SOU 1997:60 
  
 3 
  
 Till statsrådet och chefen för 
 Kulturdepartementet 
 Regeringen bemyndigade den 16 januari 1997 chefen för Kulturde- partementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att förbe- reda sändningar av digital marksänd TV. I uppdraget ingick även att bedöma om Sveriges Television bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. 
 Som särskild utredare förordnades fr.o.m. den 1 februari 1997 generaldirektör Ryan. 
 Som experter förordnades fr.o.m. samma datum överdirektör Rivera, Radio- och  
 TV-verket, 
  direktör Chavez, Post och Telestyrelsen, kansliråd Richardson, Kulturdepartementet och hovrättsassessor Simmons, Kulturdepartementet. 
 Konsult Powell har deltagit i utredningens arbete från den 31 januari och den 7 februari förordnades hovrättsassessor Schneider att biträda utredningen. Till sekreterare avseende upp- draget angående Sveriges Television förordnades fr.o.m.den 31 ja- nuari 1997 Harris. 
 Utredningen har antagit namnet  
 Digital-TV-utredningen 
  (Ku 1997:01). 
 Härmed överlämnas delbetänkandet  
 Betal-TV 
  inom Sveriges Television (SOU 1997:60). 
 Stockholm i april 1997 
 GarciaHarris 
  
 4 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 5 
  
 Innehållsförteckning 
  
 Sammanfattning...................................................................... 
  
 7 
  
 1 
  
 Bakgrund och uppdrag..................................................... 
  
 9 
  
 2 
  
 Television i Sverige.......................................................... 
  
 11 
  
 2.1 
  
 Public Service............................................................ 
  
 11 
  
 2.2 
  
 Reklam-TV................................................................ 
  
 15 
  
 2.3 
  
 Betal-TV ................................................................... 
  
 16 
  
 2.4 
  
 Betal-TV-kanaler 
  i Sverige......................................... 
  
 17 
  
 3 
  
 Public  
 Service-företag 
  i Europa och  
 betal-TV ................. 
  
 21 
  
 3.1 
  
 Danmark.................................................................... 
  
 22 
  
 3.2 
  
 Norge ........................................................................ 
  
 23 
  
 3.3 
  
 Storbritannien............................................................ 
  
 23 
  
 3.4 
  
 Frankrike................................................................... 
  
 25 
  
 3.5 
  
 Tyskland.................................................................... 
  
 26 
  
 4 
  
 Digitala  
 TV-sändningar ................................................... 
  
 29 
  
 4.1 
  
 Den digitala  
 TV-teknikens 
  möjligheter........................ 
  
 29 
  
 4.2 
  
 Utredningar om digital TV......................................... 
  
 32 
  
 4.3 
  
 Digital-TV 
  i Sverige och Norden................................ 
  
 33 
  
 5 
  
 Sveriges Television och  
 betal-TV.................................... 
  
 37 
  
 5.1 
  
 Inledning.................................................................... 
  
 37 
  
 5.2 
  
 Finansiering............................................................... 
  
 38 
  
 6 
  
 SOU 1997:60 
  
 5.3 
  
 Sveriges Television på satellit ..................................... 
  
 39 
  
 6 
  
 Guldkanalen..................................................................... 
  
 41 
  
 6.1 
  
 Inledning.................................................................... 
  
 41 
  
 6.2 
  
 Eventuella hinder för verksamheten............................ 
  
 42 
  
 6.3 
  
 Programutbudet ......................................................... 
  
 42 
  
 6.4 
  
 Rättighetsfrågorna ..................................................... 
  
 43 
  
 6.5 
  
 Distribution ............................................................... 
  
 43 
  
 7 
  
 EU 
  
 .......................................................................... 
  
 45 
  
 8 
  
 Överväganden och förslag ............................................... 
  
 49 
  
 8.1 
  
 Public  
 service-verksamheten....................................... 
  
 50 
  
 8.2 
  
 Programutbud i  
 betal-TV........................................... 
  
 52 
  
 8.3 
  
 Distribution och teknik............................................... 
  
 53 
  
 8.4 
  
 Företagsform ............................................................. 
  
 56 
  
 8.5 
  
 Finansiering............................................................... 
  
 58 
  
 Referenser.............................................................................. 
  
 59 
  
 Bilaga 1 
  
 Kommittédirektiven............................................ 
  
 61 
  
 Bilaga 2 
  
 Ländergenomgång .............................................. 
  
 69 
  
 SOU 1997:60 
  
 7 
  
 Sammanfattning 
 Mitt uppdrag är att bedöma om Sveriges Television bör få mö jlighet att starta en  
 betal-TV-kanal 
  vid sidan om den ordinarie public ser-  
 vice-verksamheten. 
  I detta delbetänkande presenteras förslag till förutsättningar som bör gälla för att Sveriges Television skall få denna möjlighet. 
 Förslag 
 Sveriges Television bör få möjlighet att bedriva  
 betal-TV- 
  verksamhet vid sidan av sitt nuvarande programutbud.  
 Betal-TV- 
  verksamheten skall hållas åtskild från den verksamhet som finansie- ras med medel från rundradiokontot och bedrivas i enlighet med nedan angivna villkor: 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall syfta till att komplettera program- utbudet i de ordinarie kanalerna SVT1 och SVT2. Programverk- samheten i de ordinarie kanalerna skall bedrivas enligt nuvaran- de principer vad gäller val av program, kvalitetskrav, reprisering etc. 
  
 · 
  
 Betal-TV-utbudet 
  
  skall distribueras via det digitala marknätet i takt med att ett sådant nät byggs ut. Om andra distributionssätt används skall dessa utnyttja digital teknik och på sikt vara till- gängliga för huvuddelen av landets befolkning. 
  
 · 
  
 Om flera olika distributionssätt används för Sveriges Televisions  
  
 betal-TV-verksamhet 
  skall samma dekoder kunna användas vid mottagning oavsett distributionssätt. 
  
 8 
  
 SOU 1997:60 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall bedrivas i ett eller flera av Sveri- ges Television hel- ellermajoritetsägda aktiebolag. 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall finansieras med avgifter från dem som utnyttjar denna verksamhet. Full kostnadstäckning skall ef- tersträvas. Medel från rundradiokontot får endast användas till aktiekapital i  
 betal-TV-bolagen, 
  däremot inte för att finansiera löpande kostnader som uppstår i  
 betal-TV-verksamheten. 
  
 · 
  
 Sveriges Television skall tillämpa affärsmässiga principer vid försäljning av programrättigheter och tekniska tjänster till de eg- na  
  
 betal-TV-bolagen. 
  Vid försäljning av programrättigheter till andra programföretag skall detta ske på ett sådant sätt att syftet med den egna  
 betal-TV-verksamheten 
  inte motverkas. 
 Angående motiven till detta förslag se avsnitt 8. 
  
 SOU 1997:60 
  
 9 
  
 1 Bakgrund och uppdrag 
 Sveriges Television har hos regeringen begärt tillstånd att starta  
 betal-TV 
  som kompletterande finansieringsform till  
 TV-avgiften. 
  Sveriges Television hänvisar till den ökande konkurrensen och me- nar att det är nödvändigt att öka exponeringen och tillgängligheten av det programutbud som produceras inom public  
 service-systemet. 
  Sveriges Television pekar även på att flera europeiska public ser-  
 vice-företag 
  använder  
 betal-TV 
  som kompletterande finansierings- form. 
 I propositionen En radio och TV i allmänhetens tjänst (prop. 1995/96:161) menade regeringen att en förutsättning för public ser-  
 vice-TV 
  är att den skall kunna tas emot utan krav på särskilda av- gifter. Därför var inte regeringen beredd att lägga fram förslag med anledning av Sveriges Televisions begäran att pröva  
 betal-TV 
  och  
 pay-per-view. 
  Regeringen avsåg dock att återkomma till frågan om förutsättningarna skulle förändras, t.ex. i samband med införande av sändningar med digital teknik. 
 Utredningen om tekniska förutsättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten överlämnade i februari 1996 betänkandet Från massmedia till multimedia  
 -  
 att digitalisera svensk television (SOU 1996:25). Utredningen föreslog att digitala  
 TV-sändningar 
  från marksändare inleds i Sverige med målet att nuvarande analoga marksändningar skall kunna läggas ner inom tio år efter de digitala marksändningarnas start. 
 I propositionen Digitala  
 TV-sändningar 
  (prop. 1996/97:67) lade regeringen i december 1996 fram sina förslag med anledning av betänkandet. Regeringen föreslog bland annat att en särskild utreda- re bör förbereda den föreslagna sändningsverksamheten samt lägga fram förslag om huruvida Sveriges Television bör få möjlig- 
  
 10 
  
 SOU 1997:60 
  
 het att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. 
 Mitt uppdrag är således att studera frågan om huruvida Sveriges Television bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med sär- skilda avgifter, att lägga fram förslag och ange vilka villkor som bör gälla. 
 I propositionen anges skäl för och emot att låta ett public ser-  
 vice-företag 
  som finansieras med  
 TV-avgiftsmedel 
  ta ut särskilda avgifter för vissa tjänster. 
 Fördelarna är att de som är intresserade och villiga att betala en extra avgift får tillgång till ett rikare programutbud.  
 Betal-TV- 
  publiken får därigenom tillgång till program inte bara från kommer- siella programföretag. För Sveriges Television är det en möjlighet till nya erfarenheter och utvecklingsmöjligheter. 
 Nackdelarna är ökade kostnader för företaget i form av ersätt- ning för upphovsrättigheter och sändningskostnader m.m. Beroendet av nya finansieringskällor kan medföra en risk att programpolitiken påverkas negativt genom att de mest attraktiva programmen först sänds i  
 betal-TV-sändningarna. 
  En oreglerad utveckling skulle kun- na hota systemet med  
 TV-avgifter. 
  
 I detta delbetänkande används begrepp som marksändningar, marknät eller kabelnät. Om det ej framgår i det enskilda fallet att även telenät avses, förstås med marksändning terrester (markbunden)  
 rundradio/TV-sändning 
  eller distribution i nät som är avsedda för  
 TV-distribution. 
  
 SOU 1997:60 
  
 11 
  
 2 Television i Sverige 
  
 2.1 
  
 Public service 
  
 1957 startade reguljära televisionssä ndningar i Sverige. TV- verksamheten bedrevs redan från början, efter förebild från brittiska BBC, som ett monopol finansierat med licensintäkter. Avtal slöts mellan Sveriges Radio AB (från 1978 Sveriges Television AB) och staten där programföretaget förband sig att iaktta särskilda krav på programverksamheten. 
 Avtalskonstruktionen upphörde 1996 och de krav som ställs på Sveriges Television betecknas nu som villkor. I radio- och  
 TV-lagen 
  anges vilka villkor som får ställas som villkor för sändningstillstån- det. För de avgiftsfinansierade programföretagen, t.ex. Sveriges Television, förekommer dessutom särskilda anslagsvillkor. 
 I propositionen 1995/96:161, En radio och TV i allmänhetens tjänst  
 1997–2001, 
  som antogs av riksdagen i juni 1996, lade rege- ringen fram vissa förslag angåendepublic  
 service-uppdraget: 
  
 · 
  
 Programverksamheten skall bedrivas  
  
 självständigt  
 i förhållande till staten, olika intresseorganisationer och andra maktgrupper i samhället. 
  
 · 
  
 Programutbudet skall vara  
 mångsidigt och av hög kvalitet. 
  
 · 
  
 Programmen skall genom tillgänglighet och mångsidighet  
  
 tillgo- dose skiftande behov och intressen 
 . 
  
 · 
  
 Programmen skall utformas så att de genom  
  
 tillgänglighet och mångsidighet  
 i skälig omfattning tillgodoser skiftande behov och intressen hos landets befolkning. 
  
 12 
  
 SOU 1997:60 
  
 · 
  
 En  
  
 mångfald av åsikter  
 och meningsinriktningar skall komma till uttryck och hänsyn skall tas till olika förutsättningar hos be- folkningen. 
  
 · 
  
 Det svenska  
 kulturlivet skall främjas och speglas  
 . Förhållanden i olika delar av landet skall speglas och programutbudet skall i sin helhet präglas av  
 folkbildningsambitioner. 
  
 TV-avgift 
  
 Sveriges Television finansieras till största delen genom den TV- avgift som tas ut för innehav av  
 TV-mottagare. 
  Det är riksdagen som bestämmer storleken på avgiften och pengarna samlas på ett konto hos Riksgäldskontoret (rundradiokontot).  
 TV-avgiften 
  uppgår 1997 till 1 524 kronor. Riksdagen fastställer medelsram för verk- samheten för varje tillståndsperiod och varje år bestämmer riksda- gen även de avgiftsmedel som tilldelas Sveriges Television, Sveriges Radio och Sveriges Utbildningsradio ur denna medelsram. Sveriges Television får 1997 60,53 procent av den totala medelst illdelningen, dvs. 2 880,1 mkr. 
 När det gäller finansiering och ekonomiska förutsättningar för Sveriges Television föreslog regeringen i proposition 1995/95:161 att: 
  
 · 
  
 Företaget även fortsättningsvis skall finansieras med medel från rundradiokontot och inte tillåtas att sända annonser. 
  
 · 
  
 TV-avgifterna 
  
  oavkortat skall gå till finansiering av public ser-  
 vice-verksamheten. 
  
 · 
  
 Sändningarna skall vara tillgängliga för allmänheten utan villkor om särskild betalning. 
  
