Förord 
 Föreliggande volym utgör en särskild bilaga till Kommittén för hemlösas slutbetänkande. Den består av fristående bidrag som forskare och utvärderare har skrivit på uppdrag av kommittén. Dessa bidrag har varit en värdefull källa för kunskap när kommittén har utarbetat sitt slutbetänkande. När vi nu avslutar vårt särskilda regeringsuppdrag är det väsentligt att denna kunskap sprids vidare till en mängd aktörer och i övrigt intresserade i samhället. Förfat- tarna ansvarar själva för innehållet i sina respektive bidrag. 
 Stockholm i december 2001. 
 Cochran 
 Innehåll 
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
 Av Warren 
  
 1 
  
 Bakgrund................................................................. 
  
 197 
  
 Syfte och frågeställningar....................................................... 
  
 198 
  
 Metod och mempiri................................................................ 
  
 198 
  
 2 
  
 Hemlöshetssituationen i Västerås ............................... 
  
 200 
  
 Främst missbrukande svenska män....................................... 
  
 200 
  
 Kärv bostadsssituation ........................................................... 
  
 201 
  
 3 
  
 Hyresskuld och vräkningshot...................................... 
  
 202 
  
 Bostadsbolagen har dialog med Liu men kontaktar inte 
  
 socialtjänsten .......................................................................... 
  
 203 
  
 Socialtjänsten efterfrågar information .................................. 
  
 204 
  
 Socialtjänsten hänvisar först tillbaka till värden ................... 
  
 205 
  
 Hyresvägledning – för personer som Liu........................... 
  
 206 
  
 Byte av lägenhet svårt med skuld .......................................... 
  
 207 
  
 Krav på god ekonomi från bostadsbolagen........................... 
  
 207 
  
 Inget utvecklat samarbete...................................................... 
  
 208 
  
 Reflektioner från intervjuerna om Liu................................ 
  
 209 
  
 4 
  
 Störningar relaterade till psykiska problem .................. 
  
 210 
  
 Bostadsbolagen tar inte kontakt med socialtjänsten eller 
  
 psykiatrin ................................................................................ 
  
 210 
  
 Socialtjänstens många sätt att få kontakt med Hernandez ........... 
  
 211 
  
 Inte säkert att socialtjänsten får kontakt före vräkning....... 
  
 212 
  
 SOU 2001:95 
  
 Innehåll 
  
 Hyresvärdens inställning är avgörande ................................. 
  
 212 
  
 Insatser till Hernandez och stöd till värden................................... 
  
 214 
  
 Svårt att ordna lägenhet om Hernandez vräks............................... 
  
 215 
  
 Brist på boendealternativ för personer som Hernandez ............... 
  
 215 
  
 Samarbetet med psykiatrin fungerar inte.............................. 
  
 216 
  
 Ibland fungerar det! ............................................................... 
  
 217 
  
 Ännu svårare att samverka kring de som har 
  
 dubbeldiagnos......................................................................... 
  
 217 
  
 Svårt med samarbete även inom kommunen ........................ 
  
 218 
  
 Reflektioner från intervjuerna om Hernandez .............................. 
  
 218 
  
 5 
  
 Utskriven utan bostad eller försörjning........................ 
  
 220 
  
 Kriminalvården arbetar inte med bostadsfrågan................... 
  
 220 
  
 Informationsöverföring mellan kriminalvård och 
  
 socialtjänst fungerar inte alltid .............................................. 
  
 221 
  
 Vang kan nog ordna ett andrahandskontrakt ................... 
  
 221 
  
 Få boendealternativ oavsett om Vang har 
  
 missbruksproblem eller ej...................................................... 
  
 222 
  
 Olika sysselsättning beroende på Vang situation ............. 
  
 224 
  
 Samverkan med frivård och anstalter är inte perfekt ........... 
  
 225 
  
 Reflektioner från intervjuerna om Vang ........................... 
  
 226 
  
 6 
  
 En hemlös missbrukares väg till bostad....................... 
  
 227 
  
 Ingen hjälp om han inte vill sluta missbruka ........................ 
  
 227 
  
 Inackorderingshem om Alvarez vill ha behandling ................ 
  
 229 
  
 Bostadsföretagen säger nej till Alvarez.................................... 
  
 230 
  
 Svårigheter med bekanta ........................................................ 
  
 232 
  
 Boendetrappan........................................................................ 
  
 233 
  
 Idéer om alternativ ................................................................. 
  
 234 
  
 Flexibilitet............................................................................... 
  
 235 
  
 Frivilligorganisationernas roll................................................ 
  
 236 
  
 Reflektioner från intervjuerna om Alvarez ............................. 
  
 237 
  
 7 
  
 Sammanfattande reflektioner och koppling till 
  
 nationell rapport....................................................... 
  
 238 
  
 Referenser....................................................................... 
  
 242 
  
 2 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
 av Tucker1 Bakgrund 
 På uppdrag av regeringen genomförde Socialstyrelsen 1999 en nat- ionell kartläggning av antalet hemlösa. Undersökningen baserades på antalet inrapporterade hemlösa som myndigheter och frivil- ligorganisationer hade varit i kontakt med under en mätvecka våren 1999. Kartläggningen resulterade i rapporten Hemlösa i Sverige 1999 – vilka är de och vilken hjälp får de? (Socialstyrelsen följer upp och utvärderar 2000:1). I samma rapport redovisades också resultatet av en intervjuundersökning om hur olika lokala aktörer som myndigheter, frivilligorganisationer och bostadsföretag arbe- tar för att lösa hemlöshetsproblemet. 
 En av huvudslutsatserna i Socialstyrelsens rapport var att det är viktigt att på lokal nivå följa upp hur hemlöshetsproblemet ser ut. God kännedom om den egna kommunens hemlösa och vilka hem- lösa som registrerats hos olika myndigheter är viktig kunskap för att kunna lösa problemet. Flera kommuner i landet har efter det gjort lokala uppföljningar av hemlöshetssituationen. I Västerås gjordes på uppdrag av individ- och familjenämnden en kartläggning under vecka 48/2000, då olika myndigheter och frivilligorganisa- tioner ombads att rapportera in vilka hemlösa som de haft kontakt med under den aktuella mätveckan. Resultatet av denna undersök- ning låter sig jämföras med Socialstyrelsens kartläggning, eftersom kommunen har använt sig av samma definition på hemlöshet som Socialstyrelsen gjorde. Västerås egen undersökning visade att det fanns 242 kända hemlösa personer. Enkätundersökningen kommer att upprepas årligen samma vecka vilket gör det möjligt att kunna följa utvecklingen på lång sikt. 
 Som ett komplement till den lokala kartläggningen efterfrågades information om hur man inom kommunens socialtjänst arbetar med att lösa hemlöshetsproblemet och framför allt hur man gör det tillsammans med kommunens bostadsföretag. Av den anledningen 
 197 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 fick jag i uppdrag av sekreteraren i den statliga Kommittén för hemlösa att genomföra gruppvisa intervjuer med företrädare för socialtjänst och bostadsföretag i Västerås enligt samma modell som Socialstyrelsen använde sig av i sin kartläggning 1999. 
 Syfte och frågeställningar 
 Syftet med intervjuundersökningen är att få en fördjupad kunskap om hur representanter för socialtjänsten och hyresvärdar i Västerås ser på hemlöshetsproblematiken och hur man agerar gentemot per- soner som har en svag ställning på bostadsmarknaden samt hur man arbetar för att lösa problemet. 
 De frågeställningar studien skall besvara är: 
  
 N  
 Hur uppfattar socialtjänsten respektive bostadsföretagen hem- löshetssituationen i Västerås? 
  
 N  
 Hur arbetar de för att motverka hemlöshet respektive stödja de som i dag är hemlösa? 
  
 N  
 Om och hur samverkar de och andra aktörer (psykiatri, krimi- nalvård, kronofogdemyndigheten osv.)? 
 Metod och empiri 
 Sekretariatet för Kommittén för hemlösa uttryckte på ett tidigt stadium önskemål om att gruppvisa intervjuer skulle ske med före- trädare för socialtjänsten på två  
 proAros-områden, 
  bland annat för att se om det fanns skillnader i deras respektive syn på hemlösas problembild och behov av hjälpinsatser. 
 1  
 Förfrågningar om områ- denas medverkan ombesörjdes av Gallegos vid sociala nämn- dernas stab, som är kommunens beställarfunktion inom individ- och familjeomsorgen. De två områden som valde att medverka i gruppintervjuerna redovisade båda många hemlösa i den kartlägg- ning som kommunen genomförde vecka 48/2000. Kommittén hade för sin del inget att invända mot förslaget. Respektive område av- gjorde själv vilka socialarbetare som skulle medverka i gruppinter- 
  
 1  
 Västerås kommun består sedan 1993 av en beställare- och en utförarmodell. ProAros är utförarorganisationen och omfattar bl.a. verksamhetsområdet individ- och familjeomsorg. ProAros är indelat i sju geografiska områden och fyra kommungemensamma områden (kultur, gymnasieskolor, gemensamma verksamheter, sysselsättning och försörjning). 
 198 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 vjun. Områdeskontoren har anonymiserats i denna rapport och benämns A respektive B. 
 Förfrågningarna till de båda bostadsföretagen ombesörjdes likaså av sociala nämndernas stab. Utgångspunkten var att gruppen skulle bestå av både kommunens allmännyttiga bostadsföretag (Byggnads AB Mimer) och ett privat bostadsföretag. I det följande används begreppen privat bostadsföretag och privat fastighetsägare synonymt. 
 I en kvalitativ studie som denna finns ingen ambition att försöka generalisera det erhållna resultatet; syftet är snarare att beskriva variationen av uppfattningar i populationen. Antalet intervjuer är visserligen begränsat, men viktigare än hur många intervjuer som genomförs är intervjupersonernas villighet att ge även känslig information, deras insikter om förhållanden och sammanhang samt deras förmåga att verbalisera det man lätt tar för givet och undgår att påpeka för intervjuaren (Alvesson 1992). Sammansättningen i respektive fokusgrupp har utgått från dessa principer. 
 För att besvara frågeställningarna har fyra fallbeskrivningar (vin- jetter) använts. Vinjetterna har använts som stöd för att resonera kring olika typer av hemlöshetssituationer och inte som struk- turerat intervjuformulär. Dessa vinjetter konstruerades för Soci- alstyrelsen större intervjuundersökning 1999. De skapades med stöd av journaler och akter från tidigare Socialvårdsbyrån för bostadslösa 
 2  
 i Stockholm och speglar inga verkliga ärenden. Vinjet- terna beskriver följande problematiska bostadssociala situationer: hyresskuld, störningar (relaterade till psykiska problem), utskriv- ning från institution samt akut hemlöshet. 
 Gruppintervjuerna genomfördes på Stadshuset i Västerås under maj månad 2001. Intervjuerna har spelats in på band och därefter skrivits ut i sin helhet för bearbetning och analys. För att lättare kunna skilja på vad olika intervjupersoner och olika grupper har sagt anges första bokstaven i personens namn vid återgivande av citat. Benämningen I betyder intervjuaren. Under varje citat anges vilken intervju citatet är taget ur. 
  
 2  
 Har numera ändrat namn till Enheten för hemlösa. 
 199 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 2 Hemlöshetssituationen i Västerås 
 Främst missbrukande svenska män 
 De intervjuade Lewis i inledningen av intervjuerna beskriva hur de uppfattade att gruppen hemlösa såg ut i Västerås. Den bild som gavs var samstämmig trots att intervjupersonerna arbetar i olika verksamheter. De intervjuade inom socialtjänsten säger att de arbetar väldigt mycket med bostadssociala frågor eftersom nästan alla deras klienter har bostadsproblem eller är hemlösa. 
 Både bostadsföretagen och socialtjänsten hävdar att hemlösa i Västerås främst består av svenska missbrukande män i åldern  
 35–40 
  år. Resultatet av kommunens egen kartläggning hösten 2000 visar emellertid att åldersintervallet  
 41–50 
  år inrymmer största andelen hemlösa (37 %). Cirka 2/3 av antalet hemlösa var i åldrarna  
 31–50 
  år (tabell 1). 
  
 Tabell 1.  
 Åldersfördelning av hemlösa i Västerås vecka 48/2000. 
  
