är av salthaltig karaktär till följd av när- heten till kustvatten men som på ett väsentligt sätt påverkas av sötvattenströmmar. 
  
 7) 
  
 kustvatten:  
 ytvatten som finns innanför den linje på vilken varje punkt befinner sig på ett avstånd av en sjömil från närmaste punkt på den baslinje från vilken bredden av ter- ritoralvattnet mäts och som, när det är lämpligt, sträcker sig till den yttre gränsen för vatten i övergångszon. 
  
 8) 
  
 konstgjord vattenförekomst:  
 en ytvattenförekomst som skapats genom mänsklig verksamhet. 
  
 9) 
  
 kraftigt modifierad vattenförekomst:  
  
 en ytvattenförekomst som till följd av fysiska förändringar genom mänsklig verksamhet på ett väsentligt sätt har ändrat karaktär, enligt vad som anges av medlemsstaten i enlighet med föreskrifterna i bilaga II. 
  
 270 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 10) 
  
 ytvattenförekomst:  
 en avgränsad och betydande ytvattenföre- komst som till exempel en sjö, ett magasin, en å, flod eller kanal, ett vatten i övergångszon eller en kustvattensträcka. 
  
 11) 
  
 akvifer:  
 ett eller flera lager under ytan, av berggrund eller andra geologiska skikt med tillräcklig porositet och genomsläpplig- het för att medge antingen en betydande ström av grundvatten eller uttag av betydande mängder grundvatten. 
  
 12) 
  
 grundvattenförekomst:  
 en avgränsad volym grundvatten i en eller flera akviferer. 
  
 13) 
  
 avrinningsområde:  
 landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, möjligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, eller vid en enda flod- mynning eller ett enda delta. 
  
 14) 
  
 delavrinningsområde:  
 landområde från vilket all ytvattenavrin- ning strömmar genom en serie åar, floder och, möjligen, sjöar till en viss punkt i ett vattendrag (normalt en sjö eller ett flodtillopp). 
  
 15) 
  
 avrinningsdistrikt:  
 land- och havsområde som utgörs av ett eller flera angränsande avrinningsområden tillsammans med deras förbundna grund- och kustvatten, som enligt artikel 3.1 identifieras som huvudenheten för förvaltning av avrinnings- områden. 
  
 16) 
  
 behörig myndighet:  
 en eller flera myndigheter som identifieras enligt artikel 3.2 eller 3.3. 
  
 17) 
  
 ytvattenstatus:  
 allmän benämning på statusen hos en ytvatten- förekomst som bestäms av dess ekologiska status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst. 
  
 18) 
  
 god ytvattenstatus:  
 den status som uppnås av en ytvatten- förekomst när både dess ekologiska status och dess kemiska status åtminstone är god. 
  
 19) 
  
 grundvattenstatus:  
 allmän benämning på statusen hos en grundvattenförekomst, som bestäms av dess kvantitativa status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst. 
 271 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 20) 
  
 god grundvattenstatus:  
 den status som uppnås av en grund- vattenförekomst när både dess kvantitativa status och dess kemiska status åtminstone är god. 
  
 21) 
  
 ekologisk status:  
 ett uttryck för kvaliteten på strukturen och funktionen hos akvatiska ekosystem som är förbundna med ytvatten, klassificerad i enlighet med bilaga V. 
  
 22) 
  
 god ekologisk status:  
 status hos en ytvattenförekomst, klassi- ficerad i enlighet med bilaga V. 
  
 23) 
  
 god ekologisk potential:  
 status hos en kraftigt modifierad eller konstgjord vattenförekomst, klassificerad i enlighet med de relevanta bestämmelserna i bilaga V. 
  
 24) 
  
 god kemisk ytvattenstatus:  
 den kemiska status som krävs för att uppfylla miljömålen för ytvatten enligt artikel 4.1 a, det vill säga den kemiska status som uppnås hos en ytvattenförekomst i vilken koncentrationerna av förorenande ämnen inte överskrider de miljökvalitetsnormer som fastställs i bilaga IX och enligt artikel 16.7 och enligt annan relevant gemenskaps- lagstiftning, där miljökvalitetsnormer på gemenskapsnivå fast- ställs. 
  
 25) 
  
 god kemisk grundvattenstatus:  
  
 den kemiska status hos en grundvattenförekomst som uppfyller alla krav som definieras i tabell 2.3.2 i bilaga V. 
  
 26) 
  
 kvantitativ status:  
 ett uttryck för i vilken grad en grund- vattenförekomst är påverkad av direkta och indirekta uttag. 
  
 27) 
  
 tillgänglig grundvattenresurs:  
 det långsiktiga årsgenomsnittet för den totala grundvattenbildningen minus det långsiktiga årliga flöde som krävs för att uppnå de ekologiska kvalitets- målen för förbundna ytvatten som anges i artikel 4, för att undvika en betydande minskning i den ekologiska statusen hos sådant vatten och för att undvika betydande skada på terrestra ekosystem. 
  
 28) 
  
 god kvantitativ status:  
 den status som definieras i tabell 2.1.2 i bilaga V. 
  
 29) 
  
 farliga ämnen:  
 ämnen eller grupper av ämnen som är toxiska, beständiga och har benägenhet för bioackumulering, samt andra ämnen eller grupper av ämnen som ger upphov till motsvarande farhågor. 
 272 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 30) 
  
 prioriterade ämnen:  
 ämnen som fastställts enligt artikel 16.2 och som förtecknas i bilaga X. Bland dessa ämnen finns prioriterade farliga ämnen med vilket menas ämnen som fastställts i enlighet med artikel 16.3 och 16.6 och för vilka åtgärder måste vidtas i enlighet med artikel 16.1 och 16.8. 
  
 31) 
  
 förorenade ämnen:  
 varje ämne som kan orsaka förorening, särskilt de som förtecknas i bilaga VIII. 
  
 32) 
  
 direkt utsläpp i grundvattnet:  
 utsläpp av föroreningar i grund- vattnet utan att de filtreras genom markytan eller under- liggande jordlager. 
  
 33) 
  
 förorening:  
 direkt eller indirekt tillförsel genom mänsklig verk- samhet av ämnen eller värme till luft, vatten eller mark, som kan skada människors hälsa eller kvaliteten på akvatiska ekosystem eller på terrestra ekosystem som är direkt beroende av akvatiska ekosystem, som medför skada på materiell egen- dom eller försämrar eller hindrar möjligheterna att utnyttja de fördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön. 
  
 34) 
  
 miljömål:  
 de mål som fastställs i artikel 4. 
  
 35) 
  
 miljökvalitetsnormer:  
 koncentrationen av ett visst förorenande ämne eller en viss grupp av förorenande ämnen i vatten, sediment eller biota, som, för att skydda människors hälsa och miljön, inte bör överskridas. 
  
 36) 
  
 kombinerat tillvägagångssätt:  
 reglering av utsläpp till ytvattnet i enlighet med det tillvägagångssätt som anges i artikel 10. 
  
 37) 
  
 dricksvatten:  
 samma betydelse som i direktiv 80/778/EEG, ändrat genom direktiv 98/83/EG. 
  
 38) 
  
 vattentjänster:  
 alla tjänster som tillhandahåller hushåll, myndig- heter eller någon slags ekonomisk verksamhet 
  
 a) 
  
 uttag, uppdämning, lagring, rening och distribution av ytvatten eller grundvatten, 
  
 b) 
  
 insamling och rening av avloppsvatten som senare släpps ut till ytvatten. 
  
 39) 
  
 vattenanvändning:  
 vattentjänster samt all annan verksamhet som enligt artikel 5 och bilaga II anges ha en väsentlig effekt på vattenstatusen. 
 273 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 Detta begrepp gäller för artikel 1 och för den ekonomiska analys som utförs enligt artikel 5 och bilaga III.b. 
  
 40) 
  
 gränsvärden för utsläpp:  
 massa, uttryck i vissa specifika para- metrar, i koncentration och/eller i utsläppsnivå, som inte får överskridas under en eller flera tidsperioder. Gränsvärden för utsläpp får också bestämmas för vissa grupper, familjer eller kategorier av ämnen, i synnerhet för dem som anges i artikel 16. 
 Gränsvärden för utsläpp när det gäller ämnen skall normalt gälla vid den punkt där utsläppen lämnar anläggningen, utan hänsyn till utspädning när de bestäms. När det gäller indirekta utsläpp till vatten får hänsyn tas till effekten av en renings- anläggning för avloppsvatten när de berörda anläggningarnas gränsvärden för utsläpp bestäms förutsatt att en likvärdig nivå garanteras för skydd av miljön som helhet och att detta inte leder till högre nivåer av förorening i miljön. 
  
 41) 
  
 utsläppsreglering:  
 reglering som kräver särskilda gränser för utsläppen, t.ex. ett gränsvärde för utsläpp, eller på annat sätt anger gränser eller villkor för effekter, art eller andra karak- teristika hos ett utsläpp eller driftsförhållanden som påverkar utsläpp. Användning av uttrycket utsläppsreglering i detta direktiv får, såvitt avser bestämmelserna i något annat direktiv, inte förstås som en omtolkning av de bestämmelserna i något avseende. 
 Artikel 3 
 Samordning av administrativa arrangemang inom avrinningsdistrikt 
 1. Medlemsstaterna skall identifiera de enskilda avrinnings- områden som ligger inom deras nationella territorium och skall för detta direktivs ändamål hänföra dem till enskilda avrinningsdistrikt. mindre avrinningsområden kan kombineras med större avrinnings- områden eller förenas med angränsande mindre områden för att bilda enskilda avrinningsdistrikt där detta är lämpligt. I de fall grundvatten inte helt följer ett visst avrinningsområde, skall de identifieras och hänföras till det närmaste eller det lämpligaste 
 274 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 avrinningsdistriktet. Kustvatten skall identifieras och hänföras till det/de närmaste eller lämpligaste  
 avrinningsdistriktet-/distrikten. 
  
 2. 
  
 Medlemsstaterna skall säkerställa lämpliga administrativa arran- gemang vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom varje avrinningsdistrikt som ligger på deras territorium. 
  
 3. 
  
 Medlemsstaterna skall se till att ett avrinningsområde som täcker mer än en medlemsstats territorium hänförs till ett inter- nationellt avrinningsdistrikt. Om de berörda medlemsstaterna be- gär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att hänföra avrinningsområden till sådana internationella avrinningsdistrikt. 
  
 Varje medlemsstat skall säkerställa lämpliga administrativa arrange- mang vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom den del av varje internationellt avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium. 
  
 4. 
  
 Medlemsstaterna skall se till att d etta direktivs krav för att uppnå miljömålen enligt artikel 4, och i synnerhet alla åtgärds- program, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller internationella avrinningsdistrikt skall de berörda medlemsstaterna tillsammans sköta denna samordning och får för detta ändamål använda befintliga strukturer som internationella avtal givit upphov till. Om de berörda medlemsstaterna begär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att upprätta åtgärds- programmen. 
  
 5. 
  
 I de fall ett avrinningsdistrikt sträcker sig utanför gemen- skapens territorium skall den berörda medlemsstaten eller de be- rörda medlemsstaterna sträva efter att på lämpligt sätt åstadkomma samordning med relevanta  
  
 icke-medlemsstater 
  för att uppnå direk- tivets mål i hela avrinningsdistriktet. Medlemsstaterna skall se till att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas på deras territorier. 
  
 6. 
  
 Medlemsstaterna får utse ett befintligt nationellt eller inter- nationellt organ till behörig myndighet för detta direktivs ändamål. 
  
 275 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 7. 
  
 Medlemsstaterna skall utse den behöriga myndigheten senast vid den tidpunkt som anges i artikel 24. 
  
 8. 
  
 Senast sex månader efter den tidpunkt som anges i artikel 24 skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en förteckning över sina behöriga myndigheter och de behöriga myndigheterna för alla de internationella organ de deltar i. För varje behörig myndig- het skall den information som anges i bilaga I överlämnas. 
  
 9. 
  
 Medlemsstaterna skall informera kommissionen om alla föränd- ringar av den information som har överlämnats enligt punkt 8, inom tre månader efter det att förändringen har blivit gällande. 
  
 Artikel 4 
 Miljömål 
 1. Vid genomförande av de åtgärdsprogram som anges i förvalt- ningsplanerna för avrinningsdistrikt skall medlemsstaterna 
  
 a) 
  
 när det gäller ytvatten 
  
 i) 
  
 genomföra alla åtgärder som är nödvändiga för att före- bygga en försämring av statusen i alla ytvattenförekomster, om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8, 
  
 ii) 
  
 skydda, förbättra och återställa alla ytvattenförekomster om inte annat följer av tillämpningen av punkt iii när det gäller konstgjorda och kraftigt modifierade vattenförekomster i syfte att uppnå en god ytvattenstatus senast 15 år efter detta direktivs ikraftträdande i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämpningen av de för- längningar som beslutats i enlighet med punkt 4 och av tillämpningen av punkterna 5, 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8, 
  
 iii) 
  
 skydda och förbättra alla konstgjorda och kraftigt modi- fierade vattenförekomster i syfte att uppnå en god eko- logisk potential och en god kemisk ytvattenstatus senast 15 år efter detta direktivs ikraftträdande i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämp- 
  
 276 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 ningen av de förlängningar som beslutats i enlighet med punkt 4 och av tillämpningen av punkterna 5, 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8, 
  
 iv) 
  
 genomföra nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 16.1 och 16.8, i syfte att gradvis minska förorening från prio- riterade ämnen och för att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen skall upphöra eller stegvis elimineras, 
  
 utan att det påverkar de relevanta internationella avtal som avses i artikel 1 för de berörda parterna, 
  
 b) 
  
 när det gäller grundvatten 
  
 i) 
  
 genomföra alla åtgärder som är nödvändiga för att före- bygga eller begränsa att föroreningar kommer ut i grund- vattnet samt att förebygga en försämring av statusen i alla grundvattenförekomster, om inte annat följer av tillämp- ningen av punkterna 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 i denna artikel och om inte annat följer av tillämpningen av artikel 11.3 j, 
  
 ii) 
  
 skydda, förbättra och återställa alla grundvattenföre- komster, säkerställa en balans mellan uttag och grund- vattenbildning i syfte att uppnå en god grundvattenstatus senast 15 år efter detta direktivs ikraftträdande, i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämpningen av de förlängningar som beslutats i enlighet med punkt 4, och av tillämpningen av punkterna 5, 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 i denna artikel och om inte annat följer av tillämpningen av artikel 11.3 j, 
  
 iii) 
  
 genomföra de åtgärder som är nödvändiga för att motverka varje eventuell betydande tendens till ökning av koncentra- tionen av alla föroreningar som orsakas av mänsklig verk- samhet för att gradvis minska föroreningen av grundvattnet, 
  
 åtgärder för att motverka sådana tendenser skall genom- föras i enlighet med artikel 17.2, 17.4 och 17.5 varvid hän- syn skall tas till tillämpliga standarder i den relevanta gemenskapslagstiftningen, om inte annat följer av tillämp- ningen av punkterna 6 och 7 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8, 
 277 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 c) 
  
 när det gäller skyddade områden 
  
 åstadkomma överensstämmelse med alla normer och mål senast 15 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena har fastställts. 
  