 I propositionen angav regeringen att det är en allmän förutsätt- ning för den programverksamhet som bedrivs i allmänhetens tjänst att programmen skall kunna tas emot utan krav på särskilda avgif- ter. Mot denna bakgrund var inte regeringen beredd att lägga fram 
  
 SOU 1997:60 
  
 13 
  
 förslag med anledning av Sveriges Televisions begäran om att få pröva  
 betal-TV 
  och  
 pay-per-view 
  (se nedan). Skulle förutsättning- arna förändras, t.ex. i samband med införandet av digital teknik, skulle regeringen dock återkomma till riksdagen. 
 Sponsring 
 Regeringen föreslog i public  
 service-propositionen 
  att Sveriges Te- levision endast skall få sända sponsrade egenproducerade program i anslutning till sportevenemang. 
 Med sponsrade program avsågs i avtalet mellan Sveriges Televi- sion och staten  
 1993 
 - 
 1996, 
  program som helt eller delvis bekostats av någon som inte är engagerad inom radio eller TV eller med att framställa audiovisuella verk, under förutsättning att sponsorbidra- get tillfallit Sveriges Television eller direkt medfört att Sveriges Televisions kostnader för programmet påtagligt minskat. I den nya Radio- och  
 TV-lagen 
  finns i definitionen av sponsring ingen mot- svarighet till satsen "under förutsättning att sponsorbidraget har tillfallit SVT (alt.SR eller UR) eller direkt medfört att SVT:s (alt. SR:s eller UR:s) kostnader för programmet påtagligt har minskat." 
 Kulturutskottet påpekade i sitt betänkande, 1995/96:KrU12, att sponsringsbegreppet därmed kommer att vidgas och att ett stort antal program som tidigare inte ansetts vara sponsrade i fortsätt- ningen kommer att falla in under den nya definitionen. 
 Därför föreslog utskottet att Sveriges Television, förutom spons- rade program i samband med sportevenemang, dessutom får sända samproduktioner där medproducenten tagit emot sponsorpengar för sin andel av produktionen. Sveriges Television får även köpa vis- ningsrätt till program som är sponsrade i ett tidigare led. Program inom ramen för samarbete inom European Broadcasting Union (EBU) får sändas trots att bidrag kan ha lämnats från utomstående. Slutligen är det tillåtet med sponsrade program om det aktuella fö- retaget är arrangör och programmet direktsänds till flera 
  
 14 
  
 SOU 1997:60 
  
 länder inom ramen för ett åtagande gentemot EBU eller om arrage- manget är av liknande betydelse. Riksdagen beslutade i enlighet med utskottets förslag. 
 1996 var sponsorintäkterna för Sveriges Television 17,2 mkr. 
 Extern försäljning 
 Olika typer av försäljningsverksamhet har samlats i en enhet, SVT Försäljning. Syftet med enheten är att utveckla olika kommersiella sidoaktiviteter och öka intäkterna av sådana till företaget. Huvud- uppgiften är att sälja Sveriges Televisions program Garcia ill utländska  
 TV-kanaler. 
  Företaget säljer 300  
  
 - 
 350 
  program per år. För pro- gramförsäljning, film- och videoförsäljning beräknas resultatet för 1996 bli 16,8 miljoner kronor. Enheten skall vara självfinansierad och inte ta  
 TV-avgiftsmedel 
  i anspråk. 
  
 SOU 1997:60 
  
 15 
  
 2.2 
  
 Reklam-TV 
  
 TV4 
 I juli 1991 öppnades mö jligheten att sända reklam i det svenska  
 mark-TV-nätet. 
  Hösten samma år fick Nordisk Television sänd- ningstillstånd för den nya kanalen och verksamheten startade våren 1992 under beteckningen  
 TV4.  
 Verksamheten regleras i tillstånds- villkoren mellan staten och TV4 samt i radio- och  
 TV-lagen. 
  TV4 finansieras helt med reklamintäkter och sponsring. 
 Annonser får med vissa undantag inte avbryta programmen och reklamsändningar får inte syfta till att fånga uppmärksamheten hos barn under tolv år. 
 TV3 
  
 TV3  
 är en satellitkanal ägd av Industriförvaltnings AB Kinnevik. TV3 bröt Sveriges Televisions monopol på  
 TV-sändningar 
  1987 genom att vara den första satellitkanalen riktad till Sverige. Det brittiska programbolaget TV3 Broadcasting Ltd. med säte i London står som programbolag för TV3. Kanalen faller därmed under brit- tisk jurisdiktion. 
 Kanal 5 
  
 Kanal 5,  
 som ägs av Scandinavian Broadcasting System S.A. (SBS), är en svensk reklamfinansierad underhållningskanal som startade 1989 under namnet Nordic Channel. Kanalen distribueras via satellit. Kanal 5 har sitt säte i London. Den svenska lagstift- ningen är således inte tillämplig på kanalens sändningar. 
  
 16 
  
 SOU 1997:60 
  
 2.3 
  
 Betal-TV 
  
 Som ett alternativ till public  
 service-företag 
  och reklamfinansierade  
 TV-företag 
  finns sedan mitten av  
 1980-talet 
  programföretag som sänder ett specialinriktat innehåll, huvudsakligen temakanaler med film och sport m.m. Företagen tar betalt av den publik som ser pro- grammen. Programmen sänds i krypterad form, abonnenten måste ha tillgång till en särskild avkodare och i vissa fall behövs även ett s.k. "smart Malone". (Se vidare avsnitt 4.1.) 
 Betalningsformer 
 Den vanligaste betalningsformen är abonnemang där tittaren köper en eller flera programkaler för t.ex. en månad. 
 Men det förekommer också försök med betalningsformer där tittaren endast betalar för det hon eller han ser, så kallad  
 pay-per- 
  view. 
 Det finns olika alternativ  
 förpay-per-view: 
  
 · 
  
 Tittaren kan köpa förhandsbokade enskilda program eller en serie förhandsbokade program.  
  
 (Pre-booked 
 pay-per-view 
  per programme.) 
  
 · 
  
 Tittaren kan köpa enskilda program på impuls. Varje program är prissatt och tittaren har i förväg givits kredit genom avtal med programbolaget. När tittaren ser programmen dras beloppen från krediten och faktureras i efterhand. (Impulse  
  
 pay-per-view 
  per programme.) 
  
 · 
  
 Tittare kan köpa enskilda program på impuls men prissättningen är tidsbaserad. Samma minuttaxa tillämpas för alla program. (Impulse  
  
 pay-per-view 
  per minute.) 
 Systemet med  
 pay-per-view 
  kan utformas så att programmen görs tillgängliga enbart för en definierad gr upp användare i landet. Programmen kan också kopplas till "mogenhetsnivå" hos tittaren. 
  
 SOU 1997:60 
  
 17 
  
 Program som t.ex. är avsedda för äldre skall inte visas för yngre. Det finns även möjlighet att blockera en signal så att t.ex. en fot- bollsmatch sänds ut i hela landet utom i den stad där matchen spe- las. 
  
 Smith 
  medför att inflytandet över utbudet förskjuts från pro- gramföretaget i riktning mot dels den som tillhandahåller avkoda- ren, dels innehavarna av programrättigheter. De som har sändnings- rättigheterna får en stark ställning genom att  
 betal-TV-företagen 
  i regel sänder ut ett specialiserat programutbud, som dessutom helt är producerat utanför företaget. Detta gäller i ännu högre grad om be- talningsformen är  
 pay-per-view, 
  genom att varje betalning då direkt kan hänföras till ett visst program. 
  
 2.4 
  
 Betal-TV-kanaler 
  
  i Sverige 
 ZTV och TV6 
 Ungdomskanalen ZTV startade 1992 och är t illgänglig både via kabel och satellit. TV6 startade våren 1994 och samverkar med TV3. TV6 och ZTV övergick från att vara enbart reklamfinansiera- de till att koda kanalerna i januari 1997. 
 Kanalerna distribueras av Hernandez Viasat och ingår i pa- ketet Viasat+ tillsammans med  
 WH-1, 
  Sci Fi och English In- ternational. Nickelodeon har startat en reklamfri  
 barn-TV-kanal 
  i Norden. Sändningarna är på svenska och kan ses av kabel- och sa- tellithushåll. 
 TV1000 
 Hernandez TV1000 är en betalkanal som sänder hela dygnet. Kanalen visar huvudsakligen filmer men även sport, musikpro- gram, barnprogram m.m. TV1000/Cinema startade 1995 för att komplettera TV1000. Kanalerna marknadsförs genom Viasat 
  
 18 
  
 SOU 1997:60 
  
 (Kinnevik) och finns även i Norge, Danmark och Finland. TV1000 kunde 1995 ses av sex procent av hela befolkningen och av 11 pro- cent av dem som hade  
 satellit-/kabel-TV. 
  
 Nethold – Canal Plus 
 Nethold, med säte i Holland, är ett av de tre största  
 betal-TV- 
  företagen utanför USA med abonnenter i 43 länder i Europa, Mel- lanöstern och Afrika. Nethold kontrollerar alla aktiviteter i betal-  
 TV-kedjan, 
  från paketering till leverans. Nethold är moderbolag för FilmNet (åtta  
 betal-TV-kanaler 
  i 13 länder i Europa). Nethold kon- trollerar även sydafrikanska MultiChoice, ett företag som erbjuder kundservice, levererar dekodrar, "smart cards" m.m., Jimenez, som sysslar med systemintegration m.m., och ProNet, som köper pro- gram bl.a. till FilmNet. Dessutom äger Nethold 25 procent av den italienska  
 betal-TV 
  operatören Telepiù (Nethold uppges ha köpt 12,5 procent ytterligare av Kirch) och har intressen i den italienske mediemogulen Berlusconis  
 TV-företag 
  Mediaset (Canale 5, Rete 4, Italia 1, Hicks), och 20 procent av  
 M-Net, 
 Wrighti Afrika. 
 Nethold är engagerat i utvecklingen av  
 digital-TV 
  och innehar 24  
 digital-TV-transpondrar. 
 Nethold-gruppen 
  kan leverera mer än 150  
 TV-kanaler 
  av vilka de flesta sändes digitalt under 1996. 
 Nethold och Canal Plus går samman 
 I september 1996 gick Nethold samman med den franska  
 kabel-TV- 
  kanalen  
 Canal Plus  
 och därmed skapades ett av världens största  
 betal-TV-bolag 
  med 8,5 miljoner abonnenter i Europa. 
 Det är kostsamma investeringar i digital teknik som drivit fram samgåendet. Målsättningen för det nya jätteföretaget är att med hjälp av den nya digitala tekniken erbjuda konsumenterna skräddar- sydda  
 TV-kanaler. 
  
 SOU 1997:60 
  
 19 
  
 FilmNet och SuperSport 
 FilmNet startade sina aktiviteter i Holland i mars 1985 och har se- dan successivt expanderat till Belgien, Danmark, Norge, Sverige, Finland och sedan oktober 1994 till Centraleuropa och Grekland. I september 1997 startar FilmNet tre nya kanaler i Sverige, Danmark och Norge. Av Patel, FilmNet2 och Supersport ska det bli en gemensam filmkanal och tre lokala kanaler i de olika länderna. De lokala kanalerna skall innehålla sport, film och underhållning. 
 FilmNet 1 kunde 1995 ses av sex procent av hela befolkningen och av tio procent av dem som hade  
 satellit-/kabel-TV. 
  (Motsvarande siffror för FilmNet 2 var fyra och sju procent.) 
  
 FilmNet-kanalerna 
  sänds via satellit och via kabelnäten. I Kö- penhamn och Grekland sänds de via marknätet. Den centraleurope- iska  
 FilmNet-kanalen 
  länkas från Stockholm till Astra 1C. 
 Kanalen  
 Hallmark  
  
 (USA-ägd) 
  distribueras av FilmNet. Kanalen sänds av vissa kabelbolag och programtablån består huvudsakligen av  
 TV-producerade 
  långfilmer. Hallmark Entertainment Network säljer betalkanaler som rullar dygnet runt. 
 TV8 
 I september 1997 startar en ny  
 betal-TV-kanal 
  under namnet TV8. Kanalen skall profileras med hjälp av nyhetssändningarna om eko- nomi, men kanalen skall även ge abonnenterna dokumentärer i gen- rer som natur, samhälle, politik, äventyr, teknik och vetenskap. 
 TV8 har tecknat avtal med det norska televerket, Telenor, om distribution via satellit. Dessutom har TV8 tecknat avtal med kabel-  
 TV-operatörer 
  för vidaredistribution i näten. Verksamheten skall finansieras med abonnemangsavgifter och reklam. Ett börsnoterat företag uppges vara intressent i verksamheten, eventuellt t illsam- mans med ytterligare andra företag. Kanalledningen räknar med att abonnemangen skall svara för  
 35 
 - 
 40 
  procent av intäkterna. 
  
 20 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 21 
  
 3 
  
 Public  
  
 service-företag 
  i Europa och  
 betal-TV 
  
 Sveriges Television hänvisar, i sin förfrågan till regeringen om möj- ligheten att sända  
 betal-TV, 
  till att andra public  
 service-företag 
  i Europa ges möjlighet att bedriva  
 betal-TV 
  som kompletterande fi- nansieringsform till  
 TV-avgiften. 
  
 Betal-TV-marknaderna 
  i Europa domineras av ett fåtal aktörer: 
  
 · 
  
 Murdochs News Corp. dominerar den brittiska marknaden med BSkyB. 
  
 · 
  
 Bayerska Kirch och luxemburgska CLT, som fusionerats med Miller  
  
 TV-division 
  Ufa, konkurrerar på den tyskspråkiga marknaden. 
  
 · 
  
 Franska Canal Plus, som även inrymmer den europeiska delen av Nethold/Multichoice är störst inom BeNeLux och den latins- ka och nordiska delen av kontinenten. 
  
 De nationella public  
 service-företagens 
  roll på  
 betal-TV- 
  mark- naderna varierar mycket. Flera företag i Europa har engagerat sig eller planerar deltagande i  
 betal-TV-verksamhet, 
  t.ex. BBC och France Télévision, medan ARD och ZDF i Tyskland förbjuds att driva  
 betal-TV. 
  De mediepolitiska begränsningarna ser olika ut i de olika länderna. Nedan följer en redovisning av förhållandena i Danmark, Norge, Storbritannien, Frankrike och Tyskland. Situatio- nen i ytterligare ett antal länder redovisas i bilaga 3. 
 1 
  
 1  
 Detta avsnitt liksom bilaga 2, Ländergenomgång, bygger på uppgifter från SVT Utveckling/Omvärldsanalys och på kompletterande uppgifter och information från svenska ambassader. 
  