 Ålder 
  
 Procent 
  
 61 – 70 
  
 2 % 
  
 51 – 60 
  
 9 % 
  
 41 – 50 
  
 37 % 
  
 31 – 40 
  
 33 % 
  
 21 – 30 
  
 15 % 
  
 3 % 
  
 Källa:  
 Individ- och familjenämnden (2001). Resultat av kartläggning över hemlösas sociala situation vecka 48/2000. (Rapporten är författad av Gallegos, sociala nämndernas stab). 
 Den privata fastighetsägaren nämner att den tidigare vanligt före- kommande gruppen av äldre alkoholister inte längre är så markant. Denna iakttagelse bekräftas av socialtjänsten i område B som även säger att missbruksmönstret ändrats; i dag är blandmissbruk vanli- gare än renodlat alkoholmissbruk. I område B säger socialtjänsten också att hemlöshet är vanligare i vissa missbruksgrupper jämfört med andra. 
 M: Sedan måste jag säga att dom som är rena alkoholister har oftast ett eget kontrakt, alltså eget boende mera, narkotikamissbrukare har oftare inackorderingshem eller bor i bilar eller med mamma eller med 
 200 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 kompisar, dom flyter runt. Alkisarna klarar av att bo bättre än vad en narkotikamissbrukare gör. 
 K: Dom ballar inte ur lika mycket, emellan är dom väldigt reko, mellan perioderna kan dom ju..., dom kan ju haft arbete och skött sig i för några år sedan jättebra, så dom kan ju det livet ända fram till det blir för mycket drickande. 
 M: Dom dricker ofta ensamma eller tillsammans med några få, men narkotikamissbrukare drar åt sig så många andra både kriminella och andra missbrukare, så det är så mycket störningar. 
 (Område B) 
 Det är inte så många kvinnor som är hemlösa i Västerås enligt soci- altjänsten i område B. (Dess andel av antalet kända hemlösa vecka 48/2000 utgör 19 % vilket i princip är samma andel som i Social- styrelsens kartläggning 1999. Andelen kända hemlösa kvinnor i Västerås har dock minskat från 26 till 19 % under perioden våren 1999 till hösten 2000). Socialtjänsten där känner till kvinnor som missbrukat hårt i många år, men som ändå alltid haft ordnat boende. 
 M: Sedan har jag också en känsla av att procentuellt sett så bland kvin- nogruppen missbrukare så är det fler som har ett boende trots att dom har sitt missbruk än män för att..., jag vet inte om kvinnor har, nu låter det jättedumt, men jag vet inte om kvinnor har lättare att beveka hyresvärdarna eller lättare att komma till eller få nya chanser. 
 (Område B) 
 Kärv bostadssituation 
 I dag råder det enligt de intervjuade grupperna bostadsbrist i Västerås. Som exempel får det privata bostadsföretaget ungefär 1 000 ansökningar om lägenhet per år, medan de enbart förmedlar  
 50–100 
  lägenheter under ett år. Det allmännyttiga bostadsbolaget å andra sidan har en kö med 5 600 personer och i beståndet finns cirka 14 000 lägenheter. Vid båda bostadsföretagen säger man att situationen är ovanligt svår just nu, eftersom det byggs marginellt och högskolans expansion gör att socialt utsatta grupper har extra svårt att kunna få de små lägenheter som de ofta efterfrågar. Soci- altjänsten i område A lämnar samma bild. 
 Ett problem som nämns i alla intervjuer är den förtroendekris mellan fastighetsägare och kommunen som finns sedan något år. De privata fastighetsägarna upplever att kommunen brutit ett avtal 
 201 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 när man inte erhållit tomtmark i det attraktiva området Östra ham- nen, vilket ledde till en förtroendekris mellan bostadsföretagen och kommunen. Denna konflikt verkar nu ha bilagts eftersom ett nytt samarbetsavtal slöts i början av hösten 2001 med ungefär samma innebörd som tidigare avtal. 
 3 Hyresskuld och vräkningshot 
 Vasquez är en  
 40-årig 
  ensamstående kvinna. Hon arbetar 80 % av heltid och är lågavlönad. Inkomsterna efter skatt ligger strax över försörjningsstödsnorm. Hon kan inte få heltidsjobb. Hon har lite dyr hyra (4 100 kr i månaden) och har inte kunnat få någon billigare lägenhet som hon vill ha. Hon ligger nu efter med tre månaders hyror och riskerar vräkning. Hon har inte några besparingar eller släktingar som kan hjälpa henne. Hon ansöker nu om hjälp till att betala sin hyresskuld. 
 Med detta fall som utgångspunkt tillfrågades de intervjuade om arbetssätt och svårigheter när det gäller 
  
 N  
 hur socialtjänsten informeras när någon riskerar vräkning, 
  
 N  
 hur socialtjänsten arbetar för att avvärja det akuta vräknings- hotet och förhindra att situationen uppstår igen, 
  
 N  
 vad socialtjänsten och bostadsföretagen tror om Underwood möjlig- heter att ordna en billigare bostad, 
  
 N  
 vad som händer om Liu skulle vräkas, 
  
 N  
 krav på god ekonomi som hyresvärdar ställer för att acceptera hyresgäster, samt 
  
 N  
 samarbetssvårigheter mellan socialtjänst och bostadsbolag vad gäller vräkningshotade hushåll. 
 Bostadsföretagen känner inte riktigt igen Underwood ärende. 
 T: Ja, fast det är ovanligt att det är en fyrtioårig kvinna för dom brukar ha hög betalningsmoral, det är oftast män i tjugo- till tjugofemårs- åldern som prioriterar att byta bil i stället för att betala hyran. 
 (Privat bostadsföretag) 
 202 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 Även i område A nämner man denna grupp som inte förstår vilka konsekvenser som kan uppstå om man inte betalar sin hyra i tid. 
 A: När det gäller ungdomar är min känsla att man inte fattat hur all- varligt det här är jag betalar den 10:e och dom vet att jag får in pengar nu den 18:e men det är ju liksom hela månaden för sent, så ska dom ut med nästa månadshyra, att man inte riktigt fattar att betalar man den 5:e så ser bostadsbolaget det som en skuld. 
 (Område A) 
 Det finns enligt samma förvaltning en viss grupp som faktiskt bör vräkas för att till slut inse vad deras handlande leder till. 
 A: Och det finns ändå, vidhåller jag ändå, dom som bara ska avhysas. Om man är 32 år, man har pengar eller får socialbidrag till hyran, man betalar aldrig någon hyra utan man bara bor, då tycker jag att man inte ska få bo. Man får ta konsekvenserna någon gång av sitt handlande och dom ärendena..., det är ju ofta unga män, sextiotalister, jag tycker att dom kan ta den här avhysningen, hur det är att bli bostadslös. Hur ska dom annars..., om vi hela tiden skyfflar in deras hyror, vad är det för uppfattning om livet? 
 (Område A) 
 Socialkontoret i område B påpekar att med hänsyn till att Liu enligt beskrivningen i vinjetten inte ser ut att ha några andra pro- blem än ekonomiska, kommer man troligtvis inte i kontakt med henne. I stället kommer hennes ärende att handläggas av den kom- mungemensamma enheten Sysselsättning och Försörjning (därför diskuterades detta ärende mer övergripande i denna intervju). I område A gör man samma bedömning, men där har man arbetat mer tydligt med hyresskuldfrågor och man känner väl igen histo- rien om Liu. Båda socialkontoren säger att de främst kommer i kontakt med Liu om det visar sig att hon utöver sina ekonomiska problem även har andra sociala problem. 
 Bostadsbolagen har dialog med Liu men kontaktar inte socialtjänsten 
 Det kommunala bostadsbolaget säger att det skulle kontakta Liu tidigare än vad som anges i vinjetten, troligtvis redan efter en månad. Den privata fastighetsägaren delar denna uppfattning och 
 203 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 framhåller att påminnelser skickas ut åtminstone när två hyror har uteblivit. 
 T: Det går till på ungefär samma sätt, det går ut några påminnelser och det är väl först när dom har... en hyra är det inte ovanligt att man slä- par efter med men när det väl börjar bli två hyror börjar man dra öro- nen åt sig och vi agerar väl ungefär på samma sätt. Vi har ju så pass få hyresgäster så vi har en ganska bra kontakt, vi känner ju nästan alla våra hyresgäster. Våran uthyrare känner dom mycket bättre än jag för jag vet knappt vilka de är. Så vi har en ganska rak kontakt och hon är inte rädd för att ringa någon och fråga hur ligger det till? och för- klara för dom att om ni inte skärper er så riskerar ni eran hyresrätt. 
 (Privat bostadsföretag) 
 Samma värd betonar samtidigt att bolaget alltid för en dialog med hyresgästerna och försöker hitta lösningar. Det man konkret gör när denna situation uppstår är enligt det allmännyttiga bostads- bolaget att man erbjuder Liu en avbetalningsplan. 
 Det privata bostadsföretaget säger att man nästan aldrig kon- taktar socialtjänsten i fall som Liu, utan det är upp till hyresgäs- terna att ordna med hyresbetalningen. Även det kommunala bostadsbolaget säger att man i ett sådant läge inte kontaktar social- tjänsten utan det sker först i samband med avhysningen. Det pri- vata bostadsföretaget berättar också att dessa problem inte alltid går till verkställd vräkning. Ett alternativ är att be hyresgästen att själv säga upp sin lägenhet. Då slipper företaget vräkningsprocessen och hyresgästen får enligt dem en bättre referens än om hushållet vräks enligt rutin. 
 Socialtjänsten efterfrågar information 
 I område A ser man ett problem i att vissa hyresvärdar inte kon- taktar socialtjänsten förrän det har gått några månader utan att en hyresgäst betalat sin hyra. 
  
 G: 
  
 Men du, finns det inte ett annat problem här också, värdarna signa- lerar inte i tid så det går kanske  
  
 två–tre 
  månader. 
  
 M: 
  
 Dom flesta signalerar ju i tid och nu har vi ett nytt... 
  
 G: 
  
 Men tidigare var det ju så att vi inte fick veta. 
  
 I: 
  
 Var det så förut att värdarna kontaktade sent? 
  
 G: 
  
 Ja dom signalerade inte till personerna. 
  
 H: 
  
 Det där har man försökt fixa till ett bättre samarbete. 
  
 (Område A) 
 204 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 Samma områdeskontor nämner att den interna gången för infor- mation om vräkning inom socialtjänsten tidigare var rörig vilket nu har stramats upp. 
 Socialtjänsten hänvisar först tillbaka till värden 
 I område B tror socialarbetarna att om Liu kontaktade sysselsätt- nings- och försörjningsenheten skulle hon först få rådet att försöka göra upp om en avbetalningsplan med sin hyresvärd. Det var enligt socialkontoret lättare för några år sedan att få hyresvärdarna att acceptera detta, men det är inte omöjligt i dag heller. De intervju- ade påpekar i och för sig att det kan bli svårt för Liu med sin låga inkomst att klara av att betala av sin hyresskuld i den takt som hyresvärdarna ofta kräver. 
 I område B tror man att Liu också skulle få en förteckning över andra värdar med en uppmaning att själv kontakta dem om ny lägenhet. De tror inte att Liu kommer att få sin skuld betald av socialtjänsten. Däremot skulle hon kanske kunna få låna pengar av socialtjänsten, som hon sedan får betala av. 
 Utöver insatser för att hjälpa Liu i det akuta skedet tror social- tjänsten i område B att sysselsättnings- och försörjningskontoret även kommer att hänvisa henne till arbetsförmedlingen så att hon kan försöka ordna ett heltidsarbete. 
 I område A säger intervjupersonerna att det nog skulle kunna bli en diskussion om Liu kan få hjälp att betala sin hyresskuld. De tror att den kommuncentrala enheten (Sysselsättning och försörj- ning) skulle vara ganska restriktiv mot Liu och att det är mycket möjligt att hon skulle få avslag på en ansökan om bistånd, eftersom hon har inkomst över försörjningsstödsnorm. Även på område A tror man att Liu kanske skulle kunna få ett lån av socialtjänsten som hon sedan får betala tillbaka. En annan insats som socialtjäns- ten i område A nämner är hushållsekonomisk rådgivning. 
 Om Liu vräks tror socialtjänsten i område A att hon skulle kunna lösa sin situation själv genom att flytta in hos någon kompis eller släkting, något man också skulle resonera med henne om. En annan möjlighet skulle vara att hon kan bo på vandrarhem ett tag. Socialtjänsten lägger inte ner mycket krut på att hjälpa henne eftersom hon har en försörjning och inte är utslagen. Det finns inga boendeenheter inom kommunen som vänder sig till personer som bara har ekonomiska problem. Det är inte heller troligt att 
 205 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 hon med enbart detta problem kan få förtur eller boendestödsavtal via socialtjänstens försorg. 
 Hyresvägledning – för personer som SmithI Västerås drev proAros under perioden juni 1999 – maj 2000 ett hyresskuldsprojekt med syftet att sänka kostnaderna för försörj- ningsstöd till hyresskulder, att utveckla former för ett förebyg- gande arbete med personer som söker hjälp för hyresskulder samt förbättra samarbetet mellan involverade parter (utdrag ur tjänste- skrivelse 000612 till individ- och familjenämnden). Det primära syftet var med andra ord inte att minska antalet avhysningar, även om detta blev en sidoeffekt av de uppsökande insatserna. 
 Under arbetet med hyresskuldsprojektet kunde man iaktta att det var samma personer som hade återkommande problem med att betala sina hyror. Inom ramen för projektet utvecklades en arbets- metodik som innebar att man utvecklade ett samarbete med hyres- värd, socialkontoren på områdena samt sysselsättnings- och för- sörjningsenheten. I slutrapporten noterar projektledarna bland an- nat följande: 
 Soc.sekr. beskriver den förändrade metoden i hyresskuldsarbetet med att klienten i dag får ta ett större ansvar, och måste i större utsträck- ning själv bidra till att hitta lösningar på sin hyresskuld. Soc.sekr. upp- ger att de i högre grad lägger tillbaka ansvaret på klienten för att hitta lösningar. I dag får klienten göra mer vad den kan t.ex. betala in alla sina inkomster till hyresskulden, därefter kan familjen beviljas mat- pengar. Arbetssättet har en stor pedagogisk vinst. Det blir en kännbar konsekvens för klienten. Detta kan motverka att en ny hyresskuld uppstår (Martinsson  Häggström 2000, s. 12). 
 Detta uppfostrande synsätt på klientarbetet innebär att social- tjänsten i största möjliga mån strävar efter att lägga över ansvaret på den enskilde individen; det är inte frågan om att utveckla en arbetsallians mellan socialarbetare och klient. 
 Hyresskuldsprojektet resulterade i ett nytt projekt med hyres- vägledning som startade våren 2001 med särskilt anställda hyres- vägledare och en samordnare som närmast ansvarig för verksam- heten. Hyresvägledarna bedriver en uppsökande verksamhet i sam- arbete med bostadsföretagen gentemot de hushåll som har för- summat att betala in hyran eller där det finns en ackumulerad 
 206 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 hyresskuld. Avsikten är att på ett tidigare stadium kunna erbjuda hushåll rådgivning och i samarbete med bostadsföretaget kan man göra upp om avbetalningsplaner. Hyresvägledarna kan även följa med personer till konsumentrådgivningen eller se till att en sådan kontakt etableras. Socialtjänstens tidigare erfarenheter har varit att ekonomiskt svaga hushåll inte gärna gick till rådgivning. Perso- nerna uppfattades inte som motiverade av socialtjänsten att ändra sin livsstil. En viktig del i hyresvägledarnas arbete är därför att hjälpa berörda hushåll att ändra livsstil och hitta alternativa sätt att agera för att undvika att hamna i ekonomiska svårigheter. 
 Det bör samtidigt understrykas att uppkomna hyresskulder naturligtvis inte enbart är en livsstilsfråga, utan också resultatet av att många människor – inte minst ensamstående mammor – lever under svår ekonomisk press (Socialstyrelsen 2001, SOU 2001:79). 
 Byte av lägenhet svårt med skuld 
 Enligt det privata bostadsbolaget är det sällsynt att man tillåter en hyresgäst med skuld att byta lägenhet inom beståndet, även om denna lägenhet skulle innebära en lägre hyreskostnad. Det har hänt i något fall men då krävs att hyresgästen lyckas uppvisa betalnings- vilja. Hos det allmännyttiga bolaget säger man att detta bedöms från fall till fall. Det beror på hur länge personen har bott hos hyresvärden och om det funnits betalningsproblem tidigare. Båda medger att principen är att skulder skall vara betalda innan man får byta sin lägenhet inom beståndet. 
 Enligt socialtjänsten i område B är det inte helt omöjligt att Liu på egen hand skulle kunna ordna en ny och billigare lägenhet trots att hon har en skuld. I område A tror man däremot att Liu inte kan byta lägenhet när hon har sin skuld obetald, såvida hon inte först har gjort upp om en avbetalningsplan med sin hyresvärd. 
 Krav på god ekonomi från bostadsbolagen 
 Både det privata och det allmännyttiga bostadsbolaget kontrollerar sina blivande hyresgästers ekonomi innan de godkänns som hyres- gäster. Man ser efter om hushållet har skulder och om inkomsten 
 207 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 står i proportion till hyran. Det kan bli aktuellt att ställa krav på en borgensman om ekonomin inte ser hållbar ut. 
 T: Det här med betalningsmoralen är ju så svårt, vi tittar ju alltid om de har gamla skulder hos kronofogden... Vi är väldigt noga när vi tar in i alla fall. 
 (Privat bostadsföretag) 
 Om en person har skulder, oavsett om det är hyresskulder eller andra skulder godkänns denne inte som hyresgäst. 
 I: Kan andra skulder än hyresskulder påverka möjligheterna? 
 T: Nej, det är andra skulder också, för oss spelar det inte så stor roll vilka skulder man har. Ena gången kanske man missköter att betala in skatter och moms och nästa gång kan det vara hyran. 
 (Privat bostadsföretag) 
 Däremot är det inte hos det privata bostadsbolaget omöjligt för en person som uppbär försörjningsstöd (socialbidrag) att få en lägenhet, även om hyresvärden påpekar att man drar öronen åt sig och vill kolla personen extra noga. Det allmännyttiga bostadsbola- get säger att en förutsättning för att man skall godkänna socialbi- dragstagare som hyresgäster är att socialtjänsten garanterar hyran, och upplever det inte som svårt att vid behov få en sådan garanti. Allmännyttan säger sig ha denna säkerhetsåtgärd som en backup för att försäkra sig om att hyran blir betald i tid. 
 K: Hur den person som får en lägenhet får sina pengar det lägger vi oss inte i, men det finns en backup om det skulle strula att man [social- tjänsten, min anm.] ansvarar för hyran. 
 (Allmännyttigt bostadsföretag) 
 Om Liu vräks kan hon inte få en ny lägenhet hos vare sig det all- männyttiga bostadsföretaget eller den privata fastighetsägaren. För- utsättningen för att hon åter skall kunna få en bostad är att soci- altjänsten går in och garanterar hyran. 
 Inget utvecklat samarbete 
 Som intervjuerna visar förekommer det inte mycket samarbete mellan socialtjänst och bostadsföretag kring hushåll med svag eko- nomi om man bortser från hyresvägledningen. De intervjuade bostadsbolagen anser, att enbart om det finns barn med i bilden är 
 208 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 socialtjänsten aktiv. Socialtjänsten brukar enligt hyresvärdarna inte vara med vid själva avhysningen. Socialtjänsten i område A bekräf- tar att det inte finns något samarbete med kronofogden annat än vid direkt avhysning. De säger dock att socialtjänsten, tvärtemot vad bostadsföretagen hävdar, är med och diskuterar avhysnings- ärendet med kronofogden. 
  