 2. 
  
 Om fler än ett av målen enligt punkt 1 avser en viss vatten- förekomst, skall det strängaste målet gälla. 
  
 3. 
  
 Medlemsstaterna får definiera en ytvattenförekomst som konst- gjord eller kraftigt modifierad när 
  
 a) 
  
 de förändringar i förekomstens hydromorfologiska egenskaper som vore nödvändiga för att uppnå en god ekologisk status skulle få en betydande negativ inverkan på 
  
 i) 
  
 miljön i stort, 
  
 ii) 
  
 sjöfart, inklusive hamnanläggningar, eller rekreation, 
  
 iii) 
  
 verksamheter för vilka vatten lagras, t.ex. dricksvattenför- sörjning, kraftproduktion eller bevattning, 
  
 iv) 
  
 vattenreglering, skydd mot översvämning, markdränering, eller 
  
 v) 
  
 andra, lika viktiga, hållbara mänskliga utvecklingsverksam- heter, 
  
 b) 
  
 de nyttiga mål som skall uppnås genom de konstgjorda eller förändrade egenskaperna hos vattenförekomsten på grund av teknisk genomförbarhet eller oproportionerligt höga kostnader inte rimligen kan uppnås på något annat sätt som utgör ett bättre alternativ för miljön. 
  
 En sådan definition samt skälen för den skall särskilt om- nämnas i de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som krävs enligt artikel 13 samt ses över vart sjätte år. 
 4. De tidsfrister som fastställs enligt punkt 1 kan förlängas i syfte att stegvis nå målen för vattenförekomster, under förutsättning att ingen ytterligare försämring av en påverkad vattenförekomsts status äger rum, när samtliga följande villkor är uppfyllda: 
 278 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 a) 
  
 Medlemsstaterna konstaterar att alla nödvändiga förbättringar av statusen hos vattenförekomsterna inte rimligen kan åstad- kommas inom de tidsramar som fastställs i den punkten av åtminstone ett av följande skäl: 
  
 i) 
  
 Omfattningen av de erforderliga förbättringarna kan av tekniska skäl endast åstadkommas stegvis på ett sätt som spränger tidsramarna. 
  
 ii) 
  
 Att slutföra förbättringarna inom tidsramarna skulle bli oproportionerligt kostsamt. 
  
 iii) 
  
 Naturliga förhållanden omöjliggör tillräckligt snabb för- bättring av vattenförekomstens status. 
  
 b) 
  
 Förlängningen av tidsfristen, och skälen till detta, anges särskilt och förklaras i den förvaltningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt artikel 13. 
  
 c) 
  
 Förlängningarna är begränsade till högst två ytterligare upp- dateringar av förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet utom i fall där de naturliga förhållandena är sådana att målen inte kan nås inom denna period. 
  
 d) 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som krävs enligt artikel 11 och som anses nödvändiga för att progressivt höja vatten- förekomsternas status till den nivå som krävs inom den för- längda tidsfristen, anledningarna till varje betydande försening med genomförandet av dessa åtgärder och den förväntade tidtabellen för deras genomförande återges i förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet. En översyn av genomförandet av dessa åtgärder och en sammanfattning av eventuella tilläggsåtgärder skall tas med i uppdaterade versioner av förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet. 
  
 5. Medlemsstaterna får inrikta sig på att uppnå mindre stränga miljömål än de som krävs enligt punkt 1 för särskilda vatten- förekomster när dessa är så påverkade av mänsklig verksamhet, i enlighet med artikel 5.1, eller när deras naturliga tillstånd är sådant att uppnåendet av dessa mål skulle vara omöjligt eller opropor- tionerligt dyrt och om samtliga följande villkor är uppfyllda: 
  
 a) 
  
 De miljömässiga och samhällsekonomiska behov som sådan mänsklig verksamhet fyller kan inte tillgodoses på något annat 
  
 279 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 sätt som skulle vara ett bättre alternativ för miljön utan att medföra oproportionerliga kostnader. 
  
 b) 
  
 Medlemsstaterna ser till 
  
 – 
  
 att bästa möjliga ekologiska och kemiska status uppnås för ytvatten med beaktande av de inverkningar som inte rimligt- vis hade kunnat undvikas på grund av den mänskliga verk- samhetens eller föroreningens karaktär, 
  
 – 
  
 att grundvattnets status som gott vatten förändras så lite som möjligt med beaktande av de inverkningar som inte rimligtvis hade kunnat undvikas på grund av den mänskliga verksamhetens eller föroreningens karaktär. 
  
 c) 
  
 Ingen fortsatt försämring av den påverkade vattenförekomstens status inträffar. 
  
 d) 
  
 Uppställandet av mindre stränga miljömål, och skälen till detta, anges särskilt i den förvaltningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt artikel 13 och dessa mål ses över vart sjätte år. 
  
 6. Tillfällig försämring av vattenförekomsternas status utgör ingen överträdelse av detta direktivs krav om försämringen är ett resultat av omständigheter som orsakas av naturliga skäl eller force majeure och som är exceptionella eller som inte rimligtvis hade kunnat förutses, särskilt extrem översvämning och utdragen torka, eller som är ett resultat av omständigheter till följd av olyckor som inte rimligtvis kunnat förutses, när samtliga följande villkor är upp- fyllda: 
  
 a) 
  
 Alla genomförbara åtgärder vidtas för att förebygga ytterligare statusförsämring och för att inte äventyra uppnåendet av detta direktivs mål i andra vattenförekomster som inte påverkas av dessa omständigheter. 
  
 b) 
  
 Förutsättningarna för att sådana omständigheter som är excep- tionella eller som rimligtvis inte hade kunnat förutses skall kunna förklaras föreligga, inbegripet antagande av lämpliga indikatorer, anges i förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet. 
  
 c) 
  
 De åtgärder som skall vidtas under sådana exceptionella om- ständigheter finns upptagna i åtgärdsprogrammet och kommer inte att äventyra återställandet av vattenförekomstens kvalitet när dessa omständigheter inte längre föreligger. 
  
 280 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 d) 
  
 Effekterna av omständigheter som är exceptionella eller som rimligtvis inte hade kunnat förutses ses över årligen och, med förbehåll för de skäl som anges i punkt 4 a, alla genomförbara åtgärder vidtas i syfte att återställa vattenförekomsten till dess status före effekterna av dessa omständigheter så snart detta rimligen kan genomföras. 
  
 e) 
  
 En sammanfattning av effekterna av omständigheterna och av de åtgärder som vidtas eller skall vidtas i enlighet med punkter- na a och d skall tas med i nästa uppdaterade version av för- valtningsplanen för avrinningsdistriktet. 
  
 7. Medlemsstaterna gör sig inte skyldiga till överträdelse av detta direktiv i följande fall: 
  
 – 
  
 om god grundvattenstatus, god ekologisk status eller, i före- kommande fall, god ekologisk potential inte uppnås eller för- sämring av statusen hos en yt- eller grundvattenförekomst inte förebyggs, och detta är en följd av nya modifieringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakteristika eller förändringar i nivån hos grundvattenförekomster, eller 
  
 – 
  
 om en försämring från hög status till god status hos en yt- vattenförekomst inte förebyggs och detta är en följd av nya hållbara mänskliga utvecklingsverksamheter, 
  
 och om samtliga följande villkor är uppfyllda: 
  
 a) 
  
 Alla genomförbara åtgärder vidtas för att mildra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status. 
  
 b) 
  
 Skälen för ändringarna anges särskilt och förklaras i den för- valtningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt arti- kel 13 och målen ses över vart sjätte år. 
  
 c) 
  
 Skälen för dessa modifieringar eller förändringar är ett allmän- intresse av större vikt, och/eller fördelarna för miljön och samhället med att uppnå målen enligt punkt 1 uppväger inte fördelarna med de nya modifieringarna eller förändringarna för människors hälsa, för vidmakthållandet av människors säkerhet eller för en hållbar utveckling. 
  
 d) 
  
 De nyttiga mål som dessa modifieringar eller förändringar av vattenförekomsten skall medföra kan, av tekniska skäl eller på 
  
 281 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 grund av orimliga kostnader, inte uppnås på något annat sätt som skulle vara ett betydligt bättre alternativ för miljön. 
  
 8. 
  
 Vid tillämpning av punkterna 3, 4, 5, 6 och 7 skall en medlems- stat se till att tillämpningen inte permanent hindrar eller äventyrar uppnåendet av detta direktivs mål i andra vattenförekomster inom samma avrinningsdistrikt och att den är förenlig med genom- förandet av gemenskapens övriga miljölagstiftning. 
  
 9. 
  
 Åtgärder måste vidtas för att se till att tillämpningen av de nya bestämmelserna, däribland tillämpningen av punkterna 3, 4, 5, 6 och 7, säkerställer åtminstone samma skyddsnivå som den befint- liga gemenskapslagstiftningen. 
  
 Artikel 5 
 Avrinningsdistriktets karakteristika, översyn av miljökonsekvenserna av mänsklig verksamhet och ekonomisk analys av vattenanvändning 
 1. Varje medlemsstat skall se till att det för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett avrinningsdistrikt som ligger på dess terri- torium, utförs 
  
 – 
  
 en analys av dess karakteristika, 
  
 – 
  
 en översyn av konsekvenserna av mänsklig verksamhet för yt- vattnets och grundvattnets status, och 
  
 – 
  
 en ekonomisk analys av vattenanvändningen 
  
 enligt de tekniska specifikationerna i bilagorna II och III, och att dessa är avslutade senast fyra år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande. 
 2. De analyser och översyner som anges i punkt 1 skall ses över och om nödvändigt uppdateras senast 13 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter. 
 282 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 Artikel 6 
 Register över skyddade områden 
  
 1. 
  
 Medlemsstaterna skall se till att det upprättas ett eller flera register över alla områden inom varje avrinningsdistrikt som har förklarats kräva särskilt skydd enligt viss gemenskapslagstiftning för skyddet av deras yt- och grundvatten eller för bevarandet av livsmiljöer och arter som är direkt beroende av vatten. De skall se till att registren färdigställs senast fyra år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande. 
  
 2. 
  
 Registret eller registren skall omfatta alla vattenförekomster som identifierats enligt artikel 7.1 och alla skyddade områden som omfattas av bilaga IV. 
  
 3. 
  
 För varje avrinningsdistrikt skall registret eller registren över skyddade områden ses över regelbundet och hållas uppdaterade. 
  
 Artikel 7 
 Vatten som används för uttag av dricksvatten 
 1. Medlemsstaterna skall för varje avrinningsdistrikt identifiera 
  
 – 
  
 alla vattenförekomster som används för uttag av vatten som är avsett att användas som dricksvatten och som ger mer än 10 m 
  
 3  
 per dag i genomsnitt eller betjänar mer än femtio personer, och 
  
 – 
  
 de vattenförekomster som är avsedda för sådan framtida an- vändning. 
  
 Medlemsstaterna skall i enlighet med bilaga V övervaka sådana vattenförekomster som enligt bilaga V ger mer än 100 m 
 3  
 per dag i genomsnitt. 
 2. I fråga om de vattenförekomster som identifieras enligt punkt 1, skall medlemsstaterna se till att uppfylla målen i artikel 4 i enlig- het med detta direktivs krav för ytvattenförekomster, inklusive de kvalitetsnormer som fastställs på gemenskapsnivå enligt artikel 16 och dessutom se till att det resulterande vattnet enligt det vatten- reningssystem som används och i enlighet med gemenskapslag- 
 283 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 stiftningen uppfyller kraven i direktiv 80/778/EEG, ändrat genom direktiv 98/83/EG. 
 3. Medlemsstaterna skall säkerställa erforderligt skydd för de identifierade vattenförekomsterna i syfte att undvika försämring av deras kvalitet för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställning av dricksvatten. Medlemsstaterna får upprätta säkerhetszoner för dessa vattenförekomster. 
 Artikel 8 
 Övervakning av ytvattenstatus, grundvattenstatus och skyddade områden 
 1. Medlemsstaterna skall se till att det upprättas program för över- vakning av vattenstatusen för att upprätta en sammanhållen och heltäckande översikt över vattenstatusen inom varje avrinnings- distrikt enligt följande: 
  
 – 
  
 För ytvatten skall dess program omfatta 
  
 i) 
  
 volym och nivå eller flödeshastighet i den mån det är rele- vant för den ekologiska och kemiska statusen och den eko- logiska potentialen, och 
  
 ii) 
  
 den ekologiska och kemiska statusen och den ekologiska potentialen. 
  
 – 
  
 För grundvatten skall dessa program omfatta övervakning av kemisk och kvantitativ status. 
  
 – 
  
 För skyddade områden skall de ovannämnda programmen kompletteras med specifikationerna i den gemenskapslagstift- ning enligt vilken de enskilda skyddade områdena upprättades. 
  
 2. 
  
 Dessa program skall vara operationella senast sex år efter tid- punkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den be rörda lagstiftningen. Övervakningen skall stämma överens med kraven i bilaga V. 
  