 22 
  
 SOU 1997:60 
  
 3.1 
  
 Danmark 
  
 De båda danska public  
 service-institutionerna, 
  den helt licensfinan- sierade DR och den huvudsakligen reklamfinansierade TV2, har sedan årsskiftet rätt att upprätta nya företag eller t illskjuta kapital till befintliga medieföretag i syfte att ingå ett samarbete om medie- relaterade aktiviteter, såsom  
 betal-TV, 
  med andra företag på kon- kurrensmässiga villkor. DR och TV2 kommer inte att få några till- skott av licensmedel för dessa aktiviteter, men de får rätt att ta ban- klån upp t ill 100 miljoner DKK för investeringar på marknadsmäs- siga villkor i ovannämnda syften. De får även använda intäkter från egen kommersiell verksamhet såsom sponsring och försäljning av program och tjänster. För närvarande uppgår dessa intäkter t ill ca 70 miljoner DKK. 
 Danmarks Radio samarbetar med TV2, Tele Danmark och Dansk Boldspil Union (DBU) för att 1997 starta en  
 betal-TV-kanal, 
  Frazier, med familjeunderhållning och sport. Utgångspunkten för projektet är ett åttaårigt avtal som DR och TV2 har med DBU och Team Danmark om fotbollsrättigheter. TV S är ett led i parternas strävan att säkra sporträttigheter åt allmäntelevisionen. De vikti- gaste evenemangen skall alltid sändas okodade i någon av de öppna kanalerna medan matcher av något mindre publikt intresse direkt- sänds endast i den kodade TV  
 S-kanalen. 
  DR och TV2 har då en- dast rätt till nyhetsmaterial om 90 sekunder per evenemang. När public  
 service-kanalerna 
  sänder har TV S alltid rätt att sända pa- rallellt. 
 I stället för att satsa eget riskkapital i kanalen  
 -  
 företaget deltar i TV S med en symbolisk kapitalinsats (ca 1 miljon DKK)  
 -  
 har DR valt att ingå avtal med andra parter, varav Tele Danmark torde vara den som främst deltar med pengar. DR:s ägarandel på 20 procent täcks med programrättigheter och arkivsamarbete. Genom intäkter- na från TV S räknar DR och TV2 med att kunna täcka delar av kostnaderna för sina avtal med DBU och Team Danmark. 
  
 SOU 1997:60 
  
 23 
  
 Kanalen marknadsförs av Tele Danmark som även tagit över MultiChoices danska kundadministration och parallellt bjuder ut TV S och konkurrenten Supersport. 
  
 3.2 
  
 Norge 
  
 Norsk rikskringkasting är för närvarande mitt uppe i en förvand- lingsprocess som syftar till att göra NRK till ett konkurrenskraftigt medieföretag med ett public  
 service-uppdrag. 
  
 NRK-styrelsen 
  beslutade i mars 1997 att grunda ett helägt dot- terbolag, NRK Aktivum AS, som får i uppdrag att ta över all kom- mersiell verksamhet som i dag finns inom NRK och starta och ut- veckla nya verksamhter på den kommersiella marknaden. Bland idéer som diskuteras på olika håll i företaget finns en sportkanal i samarbete med TV2 och en  
 barn-TV-kanal 
  i samarbete med övriga nordiska  
 TV-bolag 
  och det danska Egmont. Motivet för en sportka- nal är att tillförsäkra public  
 service-kanalerna 
  rättigheter till sport- sändningar. 
 NRK Aktivum AS skall utveckla kommersiellt utnyttjande av sekundära produkter till radio- och  
 TV-program 
  och försäljning av tjänster. Bolaget skall vidare kunna delta i andra bolag som bedriver verksamhet i anslutning till radio och TV. 
 NRK Aktivum får av ägaren NRK 10 miljoner NOK i aktieka- pital. Den kommersiella och den licensfinansierade verksamheten skall hållas strikt åtskilda. Överskott från den kommersiella verk- samhetens skall dock återföras till den licensfinansierade verksam- heten. 
 Styrelsens beslut förutsätter ett godkännande från NRK:s gene- ralförsamling, dvs. Kulturdepartementet. 
  
 3.3 
  
 Storbritannien 
  
 BBC uppmuntras av statsmakterna att aktivt bygga vidare på verk- samheten på den kommersiella marknaden i syfte att med intäkter 
  
 24 
  
 SOU 1997:60 
  
 därifrån stärka den licensfinansierade verksamheten i allmänhetens tjänst. Inga licensmedel investeras i den kommersiella verksamhe- ten. 
 UK Gold  
 -  
 en av landets mest framgångsrika satellitkanaler  
 -  
 kom till genom att ett konsortium, bl.a. bestående av Quinn och Webster, erbjöd BBC en aktiepost på 20  
  
 - 
 25 
  procent i utbyte mot leve- rans av program och rättigheter. BBC satsade inget eget kapital i företaget, utan finansieringen av kanalens uppb yggnad har skett genom kapitalinsatser från övriga ägare. UK Gold baseras på BBC:s programarkiv. Leveranser till kanalen sker på uppdrag av UK Gold och mot betalning per programtimme. Drygt två procent av kabel- och satellithushållen tittar på UK Gold. 
 Flextech kommer att träda i Quinn och Webster ställe som BBC:s partner i UK Gold. 
 Samma princip som för UK Gold har tillämpats i uppgörelserna med Flextech, ett internationellt företag som sysslar med program- produktion och paketering, angående ett paket  
 betal-TV-kanaler 
  för den brittiska marknaden och med Discovery angående USA- marknaden. BBC World, som är den enhet som representerar BBC, erhåller ägarandelar i utbyte mot deltagande och levererar program till kanalerna mot betalning. Flextech står för riskkapitalet i utbyte mot tillgång till BBC:s programarkiv  
 -  
 vilket också innebär att de har rätt att göra nya versioner av gamla program  
 -  
 och expertis. Intäkterna från  
 betal-TV-verksamheten 
  kan användas för att komp- lettera licensavgiften och BBC hoppas kunna återföra pengar till programverksamheten. Amerikanska kabeljätten TCI (Telecommunications Inc.) är dominerande ägare i både Flextech och Discovery. 
 De nya kanalerna kommer att visas i alla digitala system, dvs. både i marknät, kabelnät och via satellit. 
 BBC har en generell rätt att ta lån, en möjlighet som inte utnytt- jats för deltagande i de kommersiella verksamheterna. 
 Sommaren 1997 väntas BBC  
  
 - 
 Flextech-paketet 
  starta med föl- jande kanaler: 
  
 SOU 1997:60 
  
 25 
  
 · 
  
 Showcase  
  
 -  
 underhållning från  
 BBC-arkiv 
  
 · 
  
 Horizons  
  
 -  
 dokumentärer, fakta ur  
 BBC-arkiv 
  
 · 
  
 Style  
  
 -  
 fritid, lifestyle 
  
 · 
  
 Arena  
  
 -  
 kultur, musik, teater, konst 
  
 · 
  
 Learning  
  
 -  
 utbildning för familjen 
  
 · 
  
 Sports Entertainment Network  
  
 -  
 underhållning, sportreportage live från arenor runt om i landet 
  
 · 
  
 One-TV 
  
 -  
 det bästa i BBC Radio 1 i form av musikvideor, in- tervjuer, evenemang 
  
 · 
  
 BBC  
  
 Catch-Up 
  TV  
 -  
 ännu en chans att se  
 BBC-program 
  för den som missade sändningen 
 Några av kanalerna som  
 Flextech-avtalet 
  omfattar planeras att finansieras med reklamintäkter. Dessa får inte använda BBC:s namn och varumärke. Övriga kanaler blir betalkanaler och där finns BBC:s namn med. Alla BBC:s program visas alltid först i BBC1 eller BBC2 och först därefter i  
 betal-TV. 
  Kanlerna kommer också att finnas kvar under BBC:s redaktionella kontroll och presentatio- nen av programmen liksom programmens framtoning kommer att skilja ut dem som  
 BBC-program, 
  vilket anses vara en kommersiell fördel. 
 Channel 4 har preliminärt aviserat en filmkanal som en del av utbudet i den andra multiplexen, som reserverats för ITV (BBC har tilldelats den första). Kanalen skulle i så fall som betaltjänst dra nytta av sin omfattande filmkatalog som hittills inte exploaterats på marknaden utanför kanalen. 
  
 3.4 
  
 Frankrike 
  
 Kulturministern i Frankrike har uppmanat France Télévision (FT) att sätta i gång verksamheter som oberoende av licensmedel vidgar företagets serviceutbud. Public  
 service-företaget 
  Wood äger 8,3 procent av aktierna i Télévision par Satellite (TPS), en digital  
 betal-TV-tjänst 
  som konkurrerar med Canal  
 Plus-projektet 
  
 26 
  
 SOU 1997:60 
  
 Canalsatellite och AB Sat, ett dotterbolag till AB Production. Wood hade till en början för avsikt att gå in med en ägarandel på 25 procent, men fick av finansiella skäl avstå en andel på 16,7 procent till France Télécom. Övriga deltagare i projektet är TF1, CLT M6 och kabelgruppen Lyonnaise des Eaux. Sändningar- na startade i december 1996. 
 Utbudet består av två separata paket: 
 TPS Thématique (innehåller bl.a. Eurosport, Festival, TV5 rese- kanal, tecknade serier, CNN, musikkanal) och TPS Cinéma som består av tre filmkanaler. Prenumeranterna får härutöver utan kost- nad bl.a. de franska markkanalerna, Canal Plus undantagen, parla- mentskanalen Canal Assemblée, hästsportkanalen France Courses, en rad  
 DAB-radiokanaler 
  och interaktiva tjänster. 
  
 3.5 
  
 Tyskland 
  
 De tyska public  
 service-företagen 
  ARD och ZDF har haft planer på  
 betal-TV-kanaler, 
  men har av den konservativa regeringskoalitionen uppmanats att begränsa sig t ill det grundläggande public service- uppdraget, vilket uttolkats som grundservice åt alla. Frågan debat- teras livligt, bl.a. utifrån förordet till överenskommelsen mellan del- staterna om rundradioverksamhet, som i engelsk översättning lyder: "The existence and developement of public service broadcasting must be secured. This includes its participation in all technical me- ans of production and transmission and the provision of new forms of broadcasting. Its financial base, including the equalization arran- gement, must be guaranteed." 
 För tillfället har kanalerna inga planer på direkt engagemang i  
 betal-TV, 
  men väl i flera försöksprojekt med utsändning regionalt i digital form. ARD lanserar i augusti 1997 sin digitala  
 fri-TV-bukett 
  som består av  
 ARD-rikskanalen, 
  åtta regionala kanaler, dokumen- tärkanalen Long och barnkanalen Kinderkanal. De två sistnämn- da (som har sin premiär redan första april) har av kommersiella konkurrenter betecknats som avvikelser från grund uppdraget, och 
  
 SOU 1997:60 
  
 27 
  
 kabeloperatörer är ovilliga att ta de nya kanalerna med i sina nätpa- ket.  
 ARD-chefen 
  Smith Scharf har hotat med att tvinga kabelbola- gen till samarbete genom hänvisning till kanalernas status som pub- lic service. 
 ZDF har emellertid genom sin chef Dieter Stolte betecknat sina planer på samarbete med  
 Kirch-gruppen 
  kring en betalkanal som en "indirekt" medverkan i  
 DF1-buketten: 
 ZDF-programmen 
  skall i så fall presenteras med egen logotype, men ZDF agerar endast som programleverantör och deltar inte i själva betalkanalen. 
  
 28 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 29 
  
 4 Digitala  
 TV-sändningar 
  
 4.1 
  
 Den digitala  
  
 TV-teknikens 
  möjligheter 
 Fram till slutet av  
 1980-talet 
  var det framför allt t illverkarna av  
 TV-mottagare 
  och public  
 service-företagen 
  som drev på utveckling- en av ny teknik för  
 TV-distribution. 
  I Europa och Japan utvecklade man t.ex.  
 högupplösnings-TV 
  (HDTV) med hjälp av analog teknik. Men i och med att intresset på senare år inriktats på digital teknik för  
 TV-distribution, 
  har de tidigare försöken att utveckla förbättrad analog teknik förlorat mycket av sin aktualitet. 
 Möjligheterna att sända ett mångdubbelt större programutbud än tidigare samt effektiva metoder att ta betalt av publiken har fått främst de som gynnas av  
 betal-TV-tekniken, 
  dvs. dataföretag, dist- ributionsföretag och innehavare av programrättigheter, att driva på utvecklingen. 
 Frekvenserna för marksänd TV är en begränsad resurs. Med den digitala  
 TV-distributionen 
  mångdubblas  
 överföringskapaciteten  
 i jämförelse med analog teknik. Detta beror på att den digitala tekni- Foster är lämplig för bildkomprimering, dvs. att överflödiga delar av  
 TV-bildens 
  informationsinnehåll kan tas bort före utsändning. Däri- genom blir det möjligt att sända ut flera  
 TV-program 
  i samma fre- kvenskanal. Med digital teknik ryms  
 3 
 - 
 4 
  digitala kanaler på samma utrymme av frekvensspektrum som en analog  
 TV-kanal. 
 Distribu- tionskostnaderna  
 för varje program väntas därför bli lägre än för analoga sändningar. 
  