 A: Inte mer än att man har ett samarbete när man får meddelan- det  
 om avhysningsdatum, då tar jag alltid kontakt med kronofogden och vi pratar igenom. Har du träffat henne? Har du varit där? Hur ser det ut? Vad säger dom? Ibland säger dom han bor redan hos sin flick- vän och det här är bara en formalitet så då gör jag inte något mer i det ärendet. Andra gånger säger jag att be att hon ringer mig så får vi prata om hur vi ska hitta... 
 (Område A) 
 Reflektioner från intervjuerna om SmithHyresskuldsprojektet/hyresvägledningen i Västerås saknar motsva- righet i övriga kommuner som intervjuats om dessa vinjetter. Före- byggande arbete av det slaget efterfrågades i Socialstyrelsens rap- port om hemlöshet. Det är bra att genom ett sådant projekt kunna arbeta med bostadssociala frågor innan akut hemlöshet uppstått. 
 Bostadsföretagen tror inte att socialtjänsten kan hjälpa Liu och man skulle därför inte kontakta den sociala myndigheten. Denna inställning tyder på ett lågt förtroende för socialtjänstens arbete. 
 Det privata bostadsföretaget säger att de uppmanar hyresgäster med hyresskulder att självmant säga upp sig, vilket dock innebär att individer hamnar i en rättsosäker situation. Det rättsliga systemet sätts ur spel. Man förespeglar hyresgästen att dennes möjligheter att få en ny bostad på den reguljära bostadsmarknaden skulle bli bättre om han själv säger upp sitt hyresavtal. Men alla undersök- ningar och praktisk erfarenhet visar att detta saknar all betydelse och ökar inte den enskildes möjligheter att få en ny bostad. Den ende som tjänar på detta förfarande är bostadsföretaget som undvi- ker administrativt arbete och kostnader i samband med avhys- ningen. 
 Om Liu vräks kan hon inte få en ny lägenhet samtidigt som socialtjänsten inte har boenden för denna grupp. De intervjuade säger i och för sig att personer som Liu ofta kan ordna boende 
 209 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 hos anhöriga och bekanta men det hänger då på att hon har kon- takter. Har alla det? 
 4 Störningar relaterade till psykiska problem 
 Rivas är 39 år. Det har kommit klagomål från hyresvärden. Grannarna har klagat eftersom Hernandez har varit störande. De vill bli av med henne. Hon har fått flera varningar från hyresvärden men det har inte hjälpt. Enligt värden vill hon varken ha med socialbyrån eller sjukvården att göra. Värden kräver nu att socialbyrån gör något radikalt – annars blir Hernandez vräkt. 
 Med detta fall som utgångspunkt tillfrågades de intervjuade om arbetssätt och svårigheter när det gäller 
  
 N  
 hur socialtjänsten informeras om Hickman problem, 
  
 N  
 socialtjänstens agerande för att få kontakt med Hernandez, 
  
 N  
 socialtjänstens agerande för att lösa hennes bostadsproblem och andra problem, 
  
 N  
 vad bostadsbolagen och socialtjänsten tror om Hickman möjlig- heter att bo kvar i sin lägenhet, samt 
  
 N  
 hur socialtjänsten och bostadsföretagen ser på sitt samarbete med landstingspsykiatrin kring personer med Hickman proble- matik. 
 I såväl område A som i område B känner de intervjuade väl igen den typ av problematik som Hernandez har. Även de två bostadsbolagen är väl förtrogna med hyresgäster som av andra skäl än missbruks- problem agerar störande. 
 Bostadsbolagen tar inte kontakt med socialtjänsten eller psykiatrin 
 Det allmännyttiga bostadsbolaget tror inte att man skulle kontakta socialtjänsten när en situation som denna uppstår. 
 210 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 K: Men vad socialbyrån kan göra i det här fallet det förstår jag inte. 
 I: Men ni skulle inte kontakta dom här heller utan ni skulle sätta i gång med en vräknings... 
 K: Jag vet inte vilken insats dom skulle kunna göra. (Allmännyttigt bostadsföretag) 
 Samma värd skulle troligtvis inte heller kontakta psykiatrin, efter- som man har erfarenhet av att psykiatrin ändå inte får göra någon- ting baserat på ett sådant samtal. Sekretessen som psykiatrin måste iaktta gör att det enligt den intervjuade blir svårt att få i gång en dialog. 
 Det privata bostadsföretaget säger att det kan vara svårt för lek- män att bedöma om någon har psykiska problem och att det därför är svårt att veta om man ska kontakta socialtjänsten eller psykiat- rin. Man försöker därför ofta få kontakt med anhöriga för att få dem att hjälpa till. Det allmännyttiga bostadsbolaget håller med om att anhöriga skulle kontaktas och nämner även en eventuellt god man som skulle kontaktas i detta läge. 
 Socialtjänstens många sätt att få kontakt med SmithDet viktigaste enligt socialtjänsten i område A är att snabbt eta- blera en kontakt med Hernandez. Både där och i område B blir den för- sta insatsen att skriva ett personligt brev till Hernandez där man presen- terar sig och berättar att man önskar träffa henne. 
 A: Inte alltid, men det har hänt också att man har fått komma några gånger och då droppar man ett nytt brev i lådan jag var här kl. 14, du var kanske inte hemma, har du glömt bort? Man får försöka hålla tonen att vi inte blivit utestängda. Ja, det är väldigt olika hur det lyckas. 
 (Område A) 
 Socialtjänsten i område B tycker att breven är opersonliga och nämner att man under en period skrev under med namn på personal på mottagningsenheten. Det ledde till att fler personer självmant tog kontakt, personer som tidigare kanske ropat efter hjälp men inte vetat var den fanns. 
 Enligt de båda socialkontoren är det viktigt att hitta det sam- manhang som Hernandez finns i för att på så vis kunna etablera en kon- takt. De intervjuade i område A utvecklar detta resonemang: om man inte blir insläppt hos Hernandez kan socialarbetaren undersöka om 
 211 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 det finns någon annan inom till exempel socialtjänsten som redan känner Hernandez. Om hon har socialbidrag kan hennes handläggare kanske hjälpa till att etablera en kontakt. Man kan till exempel be att få vara med på nästa möte som Hernandez har hos sysselsättnings- och försörjningsenheten. Det kan också finnas kontakter inom fri- villigorganisationer eller med vänner och anhöriga som eventuellt kan vara behjälpliga med att etablera en kontakt. Ytterligare en per- son som Hernandez kanske har kontakt med är kvartersvärden om det finns någon där hon bor. 
 3  
 Då kanske denne kan hjälpa till med att etablera kontakt med Hernandez. 
 Inte säkert att socialtjänsten får kontakt före vräkning 
 Eftersom Hernandez har uttryckt att hon inte vill ha kontakt är det enligt de intervjuade i område A viktigt att visa för henne social- tjänstens goda intentioner och berätta för henne vad man kan hjälpa till med. Det är enligt de intervjuade inte säkert att man kan rädda Hickman lägenhet när det har gått så här långt. I vissa fall får man inte kontakt förrän vräkningen har verkställts. Och kanske är det rätt enligt socialtjänsten i område B: 
 M: Men om vi räcker ut en hjälpande hand och dom inte fattar den handen så blir konsekvensen att dom blir vräkta, det är deras eget ansvar, det är vuxna människor. 
 (Område B) 
 Båda socialkontoren anser att det efter vräkning kan vara lättare att få kontakt med Hernandez. Den vräkta är oftast då mer kontaktbenägen. Vissa personer som inledningsvis är väldigt skeptiska till kontakt tycker i efterhand, enligt socialtjänstområdena, att det var bra att socialtjänsten insisterade. Dessa klienter inser efter ett tag att de faktiskt kan få hjälp med saker som de har svårt att klara på egen hand, framhåller intervjupersonerna. 
 Hyresvärdens inställning är avgörande 
 Det är enligt socialtjänsten i område A viktigt att snabbt lugna Hickman hyresvärd. När man har fått kontakt med Hernandez måste man informera hyresvärden att man lyckats etablera en kontakt och att 
  