 3. 
  
 Tekniska specifikationer och standardmetoder för analys och övervakning av vattenstatusen skall fastställas enligt förfarandet i artikel 21. 
  
 284 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 Artikel 9 
 Täckning av kostnaderna för vattentjänster 
 1. Medlemsstaterna skall beakta principen om kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurskostnader, med be- aktande av den ekonomiska analys som utförs enligt bilaga III och i enlighet framförallt med principen att förorenaren betalar. 
 Medlemsstaterna skall senast 2010 se till att: 
  
 – 
  
 prispolitiken för vatten ger vattenförbrukarna tillräckliga incitament till effektiv användning av vattenresurserna och att den därigenom bidrar till miljömålen i detta direktiv, 
  
 – 
  
 de olika vattenanvändningsverksamheterna, uppdelade på åtminstone industri, hushåll och jordbruk adekvat bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänster, med utgångspunkt i den ekonomiska analys som utförts enligt bilaga III och med beaktande av principen om att förorenaren betalar. 
  
 Medlemsstaterna kan härvid beakta kostnadstäckningens sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter liksom geografiska och klimatiska förhållanden i den eller de regioner som påverkas. 
  
 2. 
  
 Medlemsstaterna skall i förvaltningsplanerna för avrinnings- distrikten rapportera om de planerade praktiska åtgärder för att genomföra punkt 1, vilka kommer att bidra till att miljömålen i detta direktiv uppnås samt om de olika vattenanvändningsverk- samheternas bidrag till en kostnadstäckning för vattentjänster. 
  
 3. 
  
 Inget i denna artikel hindrar finansiering av särskilda före- byggande eller avhjälpande åtgärder för att nå detta direktivs mål. 
  
 4. 
  
 Medlemsstaterna skall inte anses ha överträtt detta direktiv om de i enlighet med fastslagen praxis beslutar att inte tillämpa bestämmelserna i punkt 1 andra stycket och i samma syfte de rele- vanta bestämmelserna i punkt 2 för en viss vattenanvändnings- verksamhet, såvida detta inte äventyrar syftena och möjligheten att uppnå målen för detta direktiv. Medlemsstaterna skall rapportera skälen till varför de inte fullt ut tillämpar punkt 1 andra stycket i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikten. 
  
 285 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 Artikel 10 
 Kombinerat tillvägagångssätt för punktkällor och diffusa källor 
  
 1. 
  
 Medlemsstaterna skall se till att alla utsläpp som avses i punkt 2 till ytvatten regleras i enlighet med det kombinerade tillväga- gångssätt som framgår av denna artikel. 
  
 2. 
  
 Medlemsstaterna skall säkerställa upprättande och/eller genom- förande av 
  
 a) 
  
 utsläppsregleringar som grundas på bästa tillgängliga teknik eller 
  
 b) 
  
 relevanta gränsvärden för utsläpp eller, 
  
 c) 
  
 i fall av diffusa konsekvenser, regleringarna inklusive, när det är lämpligt, bästa miljöpraxis, 
  
 enligt 
  
 – 
  
 rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1966 om sam- ordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar 
  
 19 
 , 
  
 – 
  
 rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten för tätbebyggelse 
  
 20 
 , 
  
 – 
  
 rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket 
  
 21 
 , 
  
 – 
  
 de direktiv som har antagits i enlighet med artikel 16 i detta direktiv, 
  
 – 
  
 de direktiv som förtecknas i bilaga IX, 
  
 – 
  
 all annan relevant gemenskapslagstiftning 
  
 senast tolv år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den berörda lagstiftningen. 
 3. Om ett kvalitetsmål eller en kvalitetsnorm, oavsett om det/den har upprättats i enlighet med detta direktiv, i enlighet med de direktiv som förtecknas i bilaga IX eller i enlighet med någon 
  
 19 
  
 EGT L 257, 10.10.1966, s. 26. 
  
 20 
  
 EGT L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/15/EG (EGT L 67, 7.3.1998, s. 29). 
  
 21 
  
 EGT L 375, 31.12.1991, s. 1. 
  
 286 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 annan gemenskapslagstiftning, uppställer strängare villkor än de som skulle bli resultatet vid tillämpning av punkt 2, skall strängare utsläppsregleringar fastställas. 
 Artikel 11 
 Åtgärdsprogram 
  
 1. 
  
 Varje medlemsstat skall för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett internationellt avrinningsdistrikt som ligger på dess terri- torium se till att ett åtgärdsprogram upprättas och därvid beakta resultaten av de analyser som krävs enligt artikel 5 för att uppnå de mål som fastställs enligt artikel 4. Sådana åtgärdsprogram kan hän- visa till åtgärder till följd av lagstiftning som antagits på nationell nivå och som omfattar hela medlemsstatens territorium. När det är lämpligt kan en medlemsstat besluta om åtgärder för alla avrin- ningsdistrikt och/eller de delar av internationella avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium. 
  
 2. 
  
 Varje åtgärdsprogram skall inbegripa de grundläggande åt- gärder som anges i punkt 3, samt vid behov kompletterande åtgärder. 
  
 3. 
  
 Med grundläggande åtgärder avses de minimikrav som skall uppfyllas och de skall bestå av följande: 
  
 a) 
  
 De åtgärder som krävs för att genomföra gemenskapslag- stiftningen för skydd av vatten, inklusive de åtgärder som krävs enligt den lagstiftning som anges i artikel 10 och i bilaga VI, del A. 
  
 b) 
  
 Åtgärder som anses lämpliga för de syften som anges i artikel 9. 
  
 c) 
  
 Åtgärder för att främja en effektiv och hållbar vattenanvänd- ning för att undvika att uppnåendet av de mål som anges i artikel 4 äventyras. 
  
 d) 
  
 Åtgärder för att uppfylla kraven i artikel 7, däribland åtgärder för att skydda vattenkvaliteten för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställning av dricksvatten. 
  
 e) 
  
 Reglering av uttag av sött ytvatten och grundvatten, samt upp- dämning av sött ytvatten, inklusive ett eller flera register över 
  
 287 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 vattenuttag och ett krav på förhandsprövning för uttag och uppdämning. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. Medlemsstaterna kan från dessa regleringar undanta uttag och uppdämning som inte har några betydande konsekvenser för vattnets status. 
  
 f) 
  
 Regleringar, inklusive ett krav på förhandsprövning för konst- gjord påfyllning eller förstärkning av grundvattenförekomster. Vattnet som används kan hämtas från vilket ytvatten eller grundvatten som helst, förutsatt att användningen av källan inte äventyrar uppnåendet av de miljömål som fastställts för källan eller den påfyllda eller förstärkta grundvattenföre- komsten. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. 
  
 g) 
  
 När det gäller utsläpp från punktkällor som kan ge upphov till föroreningar, ett krav på förhandsreglering, till exempel ett förbud mot att förorenande ämnen släpps ut i vattnet, eller ett krav på förhandsprövning eller registrering som baseras på allmänna bindande regler, där utsläppsregleringar för de be- rörda förorenande ämnena fastställs, inbegripet regleringar i enlighet med artikel 10 och 16. Dessa regleringar skall regel- bundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. 
  
 h) 
  
 När det gäller diffusa källor som kan ge upphov till för- oreningar, åtgärder för att hindra eller reglera utsläpp av för- orenande ämnen. Regleringarna kan vara i form av ett krav på förhandsreglering, till exempel ett förbud mot att förorenande ämnen släpps ut i vattnet, eller ett krav på förhandsprövning eller registrering på grundval av allmänna bindande regler där ett sådant krav inte annars föreskrivs i gemenskapslagstift- ningen. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. 
  
 i) 
  
 När det gäller andra betydande negativa konsekvenser för den vattenstatus som identifieras enligt artikel 5 och bilaga II, sär- skilt åtgärder för att se till att vattenförekomsternas hydro- morfologiska förhållanden är förenliga med uppnåendet av den ekologiska status som krävs eller god ekologisk potential för vattenförekomster som betecknas som konstgjorda eller kraf- tigt modifierade. Regleringar för detta ändamål kan vara i form av ett krav på förhandsprövning eller registrering på grundval av allmänna bildande regler där ett sådant krav inte annars 
  
 288 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 föreskrivs i gemenskapslagstiftningen. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. 
  
 j) 
  
 Ett förbud mot direkta utsläpp av förorenande ämnen till grundvatten om inte annat följer av följande bestämmelser: 
  
 Medlemsstaterna får tillåta återföring till samma akvifer av vatten som använts för geotermiska ändamål. 
 De får också, med angivande av villkoren härför, tillåta 
  
 – 
  
 injektering av vatten som innehåller ämnen som är ett resultat av utforskning och utvinning av kolväten eller av gruvverk- samhet och injektering av vatten av tekniska skäl i geologiska formationer ur vilka kolväten eller andra ämnen har utvunnits eller i geologiska formationer som av naturliga skäl är per- manent olämpliga för andra ändamål. Dessa injekteringar får inte innehålla andra ämnen än sådana ämnen som är ett resultat av ovannämnda verksamheter, 
  
 – 
  
 återföring av grundvatten som pumpats upp ur gruvor och stenbrott eller i samband med uppförande eller underhåll av konstruktionsarbeten, 
  
 – 
  
 injektering av naturgas och gasol (LPG) för lagringsändamål i geologiska formationer som av naturliga skäl är permanent olämpliga för andra ändamål, 
  
 – 
  
 injektering av naturgas eller gasol (LPG) för lagringsändamål i andra geologiska formationer där en tryggad gasförsörjning är av utomordentligt stor betydelse, och där injekteringar är sådan att alla nuvarande eller framtida risker för en försämring av kvaliteten på mottagande grundvatten hindras, 
  
 – 
  
 konstruktions- och byggnadsarbeten och liknande verksam- heter på eller i marken som kommer i kontakt med grund- vatten. För dessa ändamål får medlemsstaterna bestämma att sådana verksamheter skall behandlas som tillåtna under för- utsättning att de utförs i enlighet med allmänna bindande regler som medlemsstaterna har utarbetat med avseende på sådana verksamheter, 
  
 – 
  
 utsläpp av små mängder av ämnen för vetenskapliga ändamål, för karakterisering, skydd eller förbättring av grundvatten- förekomster, dock högst den mängd som är absolut nödvändig för dessa ändamål, 
  
 289 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 förutsatt att dessa utsläpp inte äventyrar uppnåendet av de miljömål som fastställts för den grundvattenförekomsten. 
  
 k) 
  
 I enlighet med åtgärder som vidtas enligt artikel 16, åtgärder för att eliminera förorening av ytvatten genom de ämnen som specificeras i den lista över prioriterade ämnen som beslutas enligt artikel 16.2 och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle kunna hindra medlems- staterna från att uppnå de mål för ytvattenförekomster som anges i artikel 4. 
  
 l) 
  
 Alla åtgärder som krävs för att hindra betydande spill av förorenande ämnen från tekniska installationer, och för att hindra och/eller minska konsekvenserna av oavsiktliga för- oreningsincidenter exempelvis på grund av översvämning, bl.a. genom system för att upptäcka eller varna för sådana händelser, inklusive i händelse av olyckor som inte rimligtvis kunnat för- utses, alla lämpliga åtgärder för att minska risken för akvatiska ekosystem. 
  
 4. Med kompletterande åtgärder avses åtgärder som utformas och genomföras utöver de grundläggande åtgärderna för att nå mål som ställs upp enligt artikel 4. Bilaga VI del B innehåller en icke- uttömmande förteckning över sådana åtgärder. 
 Medlemsstaterna får också besluta om ytterligare kompletterande åtgärder som syftar till ytterligare skydd eller förbättringar av vatten som omfattas av detta direktiv, inbegripet genomförande av sådana relevanta internationella avtal som avses i artikel 1. 
 5. När övervakningsdata eller andra data indikerar att det är osannolikt att de mål för vattenförekomsten som ställs upp enligt artikel 4 kommer att nås, skall medlemsstaten se till att 
  
 – 
  
 orsakerna till det eventuella misslyckandet undersöks, 
  
 – 
  
 relevanta tillstånd och godkännanden granskas och ses över vid behov, 
  
 – 
  
 övervakningsprogrammen ses över och ändras vid behov, och 
  
 – 
  
 ytterligare åtgärder som kan vara nödvändiga för att nå dessa mål beslutas, bland annat, då så är lämpligt, fastställande av strängare miljökvalitetsnormer i enlighet med förfarandena i bilaga V. 
  
 290 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 När dessa orsaker är ett resultat av omständigheter som orsakats av naturliga skäl eller force majeure och som är exceptionella eller inte rimligtvis kunnat förutses, särskilt extrem översvämning och ut- dragen torka, kan medlemsstaten bestämma att ytterligare åtgärder inte är genomförbara, om inte annat föreskrivs i artikel 4.5. 
  
 6. 
  
 Vid genomförandet av åtgärder enligt punkt 3 skall medlems- staterna vidta alla lämpliga åtgärder för att föroreningen av marina vatten inte skall öka. Utan hinder av befintlig lagstiftning får tillämpningen av åtgärder som vidtas enligt punkt 3 inte på några villkor, varken direkt eller indirekt, leda till ökad förorening av ytvatten. Detta krav skall inte gälla om det skulle leda till ökad förorening av miljön som helhet. 
  
 7. 
  
 Åtgärdsprogrammen skall inrättas senast nio år efter tid- punkten för detta direktivs ikraftträdande och alla åtgärder skall vara operationella senast tolv år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande. 
  
 8. 
  
 Åtgärdsprogrammen skall ses söver, och om nödvändigt upp- dateras, senast 15 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraft- trädande och vart sjätte år därefter. Alla nya eller reviderade åtgärder som fastställs enligt ett uppdaterat program skall vara operationella inom tre år efter deras fastställande. 
  
 Artikel 12 
 Frågor som inte kan hanteras på medlemsstatsnivå 
  
 1. 
  
 Om en medlemsstat identifierar en fråga som har konsekvenser för förvaltningen av dess vatten, men som inte kan lösas av medlemsstaten själv, får medlemsstaten underrätta kommissionen om varje annan berörd medlemsstat om frågan och lämna rekom- mendationer om hur frågan kan lösas. 
  