 30 
  
 SOU 1997:60 
  
 Med hjälp av s.k. multiplexering sammanflätas flera signaler, t.ex. olika  
 TV-kanaler, 
  till en signal som sedan sänds ut. För att kunna uppfatta innehållet i en digital sä ndning måste konsumenter- na under ett övergångsskede använda en  
 avkodare  
 för omvandling av de digitala signalerna till analoga signaler som  
 TV-mottagaren 
  kan tolka och därefter sortera ut den kanal tittaren valt. 
 Till skillnad från analog TV är det enkelt att kryptera en digital  
 TV-signal, 
  och det är alltså lätt för den sändande att kontrollera vem som får del av programmet. Detta gör digitaltekniken lämplig för olika  
  
 betal-TV-lösningar  
 . 
  Avkodaren kan, förutom att omvandla de digitala signalerna, även utföra åtkomstkontroll om  
 TV-signalen 
  är krypterad och det krävs en särskild auktorisation för att ta emot programmet (s.k. conditional access). För att abonnenten skall få tillgång till de köpta kanalerna används ett s.k.  
 smart Williams, dvs. ett litet plastkort med information om abonnemanget. Kortet läses av avkodaren och ger abonnenten möjlighet att ta del av kanalerna. En annan möjlighet att lägga upp ett c onditional  
 access-system 
  är att adressera den individuella avkodaren genom själva radiosändningen. 
 Tittaren kommer också att kunna erbjudas tjänster med tydlig koppling till ett visst  
 TV-program, 
  t.ex. resuméer, bakgrundsinfor- mation eller textning på olika språk. Avkodaren kan också innehålla en s.k.  
 elektronisk programguide 
 , som är ett sökprogram för att tittaren lätt skall hitta önskat program. Avkodaren kan antingen vara inbyggd i  
 TV-mottagaren 
  eller vara ett separat tillbehör till denna. 
 Den digitala tekniken underlättar alltså för olika  
 betal-TV- 
  arrangemang, vilket utgör en väsentlig drivkraft för digitaliseringen. Samtidigt blir kontrollen av tittarnas åtkomst genom dekodrar och kryptering allt viktigare. Tillsammans med kontroll eller inflytande över distributionsnätet kanske detta är en viktigare konkurrensfak- tor än själva programinnehållet. 
 För närvarande krävs olika avkodare för digitala sändningar via satellit, kabel, från marksändare respektive över telenätet. En viktig förutsättning för att digital sändningsteknik skall slå igenom är att utrustningen kan göras tillgänglig till en kostnad som är överkomlig 
  
 SOU 1997:60 
  
 31 
  
 för konsumenterna. Utvecklingskostnaderna är höga samtidigt som tillverkningskostnaderna kan pressas vid tillverkning i långa serier. Priset på avkodare kommer att sjunka när marknaden för  
 digital-TV 
  växer. 
 Digitala  
 TV-sändningar 
  kan äga rum i de olika distributionsme- dier som används för TV, dvs. via marksändare, kabel och satellit. För sändningar via satellit och kabel finns beslutade europeiska standarder. För digitala marksändningar väntas formellt beslut om en europeisk standard under våren 1997. Det är även mö jligt att använda telenätet för digital  
 TV-distribution. 
  
 Den stora överföringskapaciteten innebär att även andra an- vändningsområden kan bli aktuella: 
  
 · 
  
 Alternativ tidsläggning  
 . Inslagen i ett  
 TV-program 
  sänds i olika ordning för att tillgodose tittare med olika vanor. 
  
 · 
  
 Tidsförskjuten utsändning  
 . Ett och samma program sänds ut flera gånger med en liten tidsförskjutning så att tittaren aldrig behöver vänta länge på att programmet skall börja. 
  
 · 
  
 Alternativa bildvinklar.  
 Olika kameror avbildar skeendet från olika vinklar. Är överföringskapaciteten god kan flera bilder sändas ut samtidigt och tittaren kan välja om han t.ex. vill se närbilder eller översiktsbilder. 
  
 · 
  
 Alternativa versioner.  
 Program kan sändas i parallella versio- ner, t.ex. på olika språk. Programmet kan sändas utan reklamin- slag till dem som betalar och med reklam till en publik som er- håller programmen gratis. 
 Interaktiva  
 TV-tjänster 
  
 Det som avses med interaktiv TV är att  
 TV-publiken 
  på något sätt kan påverka det som sänds. Åskådaren kan ha förbindelse med programkällan via telenätet, men det är också möjligt att förse ett digitalt kabelnät med en kanal för returinformation. Den normala överföringskapaciteten via det fasta telenätet är tillräcklig för enkla tjänster där mängden information i returkanalen är relativt liten. 
  
 32 
  
 SOU 1997:60 
  
 Kabel-TV-nät 
  kan också komma att användas för returkanalen, vilket skulle ge avsevärt högre kapacitet.  
 Beställ-TV, 
  utbildnings- program, spelprogram och informationssökning är några exempel på interaktiva tjänster. 
  
 4.2 
  
 Utredningar om  
  
 digital-TV 
  
 1994 
 Möjligheten att övergå till digital sändningsteknik har utretts. 1994 presenterades betänkandet (SOU 1994:34) Tekniskt utrymme för ytterligare  
 TV-sändningar. 
  Utredningens uppdrag var att ta fram ett tekniskt underlag för beslut om nya möjligheter att sända Williamson TV. Betänkandet redovisade möjligheterna att anlägga flera sändar- nät för analog TV men även läget angående utvecklingen av den digitala tekniken. 
 Utredaren ansåg inte att det då var möjligt att ta ställning till om digitala marksändningar i TV borde införas. Samtidigt konstaterade utredaren att ju mindre man utnyttjar möjligheterna att sända med analog teknik, desto större handlingsutrymme har man för att starta digitala sändningar i framtiden. Statens ansvar för utvecklingen av hur den digitala  
 TV-tekniken 
  kommer att tillämpas vid marksänd- ningar betonades i utredningen, och utredaren varnade för att möj- ligheten att använda marknätet kan vara överspelad om ett beslut dröjer tills digitala sändningar hunnit etableras i andra distribu- tionsmedier. Därför ansåg utredaren det angeläget att statsmakterna fattar beslut om digitala marksändningar så snart förutsättningarna kan överblickas. Statsmakterna bör, enligt utredaren, även överväga de massmediepolitiska konsekvenserna av digitaltekniken, bl.a. be- hovet av att slå vakt om konkurrens och valfrihet. 
  
 SOU 1997:60 
  
 33 
  
 1996 
 I betänkandet Från massmedia till multimedia  
 -  
 att digitalisera svensk television (SOU 1996:25) redovisas underlag för ett beslut om en eventuell övergång till digital teknik för marksänd TV. Utre- daren föreslog att statsmakterna bör fatta principbeslut om över- gång till marksänd digital TV i Sverige. Utbyggnaden bör påbörjas senast 1997 och i sin första etapp vara slutförd inom två år efter beslutet. Utredaren föreslog också att nuvarande analoga TV- sändningar via marknätet bör upphöra snarast möjligt, dock senast tio år efter starten av digitala sändningar. 
 Till grund för utredningens överväganden och förslag låg anta- gandet att staten även i framtiden vill hävda allmänna medborgerli- ga intressen i fråga om televisionen. 
 I proposition 1996/97:67 Digitala  
 TV-sä 
  ndningar föreslår rege- ringen att digital marksänd TV införs i flera steg med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksam- heten skall fortsätta. Förutsättningarna skall redan från början vara sådana att krav på yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald tillgo- doses. I en första etapp inleds sändningar på ett begränsat antal or- ter i Sverige. 
  
 4.3 
  
 Digital-TV 
  
  i Sverige och Norden 
 Internationellt sett är den svenska  
 TV-marknaden 
  liten och utrym- met för aktörerna begränsat. Utvidgar man området till hela Norden blir marknaden intressant även för internationella företag inom TV- industrin, men det är inte troligt att den räcker till för en mängd oli- ka aktörer. Därför kommer konkurrensen mellan olika intressenter kring lanseringen av den digitala tekniken att bli hård, och det är avgörande vilken aktör eller konstellation av aktörer som först lyck- as få grepp om marknaden. 
  
 34 
  
 SOU 1997:60 
  
 En fungerande svensk  
 digital-TV-marknad 
  förutsätter öppna system som tillåter tittarna att välja vilken programleverantör de vill utan att behöva byta dekoder. 
 För närvarande finns det flera intresserade aktörer på den nor- diska  
 digital-TV-marknaden 
  som i två olika konstellationer försöker utarbeta standarder för Norden. 
 MultiChoice Nordic och Telenor 
 Nethold och norska Telenor har beslutat att etablera ett nytt företag som skall introducera digital distribution av  
 satellit-TV-kanaler 
  och tjänster till nordiska  
 TV-hushåll. 
  Det nya företaget kommer att samarbeta med både nordiska och internationella  
 TV-kanaler. 
  Verk- samheten kommer att omfatta en rad distributionstjänster för betal- TV och kodade  
 TV-kanaler 
  och kommer i första hand att fokuseras mot marknaden för privata parabolantenner. Försäljningsorganisa- tionerna för de respektive ägarna i det nya bolaget slås samman. En gemensam tjänst för SMS (kunddatabas) sätts upp. En teknisk standard för åtkomstkontroll (CA) i digitala dekoderboxar, utveck- lad av Telenors utvecklingsbolagConax, används. 
 MultiChoice/Nethold och Telenor planerar lansering av ett digi- tal-  
 TV-paket 
  våren 1997. 
 Svenskt samarbete med nordiskt inslag 
 Sveriges Television, TV4, Telia InfoMedia, Teracom, Kinneviks Modern Times Group (MTG), Nordiska Satellit AB (NSAB), Tele Danmark, Danmarks radio (DR) och TV2 har enats om att etablera ett samarbete för  
 digital-TV 
  och därigenom öppna möjligheten för ett nordiskt distributionsalternativ. De olika distributionsformerna satellit, kabel och marknät kommer att grundas på samma tekniska standard, den europeiska  
 DVB-standarden. 
  Detta innebär att det bara behövs en dekoder per  
 TV-apparat. 
  Även om det kommer att ta flera år innan priserna på digitala avkodare hamnar på samma 
  
 SOU 1997:60 
  
 35 
  
 låga nivå som de analoga ger samarbetet, enligt intressenterna, en tillräcklig volym hushåll för att på sikt kunna erbjuda lägre priser än vad som annars vore fallet. 
 Syftet med samarbetet är, enligt aktörerna, att skapa förutsätt- ningar för en snabb och smidig introduktion av digitala  
 TV-tjänster 
  i Sverige och övriga Norden. 
 Övriga nordiska intressenter kommer att inbjudas att delta i samarbetet. 
  
 36 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 37 
  
 5 
  
 Sveriges Television och betal- TV 
  
 5.1 
  
 Inledning 
  
 Sveriges Television sänder för närvarande i två rikstäckande kana- ler, SVT1 och SVT2, varav SVT2 även har regional täckning.  
 Text-TV-sändningar 
  förekommer i båda kanalerna. Enligt till- ståndsvillkoren skall minst 99,8 procent av den fast bosatta befolk- ningen nås av Sveriges Televisions sändningar. 
 Sveriges Television anser att det är angeläget att ett svenskt di- gitalt distributionssystem byggs ut så snart som möjligt. En viktig uppgift för statsmakterna under denna utb yggnadsprocess är att se till att public  
 service-företaget 
  Sveriges Television får de formella och finansiella möjligheterna att utvecklas i den digitala miljön. För att en lansering av digitala  
 TV-sändningar 
  i Sverige skall lyckas krävs, enligt Sveriges Television, en långsiktig finansiell uthållighet och att nya tillräckligt attraktiva tjänster kan erbjudas hushållen för att förmå dessa att investera i den mottagarutrustning som krävs för att få tillgång till sändningarna. 
 En övergång till sändningsteknik med ett stort antal nya kanaler i ett digitalt marknät får inte innebära en tillväxt av enbart den kom- mersiella televisionen. Sveriges Television anser därför att företaget i ett digitalt marknät måste få möjlighet att arbeta i fler än de två kanaler som företaget idag sänder över för att öka exponeringen och 
 tillgängligheten av det programutbud som produceras inom public  
 service-systemet. 
  
 38 
  
 SOU 1997:60 
  
 Sveriges Television har presenterat några olika programprojekt som skulle stödja den framtida public  
 service-verksamheten 
  i en framtida digital  
 TV-miljö: 
  
 1. 
  
 Guldkanalen  
  
 -  
 en  
 betal-TV-kanal 
  som sänder det bästa ur Wilson arkiv. 
  
 2. 
  
 Nyhets- och sportkanalen 
 . Företagets nyhets- och sportverk- samhet håller på att utvecklas till en  
 dygnet-runt-service 
  som kan sända med kort varsel. En särskild kanal skulle kunna ta vara på denna resurs. Den löpande tablån kan kompletteras med sam- hälls- och aktualitetsprogram och eventuellt med längre direkt- sändningar från t.ex. riksdagsdebatter och andra viktigare hän- delser. 
  
 3. 
  
 Snabbrepriskanalen.  
 Reprissändningar i en särskild kanal för att öka tillgängligheten till  
 SVT-utbudet. 
  
 4. 
  
 Tysk-franska 
  
  kulturkanalen ARTE och brittiska BBC 
 . Diskus- sioner pågår om vidaredistribution av kanalerna i Sverige och textning av utbudet. 
  
 5. 
  
 Regionala program och nyheter 
  
 . 
  
 5.2 
  
 Finansiering 
  
 I sitt yttrande över betänkandet Från massmedia till multimedia - att digitalisera svensk television (SOU 1996:25) framhåller Sveriges Television att det inte är möjligt att inom ramen för  
 TV-avgiften 
  finansiera ytterligare verksamheter. Finns det utrymme att höja TV- avgiften bör dessa medel användas för att stärka kvaliteten i redan existerande verksamhet. Företaget anser inte heller att reklam är en lämplig väg för företaget att finansiera en utökad verksa mhet. 
 Sveriges Television pekar i stället på möjligheten att statsmak- terna tar över kostnaderna för de analoga sändningarna och låter företaget välja och betala för lämpliga digitala sändningsformer. 
 Denna lösning bäddar, enligt Sveriges Television, för en framtida 
  
 SOU 1997:60 
  
 39 
  
 flexibilitet och garanterar att valda lösningar optimeras med ut- gångspunkt från public  
 service-uppdraget. 
  