 3  
 Det allmännyttiga bostadsföretaget har utvecklat ett system med kvartersvärdar. 
 212 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 det nu finns en plan att arbeta utifrån. Även andra i Hickman omgiv- ning som grannar och anhöriga kan behöva lugnas och få veta att socialtjänsten nu arbetar med ärendet. I dialog med värden kan man försöka flytta fram avhysningsdatumet så att socialtjänsten får tid att arbeta med Hernandez. 
 I område B säger de intervjuade att det är vanligt att personer vräks på grund av störningar. Man säger sig ha förståelse för vär- dens och grannarnas svåra situation. 
 K: Jag förstår ju värdens svåra sits, framför allt grannarnas svåra sits så det måste man bekräfta så här är det, så här kan det inte fortsätta för någon. 
 I: Men om ni skulle försöka behålla henne i... 
 K: Man kan ju inte kräva av värden att han ska behålla henne utan att det blir någon förändring. 
 M: Nej, utan man kommer överens tillsammans med värden att nu har vi gjort det här och det här, kan hon få bo kvar under de förutsätt- ningarna? 
 (Område B) 
 Det blir enligt de båda intervjuade socialtjänstkontoren ofta lättare att övertyga värden om att skjuta på avhysning om denne förstår att Hernandez har psykiska problem och att det är därför som hon kan ha ett störande beteende. 
 A: Ja, men det visste ju inte den här vicevärden om men jag berättade för honom att dom här har bistånd och vi får försöka förbättra det och du är välkommen att ta kontakt med dom (boendestödet) om du vill veta eller tala om för dom vad du tycker behövs. Det kan man ju säga att det är ett sekretessbrott att jag pratar med någon om dom, men det är ju lite som att välja mellan pest och kolera. Jag känner att det är i gott uppsåt. Dom ska få behålla sin bostad. Och då backade värden ganska snabbt jaha, vi har inte vetat, vi har ju inget intresse av att ställa folk på gatan. 
 (Område A) 
 Vid det allmännyttiga bostadsbolaget säger man att om Hernandez är riktigt sjuk kan det vara bra att se till att hon blir vräkt. 
 K: Om vi säger så här; det finns fall där den här personen..., nu vet jag inte om hon är det, men är hon så pass sjuk att hon inte klarar ett eget boende med då har ingen upptäckt det. Då tycker jag att jag kan vara ganska tuff. För vräker jag henne får någon upp ögonen för vilken hjälp hon egentligen behöver. 
 (Allmännyttigt bostadsföretag) 
 213 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 Samtidigt säger man att det är viktigt att ha kött på benen och veta att det verkligen rör sig om allvarliga störningar. Enligt de båda bostadsföretagen är det ofta svårt att få grannar som anmält störningar att ställa upp och vittna inför hyresnämnden. Båda påpekar att det mycket väl kan bli så att Hernandez vräks, eftersom man i första hand måste värna om sina goda hyresgäster. Samtidigt kän- ner man vid det allmännyttiga bostadsbolaget till flera personer med psykiska problem som blivit dåliga och efter att de fått ade- kvat vård återvänt till sina lägenheter. 
 Insatser till Hernandez och stöd till värden 
 Om socialtjänsten lyckas etablera en kontakt med Hernandez finns det enligt socialtjänsten i område A två duktiga psykiatrisjuköterskor anställda inom kommunens äldre- och handikappomsorg som man eventuellt kan koppla in för att hjälpa Hernandez. Det finns en stöd- grupp som kan kopplas in för att hjälpa Hernandez och den fungerar som hemtjänst för psykiskt sjuka personer. Den insatsen lugnar ofta hyresvärden som då vet att Hernandez får kontinuerligt stöd. 
 De insatser som socialtjänsten i område B skulle sätta in som stöd till Hernandez – om man lyckades få kontakt med henne – rör sig även här om äldre- och handikappomsorgens stödinsatser via speci- algruppen. 
 M: Däremot har vi utnyttjat själva specialgruppen som är en enhet inom äldre- och handikappomsorgen som jobbar med socialt stöd i boendet hos psykiskt sjuka i första hand men även missbrukare och dom är guld värda, dom här riktigt tunga omsorgsmässiga personerna dom gör ett bostödsjobb på något sätt. 
 (Område B) 
 Representanten för det allmännyttiga bostadsbolaget tycker inte att personer som Hernandez får tillräckligt stöd av socialtjänsten. Hon nämner att många av de funktionshindrade och psykiskt sjuka, som skrivits ut i samband med de stora reformerna, har satts i lägenhe- ter utan tillräckliga insatser vilket gjort många av dem passiva. Samma sak säger även de intervjuade i område A. 
 214 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 Svårt att ordna lägenhet om Hernandez vräks 
 För en person som vräkts på grund av störningar är det enligt de intervjuade inom socialtjänsten ännu svårare än för dem som enbart haft ekonomiska problem att igen få en lägenhet. I område B säger de intervjuade att om Hernandez kommer i gång och får en ordentlig planering för insatser så kan hon nog få en träningslägenhet genom socialtjänsten, men det kan ta tid. 
 Brist på boendealternativ för personer som SmithSocialtjänsten har svårt att se vilken typ av boendealternativ som de skulle kunna erbjuda Hernandez om hon vräks. Det finns inget att tillgå även om Hernandez skulle vara berättigad till bostad genom handikapp- omsorgen eftersom det där finns brist på boenden. Enligt social- tjänsten i område A tar inackorderingshemmen inte alltid emot personer som Hernandez då de bedöms vara alltför sjuka. Ett alternativ som kan övervägas är att undersöka om det finns plats på ett här- bärge som hör till ett servicehus, men de intervjuade tycker inte att det är en bra lösning då det endast är ett nattboende. 
 Det finns enligt de intervjuade socialtjänstkontoren ett boende för kvinnor, Svea, där Hernandez kanske skulle kunna få bo. Där är tan- Simmons att personer med missbruksproblem skall kunna få bo under en övergångsperiod. Socialtjänsten i område B säger att det är ett pro- blem att man tvingas blanda psykiskt sjuka med missbrukare. 
 B: Det är ju precis så vi gör, vi blandar friskt, rena missbrukare med psykiskt sjuka och så där och likadant på vårt sysselsättningsprojekt där har vi det också så... Det är nästan så att man bjuder ut dom här människorna att utnyttjas. 
 I: Dom som har psykiska problem utnyttjas av missbruks... 
 B: Ja, dom har inkomst och kan inte säga nej... 
 K: Framför allt är det en jättestor risk, oavsett om det är en man eller kvinna som har psykiska problem som man då av resursskäl sätter in på ett inackorderingshem, man erbjuder ju nya kontakter i missbruks- världen och förvärrar problematiken för dom här människorna. 
 (Område B) 
 Kvinnor som vräkts bor mindre sällan på kommunens boende än männen. De finner ofta män som de kan bo hos. De båda intervju- ade socialkontoren säger att det är troligt att Hernandez skulle flytta in hos någon annan man, troligtvis även denne med psykiska problem 
 215 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 eller missbruk. Ett annat alternativ är att hon kan bo hos anhöriga ett tag. 
 Samarbetet med psykiatrin fungerar inte 
 Det händer att man vid socialtjänsten i område A kontaktar psyki- Davis i fall som Hickman och frågar om hon har en kontaktperson inom psykiatrin. Då kan man kontakta den eventuella kontaktper- sonen och se till att Hernandez får den vård som hon behöver. Även socialtjänsten i område B skulle vid misstanke om psykiska pro- blem kontakta psykiatrin för att se om man där hade en aktiv behandlings- eller stödkontakt med Hernandez. Man skulle utröna om man kunde göra någonting gemensamt, psykiatrin och socialtjäns- ten. De intervjuade socialarbetarna påpekar att det är viktigt att få ett mandat från Hernandez för att bryta sekretessen och kunna börja arbeta tillsammans med psykiatrin. 
 Enligt socialtjänsten fungerar inte samarbetet med landstingets psykiatri kring denna typ av ärende särskilt bra. Psykiatrin är främst intresserade av patienterna till dess de är medicinskt fär- digbehandlade. Sedan tycker socialtjänsten att psykiatrin ser det som enbart kommunens uppgift att lösa boende och andra pro- blem. De både områdena önskar att psykiatrin kunde vara med och ge mer stöd även efter utskrivning från slutenvården. 
 B: Jag tycker att dom är väldigt smala fortfarande, medicinskt inriktade och även... ja, dom är fortfarande inne på slutenvården och vi skulle behöva ha dem ute mer. 
 (Område B) 
 H: Dom misslyckas ute i våra träningslägenheter för dom blir för ensamma, får för lite stöd och att psykiatrin inte jobbar ute hos dom utan dom sitter i sina vita rockar på kliniken. 
 (Område A) 
 M: Det är väl det att man skulle önska att dom kunde vara med och ge stöd efter att folk kommer ut också. Det kan dom väl men mycket är att gå och hämta, jag skulle önska att dom var lite rörligare ute i män- niskors boende. Det stödet behöver inte bara vara vårat ansvar utan att man drog i det här gemensamt på något vis för dom har ju ändå en annan kompetens. 
 (Område A) 
 216 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 I område A tycker de intervjuade också att det är svårt att vid behov få personer med psykiska problem inskrivna i slutenvården. Dessutom tycker man att patienter skrivs ut alldeles för snabbt utan att socialtjänsten har blivit informerad på förhand om den förestående utskrivningen, trots att det är socialtjänsten som skall svara för att den sociala vardagen fungerar för psykiskt funktions- hindrade. 
 De intervjuade i område A berättar att försök har gjorts för att få i gång ett bättre samarbete med psykiatrin, men än så länge vet man inte vad det kommer att leda till. Socialtjänsten i område B anser att formerna för hur man skall samverka är oklara och att det är svårt att hitta fungerande rutiner. Man kan också se att landstinget har få platser och att det finns lite pengar för verksamhet som vänder sig till psykiskt sjuka. 
 Ibland fungerar det! 
 De intervjuade i område B berättar också om samarbete kring indi- vider som fungerat bra med psykiatrin. Det har handlat om att socialtjänsten ordnat ett boende varefter psykiatrin sedan har ställt upp med tillsyn. 
 Socialtjänsten i område B berättar om en verksamhet, Spindeln, som har inneburit en positiv förändring för gruppen med både psy- kiska problem och missbruksproblem. Område A bekräftar att det är ett boende som behövs, eftersom den gruppen har blivit mer ut- satt under de senaste åren. Man nämner att vissa tvingats bo på turistanläggningar för att inget annat har gått att ordna. 
 Ännu svårare att samverka kring de som har dubbeldiagnos 
 I område B säger de intervjuade att den grupp som det är väldigt svårt att hjälpa är personer som både har psykiska problem och missbruksproblem (s.k. dubbeldiagnospatienter). De hamnar mel- lan socialtjänsten och psykiatrin och även mellan olika delar av socialtjänsten som exempelvis individ- och familjeomsorgen och handikappomsorgen. 
 Ändå fungerar samarbetet enligt de intervjuade i område B bättre med beroendeenheten inom psykiatrin jämfört med den vanliga 
 217 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 psykiatrin. Inom beroendevården finns en vidare förståelse och man är inte lika medicinskt inriktad som psykiatrin i övrigt. 
 Svårt med samarbete även inom kommunen 
 Även med kommunens handikappomsorg kan det vara svårt att samarbeta kring de personer som har psykiska problem. 
 I: Men har ni någon grupp som är renodlad, där man tänker att det psykiska problemet verkligen är det primära? 
 M: Det finns sådana och dom är dom absolut svåraste när det gäller samverkan tycker jag. 
 K: Ja. 
 M: För där är det liksom värre än värst, både när det gäller boende- delen och vem som ska hjälpa rent psykiatriskt och socialt, där är det bara undermåligt. 
 I: Berätta. 
 M: Ja och det handlar ju om samverkan mellan olika enheter inom socialtjänsten också, individ- och familjeomsorg kontra äldre- och handikapp. Vem gör vad med biståndshandläggning enligt LSS och en vanlig socialsekreterare, där man kan fatta ett  
 LSS-beslut 
  men man ändå inte kan vara behjälplig att tillhandahålla det nödvändiga boendet till exempel. Då läggs det på oss som inte har sådana kontakter med gruppbostäder och gruppboenden utan som tvingas ringa till dom som i första hand jobbar med missbrukare och fråga: Kan ni fixa något boende till den här personen som är rent psykiskt sjuk och inte har missbruksproblem? Så stjälps allt över på individ- och familjeomsor- gen som inte har resurser eller kapacitet att hjälpa dom som är hemlösa av dom psykiska [min anm.] skälen. 
 (Område B) 
 Reflektioner från intervjuerna om SmithBostadsbolagen kontaktar vare sig socialtjänsten eller psykiatrin när de stöter på den typen av problem som illustreras i vinjetten om Hernandez. De tror inte att Hernandez kan få hjälp av socialtjänsten eller att ett samtal med psykiatrin skulle leda till åtgärder. I stället säger den intervjuade vid det kommunala bostadsbolaget, att vräkning är ett sätt att se till att Hernandez får rätt hjälp. Även socialarbetarna på område B framför liknande åsikter när de hävdar, att om vi räcker ut en hjälpande hand och dom inte fattar den handen så blir konse- kvensen att dom blir vräkta, det är deras eget ansvar, det är vuxna 
 218 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 människor. Detta resonemang är exempel på det som professor Bell benämner tesen om terapeutiska vräkningar (Swärd 2000), dvs. ett sätt att rättfärdiga att man avhyser människor. Tesen innebär följande: 
 Det kan vara bättre att låta besvärliga hyresgäster bli vräkta än att till varje pris hålla dem kvar i en bostad. Att försöka rädda en människa som inte vill sköta sitt boende är som konstgjord andning, och leder inte till några långsiktiga lösningar. Tvärtom kan socialtjänsten med- verka till att problemen förvärras för den enskilde individen. Det kan också leda till att grannarnas irritation ökar, vilket kan få översprid- ningseffekter till andra personer som har sociala kontrakt och försöker sköta sig. En vräkning behöver inte ses som en katastrof. Den störande hyresgästen får ta konsekvenserna av sitt handlande. Om till exempel en missbrukare inte upplever missbruket som problem har han inte några incitament för att sluta. Det är först när missbrukarna inser kon- sekvenserna (förlust av bostad och jobb) som de har någon anledning att upphöra med sitt missbruk. En vräkning kan skapa en sådan moti- vation. När missbrukaren väl är motiverad bör han återigen få möjlig- heten att pröva ett socialt kontrakt och då är situationen mer gynnsam för att boendet skall lyckas. (Swärd 2000, s. 60). 
 Socialtjänsten upplever att om hyresvärden känner till att Hernandez har psykiska problem är de mer benägna att ställa upp. Därför är det än mer viktigt att dialogen med hyresvärdar kommer i gång då det verkar finnas utrymme för förbättringar. 
 Socialtjänsten har svårt att hjälpa personer med psykiska pro- blem då samarbetet med psykiatrin och handikappomsorgen inte fungerar tillfredsställande. Den nationella undersökningen visade också på brister i samarbetet med psykiatrin. Något som inte dykt upp i andra intervjuer är svårigheterna att samarbeta med kommu- nens egen handikappomsorg, vilket säkert försvårar arbetet med personer som har Hickman problembild. 
 219 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 5 Utskriven utan bostad eller försörjning 
 Ni blir uppringda av kriminalvårdsanstalten i regionen. Edwards som är 33 år, boende i kommunen, skall inom kort skrivas ut efter att ha avtjänat ett långt fängelsestraff. Från kriminalvården har man förgäves försökt ordna både arbete och lägenhet till Vang. Ingen hyresvärd i kommunen vill ta emot honom då han inte har någon ordnad försörjning. De vill inte ordna ett kontrakt även om kriminalvården betalar tre hyror i förskott. Nu undrar de om ni kan hjälpa honom. 
 Med detta fall som utgångspunkt tillfrågades de intervjuade om arbetssätt och svårigheter när det gäller 
  