 2. 
  
 Kommissionen skall svara på alla rapporter eller rekommen- dationer från medlemsstaterna inom en sexmånadersperiod. 
  
 291 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 Artikel 13 
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt 
  
 1. 
  
 Medlemsstaterna skall se till att det för alla avrinningsdistrikt som i sin helhet finns på dess territorium utarbetas förvaltnings- planer för avrinningsdistrikten. 
  
 2. 
  
 Om ett internationellt avrinningsdistrikt i sin helhet ligger inom gemenskapen, skall medlemsstaterna säkerställa samordning i syfte att utarbeta en enda internationell förvaltningsplan för avrin- ningsdistriktet. Om en sådan internationell förvaltningsplan inte utarbetas, skall medlemsstaterna utarbeta förvaltningsplaner som omfattar åtminstone de delar av det internationella avrinnings- distriktet som befinner sig på deras territorium för att uppnå målen i detta direktiv. 
  
 3. 
  
 Om ett internationellt avrinningsdistrikt sträcker sig utanför gemenskapens gränser, skall medlemsstaterna eftersträva att utarbeta en enda förvaltningsplan för avrinningsdistriktet, och om detta inte är möjligt skall planen åtminstone omfatta den del av det internationella avrinningsdistriktet som ligger på den berörda medlemsstatens territorium. 
  
 4. 
  
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall innehålla den information som anges i bilaga VII. 
  
 5. 
  
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt kan kompletteras med mer detaljerade program och förvaltningsplaner för delavrinnings- område, sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenförvaltningen. Genomförande av dessa åtgärder skall inte frita medlemsstaterna från någon av deras skyldigheter enligt återstoden av detta direktiv. 
  
 6. 
  
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall offentliggöras senast nio år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande. 
  
 7. 
  
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall ses över och uppdateras senast 15 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraft- trädande och vart sjätte år därefter. 
  
 292 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 Artikel 14 
 Information till och samråd med allmänheten 
 1. Medlemsstaterna skall uppmuntra aktiv medverkan från samtliga berörda parter i genomförandet av detta direktiv, särskilt när det gäller att utarbeta, se över och uppdatera förvaltnings- planerna för avrinningsdistrikten. Medlemsstaterna skall för varje avrinningsdistrikt offentliggöra följande, som skall göras tillgäng- ligt för kommentarer från allmänheten, däribland användarna: 
  
 a) 
  
 En tidtabell och ett arbetsprogram för utarbetandet av planen samt en redogörelse för vilka samråd som skall genomföras, minst tre år före början av den period som planen avser. 
  
 b) 
  
 En interimsöversikt över väsentliga vattenförvaltningsfrågor i avrinningsområdet minst två år före början av den period som planen avser. 
  
 c) 
  
 Kopior av utkast till förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet minst ett år före början av den period som planen avser. 
  
 På begäran skall underlag och information som har använts vid utarbetande av utkastet till förvaltningsplanen för avrinnings- distriktet göras tillgängliga. 
  
 2. 
  
 För att möjliggöra ett aktivt deltagande och samråd skall medlemsstaterna anslå en tid av minst sex månader för skriftliga kommentarer till dessa handlingar. 
  
 3. 
  
 Punkterna 1 och 2 skall i motsvarande grad gälla för upp- daterade förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt. 
  
 Artikel 15 
 Rapportering 
 1. Medlemsstaterna skall sända kopior av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt och alla senare uppdateringar till kommissionen och till alla andra berörda medlemsstater inom tre månader efter offentliggörandet 
 293 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 a) 
  
 för avrinningsdistrikt som helt och hållet är belägna på en medlemsstats territorium, alla förvaltningsplaner för avrin- ningsdistrikt som omfattar det nationella territoriet och som offentliggjorts i enlighet med artikel 13, 
  
 b) 
  
 vad gäller internationella avrinningsdistrikt, minst den del av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt som täcker med- lemsstatens territorium. 
  
 2. Medlemsstaterna skall lämna sammanfattande rapporter om 
  
 – 
  
 de analyser som krävs enligt artikel 5, och 
  
 – 
  
 de övervakningsprogram som utarbetas enligt artikel 8 
  
 vilka utarbetas med avseende på den första förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet inom tre månader efter deras slutförande. 
 3. Medlemsstaterna skall inom tre år efter offentliggörandet av varje förvaltningsplan för ett avrinningsdistrikt eller uppdatering enligt artikel 13, lägga fram en interimsrapport med en beskrivning av hur långt genomförandet av det planerade åtgärdsprogrammet har framskridit. 
 Artikel 16 
 Strategier mot förorening av vatten 
  
 1. 
  
 Europaparlamentet och rådet skall besluta om särskilda åtgärder mot förorening av vatten genom enskilda förorenande ämnen eller grupper av förorenande ämnen som innebär en betydande risk för eller som via vattenmiljön utgör en sådan risk, inbegripet sådana risker för vatten som används för uttag av dricksvatten. Åtgärderna skall med avseende på dessa förorenande ämnen syfta till en gradvis minskning och med avseende på prioriterade farliga ämnen, enligt artikel 2.30, syfta till att utsläpp och spill upphör eller stegvis elimineras. Dessa åtgärder skall beslutas på grundval av de förslag som läggs fram av kommissionen i enlighet med de förfaranden som fastställs i fördraget. 
  
 2. 
  
 Kommissionen skall senast den 31 december 1999 lägga fram ett förslag med en lista över prioriterade ämnen som valts ut bland 
  
 294 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 dem som innebär en betydande risk för eller via vattenmiljön utgör en sådan risk. Ämnena skall prioriteras med avseende på åtgärder som skall vidtas på grundval av den risk för eller via vattenmiljön som identifieras genom 
  
 a) 
  
 riskbedömningar som utförs i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 
  
 22 
 , rådets direktiv 91/414/EEG 
 23  
 och Europa- parlamentets och rådets direktiv 98/8/EG 
 24  
 eller 
  
 b) 
  
 målinriktad riskbaserad bedömning (enligt metoden i förord- ning (EEG) nr 793/93) som endast inriktas på akvatisk eko- toxicitet och humantoxicitet via vattenmiljön. 
  
 Om det är nödvändigt för att kunna följa det tidsschema som fastställs i punkt 4 skall ämnena prioriteras med avseende på åtgärder som skall vidtas på grundval av den risk för eller via vattenmiljön som identifieras genom ett förenklat riskbaserat be- dömningsförfarande som bygger på vetenskapliga principer med särskild hänsyn till 
  
 – 
  
 belägg för det berörda ämnets inneboende risk och i synnerhet dess akvatiska toxicitet och humantoxicitet via akvatiska exponeringsvägar, 
  
 – 
  
 genom övervakning erhållna belägg för en utbredd konta- minering av miljön, och 
  
 – 
  
 andra styrkta faktorer som kan indikera en möjlig utbredd kontaminering av miljön, till exempel produktions- eller an- vändningsmängden av det berörda ämnet samt användnings- mönstret. 
  
 3. 
  
 I kommissionens förslag skall också de prioriterade farliga ämnena fastställas. Härvid skall kommissionen ta hänsyn till det val av ämnen som ger upphov till oro vilket har gjorts i relevant gemenskapslagstiftning om farliga ämnen eller i relevanta interna- tionella avtal. 
  
 4. 
  
 Kommissionen skall se över den antagna listan över prioriterade ämnen senast fyra år efter tidpunkten för detta direktivs ikraft- 
  
 22 
  
 EGT L 84, 5.4.1993, s. 1. 
  
 23 
  
 EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/47/EG (EGT L 191, 7.7.1998, s. 50). 
  
 24 
  
 EGT L 123, 24.4.1998, s. 1. 
  
 295 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 trädande och minst vart fjärde år därefter samt lägga fram förslag när så är lämpligt. 
  
 5. 
  
 Kommissionen skall när den utarbetar sitt förslag beakta rekommendationer från Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, medlemsstaterna, Europaparlamentet, Europeiska miljöbyrån, gemenskapens forskningsprogram, inter- nationella organisationer som gemenskapen är part i, europeiska näringslivsorganisationer inbegripet sådana som företräder små och medelstora företag, europeiska miljöorganisationer samt annan relevant information som kommer till dess kännedom. 
  
 6. 
  
 Kommissionen skall för de prioriterade ämnena lägga fram förslag om reglering för 
  
 – 
  
 att gradvis minska utsläpp och spill av de berörda ämnena, och i synnerhet 
  
 – 
  
 att utsläpp och spill av de ämnen som fastställs i enlighet med punkt 3 upphör eller stegvis elimineras, inklusive en lämplig tidsplan för detta. Tidsplanen skall inte sträcka sig längre än 20 år efter det att dessa förslag antas av Europaparlamentet och rådet i enlighet med bestämmelserna i denna artikel 
  
 Kommissionen skall därvid fastställa en kostnadseffektiv och proportionell nivå på och kombinationen av produkt- och process- reglering för både punktkällor och diffusa källor och beakta de gränsvärden för utsläpp för processreglering som gäller i hela gemenskapen. När så är lämpligt kan åtgärder på gemenskapsnivå för processreglering utformas sektor för sektor. När produkt- regleringen omfattar en översyn av de relevanta tillstånd som har utfärdats enligt direktiv 91/414/EEG samt direktiv 98/8/EG, skall en sådan översyn genomföras i enlighet med bestämmelserna i de direktiven. I varje förslag till reglering skall anges hur dessa skall revideras, uppdateras samt hur deras effektivitet skall bedömas. 
  
 7. 
  
 Kommissionen skall lägga fram förslag om kvalitetsnormer för koncentrationen av de prioriterade ämnena i ytvatten, sediment eller biota. 
  
 8. 
  
 Kommissionen skall lägga fram förslag i enlighet med punkter- na 6 och 7, åtminstone med avseende på utsläppsregleringar för 
  
 296 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 punktkällor och om miljökvalitetsnormer, inom två år från det att ämnet i fråga förts upp på listan över prioriterade ämnen. För ämnen som är upptagna på den första listan över prioriterade ämnen skall medlemsstaterna, när det saknas överenskommelse på gemenskapsnivå, sex år efter tidpunkten för detta direktivs ikraft- trädande fastställa miljökvalitetsnormer för dessa ämnen för alla ytvatten som är påverkade av utsläpp av dessa ämnen och reglering av huvudkällorna för sådana utsläpp vilka bland annat grundar sig på överväganden av alla tekniska möjligheter till minskning. För ämnen som därefter förs upp på listan över prioriterade ämnen skall medlemsstaterna när det saknas överenskommelse på gemenskaps- nivå vidta sådana åtgärder fem år efter den dag då ämnet förts upp på listan. 
  
 9. 
  
 Kommissionen får utarbeta strategier mot förorening av vatten genom andra förorenande ämnen eller grupper av ämnen, inbegripet varje förorening som inträffar till följd av olyckor. 
  
 10. 
  
 När kommissionen utarbetar sina förslag enligt punkterna 6 och 7 skall den också göra en översyn av alla direktiv som för- tecknas i bilaga IX. Den skall inom tidsfristen i punkt 8 föreslå en översyn av regleringarna i bilaga IX för alla ämnen på listan över prioriterade ämnen och skall föreslå lämpliga åtgärder inklusive eventuellt avskaffande av regleringarna enligt bilaga IX för alla andra ämnen. 
  
 Alla regleringar i bilaga IX för vilka översyn föreslås skall avskaffas senast den dag då dessa ändringar träder i kraft. 
 11. Kommissionen skall föreslå en lista över prioriterade ämnen, viken omnämns i punkt 2 och 3 och vilken när den antas av Europaparlamentet och rådet, skall bli bilaga X till detta direktiv. Översynen av listan över prioriterade ämnen vilken omnämns i punkt 4 skall ske enligt samma förfarande. 
 297 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 Artikel 17 
 Strategier för att hindra och reglera förorening av grundvatten 
  
 1. 
  
 Europaparlamentet och rådet skall besluta om särskilda åtgärder för att hindra och reglera förorening av grundvatten. Dessa åtgärder skall syfta till att målet om god kemisk grundvattenstatus uppnås i enlighet med artikel 4.1 b och skall beslutas på grundval av det förslag som inom två år efter detta direktivs ikraftträdande läggs fram av kommissionen i enlighet med de förfaranden som fastställs i fördraget. 
  
 2. 
  
 När kommissionen föreslår åtgärder skall den ta hänsyn till den analys som utförs i enlighet med artikel 5 och bilaga II. Dessa åtgärder skall föreslås tidigare om data finns tillgängliga och skall omfatta 
  
 a) 
  
 kriterier för bedömning av god kemisk grundvattenstatus i enlighet med avsnitt 2.2 i bilaga II samt avsnitten 2.3.2 och 2.4.5 i bilaga V, 
  
 b) 
  
 kriterier för identifiering av betydande och ihållande upp- åtgående trender och för fastställande av utgångspunkter för att motverka trender, vilka skall användas i enlighet med av- snitt 2.4.4 i bilaga V. 
  
 3. 
  
 De åtgärder som beslutas enligt punkt 1 skall ingå i de åtgärds- program som krävs enligt artikel 11. 
  
 4. 
  
 Om kriterier enligt punkt 2 saknas på gemenskapsnivå skall medlemsstaterna fastställa lämpliga kriterier senast fem år efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 
  
 5. 
  
 Om kriterier enligt punkt 4 saknas på nationell nivå skall utgångspunkten för att motverka trender ligga på högst 75 procent av nivån på de kvalitetsstandarder som fastställts i den befintliga gemenskapslagstiftning som gäller för grundvatten. 
  
 298 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 Artikel 18 
 Kommissionens rapport 
  
 1. 
  
 Kommissionen skall offentliggöra en rapport om detta direktivs genomförande senast tolv år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter och överlämna den till Europaparlamentet och rådet. 
  
 2. 
  