 Sveriges Television menar vidare att det är väsentligt att företa- get, i likhet med andra public  
 service-företag 
  i Europa, får möjlighet att bedriva  
 betal-TV 
  som kompletterande finansieringsform till TV- avgiften för att därigenom göra det möjligt att finansiera tillägg- stjänsterna. Därför har Sveriges Television begärt tillstånd hos re- geringen att få pröva  
 betal-TV-verksamhet 
  som kompletterande finansieringsform. 
  
 5.3 
  
 Sveriges Television på satellit 
  
 I april 1996 ansökte Sveriges Television hos regeringen om att få uppta förhandlingar med regeringen om att få starta digitala sänd- ningar via satellit. Sveriges Television ville nå hushåll i Sverige med dåliga eller obefintliga möjligheter till mottagning av de markbund- na signalerna, hushåll i Europa med svensk anknytning samt svensktalande i Finland. 
 Sveriges Television finns redan på satellit genom att norska tele- verket, Telenor, sänder Sveriges Televisions kanaler över satellit till norska kabelnät som inte kan ta emot Sveriges Televisions mark- sändningar. Sändningarna får endast tas emot av norska kabelnät och inte av enskilda norska eller svenska hushåll. 
 I september 1996 godkände regeringen Sveriges Televisions pla- ner på en satellitkanal, med förbehållet att "möjlighet att sända via satellit bör begränsas till sändningar som har till huvudsakligt syfte att förbättra möjligheterna att se Sveriges Televisions sändningar i Finland och övriga Europa"  
 2 
 . Svenska hushåll med dåliga mottag- ningsförhållanden omfattas alltså inte av beslutet. Detta på grund av att statsmakterna ännu inte fattat beslut om markbundna digitala  
 TV-sändningar. 
  
 2  
 Regeringsbeslut 10,  
 1996-05-25 
  
 40 
  
 SOU 1997:60 
  
 Tidigast hösten 1997 startar Sveriges Television digitala sate llit- sändningar i Europa. Företaget har tecknat ett avtal med Nordiska Satellitaktiebolaget (NSAB) om utrymme i en av satelliten Morris 2 transpondrar. Sveriges Television har redan en kanal riktad till svensktalande i Finland, SVT4, som nu får utvidgat sändningsom- råde. 
 Sändningarna kommer att bestå av en samredigerad kanal av SVT 1 och SVT2 med egenproduktion, däribland nyheter, och an- nan svensk produktion. Kanalen kommer att vara krypterad, och hushåll som skaffar sig tillgång till Sveriges Televisions satellitka- nal kommer att få betala en avgift.  
 TV-Extra 
  AB i Motala kommer att sköta kundadministration, försäljning av smartcards m.m. 
  
 SOU 1997:60 
  
 41 
  
 6 Guldkanalen 
  
 6.1 
  
 Inledning 
  
 Guldkanalen är en reklamfri  
 betal-TV-kanal 
  som Nordisk  
 Betal-TV 
  AB (NBTV), ett företag helägt av Telia InfoMedia, planerar att starta i september 1997. Basen i Guldkanalens utbud, omkring 65 procent, skall utgöras av de bästa programmen i Sveriges Televi- sions arkiv. Övriga program införskaffas från andra källor i Sveri- ge, Norden och övriga Europa. 
 Sveriges Television hade planer på att driva Guldkanalen. Men eftersom regeringen inte lade fram något förslag angående detta i propositionen om riktlinjerna för public  
 service-verksamheten 
  den kommande avtalsperioden, kunde företaget inte fullfölja planerna. 
 Den marknadsundersökning som genomförts på uppdrag av Te- lia och Sveriges Television visar att 50 procent av hushållen anser att Guldkanalen är intressant och att 42 procent kan tänka sig att abonnera på kanalen för femtio kronor i månaden. Bland dem som uppgett att de har  
 Chasevisar det sig att intresset för Guldka- nalen ökar till 54 procent medan viljan att abonnera är de nsamma. 
 Guldkanalens målsättning är att minst 300 000 hushåll skall teckna abonnemang. Nordisk  
 Betal-TV 
  räknar med att det kommer att ta fyra till fem år innan företaget bär sig ekonomiskt. 
  
 42 
  
 SOU 1997:60 
  
 6.2 
  
 Eventuella hinder för verksamheten 
  
 Telia har lämnat en ansökan till Konkurrensverket om prövning av Guldkanalen ur konkurrenssynpunkt och frågan är nu under verkets utredning. 
 En diskussion pågår om Telias engagemang på nya marknader. Det har hävdats att Guldkanalen kan innebära en gråzon mellan ren överföring av och skapandet av information. 
 I Kommunikationsdepartementets promemoria "Moderna tele- kommunikationer åt alla" Ds 1996:38, vilken bl.a. berörde Telias verksamhet med anknytning till medieområdet, anges att "annan verksamhet än kärnverksamheten kan bedrivas under förutsättning att denna kompletterar huvudinriktningen och att den bidrar till att stärka koncernens lönsamhet." Vidare sägs att "bolaget bör även vara återhållsamt i samverkan med olika medie- och informationsfö- retag etc. avseende skapandet av innehållet." 
  
 6.3 
  
 Programutbudet 
  
 Guldkanalen vill se sig som ett komplement till existerande och nya kanaler. Guldkanalen kommer att vara en svensk kanal med om- kring 70 procent svenskt material. 
 Huvuddelen av utbudet kommer att utgöras av fiktion: dramatik, både nutida och klassisk, komik, serier, underhållning m.m. Där- emot blir det inga nyhetsprogram och debatter eller massproducera- de spel- och lekprogram. Kanalen skall, enligt egen utsago, präglas av hög kvalitet, och stor omsorg kommer att läggas på den yngsta publiken vilket innebär vaksamhet mot våld, sex, rasism osv. 
 Guldkanalen kommer att sända 14  
  
 - 
 16 
  timmar per dag under högsäsong. Programmet visas första gången på bästa sändningstid och repriseras sedan på annan tid. Programmen kommer att vid be- 
  
 SOU 1997:60 
  
 43 
  
 hov redigeras av Guldkanalen och programvärdar skall introducera och knyta samman dem. 
 Sveriges Televisions reprisering av tidigare produktion kommer inte att påverkas. Nordisk  
 Betal-TV 
  köper visningsrätten till pro- grammen medan Sveriges Television behåller äganderätten. Utöver försäljning av visningsrätter kommer Sveriges Television även att sälja tekniska tjänster till Guldkanalen. 
  
 6.4 
  
 Rättighetsfrågorna 
  
 Före försäljning av visningsrätten till Guldkanalen måste rättighets- frågorna klargöras. Varje program kräver sin egen undersökning, vilket ibland kan vara ett mödosamt arbete eftersom medieverklig- heten såg annorlunda ut när många av de äldre programmen gjor- des. Vid all försäljning av rättigheter skall Dramatikerförbundet vidtalas. Betalning för rättigheten sker till Dramatikerförbundet, Teaterförbundet och till upphovsmannen. Cirka 30 procent av Wilson intäkter vid försäljningen går bort till rättighets- kostnader. Genomgången av programarkivet bidrar till att på sikt ge Sveriges Television ett modernare arkiv. 
  
 6.5 
  
 Distribution 
  
 Nordisk  
 Betal-TV 
  planerar för en så bred distribution av Guldka- nalen som möjligt, dvs. via alla kabelnät och via satellit till parabo- lantenner, vilket innebär 60  
  
 - 
 65 
  procents täckning. Förhandlingar pågår för närvarande med kabelbolagen. 
  
 44 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 45 
  
 7 EU 
  
 EU-förslag 
  angående idrottsevenemang och betal-  
 TV-kanaler 
  
 Den tyska Kirchgruppen har byggt mycket av sin affärsidé kring att köpa in rättigheter till populära idrottsevenemang för sändning i sina egna  
 betal-TV-kanaler. 
  Genom bolaget ISPR köpte man 1996 rättigheterna för VM i fotboll år 2002 och år 2006 t ill en kostnad av närmare 16 miljarder kronor och hösten 1996 betalade man 400 miljoner för rättigheterna till svensk fotboll de kommande fyra åren  
 -  
 då ingår, utöver allsvenskan, även all landslagsverksamhet, VM och  
 EM-kval. 
  
 I februari 1997 överlät Svenska hockeyligan samtliga TV- rättigheter till ISPR. Avtalet är på fyra år och beräknas ge elitklub- barna minst 200 miljoner kronor. ISPR får därigenom den exklusiva sändningsrätten för elitserien, allsvenskan, playoff till elitserien samt  
 SM-slutspelet, 
  medan landslagsverksamheten, VM och World Cup samt Europaligan inte omfattas av avtalet. All reklamrätt lig- ger kvar hos klubbarna. Det blir nu upp till  
 TV-bolagen 
  och andra intressenter att försöka nå en överenskommelse med ISPR. 
 EU:s ministerråd presenterade i februari 1997 ett förslag som syftar till att motverka att idrottsevenemang av stort nationellt in- tresse köps upp av  
 betal-TV-kanaler. 
  Förslaget skall utgöra ut- gångspunkten för en förlikningsprocedur under v åren 1997. 
 Europeiska sportevenemang säljs, som framgår ovan, för allt högre priser till  
 betal-TV. 
  Förslaget från EU innebär att man erkän- ner rätten för enskilda medlemsstater att bestämma att vissa evene- mang skall skyddas, dvs. att de skall vara tillgängliga, helt eller del- 
  
 46 
  
 SOU 1997:60 
  
 vis, för hela folket i direktsändning eller tidsförskjuten sändning i allmänt tillgänglig television. Andra länder skall vara skyldiga att tvinga sina  
 TV-företag 
  att respektera sådana beslut, om de har för- värvat ensamrätt till sådana evenemang. 
 Varje  
 EU-land 
  skall avgöra vilka evenemang som bör sändas i nationell  
 gratis-TV, 
  det kan gälla OS men också evenemang med intresse för det enskilda landet som till exempel  
 SM-finalen 
  i is- hockey. Ett land kan också kräva att ett större kulturevenemang måste sändas ut till den breda  
 TV-publiken. 
  
 EU-granskning 
  av public  
 service-företagens 
  förmåner och förpliktelser 
 Inom EU pågår för närvarande en granskning av balansen mellan förpliktelser och förmåner för public  
 service-företagen. 
  Gransk- ningen har initierats genom att privata  
 TV-företag 
  framfört klago- mål på att public  
 service-företagen 
  både får sända reklam och ta emot anslag. 
 Genomförande av EG:s direktiv för  
 TV-standarder 
  
 EU har under flera år försökt underlätta införandet av nya avance- rade  
 TV-tjänster. 
  Denna utveckling pågår hand i hand med utveck- lingen av  
 digital-TV 
  eftersom det är genom den digitala TV- tekniken som möjligheterna skapas att utnyttja de avancerade TV- tjänsterna. För att stimulera införandet av tjänsterna har EU i flera direktiv föreskrivit att vissa standarder skall användas. Direktivet (95/47/EG) av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler är ett led i det arbetet. 
 Sammanfattning av syftet med direktivet: 
  
 · 
  
 Direktivet skall fastställa standarder för  
  
 TV-sändningar 
  och främja övergången tillbredbildsformat. 
  
 SOU 1997:60 
  
 47 
  
 · 
  
 Direktivet skall underlätta anslutningen av tillbehör till TV- mottagare, bl.a. avkodare, genom fastställande av ett standardi- serat gränssnitt mellan  
  
 TV-mottagaren 
  och avkodaren. 
  
 · 
  
 Direktivet skall skapa ett enhetligt regelverk för operatörer av digitala  
  
 betal-TV-tjänster. 
  
 I departementspromemorian (Ds 1997:21), Genomförande av EG:s direktiv för  
 TV-standarder, 
  från Kulturdepartementet, läggs fram förslag till lagstiftning för att i svensk rätt genomföra EG:s direktiv för  
 TV-standarder. 
  
 I promemorian föreslås att en ny lag, lagen om standarder för sändning av  
 TV-signaler 
  m.m., beslutas. I lagen föreskrivs att rege- ringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, utfärdar föreskrifter om att de krav på aktörer, särskilt i fråga om tillämp- ning av europeiska standarder inom avancerade  
 TV-tjänster, 
  som anges i direktivet skall vara uppfyllda. Det föreslås även regler om tillsyn och sanktioner. Direktivets regler om tvistlösningsmekanis- mer bedöms kunna uppfyllas med stöd av befintlig lagstiftning. 
  
 48 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 49 
  
 8 Överväganden och förslag 
 Sveriges Television bör få möjlighet att bedriva  
 betal-TV- 
  verksamhet vid sidan av sitt nuvarande programutbud. Betal-  
 TV-verksamheten 
  skall hållas åtskild från den verksamhet som finansieras med medel från rundradiokontot och bedrivas i enlig- het med nedan angivna villkor. 
 Följande villkor skall vara tillgodosedda: 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall syfta till att komplettera program- utbudet i de ordinarie kanalerna SVT1 och SVT2. Programverk- samheten i de ordinarie kanalerna skall bedrivas enligt nuvaran- de principer vad gäller val av program, kvalitetskrav, reprisering etc. 
  
 · 
  
 Betal-TV-utbudet 
  
  skall distribueras via det digitala marknätet i takt med att ett sådant nät byggs ut. Om andra distributionssätt används skall dessa utnyttja digital teknik och på sikt vara till- gängliga för huvuddelen av landets befolkning. 
  
 · 
  
 Om flera olika distributionssätt används för Sveriges Televisions  
  
 betal-TV-verksamhet 
  skall samma dekoder kunna användas vid mottagning oavsett distributionssätt. 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall bedrivas i ett eller flera av Sveri- ges Television hel- ellermajoritetsägda aktiebolag. 
  