 N  
 när och hur socialtjänsten får reda på att en intagen skall skrivas ut och behöver bostad, 
  
 N  
 vad socialtjänsten har att erbjuda personer som Vang, 
  
 N  
 bostadsbolagens inställning till personer i Vang situation, samt 
  
 N  
 socialtjänstens samarbete med kriminalvård och frivård. 
 Kriminalvården arbetar inte med bostadsfrågan 
 Bostadsföretagen känner inte igen sig i beskrivningen att de skulle bli uppringda av kriminalvårdsanstalter som försöker ordna bostad åt sina intagna. Det allmännyttiga bostadsföretaget säger att det har hänt någon gång, men att det är ovanligt. Inom socialtjänsten kän- ner man väl igen Vang situation, men känner inte heller igen att kriminalvården engagerar sig för att på egen hand ordna bostad åt sina intagna. 
 K: Ja, men det jag inte känner igen det är att kriminalvården under lång tid har försökt ordna både arbete och lägenhet, det förekommer inte över huvud taget kan jag säga. 
 (Område B) 
 A: Nej, det är vår sak tycker dom. Och det här att de skulle betala tre hyror i förskott det har jag aldrig varit med om, har någon annan det? (Område A) 
 220 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 Informationsöverföring mellan kriminalvård och socialtjänst fungerar inte alltid 
 Socialtjänsten i område B blir ofta kontaktade om personer som skall skrivas ut från kriminalvårdsanstalt. Ofta är det de intagna själva som tar kontakt och inte personal från kriminalvården. Soci- altjänsten tycker att de ofta får informationen från kriminalvården alldeles för sent. Enligt de intervjuade i område A händer det att man inte får någon förhandsinformation om att en person skall mucka, utan en dag står plötsligt en utskriven utanför social- kontoret och vill ha hjälp med bland annat bostadsfrågan. Det har blivit bättre i detta avseende och det tror såväl område A som B beror på att de intagna har lärt sig att socialtjänsten behöver tid för att kunna ordna insatser. 
 Om det redan finns en etablerad kontakt mellan Vang och socialtjänsten säger de intervjuade från båda socialkontoren att det blir lättare att hjälpa Vang. Då ökar också sannolikheten att de får information om att han behöver hjälp med bostad i tid. Sam- tidigt säger man vid socialtjänsten i område A att de ändå inte kan börja arbeta på riktigt för att hjälpa Vang förrän muck närmar sig. 
 I: Blir ni hjälpta av att veta om det här ett halvår innan, till skill- nad mot tre månader? 
  
 G: 
  
 Nej det går inte att paxa eller hålla någon plats. 
  
 H: 
  
 Nej, jag kan inte börja betala ett inackorderingshem sex månader innan, det gör vi inte. 
  
 (Område A) 
 Vang kan nog ordna ett andrahandskontrakt 
 Båda bostadsföretagen säger att Vang inte kommer att godkännas som hyresgäst då han inte har någon ordnad försörjning. Det räcker inte med att kriminalvården, som i detta fall, garanterar tre hyror. 
 De båda hyresvärdarna säger också att de vill veta vilken typ av brott som Vang blivit dömd för. 
 T: Våldsbrott och sexbrott så skulle det vara absolut nej. Men ekono- misk brottslighet eller något annat...en sådan person kanske har lättare på något vis att stå ut med att sitta själv i lägenheten för det har han gjort många år tidigare, risken för störningar är nog mycket mindre. Så fick jag välja, beroende på vilken typ av brott det var, om det var ett 
 221 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 lindrigare brott skulle jag välja Vang före Alvarez, om någon gick in och betalade hyran. 
 (Privat bostadsföretag) 
 Vang skulle hamna långt ner i prioriteringsordningen hos det pri- vata bostadsföretaget eftersom de har många sökande och en lång kö. Samma värd tror att de skulle vara mer benägna att ge Vang en chans om de hade tomma lägenheter i sitt bestånd. 
 Det allmännyttiga bostadsföretaget säger att det är möjligt att de skulle uppmana Vang att kontakta socialtjänsten om han ringde till dem. Socialtjänsten har ett eget bestånd av lägenheter och möj- ligtvis skulle de kanske kunna ordna något åt Vang. 
 Det socialtjänsten i område B tror att Vang på egen hand skulle kunna ordna är ett andra- eller tredjehandskontrakt. Man skulle kanske hänvisa Vang att försöka på det sättet under tiden man utreder hans behov. Samma område tycker också att Vang borde tänka efter själv vart han kan ta vägen när han vet att anstaltstiden närmar sig sitt slut. 
 K: Men jag menar att det naturliga är..., han har haft många månader att fundera på var ska jag bo när jag kommer ut? Hur har han tänkt då? Har han någon syster eller bror eller mamma i avvaktan på att det finns lägenhet? Har han ringt sina kontakters kontakter? Det måste vi göra och det måste också han göra. 
 (Område B) 
 Inte heller socialtjänsten i område A tror att Vang kan ordna ett eget förstahandskontrakt eftersom han inte har någon försörjning och dessutom är straffad. 
 Få boendealternativ oavsett om Vang har missbruksproblem eller ej 
 I område B säger socialtjänsten att vilken hjälp Vang skulle få bland annat beror på vad Vang har för program genom frivården efter sin utskrivning. De intervjuades erfarenhet är, som de uttrycker saken, att yrkeskriminella ofta har missbruksproblem och det påverkar hur man skulle arbeta med Vang. Det första detta område skulle göra när de får kontakt med Vang är att göra en utredning. Han kan kanske få en plats på ett kategoriboende under utredningstiden om han behöver hjälp i ett akut skede. Det 
 222 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 är enligt båda socialkontoren viktigt att inte tappa personer som Vang eftersom utskrivningen är en känslig period. 
 K: Det vet man ju att sitter man på kåken och går ut då är det skitvik- tigt..., då är det jätteviktigt med lägenhet eller tak över huvudet för annars är det ofta kört och då är dom inne inom tre månader igen. Så det måste man ha med sig att den här gruppen måste man måna om. 
 (Område B) 
 M: Jag tycker väl att vi försöker vara tillmötesgående där, att männi- skor ska ha tak över huvudet när man kommer ut, även om det bara är tillfälligt, det här typ med vandrarhem eller något sådant om det går. 
 (Område A) 
 Inackorderingshem är den typ av boende som de båda socialkonto- ren tror kan bli aktuellt för Vang utifrån ett längre perspektiv, oavsett om han – enligt område B – har missbruksproblem eller inte. Något annat har man inte att erbjuda förutom härbärge och det tycker man är en ännu sämre lösning. I område A tror de inter- vjuade att Vang kanske erbjuds att bo på vandrarhem om han inte har några missbruksproblem. 
 Det är kö till platserna på inackorderingshemmen och Vang kan få vänta på plats. Samma område berättar om att personer har kommit på besök på inackorderingshem från anstalterna och sedan har det visat sig att det inte finns någon plats att erbjuda. Erfaren- heten är dock att situationen med en frigiven intern ofta inte leder till något problem, då många kan bo hos anhöriga eller bekanta i samband med frigivningen. 
 Ett problem som enligt socialtjänsten i område B kan uppstå om Vang får plats på inackorderingshem eller i något kategori- boende, är att det kan vara svårt för honom att acceptera alla regler. Det kan innebära problem för personer som efter en tid i fängelse kommer ut till ett annat boende som i likhet med kriminalvårds- anstalterna har regler och inskränkningar i den personliga friheten och integriteten. 
 K: Men det är ju många som går ut från anstalt och i dom fallen man lyckats få till ett rum på inack och kanske till och med betalat en månad för att det verkligen skall säkerställas ett rum, det är ytterst sällan de flyttar in. Dom kastar kanske in väskan och sedan drar de ut och firar i två veckor att de har sluppit ur fängelset, för dom är så frihetshungriga då, dom vill inte inordna sig på inack. 
 (Område B) 
 223 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 Olika sysselsättning beroende på Vang situation 
 När det gäller sysselsättningsfrågan skulle socialtjänsten i område B på samma sätt som när det gäller Vang boende prata med honom innan man beslutar om valet av insats. Det handlar om att ta reda på vad han har arbetat med förut – om han har haft något förvärvs- arbete – samt vad han har för idéer och tankar inför framtiden. Det handlar också om att identifiera faktorer som kan påverka vad Vang kan få för insats, dvs. om han har missbruk eller andra pro- blem som begränsar hans möjligheter på arbetsmarknaden. 
 Om Vang inte kan få ett arbete genom arbetsförmedlingen är KrAmi en möjlig insats enligt socialkontoren. KrAmi är ett sam- arbete mellan arbetsförmedlingen, kriminalvården och socialtjäns- ten. De arbetar utifrån ett konsekvenspedagogiskt synsätt, dvs. de ställer hårda krav på deltagarna och gör man misstag får man stå för konsekvenserna av dem (Nyström  Soydan 1999). Deras intag sker vid vissa givna tillfällen under året och om man inte har ordnat boende vid kursstart får man inte börja utan får vänta tills nästa intag. Det faktum att boendet måste vara ordnat kan leda till svå- righeter även i andra sysselsättningsprojekt. 
 Ett annat alternativ för Vang kan enligt socialtjänsten i område B vara yrkesrehabilitering, vilket kan leda till ett skyddat arbete eller praktik. Om Vang har missbruksproblem skulle han enligt social- tjänsten i A kunna få sysselsättning genom kommunens narko- manvårdsgrupp. 
 Socialtjänsten i område B berättar att man tidigare fick många missbrukare på  
 OSA-anställningar 
  men att det inte fungerade så bra då man väldigt lätt fick en plats. Om personen i fråga missbru- kade fick han inte fortsätta denna typ av anställning, men det kräv- des inte några andra insatser för att samma person skulle få en ny plats. Många gick runt i systemet utan att komma i från sina pro- blem. 
 I område B säger de intervjuade att deras missbrukare tyckte bra om de olika sysselsättningsprojekten, speciellt de som haft lagom höga krav. 
 K: Men det har man märkt genom åren att sysselsättning lockar för våra missbrukare, sysselsättning är ett sätt att hålla sig ifrån droger, att jobba aktivt. 
 (Område B) 
 224 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 De intervjuade i område B påpekar att det är viktigt att se individen ur detta helhetsperspektiv och inte bara fokusera på renodlad behandling eller bara på boende. 
 K: Men det som saknas är ju..., även om man bor i träningslägenhet och har en sysselsättning dagtid så räcker det inte heller för man behö- ver det där sista lilla kittet. Man behöver komma hem till någon som säger tjena, läget? Ska du ha en kopp kaffe? Eller att man har en fri- tidssysselsättning någon gång i veckan. 
 (Område B) 
 Samverkan med frivård och anstalter är inte perfekt 
 I område B tycker socialtjänsten att frivården inte ordnar så mycket på egen hand för sina klienter utan lämpar över ett stort ansvar på socialtjänsten. Däremot fungerar frivården som stöd för sina kli- enter och kan hjälpa dem att till exempel få kontakt med andra myndigheter som de behöver hjälp av. Det förekommer samarbete med frivården kring alla de personer som har övervakning. Även kring dömda personer som vill ha vård enligt 34 § samverkar man. I område A är socialtjänsten positivt inställd till samarbetet med fri- vården men tycker att det fungerar mindre bra med anstalterna. 
 Med anstalterna samverkar man i område B främst kring enskilda klienter som kommer med framställan om olika insatser. 
 B: Samarbete vet jag inte om jag vill kalla det men har man en klient som kommer med en framställan så besöker man den, man träffar deras kontaktperson, man tittar på vad det är för behandling de even- tuellt har på anstalten, har dom kommit i gång med permissionsgången och hur ser den ut? Hur går det med drogfrihet, är han på motiva- tionsmedel? Det är mer att man checkar av en massa saker, dom kan komma med tips och så att dom känner till ett bra ställe som skulle passa. Det är väldigt individuellt vilken kontaktperson man har, en del bryr sig inte alls. 
 (Område B) 
 I område A säger de intervjuade att de däremot inte har tid att åka till anstalterna för planeringssamtal. 
  
 G: 
  
 Men ofta vill dom att vi ska åka dit och så där, man ska sitta och planera något. 
  
 H: 
  
 Men det har vi inte tid med utan det tar vi per telefon. 
  