 Rapporten skall innefatta följande: 
  
 a) 
  
 En översyn av hur direktivets genomförande fortskrider. 
  
 b) 
  
 En översyn av yt- och grundvattenstatusen i gemenskapen samordnat med Europeiska miljöbyrån. 
  
 c) 
  
 En översikt över de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som har lagts fram i enlighet med artikel 15, inklusive förslag till förbättringar av framtida planer. 
  
 d) 
  
 En sammanfattning av svaret på var och en av de rapporter eller rekommendationer till kommissionen som framförts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 12. 
  
 e) 
  
 En sammanfattning av de förslag, regleringsåtgärder och stra- tegier som har utarbetats enligt artikel 16. 
  
 f) 
  
 En sammanfattning av svaren på Europaparlamentets och rådets kommentarer till tidigare genomföranderapporter. 
  
 3. 
  
 Kommissionen skall även offentliggöra en rapport om hur genomförandet fortskrider på grundval av medlemsstaternas sammanfattande rapporter i enlighet med artikel 15.2 samt över- lämna den till Europaparlamentet och medlemsstaterna senast två år efter de tidpunkter som avses i artiklarna 5 och 8. 
  
 4. 
  
 Kommissionen skall inom tre år efter offentliggörandet av varje rapport, i enlighet med punkt 1, offentliggöra en interimsrapport som på grundval av medlemsstaternas interimsrapporter enligt artikel 15.3 redogör för hur genomförandet fortskrider. Den skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet. 
  
 5. 
  
 Kommissionen skall, när det är lämpligt och i överensstämmelse med rapporteringscykeln, sammankalla en konferens med berörda 
  
 299 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 parter från var och en av medlemsstaterna om gemenskapens vattenpolitik, för att de skall kunna ge synpunkter på kommis- sionens rapporter om genomförandet och för att utbyta erfaren- heter. 
 Deltagarna skall omfatta företrädare för de berörda myndigheterna, Europaparlamentet,  
 icke-statliga 
  organisationer, parterna på arbets- marknaden och inom näringslivet, konsumentorganisationer, akademiker och andra experter. 
 Artikel 19 
 Planer för framtida åtgärder från gemenskapens sida 
  
 1. 
  
 En gång per år skall kommissionen i informationssyfte för den kommitté som avses i artikel 21 lägga fram en vägledande plan över åtgärder som har konsekvenser för vattenlagstiftningen och som den avser att föreslå inom den närmaste framtiden, inklusive sådana som härrör från de förslag, regleringsåtgärder och strategier som har utarbetats enligt artikel 16. Detta skall ske första gången senast två år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande. 
  
 2. 
  
 Kommissionen kommer att se över detta direktiv senast 19 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och föreslå nödvändiga ändringar. 
  
 Artikel 20 
 Tekniska anpassningar av direktivet 
 1. Bilagorna I och III och avsnitt av 1.3.6 i bilaga V får i enlighet med de förfaranden som fastställs i artikel 21 anpassas till veten- skapliga och tekniska framsteg, med beaktande av de perioder för översyn och uppdatering av förvaltningsplanerna för avrinnings- distrikt som avses i artikel 13. När det är nödvändigt får kom- missionen anta riktlinjer för genomförandet av bilagorna II och V i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 20. 
 300 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 2. För överföring och behandling av data, inklusive statistiska och kartografiska data, kan tekniska format med avseende på punkt 1 antas i enlighet med de förfaranden som fastställs i artikel 21. 
 Artikel 21 
 Föreskrivande kommitté 
  
 1. 
  
 Kommissionen skall biträdas av en kommitté (nedan kallad kommittén). 
  
 2. 
  
 När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet. 
  
 Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader. 
 3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. 
 Artikel 22 
 Upphävanden och övergångsbestämmelser 
 1. Följande rättsakter skall upphävas med verkan sju år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande: 
  
 – 
  
 Direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna 
  
 25 
 . 
  
 – 
  
 Rådets beslut 77/795/EEG av den 12 december 1977 om ett gemensamt förfarande för utbyte av information om kvaliteten på sött ytvatten inom gemenskapen 
  
 26 
 . 
  
 – 
  
 Rådets direktiv 79/869/EEG av den 9 oktober 1979 om mät- metoder samt provtagnings- och analysfrekvenser avseende ytvatten för dricksvattenframställning i medlemsstaterna 
  
 27 
 . 
  
 25 
  
 EGT L 194, 25.7.1975, s. 26. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG. 
  
 26 
  
 EGT L 334, 24.12.1977, s. 29. Beslutet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. 
  
 27 
  
 EGT L 271, 29.10.1979, s. 44. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. 
  
 301 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 2. Följande rättsakter skall upphävas med verkan 13 år efter tid- punkten för detta direktivs ikraftträdande: 
  
 – 
  
 Rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden 
  
 28 
 . 
  
 – 
  
 Rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 otkober 1979 om kva- litetskrav för skaldjursvatten 
  
 29 
 . 
  
 – 
  
 Rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen. 
  
 – 
  
 Direktiv 76/464/EEG med undantag för artikel 6, som skall upphävas med verkan från och med tidpunkten för detta direk- tivs ikraftträdande. 
  
 3. Följande övergångsbestämmelser skall tillämpas för direktiv 76/464/EEG: 
  
 a) 
  
 Den lista över prioriterade ämnen som antas enligt artikel 16 i detta direktiv skall ersätta listan över prioriterade ämnen i kommissionens meddelande till rådet av den 22 juni 1982. 
  
 b) 
  
 Med avseende på artikel 7 i direktiv 76/464/EEG får medlems- staterna tillämpa principerna för identifiering av förorenings- problem och av de ämnen som orsakar dem, fastställande av kvalitetsnormer, och antagande av åtgärder enligt detta direk- tiv. 
  
 4. 
  
 Miljömålen i artikel 4 och de miljökvalitetsnormer som fast- ställs i bilaga IX och enligt artikel 16.7 samt av medlemsstaterna enligt bilaga V i fråga om ämnen som inte finns upptagna i listan över prioriterade ämnen och enligt artikel 16.8 med avseende på prioriterade ämnen för vilka gemenskapsnormer inte har fastställts, skall betraktas som miljökvalitetsnormer med avseende på artikel 2.7 och artikel 10 i direktiv 96/61/EG. 
  
 5. 
  
 När ett ämne på den lista över prioriterade ämnen som antas enligt artikel 16 inte finns upptaget i bilaga VIII till detta direktiv eller i bilaga III till direktiv 96/61/EG skall det läggas till i de bilagorna. 
  
 28 
  
 EGT L 222, 14.8.1978, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt. 
  
 29 
  
 EGT L 281, 10.11.1979, s. 47. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG. 
  
 302 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4a 
  
 6. När det gäller ytvattenförekomster skall miljömål som fastställs i enlighet med den första avrinningsområdesvisa förvaltningsplan som krävs enligt detta direktiv åtminstone innebära att kvalitets- normer, som är minst lika stränga som de som krävs för att genomföra direktiv 76/464/EEG, blir gällande. 
 Artikel 23 
 Påföljder 
 Medlemsstaterna skall bestämma vilka påföljder som skall tillämpas i fall av överträdelse av de nationella bestämmelser som antas till följd av detta direktiv. De påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. 
 Artikel 24 
 Genomförande 
 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra för- fattningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 22 december 2003. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta. 
 När en medlemsstat beslutar om dessa föreskrifter skall de inne- hålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv fastställa. 
 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta. 
 303 
  
 Bilaga 4a 
  
 SOU 2002:107 
  
 Artikel 25 
 Ikraftträdande 
 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i 
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
 Artikel 26 
 Adressater 
 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 
 Utfärdat i Luxemburg den 23 oktober 2000. 
  
 På Europaparlamentets vägnar 
  
 På rådets vägar 
  
 N. FONTAINE 
  
 Marshall 
  
 Ordförande 
  
 Ordförande 
  
 304 
 Bilaga 4b 
 Förteckning över bilagor till ramdirektivet för vatten 
  
 I 
  
 Information som krävs för förteckningen över behöriga myndigheter 
  
 II 
  
 1. Ytvatten 
  
 1.1 
  
 Karaktärisering av typ av ytvattenförekomster 
  
 1.2 
  
 Ekoregiaoner och typer av ytvattenförekomster 
  
 1.2.1 
  
 Floder (system A och B) 
  
 1.2.2 
  
 Sjöar (system A och B) 
  
 1.2.3 
  
 Vatten i övergångszon (system A och B) 
  
 1.2.4 
  
 Kustvatten (system A och B) 
  
 1.3 
  
 Fastställande av de typspecifika referensförhållandena för typer av ytvattenförekomster 
  
 1.4 
  
 Fastställande av påverkan 
  
 1.5 
  
 Bedömning av miljökonsekvenser 
  
 2. 
  
 Grundvatten 
  
 2.1 
  
 Första karaktärisering 
  
 2.2 
  
 Ytterligare karaktärisering 
  
 2.3 
  
 Översyn av de konsekvenser som mänsklig verksamhet har för grundvatten 
  
 2.4 
  
 Översyn av förändringarnas konsekvenser för grund- vattennivån 
  
 2.5 
  
 Översyn av konsekvenserna av föroreningar på grund- vattenkvaliteten 
  
 III Ekonomisk analys 
 IV Skyddade områden 
 305 
  
 Bilaga 4b 
  
 SOU 2002:107 
  
 V 
  
 1. Ytvattenstatus 
  
 (Ett exempel på uppställningen återfinns sist i bilaga 4 b) 
  
 1.1 
  
 Kvalitetsfaktorer för klassificeringen av ekologisk status 
  
 1.1.1 
  
 Floder 
  
 1.1.2 
  
 Sjöar 
  
 1.1.3 
  
 Vatten i övergångszon 
  
 1.1.4 
  
 Kustvatten 
  
 1.1.5 
  
 Konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenföre- komster 
  
 1.2 
  
 Normativa definitioner för klassificering av ekologisk status 
  
 1.2.1 
  
 Definition av hög, god och måttlig ekologisk status 
  
 i 
  
 floder 
  
 1.2.2 
  
 Definition av hög, god och måttlig ekologisk status 
  
 i 
  
 sjöar 
  
 1.2.3 
  
 Definition av hög, god och måttlig ekologisk status 
  
 i 
  
 vatten i övergångszon 
  
 1.2.4 
  
 Definition av hög, god och måttlig ekologisk status 
  
 i 
  
 kustvatten 
  
 1.2.5 
  
 Definition av hög, god och måttlig ekologisk potential för konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster 
  
 1.2.6 
  
 Förfarande för medlemsstaternas fastställande av kemiska miljökvalitetsnormer 
  
 1.3 
  
 Övervakning av ekologisk status och kemisk status för ytvatten 
  
 1.3.1 
  
 Utformning av den kontrollerande övervakningen 
  
 1.3.2 
  
 Utformning av den operativa övervakningen 
  
 1.3.3 
  
 Utformning av den undersökande övervakningen 
  
 1.3.4 
  
 Övervakningsfrekvens 
  
 1.3.5 
  
 Tilläggskrav på övervakning av skyddade områden 
  
 1.3.6 
  
 Normer för övervakning av kvalitetsfaktorer 
  
 1.4 
  
 Klassificering och redovisning av ekologisk status 
  
 1.4.1 
  
 Jämförbarhet för biologiska övervakningsresultat 
  
 1.4.2 
  
 Redovisning av övervakningsresultat och klassifi- cering av ekologisk status och ekologiska potential 
  
 1.4.3 
  
 Redovisning av övervakningsresultat och klassifi- cering av kemisk status 
  
 306 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 4b 
  
 2. 
  
 Grundvatten 
  
 2.1 
  
 Grundvattnets kvantitativa status 
  
 2.1.1 
  
 Parameter för klassificering av kvanitativ status 
  
 2.1.2 
  
 Definition av kvantitativ status 
  
 2.2 
  
 Övervakning av grundvattnets kvantitativa status 
  
 2.2.1 
  
 Nät för övervakning av grundvattennivån 
  
 2.2.2 
  
 Täthet mellan övervakningsstationerna 
  
 2.2.3 
  
 Övervakningsfrekvens 
  
 2.2.4 
  
 Tolkning och redovisning av grundvattnets kvan- titativa status 
  
 2.3 
  
 Grundvattnets kemiska status 
  
 2.3.1 
  
 Parametrar för bestämning av grundvattnets kem- iska status 
  
 2.3.2 
  
 Definition av god kemisk status hos grundvattnet 
  
 2.4 
  
 Övervakning av grundvattnets kemiska status 
  
 2.4.1 
  
 Nätet för övervakning av grundvatten 
  
 2.4.2 
  
 Kontrollerande övervakning 
  
 2.4.3 
  
 Operativ övervakning 
  
 2.4.4 
  
 Identifiering av tendenser för förorenande ämnen 
  
 2.4.5 
  
 Tolkning och redovisning av grundvattnets kem- iska status 
  
 2.5 
  
 Redovisning av grundvattnets status 
  
 VI 
  
 Förteckning över åtgärder som skall inkluderas i åtgärds- 
  
 programmen 
  
 VII 
  
 Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt 
  
 VIII 
  
 Orienterade förteckning över huvudsakliga förorenande 
  
 ämnen 
  
 IX 
  
 Gränsvärden för utsläpp och miljökvalitetsnormer 
  
 X 
  
 Prioriterade ämnen 
  
 XI 
  
 (Kartor över ekoregioner för floder och sjöar samt för 
  
 vatten i övergångszoner och kustvatten) 
  
 Bilagorna är omfattande (totalt 50 sidor) Bilagorna II och V är av centralt intresse för utformningen av vattenplaneringen. För att ge en bild av hur bilagan V är uppställd, bifogas en sida ut bilagan 1.2.2 som visar definitionen av hög, god och måttlig ekologisk status i sjöar för några parametrar (endast ett utdrag). 
 307 
  
 Bilaga 4b 
  
 SOU 2002:107 
  
 Ett exempel på uppställning av bilagan V 
 Utdrag ur bilagan 1.2.2 med definition av hög, god och måttlig ekologisk status i sjöar 
 Biologiska kvalitetsfaktorer 
  
 Faktorer 
  
 Hög status 
  
 God status 
  
 Måttlig status 
  
 Fytoplankton 
  
 Artsammansättning 
  
 och 
  
 förekomst av 
  
 Det finns lätta förändringar i artsam- 
  
 Artsammansättning och förekomst 
  
 av 
  
 fytoplankton motsvarar helt eller nästan 
  
 mansättning och förekomst av plankton 
  
 plankton skiljer sig måttligt från sam- 
  
 helt opåverkade förhållanden. 
  
 i förhållande till de typspecifika sam- 
  
 mansättningen i typspecifika samhäll- 
  
 Den genomsnittliga förekomsten av fyto- 
  
 hällena. Sådana förändringar tyder inte 
  
 en. 
  
 på någon accelererande tillväxt av alger 
  
 planktonbiomassa överensstämmer helt 
  
 Biomassan är måttligt påverkad och kan 
  
 som 
  
 orsakar 
  
 oönskade störningar 
  
 av 
  
 med de typspecifika fysika-  
 lisk-kemiska 
  
 förorsaka en betydande oönskad påverk- 
  
 vattenförekomstens 
  
 organismbalans 
  
 förhållandena och förändrar inte väsent- 
  
 an på andra biologiska och fysikalisk- 
  
 eller 
  
 av 
  
 vattnets 
  
 eller 
  
 sedimentens 
  
 ligt de typspecifika 
  
 siktdjupsförhållan- 
  
 kemiska kvalitetsfaktorers värden 
  
 och 
  
 fysikalisk-kemiska 
  kvalitet. 
  