 · 
  
 Betal-TV-verksamheten 
  
  skall finansieras med avgifter från dem som utnyttjar denna verksamhet. Full kostnadstäckning skall 
  
 50 
  
 SOU 1997:60 
  
 eftersträvas. Medel från rundradiokontot får endast användas till aktiekapital i  
 betal-TV-bolagen, 
  däremot inte för att finansiera löpande kostnader som uppstår i  
 betal-TV-verksamheten. 
  
 · 
  
 Sveriges Television skall tillämpa affärsmässiga principer vid försäljning av programrättigheter och tekniska tjänster till de eg- na  
  
 betal-TV-bolagen. 
  Vid försäljning av programrättigheter till andra programföretag skall detta ske på ett sådant sätt att syftet med den egna  
 betal-TV-verksamheten 
  inte motverkas. 
  
 8.1 
  
 Public  
  
 Service-verksamheten 
  
 Den verksamhet Sveriges Television bedriver idag kännetecknas av de public  
 service-krav 
  som ställs på utbudet och som garanterar att programmen håller en viss kvalitet. 
 Sveriges Television har, i sin position som public service- företag, andra förutsättningar än övriga konkurrenter bland pro- gramföretagen eftersom företaget inte behöver ha några lönsam- hetskrav på sina program. I public  
 service-uppdraget 
  ingår att ut- budet skall vara mångsidigt, att olika intresseinriktningar skall ha möjligheter att komma till uttryck och att företaget skall tjäna hela publiken, både minoriteter och den stora majoriteten. Genom sin tillgänglighet och genom kravet på att vara en television i allmän- hetens tjänst har Sveriges Television en unik möjlighet att bilda ett gemensamt rum där frågor som är intressanta för alla i Sverige tas upp. 
 Vissa invändningar kan resas mot att ge Sveriges Television möjlighet att bedriva  
 betal-TV-verksamhet. 
  Det kan finnas en risk att Sveriges Televisions programpolitik påverkas negativt om före- taget gör sig beroende av nya finansieringskällor. Detta kan ta sig uttryck i att de mest attraktiva programmen först blir tillgängliga i  
 betal-TV-sändningarna. 
  Att sända program i en ny kanal innebär dessutom ökade kostnader i form av ersättning för upphovs- 
  
 SOU 1997:60 
  
 51 
  
 rätter och sändningskostnader m.m. En oreglerad utveckling skulle kunna hota systemet med  
 TV-avgifter. 
  
 Konkurrensen från allt fler kanaler blir allt hårdare, och den di- gitala tekniken kommer att innebära att svenska licensbetalare får möjlighet att välja mellan bl.a. både svenska och utländska nischka- naler och olika former av interaktiva  
 TV-tjänster. 
  I en sådan situa- tion är det nödvändigt för Sveriges Television att både värna om kvaliteten i public  
 service-utbudet 
  och om möjligt använda den som ett konkurrensmedel. En svensk  
 betal-TV-kanal 
  är ett alternativ till det  
 anglo-amerikanskt 
  präglade  
 betal-TV-utbudet 
  och skapar förut- sättningar för ett bredare och kvalitetspräglat svenskt utbud. En övergång till digital sändningsteknik med ett stort antal kanaler i marknätet får inte innebära en ökning av enbart den kommersiella televisionen. 
 I en framtid med digitala  
 TV-sändningar 
  har Sveriges Television möjligheter till ett mer omfattande utbud, både i form av nya kana- ler och i form av nya medietjänster. Det är dock inte möjligt för Sveriges Television att inom ramen för  
 TV-avgiften 
  finansiera yt- terligare verksamheter. Utveckling av ny teknik och nya tjänster måste därför finansieras på annat sätt. Om Sveriges Television, i likhet med public  
 service-företagen 
  i bl.a. Danmark, Storbritannien, Frankrike, Belgien, Spanien och Schweiz, får möjlighet att bedriva  
 betal-TV 
  som kompletterande finansieringsform, kan detta innebära att Sveriges Television får det resurstillskott som krävs. 
 Sveriges Television får genom  
 betal-TV-verksamheten 
  möjlighet att öka exponeringen och tillgängligheten av det programutbud som producerats inom public  
 service-systemet. 
  På sikt kan även betal-  
 TV-verksamheten 
  innebära att intäktsbasen för public  
 service-verk- 
  samheten ökar genom att intäkter från  
 betal-TV-verksamheten 
  åter- förs till public  
 service-TV. 
  
 Sveriges Television har genom sitt omfattande arkiv en unik re- surs och möjlighet att konkurrera med andra programbolag. Den marknadsundersökning som genomförts med anledning av plane- ringen av Guldkanalen (se avsnitt 6 ovan) visar att det finns intresse bland  
 TV-tittarna 
  att ta del av arkivmaterialet. 
  
 52 
  
 SOU 1997:60 
  
 Sveriges Television bör, mot denna bakgrund, ges möjlighet att bedriva  
 betal-TV-verksamhet 
  under vissa förutsättningar, vilka re- dovisas i följande avsnitt. 
  
 8.2 
  
 Programutbud i  
  
 betal-TV 
  
 Sveriges Televisions  
 betal-TV-program 
  skall sändas i särskilda sändningar vid sidan av de ordinarie kanalerna SVT1 och SVT2. 
 En naturlig utgångspunkt är att Sveriges Television i sin egen- skap av public  
 service-företag 
  skall bedriva även  
 betal-TV- 
  verksamheten utifrån de ideal om kvalitet och högsta möjliga be- folkningstäckning som allmänt ligger i uppdraget. Att i detalj ange hur kvalitetskravet skall balanseras mot önskan att  
 betal-TV- 
  verksamheten skall generera vinst är, enligt min mening, varken möjligt eller lämpligt. Det torde vara tillräckligt att ange några vä- sentliga huvudlinjer rörande programutbudet. 
 Möjligheten att pröva  
 betal-TV 
  som ett sätt att finansiera ut- vecklingen av nya tjänster och kanaler och att konkurrera med and- ra programföretag får inte innebära att den reguljära, licensfinansie- rade programverksamheten påverkas negativt. Attraktiva program får inte flyttas från SVT1 och SVT2 för att enbart sändas i betalka- nalen. Licensbetalarna får inte genom skapandet av en  
 betal-TV- 
  kanal gå miste om det utbud och den service de har rätt att förvänta sig från Sveriges Television. Sveriges Television bör dock ha möj- lighet att, inom ramen för en samproduktion, ingå avtal om att vissa program först får sändas i  
 betal-TV 
  och därefter i SVT1 eller SVT2 på samma sätt som när filmer SVT medverkat i först sänds på bio- graferna och därefter i TV. 
 Den service till licensbetalarna som redan idag erbjuds genom att vissa program repriseras en eller flera gånger i nära anslutning till första sändningstillfället får inte försämras. 
 För att ge Sveriges Television möjlighet att fullt ut konkurrera med övriga programbolag och  
 TV-kanaler 
  bör det lämnas till Sveri- ges Televisions bedömning att avgöra vilket material som skall sän- das i  
 betal-TV-kanalen. 
  Företaget skall därför ha möjlighet att köpa 
  
 SOU 1997:60 
  
 53 
  
 in material från andra programbolag men även att producera nytt material för verksamheten. Genom att Sveriges Television får möj- lighet till  
 betal-TV-verksamhet 
  får företaget också möjlighet att an- vända sig av de inköpta rättigheter som inte kan utnyttjas i SVT1 eller SVT2, men som företaget måste köpa för att få rättigheten till ett önskat program. Sveriges Television får endast använda medel som genereras av  
 betal-TV-verksamheten 
  för inköp och produktion av program avsedda för denna verksamhet. 
 För de licensbetalare som också väljer att abonnera på betalka- nalen innebär alltså  
 betal-TV-verksamheten 
  att de i vissa fall får tillgång till Sveriges Televisions program något tidigare än övrig  
 TV-publik 
  men även mö jligheten till ytterligare ett programutbud. 
  
 8.3 
  
 Distribution och teknik 
  
 Tillgången till  
 TV-kanaler 
  varierar kraftigt i Sverige. Många hus- håll kan se  
 TV-kanaler 
  som sänds via satellit medan andra bara kan se de tre markbundna kanalerna. Hela  
 TV-utbudet 
  når alltså inte alla hushåll i landet. Sveriges Televisions markbundna kanaler når dock i stort sett alla hushåll eller 99,8 procent. Med distribution av  
 TV-program 
  via satellit och  
 kabel-TV-nät 
  nås ca 60  
  
 - 
 65 
  procent av befolkningen. 
 I public  
 service-uppdraget 
  ingår att Sveriges Televisions kanaler skall vara tillgängliga för hela befolkningen.  
 TV-tittarna 
  betalar licensavgift för att få möjlighet att ta del av Sveriges Televisions programutbud. Väljer Sveriges Television att sända en del av detta programutbud, kompletterat med ytterligare programutbud, i en  
 betal-TV-kanal 
  är det därför rimligt att licensbetalarna ges möjlig- het att ta del av det genom att betala för ett abonnemang på kana- len. För att alla hushåll skall få denna möjlighet måste kanalen dist- ribueras på sådant sätt att så många som möjligt har chans att ta del av utbudet. 
 Fördelarna med den digitala tekniken har fått flera länder i Eu- ropa att överväga en satsning på digital teknik för distributionen av programmen. Den digitala distributionen kan ske genom satelliter, 
  
 54 
  
 SOU 1997:60 
  
 kabel-TV-nät, 
  telenät eller via marksändningar. I framtiden kommer de olika distributionsformerna att existera sida vid sida, liksom de gör idag, och det är inte sannolikt att ett distributionssätt kommer att bli allenarådande. 
 Sveriges Television bör ligga i takt med utvecklingen och tek- niskt hålla minst samma standard som övriga  
 TV-företag. 
  Sverige har  
 -  
 bl.a. genom att de svenska hushållen ligger högt i världssta- tistiken vad gäller innehav av TV, telefon och hemdatorer  
 -  
 bra förutsättningar att bli en föregångsmarknad för digitala tjänster. I Sverige finns också företag med kompetens att utveckla de industri- produkter som krävs för denna teknik. Mot denna bakgrund finner jag det inte minst näringspolitiskt viktigt att det svenska public ser-  
 vice-företaget 
  ligger i främsta linjen när det gäller att dra nytta av den nya tekniken. Därför är det naturligt att Sveriges Television vid start av en ny  
 TV-kanal 
  använder sig av den digitala distributions- tekniken för att nå ut till publiken. 
 Den tekniska utvecklingen innebär även vissa risker, t.ex. att ett framgångsrikt företag inom  
 betal-TV-området 
  får en dominerande ställning och makt över de nya distributionsvägarna genom att ut- nyttja tekniska lösningar, t.ex. avkodare och åtkomstkontrollfunk- tioner, som binder konsumenterna till det egna distributionsnätet. 
 Utbyggnaden av det digitala marknätet i Sverige skall, enligt proposition 1996/97:67 Digitala  
 TV-sä 
  ndningar, ske etappvis med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta. Förutsättningarna för utbyggna- den är att krav på yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald kan tillgodoses. Introduktionen av  
 digital-TV 
  i Sverige får således inte innebära att publikens valfrihet inskränks eller att Sveriges Televi- sions program inte längre kan nå alla i landet. Alternativen till marknätet är satellitdistribution eller  
 kabel-TV-distribution 
  eller en kombination av båda distributionssätten. Dessa kan dock inte för- väntas få en sådan faktisk täckningsgrad eller tillgänglighet att de kan ersätta marknätet. Ungefär 15 procent av befolkningen kan ta emot satellitsändningar med egen parabolantenn medan ca 50  
  
 - 
 55 
  procent har möjlighet att ta emot  
 kabel-TV-sändningar. 
  
 SOU 1997:60 
  
 55 
  
 Marksändningar når idag i stort sett hela den bofasta befolk- ningen. Sändningarna kan även tas emot i fritidshus, husvagnar och fritidsbåtar med hjälp av en enkel antenn. En infrastruktur i form av marksändare för analog sändning finns redan och dessa sändare kan kompletteras med digital utrustning till en förhållandevis begränsad kostnad. 
 Eftersom digitaliseringen av marknätet, enligt propositionen, förutsätts ske i etapper och staten, när det finns tillräckliga erfaren- heter, skall bedöma om och när utbyggnaden skall fortsätta är det ovisst hur det digitala marknätet kommer att se ut i framtiden. Även om staten beslutar sig för en fortsatt utbyggnad av marknätet, efter ställningstaganden till bl.a. den ekonomiska bärkraften, vet ingen idag om nätet kommer att uppnå samma täckningsgrad som det analoga marknätet. En första utvärdering av verksamheten föreslås göras senast när de digitala marksändningarna pågått omkring ett år. 
 För att Sveriges Television skall lyckas med lanseringen av en ny  
 betal-TV-kanal 
  måste den nå ut till så många hushåll som möj- ligt för att skapa ett ekonomiskt underlag för verksamheten. Att enbart distribuera kanalen via det digitala marknätet skulle innebära att kanalen, i likhet med marknätet, införs på olika orter vid olika tidpunkter och alltså endast når en begränsad del av de licensbetala- re som är beredda att betala för den nya programtjänsten. Det inne- bär också en betydande osäkerhet inför framtiden eftersom staten först efter ett år inleder sin utvärdering av de digitala marksänd- ningarna. 
 Mitt förslag är därför att Sveriges Television skall sända sin  
 betal-TV-kanal 
  i det digitala marknätet i den takt detta byggs ut. Enligt Teracom skulle det digitala marknätet kunna nå 98 procent av befolkningen i mitten av 1999 och 99,8 procent av befolkningen år 2004. Om utvärderingen av de digitala marksä ndningarna resul- terar i fortsatt snabb utveckling av dessa, skulle alltså  
 betal-TV 
  på kort tid uppnå i det närmaste samma täckningsgrad som public ser-  
 vice-verksamheten. 
  