 (Område A) 
 225 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 I område B tycker de intervjuade att samarbetet med anstalterna absolut skulle behöva utvecklas. Dessutom anser man att anstalts- tiden är en outnyttjad period då mycket skulle kunna göras. Den som skall hjälpa personen vet var denne befinner sig, och även om det förekommer droger på fängelserna är de intagna antagligen mer drogfria under denna period än när de är ute i frihet. Det innebär enligt socialtjänsten i område B att man har ett guldläge då man skulle kunna arbeta med framtiden, bostad, sysselsättning och rela- tioner. 
 Reflektioner från intervjuerna om HunterBostadsföretagen är mycket restriktiva till att hyra ut en bostad till en person med tidigare fängelsestraff bakom sig, eftersom man anser försörjningsfrågan osäker. Men även om så inte vore fallet gör man en avvägning utifrån vilket brott som man har blivit dömd för – man ser mer allvarligt på våldsbrott och sexbrott än eko- nomisk brottslighet. I det förra fallet skulle den frigivne nekas en bostad men inte i det senare fallet. Morrow (1996) visar i sin avhand- ling att just f.d. intagna har svårare att få sociala kontrakt jämfört med andra. Gomez och Brown (1999) har i en undersökning visat att 43 % av tidigare fängelsedömda hade blivit av med sin bostad under fängelsevistelsen. 
 Socialtjänsten är medveten om att tiden för utskrivning är käns- lig och man anstränger sig hårt för att se till att personer som Vang skall ha någonstans att ta vägen när de muckar. Samtidigt är de goda alternativen, som går att ordna på kort tid, ytterst få. På grund av proppar i boendetrappan verkar det som om de boenden, som kanske skulle varit tänkta för personer som till exempel Vang i akuta lägen, i dag fungerar mer eller mindre som perma- nentboenden. Det gör att Vang i dag hänvisas till boendelös- ningar som kan öka risken för att han återigen skall hamna i svårig- heter. 
 Det är kö till socialtjänstens boendealternativ, vilket gör att det är svårt att anpassa boendet till enskilda individers behov. De boenden som Vang, efter att ha stått i kö, kan få genom social- tjänsten är anpassade för personer med missbruksproblem. Det passar inte alla och för dem finns inte något annat än vandrarhem att tillgå. 
 226 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 Om Vang skall kunna delta i sysselsättningsåtgärder krävs det att han har ett ordnat boende. Samtidigt säger de intervjuade att det är kö till boenden och proppar i systemet. Detta kan göra att Vang får vänta på sysselsättning. 
 6 En hemlös missbrukares väg till bostad 
 Pekka Livonen är 53 år. Han har bott många år på härbärgen. Han har missbruksproblem – dricker alkohol. Alvarez får försörj- ningsstöd för sin försörjning. Han har inga hyresskulder men han har sedan tidigare några betalningsanmärkningar. Han vill nu ha en lägenhet om två rum och kök. Alvarez vill inte ha någon behandling och han säger att han skall sluta supa om han väl får en bostad. På härbärget går det inte att hålla sig nykter, säger han. 
 Med detta fall som utgångspunkt tillfrågades de intervjuade om arbetssätt och svårigheter när det gäller 
  
 N  
 Pekkas möjligheter att få en bostad utan att genomgå behand- ling, 
  
 N  
 hur bostadsföretagen ser på Alvarez och hans möjlighet att få bo- stad, 
  
 N  
 hur vägen till egen bostad ser ut om Alvarez genomgår behand- ling, 
  
 N  
 frivilligorganisationers roll för personer som Alvarez, samt  
 N  
 samarbetssvårigheter. 
 De intervjuade socialkontoren säger att Pekkas historia som den beskrivs i vinjetten är vanligt förekommande. Det är många som hävdar att de kommer klara av att sluta missbruka bara de får en lägenhet. 
 Ingen hjälp om han inte vill sluta missbruka 
 Om Alvarez inte vill ha behandling för sitt missbruk kommer social- tjänsten i vare sig område A eller B att sätta i gång en process för att ordna en lägenhet åt honom. 
 227 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 I: Men han säger ju att han inte vill ha behandling. G: Då blir det ingen lägenhet heller. 
 A: Då behöver han ju inte det här heller, tycker vi. 
 G: Hur ska vi kunna veta att han slutar supa om man inte gör något åt det? 
 (Område A) 
 Man säger till Alvarez att han får återkomma när han har tänkt över sin situation och vad han är beredd att göra för att få den här lägenheten. De intervjuade tror att det är en dröm folk har att bara man får en bostad så löser sig problemen. 
 G: Lyons..., jo, men det är någon slags dröm folk har då ska allt ordna sig bara jag får en lägenhet men det är ju inte så, vi försöker förklara det och ta ner dom på jorden vaddå du blir sittande där, är det inte bättre att du bor på inack så länge, att du får straighta upp ditt liv och insatser sätts till. För att bo i lägenhet krävs det mycket av en. 
 (Område A) 
 I område B säger de intervjuade att det är viktigt att visa Alvarez att man förstår att det är svårt att sluta dricka på härbärget, men att han ändå måste vara beredd att arbeta med sitt missbruk för att kunna få hjälp. De säger att man måste ha tålamod till dess perso- nen inser att socialtjänsten inte bara vill bråka utan faktiskt vill hjälpa till. I område B tror man inte heller att det är omöjligt att Alvarez skulle kunna ordna en lägenhet på egen hand och man skulle uppmuntra honom att söka lägenheter på egen hand. 
 De intervjuade i område B resonerar länge om individens eget ansvar: 
 K: ...men den gruppen av hemlösa, som är missbrukare, som blir erbjudna inackorderingshem eller träningslägenhet eller härbärgesplats i avvaktan på något bättre i kombination med behandling... där man erbjuder ett paket men där de ändå säger nej, där tycker jag att man måste lägga ansvaret på dom. Dom väljer att inte gå på det här tåget som innebär tak över huvudet med mera. 
 M: Där håller jag med dig. 
 K: Dom ska man inte tycka synd om eller blanda ihop med andra hemlösa människor. Man måste se att de har ett eget ansvar. Du brukar ju prata om existentialismen, man har ju ett val och vi måste hålla isär och inte göra någon sammanblandning utan i dom fallen då är det dom som väljer att vara hemlösa och det måste vi ha tydligt i hemlöshets- diskussionen tycker jag. 
 228 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 B: Men det finns en problematik, om jag är missbrukare har jag ju ett kroppsligt och även ett psykiskt behov av att få de här drogerna. Jag har inte förmåga att se verkligheten objektivt utan drogen styr hand- landet så att säga. För att få en bostad så har vi ju krav och dom kraven säger att det ska vara nykterhet, drogfrihet, urinprov om vi pratar inackorderingshem eller så kan man få en träningslägenhet, och sköter du inte det blir du vräkt inom 24 timmar. 
 K: Ja det är ju inte så att vi... 
 B: Vänta lite, jag ska säga en sak, någonstans har vi ett behov av att fånga upp människor för att kunna motivera dom på sikt, liksom ge dem möjligheten att ta den här ställningen utan att de måste göra det här valet att avstå från drogerna för det är ju det som är sjukdom. 
 (Område B) 
 Alla intervjuade i område A är överens om att man inte skall släppa personer som Alvarez helt om han vidhåller att han inte vill ha behandling, utan socialtjänsten måste då lägga ner tid på motiva- tionsarbete. 
 Inackorderingshem om Alvarez vill ha behandling 
 Om Alvarez accepterar behandling kan han enligt socialtjänsten i område A ställas i kö till en träningslägenhet. Man kommer sam- tidigt att göra upp en arbetsplan för hur man tillsammans skall arbeta med Pekkas missbruksproblem. Ett annat alternativ är att Alvarez kan ställa sig i kö till ett inackorderingshem. Oavsett typ av behandling anser socialtjänsten att steget är alltför stort från här- bärge till egen lägenhet, varför Alvarez måste ha något annat boende innan det kan bli aktuellt med ett eget kontrakt. 
 Vid samma socialkontor skulle man troligtvis kontakta kommu- nens missbruksenhet om man började arbeta med Alvarez. Det är en mottagning där man kan gå i samtal, få Antabus och träffa sjuk- sköterskor och läkare. Andra tänkbara samarbetspartners är syssel- sättnings- och försörjningsenheten med tanke på att det är den senare som hanterar hans socialbidrag. Socialkontoren ställer sig frågande till hur Alvarez i dagsläget skall kunna få socialbidrag när han saknar en arbetsplan och inte heller får behandling av något slag. 
 I område B säger socialarbetarna att det kanske inte är nödvän- digt att Alvarez får regelrätt behandling för att man skall börja arbeta 
 229 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 med hans bostadsproblem, men det måste finnas en plan för honom som har inslag av kontroll. 
 M: Någon form av planering så att han blir motiverad att inte fortsätta med sitt missbruk, det behöver inte vara behandling i den bemärkelsen att dom går in i en öppenvårdsbehandling, det kan vara någon annan form som passar honom bättre, men målet är ju drogfrihet. 
 (Område B) 
 När väl en plan finns kan Alvarez lämna in en bostadsansökan och sättas upp i kö för att komma in i systemet. Socialtjänsten i område B skulle i det läget kontakta bland annat Bostadsgruppen som kan berätta hur lång tid det kan tänkas ta innan ett boende finns att tillgå och vad som krävs av den enskilde för att få det. Därutöver skulle man kontakta missbruksenheten. Man nämner också att en kontaktperson kanske skulle kunna vara ett stöd för Alvarez. Det nätverk som finns runt Alvarez i dag är viktigt att involvera i det fortsatta arbetet, och det är möjligt att man kallar till ett nätverks- möte. 
 Bostadsföretagen säger nej till TaylorDet privata bostadsföretaget säger att de inte är intresserade av att samarbeta med socialtjänsten kring personer som Alvarez. 
 T: Det finns ett utkast till samarbetsavtal, heter det, men för våran del blir det ett ganska ensidigt samarbetsavtal, vad får vi för mervärde om vi riskerar att ta in personer som stör de övriga hyresgästerna osv. 
 Vad får vi i andra ändan? Egentligen ingenting, en klapp på axeln och dom säger vad duktiga ni är som hjälper oss med det här. För vi har inget behov av det här för vi kan hyra ut våra lägenheter  
 fem–tio 
  gånger om till folk som är väldigt skötsamma och har hög betalnings- förmåga, varför ska vi då hyra ut i första hand till någon som vi tror kommer riskera att störa väldigt mycket? 
 (Privat bostadsföretag) 
 Samma hyresvärd pratar om möjligheten att låta Alvarez få en lägen- het i någon av grannkommuner med tomma lägenheter, men inser att det kan vara svårt rent politiskt att vidta en sådan åtgärd. 
 Det privata bostadsföretaget har erfarenhet av två ärenden, som har gått till hyresnämnden, och där upplever man att socialtjänsten inte har tagit sitt ansvar utan endast sett till att hyran har blivit 
 230 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 betald och sedan ställt krav på hyresvärden att personerna skall få bo kvar trots störningar. Det ledde till stor omflyttning bland andra hyresgäster. Därför kommer företaget inte att hjälpa Alvarez även om de kan tro på hans önskan att sluta missbruka. De menar också att om man tar in hyresgäster som Alvarez genererar det kost- nader, eftersom man måste ha tillgång till störningsjour som måste göra uttryckningar vid alla möjliga tidpunkter under dygnet. 
 Även det allmännyttiga bostadsbolaget är skeptiskt till att för- medla en lägenhet till Alvarez. Trots att socialtjänsten lovar en fun- gerande tillsyn anser man att den inte är tillräckligt omfattande. 
 K: Dom som ska..., vi får namn kontinuerligt på vem som har hand om det och det området. Problemet är ju bara att de är för få, dom har för många dom skall hålla koll på och det fungerar inte riktigt bra. Det beror inte på dom som personer utan det beror på att dom har för mycket. 
 (Allmännyttigt bostadsföretag) 
 De menar att även om Alvarez accepterar behandling är eftervården inte utbyggd. Om Alvarez efter behandling får en träningslägenhet är risken stor att han inte får några andra insatser, utan lämnas ensam och isolerad. I en sådan situation kan det vara svårt att avstå från att dricka och ännu svårare att säga nej till kompisar som vill umgås i lägenheten. 
 Om Alvarez skulle kontakta det allmännyttiga bostadsbolaget skulle man inte ta emot hans ansökan, utan hänvisa till att han måste gå via socialtjänstens bostadsgrupp där de kan göra en utred- ning om möjlighet att ordna med träningslägenhet. Det privata bostadsföretaget har lite erfarenhet av att arbeta med tränings- lägenheter, men den erfarenhet man har är inte positiv. De anser att de inte får någon morot av att arbeta med utsatta grupper och det är om sina goda hyresgäster man säger sig värna; det är dock oklart vad fastighetsägaren konkret avser. Även om samarbetet med soci- altjänsten skulle fungera bättre är man osäker på om man skulle vara mer benägen att ta in dessa grupper i sitt lägenhetsbestånd. Om Alvarez redan bor i någon av det privata bostadsföretagets lägenheter, och det skulle uppstå störningar, blir följden att man skickar varningsbrev och till slut vräks Alvarez. Man skulle inte kontakta socialtjänsten förrän ärendet har gått till vräkning, såvida det inte redan finns en upparbetad kontakt mellan företaget och socialtjänsten. 
 231 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 Båda de intervjuade socialkontoren känner till att bostadsföre- tagen är missnöjda med den tillsyn som de erbjuder och menar att kritiken är berättigad. 
 K: Även om den här hamnkonflikten som varit sedan ett och ett halvt år, det är bara droppen, toppen på isberget. 
 4  
 För hyresvärdarna har all- tid tyckt att vi jobbar för lite eller har varit för passiva när dom står med hyresgästerna som stör andra grannar och inte betalar hyror, så vi måste faktiskt ta ett större ansvar. 
 I: Det ligger något i deras kritik? K: Absolut. 
 (Område B) 
 Svårigheter med bekanta 
 Det privata bostadsföretaget säger att det inte alltid är de missbru- kande hyresgästerna som själva orsakar problem. Ett stort problem är dennes bekanta som bildar en svans. Även om den enskilde har goda intentioner kan det vara svårt att säga nej till vänner och bekanta som vill sova över eller festa. 
 T: Dom säger själva vi kan inte rå för det, det blir alltid en svans, det kommer en massa folk dit och dom slår sönder entrédörren och dom går in, ja det är ett jädra liv i trapphuset helt enkelt. Dom här perso- nerna är fulla eller påverkade och antastar grannar. 
 (Privat bostadsföretag) 
 Den privata fastighetsägaren säger att det kanske krävs att Alvarez flyttar från stan för att han skall kunna klara sig från den svans som hans gamla bekanta utgör. Även socialtjänsten tar upp pro- blemet med bekanta till Alvarez. 
 A: Det som är problemet med drogandet det är ju att det ofta blir en otrevlig trafik i hela trapphuset. Man säljer kanske, det springer folk som drogar. Man kanske lyckas hålla sig själv drogfri men fyra andra som inte har någonstans att sova kommer dit och drogar och det bör- jar försvinna saker ur källaren, det är ganska vanligt. 
 (Område A) 
  