 Castro. 
  
 på vattnets eller sedimentens fysikalisk- 
  
 Planktonblomning 
  
 inträffar 
  
 med 
  
 den 
  
 En lätt 
  
 ökning av 
  
 frekvensen för 
  
 och 
  
 kemiska kvalitet. 
  
 intensiteten av den typspecifika plank- 
  
 frekvens och inten- sitet som stämmer 
  
 En måttlig ökning av frekvensen för och 
  
 tonblomningen kan förekomma. 
  
 överens med de typspecifika fysikalisk- 
  
 intensiteten av planktonblomning 
  
 kan 
  
 kemiska förhållandena. 
  
 förekomma. Ihållande blomningar 
  
 kan 
  
 inträffa under sommarmånaderna. 
  
 Makrofyter 
  
 Artsammansättning och förekomst mot- 
  
 Det finns lätta förändringar i samman- 
  
 Det finns måttliga förändringar i art- 
  
 och 
  
 svarar helt eller nästan helt opåverkade 
  
 sättning och förekomst av makrofyter 
  
 sammansättningen av makrofyter 
  
 och 
  
 fytobentos 
  
 förhållanden. 
  
 och fytobentos i förhållande till typspe- 
  
 fytobentos i förhållande till de typspe- 
  
 Inga förändringar 
  
 i 
  
 den 
  
 genomsnittliga 
  
 cifika 
  
 samhällen. Sådana 
  
 förändringar 
  
 cifika samhällena och den är väsentligt 
  
 tyder inte på någon accelererande till- 
  
 mer påverkad än vad som kan iakttas 
  
 förekomsten 
  
 av 
  
 makrofyter 
  
 och 
  
 fyto- 
  
 växt av fytobentos eller högre former av 
  
 vid god kvalitet. 
  
 bentos kan upptäckas. 
  
 växtliv 
  
 som 
  
 orsakar 
  
 oönskade 
  
 stör- 
  
 Måttliga förändringar av den genom- 
  
 ningar 
  
 av vattenförekomstens 
  
 organ- 
  
 snittliga förekomsten av makrofyter och 
  
 ismbalans eller av vattnets eller sedi- 
  
 fytobentos kan påvisas. 
  
 mentens  
 fysikalisk-kemiska 
  kvalitet. 
  
 Det fytobentiska samhället kan till följd 
  
 Det fytobentiska samhället har inte till 
  
 av mänsklig verk- samhet ha påverkats 
  
 följd av mänsklig verksamhet påverkats 
  
 och i vissa områden flyttats av flockar 
  
 negativt 
  
 av 
  
 flockar 
  
 eller 
  
 mattor 
  
 av 
  
 och mattor av bakterier. 
  
 bakterier. 
  
 Bentiska 
  
 Artsammansättning och förekomst mot- 
  
 Det finns lätta förändringar i artsam- 
  
 Artsammansättning och förekomst 
  
 av 
  
 evertebrater 
  
 svarar helt eller nästan helt opåverkade 
  
 mansättning och förekomst av everte- 
  
 evertebrater skiljer sig måttligt från 
  
 förhållanden. 
  
 brater i förhållande till de typspecifika 
  
 typspecifika förhållanden. 
  
 Förhållandet mellan arter som är käns- 
  
 samhällena. 
  
 Viktiga grupper av arter i det typspe- 
  
 liga för påverkan och arter som inte är 
  
 Förhållandet mellan arter som är käns- 
  
 cifika samhället saknas. 
  
 känsliga för 
  
 påverkan 
  
 uppvisar 
  
 ingen 
  
 liga för påverkan och arter som inte är 
  
 Förhållandet mellan arter som är käns- 
  
 förändring jämfört med opåverkade för- 
  
 känsliga 
  
 för 
  
 påverkan uppvisar 
  
 vissa 
  
 liga för påverkan och arter som inte är 
  
 hållanden. 
  
 tecken på förändring jämfört med opå- 
  
 känsliga för påverkan, samt graden av 
  
 verkade förhållanden. 
  
 Graden av mångfald av evertebrater 
  
 mångfald, är väsentligt lägre än det 
  
 uppvisar inga tecken på förändring jäm- 
  
 Mångfalden 
  
 av evertebrater uppvisar 
  
 typspecifika värdet och väsentligt lägre 
  
 fört med opåverkade förhållanden. 
  
 vissa tecken på för- ändring jämfört 
  
 än vid god status. 
  
 med opåverkade förhållanden. 
  
 308 
 Bilaga 5 
 Författningsförslag som läggs fram av Utredningen svensk vattenadministration i betänkandet Klart som vatten, SOU 2002:105. 
 Miljöbalken 
 5 kap. 
 10 § 
 Sveriges land- och havsområden skall indelas i vattendistrikt. Ett vattendistrikt består av ett eller flera angränsande avrinnings- områden tillsammans med deras förbundna grund- och kustvatten. Ett avrinningsområde utgörs av ett landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, möjligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, eller vid en enda flodmynning eller ett enda delta. 
 För varje vattendistrikt skall det finnas en myndighet som ansvarar för förvaltningen av distriktet (vattenmyndighet). 
 Regeringen får indela riket i vattendistrikt med tillhörande avrin- ningsområden och utse vattenmyndigheter som följer av Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen. 
 11 § 
 För varje huvudavrinningsområde skall finnas ett samverkansorgan med uppgift att medverka i vattenförvaltningen. Efter bestäm- mande av vattenmyndigheten kan ett samverkansorgan omfatta mer än ett huvudavrinningsområde, eller del av ett huvudavrin- ningsområde. 
 Berörda kommuner skall ingå i samverkansorganet. I samverk- ansorganet får även ingå juridisk person eller annan som väsentligt berörs av vattenförvaltningen. Vattenmyndigheten får förordna om medverkan i samverkansorganet och i samband därmed besluta i vilken omfattning medverkan skall ske. 
 309 
 Bilaga 6 
 Utkast till förordning (2003:00) om förvaltning av vattendistrikt 
 Miljöbalkskommittén lägger gemensamt med Utredningen svensk vattenadministration fram följande utkast till en ny förordning om förvaltning av vattendistrikt. Förslaget innehåller de delar av en kommande förordning som föranletts av våra respektive utred- ningsdirektiv. 
 De bestämmelser som Utredningen svensk vattenadministration är huvudansvarig för har skrivits på grå bakgrund. Övriga bestäm- melser är Miljöbalkskommittén huvudansvarig för. 
 Förordningen kommer att kompletteras i bland annat de delar av ramdirektivet för vatten som utreds av Naturvårdsverket och SGU. Det innebär att det i förordningen behöver tas in bemyndiganden för Naturvårdsverket och SGU att ta fram de föreskrifter som behövs för att genomföra bestämmelserna om karaktärisering av vattenområden m.m. (främst artikel 5 samt bilagorna II och V i direktivet). Det är också skälet till att vi på flera ställen i förordningen hänvisar till en bilaga X, som alltså inte finns ännu. 
 Utkast till förordning (2003:00) om förvaltning av vattendistrikt 
 1 kap. Allmänna bestämmelser 
 Inledande bestämmelser 
  
 1 §  
 Denna förordning gäller förvaltning av vattendistrikt enligt Europaparlamentets och Rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. I förordningen finns bestäm- melser till skydd för inlandsytvatten, vatten i övergångszon, kust- vatten och grundvatten. 
 311 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 Indelning i vattendistrikt 
  
 2 §  
 Riket skall vara indelat i fem vattendistrikt enligt följande. 
 Vattendistrikt 1; Bottenviken 
 omfattar avrinningsområdena för de svenska huvudvattendrag som mynnar i Bottenviken, dvs. huvudavrinningsområdena från och med Torneälven till och med Dalkarlsån. Dessutom ingår land- områdena vid kusten mellan dessa huvudavrinningsområden från vilka vattnet rinner direkt till Bottenviken samt kustvattenområdet intill en nautisk mil utanför baslinjen. 
 Vattendistrikt 2; Bottenhavet 
 omfattar avrinningsområdena för de svenska huvudvattendrag som mynnar i Bottenhavet, dvs. huvudavrinningsområdena från och med Sävarån till och med Eaton. Dessutom ingår landområdena vid kusten mellan dessa huvudavrinningsområden från vilka vattnet rinner direkt till Bottenhavet samt kustvattenområdet intill en nautisk mil utanför baslinjen. 
 Vattendistrikt 3; Norra egentliga Östersjön 
 omfattar avrinningsområdena för de svenska huvudvattendrag som mynnar i Södra Ålands hav och Norra Gotlandshavet, dvs. huvudavrinningsområdena från och med Broströmmen till och med Tyresån. Dessutom ingår landområdena vid kusten mellan dessa huvudavrinningsområden från vilka vattnet rinner direkt till Södra Ålands hav och Norra Gotlandshavet samt kustvatten- området intill en nautisk mil utanför baslinjen. 
 Vattendistrikt 4; Södra egentliga Östersjön 
 omfattar avrinningsområdena för de svenska huvudvattendrag som mynnar i Västra Gotlandshavet, Östra Gotlandshavet, Born- holmshavet, Arkonahavet och Öresund dvs. huvudavrinnings- områdena från och med Trosaån till och med Råån samt Öland och Gotland. Dessutom ingår landområdena vid kusten mellan dessa huvudavrinningsområden från vilka vattnet rinner direkt till södra delen av Egentliga Östersjön samt kustvattenområdet intill en nautisk mil utanför baslinjen. 
 312 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 Vattendistrikt 5; Västerhavet 
 omfattar avrinningsområdena för de svenska huvudvattendrag som mynnar i Västerhavet, dvs. huvudavrinningsområdena från Vege å till och med Enningsdalsälven. Dessutom ingår landområdena vid kusten mellan dessa huvudavrinningsområden, från vilka vattnet rinner direkt till Västerhavet samt kustvattenområdet intill en nautisk mil utanför baslinjen. 
 Vattenmyndigheter 
  
 3 §  
 För varje vattendistrikt finns en vattenmyndighet som ansvarar för förvaltningen av vattendistriktet. 
 Vattenmyndigheternas uppgifter 
  
 4 §  
 Vattenmyndigheten skall för vattendistriktet ansvara för 
  
 1. 
  
 karaktärisering, undersökning av miljöpåverkan och ekonomisk analys av vattenanvändning, 
  
 2. 
  
 miljömål, 
  
 3. 
  
 undantag från miljömål, 
  
 4. 
  
 förvaltningsplaner och åtgärdsprogram, 
  
 5. 
  
 uppföljning av genomförandet av åtgärdsprogram, 
  
 6. 
  
 övervakning av vattenmiljön, och 
  
 7. 
  
 rapportering. 
  
 Definitioner 
  
 5 §  
 I denna förordning avses med 
  
 avrinningsområde 
 : landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, möjligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, eller vid en enda flodmynning eller ett enda delta 
 dricksvatten: 
 a) allt vatten som, antingen i sitt ursprungliga tillstånd eller efter beredning, är avsett för dryck, matlagning eller beredning av livs- 
 313 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 medel, oberoende av dess ursprung och oavsett om det tillhanda- hålls genom en distributionsanläggning, från tankar, i flaskor eller i behållare, och 
 b) allt vatten som används i ett livsmedelsproducerande företag vid tillverkning, bearbetning, konservering eller saluhållande av varor eller ämnen som är avsedda som livsmedel, 
  
 ekologisk status:  
 ett uttryck för kvaliteten på strukturen och funk- tionen hos akvatiska ekosystem som är förbundna med ytvatten enligt bestämmelserna i bilaga X 
  
 förorenande ämnen 
 : varje ämne som kan orsaka förorening 
  
 förorening 
 : direkt eller indirekt tillförsel genom mänsklig verk- samhet av ämnen eller värme till luft, vatten eller mark, som kan skada människors hälsa eller kvaliteten på akvatiska ekosystem eller på terrestra ekosystem som är direkt beroende av akvatiska eko- system, som medför skada på materiell egendom eller försämrar eller hindrar möjligheterna att utnyttja de fördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön 
  
 god ekologisk potential 
 : när den ekologiska statusen hos en kraftigt modifierad eller konstgjord vattenförekomst åtminstone är god enligt bestämmelserna i bilaga X 
  
 god ekologisk status 
 : när den ekologiska statusen hos en ytvatten- förekomst åtminstone är god enligt bestämmelserna i bilaga X 
  
 god grundvattenstatus 
 : statusen hos en grundvattenförekomst när både dess kvantitativa status och dess kemiska status åtminstone är god 
  
 god kemisk grundvattenstatus 
 : den kemiska status hos en grund- vattenförekomst som uppfyller de krav som definieras i tabell X i bilaga X 
  