 56 
  
 SOU 1997:60 
  
 Sveriges Television bör dock också få sända  
 betal-TV-kanalen 
  digitalt via satellit under förutsättning att de dekodrar och åtkomst- kontrollsystem som används vid satellitsändningarna är desamma som används för pågående eller framtida digitala marksändningar. 
 Sveriges Television skall dessutom samverka om multiplexering, åtkomstkontroll och elektronisk programguide med övriga program- företag som deltar i de digitala marksändnin garna. 
 Att ge Sveriges Television möjlighet att sända  
 betal-TV-kanalen 
  både i marknätet och via satellit ger företaget anledning att arbeta för att en gemensam teknik för mark- och satellitsändningar tas fram. Att Sveriges Television även får sända via satellit innebär också att de kan konkurrera om  
 betal-TV-tittarna 
  med andra pro- gramföretag som distribuerar sina sändningar via satellit och kabel- nät. 
 Jag ser det som naturligt att Radiotjänst i Kiruna AB, RIKAB, ansvarar för  
 betal-TV-verksamhetens 
  kundadministration och för- säljning av  
 smart-cards 
  m.m. RIKAB ansvarar för  
 TV-avgifts- 
  uppbörden och avgifts kontrollen och har därigenom ett kundregister omfattande alla svenska  
 TV-hushåll. 
  RIKAB ägs av Sveriges Tele- vision, Sveriges Radio och Sveriges Utbildningsradio. 
  
 8.4 
  
 Företagsform 
  
 Sveriges Televisions  
 betal-TV-verksamhet 
  skall bedrivas i hel- eller majoritetsägda aktiebolag. 
 I Storbritannien och i Danmark har public  
 service-företagen 
  möjlighet att medverka i  
 betal-TV-verksamheten 
  som minoritetsäga- re. Finansieringen av kanalerna sker genom kapitalinsatser från öv- riga ägare och företagens ägarandelar täcks med programrättigheter och arkivsamarbete. Public  
 service-företagen 
  behöver på detta sätt inte satsa eget riskkapital i verksamheten. 
 Min bedömning är dock att för att så långt det är möjligt garan- tera att de program Sveriges Television sänder i  
 betal-TV-kanalerna 
  håller public  
 service-standard 
  måste Sveriges Television ha kontroll över sina program. Det ligger även i Sveriges Televisions intresse 
  
 SOU 1997:60 
  
 57 
  
 att inte överlåta den  
 good-will 
  och den image som förknippas med företagets produktioner och material till andra företag. Sveriges Television bör dessutom kontrollera marknadsföringen av kanalen. Därför skall  
 betal-TV-verksamheten 
  organiseras i, av Sveriges Tel- vision, hel- eller majoritetsägda aktiebolag. (Angående finansiering se avsnitt 8.5.) 
 I detta ligger även att Sveriges Television själv skall svara för den  
 betal-TV-verksamhet 
  som baseras på programrättigheter som Sveriges Television kontrollerar. Det är naturligtvis fullt legitimt att Sveriges Television liksom tidigare i olika omfattning säljer pro- gram till andra programföretag. Däremot kan det inte accepteras att Sveriges Television upplåter stora delar av sitt material t ill friståen- de programföretag eller låter ett företag fungera som mellanhand, som fallet är med den s.k. Guldkanalen. Den uppenbara risken med ett sådant handlande är att Sveriges Television då kan komma att mista kontrollen över materialet och att detta nyttjas på ett sätt som mindre väl stämmer överens med de breda folklagrens intressen. En sådan utveckling skulle kunna undergräva förtroendet för Sveriges Television som ett företag i allmänhetens tjänst. 
 Om Sveriges Television väljer att idag upplåta väsentliga delar av de program som företaget kontrollerar för användning i andra bolags  
 betal-TV-sändningar 
  bortfaller ett av de väsentliga argu- menten för att ge Sveriges Television möjlighet att bedriva egen  
 betal-TV-verksamhet 
 -  
 nämligen att ge hela befolkningen möjlighet att ta del av dessa sändningar mot en rimlig ersättning. Det kan i så fall ifrågasättas om Sveriges Television alls skall ges denna möjlig- het. 
 Ett annat skäl för hel- eller majoritetsägda  
 betal-TV-bolag 
  är att Sveriges Television måste kunna kontrollera att de vinstmedel som verksamheten eventuellt genererar kan återföras till public service- verksamheten. 
 Med anledning av Konkurrensverkets förestående prövning av det s.k. Guldkanalavtalet finns skäl att beakta även konkurrens- rättsliga aspekter. Om ett exklusivavtal skulle ifrågasättas utifrån konkurrenslagen som eventuellt utgörande ett missbruk av domine- 
  
 58 
  
 SOU 1997:60 
  
 rande ställning på en avgränsad marknad kan ägarbilden i  
 betal-TV- 
  bolaget vara av betydelse. Skillnaden är nämligen stor mellan en exklusiv upplåtelse inom samma enhet, exempelvis t ill ett  
 hel-ägt 
  dotterbolag, vilket normalt kan godtagas, och en sådan upplåtelse till ett mer fristående bolag. Särskilt stor blir skillnaden om övriga delägare i ett mer fristående  
 betal-TV-bolag 
  är intressenter inom samma område såsom fallet skulle vara med exempelvis Telia som delägare. 
  
 8.5 
  
 Finansiering 
  
 I anslagsvillkoren för Sveriges Television stadgas att sidoverksam- heter till Sveriges Televisions sändningsverksamhet skall bära sina egna kostnader. Ett eventuellt  
 betal-TV-projekt 
  skall således bära sina egna kostnader. Det är en allmän förutsättning för public ser-  
 vice-verksamheten 
  att programmen skall kunna tas emot utan krav på särskilda avgifter. Sveriges Televisions verksamhet skall även fortsättningsvis huvudsakligen finansieras med medel från rundra- diokontot. Företaget har även möjlighet till sponsorinkomster och inkomster från extern försäljning m.m. 
 Att starta en ny  
 TV-kanal 
  kommer dock att kräva en kapitalin- sats. Kanalen kommer t.ex. inte att bära sig ekonomiskt från start. Rättigheter skall betalas och resurser måste läggas ned på mark- nadsföring av kanalen, konsumenterna måste motiveras att köpa den utrustning som krävs för att ta emot kanalen m.m. 
 Licensmedlen får  
 -  
 utöver aktiekapital i  
 betal-TV-bolagen 
 -  
 inte användas till att finansiera de kostnader starten och driften av en  
 betal-TV-kanal 
  innebär, utan skall enbart komma den reguljära programverksamheten till godo. 
 Investeringar för att komma igång med  
 betal-TV-verksamheten 
  bör därför finansieras genom lån på den öppna marknaden. 
  
 SOU 1997:60 
  
 59 
  
 Referenser 
  
 SOU 1994:34,  
 Tekniskt utrymme för ytterligare  
 TV-sändningar, 
  
 Slutbetänkande av utredningen om tekniska förutsättningar för ut- ökade sändningar av radio och telev ision till allmänheten 
  
 SOU 1996:25,  
 Från massmedia till multimedia,  
 Slutbetänkande av utredningen om tekniska förutsättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten 
  
 SOU 1994:105,  
 Ny lagstiftning om Radio och TV 
 , Slutbetänkande av Radiolagsutredningen 
 Regeringens proposition 1995/96:161,  
 En radio och TV i allmän- hetens tjänst  
  
 1997-2001 
  
 Kulturutskottets betänkande 1995/96:KrU12,  
 En radio och TV i allmänhetens tjänst  
  
 1997-2001 
  
 Regeringsbeslut 10,  
 1996-05-25 
  (Ang. Sveriges Television och sa- tellitsändningar) 
 Regeringens proposition 1996/97:67, 
 Digitala  
  
 TV-sändningar 
  
 Kulturutskottets yttrande 1996/97:KrU4y,  
 Digitala  
  
 TV-sändningar 
  
 Konstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU 17,  
 Digitala TV- sändningar m.m. 
  
 60 
  
 SOU 1997:60 
  
 Nordisk  
 Betal-TV, 
 Guldkanalen, 1997 
  
 Ds 1997:21,  
 Genomförande av EG:s direktiv för  
 TV-standarder, 
  
 Kulturdepartementet 
  
 SOU 1997:60 
  
 61 
  
 Bilaga 1: Utredningens direktiv 
 Kommittédirektiv 
  
 Digitala  
 TV-sändningar 
  
 Dir. 
  
 1997:19 
  
 Beslut vid regeringssammanträde den 16 januari 1997. 
 Sammanfattning av uppdraget 
 En särskild utredare tillkallas med uppgift att förbereda sä ndningar av digital marksänd TV. 
 Utredaren skall lägga fram förslag om vilka sändningsorter som inledningsvis skall väljas för digitala sändningar. I uppgiften ingår att tillsammans med berörda myndigheter undersöka de tekniska och frekvensmässiga möjligheterna för sändningsverksamheten, liksom vilket intresse som finns hos  
 TV-företag 
  och andra intressenter. 
 Den särskilde utredaren skall också i samråd med programföretag och andra intressenter utarbeta former för samarbete kring t.ex. multiplexering, sändare, åtkomstkontroll och elektronisk programguide, eventuellt i form av en modellöverenskommelse. 
  
 62 
  
 SOU 1997:60 
  
 Slutligen skall den särskilde utredaren bedöma om Sveriges Televi- sion bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. 
 Digitalt utsänd TV 
 Digital utsändning av  
 TV-program 
  skiljer sig från analoga sändningar på så sätt att den programbärande informationen sänds ut som en ström av separata avläsningar, ettor och nollor, i stället för som en konti- nuerligt varierande signal. Digitaltekniken möjliggör s.k. signalkomp- rimering, som medför att överföringskapaciteten kan ökas kraftigt. På så sätt kommer ett större antal program att samtidigt kunna sändas ut inom ett givet frekvensutrymme. 
  
 TV-program 
  kan sändas digitalt från marksändare, via satellit, ge- nom kabel och över telenät. Den som skall ta emot ett digitalt sänt TV- program måste ha en avkodare som tolkar den digitala signalen och omvandlar den till en analog signal som  
 TV-mottagaren 
  kan återge. Avkodaren kan också innehålla funktioner för åtkomstkontroll och debitering av  
 betal-TV-avgifter 
  samt ge möjlighet till retursignalering, vilket medger vissinteraktivitet. 
 Om ett digitalt sändningssystem innehåller ett mycket stort antal programkanaler kan det vara ändamålsenligt att förenkla programvalet för publiken genom särskilda sökprogram, s.k. elektroniska program- guider. 
 Propositionen om digitala  
 TV-sändningar 
  
 Utredningen om tekniska förutsättningar för utökade sändningar av radio och television till allmänheten överlämnade i februari 1996 betänkandet Från massmedia till multimedia – att digitalisera svensk television (SOU 1996:25). Där föreslår utredningen att digitala TV- sändningar från marksändare inleds i Sverige med målet att nuvarande analoga marksändningar skall kunna läggas ner inom tio år efter de digitala marksändningarnas start. Betänkandet har remissbehandlats. 
  
 SOU 1997:60 
  
 63 
  
 I propositionen Digitala  
 TV-sändningar 
  (prop. 1996/97:67) har re- geringen lagt fram sina förslag med anledning av betänkandet. 
 Regeringen föreslår att digitala sändningar av Williamson TV införs i flera steg, med möjlighet för staten att successivt ta ställning till om och på vilket sätt verksamheten skall fortsätta. En grundläggande förutsättning för en eventuell utbyggnad är att sändningarna bedöms ha ekonomisk bärkraft. I en första etapp inleds sändningar på ett begrän- sat antal orter i Sverige. Förutsättningarna skall redan från början vara sådana att krav på yttrandefrihet, tillgänglighet och mångfald tillgodo- ses. 
 Enligt förslagen i propositionen skall sändningarna genomföras un- der förutsättningar som gynnar fri konkurrens mellan olika programle- verantörer och med möjlighet för publiken att välja bland olika tjänster. 
 Bland annat bör de avkodare som används vara sådana att varje person i publiken har möjlighet att ta del av alla program som sänds ut, givetvis på de villkor som programföretaget ställer upp för t illgång till programmen. Om systemet innehåller elektroniska programguider bör de olika programföretagens utbud presenteras på likvärdigt sätt. 
 Enligt propositionen måste det vara möjligt att uppnå överenskom- melser om sådana former för samverkan att varje medverkande företag kan behålla den nödvändiga kontrollen över sitt material, samtidigt som tillgängligheten för publiken till det samlade programutbudet förblir hög. Det är viktigt att sådana samverkansformer kommer till stånd redan i sändningsverksamhetens inledningsskede och att de har en sådan utformning att även företag som kommer in senare kan delta i samarbetet på likvärdiga villkor. 
 Sändningarna bör starta så snart som möjligt, helst hösten 1997. Inledningsvis skall sändningar äga rum på åtminstone ett par, tre 
 olika orter. Sändningsorterna skall väljas så att de kompletterar var- andra, t.ex. när det gäller dimensionen  
 storstad–glesbygd. 
  
 Minst två sändningsfrekvenser bör enligt propositionen kunna dis- poneras på varje ort. Kärnan i sändningsverksamheten skall vara digitala marksändningar av TV, men även andra tjänster än traditio- nella  
 TV-program, 
  t.ex. utbildningstjänster och teletjänster av olika slag, skall kunna förekomma. 
  