 4  
 Intervjupersonen relaterar här till Östra hamnen och den konflikt som uppstod mellan kommunen och bostadsföretagen när de senare inte tilldelades (attraktiv) tomtmark som de ansåg sig ha blivit utlovade som en gentjänst för att de ingick ett samarbetsavtal med kommunen om att förmedla bostäder för bostadssociala skäl. 
 232 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 B: Sedan kan också det här boendet, man ska kunna behålla det och sköta det och det innebär ofta att man måste avstå från att umgås med sina gamla bekanta, bjuda hem dom, finnas tillgänglig för dom. Om man inte är klar med det kan det här boendet bli något som stjälper igen, det finns sådana exempel. Jag har en kille som inte håller sig hemma över huvud taget därför att hans lägenhet används av andra då, han törs inte gå dit. 
 (Område B) 
 Ensamheten om man bryter med sitt gamla umgänge tas upp av de intervjuade i område B. 
 K: Och en stor bov, inte bara för missbrukare, det är den här ensam- heten där man stänger dörren. Okej man har fått en lägenhet men man har också fått en ensamhet, man får en rastlöshet, man går mellan TV:n och sängkammaren och tittar ut genom fönstret tills man inte pallar mer utan går till systembolaget och köper en pava. 
 (Område B) 
 Även det allmännyttiga bostadsföretaget tar upp problemet med ensamhet. 
 K: När man sedan bosatt sig i den och går upp klockan åtta på morgo- nen och inte har några sociala kontakter annat än dom där. När man suttit och tittat på väggen i ett antal dagar och det är någon som ringer på dörren, då får det vara hur det vill men man öppnar för det är den enda sociala kontakt man har och där tror jag att mycket av det här ligger. Det är som du säger att byta identitet eller flytta, eller någon- ting att sätta i händerna, alltså fylla en funktion i samhället, ha någon- ting där timmarna är trevliga och där man gör någonting. Det tror jag, efterbehandlingen är dålig om man säger så. 
 (Allmännyttigt bostadsföretag) 
 Ett annat problem med bekantskapskretsen som nämns av område B är att det är lätt att bli utnyttjad av missbrukarvännerna. När pensionen eller försörjningsstödet kommer är det många som vill vara med och supa upp pengarna. 
 Boendetrappan 
 I Västerås finns två härbärgen där man tillåts vara drogpåverkad, men inte inta droger eller alkohol, och där man bor en natt i taget; utskrivning sker morgonen därpå och för att få möjlighet till en 
 233 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 förnyad sovplats måste man köa för en plats varje eftermiddag. Vidare finns ett korttidsboende, Håven, som vänder sig till manliga missbrukare utan bostad; drogfrihet krävs inte men man får inte inta droger eller dricka i boendet. Avsikten är inte att man skall bo på Ramirez under en längre tid, men mot bakgrund av att det är svårt att hitta platser i andra boendealternativ högre upp i trappan bor i dag människor på Ramirez under längre perioder. 
 Inackorderingshemmen är en form av stödboende för män och kvinnor med missbruksproblem, där det krävs drogfrihet för att få och behålla en plats, även om det finns en viss tolerans vid mått- liga återfall. Nästa steg i boendetrappan är träningslägenheter och slutligen boendestödsavtal med eget förstahandskontrakt. Tillsy- nen av träningslägenheterna sker kommuncentralt av två tjänste- män som är knutna till Bostadsgruppen vid proAros, medan ansva- ret för boendestödsavtalen vilar på områdeskontoren. 
 Till detta kommer tre servicehus som erbjuder möjlighet till permanent boende i egna lägenheter. Dessa servicehus är avsedda för såväl män som kvinnor med missbruksproblem. 
 Idéer om alternativ 
 Båda socialkontoren tycker att det kanske vore bra att ha en större mångfald i boendet för personer som Alvarez. Socialtjänsten i område A pratar om en modell i Tyskland som innebär att personer får bo i vanliga lägenheter utan förhandsvillkor om tillsyn från sociala myndigheter; de boende avgör själva om de behöver hjälp- eller stödinsatser av olika slag. 
 5  
 Svårigheten är att få hyresvärdar att gå med på sådana experiment. Även andra idéer ventileras. 
 K: Sedan är det ju så att vi måste kunna hitta flera olika nya boende- former, i dag är det inack, kollektivboende, träningslägenhet eller bli lämnad åt ditt öde ensam. Du behöver andra former, bredvidformer som inte bara är tak och väggar utan en relation eller någon kontroll eller stöd, ytterligare en funktion i boendet, alla vill inte bo kollektivt. I: Och det som är mest utbyggt här är inackorderingshem och trä- ningslägenhet? 
 K: Ja, och i träningslägenheterna har man ju inte möjlighet att ha den tillsyn som var tänkt för dom har så många. Det behöver ju egentligen inte vara några behandlingsmänniskor utan det kan vara grannar som 
  
 5  
 Man refererar här till projekt H13 i Hannover. Se vidare  
 Crane 
  uppsats i denna bilagedel till Kommittén för hemlösas slutbetänkande. 
 234 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 får handledning eller..., en vanlig Lambert som bor men som har någon slags stödfunktion, fadderfunktion. 
 (Område B) 
 Flexibilitet 
 När Alvarez placeras i en träningslägenhet får han alltså inte bruka alkohol eller använda droger i övrigt. Samtidigt säger de intervjuade i område A att det är svårt att kontrollera vad en person gör i sitt hem så länge han inte stör sin omgivning. Om det händer något i lägenheten får man en varning, men om inte det hjälper kan det hända att man blir av med sin träningslägenhet. Socialtjänsten har utfäst sig att i händelse av att det uppkommer störningar i trä- ningslägenheten skall hyresgästen vara ute ur lägenheten inom 24 timmar. Denna utfästelse står delvis i strid med hyreslagens bestämmelser (4 § andra stycket hyreslagen). Hyrestiden löper en vecka i taget, och hyresvärden kan inte ensidigt kasta ut en hyres- gäst innan hyrestidens utgång, såvida man inte har vänt sig till tingsrätten med en begäran om att få avtalet förverkat i förtid, vil- ket dock är tämligen meningslöst med tanke på den korta avtals- tiden. 
 Enligt båda socialkontoren ser det olika ut från gång till gång när någon får återfall i sin träningslägenhet. Är det ett allvarligt återfall kanske man blir av med sin bostad, men det kan också bli så att man får en andra chans eller kan flytta ner i den boendehierarki som boendetrappan är exempel på. 
 K: Sedan är det ju så att det finns på pappret regler som skall gälla för boendet, men det vi kan göra med fingertoppskänsla som socialsekre- terare och dom som jobbar med träningslägenheterna, vi kan ju känna in okej, det var ett återfall, det har fruktansvärda följder, men han har ändå visat så mycket motivation så självklart ska han ha en ny chans eller om man känner okej, det var ett återfall och han har visat under längre tid att han inte är villig till någonting, han går inte dit och har frånvaro, alla faktorer vägs ju samman, det går inte att säga att det kommer att bli si eller så. 
 (Område B) 
 I: Men man åker inte ut om man tar en grogg på fredagen och är tyst framför TV:n? 
  
 G: 
  
 Nej. 
  
 H: 
  
 Nej, det är det ju ingen som vet, om man inte... 
  
 235 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 G: 
  
 Egentligen får man ju inte bruka, om inte tillsynen råkar komma in precis... 
  
 I: 
  
 För då gör man det? 
  
 H: 
  
 Ja, då får man en varning i alla fall och dom säger nu får du skärpa dig, du får inte supa i lägenheten. 
  
 (Område A) 
 Socialarbetarna medger att det kan bli en ond cirkel när å ena sidan personer strävar uppåt i trappan och när de å andra sidan tvingas börja om från noll om något händer som socialtjänsten avgör inte är förenat med boendet i träningslägenheten. Klienten är i denna process rättslös; han eller hon saknar möjlighet att få sin sak prö- vad i hyresnämnden eftersom det rör sig om en andrahandsupp- låtelse. Socialkontoren påstår samtidigt att de försöker vara flexibla. Flexibiliteten innebär också enligt de intervjuade i område B att klienter som åker iväg på behandling efter ett återfall kan komma tillbaka till sina lägenheter efter behandlingsvistelsen. Man försöker se till det som har gått bra och som har varit positivt i stället för att fastna i ett strafftänkande. 
 Det finns ändå en propp i systemet med boendetrappan enligt socialtjänsten i område B. 
 B: Dom bor på inack fast dom inte borde göra det. Det finns inga lägenheter så det har blivit stopp i systemet. Så en sån kille..., ja, jag har ju en som bor i husvagn för tillfället. Man får göra det bästa av situa- tionen och just nu är det mycket improviserande... 
 (Område B) 
 Frivilligorganisationernas roll 
 I Västerås är det främst Frälsningsarmén och RIA bland frivillig- organisationerna som riktar sig till hemlösa. I område A säger de intervjuade att det är som att dessa organisationer får bidrag för att avlasta socialtjänsten i dess arbete. Båda områdena tycker att dessa organisationer gör ett bra jobb, men medger att det finns skillnader i förhållningssätt. Organisationerna har till exempel en mer tillå- tande inställning till bruk av droger, vilket man i intervjugrupperna är kluvna till: 
 K: Jag tycker att det är ett jättebra jobb dom gör men det tråkiga är att vi, efter så många år, inte fått till det att samverka mer med dom. Vi skulle kunna samverka mer och kanske få en större samsyn och ge 
 236 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 samma signaler så att det händer något. För dom [frivilligorganisatio- nerna, min anm.] fyller ju den funktionen att dom fixar här och nu med mat och härbärgesboende men om man skulle koppla på något mer långsiktigt så vore det bra för annars fastnar man ju lite i det som dom här organisationerna erbjuder att det löser sig alltid ändå för dagen eller så. Det är ett uppehållande av en situation. 
 (Område B) 
 K: Jag tycker att det är värdefullt, sedan är det ju så att det kan skilja en del i förhållningssättet för där är det ju mer öppet och tillåtande med droger och så. 
 I: Dom är det? M: Ja. 
 A: Ja, dom får komma dit och tvätta sig, tvätta en tvättmaskin och få en fika, dom kan ju sitta där både fulla och bakfulla. 
 (Område A) 
 Det förekommer inte något formaliserat samarbete mellan social- tjänsten och dessa frivilligorganisationer. Däremot förekommer det att man har kontakt kring enskilda klienter. För de personer som bor i frivilligorganisationernas boendeenheter har man kontakt med enhetens kontaktperson. 
 Socialtjänsten i område B efterfrågar ett mer utvecklat samarbete med organisationerna i syfte att utveckla en större samsyn kring dessa frågor. Man tycker att organisationerna fungerar lite för mycket som en frizon och det kan hindra aktivt missbrukande människor att bli fria från sitt missbruk. De önskar ett större för- ändringsarbete men inser också att organisationernas roll, hittills i varje fall, främst är av humanitär art medan socialtjänsten står för myndighetsutövning och professionalisering. Verksamheterna age- rar och verkar därför från helt olika utgångspunkter. 
 Reflektioner från intervjuerna om TaylorHemlösa kan inte erbjudas andra boenden än härbärge om man inte är beredd att sluta missbruka. Samtidigt förstår de intervjuade inom socialtjänsten att härbärget är en miljö där det är svårt att sluta missbruka. Härbärgen omgärdas enligt Velazquez (1998) av en hem- löshetskultur som bidrar till att passivisera de boende och göra dem oförmögna att klara sig i samhället. Internationell forskning 
 237 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 tyder på att det finns en uppenbar risk att långvarigt härbärges- boende socialiseras in i en asocial livsstil. 
 Frågan vad man skall göra för de personer som inte vill sluta missbruka, men kanske skulle klara det bättre i en annan boende- form, dyker upp i de flesta intervjuerna i Västerås och i Socialsty- relsens rapport. I Västerås har socialkontoren idéer om provboen- den som låter intressanta ur det perspektivet. Provboende, dvs. tidsbegränsat hyresavtal, är förenligt med hyreslagens bestämmel- ser. 
 Ett problem som omtalades av alla intervjupersonerna är det för- hållandet, att även om en enskild klient är motiverad att sluta miss- bruka orsakar hans eller hennes vänner och bekanta ofta problem eftersom de gärna vill utnyttja de kompisar som har lägenheter för att kunna övernatta och anordna fester (ett av villkoren för trä- ningslägenheter är att hyresgästen inte får ha inneboende hos sig). Det leder inte så sällan till störningar och kan i förlängningen leda till att hyresgästen vräks trots att denne inte gjort något. Hur man skall få personer som Alvarez att bryta med sina gamla vänner trots att man från socialtjänsten inte har något nytt sammanhang att erbjuda är en svår men viktig uppgift. 
 Bostadsföretagen säger samstämt nej till att ordna en lägenhet till Alvarez. Ett av skälen är att man inte tror att socialtjänsten klarar av att svara för den tillsyn som krävs för att det inte skall uppstå störningar. Socialkontoren bekräftar att de inte har levt upp till vad de har lovat vad gäller tillsyn för de klienter som har boendestöds- avtal; däremot fungerar tillsynen exemplariskt när det gäller trä- ningslägenheterna eftersom två personer inom proAros Bostads- grupp enbart är avdelade att sköta denna uppgift. 
  