 god kemisk ytvattenstatus 
 : den kemiska status som uppfyller miljö- målen för ytvatten enligt 3 kap. 1 § och som innebär att koncentra- tionerna av förorenande ämnen i ytvattenförekomsten inte över- skrider de miljökvalitetsnormer som anges i bilaga X 
 314 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 god ytvattenstatus 
 : statusen hos en ytvattenförekomst när både dess ekologiska status och dess kemiska status åtminstone är god enligt bestämmelserna i bilaga X 
  
 grundvatten 
 : allt vatten som finns under markytan i den mättade zonen och som står i direkt kontakt med mark eller underliggande jordlager 
  
 grundvattenförekomst 
 : en avgränsad volym grundvatten i en eller flera akviferer 
  
 grundvattenstatus 
 : allmän benämning på statusen hos en grund- vattenförekomst som bestäms av dess kvantitativa status eller dess kemiska status, beroende på vilken av dessa som är sämst 
  
 huvudavrinningsområde 
 : avrinningsområde med en areal som är minst 200 km 
 2  
 vid mynningen i havet 
  
 huvudvattendrag 
 : vattendrag med en areal som är minst 200 km 
 2  
 vid mynningen i havet 
  
 inlandsytvatten 
 : allt stillastående eller strömmande vatten på mark- ytan och allt grundvatten på landsidan av den baslinje från vilken territorialvattnets bredd mäts 
  
 konstgjord vattenförekomst 
 : en ytvattenförekomst som skapats genom mänsklig verksamhet och som definierats som konstgjord enligt bestämmelserna i 4 kap. 1 § 
 kraftigt modifierad vattenförekomst 
 : en ytvattenförekomst som till följd av fysiska förändringar genom mänsklig verksamhet på ett väsentligt sätt har ändrat karaktär och som definierats som kraftigt modifierad enligt bestämmelserna i 4 kap. 1 § 
  
 kustvatten 
 : ytvatten som finns innanför den linje på vilken varje punkt befinner sig på ett avstånd av en sjömil från närmaste punkt på den baslinje från vilken bredden av territorialvattnet mäts och som, när det är lämpligt, sträcker sig till den yttre gränsen för vatten i övergångszon 
 315 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 kvantitativ status 
 : ett uttryck för i vilken grad en grundvatten- förekomst är påverkad av direkta och indirekta uttag av vatten 
  
 ramdirektivet för vatten 
 : Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område 
  
 vatten i övergångszon 
 : förekomst av ytvatten i närheten av flod- utlopp som delvis är av salthaltig karaktär till följd av närheten till kustvatten men som på ett väsentligt sätt påverkas av sötvatten- strömmar 
  
 ytvatten 
 : inlandsvatten utom grundvatten; vatten i övergångszon och kustvatten utom när det gäller kemisk status då det även skall inbegripa territorialvatten 
  
 ytvattenförekomst 
 : en avgränsad och betydande ytvattenförekomst som till exempel en sjö, ett magasin, en å, flod eller kanal, ett vatten i övergångszon eller en kustvattensträcka 
  
 ytvattenstatus 
 : allmän benämning på statusen hos en ytvattenföre- komst som bestäms av dess ekologiska status eller dess kemiska status, beroende på vilken av dessa som är sämst 
 2 kap. Karaktärisering, undersökning av miljöpåverkan och ekonomisk analys av vattenanvändning 
 [Omfattas inte av våra utredningsdirektiv] 
 3 kap. Miljömål för vattendistrikt 
 Ytvatten 
  
 1 §  
 Miljömålen för ytvatten är att 
  
 1. 
  
 inte försämra statusen i ytvattenförekomster, om inte annat följer av tillämpningen av 4 kap.  
  
 4-7 
  §§, 
  
 2. 
  
 uppnå en god ytvattenstatus enligt bestämmelserna i bilaga X i alla ytvattenförekomster utom de som definieras som konstgjorda 
  
 316 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 eller kraftigt modifierade senast den 22 december 2015, om inte annat följer av tillämpningen av 4 kap.  
 1-7 
  §§, 
 3. uppnå en god ekologisk potential och en god kemisk ytvatten- status enligt bestämmelserna i bilaga X i alla konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster senast den 22 december 2015, om inte annat följer av tillämpningen av 4 kap.  
 1–7 
  §§. 
 Grundvatten 
  
 2 §  
 Miljömålen för grundvatten är att 
  
 1. 
  
 inte försämra statusen i grundvattenförekomster, om inte annat följer av tillämpningen av 4 kap.  
  
 4–7 
  §§, 
  
 2. 
  
 uppnå en god grundvattenstatus enligt bestämmelserna i bilaga X senast den 22 december 2015, om inte annat följer av tillämp- ningen av 4 kap.  
  
 1-7 
  §§, 
 Skyddade områden 
  
 3 §  
 Miljömålen för skyddade områden är att uppfylla alla normer och mål senast den 22 december 2015, om inte annat följer av den lagstiftning enligt vilken de skyddade områdena har bestämts. 
 Om flera miljömål avser samma vattenförekomst 
  
 4 §  
 Om fler än ett av målen enligt  
 1–3 
  §§ avser en viss vatten- förekomst skall det strängaste målet gälla. 
 Konstgjorda och kraftigt modifierade ytvattenförekomster 
  
 5 §  
 En ytvattenförekomst får definieras som konstgjord eller kraftigt modifierad om 
  
 1. 
  
 vattenförekomsten behöver förändras i hydromorfologiskt avse- ende för att uppnå god ekologisk status, 
  
 2. 
  
 den nytta som följer av att vattenförekomsten är konstgjord eller kraftigt modifierad inte kan uppnås på något annat sätt som är bättre för miljön på grund av orimliga kostnader eller av tekniska skäl, och 
  
 317 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 3. de förändringar som behövs för att god ekologisk status skall uppnås kan antas få betydande negativ inverkan på 
  
 a. 
  
 miljön i stort, 
  
 b. 
  
 sjöfart, inklusive hamnanläggningar, eller rekreation, 
  
 c. 
  
 verksamheter för vilka vatten lagras, bland annat dricksvatten- försörjning, kraftproduktion eller bevattning, 
  
 d. 
  
 vattenreglering, skydd mot översvämning, markdränering, eller 
  
 e. 
  
 andra verksamheter av väsentlig betydelse från allmän syn- punkt. 
  
 Beslut om konstgjorda eller kraftigt modifierade ytvattenföre- komster får inte permanent hindra eller äventyra att miljömålen i andra vattenförekomster inom vattendistriktet uppfylls. 
 4 kap. Undantag från miljömål för vattendistrikt 
 Tidsbegränsade undantag 
  
 1 §  
 Vattenmyndigheten får flytta fram tidpunkten för att uppnå miljömålen för en vattenförekomst om de förbättringar som behövs i vattenmiljön inte kan genomföras till den 22 december 2015 på grund av orimliga kostnader, tekniska skäl eller naturliga förhållanden. Tidpunkten får flyttas fram till den 22 december 2021 eller, som längst, den 22 december 2027. Om miljömålen inte kan uppnås på grund av naturliga förhållanden får tidpunkten flyttas fram ytterligare. 
 Beslut om tidsbegränsade undantag, och skälen till dessa, skall redovisas i förvaltningsplanen för vattendistriktet. 
 Permanenta undantag 
  
 2 §  
 Vattenmyndigheten får fastställa mindre stränga miljömål för vattenförekomster än som följer av 3 kap.  
 1-3 
  §§ om 
  
 1. 
  
 dessa är så påverkade av verksamheter enligt de undersökningar som genomförts enligt 3 kap., eller 
  
 2. 
  
 deras naturliga tillstånd är sådant, 
  
 318 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 att uppnåendet av miljömålen skulle vara omöjligt eller medföra orimliga kostnader. 
  
 3 §  
 Undantag enligt 2 § får beslutas om 
  
 1. 
  
 de miljömässiga eller samhällsekonomiska behov som verksam- heterna fyller inte kan tillgodoses utan orimliga kostnader på något annat sätt som är bättre för miljön, 
  
 2. 
  
 alla möjliga åtgärder vidtas för att uppnå bästa möjliga eko- logiska och kemiska status för ytvatten, samt bästa möjliga grund- vattenstatus, med beaktande av verksamheternas karaktär eller vattenförekomsternas naturliga tillstånd, och 
  
 3. 
  
 vattenförekomsternas status inte försämras ytterligare. 
  
 Beslut om permanenta undantag, och skälen till dessa, skall redovisas i förvaltningsplanen för vattendistriktet. 
 Miljömålen för de berörda vattenförekomsterna skall ses över vart sjätte år. 
 Tillfällig försämring av statusen 
  
 4 §  
 Vattenmyndigheten skall i förvaltningsplanen för vatten- distriktet redovisa de tillfälliga försämringar av statusen i vatten- förekomster som orsakats av 
  
 1. 
  
 exceptionella naturliga omständigheter, 
  
 2. 
  
 naturliga omständigheter som inte rimligen kunnat förutses, 
  
 3. 
  
 force majeure, eller 
  
 4. 
  
 olyckor som inte rimligen kunnat förutses. 
  
 5 §  
 Vattenmyndigheten skall när omständigheter enligt 4 § inträffar vidta följande åtgärder. 
 1. Vattenmyndigheten skall fastställa de åtgärder som behöver vidtas för att förebygga ytterligare försämring av statusen och för att inte äventyra uppnåendet av miljömålen i andra vattenföre- komster som inte påverkats av omständigheterna. Åtgärderna får inte äventyra återställandet av vattenförekomstens status när 
 319 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 omständigheterna inte längre föreligger. Åtgärderna skall redovisas i berörda åtgärdsprogram för vattendistriktet. 
  
 2. 
  
 Vattenmyndigheten skall årligen se över effekterna av omstän- digheterna. Vattenmyndigheten skall se till att åtgärder vidtas i syfte att återställa vattenförekomsten till dess status innan omständigheterna inträffade. Vad som sägs i andra meningen gäller inte om förhållandena är sådana som anges i 1 § första meningen. 
  
 3. 
  
 Vattenmyndigheten skall i nästa uppdaterade version av förvalt- ningsplanen för vattendistriktet redovisa en sammanfattning av effekterna av omständigheterna och av de åtgärder som vidtas eller som skall vidtas enligt punkterna 1 och 2. 
  
 Undantag för nya verksamheter 
  
 6 §  
 Vattenmyndigheten får göra undantag från miljömålen för vattendistriktet om 
  
 1. 
  
 god grundvattenstatus, god ekologisk status eller, i förekom- mande fall, god ekologisk potential inte uppnås hos en yt- eller grundvattenförekomst, eller om statusen hos en sådan vattenföre- komst försämras på grund av nya verksamheters eller åtgärders inverkan på en ytvattenförekomsts fysiska karaktäristika eller nivån hos en grundvattenförekomst, eller 
  
 2. 
  
 statusen hos en ytvattenförekomst försämras från hög status till god status på grund av nya verksamheter eller åtgärder. 
  
 7 §  
 Undantag enligt 6 § får beslutas om de fördelar som en ny verksamhet bedöms medföra inte kan uppnås på något annat sätt som skulle vara betydligt bättre för miljön på grund av orimliga kostnader eller tekniska skäl, samt om 
  
 1. 
  
 skälen för förändringarna hos vattenförekomsten är ett allmän- intresse av större vikt, eller 
  
 2. 
  
 fördelarna för miljön och samhället med att uppnå miljömålen för berörd vattenförekomst inte uppväger de fördelar som den nya verksamheten har för människors hälsa, för vidmakthållandet av människors säkerhet eller för en hållbar utveckling. 
  
 320 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 Beslut om undantag för nya verksamheter, och skälen till dessa, skall redovisas i förvaltningsplanen för vattendistriktet. 
 Miljömålen för de berörda vattenförekomsterna skall ses över vart sjätte år. 
 Hänsyn till andra vattenförekomster 
  
 8 §  
 Beslut enligt detta kapitel får inte permanent hindra eller äventyra att miljömålen i andra vattenförekomster inom vatten- distriktet uppfylls. 
 5 kap. Förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för vattendistrikt 
 Fastställande av förvaltningsplan för vattendistrikt 
  
 1 §  
 Vattenmyndigheten skall fastställa en förvaltningsplan för vattendistriktet senast den 22 december 2009. 
 Förvaltningsplanen för vattendistriktet skall ses över, och om nödvändigt uppdateras, senast den 22 december 2015 och därefter vart sjätte år. 
  
 2 §  
 Vattenmyndigheten skall även fastställa förvaltningsplaner för varje huvudavrinningsområde. Förvaltningsplanen för vattendistriktet kan kompletteras med mer detaljerade för- valtningsplaner för sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenförvaltningen. 
 En förvaltningsplan som omfattar endast en del av vatten- distriktet, eller som avser särskilda aspekter, skall på lämpligt sätt tas in i förvaltningsplanen för hela distriktet. Fastställandet av sådana förvaltningsplaner inskränker inte skyldigheten att i förvaltningsplanen för vattendistriktet ange information enligt 3 §. 
 Förvaltningsplanens innehåll 
  
 3 §  
 En förvaltningsplan för vattendistrikt skall innehålla den information som anges i bilaga 1. 
 321 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 Fastställande av åtgärdsprogram för vattendistrikt 
  
 4 §  
 Av 5 kap. 14 § och 18 § miljöbalken framgår att vatten- myndigheten skall fastställa åtgärdsprogram för vattendistrikt och att ett åtgärdsprogram skall ange de åtgärder som skall vidtas för att uppfylla miljömål för vattendistrikt. 
 Vattenmyndigheten skall med beaktande av resultaten av de analyser som utförts enligt 2 kap. fastställa åtgärdsprogram för vattendistriktet senast den 22 december 2009. Åtgärdsprogram skall vara genomförda senast den 22 december 2012. 
 Åtgärdsprogram för vattendistrikt skall ses över, och om nöd- vändigt uppdateras, senast den 22 december 2015 och därefter vart sjätte år. Alla nya eller ändrade åtgärder i uppdaterade åtgärds- program skall vara genomförda senast tre år efter att programmen har fastställts. 
 Vattenmyndigheten får se över och uppdatera åtgärdsprogram för vattendistrikt även vid andra tidpunkter än som följer av tredje stycket. 
  