 64 
  
 SOU 1997:60 
  
 Vid sidan av trådlösa marksändningar bör det eftersträvas att också andra distributionsmetoder prövas, anser regeringen i propositionen. Vid urval av programföretag skall det beaktas att programutbudet som helhet skall tilltala olika intressen och smakriktningar. Lokala och regionala program bör ges företräde, liksom program som är förankra- de i den svenska kulturkretsen. Det skall eftersträvas att flera av varandra oberoende programföretag deltar.  
 TV-företag 
  som i dag bedriver marksändningar skall beredas tillfälle att medverka i de digitala sändningarna. Sändningsverksamheten skall i sin helhet be- kostas av de medverkande företagen. 
 För sändningarna gäller lagstiftningen för radio, television och tele- verksamhet. För  
 TV-sändningar 
  gäller radio- och  
 TV-lagen 
  (1996:844). Tillstånd att bedriva  
 TV-sändningar 
  enligt radio- och TV- lagen skall lämnas av regeringen, som då har möjlighet att ställa olika i lagen angivna villkor som komplement till de innehållsregler som framgår direkt av lagen. Regeringen bedömer att tillståndstiden bör vara högst fyra år. Granskningsnämnden för radio och TV övervakar genom efterhandsgranskning att regler och villkor om sändningarnas innehåll efterlevs. Även Justitiekanslern bedriver viss efter- handsgranskning enligt radio- och  
 TV-lagen. 
  Om en tjänst utgör televerksamhet som kräver tillstånd enligt telelagen ( 1993:597) lämnas det av Post- och telestyrelsen. Det är också Post- och telestyrelsen som meddelar de tillstånd som enligt lagen ( 1993:599) om radiokommuni- kation krävs för att använda de radiosändare som behövs för sändning- arna. En förutsättning för att sådant tillstånd skall kunna lämnas är att regeringen har meddelat tillstånd enligt radio- och  
 TV-lagen. 
  
 En särskild utredare skall, under förutsättning av riksdagens beslut med anledning av propositionen, förbereda den sändningsverksamhet som regeringen har föreslagit i propositionen. Regeringen avser att senare utse en kommitté med parlamentariskt inslag som skall följa verksamheten och medverka vid utvärderingen. 
  
 SOU 1997:60 
  
 65 
  
 Sveriges Televisions möjlighet att sända  
 betal-TV 
  
 Sveriges Television AB har hos regeringen begärt tillstånd att få pröva  
 betal-TV 
  som kompletterande finansieringsform till  
 TV-avgiften. 
  Sveriges Television bedömer att det i en situation av ökande konkur- rens är nödvändigt att på olika sätt öka exponeringen av det program- utbud som produceras inom public  
 service-televisionen. 
  Sveriges Television pekar också på att flera av de europeiska public service- företagen i dag använder någon form av  
 betal-TV 
  som kompletterande finansieringsform. I propositionen om digitala  
 TV-sändningar 
  anger regeringen att frågan behöver studeras ytterligare innan ett beslut kan fattas. 
 I propositionen anges att man enligt regeringens mening kan anföra skäl både för och emot att låta ett public  
 service-företag 
  som finansie- ras med  
 TV-avgiftsmedel 
  ta ut särskilda avgifter av brukarna för vissa tjänster. De som är intresserade och villiga att betala en extra avgift kan på så sätt få tillgång till ett ännu rikare programutbud. Det är också en fördel att  
 betal-TV-publiken 
  inte bara har tillgång till pro- gram från kommersiella programföretag. För Sveriges Television kan det också ge nya erfarenheter och utvecklingsmöjligheter. Att sända program i en ny kanal innebär emellertid även ökade kostnader i form av ersättning för upphovsrättigheter och sändningskostnader m.m.. Om Sveriges Television gör sig beroende av nya finansieringskällor kan det finnas en risk för att programpolitiken påverkas på ett negativt sätt och att de mest attraktiva programmen först blir tillgängliga i  
 betal-TV- 
  sändningarna. En oreglerad utveckling skulle kunna hota systemet med  
 TV-avgifter. 
  
 I propositionen anges att regeringen avser att uppdra åt den särskil- de utredaren att lägga fram förslag om huruvida Sveriges Television bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. 
  
 66 
  
 SOU 1997:60 
  
 Den särskilde utredarens uppgifter 
 Den särskilde utredaren skall förbereda sändningar av digital marksänd TV. Därvid skall utredaren arbeta i kontakt med myndigheter och tänkbara intressenter samt med kommittéer som kan vara berörda, t.ex.  
 IT-kommissionen 
  (K1995:01), Rådet för mångfald inom massmedierna (Ku 1995:01) och Distansutbildningskommittén (U 1995:07). 
 Utredaren skall lägga fram förslag om vilka sändningsorter som inledningsvis skall väljas för digitala sändningar. I uppgiften ingår att, tillsammans med vederbörande myndigheter, undersöka de tekniska och frekvensmässiga möjligheterna, liksom vilket intresse som finns hos  
 TV-företag 
  och andra intressenter. Sändningsorterna skall väljas så att de kompletterar varandra när det gäller t.ex. dimensionen storstad – glesbygd. För att ett tillräckligt antal programföretag skall kunna beredas plats bör minst två sändningsfrekvenser kunna disponeras på varje plats. Antalet orter och valet av orter skall bestämmas med hänsyn till vad som kommer fram vid utredarens kontakter med tänk- bara intressenter. 
 Den särskilde utredaren skall också, i samråd med programföretag och andra intressenter, utarbeta former för samarbete kring t.ex. multiplexering, sändare, åtkomstkontroll och elektronisk programguide, eventuellt i form av en modellöverenskommelse. 
 Den särskilde utredaren skall avvakta riksdagens beslut med anled- ning av propositionen innan förslag i här angivna frågor läggs fram till regeringen Om riksdagsbeslutet skulle ge anledning till det, kommer regeringen att meddela tilläggsdirektiv till utredaren. 
 Den särskilde utredaren skall också bedöma om Sveriges Television bör få möjlighet att finansiera vissa sändningar med särskilda avgifter och vilka villkor som i så fall bör gälla. Detta uppdrag skall re dovisas senast den 15 april 1997. 
 Utredarens arbete bör inriktas på att sändningarna skall kunna sätta igång så snart som möjligt, helst hösten 1997. Under alla förhållanden skall utredarens arbete vara avslutat vid utgången av år 1997. 
  
 SOU 1997:60 
  
 67 
  
 För utredaren gäller regeringens direktiv att redovisa de regionalpo- litiska konsekvenserna av framlagda förslag (dir. 1992:50), att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att re dovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124), att redovisa konsekvenser för brottslig- heten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). 
 (Kulturdepartementet) 
  
 68 
  
 SOU 1997:60 
  
 SOU 1997:60 
  
 69 
  
 Bilaga 2: Ländergenomgång 
 Island 
 Frågan om  
 betal-TV 
  är inte aktuell för Ríkisùtvarpid. Radiolagen nämner inte  
 betal-TV 
  som distributionsform. Den isländska betal-  
 TV-marknaden 
  är dessutom fulltecknad i och med att RÚV:s kon- kurrenter Stöd 2, Sýn och Stöd 3 till stor del finansierar sin verk- samhet genom abonnemang. 
 Finland 
 Enligt lagen om Rundradion AB kan bolagsstämman för YLE, vil- Foster består av Trafikministeriet, besluta om annan verksamhet än den som nämns i paragrafen om YLE:s uppdrag i allmänhetens tjänst. Kommersiell verksamhet förutsätts bedrivas i ett skilt bolag med eget ekonomiskt ansvar och egen bokföring. 
 I samband med planeringsarbetet för verksamheten i det framti- da digitala marknätet kommer YLE under de närmaste månaderna även att beröra möjligheten att kommersiellt utnyttja befintliga pro- gramrättigheter. Inga planer finns för en egen betalkanal. Skulle verksamhet inom  
 betal-TV 
  aktualiseras blir det i samarbete med en eller flera externa parter. YLE:s insats kommer i så fall att begrän- sas till programrättigheter. Utredningsarbete pågår och förslag väntas i maj. 
  
 70 
  
 SOU 1997:60 
  
 Irland 
 Det licens- och reklamfinansierade RTÉ har ingen egen  
 betal-TV- 
  kanal men deltar i abonnemangskanalen Tara TV som började sän- da via satellit och kabelnätet Telewest i Storbritannien i november 1996. Satellitsändningarna kommer senare att nå även andra euro- peiska länder, Australien och Nya Zeeland. Utbudet i Tara TV be- står till stor del av irländsk underhållning och andra irländska pro- gram. RTÉ förser även det  
 USA-baserade 
  Celtic Vision med pro- gram. Dagens radiolag är gammal och nämner inte  
 betal-TV. 
  RTÉ har nyligen vänt sig till regeringen angående utvecklingen av digital marksänd television i Irland och därvid hänvisat till möjligheten att finansiera allmäntelevision genom en rad tjänster, däribland betal- TV. 
 Belgien 
 I Belgien är det vallonska licens- och reklamfinansierade public ser-  
 vice-företaget 
  RTBF delägare i  
 betal-TV-kanalen 
  Canal Plus Bel- gique med bl.a. sport och långfilmer på repertoaren. Dessutom samarbetar RTBF med FilmNet i vallonska kabelnät. 
 Även i ett kommande avtal mellan RTBF och staten tillåts RTBF explicit att kryptera  
 TV-program 
  och göra deras mottagning beroende av betalning. Avtalsförslaget är dock inte färdigförhand- lat. 
 Det flamländska licensfinansierade BRT har ingen  
 betal-TV- 
  verksamhet. 
 Holland 
 I en regeringsproposition föreslås ett tillägg till den holländska me- dielagen som gör det möjligt för NOS att initiera aktiviteter vid si- dan om public  
 service-uppdraget, 
  exempelvis  
 betal-TV. 
  Varje initi- 
  
 SOU 1997:60 
  
 71 
  
 ativ skall dock granskas och enhälligt godkännas av regeringen. För att bli godkänd måste sidoaktiviteten bl.a. ha anknytning till huvud- uppdraget, inte försämra förutsättningarna för fullgörandet av hu- vuduppdraget och inte verka menligt på konkurrensen på markna- den. 
 NOS har träffat ett Hall med Multi- Choice om samarbete i ett antal temakanaler: nyheter, sport, konst och kultur samt en barnkanal. Det främsta skälet för NOS att gå in 
 i ett sådant samarbete är fördelarna på inköpssidan, framförallt när det gäller köp av filmrättigheter. Ett annat skäl är att företaget kan erbjuda tittarna ökad service till ett rimligt pris. NOS får även möj- lighet att med ett eventuellt överskott förstärka NOS:s finanser. NOS arbetar med planer på en kanal med det bästa i holländsk TV för utlandsholländare. 
 Italien 
 RAI:s möjligheter att delta i  
 betal-TV-verksamheten 
  är oklara, vil- ket beror på att det lagförslag som skulle reglera detta har funnits grundlagsstridigt och måste skrivas om. Trots ett positivt beslut i parlamentet i februari 1996 har RAI:s utsikter att gå in på den av Telepiù helt dominerade  
 betal-TV-marknaden 
  bragts om intet av regeringen som får stöd av uttalanden från parlamentets mono- polkommissioner. 
 Spanien 
 Idag sänder RTVE åtta  
 TV-kanaler, 
  varav två genom marknät i Spanien. TVE Internacional med sina 7,6 miljoner abonnenter är den största  
 betal-TV-kanalen 
  i Latinamerika. 
 Det reklamfinansierade spanska public  
 service-företaget 
  RTVE uppvisade ett stort underskott 1996 och bland projekt som skall förbättra resultatet nämner  
 RTVE-ledningen 
  en satsning på delta- gande i en digital  
 betal-TV-bukett. 
  Detta är ett politiskt omtvistat 
  
 72 
  
 SOU 1997:60 
  
 projekt som finansieras av det statliga Telefónica, RTVE, det mexi- kanska Televisa, den Pearsonägda mediegruppen Grupo Recoletos och en rad tidningar och radiostationer som stödjer den sittande re- geringskoalitionen. Projektet konkurrerar på marknaden med Canal Satelite Digital, en digitalbukett i regi av Canal + Espana, tidnings- huset Prisa och radiostationen SER. Det intressanta är givetvis att erövra den stora sydamerikanska marknaden. 
 Schweiz 
 Det schweiziska SRG/SSR deltar med en ägarandel på tio procent i en regional  
 betal-TV-tjänst. 
  SRG bidrar med program ur sina arkiv främst till dokumentärkanalen. Skulle SRG önska öppna egen be- taltjänst måste dess sändningstillståndomförhandlas. 
  
 SOU 1997:60 
  
 73 
  
 Sammanfattning 
  
 Land 
  
 Station 
  
 Får delä- 
  
 Deltar 
  
 Typ av 
  
 ga/ 
  
 som leve- 
  
 kanal 
  
 driva idag 
  
 rantör till 
  
 andra be- 
  
 tal-TV- 
  
 företag 
  
 Danmark 
  
 DR, TV2 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Sport, film 
  
 barnprog. 
  
 Norge 
  
 NRK, TV2 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Island 
  
 RUV 
  
 Finland 
  
 YLE 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 UK 
  
 BBC 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Tema 
  
 Channel4/ 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Filmkanal 
  
 ITV 
  
 diskuteras 
  
 Irland 
  
 RTÉ 
  
 Nej 
  
 Ja 
  
 Irländska 
  
 program 
  
 utomlands 
  
 Frankrike 
  
 FT2, FT3 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Tema 
  
 Tyskland 
  
 ARD, ZDF 
  
 Nej 
  
 Diskuteras 
  
 ZDF-prod. 
  
 Belgien 
  
 RTBF 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Canal Plus 
  
 BRT 
  
 Nej 
  
 Nej 
  
 Belgisk 
  
 film, sport 
  
 Holland 
  
 NOS 
  
 Diskuteras 
  
 MoU med 
  
 Tema 
  
 Multichoice 
  
 Italien 
  
 RAI 
  
 Diskuteras 
  
 Nej 
  
 Spanien 
  
 RTVE 
  
 Ja 
  
 Ja 
  
 Tema 
  
 Schweiz 
  
 SRG/SSR 
  
 Ja 
  
 Nej 
  
 Regional, 
  
 dokument. 
  
 74 
  
 SOU 1997:60