 7 
  
 Sammanfattande reflektioner och koppling till nationell rapport 
  
 Som avslutning ger jag här några reflektioner på ett mer övergri- pande plan. Det handlar dels om att knyta ihop en del av de teman som återkommer i intervjuerna om de olika vinjetterna, dels se om dessa teman behandlas i den nationella rapporten. 
 Det verkar i Västerås finnas en djupare  
 förtroendekris mellan fas- tighetsägare och kommunen  
 som helhet inklusive socialtjänsten jämfört med övriga kommuner som har intervjuats utifrån samma vinjetter. Framför allt är fastighetsägarna mycket skeptiska till vad 
 238 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 socialtjänsten över huvud taget skulle kunna göra för de personer som beskrivs i vinjetterna. Bostadsföretagen skulle inte bry sig om att kontakta socialtjänsten vare sig det gällde Hernandez eller Liu. Det är inte heller säkert att man skulle tipsa Vang om att han kan få hjälp genom socialtjänsten. Det allmännyttiga bostadsföretaget anser t.o.m. att vräkning är en bra metod, kanske det bästa sättet, för att Hernandez skall få vård genom socialtjänstens försorg. Endast då skulle myndigheterna få upp ögonen för hennes situation och ge henne hjälp. Det verkar med andra ord finnas en positiv uppfatt- ning bland bostadsföretagen om värdet av terapeutiska vräk- ningar, ett synsätt som också socialarbetare gav uttryck för i gruppintervjuerna. 
 Med dessa problem, som just beskrivits, är det pågående projek- tet med  
 hyresvägledning  
 viktigt. Att arbeta förebyggande kring per- soner som Liu är något som inte gjordes i någon av de kommuner som ingått i den tidigare undersökningen. Den typen av arbete efterfrågades i Socialstyrelsens nationella rapport. För att arbetet skall bli framgångsrikt krävs det nog att man får med alla fastig- hetsägare på tåget. De bostadsföretag som intervjuades nämnde det inte och verkade inte vara införstådda med att personer som Liu faktiskt skulle kunna få hjälp av socialtjänsten. Samarbete mellan socialtjänst och bostadsföretag innehåller dock principiellt ett faromoment om socialtjänsten glömmer bort eller bortser från sitt klientperspektiv och i stället låter sig absorberas av bostads- företagens synsätt (Löfstrand 2001). Ett fungerande samarbete får alltså inte innebära att parterna blandar ihop sina roller och mandat. 
 Kring flera av vinjetterna och i flera av intervjuerna återkom temat om  
 individens eget ansvar 
 . Detta har inte varit lika tydligt i den nationella undersökningen. Om Liu och Hernandez säger både bostadsföretag och socialtjänst att det i vissa lägen kanske är bäst att de vräks för att individen skall förstå konsekvenserna av sitt handlande (se ovanstående resonemang om terapeutiska vräk- ningar). När det gäller Hernandez och även Alvarez handlar det mer om att de måste inse att om de inte accepterar de insatser som social- tjänsten har att erbjuda så ansvarar de själva för att deras egen situ- ation inte förbättras; någon ömsesidig dialog mellan klient och socialarbetare som kan leda fram till en gemensam uppfattning betonas inte i intervjuerna. Samtidigt visar intervjuerna att de insat- ser som i realiteten kan erbjudas Hernandez eller Alvarez kanske inte alltid är de bästa: det är lång kö till olika boendealternativ, de kanske måste bo med grupper som de inte passar ihop med osv. 
 239 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:95 
  
 Nära kopplat till ovan sagda om utbudet av boendeinsatser är utbudet av andra  
 insatser utöver bostaden 
 . Det temat återkom också i flera intervjuer och i resonemangen om både Alvarez och Hernandez. Bostadsföretagen säger att ett skäl till att de inte accepterar perso- ner med sociala problem i sina bestånd är att de upplever att indivi- derna inte får något socialt stöd av socialtjänsten. Socialtjänsten påpekar vikten av att hitta nya sociala sammanhang för personer som försöker komma ifrån missbruk och andra sociala problem. För Alvarez nämns att det nog kan bli lättare för honom om han blir aktiv inom AA eller någon kyrklig församling. För Hernandez handlar det mer om att fylla hennes sociala vardag så att hon inte blir passi- viserad. Socialtjänsten i område B säger att sysselsättning är något som uppskattas av deras klienter. Möjligheten att skapa en meningsfull vardag med olika typer av aktiviteter är ett viktigt in- slag för att bryta isolering och ensamhet i ett boende eller en bo- stad. Det är därför betydelsefullt att intervjupersonerna från social- tjänsten är medvetna om de brister som finns i dagsläget, och att det också finns en vilja att åstadkomma en förändring i detta av- seende. 
  
 Svårigheten att samverka  
 med andra myndigheter är väl så tydlig i intervjuerna i Västerås som i den nationella studien. Att samarbetet med psykiatrin inte fungerar verkar vara det allvarligaste enligt intervjupersonerna. Här har inte vuxenpsykiatrin fått ge sin bild av situationen men socialtjänsten uppfattar att psykiatrin är alltför medicinskt inriktad och inte ser det sociala stödet som sin uppgift. Socialtjänsten önskar att psykiatrin kunde ge mer stöd till personer som Hernandez även efter att de skrivits ut från slutenvården. Inte heller med kriminalvården, i varje fall inte med anstalterna, fungerar sam- arbetet friktionsfritt men det verkar inte vara lika besvärligt. Något som inte dykt upp i tidigare intervjuer är svårigheten att samarbeta med andra kommunala instanser, för Västerås del gäller det äldre- och handikappomsorgen. Även inom kommunen verkar det finnas delar av det revirtänkande som ofta orsakar samarbetssvårigheter olika myndigheter emellan. 
 Det finns  
 brist på boenden  
 inom socialtjänsten i Västerås i likhet med de flesta övriga kommuner som intervjuats kring samma vin- jetter. Detta verkar särskilt gälla för de grupper som saknar miss- bruksproblem. Detta är något paradoxalt eftersom socialtjänsten i många kommuner ställer krav på drogfrihet innan klienten erbjuds exempelvis en träningslägenhet. Om klienten redan från början är missbruksfri är även detta ett hinder för att få en bostad! De boen- 
 240 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 den som Västerås kommun har är ofta avsedda för missbrukande klienter. För personer som Liu, Hernandez och Vang blir det därför mycket svårt att ordna ett bra boende/bostad om de blir bostads- lösa. För Vang och Liu kan det bli aktuellt att bo på vandrarhem och för Hernandez blir det nog så att hon får bo på kvinnoboendet Svea, som egentligen är avsett för missbrukare. Det förhållandet att man tvingas bo bland personer med ett aktivt missbruk uppfattar soci- altjänsten som negativt men i dag finns inga alternativ enligt soci- altjänsten. Det alternativ som dock står till buds är att förmedla träningslägenhet. Problemet i detta sammanhang är att bostads- företagen anser sig ha sista ordet, dvs. i praktiken vetorätt, om vem som skall ha rätt att bo i andrahandslägenheten – trots att det är kommunen som står för alla kostnader och allt ekonomiskt risk- tagande och trots att bostadsföretagen samstämmigt tycker att till- synen i träningslägenheterna fungerar. 
 Det är inte bara så att personer utan missbruk har svårt att få ett väl fungerande boende. För den grupp av klienter som Alvarez till- hör är det  
 kö till inackorderingshem och andra kategoriboenden 
 . Eftersom konflikten med bostadsföretagen har medfört att allt färre lägenheter har anvisats kommunen, kan personer som är redo för ett mer självständigt boende inte flytta från inackorderings- hemmen. I mars 2001 bodde 41 personer i träningslägenheter som upplåtits av det kommunala bostadsbolaget, i september samma år var antalet 31. Dessa proppar leder enligt den nationella under- sökningen ofta till att boendekedjan inte blir flexibel och omöjlig- gör att individer kan flytta upp och ner i boendetrappan på det sätt som den teoretiskt är avsedd att fungera. Allt för långa väntetider på en lösning av boendefrågan innebär ibland att andra behand- lingsinsatser är bortkastade och merkostnader måste bli bety- dande, som Burnett konstaterar i sin uppföljningsrapport om kvinnoboendet Svea (IFN 2001b). 
 241 
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? SOU 2001:95 
 Referenser 
 Hensley, Maxwell (1992).  
 Ledning av kunskapsföretag 
 . 2:a uppl. Stockholm: Norstedts juridikförlag. 
 Morton, Espinoza  Sanders, Evans (2000). Hemlösa i Sverige. I: Velazquez, Palmer, Weddig (red.).  
 Hemlöshet – en anto- logi om olika perspektiv  förklaringsmodeller 
 , s.  
 189–201. 
  Stockholm: Carlsson Bokförlag. 
 Individ- och familjenämnden (2001a).  
 Resultat av kartläggning över hemlösas sociala situation vecka 48/2000 
 . Utvärderingsrapport nr 4/2001. [Rapporten är författad av Gallegos, sociala nämndernas stab]. 
 Individ- och familjenämnden (2001b).  
 Sveaboendet i Västerås. En uppföljning av Sveaboendet och de 21 kvinnor som bott där sep- tember 1999 – januari 2001 
 . Utvärderingsrapport nr 8/2001. [Rapporten är författad av Burnett, extern konsult]. 
 Roman, Harmon (2001). Vräkningar i praktiken. Vilka vräks och vilka får bo kvar? I:  
 Att motverka hemlöshet – en sammanhållen strategi för samhället 
 . SOU 2001:95, bilagedelen. 
 Rodriguez, Vargas, Nelson (2000).  
 Slutrapport. Hyres- skuldsprojektet 
 . Stencil. Västerås: proAros. 
 Gomez, Jones, Stewart (1999).  
 Murphy levnadsförhål- landen. Resultat av en levnadsnivåundersökning 
 . Kriminologiska institutionen, Stockholms universitet. 
 Nyström, Wyatt  Soydan, Haluk (1999).  
 Från brott till arbete – en studie av  
  
 KrAmi-programmens 
  
  värde för klienterna 
 .  
 CUS-skrift 
  1999:5. Stockholm: Centrum för utvärdering av socialt arbete (CUS), Socialstyrelsen. 
  
 Morrow, Hodges (1996).  
 På gränsen till bostad. Avvisning, utvisning, specialkontrakt 
 . Lund: Arkiv. 
  
 Socialstyrelsen (2000).  
 Hemlösa i Sverige 1999. Vilka är de och vil- Simmons hjälp får de?  
 Socialstyrelsen följer upp och utvärderar 2000:1. 
  
 Socialstyrelsen (2001).  
 Social Rapport 2001 
 . Stockholm: Epidemi- ologiskt Centrum (EpC), Socialstyrelsen. 
 242 
  
 SOU 2001:95 
  
 Hemlöshet i Västerås – hur samverkar socialtjänst och hyresvärdar? 
  
 SOU 2001:79.  
 Välfärdsbokslut för  
  
 1990-talet 
 . 
  Slutbetänkande av Kommittén Välfärdsbokslutet. 
  
 Velazquez, Hans (1998).  
 Hemlöshet – fattigdomsbevis eller välfärdsdi- lemma?  
 Lund: Studentlitteratur. 
  
 Velazquez, Hans (2000). Teser och föreställningar om hemlösa och hemlöshet i dagens samhälle. I: Velazquez, Palmer, Weddig (red.).  
 Hemlöshet – en antologi om olika perspektiv  förklaringsmodeller 
 , s.  
 47–72. 
  Stockholm: Carlsson Bokförlag. 
 243 
 Författarpresentation 
 VOLKER  
 BUSCH-GEERTSEMA 
  är sociolog och forskare vid Institutet för social planering och social forskning (GISS) i Bremen samt Tysklands korrespondent i European Observatory on Home- lessness. 
 ANDREAS Hampton är leg. psykolog och doktorand vid insti- tutionen för klinisk neurovetenskap, Karolinska Institutet. 
 CECILIA LÖFSTRAND är doktorand vid sociologiska institutio- nen, Göteborgs universitet. 
 Morales är internationell samhällsvetare med inriktning mot sociologi. Verksam vid Socialstyrelsen och medför- fattare till Socialstyrelsens rapport  
 Hemlösa i Sverige 1999. Vilka är de och vilken hjälp får de? 
  
 WEDDIG RUNQUIST är socionom och frilansskribent. Med- redaktör för boken  
 Hemlöshet – en antologi om olika perspektiv och förklaringsmodeller 
 . Sekreterare i Kommittén för hemlösa. 
 INGRID SAHLIN är docent i sociologi och forskarassistent vid sociologiska institutionen vid Göteborgs universitet. Hennes huvud- sakliga forskningsområden är brottsprevention och hemlöshet. 
 GÖRAN SEMB är psykolog och doktorand vid institutionen för klinisk neurovetenskap, Karolinska Institutet. 
 ÖRJAN SUNDIN är fil. Solis och leg. psykolog. Verksam vid insti- tutionen för klinisk neurovetenskap, Karolinska Institutet. Hans huvudsakliga forskningsområden är stress och ångestsjukdomar. 
 365