 5 §  
 Vattenmyndigheten får om det är ändamålsenligt fastställa flera åtgärdsprogram för delar av vattendistriktet. Åtgärds- program för vattendistrikt får kompletteras med mer detaljerade åtgärdsprogram för sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenförvaltningen. 
 Åtgärdsprogrammets innehåll 
  
 6 §  
 Åtgärdsprogrammet skall innehålla följande åtgärder och upp- gifter: 
  
 1. 
  
 en redogörelse för det miljömål för vattendistrikt som skall upp- nås, 
  
 2. 
  
 åtgärder för att främja en effektiv och hållbar vattenanvändning för att uppnå miljömålen enligt kapitel 3, 
  
 3. 
  
 åtgärder till skydd för dricksvatten, såsom en redovisning av behovet av inrättande av vattenskyddsområden samt de föreskrifter som behövs, 
  
 322 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 4. 
  
 en redovisning av behov av omprövning av tillstånd till miljö- farlig verksamhet och vattenverksamhet, 
  
 5. 
  
 åtgärder för att hindra eller reglera diffusa utsläpp av föroren- ande ämnen, och 
  
 6. 
  
 åtgärder för att motverka alla andra betydande negativa konsekvenser för vattenstatusen, särskilt de åtgärder som behövs för att ekologisk status eller god ekologisk potential skall kunna nås när det gäller vattenförekomsternas hydromorfologiska för- hållanden. 
  
 7 §  
 Åtgärdsprogrammet skall hänvisa till åtgärder till följd av följande lagstiftning: 
  
 1. 
  
 miljöbalkens tillståndssystem för miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet, 
  
 2. 
  
 miljöbalkens system för tillsyn inklusive systemet med egen- kontroll, 
  
 3. 
  
 tillsynsmyndigheternas skyldighet enligt 26 kap. 1 § andra stycket miljöbalken att fortlöpande bedöma om villkoren för till- ståndspliktig vattenverksamhet är tillräckliga, 
  
 4. 
  
 miljöbalkens regler om omprövning av tillstånd till miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet, 
  
 5. 
  
 bestämmelser för att hindra eller reglera diffusa utsläpp av förorenande ämnen, 
  
 6. 
  
 förbudet enligt 20 a § förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd att släppa ut förorenande ämnen direkt till grund- vattnet, 
  
 7. 
  
 miljöbalkens bestämmelser om vattenskyddsområde samt Statens Livsmedelsverks föreskrifter om dricksvattenkvalitet (SLVFS 2001:30), 
  
 8. 
  
 bestämmelser till skydd för miljön vid oavsiktliga förorenings- incidenter i räddningstjänstlagen och lagen om åtgärder för att 
  
 323 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, och 
 9. bestämmelser till skydd för vatten enligt bilaga 2. 
  
 8 §  
 Åtgärdsprogrammet får innehålla andra kompletterande åtgärder, exempelvis avtal med andra parter avseende vatten- förbättrande åtgärder och åtaganden i samband därmed. 
  
 9 §  
 I åtgärdsprogrammet skall också anges vilka myndigheter och kommuner som skall se till att angivna åtgärder vidtas samt när de skall vara genomförda. 
 Förfarandet när förvaltningsplaner och åtgärdsprogram upprättas 
  
 10 §  
 I 5 kap.  
 15-17 
  §§ miljöbalken finns bestämmelser om upp- rättandet av förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för vatten- distrikt. I 5 kap. 11 § miljöbalken finns bestämmelser om att sam- verkansorgan skall medverka vid vattenförvaltningen. 
 Vattenmyndigheten skall planera arbetet med förvaltnings- planer och åtgärdsprogram så att det möjliggör ett aktivt del- tagande av samtliga som berörs av vattenförvaltningen, däri- bland allmänheten. 
  
 11 §  
 Vattenmyndigheten skall för vattendistriktet upprätta 
  
 1. 
  
 en tidtabell och ett arbetsprogram för att utarbeta förvalt- ningsplaner och åtgärdsprogram samt en redogörelse för vilka samråd som kommer att genomföras senast den 22 december 2006, 
  
 2. 
  
 en preliminär översikt över väsentliga frågor som rör vatten- förvaltningen senast den 22 december 2007, och 
  
 3. 
  
 förslag till förvaltningsplaner och åtgärdsprogram senast den 
  
 22 
  
 december 2008. 
  
 324 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 12 §  
 När en förvaltningsplan eller ett åtgärdsprogram har fast- ställts skall vattenmyndigheten snarast kungöra detta i orts- tidning. Av kungörelsen skall framgå var förvaltningsplanen finns tillgänglig. Ett exemplar av den skall alltid förvaras hos vattenmyndigheten och berörda kommuner. För kungörandet gäller vad som är föreskrivet i lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. 
  
 13 §  
 Bestämmelserna i  
 10–12 
  §§ gäller på motsvarande sätt vid upprättande av uppdaterade förvaltningsplaner och åtgärdsprogram för vattendistriktet. De handlingar som anges i 11 § punkterna  
 1–3 
  skall upprättas senast tre år, två år respektive ett år före den tidpunkt som följer av 1 § andra stycket. 
 Genomförande av åtgärdsprogram för vattendistrikt 
  
 14 §  
 Enligt 5 kap. 4 § miljöbalken skall myndigheter och kom- muner inom sina ansvarsområden fullgöra de uppgifter som ankommer på dem enligt fastställda åtgärdsprogram. 
  
 15 §  
 Vattenmyndigheten skall följa upp genomförandet av åtgärdsprogrammen. Den skall vid behov överlägga med myndig- heter, samverkansorgan, kommuner, organisationer och enskilda som berörs och i övrigt skapa förutsättningar för genomförandet av programmen. I 8 kap. 1 § finns bestämmelser om sam- verksansorganens uppgifter. 
 6 kap. Övervakning 
 [Omfattas inte av våra utredningsdirektiv] 
 7 kap. Internationella vattendistrikt 
 [Omfattas inte av våra utredningsdirektiv] 
 325 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 8 kap. Övrigt 
  
 1 §  
 De samverkansorgan som anges i 5 kap. 11 § miljöbalken skall medverka i framtagande av analyser, miljömål, åtgärds- program och förvaltningsplaner. Samverkansorganen skall även följa genomförandet av åtgärdsprogram och därvid efter samråd med vattenmyndigheten ta de initiativ som är påkallade för att främja en god vattenmiljö i området. 
  
 2 §  
 Vattenmyndigheten skall utöver vad som angetts ovan samarbeta med myndigheter, kommuner, organisationer och enskilda som berörs av vattenförvaltningen samt lämna råd och upplysningar i frågor som rör förvaltningen. 
  
 3 §  
 Regler om tillsyn över miljöfarlig verksamhet och vattenverksamhet finns i miljöbalken (1998:808) och för- ordningen (1998:900) om tillsyn enligt miljöbalken. 
 ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER 
 BILAGOR 
 326 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 Bilaga 1 
 Förteckning över vilka uppgifter som enligt 5 kap. 3 § skall finnas med i förvaltningsplaner för vattendistrikt 
 1. En allmän beskrivning av vattendistriktets karakteristika som krävs enligt 2 kap. denna förordning. Beskrivningen skall innehålla följande: 
 För ytvatten 
  
 – 
  
 kartläggning av vattenförekomsternas lokalisering och gränser, 
  
 – 
  
 kartläggning av ekoregioner och typer av ytvattenföre- komster inom avrinningsområdet samt 
  
 – 
  
 identifiering av referensförhållanden för typer av ytvatten- förekomster. 
  
 För grundvatten 
  
 – 
  
 kartläggning för grundvattenförekomsternas lokalisering av gränser. 
  
 2. En sammanfattning av betydande påverkan och effekter på ytvattnets och grundvattnets status orsakade av mänsklig verksamhet såsom 
  
 – 
  
 uppskattning av föroreningar från punktkällor, 
  
 – 
  
 uppskattning av föroreningar från diffusa källor, in- begripet en sammanfattning av markanvändning, 
  
 – 
  
 uppskattning av påverkan på vattnets kvantitativa status, inbegripet uttag, 
  
 – 
  
 analys av andra konsekvenser som mänsklig verksamhet har för vattnets status. 
  
 3. 
  
 Identifiering och kartläggning av skyddade områden som krävs enligt X kap. Y § denna förordning. 
  
 4. 
  
 En karta över de nätverk för övervakning som upprättats för de syften som anges i 6 kap. denna förordning och en redovisning i kartform över resultaten av de övervaknings- program som genomförts i enlighet med dessa bestämmelser när det gäller statusen hos 
  
 327 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 – 
  
 ytvatten, både ekologisk och kemisk, 
  
 – 
  
 grundvatten, både kemisk och kvantitativ samt 
  
 – 
  
 skyddade områden. 
  
 5. 
  
 En förteckning över miljömål som fastställts enligt 3 kap. denna förordning för ytvatten, grundvatten och skyddade områden, i synnerhet inbegripet identifiering av exempel då undantag enligt 4 kap. denna förordning har kommit gjorts, och den tillhörande information som krävs enligt dessa kapitel. 
  
 6. 
  
 En sammanfattning av den ekonomiska analys över vatten- användningen som krävs enligt 2 kap. denna förordning. 
  
 7. 
  
 En sammanfattning av det eller de åtgärdsprogram som fast- ställts inbegripet på vilket sätt de i 3 kap. denna förordning fastställda målen avses att uppnås. 
  
 8. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som krävs för att genomföra gemenskapslagstiftningen för vattenskydd. 
  
 9. 
  
 En rapport om praktiska åtgärder som vidtagits för att tillämpa principen om återvinning av kostnaderna för vattenanvändning i enlighet med bestämmelserna härom. 
  
 10. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som vidtagits för att upp- fylla kraven om uttag av sött ytvatten och grundvatten. 
  
 11. 
  
 En sammanfattning av regleringar för uttag och uppdämning av vatten, inklusive hänvisning till register och identifiering av de fall där undantag har gjorts för uttag av sött ytvatten och grund- vatten samt uppdämning av sött ytvatten. 
  
 12. 
  
 En sammanfattning av de regleringar som fastställts för punktkälleutsläpp och annan verksamhet som inverkar på vatten- statusen. 
  
 13. 
  
 En identifiering av de fall där direkta utsläpp till grundvattnet har tillåtits. 
  
 328 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 14. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som vidtagits om priori- terade ämnen. 
  
 15. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som vidtagits för att hindra eller minska konsekvenserna av oavsiktliga förorenings- incidenter. 
  
 16. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder som vidtagits när övervakningsdata eller andra data indikerat att det är osannolikt att de mål för vattenförekomsten som ställs upp i 3 kap. denna förordning kommer att uppnås. 
  
 17. 
  
 Uppgifter om kompletterande åtgärder som identifierats som nödvändiga för att uppfylla de miljömål för vattendistrikt som upprättats. 
  
 18. 
  
 Uppgifter om de åtgärder som vidtagits för att undvika ökad förorening av marina vatten. 
  
 19. 
  
 Ett register över alla mer detaljerade program och förvalt- ningsplaner för vattendistrikt som avser särskilda delavrinnings- områden, sektorer, frågor eller vattentyper, tillsammans med en sammanfattning av deras innehåll. 
  
 20. 
  
 En sammanfattning av de åtgärder för information till allmänheten och samråd som hat vidtagits, resultaten härav och de ändringar i planen som gjorts till följd av detta. 
  
 21. 
  
 Uppgift om respektive vattenmyndighets officiella namn och adress samt vattendistriktets geografiska omfattning, med namnen på de viktigaste floderna tillsammans med en detaljerad beskrivning av vattendistriktets gränser. Därutöver skall en beskrivning finnas av vattenmyndighetens rättsliga ställning och dess rättsliga och administrativa ansvar. 
  
 22. 
  
 Kontaktpunkter och förfaranden för att få sådant underlag och sådan information som anges i 5 kap. 15 § miljöbalken, i synnerhet detaljer om regleringar som beslutats för punkt- källeutsläpp och annan verksamhet som inverkar på vatten- statusen och om faktiska övervakningsdata som samlats in i enlighet med 6 kap denna förordning 
  
 329 
  
 Bilaga 6 
  
 SOU 2002:107 
  
 Den första uppdateringen av förvaltningsplaner för vattendistrikt och alla efterföljande uppdateringar skall också innehålla: 
  
 1. 
  
 En sammanfattning av alla förändringar eller uppdateringar som har gjorts sedan den föregående versionen inklusive en sammanfattning av de revideringar som skall genomföras enligt 
  
 2 
  
 kap. och 4 kap. 1 § denna förordning. 
  
 2. 
  
 En bedömning av framstegen för uppnåendet av miljömålen, inkluderande en redovisning av resultaten av övervakningen under perioden för föregående plan i form av en karta, och en förklaring till varför ett eller flera miljömål inte uppnåtts. 
  
 3. 
  
 En sammanfattning av, och en förklaring till, varje åtgärd som planerades i den tidigare versionen av förvaltningsplanen och som inte har vidtagits. 
  
 4. 
  
 En sammanfattning av varje ytterligare övergångsåtgärd som i enlighet punkt 16 ovan fastställts sedan den föregående versionen av förvaltningsplanen. 
  
 330 
  
 SOU 2002:107 
  
 Bilaga 6 
  
 Bilaga 2 
 Förteckning över direktiv vars bestämmelser om skydd för vatten enligt 5 kap. 7 § 9 skall ingå i ett åtgärdsprogram 
  
 IPPC-direktivet 
  
 Direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse 
 Nitratdirektivet 
 Direktivet om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilver från kloralkaliindustri 
 Direktivet om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp 
 Direktivet om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilver från andra källor än klor- alkaliindustri 
 Direktivet om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan 
 Direktivet om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen 
 Direktiv som kommer att antas enligt artikel 16 
 Badvattendirektivet 
 Fågeldirektivet 
 Dricksvattendirektiven 
 Sevesodirektivet 
 Direktiven om miljökonsekvensbedömningar 
 Direktivet om avloppsslam 
 Direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse 
 Direktivet om växtskyddsmedel 
 Habitatdirektivet 
 331